jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Styltesnipe

Styltesnipe (Calidris himantopus) er en monotypisk vadefugl i snipefamilien som yngler i Nord-Amerikas arktiske tundra. Den overvintrer i den nordlige delen av Sør-Amerika, og det er svært sjelden den kommer til Europa.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini,
Calidrini,
Calidris
C. tenuirostris, sibirsnipe
C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
C. virgata, brottsnipe
C. pugnax, brushane
C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
C. acuminata, spisshalesnipe
C. himantopus, styltesnipe (monotypisk)
C. ferruginea, krumnebbsnipe (tundrasnipe)
C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
C. subminuta, langtåsnipe
C. pygmaea, skjesnipe
C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
C. alba, polarløper (sandløper, strandløper)
C. alpina, myrsnipe
C. ptilocnemis, klippesnipe
C. maritima, fjæremus (fjærepist, fjæreplytt)
C. bairdii, gulbrystsnipe
C. minuta, dvergsnipe
C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe)
C. fuscicollis, bonapartesnipe
C. subruficollis, rustsnipe
C. melanotos, alaskasnipe
C. pusilla, sandsnipe
C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
Prosobonia, (polynesiasniper)
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) styltesnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) styltesnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) styltesnipe hos Artsdatabanken 
(sv) styltesnipe hos Dyntaxa 
(en) styltesnipe hos Fauna Europaea 
(en) styltesnipe hos Fossilworks 
(en) styltesnipe hos ITIS 
(en) styltesnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Calidris himantopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calidris himantopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvartbekkasin

Kvartbekkasin (Lymnocryptes minimus) er en monotypisk art i den monotypiske slekten Lymnocryptes. Slekten inngår i tribuset Scolopacini, som er ett av to tribus i underfamilien Scolopacinae, som videre inngår i snipefamilien. Arten kalles også halvenkel bekkasin, småbekkasin og lappbekkasin.


== Biologi ==

Kvartbekkasin kan minne om enkeltbekkasin, men den er betydelig mindre, har kortere nebb og kileformet stjert (i motsetning til alle andre sniper), uten innslag av hvitt. Arten måler cirka 17–19 cm og veier typisk 28–106 g (for det meste 35–73 g). Vingespennet utgjør cirka 34–42 cm. Som begge de andre bekkasinene har arten kamuflasjefarget beige, hvit, brun og sort fjærdrakt.
Kvartbekkasinen hekker på bløte myrer i taigaområdene i Eurasia, og med bare få unntak, i de nordlige delene av Norge, Sverige, Finland og Russland. 
Av de tre artene med bekkasiner som hekker i Norge, er det denne som trykker hardest. Den flyr først opp når man nesten tråkker på den. Den flyr imidlertid ofte ikke langt, før den setter seg igjen.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Limnodromini, monotypisk, 3 arter
Scolopacini, 4 slekter, 31 arter
Scolopax, rugder, 8 arter
Coenocorypha, dvergrugder, 5 arter (hvorav 2 er utdødd)
Gallinago, bekkasiner, 17 arter
Lymnocryptes, monotypisk
L. minimus, kvartbekkasin (monotypisk)
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kvartbekkasin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kvartbekkasin i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kvartbekkasin hos Artsdatabanken 
(sv) kvartbekkasin hos Dyntaxa 
(en) kvartbekkasin hos Fauna Europaea 
(en) kvartbekkasin hos Fossilworks 
(en) kvartbekkasin hos ITIS 
(en) kvartbekkasin hos NCBI 
(en) Kategori:Lymnocryptes minimus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lymnocryptes minimus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lymnocryptes minimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rustsnipe

Rustsnipe (Calidris subruficollis) er en liten monotypisk vadefugl i snipefamilien.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini,
Calidrini,
Calidris
C. tenuirostris, sibirsnipe
C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
C. virgata, brottsnipe
C. pugnax, brushane
C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
C. acuminata, spisshalesnipe
C. himantopus, styltesnipe
C. ferruginea, tundrasnipe (krumnebbsnipe)
C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
C. subminuta, langtåsnipe
C. pygmaea, skjesnipe
C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
C. alba, sandløper (polarløper, strandløper)
C. alpina, myrsnipe
C. ptilocnemis, klippesnipe
C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus)
C. bairdii, gulbrystsnipe
C. minuta, dvergsnipe
C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe)
C. fuscicollis, bonapartesnipe
C. subruficollis, rustsnipe, (monotypisk)
C. melanotos, alaskasnipe
C. pusilla, sandsnipe
C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
Prosobonia, (polynesiasniper)
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) rustsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) rustsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rustsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) rustsnipe hos Dyntaxa 
(en) rustsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Calidris subruficollis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calidris subruficollis – detaljert informasjon på Wikispecies
Dobbeltbekkasin

Dobbeltbekkasin (Gallinago media) er en vadefugl i snipefamilien som regnes som en langdistansetrekkfugl, i kategorien tropikflyttere. IUCNs rødliste hevder arten er nær truet.


== Beskrivelse ==
Dobbeltbekkasinen kan bli cirka 27–29 cm lang og veier omkring 140–260 g, og av dette utgjør nebbet cirka 6,5 cm. Den er større enn enkeltbekkasin som den likner, men har kortere nebb og hvite stjerthjørner. Hannen og hunnen er til forveksling like. Dobbeltbekkasinen har et vingespenn på 47–50 cm.


== Utbredelse ==
Dobbeltbekkasinen hekker fra Norge, Sverige, Finland, Baltikum og Polen videre østover til Jenisej i Sibir i Russland, og kanskje i den aller vestligste biten av Mongolia. Den overvintrer i Afrika sør for Sahara, og av og til også i Midtøsten.


== Atferd ==
Dobbeltbekkasiner kan fly i hastigheter opp til 97 km/t og er den raskeste av trekkfuglene, om man ser bort fra hvilestoppene under trekket. Snittfarten (ikke medregnet hvilestoppene) under trekk er imidlertid lavere, cirka 70,92 km/t under vårtrekket (som imidlertid har korte hvilestopp) og cirka 87,84 km/t under høsttrekket (som imidlertid har lange hvilestopp). Daglig avlagt distanse i vårtrekket utgjorde cirka 316 km/dgl., mens det under høsttrekket utgjorde cirka 260 km/dgl. Flukten er rettlinjet, og tyngre og kortere enn hos enkeltbekkasin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) dobbeltbekkasin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) dobbeltbekkasin i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dobbeltbekkasin hos Artsdatabanken 
(sv) dobbeltbekkasin hos Dyntaxa 
(en) dobbeltbekkasin hos Fauna Europaea 
(en) dobbeltbekkasin hos Fossilworks 
(en) dobbeltbekkasin hos ITIS 
(en) dobbeltbekkasin hos NCBI 
(en) Kategori:Gallinago media – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gallinago media – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gallinago media – detaljert informasjon på Wikispecies
Kortnebbekkasinsnipe

Kortnebbekkasinsnipe (Limnodromus griseus)  er en middels stor art i snipefamilien. Navnet er misvisende siden nebbet kun er kort i forhold til langnebbekkasinsnipe. 


== Biologi ==
Kortnebbekkasinsnipe blir cirka 25–29 cm lang og veier typisk 65–154 g. Fuglene har et vingespenn på omkring 45–51 cm. Hunnen blir marginalt større enn hannen.Nebbet er langt, rett og mørkt, og det er lengre enn gjennomsnittet for snipefugler. De voksne har en mørk brun oversiden og en rødlig underside. Stjerten har et svart og hvitt tverrstripet mønster. Føttene har en gulaktig farge. Kortnebbekkasinsnipe er delt inn i tre underarter med små variasjoner i utseende. Ingen av disse kombinerer den rødlige buken og de tverrstripete sidene hos langnebbekkasinsnipe. Vinterdrakten er overveiende grå.
Hekkeområdene inkluderer myrer, strandenger og åpninger i skoger sør for trelinjen i nordlige Nord-Amerika. Arten hekker på bakken, vanligvis nær vann. Reiret er grunne nedsynkninger i klumper av gras eller mose, som er foret med fint gras, pinner og løv. De legger fire, noen ganger tre, brungule til brune egg. Ruginga varer i 21 dager hvor begge kjønn deltar.
Fuglene overvintrer i sørlige deler av USA og helt sør til Brasil. Det er ekstremt sjelden at den trekker til Europa. 


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Limnodromini, monotypisk, 3 arter
Limnodromus, bekkasinsniper, 3 arter
L. semipalmatus, asiabekkasinsnipe (monotypisk)
L. griseus, kortnebbekkasinsnipe (3 taxa)
L. g. caurinus, hekker i sørlige deler av Alaska
L. g. hendersoni, hekker nord i sentrale deler av Canada
L. g. griseus (nominatformen), hekker nord i Quebec
L. scolopaceus, langnebbekkasinsnipe (monotypisk)
Scolopacini, 4 slekter, 31 arter
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kortnebbekkasinsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kortnebbekkasinsnipe i Encyclopedia of Life 
(en) Kortnebbekkasinsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kortnebbekkasinsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Kortnebbekkasinsnipe hos Dyntaxa 
(en) Kortnebbekkasinsnipe hos Fauna Europaea 
(en) Kortnebbekkasinsnipe hos Fossilworks 
(en) Kortnebbekkasinsnipe hos ITIS 
(en) Kortnebbekkasinsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Limnodromus griseus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limnodromus griseus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Rugde

Rugde (Scolopax rusticola) er en monotypisk vadefugl i snipefamilien og sorteres i slekten Scolopax (rugder), som i alt teller åtte arter (ni taxa). Arten hekker i nesten hele Norge og over det meste av Skandinavia og videre østover i et bredt belte (det boreale barskogbeltet) gjennom det sentrale Eurasia til Kamtsjatkahalvøya og det nordlige Japan.


== Biologi ==
Rugde blir cirka 33–35 cm lang og veier omkring 131–420 g, med en snittvekt rundt 300 g. Vingespennet ligger på cirka 56–60 cm. Kroppen er kompakt og nebbet relativt lang,t og de undere ekstremitetene er forholdsvis korte til vadefugl å være. Rugda har brunspraglete fjærdrakt med tverrstriper på undersiden og brede mørke tverrbånd i krona.Rugda bruker det lange nebbet sitt til å spise smådyr i skogbunnen. Den legger 4 egg (2–5). Den kan få 1–2 kull. Rugetiden varer i 21–24 dager. Den hekker nord til Troms i Norge. 
Rugda forlater Norge i oktober–desember, for å overvintre i varmere strøk. Den kommer tilbake i mars–april. Den har et trekk om morgenen og kvelden. Hensikten med dette er at hunnene som sitter på bakken skal kunne velge make. Låten under trekket kan beskrives som «ort, ort, ort, pissit».


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Limnodromini
Scolopacini, 4 slekter, 31 arter
Scolopax, rugder, 8 arter
S. rusticola, rugde (monotypisk)
S. mira, amamirugde (monotypisk)
S. saturata, jungelrugde (monotypisk)
S. rosenbergii, papuarugde (monotypisk)
S. bukidnonensis, bukidnonrugde (monotypisk)
S. celebensis, sulawesirugde
S. rochussenii, molukkrugde (monotypisk)
S. minor, amerikarugde (monotypisk)
Coenocorypha, 5 arter (hvorav 2 er utdødd)
Gallinago, bekkasiner, 17 arter
Lymnocryptes, monotypisk
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) rugde – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) rugde i Encyclopedia of Life 
(en) rugde i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rugde hos Artsdatabanken 
(sv) rugde hos Dyntaxa 
(en) rugde hos Fauna Europaea 
(en) rugde hos Fossilworks 
(en) rugde hos ITIS 
(en) rugde hos NCBI 
(en) Kategori:Scolopax rusticola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Scolopax rusticola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Langnebbekkasinsnipe

Langnebbekkasinsnipe (Limnodromus scolopaceus)  er en middels stor art i snipefamilien.


== Biologi ==
Langnebbekkasinsnipe blir cirka 24–30 cm lang og veier typisk 88–144 g. Hunnene blir noe større enn hannene. Vingespennet utgjør normalt cirka 46–52 cm.Voksne fugler har gulaktige føtter og et langt, rett og mørkt nebb. Kroppen er mørk brun på oversiden, og rødlig under med flekkete hals og bryst, bånd på sidene. Halen har tverrstripet bånd i svart og hvit. Vinterdrakten er overveiende grå.
Hekkeområdene for langnebbekkasinsnipe er i våt tundra langt nord i Nord-Amerika og øst i Sibir. De hekker på bakken, vanligvis nær vann. Fuglene trekker sørover til det sørlige USA og Mellom-Amerika om vinteren. Arten er også en sjelden gjest i Vest-Europa, der enkelte individer kan bli i lange perioder.
Arten livnærer seg i hovedsak av insekter, bløtdyr, krepsdyr og marine marker og ormer.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Limnodromini, monotypisk, 3 arter
Limnodromus, bekkasinsniper, 3 arter
L. semipalmatus, asiabekkasinsnipe (monotypisk)
L. griseus, kortnebbekkasinsnipe (3 taxa)
L. scolopaceus, langnebbekkasinsnipe (monotypisk)
Scolopacini, 4 slekter, 31 arter
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Langnebbekkasinsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Langnebbekkasinsnipe i Encyclopedia of Life 
(en) Langnebbekkasinsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Langnebbekkasinsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Langnebbekkasinsnipe hos Dyntaxa 
(en) Langnebbekkasinsnipe hos Fauna Europaea 
(en) Langnebbekkasinsnipe hos Fossilworks 
(en) Langnebbekkasinsnipe hos ITIS 
(en) Langnebbekkasinsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Limnodromus scolopaceus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limnodromus scolopaceus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Lappspove

Lappspove (Limosa lapponica) er en art i snipefamilien som sorteres i slekten Limosa. Fem underarter anerkjennes. Nominatformen hekker i Fennoskandia, inkludert i de nordøstlige delene av Norge.


== Biologi ==
Lappspove er relativt stor og måler cirka 37–41 cm, med et vingespenn på cirka 70–80 cm. Nebbet utgjør cirka 7–11 cm. Hannen veier typisk 190–400 g; hunnen 262–630 g.Sommerdrakten består av nøttebrun hals og underside. Vinterdrakten er grålig med nesten hvit buk, mens hekkedrakten er teglrød på undersiden. Kan forveksles med svarthalespove, men har kortere bein. I tillegg er nebbet kortere og svakt oppoverbøyd hos lappspova, og den mangler hvitt vingebånd.
Lappspova hekker i Norge kun i Øst-Finnmark, men er også trekkgjest langs norskekysten og Sør-Norge. Ellers hekker fuglen  på tundraen i det arktiske Fennoskandia og gjennom det nordlige Russland med Sibir og østover til Anadyrland i Tsjukotka. Lappspova overvintrer ellers i Vest- og Sør-Europa, men kan i milde vintre også trekke til Danmark eller Jæren. I øst overvintrer fuglene i Sørøst-Asia, Australia og på New Zealand.
Føden består av mark, snegler og krepsdyr.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae, monotypisk, 4 arter
Limosa
L. lapponica, lappspove
L. l. lapponica (nominatformen)
L. l. taymyrensis
L. l. menzbieri
L. l. baueri
L. l. anadyrensis
L. fedoa, kanelspove
L. haemastica, svartvingespove
L. limosa, svarthalespove (islandsspove)
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) lappspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) lappspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lappspove hos Artsdatabanken 
(sv) lappspove hos Dyntaxa 
(en) lappspove hos Fauna Europaea 
(en) lappspove hos Fossilworks 
(en) lappspove hos ITIS 
(en) lappspove hos NCBI 
(en) Kategori:Limosa lapponica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limosa lapponica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Limosa lapponica – detaljert informasjon på Wikispecies
Dvergspove

Dvergspove (Numenius minutus) er en art i snipefamilien og nært beslektet med eskimospove (N. borealis), som imidlertid kan være utdødd.
Arten hekker i løse kolonier i skogslysninger i elvedaler. Redet er på bakken. Den overvintrer i gressland på innlandet, i kultiverte områder eller nær ferskvann, spesielt i nordlige Australia, men også i sør.
Dvergspova lever av små virvelløse dyr som den finner i mykt mudder.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,  slekter, 9 arter (én art mulig utdødd)
Bartramia, monotypisk
Numenius, 8 arter, 17 taxa
N. tahitiensis, alaskaspove, monotypisk
N. phaeopus, småspove, 7 taxa
N. minutus, dvergspove, monotypisk
N. borealis, eskimospove, monotypisk (mulig utdødd, sist observert med sikkerhet i 1963)
N. tenuirostris, smalnebbspove, monotypisk
N. americanus, langnebbspove, 2 taxa
N. arquata, storspove, 3 taxa
N. madagascariensis, østspove, monotypisk
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) dvergspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) dvergspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dvergspove hos Artsdatabanken 
(sv) dvergspove hos Dyntaxa 
(en) dvergspove hos Fauna Europaea 
(en) dvergspove hos Fossilworks 
(en) dvergspove hos ITIS 
(en) dvergspove hos NCBI 
(en) Kategori:Numenius minutus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Numenius minutus – detaljert informasjon på Wikispecies
Småspove

Småspove (Numenius phaeopus) er en art i snipefamilien og regnes som en langdistansetrekkfugl. Sju underarter anerkjennes.


== Biologi ==
Småspove ligner storspove, men er betydelig mindre. Den har også noe kortere nebb. Arten måler 37–45 cm (hvorav nebbet utgjør 6–9 cm). Vingespennet er cirka 76–89 cm. Fjærdrakten er mest gråbrun, men vingetuppene er mørke. Den har bøyd nebb som er lengst hos voksne hunner. Småspoven har en tydelig lys «midtstripe» på hodet og et kraftigere mønster enn storspoven. I flukten stikker ikke bena ut bak stjerten. Nominatformen har hvit rygg, overside og vingeunderside, og tverrutet gråbrun stjert.
Lokketonen er en visling, mens spillåten er en serie vislinger som overgår i en trill.
Småspove hekker i Nord-Amerika, det nordligste Europa og i Asia, mest i Sibir. Vanlige hekkeplasser er fjellområder, myrer og steppeområder. Det er vanlig at noen par hekker nære hverandre i en mindre koloni. Reiret er en grop på bakken. Hunnen legger 3-5 egg. Begge foreldrene ruger eggene og vokter så ungene mot inntrengere. De kan til og med angripe mennesker som kommer for nær reiret.
Fuglene finner føde i gjørme eller veldig myk jord hvor de leter etter mark og andre smådyr. De tar også krabber og lignende.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,  slekter, 9 arter (én art mulig utdødd)
Bartramia, monotypisk
Numenius, 8 arter, 17 taxa
N. tahitiensis, alaskaspove, monotypisk
N. phaeopus, småspove, 7 taxa
N. p. islandicus
N. p. phaeopus (nominatformen), eurasisk småspove
N. p. alboaxillaris
N. p. rogachevae
N. p. variegatus
N. p. rufiventris
N. p. hudsonicus, amerikansk småspove
N. minutus, dvergspove, monotypisk
N. borealis, eskimospove, monotypisk (mulig utdødd, sist observert med sikkerhet i 1963)
N. tenuirostris, smalnebbspove, monotypisk
N. americanus, langnebbspove, 2 taxa
N. arquata, storspove, 3 taxa
N. madagascariensis, østspove, monotypisk
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) småspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) småspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) småspove hos Artsdatabanken 
(sv) småspove hos Dyntaxa 
(en) småspove hos Fauna Europaea 
(en) småspove hos Fossilworks 
(en) småspove hos ITIS 
(en) småspove hos NCBI 
(en) Kategori:Numenius phaeopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Numenius phaeopus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Numenius phaeopus – detaljert informasjon på Wikispecies