jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lianyungang

Lianyungang  (kinesisk: 连云港; pinyin: Liányúngǎng) er en by på prefekturnivå i provinsen Jiangsu ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen innenfor bygrensene anslås (2004) til 700 000, men hele prefekturet har 4,65 millioner innbyggere. 


== Administrative enheter ==
Lianyungang består av tre bydistrikter og fire fylker:

Bydistriktet Xinpu (新浦区), 259 km², 360 000 innbyggere, lokalregjeringens sete;
Bydistriktet Lianyun (连云区), 506 km², 180 000 innbyggere;
Bydistriktet Haizhou (海州区), 159 km², 130 000 innbyggere;
Fylket Ganyu (赣榆县), 1 408 km², 1,07 mill. innbyggere;
Fylket Guanyun (灌云县), 1 834 km², 1,07 mill. innbyggere;
Fylket Donghai (东海县), 2 251 km², 1,14 mill. innbyggere;
Fylket Guannan (灌南县), 1 029 km², 730 000 innbyggere.


== Industri ==
Tianwan kjernekraftverk, ett av verdens største, ligger ute ved kysten 30 km øst for selve byen Lianyungang.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, begynner i Lianyungang.  


=== Vei ===
Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til  Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.
Kinas riksvei 310 begynner i byprefekturet, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Kinas riksvei 327 ender opp i Lianyungang. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang.
Nantong

Nantong (kinesisk: 南通; pinyin: Nántōng) er en by på prefekturnivå i provinsen Jiangsu ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen  anslås (2004) til 7 737 900. 


== Historie ==
Ettersom kysten mot Østkinahavet hele tiden har trukket seg tilbake på grunn av avleiringene av slam fra floden Chang Jiang har dette prefekturet stadig blitt større. Avstanden fra hovedbyen, nAntong, til kysten, er nå meget større enn under Handynastiet. 
Fra Han-dynastiet til Tangdynastiet var det som nå kalles Nantong bare et lite fylke som var understilt Yangzhou et godt stykke lenger inn i landet. I 958 hadde byen vokst såpass at det ble utskilt som et selvstendig prefektur, ved navn Tongzhou. Navnet betyr «åpningsprefektuet», noe som henspiller på beliggenheten ved storelvens munning. Men Yangzhou ble etterhvert en meget rik by, og det førte til at Tongzhou fra 1368 ble understilt Yangzhou igjen. Først i 1724 gjenvant det sin rang som selvstendig prefektur, men da under det nye navnet Nantong («Sørlige Tong») for å unngå sammenblanding med Tongzhou nær Beijing. (Ved Nantong videreføres navnet Tongzhou i et regionalt navn).
Nantong rikdom var tradisjonelt knyttet til produksjonen av salt, ris - og bomullsdyeking, og ikke minst av tekstilindustrien. Den lokale entreprenør Zhang Jian grunnla Nantongs første moderne bomullsspinneri i 1899, og fortsatte med en industriutvikling som omfattet mel, olje, silkespinning, et destilleri og en maskinfabrikk. Han ble også skipsreder og gjenvant saltmarkene øst for Nantong og gjorde dem egnet for bomullsproduksjon. Nantong fikk på folkemunne kallenavnet «Zhang Jians kongerike».
Området ble skadelidende i de økonomiske nedgangstidene i 1930-årene og så av den japanske okkupasjon, men har tatt seg inn og er fremdeles et viktig sentrum for tekstilindustrien. Havnen kan ta imot havgående skip, og har profittert på dette og sin gunstige beliggenhet for videretransport i mange retninger.


== Administrative enheter ==
Nantong består av to bydistrikter, fire byfylker og to fylker:

Bydistriktet Chongchuan (崇川区), 215 km², 670 000 innbyggere;
Bydistriktet Gangzha (港闸区), 134 km², 180 000 innbyggere;
Bydistriktet Tongzhou (通州区), 1 343 km², 1,27 mill. innbyggere;
Byfylket Haimen (海门市), 1 148 km², 1,02 mill. innbyggere;
Byfylket Qidong (启东市), 1 191 km², 1,13 mill. innbyggere;
Byfylket Rugao (如皋市), 1 531 km², 1,43 mill. innbyggere;
Fylket Rudong (如东县), 1 872 km², 1,08 mill. innbyggere;
Fylket Hai'an (海安县), 1 110 km², 960 000 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til  Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.
Kinas riksvei 328 i løper gjennom området, fra Nanjing via blant annet Yangzhou til Nantong.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nantong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Huai’an (Jiangsu)

Huai'an (kinesisk: 淮安; pinyin: Huái'ān – før 2001: Huaiyin) er et byprefektur på det nordlige slettelandet i provinsen Jiangsu, i Folkerepublikken Kina, i et rikt landbruksområde. Befolkningen anslås (2004) til 564 000. Byprefekturet ligger ved Den store kanal.
Prefekturet grenser til Suqian i nordvest, Lianyungang i nord, Yancheng i øst, Yangzhou i sørøst, og provinsen Anhui i sørvest.  
Huai'ans/Huaiyins historie går mer enn 2.200 år tilbake. I dette området oppstod Qingliangangkulturen for 5000 år siden. 


== Administrasjon ==
Huai'an administrerer fire distrikter og fire fylker.

Distriktet Chuzhou (楚州区)
Distriktet Huaiyin (淮阴区)
Distriktet Qinghe (清河区)
Distriktet Qingpu (清浦区)
Fylket Jinhu (金湖县)
Fylket Xuyi (盱眙县)
Fylket Hongze (洪泽县)
Fylket  Lianshui (涟水县)


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Huai'an – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hengshui

Hengshui (kinesisk: 衡水; pinyin: Héngshuǐ) er en by på prefekturnivå i provinsen Hebei i det nordlige Kina, nær Beijing. 
Byen ligger i et av det nordlige Kinas rikeste jordbruksområder. Her ligger også Hengfeng kullkraftverk.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Hengshui har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), 2 byfylker (市 shì) og 8 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet  Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Puyang, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hengshui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cangzhou

Cangzhou (forenklet kinesisk: 沧州; tradisjonell kinesisk: 滄州; pinyin: Cāngzhōu; Wade-Giles: Ts'āng-chōu) er et kinesisk byprefektur i provinsen Hebei ved Kinas kyst mot Gulehavet. 
Befolkningen innen byprefekturgrensene anslås (2006) til 6,8 millioner innbyggere, og innen selve byen Cangzhou til 488 000. Cangzhou ligger 180 km fra Beijing og 90 km fra Tianjin. 
Cangzhou er kjent for en gammel støpjernsstatue som forestiller en løve. Den ble laget i år 953, under Song-dynastiet. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Cangzhou har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū), 4 byfylker (市 shì), 9 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Økonomi ==
Cangzhous administrasjonsby er en tungt industrialisert by, men byprefekturet hat også store og viktige jordbruksområder, som er kjent i Kina for sine kinesiske jujubær og Ya-pærer (velkjent under eksportnavnet Tianjin Ya Pear). Et stort oljefelt ligger også innen byprefekturet. 


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.
Cangzhou er også+ stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghubanen som løper fra Beijing til Shanghai via blant annet Tianjin, Jinan, Nanjing og Suzhou.


=== Veier ===
Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Cangzhou. De begynner i Beijing, løper sørover og deler seg etter Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.
Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.


=== Havn ===
Cangzhou har også en stor fiskerhavn og den moderne kullutskipningshavnen Huanghua.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cangzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bykart
Qinhuangdao

Qinhuangdao (forenklet kinesisk: 秦皇岛; tradisjonell kinesisk: 秦皇島; pinyin: Qínhuángdǎo; Wade-Giles: Ch'ín-huáng-tǎo) er en kinesisk storby og havneby i provinsen Hebei ved Kinas kyst mot Bo Hai-delen av Gulehavet. Byen ligger øst for Beijing og nordøst for Tianjin. Den er en by på prefekturnivå. Befolkningen innenfor selve det bymessige område anslås (2004) til 707 000, men hele prefekturet har 2,7 millioner innbyggere. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Qinhuangdao har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), 3 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Historie ==

Bynavnet betyr ordrett «Qin-keiserens øy», og har sin bakgrunn i en av keiserne under Qin-dynastiet (221-206 f.Kr.) som kom til dette området i håp om å finne piller som etter sidende skulle sikre ham et langt liv. Fra å være en liten fiskerlandsby har byen vokst til en av det nordlige Kinas største havnebyer. 
Havnen ble åpnet for utenlandsfart i 1898. Byen er også blitt kraftig industrialisert, og den medfølgende forurensning av strendene har langt på nei knekket den betydelige badeturismen som også utviklet seg på 1900-tallet. 
Qinhuangdao har en viktig oljehavn.
Badebyen Beidaihe ligger innen byprefekturet Qinhuangdaos grenser.


== Samferdsel ==
Qinhuangdao er stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghabanen som løper fra Beijing til Harbin via blant annet Tianjin, Tangshan, Shenyang og Changchun. 
Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Qinhuangdao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chengde

Chengde er også et fylke i Hebei.Chengde (kinesisk: 承德; pinyin: Chéngdé; Wade-Giles: Ch'éng-té; tidligere kalt Rehe eller Johol) er en kinesisk storby i provinsen Hebei ved Kinas kyst mot Gulehavet. Den er en by på prefekturnivå. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 442 000, men hele prefekturet har 3,53 millioner innbyggere. 
Chengde ligger nord for den kinesiske hovedstaden Beijing og er mest kjent som sommerresidens for keiserne under Qing-dynastiet. 


== Historie ==
Området har tidlig hatt en stor mongolsk befolkning og under Qingdynastiet befant det seg flere stammer (benner) av det mongolske forbundet Dzjosotu (ǰosutu-yin čiɣulɣan) i området.
Chengde het tidligere Rehe (Jehol) og var hovedstad for den tidligere provinsen Rehe.
Qing-dynastiets keisere begynte å bygge seg sommerpalass der på 1700-tallet, og det bestod til slutt av et anlegg med store parker med innsjøer, pagoder og palassbygninger. Utenom anleggets murer ble det reist åtte ytre templer som hver ett skulle reflektere forskjellige byggestiler i det kinesiske rike. Særlig oppmerksomhet fra besøkende får Putuo-Zongcheng-tempelet (普陀宗乘, Pǔtuó Zōngchéng), som er inspirert av Potalapalasset i Lhasa (Tibet), og Puletempelet, som er inspirert av Himmeltempelet i Beijing. Sommerpalasset og templene i omgivelsen ble i 1994 oppført på UNESCOs liste over Verdens kulturarv.


== Samferdsel ==
Vei- og jernbaneforbindelsene til Beijing er gode. Motorveien fra Beijing til Chengde ble helt ferdig i 2006.
Kinas riksvei 101 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører via blant annet Chengde til Shenyang.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Chengde har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū), ett gruvedistrikt (矿区 kuàngqū), 5 fylker (县 xiàn) og 3 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn). 


== Litteratur ==
Sven Hedin: Jehol, die Kaiserstadt. F.A. Brockhaus, Leipzig (1932)
Gösta Montell: «The Lama Temple Potala of Jehol. Plan of the Monastery-Ground.», i: Geografiska Annaler, bind 17, Supplement: Hyllningsskrift Tillagnad Sven Hedin (1935), s. 175-184. (omhandler Putuo Zongcheng-tempelanlegget ved Chengde)
Sven Hedin og Folke Bergman: History of the expedition in Asia 1927-1935, in: Reports from the scientific expedition to the north-western provinces of China under leadership of Dr. Sven Hedin. The sino-swedish expedition. Publication 24: Part II 1928 – 1933. Stockholm 1943-1945. (Sven Hedins tekst om Jehol side 121ff. og Der Aufbau der Kopie des Goldenen Tempels im Cihangpudu im Putuo Zongcheng bei Chengde auf der Weltausstellung in Chicago 1933-1934 Seite 184ff..
Gösta Montell og Sven Hedin: The chinese lama temple Potala of Jehol. Exhibition of historical and ethnographical collections. Made by Dr. Gösta Montell, member of Dr. Sven Hedin's Expeditions, and donated by Vincent Bendix. Chicago: Century of Progress Exposition 1932 (Verdensutstillingen i Chicago 1933/1934).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chengde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 承德 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Anshan

Anshan var også en by og et kongedømme i antikkens Persia.

Anshan (forenklet kinesisk: 鞍山; tradisjonell kinesisk: 鞍山; pinyin: Ānshān) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i  Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 1 226 000. 
Byen har Kinas største jern- og stålverkskompleks. I dette området er det mange jern- og kullgruver. Anshan har en viktig produksjon av jernbaneskinner, kabler og lignende stålprodukter, og har også industrianlegg for kjemikalier, traktorer, maskineri, sement og papir, og oljeraffineri. 


== Historie ==
Anshan ble grunnlagt i 1387 og befestet på 1500-tallet. Under bokseropprøret (1900) og deretter den japansk-russiske krig (1904–1905) ble byen sterkt skadet. Den ble gjenoppbygd med brede gater.
Industrialiseringen tok til i 1918, og skjøt kraftig fart under den japanske okkupasjon som begynte i 1931. Det var japanerne som utviklet byens metallurgiske industri under annen verdenskrig. 
Sovjetunionen demonterte og fraktet bort de fleste stålverkene mellom 1944 og 1946, og byen stod tilbake utplyndret og ribbet.
Gjenoppbyggingen, men mer moderne industrianlegg, tok til tidlig i 1950-årene, og i 1956 var den sluttført.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Anshan har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì), ett fylke (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Hada-banen, en høyhastighetsbane åpnet i 2012, går gjennom området fra Harbin til Dalian.


=== Vei ===
Kinas riksvei 202 løper gjennom området. Den begynner i Heihe i provinsen Heilongjiang, passerer gjennom Harbin og Shenyang, og ender i Dalian ved Gulehavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anshan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Panjin

Panjin (forenklet kinesisk: 盘锦; tradisjonell kinesisk: 盤錦; pinyin: Pánjǐn; Wade-Giles: P'án-chǐn) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i  Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 1,25 millioner mennesker.
Panjin ligger sør i provinsen, ved elven Liao Hes sørlige løp. Den petrokjemiske industri preger næringslivet.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Panjin har jurisdiksjon over to distrikter (区 qū) og to fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Panjin–Yingkou høyhastighetsbane åpnet i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Panjin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Panjin - China Liaoning Business Guide
An overview of Panjin in English
Fuxin (Liaoning)

Fuxin (kinesisk: 阜新; pinyin: Fùxīn; Wade-Giles: Fù-hsīn) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i Nord-Kina ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 1,9 millioner. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Fuxin har jurisdiksjon over 5 distrikter (区 qū), ett fylke (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Fuxin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infoside om Fuxin
Fuxin kart
Fushun (Fushun)

Fushun (kinesisk: 抚顺县; pinyin: Fǔshùn Xiàn) er et fylke i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. Det er del av byprefekturet Fushun.
Befolkningen var på 226 401 innbyggere i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fushun County, Fushun, Liaoning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dandong

Dandong (forenklet kinesisk: 丹东; tradisjonell kinesisk: 丹東; pinyin: Dāndōng; Wade-Giles: Tān-tūng)  er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i Nord-Kina ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen innenfor prefekturgrensene anslås (2004) til 2,41 millioner – på 14 967 kvadratkilometer; selve det bymessige senteret er på 563 km² og har 643 000 innbyggere.

Dandong ligger nær ved Yaluelvens munning ut i Koreabukten i Gulehavet. Den ligger rett overfor Nord-Korea med byen Sinuiju på den motsatte elvebredd, forbundet med Den kinesisk-koreanske vennskapsbrua. Dandong har en havn, og har siden 1907 hatt togforbindelse med Shenyang og Nord-Korea. 
Supungdemningen ved Yalu genererer kraft til Dandongs industri. Det produseres papir, eikebladsilke, kjemikaler, medisiner, maskineri, sement og gummiprodukter. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Dandong har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), 2 byfylker (市 shì) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Historie ==
Kart og arkeologiske funn gjør det nærliggende å konkludere at området hadde bosetting allerede under Zhou-dynastiet. 
Selve byen ble grunnlagt under Ming-dynastiet (1368–1644), og den utviklet seg til et viktig handelsknutepunkt mellom Kina og Korea.
Området ble kjent som fylket Andong (安東) 1876. Andong betyr i denne sammenheng «[skape] fred i øst», og navnet reflekterte det syn datidens Qing-Kina hadde på Korea: Korea var deres lydrike og det var Kinas ansvar å skape fred der. 
Under den første sino-japanske krig ble Andong raskt okkupert av japanerne i 1894. Dangong ble åpnet som traktathavn for fremmede makter i 1907. Under Mandsjukuo-eraen ble byen hovedstad for provinsen Andong, en av fjorten provinser som ble etablert i denne japanskledede marionettstaten. 
Byen fikk sitt nåværende navn 20. januar 1965, ettersom man mente at det forrige navnet vitnet om en imperialistisk innstilling.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 201 fører gjennom området. Den begynner i Hegang i provinsen Heilongjiang og fører via blant annet Mudanjiang og Dandong sør til Liaodonghalvøya til Lüshunkou/Dalian.
Kinas riksvei 304 løper gjennom området. Den begynner i Dandong og fører til Holingol i Indre Mongolia.


== Friøkonomisk sone ==
I juni 2011 bestemte kinesiske og nordkoreanske myndigheter seg for å etablere en fri økonomisk sone på elveøyene Hwanggumpyong (sør for byen) og Wihwa (nord for byen) begge innenfor nordkoreanske grenser, men like ved den kinesiske grensa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dandong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringens hjemmesider
Benxi

Benxi  (kinesisk: 本溪; pinyin: Běnxī; Wade-Giles: Pěn-hsī), er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i Nord-Kina ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen i byområdet anslås (2004) til 919 000. 
Byen har tungindustri og store jern- og kullgruver. Den ble grunnlagt som et metallurgisk senter i 1915 og ligger på jernbanelinjen mellom Shenyang og Nord-Korea. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Benxi har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū) og 2 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Benxi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luqiao

Luqiao (kinesisk: 路桥区; pinyin: Lùqiáo Qū) er et kinesisk bydistrikt i byprefekturet Taizhou i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 429 000. Det har et areal på 274 km². 
Distriktet ble opprettet i 1994 da det som ledd av en større administrativ omorganisering i Zhejiang ble avdelt fra Huangyan.
Den store kinesiske bilprodusenten Geely begynte sin virksomhet i Luqiao, og har fortsatt stor bilproduksjon her.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.


== Eksterne lenker ==
Infoside
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider – på kinesisk
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider – på engelsk Arkivert 19. november 2008 hos Wayback Machine.
Jiaojiang

Jiaojiang (kinesisk: 椒江区, pinyin: Jiāojiāng) er en kinesisk by på distriktsnivå i byprefekturet Taizhou i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 470 000. 
Til 1980 var distriktet administrativt understilt Huangyan, og ble kalt Haimen.  Da Haimen-distriktet ble oppgradert til by på fylkesnivå i 1981 fikk det som nytt navn Jiaojiang for å unngå sammenblanding med Haimen i provinsen Jiangsu. Da byprefekturet Taizhou ble opprettet i 1994, ble Jiaojiang et av dets distrikter.
Tilhørende distriktet men langt til havs er Dachenøyene, med i alt 29 øyer, holmer og skjær på 14,6 kvadratkilometer. Fra 1951 til 1955 var dette hvor eksilregjeringen for Zhejiangprovinsen holdt til inntil Republikken Kina evakuerte øyene. 


== Eksterne lenker ==
Infoside
Shaoxing

Shaoxing (kinesisk: 绍兴; pinyin: Shàoxīng) er en by på prefekturnivå på Ningshaosletten i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 351 000, men hele prefekturet har 4,3 millioner innbyggere.


== Historie ==
Moderne Shaoxing ligger på samme sted som hovedstaden for kongedømmet Yue i Vår- og høstannalenes tid. Omkring det sjette århundre før Kristus var den stedlige elite blitt sinifisert, og staten lå i stadige kriger med nabostaten og erkerivalen Wu i nord.
Shaoxing var subprefektur under Ming- og Qing-dynastiene. I Republikken Kina ble det et fylke. I Folkerepublikken ble det byprefektur.
Den kjente kinesiske samfunnskritiske forfatteren Lu Xun (1881–1936) kom fra Shaoxing.


== Administrasjon ==
Byprefekturet Shaoxing administrerer ett distrikt, tre byer på fylkesnivå og to fylker.

Yuecheng distrikt (越城区)
Shangyu byfylke (上虞市)
Shengzhou byfylke (嵊州市)
Zhuji byfylke (诸暨市)
Shaoxing fylke (绍兴县)
Xinchang fylke (新昌县)


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 104 løper gjennom prefekturet. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender i Fuzhou.
Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shaoxing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringens hjemmesider
Turistinfo