jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian De Lorenzi

Christian De Lorenzi (født 18. februar 1981 i Sondalo) er en italiensk tidligere skiskytter.
De Lorenzi debuterte i verdenscupen i 2002, da han gikk på det italienske stafettlaget i Osrblie (9.-plass).
Under OL 2006 i Torino deltok han i alle fem konkurransene, og kom for første gang blant de 10 beste i et individuelt renn (7.-plass på 20 km). Under VM 2007 i Antholz var han med på det italienske laget som tok en fjerdeplass på stafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian De Lorenzi – Olympics.com 
(en) Christian De Lorenzi – Olympic.org 
(en) Christian De Lorenzi – Olympedia 
(en) Christian De Lorenzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christian De Lorenzi – IBU 
(en) Christian De Lorenzi – biathlon.com.ua 
Statistikk hos Biathlonworld
Blomsterdekoratør

Blomsterdekoratør er et fag innen utdanningsprogrammet design og håndverk. Utdannelsen er to års skolegang og to år i lære. Første skoleår er vg1 design og håndverk og andre skoleåret er vg2 blomsterdekoratør. Alternativt kan man gå opp til eksamen som privatist etter minst 5 års (60 måneders) arbeidserfaring i bransjen. Fagbrevet består av en teoretisk og praktisk eksamen som går over tre (3) dager.

Blomsterdekoratørfaget er et håndverksfag med få tekniske hjelpemidler. Faget har rike variasjonsmuligheter, og befatter seg i stor grad med dekorasjonsmaterialer av levende og tørt plantemateriale, blomster og planter av forskjellige slag settes sammen og benyttes til diverse formål for mennesker i ulike livssituasjoner.
Blomsterdekoratører må ha kjennskap til kunst- og stilhistorie for å kunne utføre alle fagets disipliner i riktig stilform og tilpasset de aktuelle omgivelsene. Det er nødvendig med gode kunnskaper om levende og tørt plantemateriale og andre varer som brukes i faget, for å kunne utnytte disse riktig og gi råd og veiledning ved salg. Ved bruk av levende materialer må elevene ha kunnskaper om plantenes livsbetingelser og forutsetninger for god holdbarhet.
Dyktige håndverkere kan utføre tjenester og salgsarbeid på en god måte og som forstår verdien av et godt håndverk, produktivitet og kvalitet i all produksjon.
En kjent, norsk blomsterdekoratør er Finn Schjøll 


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av blomsterdekoratør
Design og håndverk – blomsterdekoratør
Penny Arcade

Penny Arcade er en online tegneserie og blogg skrevet av Jerry Holkins og illustrert av Mike Krahulik, som fokuserer på videospill.
Penny Arcade er for øyeblikket blant de mest populære tegneseriene tilgjengelig på internett. Den debuterte 18. november 1998. Nye tegneseriestriper blir lagt ut hver mandag, onsdag og fredag.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Penny Arcade (comic) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Angus MacNeil

Angus Brendan MacNeil (født 21. juli 1970) er representant for Scottish National Party i Storbritannias parlament. Han representerer valgkretsen Na h-Eileanan an Iar (tidligere Western Isles) og er bosatt på Barra, der han driver som sauebonde. Han ble valgt i 2005 og etterfulgte Labours representant Calum MacDonald, som hadde sittet der fra 1987 til 2005. 
I mars 2006 meldte Angus MacNeil Labour til politiet for å tildele adelstitler, og dermed seter i Overhuset, til personer som støttet Labour med penger til valgkampen. I april samme år skrev han og tidligere parlamentsmedlem Martin Bell brevet Clean Up Westminster til Tony Blair og ba ham stoppe å utnevne personer til Overhuset inntil politiet var ferdig med sine undersøkelser. I november ble han kåret til   Best Scot at Westminster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angus MacNeil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Angus MacNeil på Twitter 
Angus MacNeil på Facebook 
(en) Angus MacNeil hos Hansards parlamentsdebatter 
Clean Up Westminster
Utstillingsdesigner

Utstillingsdesignere har en allsidig kompetanse. De er designerne som kan jobbe med utstillinger, skilt, plakater, utforming av forskjellige dekorelementer og oppsetting av disse, bildekor, messestands, logodesign, modellbygging, hurtigskrift, kulissearbeid, produksjon og montering av salgsutstillinger i butikkvinduer og butikklokaler. De kan være forretningens trendskapere.
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Interiør og utstillingsdesign og det tredje skoleåret er Vg3 Utstillingsdesign Man går ikke i lære i dette yrkesfaget.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av utstillingsdesigner
British Union of Fascists

British Union of Fascists (BUF), også kjent som svartskjortene, var et britisk fascistisk parti grunnlagt i 1932 av sir Oswald Mosley. Som navnet tilsier var partiet en samling av flere ulike indre fascistiske grupperinger. Partiet opptrådte svært voldelig og antisemittisk i perioden 1934–1935. 
Mosley tok særlig etter Benito Mussolini i Italia, både med hensyn til hvordan partiet ble bygget opp og med hensyn til uniformering, hvilket innebar de svarte skjortene. De marsjerte i gatene slik SA gjorde i Tyskland, og deres hymne var en tilpasset versjon av Horst Wessel sangen.
Partiet var anti-parlamentarisk og ønsket å erstattet de demokratiske organene med utpekte representanter for de ulike deler av samfunnslivet som i den italienske korporativismen.

4. oktober 1936 hadde BUF planlagt å marsjere fra Royal Mint Street gjennom Londons East End. Dette hadde partiet gjort tidligere, på tross av at det ble oppfattet som en sterk provokasjon mot beboerne i området som var jøder og arbeidere som i hovedsak stemte på Labour, det britiske arbeiderpartiet. Da marsjen startet, møtte deltakerne snart motdemonstranter som jaget fascistene. Dette tilbakeslaget viste seg å bli et vendepunkt, og etter slaget ved Cable Street forsvant mange av medlemmene. Partiet ble forbudt i 1940.
Celesta

Celesta er en type klaverinstrument med stålstaver og resonatorer i stedet for strenger. En celesta har et omfang fra c1-c5 (49 toner, 4 oktaver), men noteres en oktav lavere. Den har en myk, sølvklar klang.


== Verker med celesta ==
Celesta finnes for det meste i klassisk musikk og filmmusikk. Her er en liste med noen små og store verk hvor instrumentet blir brukt.

Pjotr Iljitsj Tsjajkovskij: Sukkerfeens dans, fra Nøtteknekkersuiten (1892)
Richard Strauss: Salome (1904) og Der Rosenkavalier (1911)
Gustav Mahler: Symfoni nr. 6 (1906) og Symfoni nr. 8 'Sinfonie der Tausend' (1907)
Igor Stravinskij: Ildfuglen (1910)
Maurice Ravel: Daphnis et Chloé (1912)
Gustav Holst: Venus og Neptune, fra The Planets (1917)
Ottorino Respighi: Pini di Roma (1924)
Gottfried Huppertz: Metropolis (filmmusikk) (1927)
George Gershwin: En amerikaner i Paris (1928)
Maurice Ravel: Bolero (1928)
Ferde Grofé: "On the Trail" fra Grand Canyon Suite (1931)
Heitor Villa-Lobos: Toccata, fra Bachianas Brasileiras nr. 2 (1933)
Dmitrij Sjostakovitsj: Symfoni nr. 4 (1936), Symfoni nr. 11 (1957), og cellokonsert nr. 1 (1959)
Béla Bartók: Musikk for Strykere, Slagverk og Celesta (1937)
Olivier Messiaen: Trois Petites liturgies de la Présence Divine (1943–44) og Turangalila Symfoni (1949) 
Sergej Prokofjev: Symfoni nr. 6 (1947) og Symfonikonsert for cello og orkester (1952)
Jonathan Dove: "Flight" (opera) (1998)
John Williams: Hedwig's Theme, fra Harry Potter and the Philosopher's Stone (2001)


== I populær musikk ==
Celesta har også blitt brukt i populærmusikk her og der siden midten av det 20. århundre. 

Thelonious Monk: "Pannonica", fra Brilliant Corners (1957)
Buddy Holly: "Everyday" (1958)
Herbie Hancock: på Freddie Hubbards "True Colors", fra Blue Spirits (1966)
The Velvet Underground: "Sunday Morning", fra The Velvet Underground and Nico (1967)
The Mothers Of Invention: " Absolutely Free", fra We're Only in It for the Money (1968)
Pink Floyd "Set the Controls for the Heart of the Sun" (1968)
Nick Drake: "Northern Sky", fra "Bryter Layter" (1970)
U2: "Bad" fra 1984s The Unforgettable Fire
The Stooges: '"Penetration" fra Raw Power (1973)
McCoy Tyner: "Once I Loved, Land of the Lonely" fra Trident (1975)
The Beatles: "Real Love" (1977, 1996)
Eels: "Flyswatter" fra Daisies of the Galaxy (2000); "Trouble With Dreams" fra Blinking Lights and Other Revelations (2005)
Björk: "Scatterheart" fra Selmasongs (2000); "Sun In My Mouth", "Harm Of Will" and It's Not Up To You" fra Vespertine (2001); "Mother Heroic" fra Family Tree (2002)
Death Cab for Cutie: "Title and Registration" fra Transatlanticism (2003)
The Polyphonic Spree: "Hold Me Now", "Lithium" (Nirvana cover) (2004)
Sigur Rós: "Sé Lest" and "Heysátan" fra Takk (2005)
The Beach Boys: "Noble Surfer" fra "Surfin' USA" (1963)


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'Celesta'».
Thor Olsens gate (Oslo)

Thor Olsens gate (3–9, 2–12) er en gate i bydel St. Hanshaugen. Den går fra krysset Ullevålsveien/Akersveien/Akersgata på Hammersborg til krysset Fredensborgveien/Wilses gate på Fredensborg.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Thor Olsens gate». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 433. ISBN 82-573-0815-3.
Len White

Len White(født 11. mai 1924, død 1994) er en tidligere, engelsk fotballspiller som var spiss. Han er mest kjent fra tiden i Newcastle United.
Han startet sin karriere i Rotherham og i 1953 ble han solgt til Newcastle United for £12 000. Det var ganske mye penger på den tiden. Han spilte på topp sammen med den veletablerte Jackie Milburn for Newcastle, og derfor kom han ofte i skyggen av den mer kjente partneren. De vant FA-cupen i 1955 og da Milburn la opp sent på 50-tallet tok White over som den ledende målscoreren i klubben – før han gikk til Huddersfield Town i 1962.
Med 153 mål ligger han på tredjeplass på toppscorerlisten til Newcastle United, bak Jackie Milburn (204 mål) og Alan Shearer (206 mål).
Len White døde i Huddersfield i juni 1994.
Helligdag

En helligdag er en dag som man tradisjonelt holder hellig ved å feire gudstjeneste og ikke arbeide. Helligdagene varierer fra land til land, men deles gjerne i to grupper: faste og bevegelige helligdager. De faste helligdagene opptrer på samme dato hvert år, mens bevegelige helligdager, som i kristendommen ofte knyttes opp til påske, varierer fra år til år.
Helligdager i Norge er  offentlige fridager slik helligdagsfredloven bestemmer.  Da har de fleste arbeidstakere fri og butikker holder stengt. Ifølge loven og kristen tradisjon er også alle søndager helligdager i Norge og dager for hvile. 


== Helligdager i middelalderen ==
På grunn av de mange helgenfestene, regner man med at hver fjerde dag var helligdag i middelalderen. Etter reformasjonen bidro avskaffelsen av mange av disse helligdagene til merkbart større effektivitet. Da de ble innført under kristningen av Norge, skapte de slike problemer som man kunne vente i et jordbrukssamfunn langt mot nord, med vanskelige klimaforhold. Norske bønder fikk derfor utstedt et dispensasjonsbrev fra kardinal Vilhelm av Sabina, etter at han hadde tilbrakt sommeren 1247 på Vestlandet. Han anførte at det hadde regnet hele sommeren mens han var der, minus tre dager med tørt vær, «dog ikke sammenhengende». Kardinal Vilhelm presiserte derfor at norske bønder stod fritt til å berge høyet på helligdager eller dra på fiske, hvis silden plutselig dukket opp på en helligdag.


== Helligdagsreformen av 1770 ==

26. oktober 1770 ble antallet offentlige helligdager kraftig redusert i tvillingrikene Danmark-Norge. Hele ti helligdager ble avskaffet eller flyttet til den nærmeste søndagen:

Tredje påskedag (alltid en tirsdag)
Tredje pinsedag (alltid en tirsdag)
Tredje juledag (27. desember)
Helligtrekongersdag (6. januar)
Kyndelsmesse/Maria renselsesdag (2. februar)
Maria budskapsdag (25. mars)
Sankthans (24. juni)
Maria besøkelsesdag (2. juli)
Mikkelsmess (29. september)
Allehelgensdag (1. november)Reformen var et resultat av opplysningstiden. Man ønsket å fjerne de siste restene av katolisismen, og mente å øke respekten for helligdagene når det ikke var slik overflod av dem. Dessuten kostet helligdagene staten store summer i tapt produksjon. Ikke minst var de allerede avskaffet av andre protestantiske land: «Skiønt deres Anordning kan have havt et gudeligt Øiemerke, ere de dog mere blevne anvendte til Lediggang og Laster, end til sand Guds Dyrkelse; hvorfore det er bedre, at de efter andre Protestantiske Landes Exempel blive anvendte til Arbeide og nyttig Gierning.»
For mange var det vanskelig å akseptere at disse dagene ikke lenger var helligdager, og en fortsatte å markere dagene med å gjøre så lite arbeid som mulig.  Tjenestefolket fikk fri.
Dagene ble omtalt som prikkedager og var en form for «halv-helligdager».


== Se også ==
Helligdager i Norge
Helg
Kirkeåret
Offentlig fridag
Inneklemt arbeidsdag


== Referanser ==
Sweet Children

The Sweet Children ble stiftet i 1988 av Billie Joe Armstrong og Mike Dirnt, begge fra California.
The Sweet Children var det egentlige navnet på bandet Green Day.
Medlemmene av bandet var Billie Joe Armstrong (gitar og vokalist), Mike Dirnt (bass) og John Kiffmeyer (trommer). Den første Sweet Children-forestilling fant sted den 17. oktober 1989, på Rod's Hickory i Vallejo, California hvor Billie Joes mor jobbet. The Sweet Children fikk et godt rykte, men etter to år sluttet trommeslageren John Kiffmeyer, og Tré Cool startet istedenfor. Da trommeslageren Trè Cool startet, forandret de bandnavn til Green Day. Dette var slutten på The Sweet Children og begynnelsen på det store bandet Green Day.
Universitetsgata (Oslo)

Universitetsgata (7-13, 2-26) er en av Oslos sentrumsgater. Gaten går fra St. Olavs plass til Karl Johans gate. Gaten gikk tidligere helt til Fridtjof Nansens plass, men denne søndre delen fikk navnet Roald Amundsens gate da Amundsens tidligere gate fikk navnet Olav Vs gate.
I Universitetsgata 13 ligger Nasjonalgalleriet og i nr. 20-24 ligger Norlis bokhandel. På den andre siden av gaten ligger bygningene som har gitt gaten navn, Universitetet i Oslo, med adresse Karl Johans gate 47. Studentene i Oslo kjøpte og bygde Universitetsgata 26 etter innsamling som pågikk på 1850-tallet. Bygningen med to etasjer og høy kjeller stod ferdig i 1871. Den ble tegnet av den svenske arkitekten Victor Emil Langlet, som også tegnet Stortingsbygningen. Festsalen ble tatt i bruk allerede ved universitetets 50-årsjubileum i 1861. Fra 1879-94 holdt Deichmanske bibliotek til i loftsetasjen. 


== Se også ==
Karl Johan-kvartalet


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Universitetsgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 602. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Bjarne Iversen

Bjarne William Iversen (født 2. oktober 1912 i Vestre Aker, død 7. september 1999 i Nittedal) var en norsk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Han representerte BUL.


== Meritter ==
VM 1935
Sølv på 4 x 10 km stafett
6.-plass på 18 km
OL 1936
Sølv på 4 x 10 km stafett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjarne Iversen – Olympedia 
(en) Bjarne Iversen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bjarne Iversen – FIS (langrenn)
Almeida Theatre

Almeida Theatre er et teater i Highbury i bydelen Islington i London. Repertoaret har siden åpninga i 1980 bestått av stykker av ledende dramatikere, britiske og utenlandske, gamle og nye. Almeida har vunnet ry for sin høye kvalitet både på regissører og skuespillere, og forestillingene går for fulle hus. 
Teateret ble grunnlagt av Pierre Audi som et ikke-kommersielt teater i et nedlagt lager i 1980. Bygningen er bygd i 1837 og tilhørte opprinnelig Islington Literary and Scientific Institution. Seinere har den tjent både som music hall og som lokale for Frelsesarmeen. Første oppsetning var Howard Barkers Scenes from an Execution med Glenda Jackson.
I 1990 tok Ian McDiarmid og regissøren Jonathan Kent over den kunstneriske ledelsen av teateret, og gjorde Almeida til et fast, fulltids teater. Etter en større oppussing og investeringer i scene og tekniske installasjoner gjenåpna teateret i 2002 med Michael Attenborough som sjef.


== Kjente oppsetninger ==
Scenes from an Execution av Howard Barker med Glenda Jackson (1990)
Betrayal av Harold Pinter med Martin Shaw (1991)
Medea av Evripides (1992)
Moonlight av Harold Pinter (1993) (1995)
Hamlet av William Shakespeare med Ralph Fiennes, Francesca Annis, Tara Fitzgerald (1995)
Tartuffe  av Molière (1996)
Ivanov av Anton Tsjekhov med Ralph Fiennes (1997)
The Iceman Cometh av Eugene O'Neill med Kevin Spacey (1998)
Stormen av William Shakespeare (2000)
The Goat, or Who is Sylvia? av Edward Albee (2004)
Hedda Gabler av Henrik Ibsen (2005)
Richard III av William Shakespeare med Ralph Fiennes, Vanessa Redgrave (2016)
Hamlet av William Shakespeare med Andrew Scott (2017)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
John Berger (langrennsløper)

John Filip Berger (født 31. juli 1909 i Överluleå, død 12. januar 2002 i Stockholm) var en svensk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Han representerte Jokkmokks Skidklubb.
Han var med på det svenske laget som vant bronse under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, sammen med Erik Larsson, Arthur Häggblad og Martin Matsbo. Berger gikk første etappe, og både han og finske Sulo Nurmela falt. Dette gjorde at Norge ledet med et minutt ved første veksling. Finland vant til slutt stafetten foran Norge.


== Meritter ==
Vinter-OL 1936
Bronse på 4 x 10 km stafett
SM 1936
Gull på 3 x 10 km stafett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Berger – Olympedia 
(en) John Berger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) John Berger – Sveriges olympiske komité 
Sports Illustrated medaljeoversikt for Sverige (1924–2002)
John Berger

John Berger er navnet til flere personer:

John Berger (langrennsløper) (1909–2002), svensk langrennsløper
John Berger (forfatter) (1926–2017), engelsk forfatter og maler
Ernst Alm

Ernst Alm (født 1. mars 1900 i Norsjö, død 17. oktober 1980) var en svensk langrennsløper.
Alm vant det første Vasaloppet som ble arrangert 19. mars 1922. Han er også den yngste vinneren i Vasaloppets historie. Han ble svensk mester på 60 km i 1924 og på 20 km i 1925. Hans fremste plassering internasjonalt er en sjetteplass på 50 km under de første olympiske lekene i Chamonix i 1924.
Nasjonalt representerte han IFK Norsjö og Skellefteå IF, og han vant 2 SM-gull:

1924 – 50 km
1925 – 15 km


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Alm – Olympedia 
(en) Ernst Alm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Norsjö Skidlöparmuseum – Ernst Alm
Haakon VIIs gate (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Haakon VIIs gate.Haakon VIIs gate (1-9, 2-10) er en gate i Oslo sentrum. Gaten går fra Kronprinsesse Märthas plass og Olav Vs plass til Ruseløkkveien. Den ble i 1954 oppkalt etter Kong Haakon VII (1872–1957). Gaten ble opparbeidet i forbindelse med saneringen av Vestre Vika, og gatens vestre del følger omtrent den tidligere Bakkegatens trasé. Den ender i en trapp opp 7. juni-plassen, der Nils Aas' statue av Haakon VII er plassert. 


== Bygninger ==
Haakon VIIs gate 1 – Thiisgården. Inneholder Irlands ambassade.
Vika postkontor ligger på hjørnet av Klingenberggata.
Haakon VIIs gate 6 - Norges Hypotekbank.
Haakon VIIs gate 9 – Kommunenes hus. Inneholder også Japans ambassade.
Haakon VIIs gate 10 – H-bygningen som tidligere var Storebrands hovedkontor.


== Galleri ==

		


== Se også ==
Haakon VII-statuen på 7. juni-plassen


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Haakon VIIs gate». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 214. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Alfred Schläppi

Alfred Schläppi (født 30. januar 1898 i Leysin, død 15. april 1981) var en sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterlekene 1924 i Chamonix.
Sammen med Eduard Scherrer, broren Heinrich Schläppi og Alfred Neveu vant han olympisk gull i de første olympiske vinterlekene i Chamonix i 1924. De vant med Scherrers bob «Acrobate».


== OL-medaljer ==
1924  Chamonix -  Gull i bobsleigh, firerbob  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Schläppi – Olympedia 
(en) Alfred Schläppi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfred Schläppi – databaseOlympics.com (arkivert)
Heinrich Schläppi

Heinrich Schläppi (født 30. april 1905 i Leysin, død 18. februar 1958) var en sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterlekene 1924 i Chamonix.
Sammen med Eduard Scherrer, broren Alfred Schläppi og Alfred Neveu vant han olympisk gull i de første olympiske vinterlekene i Chamonix i 1924. De vant med Scherrers bob «Acrobate».


== OL-medaljer ==
1924  Chamonix -  Gull i bobsleigh, firerbob  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Heinrich Schläppi – Olympedia 
(en) Heinrich Schläppi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Alfred Neveu

Alfred Neveu (født 24. desember 1890 i Leysin, død 20. mai 1975) var en sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterlekene 1924 i Chamonix.
Sammen med Eduard Scherrer og brødrene Alfred og Heinrich Schläppi vant han olympisk gull i de første olympiske vinterlekene i Chamonix i 1924. De vant med Scherrers bob «Acrobate».


== OL-medaljer ==
1924  Chamonix -  Gull i bobsleigh, firerbob  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Neveu – Olympedia 
(en) Alfred Neveu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alfred Neveu – databaseOlympics.com (arkivert)
Eduard Scherrer

Eduard Scherrer (født 15. april 1890 i Leysin, død 4. juli 1972) var en sveitsisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.
Sammen med Alfred Neveu og brødrene Alfred og Heinrich Schläppi vant han med sin bob «Acrobate» olympisk gull i de første olympiske vinterlekene i Chamonix i 1924.


== OL-medaljer ==
1924  Chamonix -  Gull i bobsleigh, firerbob  SUI


== Eksterne lenker ==
(en) Eduard Scherrer – Olympedia 
(en) Eduard Scherrer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eduard Scherrer – databaseOlympics.com (arkivert)
MS «Fjordtind»

M/S «Fjordtind» var en norsk hurtig-/skyssbåt som var eid av Rogaland Trafikkselskap


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1989
Byggeverft: Boghammar Marin, Lidingö, Sverige
Antall passasjerer: 130
Fart: 30 knopLOL: 27,5 m, B: 5,82 m, Dypg.: 1,73 m, BT: 102/40
Motor fremdrift: 3 X MAN U -12 – LYE 2842, 736KW. Totalt 2208 KW. Skiftet i 2001 til tre Scania på 515kW hver.
Hj.m: Perkins Tempest T4 236, 45,6 KW


== Historikk ==
1989: Levert fra byggeverftet til det svenske rederiet Rydstafors AB, Mariefred. Båten ble døpt M/S «Gripsholm» og satt inn på ruta Stockholm-Mariefred.
1991: Ruta legges end og båten går i opplag.
1992: Kjøpt av Rogaland Trafikkselskap A/S, Stavanger. Døpt M/S «Fjordtind» og satt inn i trafikk i Ryfylke.
1997: gikk i opplag
1998: Solgt til Angfartygs AB, Strömma Kanal, Stockholm og omdøpt M/S «Eskild»
2001: Fikk nye maskiner.


== Se også ==
 Andre skip som har tilhørt Rogaland Trafikkselskap


== Kilder ==
Jone Laugaland: Fjordabåtene, Rutebåter, ferjer og hurtigbåter i Rogaland 1955-2005.
Fakta om Fartyg


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8816895 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Fjordtind» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Bakersfield

Bakersfield er den administrative byen for Kern County i California. Med forsteder har byen cirka 468 000 innbyggere og er på ellevteplass blant de raskest voksende i California. Den er også den ellevte største byen i California og den 59. største byen i USA.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bakersfield, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons