jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Magnus av Sachsen

Magnus av Sachsen (1042–1106) var hertug av Sachsen 1072–1106.
Han tilhørte slekta Billung, og var eldste sønn av hertug Ordulf av Sachsen og Ulvhild av Norge. Han etterfulgte faren som hertug i 1072. 
Siden Magnus hadde støttet Otto II av Bayerns opprør mot Henrik IV ble han tatt til fange i 1070, og satt fanget i tre år. Han ble på nytt tatt til fange av Henrik IV i 1075, og denne gangen ble han frigitt året etter. Etterhvert kom en forsoning i stand mellom Henrik IV og Magnus, og stod Magnus på Henriks side under kampene mot liutieserne. Huset Billungs herredømme over Sachsen endte i 1106 da Magnus døde uten å etterlate seg mannlige arvinger.  
I sin tid som hertug var Magnus i strid med erkebiskop Adalbert av Bremen. Før Magnus ble hertug drev han gjennom hans avsettelse i 1066 fordi erkebiskopen hadde utnyttet sin herskermakt til å berike kirken med krongods. Adalbert kom senere tilbake, og Magnus ble hans vasall.Magnus var gift med Sophia av Ungarn (-1095), datter av kong Béla I av Ungarn, enke etter Ulrich I av Weimar, markgreve av Istria, og med henne hadde han barna:

Wulfhilde (1072–1126), gift med Henrik IX av Bayern (-1126)
Eilica (-1142), gift med grev Otto av Ballenstedt (-1123)Magnus hadde mange etterkommere, bl.a. i fyrstehuset Oldenburg, og Oldenburgernes anerekke tilbake til sagatidens norske konger går gjennom Magnus og mora Ulvhild.


== Referanser ==
Brian Schweitzer

Brian David Schweitzer (født 4. september 1955) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Han var guvernør i delstaten Montana fra 2005 til 2013. Schweitzer vurderer å stille til valg til Montanas ledige senatsete i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brian Schweitzer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(en) Biografi hos National Governors Association
(en) Biografi, oppslutning hos interessegrupper, offentliggjøringer, vetoer og valgkampbidrag hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On the Issues
(en) Valgkampbidrag hos FollowTheMoney.org
(en) Opptredener i C-SPAN-programmer
(en) Nyheter og kommentarer hos The New York Times
(en) Nyheter og kommentarer hos The Washington Post
Ordulf av Sachsen

Ordulf av Sachsen (født 1022, død 28. mars 1072), også kalt Otto, latinisert  Orthilius, av huset Billung, var en av sønnene til hertug Bernhard II av Sachsen og Eilica av Schweinfurt. Ordulf etterfulgte faren som hertug i 1059 og hans tid som regent ble preget av striden mot venderne, en kamp han førte sammen med de kristne danskene. I 1061 bygde han seg en borg i Hamburg, den såkalte Wasserburg (også kalt Neue Burg) rett utenfor byvollen. Dette var en oppblomstringstid for Hamburg, og byen var året før blitt delt slik at erkebiskopen regjerte gamlebyen (Altstadt) og billungerhertugene den nye by (Neustadt). Hamburg var på nytt blitt utgangspunkt for misjon både mot øst og nord. 
Det området som på 1000-tallet utgjorde Sachsen lå betydelig lenger nordvest i Tyskland enn den moderne delstaten Sachsen. Det lå hovedsakelig mellom elvene Rhinens og Elbes nedre løp og dekket områder som i moderne tid faller under Westfalen, Niedersachsen, Bremen, Hamburg, Holstein og den nordlige del av Sachsen-Anhalt.
Ordulf hadde i november 1042 giftet seg med Ulvhild (på tysk kjent som Wulfhild), datter av Olav den hellige og halvsøster av den da regjerende kong Magnus den gode av Norge (1035–1047) og Danmark (1042–1047). Dette ekteskapet styrket alliansen med skandinavene. Med henne fikk han sønnen Magnus, som etterfulgte ham som hertug. Før Magnus ble hertug drev han gjennom avsettelsen av erkebiskop Adalbert av Hamburg og Bremen i 1066 fordi han hadde utnyttet sin herskermakt til å berike kirken med krongods.
Ordulf hadde gjennom Magnus-grenen mange etterkommere, bl.a. i fyrstehuset Oldenburg, slik at via den linjen kan det nåværende norske kongehuset regne sine aner tilbake til sagatidens norske konger.
Ulvhild døde den 24. mai 1071. Ordulf ble da ennå i samme år gift for annen gang med Gertrud av Haldensleben, datter av grev Konrad, enke etter grev Fredrik av Formbach. Med henne fikk han sønnen Bernhard. Bernhard døde etter et fall fra sin hest den 15. juli i Lüneburg i et ikke nærmere angitt år, kanskje i 1083.
Ordulf ble begravet i St.-Michaelis-kirken i Lüneburg.


== Litteratur ==
Adami Bremensis libri III Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum


== Eksterne lenker ==
genealogie-mittelalter.de med genealogiske detaljer (tysk)
Tim Pawlenty

Timothy James «Tim» Pawlenty (født 27. november 1960 i Saint Paul i Minnesota i USA) er en amerikansk politiker for det republikanske parti. Han var guvernør i Minnesota fra 2003 til 2011. På grunn av sitt fokus på sosialkonservative saker ble han vurdert som en mulig visepresidentkandidat til John McCain før presidentvalget i USA i 2008.I 23. mai 2011 erklærte han seg formelt som republikansk presidentkandidat til presidentvalget i 2012, men ble den første kanditaten som trakk seg. Etter å fått tredjeplassen i prøveavstemningen Ames Straw Poll, bak Michele Bachmann og Ron Paul, valgte han å trekke kandidaturet 14. august 2011. Bachmann og Pawlenty kjempet om de samme sosialkonservative velgerne i Iowa, samtidig som viktige bidragsytere sa de ikke ville støtte Pawlenty etter prøveavstemningen.


== Referanser ==
Bernhard II av Sachsen

Bernhard II av Sachsen (født ca. 990, død 29. juni 1059) var hertug av Sachsen og greve av Friesland. Han tilhørte slekten Billung.Han etterfulgte sin far som hertug av Sachsen i 1011. Han hadde et anspent forhold til Henrik II og til de religiøse myndighetene i Hamburg-Bremen. Videre kjempet han mot sorberne.


== Slekt ==
Han var sønn av hertug Bernhard I av Sachsen og Hildegard av Stade.Søsteren Othelendis ble gift med grev Dietrich III av Holland. De fikk fire barn, deriblant grev Dietrich IV av Holland (død 13. januar 1049) og grev Florens I av Holland (født i 1030, død 28. juni 1061).


== Ekteskap og barn ==
Bernhard II var gift med Eilika av Schweinfurt, som var datter av markgrev Henrik I av Schweinfurt. Ekteparet fikk fem barn::

Ordulf av Sachsen (1022–1072)
Herman (?–1086)
Gertrud (?–1115), gift med grev Floris I av Holland (–1061) i 1050 og med grev Robrecht I av Flandern (-1093) i 1063
Ida (?–1102), gift med hertug Fredrik av Nieder-Lothringen (-1065) og med grev Albert III av Namur (-1102)
Hadwig (også skrev Hedwig; død rundt 1112), gift med grev Engelbert I av Spanheim (–1096).


== Referanser ==
Bernhard I av Sachsen

Bernhard I av Sachsen (Benno) (født ca. 950, død i Corvey 9. februar 1011) var hertug av Sachsen fra 973 til sin død.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bernhard var en av hertug Herman Billungs sønner. Hermann var keiser Otto Is stedfortreder i Sachsen, noe som de facto gjorde ham til hertug uten at han hadde selve tittelen.


=== Hertug ===
Han etterfulgte sin far som hertug av Sachsen i 973, samme år som keiser Otto I døde og ble etterfulgt av sin sønn Otto II. 
Bernhard I av Sachsen kjempet mot de invaderende danene i 974, 983 og 994. I 991 og 995 deltok han dessuten i hærtog mot slaverne.

Bernhard støttet liudolfingernes keisere og økte billungenes makt i Sachsen. Bernhard var marskalk ved riksdagen i Quedlinburg i 986. Han kunne utvide sine besittelser, fremfor alt i områdene rundt elven Weser. Bernhard hadde konflikter med grevene av Stade og med erkebiskopene av Bremen. 
Ifølge kronikøren Adam av Bremen huskes Bernhard som «en god og tapper mann, bortsett fra at han tynget folket med utplyndring.»Bernhard var blant annet gift med Hildegard av Stade (-1011), datter av grev Henrik I den skallede, og hadde de følgende barna:

Herman
Bernhard II av Sachsen (-1059)
Thietmar (-1048)
Mathildis (-1014), nonne i Gernrode
Godesti (-1041), abbedisse i Meteln og Herford
Imma, nonne i Herford
Othelinde (-1044), gift med grev Dirk III av Holland (-1039).Både hertug Bernhard og hans hustru Hildegard døde under en sykdomsapidemi i 1011, og ble begge begravd i St Michaels-kirken i Lüneburg.


== Litteratur ==
Ruth Bork: Die Billunger mit Beiträgen zur Geschichte des deutsch-wendischen Grenzraums im 10. und 11. Jahrhundert. Dissertation phil. masch. Greifswald 1951
(de) Hans-Joachim Freytag: «Bernhard I..» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 2, Duncker & Humblot, Berlin 1955, ISBN 3-428-00183-4, s. 112 (digitalisering).
Richard G. Hucke: Die Grafen von Stade 900–1144, Genealogie, politische Stellung, Comitat und Allodialbesitz der sächsischen Udonen, Diss. Kiel, Stade 1956
(de) Ernst Steindorf: «Bernhard I». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 2, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 433–435.
Anton Christian Wedekind: Notea zu einigen Geschichtsschreibern des Deutschen Mittelalters, Erster Band Note 1 XXX und Beilagen aus ungedruckten Handschriften Hamburg 1823, Note XXIV, Genealogie der älteren Grafen von Stade, S. 247–256


== Referanser ==
Eliot Spitzer

Eliot Laurence Spitzer (født 10. juni 1959 i The Bronx i New York i USA) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. 


== Bakgrunn ==
Eliot er av østerriksk-jødisk bakgrunn. Han avla i 1981 sin grunneksamen ved Princeton University og fortsatte deretter ved Harvard Law School. Da han tok sin juridiske eksamen, arbeidet han for en dommer i Manhattan. Deretter arbeidet han i et par år for et advokatfirma. Han var delstaten New Yorks statsadvokat fra 1999 til 2006, og markerte seg som aktiv og håndfast i dette vervet.


== Guvernør ==
Ved guvernørvalget for staten New York i 2006 fikk Spitzer 69% av stemmene, mot 29% for republikaneren John Faso. Han ble guvernør og gikk inn i embete i januar 2007. 


== Skandale ==
I mars 2008 beklaget Spitzer offentlig sine handlinger etter at The New York Times hadde meldt at han var blitt knyttet til en prostitusjonsring, og kunngjorde et par dager etter sin avgang som guvernør. Etter Spitzers avgang rykket delstatens lieutenant governor, David Alexander Paterson, opp som guvernør.


== Se også ==
Ashley Alexandra Dupré


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsteder:

Governor of New York – Official Website of the Governor of New York
Resignation Letter
Eliot Spitzer for Governor – Official gubernatorial campaign websiteBiografier og profiler:

National Governors Association - New York Governor Eliot Spitzer
"TIME Crusader of the Year 2002: Eliot Spitzer" Arkivert 3. september 2005 hos Wayback Machine., by Adi Ignatius, 21. desember 2002 issue of Time Magazine
"Eliot Spitzer – How New York's attorney general became the most powerful man on Wall Street" – Profile by Daniel Gross from Slate's "Assessment" column, 21. oktober 2004
"Corruption probe hits US insurers" – BBC News, 15. oktober 2004.
"Spoiling for a Fight: The Rise of Eliot Spitzer" by Brooke A. Masters (Times Books, Juli 2006)
"The Small Laws: Eliot Spitzer and the Way to Insurance Market Reform," by Sean M. Fitzpatrick, 74 Fordham L. Rev. 3041 (2006)
"Power Couples", oktober 2006.
Jon Corzine

Jon Stevens Corzine (født 1. januar 1947) er en amerikansk forretningsmann og tidligere politiker for Det demokratiske parti fra New Jersey. Han er administrerende direktør i meglerhuset MF Global, og har tidligere ledet investeringsbanken Goldman Sachs. I 2000 ble han valgt inn i det amerikanske senatet, men fullførte ikke perioden han var innvalgt for. I stedet ble han valgt til New Jerseys guvernør. Han tapte gjenvalget i 2009 for republikaneren Chris Christie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Corzine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jon Corzine hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 

(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
Hermann av Sachsen

Hermann av Sachsen (fødselsår ukjent, død i Quedlinburg i 973) av slekten Billung. I 936 ble han tildelt tittelen markgreve av Otto den store som takk for hans deltagelse i overvinnelsen av redarierne, obotrittene, wagrierne og danene. I 940 var han greve av Wetigau og i 953 utnevnte Otto ham til sin stedfortreder i Sachsen, noe som de facto gjorde ham til hertug uten at han hadde tittelen. Herman greide å fordrive nevøene sine, Wichmann II og Ekbert enøye, som sympatiserte med opprørerne fra Sachsen. I 955 opptrådte Hermann Billung som greve i Tilithigau og Marstengau, og i 956 ble han utnevnt til markgreve. Under Ottos reise til Italia i 956 og til Roma i 961 utnevnte han Herman på ny som sin stedfortreder i Sachsen. 
Herman var gift med Oda og senere med Hildeshuith (Hildegard), og med dem hadde han barna:

Bernhard I av Sachsen (-1011)
Ludger (-1011)
Suanehilde (-1014), gift med markgreve Thietmar I av Meißen (-979) og deretter med markgreve Ekhard I av Meißen (-1002)
Imma, abbedisse i Herford
Mathildis (942-1008), gift med greve Boudewijn III av Flandern (940-962) i  961 og i 963 med grev Gottfried av Verdun  (930-1002).


== Referanser ==
Haitisk kreol

Haitisk er et franskbasert kreolspråk som tales på Haiti, og er offisielt språk der sammen med fransk. Språket er en blanding av fransk og diverse vestafrikanske språk, blant annet wolof og noen gbespråk, som fon og ewe.
Takket være blant annet Felix Morisseau-Leroy har haitisk siden 1961 vært ansett som offisielt språk i Haiti, sammen med fransk, som hadde vært det eneste litterære språket i landet siden dets uavhengighet i 1804. Haitisk har vært lite brukt i litteratur, men bruken er økende. Mange av språkets brukere er tospråklige, og snakker både haitisk og fransk. Mange lærere, forfattere og aktivister har satt fokus på stolthet og lese- og skriveferdigheter i haitisk siden 1980-tallet, og i dag finnes det flere aviser, samt radio- og TV-programmer på haitisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Haitian Creole - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).
John Lynch

For den irske politikeren John Mary «Jack» Lynch, se Jack LynchJohn H. Lynch (født 25. november 1952) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Han var guvernør i delstaten New Hampshire fra 2005 til 2013.


== Valghistorikk ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over Amerikas forente staters guvernører
Jim Gibbons

James Arthur «Jim» Gibbons (født 16. desember 1944) er en amerikansk politiker for det republikanske parti. Han var guvernør i delstaten Nevada fra 2007 til 2011. Gibbons var tidligere kongressrepresentant fra Nevadas 2. distrikt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Gibbons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jim Gibbons hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Dave Heineman

David Eugene «Dave» Heineman (født 12. mai 1948) er en amerikansk politiker for det republikanske parti. Han er sittende guvernør i delstaten Nebraska, et embete han har innehatt siden 2005, da han rykket opp fra embetet som viseguvernør etter at sittende guvernør Mike Johanns ble føderal landbruksminister. Heinemann ble gjenvalgt i 2006.


== Se også ==
Liste over Amerikas forente staters guvernører
Dillenburg slott

Dillenburg slott var et forsterket hus (festning) i Tyskland. Det ble bygget av grev Henrik II av Nassau i 1240, og tilfalt Otto ved arveskiftet mellom ham og Walram i 1255. 
Dagens nederlandske fyrstehus kan føre sine aner tilbake til Otto, og 24. april 1533 ble Vilhelm den tause født i dette slottet. Under hans ledelse gjorde Nederlandene opprør mot det spanske herredømmet og ble den nederlandske uavhengighetskrigen (åttiårskrigen) utløst. Dette resulterte i at De forente Nederlandene formelt ble selvstendige i 1648.
I 1760 ble slottet ødelagt av franske styrker under syvårskrigen, og til minne om dette ble «Wilhelmsturm» (Wilhelmstårnet) bygget i 1875. I tilknytning til det nye tårnet ble dessuten et museum knyttet til huset Oranien-Nassau bygget.
Av det opprinnelige slottet er i dag kun kasemattene igjen. I disse kunne inntil 3000 soldater oppholde seg, og det var her mulig å bygge ekstra «etasjer» ved hjelp av bjelker.
Huset Billung

Billungene var en adelsslekt i Sachsen i det 9. – 12. århundre. Slekten deles inn i de gamle og de unge Billunger, men familiebåndene mellom dem er ikke alltid like tydelige.De gamle Billunger stammer fra Wetigau og var blant Øst-Sachsens viktigste familier på Karl den stores tid. Den første Billung som er kjent ved navn er grev Wichmann Billung (Wychmannus comes) som skal ha ført forhandlinger ved elven Eider i 811. Wichmann II var greve i Hamaland og hans sønn, grev Egbert (-932) er antagelig Hermann Billungs bestefar. Grev Egbert fikk områder i Bardengau av kong Arnulf av Kärnten. Andre medlemmer av familien er princeps Billung som via sin datter Oda (død 913) og hennes ekteskap med grev Liudolf av Sachsen (død 866) ble Liudolfingernes stamfar. Oda av Billung var farmor til keiser Otto I av det tysk-romerske rike.
I den første halvdelen av det 10. århundre økte de unge Billungenes innflytelse i området Bardengau. Til grunn for deres makt lå familiens eiendommer og de grevelige rettighetene til Elben og øvre Weser samt byen Lüneburg. Hermann Billung (-973) fikk i 936 i oppdrag å beskytte den nedre delen av Weser av kong Otto den store, og dette området fikk navnet Billungermark. At Herman regelmessig var kongens stedfortreder ble i 961 gjort fullstendig da han ble utnevnt til hertug. Sønnen Bernhard etterfulgte ham, og takket være Bernhards ekteskap med Hildegard av Stade ble området Hadeln tilføyet til hertugdømmet. I fem generasjoner hersket huset Billung over hertugdømmet Sachsen.
De siste Billungene, Ordulfs sønn Magnus (1072–1106), stod i 1073-1075 på de Saliske frankernes side. Dette svekket familiens innflytelse, og etter at Magnus døde uten å etterlate seg sønner, ble eiendommene fordelt mellom hans to døtre. Datteren Wulfhilde hadde giftet seg med grev Henrik IX av Bayern av Welfene, mens Eilika giftet seg med grev Otto av Ballenstedt av Askanierne. En konsekvens av dette var en strid som varte flere tiår, mellom Welfene og Askanierne om kontrollen over Sachsen.
Hertugene av Sachsen fra huset Billung var:

Hermann, død 973
Bernard I, død 1011
Bernard II, død 1059
Ordulf, død 1072
Magnus, død 1106


== Referanser ==
Norman Whiteside

Norman Whiteside (født 7. mai 1965) er tidligere nordirsk fotballspiller som representerte sitt hjemland i to verdensmesterskap. Han spilte for Manchester United (273 kamper og 66 mål) og Everton FC før hans karriere tok slutt på grunn av skader i en alder av 26 år.
Han brøt Pelés rekord da han ble den yngste spiller i et verdensmesterskap i 1982. Han var også den yngste spiller som scoret i en ligacupfinale og en FA-cupfinale i 1983.
Whiteside var oppvokst nord i Belfast hvor han ble oppdaget av den berømte United–scouten Bob Bishop som tidligere hadde hentet George Best og Sammy McIlroy til klubben. Whiteside ble Uniteds yngste spiller siden Duncan Edwards da han gjorde sin debut som angrepsspiller i sesongen 1981–82. 
I VM i fotball 1986 scoret han sitt lands eneste mål i turneringen, i kampen som endte 1–1 mot Algerie. Whiteside fikk totalt 38 landskamper og scoret ni ganger i løpet av de åtte årene han spilte for Nord–Irland.
Til tross for at han flyttet bakover på banen som midtbanespiller, scoret han vinnermålet i FA–cupfinalen i 1985, et skrudd skudd fra høyrekanten i det 20. minutt av ekstraomgangene, og gav United med ti mann seieren over Everton.
Til tross for denne lovende starten på karrieren, begynte Whiteside å få alvorlige skadeproblemer som holdt ham ute av laget i lange perioder. Alex Ferguson gjorde også et poeng i å forbedre lagdisiplinen da han overtok som manager, og Whitesides forhold til alkohol ble ikke tolerert slik det ble gjort under den tidligere manageren Ron Atkinson. Det var dette som gjorde at Ferguson solgte ham til Everton i 1989, mot ønsket til de fleste av Uniteds tilhengere.
Whiteside startet godt i Everton, men han klarte ikke å bli kvitt kneskaden sin. Han la opp i 1990 i en alder av 26 år, etter 13 kneoperasjoner i løpet av sin karriere. En doktor hadde da rådet ham til at han ikke ville være i stand til å gå dersom han fortsatte å spille. Han fikk bare 29 kamper for Everton.
Da han la opp, studerte Whiteside piedologi og arbeider nå for Professional Footballers' Association.  


== Spillerkarriere ==


== Sitater ==
«Det eneste jeg har til felles med George Best er at vi kommer fra det samme stedet, spiller for samme klubb og ble oppdaget av samme mann.»
«Dersom du går ut og tar en øl, blir det plutselig multiplisert med 12. Dersom du blir sett gående langs gaten sammen med en jente, har du en affære.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Norman Whiteside – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Norman Whiteside – FIFA 
(en) Norman Whiteside – UEFA 
(en) Norman Whiteside – Transfermarkt 
(en) Norman Whiteside – national-football-teams.com 
(en) Norman Whiteside – WorldFootball.net 
(en) Norman Whiteside – Soccerbase.com 
(en) Norman Whiteside – FootballDatabase.eu 
(en) Norman Whiteside – Soccerway 
(en) Norman Whiteside – EU-Football.info 
(en) Manchester United Legends:  Norman Whiteside
(en) givemefootball med en reportasje fra 2004 med et intervju med Whiteside om hans liv etter at han la opp
Paul McGrath

Paul McGrath (født 4. desember 1959 i Ealing i London i England som Paul Nwobilo) er en tidligere irsk fotballspiller. Han var i lang tid fast på det irske landslaget der han fikk 83 kamper og åtte mål. På klubbnivå spilte han for St Patrick's Athletic FC, Manchester United, Aston Villa FC, Derby County FC og Sheffield United FC. 
McGrath har irsk mor og nigeriansk far [1]. Ifølge Donald McRae forsvant McGraths far kort tid etter at han ble unnfanget. Hans mor, Betty McGrath, adopterte Paul bort da han var fire uker gammel. Hun var redd for at hennes far skulle finne ut at hun var gravid, særlig siden barnet var produktet av flere kulturer, og reiste i hemmelighet til London for å få sitt barn som også ble regnet som uekte. McGraths mor klarte å oppspore ham igjen senere, men han ble oppdratt ved et antall barnehjem i Dublin under navnet Paul Nwobilo.
Han begynte å spille fotball som skolegutt for Pearse Rovers og spilte juniorfotball for Dalkey United. McGrath arbeidet for en kort stund som lærling i Dublin før han ble profesjonell. I 1981 dro han til klubben St Patrick's Athletic i Football League of Ireland. Han utmerket seg i klubben, fikk kallenavnet «The Black Pearl of Inchicore» og ble kåret til årets spiller i sin første og eneste sesong.
Han dro så til Manchester United (1982–89) og senere Aston Villa (1989–96), Derby County (1996–97) og Sheffield United (1997–98). Mens han var på Villa Park fikk han kallenavnet God og ble kåret til spillernes årets spiller i 1993. Han er regnet som en av de beste spillerne i Villas historie.
I mange år led han av alkoholisme og gikk av og til glipp av kamper som resultat av dette. Hans karriere var også preget av skader som resulterte i totalt åtte kneoperasjoner.
Han spilte en betydelig rolle i Irlands landslags gjennombrudd på slutten av 1980–tallet og begynnelsen av 90–årene, ledet av manager Jack Charlton. Han fikk 83 landskamper for landet sitt, scoret 8 mål og spilte i VM i 1990 og 1994. Han ledet laget som kaptein fire ganger i 1992 etter at Mick McCarthy la opp, men trakk seg til fordel for Andy Townsend siden han ikke følte han var rett mann for rollen.


== Eksterne lenker ==
(de) Paul McGrath – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Paul McGrath – FIFA 
(en) Paul McGrath – UEFA 
(en) Paul McGrath – Transfermarkt 
(en) Paul McGrath – national-football-teams.com 
(en) Paul McGrath – Soccerbase.com 
(en) Paul McGrath – FootballDatabase.eu 
(en) Paul McGrath – EU-Football.info 
(en) Paul McGrath – FBref
Ted Kulongoski

Theodore R. «Ted» Kulongoski (født 5. november, 1940) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Han var guvernør i delstaten Oregon fra 2003 til 2011.


== Referanser ==
Brad Henry

Charles Bradford «Brad» Henry (født 10. juni 1963) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Han var guvernør i delstaten Oklahoma fra 2003 til 2011.