jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
ZZ Top

ZZ Top er et amerikansk band som spiller bluesinspirert rock. Bandet hadde sin storhetstid på slutten av 1970-tallet, samt første halvdel av 1980-tallet. Det kanskje mest karakteristiske med ZZ Top var de lange skjeggene til gitarist Billy Gibbons og bassist Dusty Hill (1949–2021). Ironisk nok er trommeslager Frank Beard (beard er engelsk for «skjegg») det eneste bandmedlemmet som ikke har skjegg. Bandet ble etablert i 1969 i Houston i Texas og er fremdeles (2022) aktive.
For det norske publikum ble bandet først kjent gjennom Nattrock i 1980. Bandet har siden opptrådt flere ganger i Norge, blant annet på Notodden Bluesfestival i 2012 og Bergenfest i 2014.
Bandet fikk sitt kommersielle gjennombrudd med albumet Eliminator i 1983, hvor spesielt hit'en (She's got) Legs fikk mye sendetid på MTV.


== Medlemmer ==
Billy Gibbons – gitar og vokal (1969 – nå)
Frank Beard – trommer (1969 – nå)
Elwood Francis - bass (2021 - nå)Tidligere medlemmer
Lanier Greig – bass (1969)
Dan Mitchell – trommer (1969)
Billy Ethridge – bass (1969)
Dusty Hill – bass (1969 – 2021)


== Diskografi ==
Studioalbum

ZZ Top's First Album (1970)
Rio Grande Mud (1972)
Tres Hombres (1973)
Fandango! (1975)
Tejas (1976)
Degüello (1979)
El Loco (1981)
Eliminator (1983)
Afterburner (1985)
Recycler (1990)
Antenna (1994)
Rhythmeen (1996)
XXX (1999)
Mescalero (2003)
La Futura (2012)Livealbum

Live from Texas' (2008)
Live in Germany 1980 (2011)
Live Greatest Hits from around the world (2016)Samleplater

The Best of ZZ Top (1977)
ZZ Top's Greatest Hits (1992)
One Foot in the Blues (1994)
Chrome, Smoke & BBQ (2003)
Rancho Texicano (2004)
The Very Baddest (2014)DVD/Blueray

ZZ Top's Greatest Hits (1994)
Live from Texas (2008)
Double Down Live (2009)
Live at Montreux 2013 (2014)


== Konserter i Norge ==
Chateau Neuf – 1. oktober 1981
Drammenshallen – 20. oktober 1983
Drammenshallen – 18. september 1986
Oslo Spektrum – 4. desember 1994
Oslo Spektrum – 2. juli 1996
Rockefeller – 6. juli 2003
Sentrum Scene – 2. juni 2009
Skånevik Bluesfestival – 2. juli 2010
Oslo Spektrum – 23. oktober 2010
Notodden Bluesfestival – 3. august 2012
Bergenfest – 11 Juni 2014
Tjuvholmen Arena Hamar – 8. juni 2019


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) ZZ Top – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) ZZ Top på Internet Movie Database 
(da) ZZ Top på Scope 
(en) ZZ Top på AllMovie 
(en) ZZ Top hos Rotten Tomatoes 
(en) ZZ Top på Apple Music 
(en) ZZ Top på Apple Music 
(en) ZZ Top på Discogs 
(en) ZZ Top på MusicBrainz 
(en) ZZ Top på SoundCloud 
(en) ZZ Top på Spotify 
(en) ZZ Top på Songkick 
(en) ZZ Top på Last.fm 
(en) ZZ Top på Genius — sangtekster 
(en) ZZ Top på AllMusic 
ZZ Top på Twitter 
ZZ Top på Facebook 
ZZ Top på Instagram 
ZZ Top på YouTube 
ZZ Top på Myspace
The Life Guards

The Life Guards er et kavaleriregiment i den britiske hæren som sammen med The Blues and Royals utgjør Husholdkavaleriet.  Den første troppen i regimentet ble opprettet i Brugge i Belgia som en del av Karl II i eksil sin støtte til Filip IV av Spania.
Regimentet har deltatt i de fleste konflikter den britiske hæren har vært involvert i, inkludert Napoleonskrigene, første og andre verdenskrig og opp til Irak-krigen i 2003.
I 1992 ble avdelingen satt til å dele oppgaver og ansvar med The Blues and Royals.  De er vennskapsavdeling med Pakistans presidentgarde.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Life Guards (British Army) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Blues and Royals

The Blues and Royals er et kavaleriregiment i den britiske hæren som sammen med The Life Guards utgjør Husholdkavaleriet.
Sammen med Coldstream Guards kan regimentet spore sin opprinnelse tilbake til New Model Army.  Regimentet ble opprettet i 1969 da Royal Horse Guards, kjent som The Blues eller The Oxford Blues, og Royal Dragoons, kjent som The Royals, ble slått sammen.  Siden den gang har regimentet tjenestegjort i Nord-Irland, Tyskland og på Kypros.  Under Falklandskrigen i 1982 stilte regimentet to pansrede oppklaringstropper.  Regimentet hadde også en eskadron i tjeneste med UNPROFOR i Bosnia i 1994–1995.
Sammen med Life Guards stiller de hestevakt i London som en del av Household Cavalry Mounted Regiment.
Regimentets motto er Honi Soit Qui Mal Y Pense («Skam på han som synes dette er ondt»). 


== Eksterne lenker ==
Household Cavalry Museum (engelsk)
Offisielt nettsted 
(en) Blues and Royals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Frøylandsvatnet (Sandnes)

Frøylandsvatnet er en innsjø i Sandnes kommune i Rogaland. Vannet ligger i Hommersåk, sør for tettstedet Riska. Utløpet fra Frøylandsvatnet er Frøylandsbekken, som renner til det kunstige tjernet Stemmen, og derfra videre til ned i Hommersåkvågen.   


== Frøylandsdemningen ==
Ved utløpet til Frøylandsbekken ligger Frøylandsdemningen, som regulerer vannstanden i Frøylandsvatnet.  
Demningen ble bygd da det ble startet mølledrift i Hommersåkvågen. Dette skulle sikre jevn tilførsel av vann til å drive mølla. Demningen var ferdig og tatt i bruk i 1878.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart fra iNatur
NVEs Innsjødatabase Arkivert 6. juni 2020 hos Wayback Machine.
Frøylandsbekken

Frøylandsbekken kan vise til:

Frøylandsbekken (Sandnes) – en bekk som renner fra Frøylandsvatnet i Hommersåk i Sandnes kommune i Rogaland
Frøylandsbekken (Time) – en bekk i Time kommune i Rogaland
Frøylandsbekken (Time)

Frøylandsbekken er en bekk i Time kommune i Rogaland. Bekken er innløp til Frøylandsvatnet, og kommer fra Fjermelandsvatnet. Total lengde er ca. 8,3 km.
Frank Olafsen

Frank Willy Olafsen (født 20. april 1944) er en tidligere norsk landslagsspiller i både fotball, bandy og ishockey. Som fotballspiller var han midtstopper, og spilte 18 A-landskamper for Norge.Olafsen spilte hele sin fotballkarriere i Skeid, hvor han ble cupmester tre ganger (i 1963, 1965 og 1974), og seriemester i 1966. Han spilte til sammen 194 toppseriekamper for Skeid. Som ishockeyspiller spilte han 11 offisielle landskamper, og deltok på det norske laget under vinter-OL i 1964 i Innsbruck. I bandy spilte han for landslaget under Bandy-VM i Moskva i 1973. Han spilte ca. 12 landskamper i bandy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Olafsen – Olympedia 
(en) Frank Olafsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Frank Olafsen – bandysidan.nu 
(en) Frank Olafsen – Transfermarkt 
(en) Frank Olafsen – national-football-teams.com 
(en) Frank Olafsen – WorldFootball.net 
(en) Frank Olafsen – EU-Football.info 
(no) Frank Olafsen – Norges Fotballforbund 
Frank Olafsen skeid.no
Governor General’s Foot Guards

Governor General's Foot Guards (GGFG) er et reserveregiment i den canadiske hæren, og en del av De kongelige husholdtropper. Regimentets motto er Civitas et Princeps Cura Nostra.  GGFG er det eldste regimentet i den canadiske militsen, opprettet i 1861.  Regimentet har oppgaver som en regulær infanteriavdeling når det gjelder å beskytte canadisk territorium og støtte canadiske styrker i utlandet, men ha også en paradefunksjon ved Parliament Hill og Rideu Hall i Ottawa.  Denne siste oppgaven deler de med The Canadian Grenadier Guards.
Regimentet har sett kamp i flere konflikter, inkludert første og andre verdenskrig, og har hatt tre mottakere av Viktoriakorset i sine rekker.
GGFG er formelt alliert med det britiske regimentet Coldstream Guards.


== Eksterne lenker ==
Governor General's Foot Guards offisiell hjemmeside (engelsk, fransk)
Governor General's Foot Guards Unit Web Site (engelsk)
Kulturhistorisk museum

Kulturhistorisk museum (KHM) er en museumsorganisasjon ved Universitetet i Oslo. Organisasjonen ble opprettet i 1999 under navnet Universitetets kulturhistoriske museer da Universitetets Oldsaksamling (med Vikingskipshuset), Myntkabinettet og Etnografisk museum ble slått sammen til én organisasjon. I 2004 ble navnet endret til Kulturhistorisk museum.
Kulturhistorisk museum holder blant annet til i Historisk museum på Tullinløkka samt i Frederiksgate 3 og St. Olavs gate 29 i Oslo. I 2015 ble det utlyst en arkitektkonkurranse med sikte på å utvide det nåværende Vikingskipshuset til et fullverdig vikingtidsmuseum.


==== Direktører ====
Egil Mikkelsen (1999–2011)
Rane Willerslev (2011–2014)
Håkon Glørstad (2014– )


== Galleri ==


== Eksterne lenker ==
Kulturhistorisk museum, Universitetet i Oslo
Australia’s Federation Guard

Australia's Federation Guard er en avdeling i det australske forsvaret med rundt 170 soldater fra marinen, hæren og flyvåpenet. Avdelingen ble opprettet i 2000 som landets første rendyrkede seremonielle avdeling. Den inngår i De kongelige husholdtropper og stilte vakt ved Buckingham Palace i mars 2000.


== Referanser ==
Ulefoss hovedgård

Ulefoss hovedgård regnes for å være empiretidens viktigste arkitektoniske verk i Norge. Bygget ligger på en høyde nord for sluseanlegget Ulefoss sluser nær tettstedet Ulefoss.
Hovedbygningen ble reist av godseier Niels Aall (bror av Jacob Aall på Næs Jernverk ved Tvedestrand) og hans hustru Christine Johanne Blom, og var sommerresidens for familien. Huset sto ferdig i 1807, etter en byggeperiode på ca. 5 år. Arkitekter var Jørgen Henrik Rawert og Christian Ancher Collett.

Den er bygget i slaggstein som ble hentet fra Ulefos Jærnverk. Jacob Aall, med sin erfaring fra andre jernverk, visste at slaggstein ble brukt som byggemateriale ute i Europa. Dessverre er slaggstein ikke godt egnet for bygging i det norske klimaet, fordi den trekker vann gjennom kapillær virksomhet.
Niels Aall fikk økonomiske problemer, og Ulefoss hovedgård måtte i 1840 selges på offentlig auksjon. Sønnen kammerherre Hans Aall (død 1863) kjøpte imidlertid hovedgården og eiendommene på auksjonen for midler arvet av hans ektefelle, Marianne Didrikke, født von Cappelen (død 1867), datter av eidsvollsmannen Didrich von Cappelen (død 1828). Deretter var hovedgården og eiendommene eid av etterkommerne i slekten Aall, som fortsatt eier skogeiendommene, mens hovedgården gikk over til å bli en stiftelse.


== Moderne historie ==
I dag er Ulefoss hovedgård del av Telemark Museum. I tillegg til den herskapelige hovedbygningen omfatter det også et vognmuseum med kjøretøy og reiseutstyr fra hovedgården, en restaurert jordkjeller, lekestue og drivhus. Hovedbygningen er omgitt av en stor park i engelsk stil. Ulefoss Kunstforenings Galleri Fjøset holdt tidligere til i driftsbygningen.
Ulefos Hovedgaard hadde store problemer med at fasaden hadde slått sprekker, og slet med å få inn penger til å pusse opp. Telemark Museum har klart å holde bygget ved like, men sliter fortsatt med å få inn nok penger til å drive nok vedlikehold per 2021.I hovedbygget tilbys det guidede turer i huset på sommeren. Telemark Museum tilbyr også pedagogiske opplegg for barn i skolealder og barnehagealder. 
På området er det en egen kafé og galleri. Bygget brukes dessuten til arrangementer, og til bryllup. 


== Galleri ==

		
		
		


== Se også ==
Aall (slekten)
Liste over Norges største grunneiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulefos Hovedgaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ulefos Hovedgaards hjemmeside (Telemark museum)
(no) Telemark museums hjemmeside
«Ulefoss hovedgård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) http://www.geirhenriksen.no/nomekultur/nivaa2/side2.htm
(no) Digitalt fortalt: «Axel Otto Mørner - Fra fange til fangevoktere» (skrevet av Håvard Fandrem ved Hjalmar Johansen VGS) (besøkt 16. februar 2012)
Astrofysikk

Astrofysikk er den grenen av astronomi som har med fysikken i universet å gjøre. Det handler om alt fra de fysiske egenskapene til astronomiske objekter (som stjerner og galakser) til hvordan disse påvirker hverandre. For eksempel er kosmologi et felt innenfor astrofysikken som omfatter de største skalaene i universet. 
Fordi det er et veldig bredt felt, bruker astrofysikere kunnskap og metoder fra mange forskjellige felt innen fysikk, som mekanikk, elektromagnetisme, statistisk mekanikk, termodynamikk, kvantemekanikk, relativitetsteori, kjerne- og partikkelfysikk og atom- og molekylærfysikk. Moderne forskning innenfor astronomi krever et solid grunnlag innenfor fysikk. 


== Se også ==
Astronomi


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av astrofysiker
Radioastronomi

Radioastronomi er den delen av astronomien som ser på radiostråling som stammer fra fysiske prosesser i verdensrommet. Radiobølger er mye lengre enn synlig lys, og man trenger derfor enten store antenner eller mange små koblet sammen for å få gode signaler. Arecibo-teleskopet i Puerto Rico er det største enkelt-radioteleskopet i verden, og er kjent fra filmer som Contact og James Bond - Goldeneye. Very Large Array (VLA) i New Mexico, USA er et eksempel på mange mindre teleskoper koblet sammen i en array. Man benytter seg da av interferometri, som benytter seg av bølgers interferensegenskaper til å få ett bilde med høyere oppløsning enn de to ville fått for seg selv.


== Se også ==
Radiobølger
Radioteleskop
Lys
Atacama Large Millimeter Array


== Eksterne lenker ==
Arecibo Observatory
Very Large Array
Bykle sjøflyplass, Hovden

Bykle sjøflyplass, Hovden er en flyplass ved Hovden i Bykle kommune i Agder. Flyplassen opereres av Fjellfly.


== Referanser ==
Kongens garde (Storbritannia)

Kongens garde og Kongens livgarde er betegnelsen på henholdsvis infanteri- og kavaleriavdelinger som står vakt ved den britiske monarkens offisielle kongelige residenser. Dette omfatter Buckingham Palace, St. James's Palace, Tower of London og Windsor Castle, samt Palace of Holyroodhouse.


== Kongens garde ==
Kongens garde (King's Guard) er infanteriavdelingen som står vakt ved Buckingham og St. James's Palace. Garden består av et kompani fra et enkelt regiment. Kompaniet deles i to; én kontingent for Buckingham og én for St. James's.


== Kongens livgarde ==
Kongens livgarde (King's Life Guard) er kavaleriavdelingen som står vakt ved Horse Guards. Kavaleristene er til hest mellom 10.00 og 16.00.


== Navngivning ==
Garden kan generelt beskrives som «Monarkens garde», men det er tradisjonelt brukt betegnelser i forhold til om riket regjeres av en konge eller en dronning; følgelig vil man finne denne omtalt i samtidige kilder som det som passer til monarkens kjønn. Mellom 1952 og 2022 har den følgelig vært kjent som «Dronningens Garde».
Kongsvinger flyplass, Gjølstad

Kongsvinger flyplass, Gjølstad er en flystripe som ligger ved Gjølstad-gårdene på vestsiden av Glomma, ca. 10 km nord for Kongsvinger sentrum, i Innlandet fylke. Det eneste permanente tegnet på flyaktivitet er ei værslitt vindpølse.


== Eksterne lenker ==
Gjølstad på norskeflyplasser.no
Meråker flyplass, Øian

Meråker flyplass, Øian er en flyplass som ligger ved gården Øian, ca. 7 km sørøst for tettstedet Meråker i Meråker kommune i Trøndelag. Flyplassen ligger i Dalådalen, rett ved Stordalsveien 359 og elven Dalåa. Flyplassen ble anlagt for skoggjødsling av Meraker Brug. Dekket består av finknust gabbro og gress. Fyllmasse er slagg fra Meraker smelteverk.


== Eksterne lenker ==
(en) Meråker Airport, Øian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Øian på norskeflyplasser.no
MS «Mega Smeralda»

MS «Mega Smeralda» (tidligere MS «Color Festival») er et skip som var eid av det norske rederiet Color Line fra 1994 til 2008, og som trafikkerte rutene Oslo-Hirtshals (1994–2006) og Oslo-Frederikshavn (2006–2008).
Skipet ble bygd av OY Wärtsila Helsinki Shipyard i Helsingfors i 1985 og kjøpt inn fra Silja Line i 1994. Skipet ble i 1994, etter at Color Line overtok det, satt inn på ruten Oslo – Hirtshals, forgjengeren på denne ruten MS «Christian IV» ble satt på ruten Kristiansand – Hirtshals. I april 2006 byttet skipet bortehavn til Fredrikshavn.
«Color festival» var registrert i Norge og hadde Oslo som hjemmehavn. Tonnasjen er på 34 314 bruttotonn, lengden er 168 meter, bredden 27,6 meter. Skipet går 6,5 meter i dybden og har maksimal fart på 23 knop. Skipet har ti dekk, er utstyrt med 1933 sengeplasser fordelt på 577 lugarer og har kapasitet til 2 000 passasjerer og 330 personbiler. Det har ellers 850 lanemeter for trailere.
I november 2007 ble skipet solgt til rederiet Corsica Ferries, Color Festival hadde sin siste tur for Color Line søndag 6. januar 2008 ved ankomst Oslo tirsdag morgen den 8. januar 2008 gikk hun ut av ruten. I slutten av januar 2008 ble skipet overlevert til Corsica Ferries og omdøpt til MS «Mega Smeralda».
I forbindelse med at de tre første etappene i Tour de France i 2013 gikk på Korsika, ble skipet benyttet som pressesenter.


== Foto ==


== Kilder ==
(dk) faergelejet MS «Svea»


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8306486 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mega Smeralda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Mega Smeralda» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MS «Prinsesse Ragnhild» (1981)

MS «Prinsesse Ragnhild» var et skip eid av Color Line og gikk på rederiets cruisefergelinjer i rutene Oslo – Kiel, Bergen/Stavanger – Hirtshals og Oslo – Hirtshals i perioden 1981 til 2008. Hun har vært gjennom to større oppgraderinger siden hun ble bygget i 1981.


== Historie ==


=== I Skandinavia ===
Skipet ble satt i drift januar 1981 og seilte til 1990 for Jahre Line på ruten Oslo-Kiel (ofte kalt Kiel-ferga). Det ble deretter overtatt av Color Line og var i mange år selskapets flaggskip. I 1992 ble hun ombygget og forlenget ved det spanske verftet Astilleros Españoles i Cádiz. Skipet har med ulike eiere trafikkert overfarten Oslo-Kiel i 23 år. I desember 2004 ble det erstattet av MS «Color Fantasy» på ruta fra Norge til Tyskland. Fra 27. april 2005 trafikkerte skipet strekningen Bergen/Stavanger – Hirtshals. I januar 2008 besluttet rederiet å legge ned ruten fra vestlandet til Hirtshals i Danmark, derfor fikk skipet ruten fra Oslo til Hirtshals, da forgjengeren MS «Color Festival» ble solgt for nærmere 400 mill NOK. Denne ruten ble den 6. mai 2008 lagt ned, og MS «Prinsesse Ragnhild» lagt i opplag i Sandefjord.


=== I Amerika ===
3. september 2008 ble hun solgt til det amerikanske rederiet Celebration Cruise Line for om lag 180 millioner kroner, og ble brukt til kortdistanseseiling i Karibien. Skipet ble omdøpt MS «Bahamas Celebration» og fungerte som cruiseskip i fast rutetrafikk mellom Port Everglades (Fort Lauderdale) i USA og Bahamas. Bildekket var ikke i bruk på denne strekningen. Resten av skipet fikk noen moderate oppgraderinger som følge av at skipet skulle fungere i cruisemarkedet, blant annet har det blitt utstyrt med fasiliteter som svømmebasseng og spa.
31. oktober 2014 hadde skipet et sammenstøt med et ukjent objekt utenfor Freeport på Bahamas mens det var underveis til Palm Beach i USA. Skroget fikk en flenge under vannlinjen på babord side, og tok inn vann på de nederste dekkene. MS «Bahamas Celebration» gjorde vendereis til Freeport der passasjerene ble satt i land. Det ble ikke rapportert om noen personskader, men skipet hadde slagside på 10% mot babord . Etter å ha inspisert skipet i tørrdokk, besluttet rederiet å erstatte MS «Bahamas Celebration» med det nyere og større MS «Grand Celebration» (kjøpt fra Carnival). I januar 2015 ble MS «Bahamas Celebration» solgt til skipsopphuggere. I juli 2015 var skipet underveis til skipsopphuggingssenteret i Alang, India. Huggingen startet 29. oktober 2015 


=== Branner om bord ===
Det har vært fire branner ombord på skipet:  8. juli  1999 , 1. mars
2002, 10. desember 2006,  12. desember 2011.


== Referanser ==


== Kilder ==
DNV vessel info -Bahamas Celebration (engelsk) Besøkt 26. april 2009
Color Line - Pressemelding: Avtale om salg av M/S Prinsesse Ragnhild. publisert 3. september 2008 Besøkt 26. april 2009
Celebration Cruise Line – Offisiell hjemmeside Besøkt 26. april 2009
Fakta om fartyg: M/S Prinsesse Ragnhild (1981) Besøkt 31. juli 2015


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7904891 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Prinsesse Ragnhild» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
HF «Silvia Ana L»

HF «Silvia Ana L» er et passasjerskip som trafikkerte ruten Kristiansand – Hirtshals for Color Line, før det ble solgt til rederiet Buquebus i 2007. HF «Silvia Ana L» trafikkerer per 2022 ruten Buenos Aires – Montevideo.HF «Silvia Ana L» er et roroskip. Inn- og utkjøring foregår gjennom en akterport, og bilene kjører i sving i baugpartiet, slik at ingen normalt behøver å rygge.


== Historie ==
HF «Silvia Ana L» ble bygget i 1996 ved Bazans Fernado Verft i Spania som byggenummer 327. Skipet var på det tidspunktet verdens største en-skrogs hurtigbåt.Fra 2002 trafikkerte skipet strekningen Kristiansand – Hirtshals for Color Line. For å holde ruten, gikk skipet med snittfart rundt 35 knop i Kristiansandsfjorden. Farten genererte undervannsstrømmer og bølger som fikk mange til å reagere.I 2007 solgte Color Line HF «Silvia Ana L» til det argentinske rederiet Buquebus for omtrent 86 millioner norske kroner. Samme rederi leide skipet i den norske vinteren tidligere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silvia Ana L (ship, 1996) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) HF «Silvia Ana L» – DNVs skipsregister 
(en) HF «Silvia Ana L» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Sagaen om Bård Snæfellsås

Sagaen om Bård Snæfellsås eller Bårds saga (norrønt Bárðar saga Snæfellsáss) er en islendingesaga med overnaturlige og eventyraktige trekk som er nedskrevet på 1300-tallet og som skildrer en oppdiktet landnåmsmann på Island Bård Dumbsson, kalt «Bård Snæfellsås», som skal være halvt menneske og halvt et overnaturlig vesen, og som skal ha vokst opp hos kong Harald Hårfagres fosterfar ved navn Dovre. Sagaen skildrer kamp mot vetter og troll i landnåmstiden.Fortellingen beskriver en bonde som ønsker å bli høvding over Hardeåsene. For å bevise at han er sterk nok, blir han satt på en prøve der han blant annet må kjempe mot Bjørn Torgrimson. Etter at han har klart å drepe Bjørn Torgrimson får han hele ætten til Bjørn etter seg. Sagaen ender tilslutt med at Bård Snæfellsås' ætt vinner over Torgrimson-ætten. Bård blir gift og får en velskapt sønn sammen med Sigrid den fagre. Sønnen, Ulf Erik, blir senere en beryktet høvding, og blir sett opp til av mange.
Sagaen er kjent i fragment fra håndskriftet Vatnshyrna fra 1300-tallet og i senere avskrifter. Den siste delen av sagaen er også kjent som «Gests saga Bárðarsonar», og antas av noen å være skrevet av en annen forfatter enn den første delen.Den eneste norske oversettelsen er fra 1915.


== Se også ==
Kjalnesinga saga, som også inneholder slektskap med troll


== Referanser ==
Institut für Sozialforschung

Institut für Sozialforschung (IfS, institutt for sosialforskning) ved Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main ble grunnlagt i 1930 som første lærested for vitenskapelig marxisme, som følge av en gave fra den argentinske økonomen, forretningsmannen og mesenen Felix Weil. Sammen med Friedrich Pollock, en ungdomsvenn av
Max Horkheimer, utviklet han instituttets målsetning, å fremme «kjennskap og erkjennelse av det sosiale livet i sitt fulle omfang». Instituttet er tverrfaglig og dekker områder som sosiologi, økonomi, historie og psykologi.
Den såkalte Frankfurterskolen oppstod ved instituttet. Viktige eksponenter var Horkheimer og Theodor W. Adorno som grunnla den kritiske teori. Andre kjente representanter var Leo Löwenthal, Friedrich Pollock, Erich Fromm og senere Jürgen Habermas. Siden 2001 blir instituttet ledet av Habermas-eleven Axel Honneth.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Institut für Sozialforschung