jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
André Schei Lindbæk

André Schei Lindbæk (født 1. november 1977) er en norsk tidligere fotballspiller. Lindbæk står bokført med 35 mål på 91 kamper fra Eliteserien i fotball.
Lindbæk startet fotballkarrieren i Nordstrand, før han spilte en sesong som junior i Lyn. Her han var med å vinne cupen samt Norway Cup-gull for juniorer. Som senior spilte han for Nordstrand, Drøbak/Frogn og Abildsø før han 11. september 1998 tok steget opp til Eliteserien på utlån til Kongsvinger. Sesongen etter gikk han videre til den daværende Eliteserie-klubben Skeid. Lindbæk ble sett på som et av de største unge talentene i Norge på denne tiden. I desember 1997 var han på prøvespill hos Boavista.
I sin første sesong i Skeid scoret Lindbæk 12 mål på 20 kamper i Tippeligaen.
28. august 1999, med seks kamper igjen av sesongen, solgte Skeid Lindbæk til Molde for 5 millioner kroner. Dette var Norges nest største overgangssum gjennom tidene etter John Carews overgang fra Vålerenga til Rosenborg. Etter salget av Lindbæk rykket Skeid ned i 1. divisjon.
Lindbæks tid i Molde startet flott med mål borte mot Real Madrid i Champions League. I Molde var han mye plaget med skader, med avsluttet med en god 2002-sesong med 10 mål og Tippeliga-sølv til Molde.
Etter dette gikk han til spansk fotball. Like etter 2002-sesongen i Norge var avsluttet signerte han for andredivisjonsklubben Las Palmas. Oppholdet hos klubben fra Kanariøyene viste seg å være i en helt annen økonomisk forfatning enn hans svenske agent hadde forespeilet. Den gjeldstyngede klubben slet med å betale lønninger og ble nektet spilletillatelse for nye spillere av det spanske fotballforbundet. Med manglende spilletillatelse kunne han bare spille treningskamper. På to treningskamper scoret han fem mål. Etter to måneder hos Las Palmas fikk Morgan Andersen hjulpet han til fristillelse fra kontrakten.
I stedet signerte han i januar 2003 for den spanske andredivisjonsklubben Numancia. Oppholdet i Spania gikk ikke spesielt bra. I juli 2003 vant Viking kampen med Molde om hans signatur. Hos Viking scoret han tre mål på ti kamper, før han etter den norske 2003-sesongen nok en gang signerte for Las Palmas, hvor han avsluttet 2003/04-sesongen. I juli 2004 gikk han videre til Landskrona i Sverige, men plaget av skader, fikk han heller ikke der nevneverdig suksess.
Lindbæk gikk derfor til islandske Hafnarfjördur hvor han var med å vinne seriemesterskap, før han senere gikk til dansk 1. divisjon og Køge. Her scoret han 11 mål på 13 kamper og ble lagets toppscorer selv om han spilte bare halve sesongen. 14. juli 2007 ble han enig om en korttidskontrakt med Start, men trakk seg så fra avtalen. Han signerte isteden en 3 års avtale for Rot-Weiss. Etter en god start med 8 mål på 12 kamper røk han akillessenen og etter lang tid med rehabiliteringstrening ble han nødt til å legge opp i 2009.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Schei Lindbæk – Transfermarkt 
(de) André Schei Lindbæk – fussballdaten.de 
(no) André Schei Lindbæk – Norges Fotballforbund 
(en) André Schei Lindbæk – FBref
Fylkesvei 48

Fylkesvei 48 går mellom Frølandsvatnet i Samnanger og Årsnes i Kvinnherad.
Veien var del av riksvei 13 før traséen ble flyttet østover til dagens strekning 1992.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Frem til 2019 var strekningen mellom Årsnes i Kvinnherad og Håland i Etne del av veien, denne har blitt del av fylkesvei 500 og av fylkesvei 548.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SamnangerSævellvegen 

 Bjørnafjorden

Holmefjordvegen 

 KvamMundheimsdalen 

Gravdalsvegen 

 Kvinnherad

Hatlestrandsvegen 

Tongavegen 

 Fv5114Fylkesvei 5114 fra Gjermundshamn til Varaldsøy
 Ferge fra Gjermundshamn (artikkel om fergeforbindelsen)
 til Årsnes (20-40 min, 1-2 turer/time)Lyngstrandvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv48
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Løfallstrand-Gjermundshamn
Kowloon City-distriktet

Kowloon City-distriktet (kantonesisk: 九龍城區) er et av Hongkongs 18 administrative distrikter og utgjør kjernen av Kowloon. Distriktet har en forholdsvis lav befolkningstetthet


== Eksterne lenker ==
Kowloon Citys distriktsråd
Fylkesvei 520

Fylkesvei 520 går mellom Hordalia i Ullensvang og Ropeid i Suldal.
Strekningen mellom Sauda og Ropeid var del av riksvei 13 før traséen ble flyttet mot øst til dagens strekning via Brattlandsdalen 1992.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Nasjonale turistveier ==


== Kommuner og knutepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv520
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
(no) Statens vegvesen – vinterstenginger
Stephen Daldry

Stephen Daldry (født 2. mai 1961 i Dorset) er en engelsk filmregissør og produsent. Blant hans mest kjente verk er Billy Elliot (2000) og The Hours (2002).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Daldry på Internet Movie Database 
(sv) Stephen Daldry i Svensk Filmdatabas 
(da) Stephen Daldry på Filmdatabasen 
(da) Stephen Daldry på Scope 
(fr) Stephen Daldry på Allociné 
(en) Stephen Daldry på AllMovie 
(en) Stephen Daldry hos The Movie Database 
(en) Stephen Daldry hos Internet Broadway Database
Fylkesvei 362

Fylkesvei 362 (Fv362) går mellom Haukeli og Rauland i Vinje. Veiens lengde er 40,4 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestfold og Telemark fylke ===

VinjeStoregutvegen 

Arabygdvegen 

Totakvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv362
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Andreas von Schoeler

Andreas von Schoeler (født 4. juli 1948 i Bad Homburg vor der Höhe) er en tysk politiker. Han var opprinnelig medlem av det liberale partiet, FDP, men skiftet senere til SPD.
Fra 1976 til 1982 var han parlamentarisk statssekretær i det føderale innenriksministeriet, og fra 1991 til 1995 overborgermester i Frankfurt am Main.


== Utdannelse og yrke ==
Schoeler er utdannet jurist. Etter at han gikk ut av politikken har han arbeidet i konsulentfirmaet CSC Ploenzke AG.


== Familie ==
Andreas von Schoeler er gift og har to barn.


== Parlamentsmedlem ==
Fra 1972 til 1982 var Schoeler medlem av det tyske parlamentet, innvalgt for landslisten i Hessen. Etter SPD-FDP-koalisjonens sammenbrudd la han ned sitt mandat og forlot partiet sammen med andre sosialliberale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Andreas von Schoeler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein

Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein (født 18. desember 1818 i Frankfurt am Main, død 29. april 1890 samme sted) var den første overborgermester i det prøyssiske Frankfurt am Main. Han tilhørte adelsslekten Mumm, som siden 1873 etter sin herkomst kalte seg Mumm von Schwarzenstein.
Mumm studerte jus i Berlin og Heidelberg og tok den juridiske doktorgrad i 1840. Deretter slo han seg ned i fødebyen som advokat. Etter den prøyssiske anneksjonen av bystaten Frankfurt gikk han inn for å akseptere og tilpasse seg de nye forholdene. Han var overborgermester i Frankfurt fra 1868 til 1880.
I hans tid som overborgermester ble freden i Frankfurt inngått, som avsluttet den fransk-prøyssiske krig. Han fikk igjennom gjenoppbygningen av keiserdomen St. Bartholomäus, og bygget en rekke nybygg, som ferskvannsledningen fra Vogelsberg til byen, den berømte broen Eiserner Steg, Untermain-, Obermain- og Wilhelmsbrücke, Kleinmarkhalle, Frankfurts operahus og Dreikönigskirche.


== Litteratur ==
Andreas Fischer: Kommunale Leistungsverwaltung im 19.Jahrhundert unter Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein. (Schriften zur Rechtsgeschichte; Heft 65). Dissertation. Duncker & Humblot, Berlin 1994, ISBN 3-428-08457-8.
(de) Franz Lerner: «Mumm, Heinrich Mumm von Schwarzenstein.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 18, Duncker & Humblot, Berlin 1997, ISBN 3-428-00199-0, s. 580 f. (digitalisering).
Clara Mumm von Schwarzenstein: Der Friede von Frankfurt 1871. Tagebuchblätter, hrsg. von Georg Mumm von Schwarzenstein. Frankfurt am Main, Kramer, 1978. Kl.-8°. 114 S. mit (teils farb.) Illustr. Pappband. (ISBN 3-7829-0204-1)
Petra Roth

Petra Roth (født 9. mai 1944 i Bremen) er en tysk politiker (CDU). 
Hun var i unge år i en periode au pair.Roth var overborgermester i Frankfurt am Main fra 1995 til 2012. Petra Roth var Frankfurts første kvinnelige, og dessuten første direktevalgte overborgermester. Hun vant knapt over sin forgjenger Andreas von Schoeler.
I 2003 ble hun også valgt til president for to år for Deutscher Städtetag. I denne stillingen ble hun etterfulgt av Münchens overborgermester Christian Ude i 2005.
Hun ble utnevnt til offiser av den franske Æreslegionen i 2001.


== Familie ==
Hun er enke og har to sønner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petra Roth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Petra Roth – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Petra Roth på Internet Movie Database 
(de) Verk av og om Petra Roth i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
PGOne

PGOne er et europeisk teleselskap med base i Sverige, selskapet ble eid av Seven Nox AB frem til november 2005. Eierskapet var per desember 2005 uvisst. PGOne var en totalleverandør av Telecomtjenester til privatmarkedet i Norge. Produktporteføljen bestod av fast -og mobiltelefoni, Internett (ADSL) og bredbåndstelefoni.  PGOne Norge eies av Ventelo Norge AS.
PGOne har eksistert på det norske markedet siden 2002, og det danske fra januar 2005. Det var i 2002 et datterselskap av direktesalgselskapet Nature's Own, og hadde tegnet en avtale med Ventelo. PGOne ble i august 2002 solgt til Kosmo Services og Viva Networks. Selskapene PGOne AB, PGFREE Oy og PGFREE S.p.a hadde i 2003 ifølge egen pressemelding totalt 218 000 aktive mobil- og fasttelefonikunder. I august 2003 ble Viva Networks sin andel i PGOne AB solgt videre til nettverkselskapet Seven for 5 millioner kroner, og utgjorde da kjernevirksomheten i Seven. Selskapet var dermed knyttet til Ørjan Sæle. Seven var et nettverksmarkedsføringselskap eller mlm-selskap som det også kalles. Det vil si at privatpersoner tjener penger på å selge produktene.
I 2004 var PGOne i Norge delvis eid av ThinkSeven og Kosmo Services SA. Selgere i nettverkselskapet Seven solgte PGOne-abonnementer.Svenske PGOne AB var i januar 2005 eid av det Madeira-registrerte firmaet Valuengine. Selskapet tilbød på det tidspunktet fastnett- og mobiltelefoni i Danmark, Sverige, Norge og Finland. I 2005 solgte Seven sin andel i PGOne Norge AS for 17 millioner svenske kroner. PGOne Norge AS overtok i juli 2005 ca. 8500 kunder fra Telenordic Norge AS, et datterselskap av svenske onetwocom AB, ifløge en pressemelding fra onetwocom. I 2005 og 2006 brukte PGOne i Norge Telenor Mobils nett.PGOne samarbeidet i 2005 fortsatt med Seven Nox AB, noe som innebar at de fleste kundene kom til selskapet via Seven. PGOne Norge AS ble rundt 2005 til Teleprivat AS. Teleprivat AS sin kundebase ble i 2005 kjøpt opp av Ventelo Bluecom.PGOne i Norge hadde i 2006 blant annet abonnementene PGIdyll og PGFree Star.


== Referanser ==
Majkop

Majkop (russisk: Майко́п, adygisk: Мыекъуапэ – Myequape) er hovedstaden i republikken Adygia i Russland. Den ligger  ved foten av Kaukasusfjellene, på høyre bredd av elva Belaja (ei sideelv til Kuban), rundt 1300 km sør for Moskva. Innbyggertall: 156 931 (folketelling 2002); 148 608 (folketelling 1989).


== Historie ==
I utkanten av Majkop ligger en stor gravhaug fra tidlig bronsealder (3.årtusen f.Kr.). Haugen ble gravd ut i 1897. Det ble gjort rike funn som nå er oppbevart i Eremitasjen i St. Petersburg. Majkopkulturen, som funnet tilhører, har fått navn etter byen.
Majkop ble grunnlagt i 1857 som russisk festning på adygefolkets område, og fungerte som en strategisk viktig utpost under Kaukasuskrigen (1858 – 1863). Den fikk innvilget bystatus i 1870. 
I 1911 ble det oppdaget reserver av olje i området ved byen.
Etter den russiske revolusjonen var Majkop fra 1918 til mars 1920 i hendene på de hvite (kontrarevolusjonære) styrkene. Fra august 1942 til januar 1943 var byen okkupert av Tyskland.


== Økonomi og næringsliv ==
Byens viktigste næringsgrener er næringsmiddelindustri, treforedling og maskinindustri. Like i nærheten ligger de viktige Majkop-oljefeltene.


== Kultur og utdanning ==
Majkop har et institutt for adygisk språk, litteratur og historie.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maykop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted for Majkop
Sistranda

Sistranda er et tettsted og administrasjonssenteret i Frøya kommune i Trøndelag. Navnet Sistranda er avledet av det norrøne «siða», som betyr kyst eller strandsone. Tettstedet har 1 162 innbyggere per 1. januar 2022.
På tettstedet er det de senere årene bygd opp en betydelig servicenæring, som foruten varierende forretningstilbud inkluderer Frøya videregående skole, Frøyahallen og Frøya storhall. Sistranda skole ligger på tettstedet, som også har en av kommunens to brannstasjoner.
Sistranda har hurtigbåtforbindelse til Sula, Mausund og Froan, samt til Trondheim.


== Referanser ==
Chiricahua

Chiricahua er en stamme av indianerstammen dinéene også kalt apache. Blant de mest kjente Chiricahua-apachene finner man Cochise og Geronimo. Deres versjon av apachespråket er mescalero-chiricahua-språket, som har en egen dialekt aom brukes av chiricahuaene..

De hadde på 1800-tallet Chiricahuafjellene (nå i Cochise County sørøst i Arizona) sentralt i sitt stammeområde. Tidligere hadde de sitt tyngdepunkt noe lenger øst. Da chiricahuaapachenes høvding Cochise forhandlet fred med militæret i 1872, ble han lovet disse fjellene som reservat. Cochise døde to år senere og i 1875 ble hans folk drevet mot nord til San Carlos-reservatet, trass i de løfter som var gitt.
Idag er chiricahuaene innrullert i to føderalt anerkjente stammer i USA: Fort Sill Apache Tribe som holder til nær Apache i Oklahoma med et tilknyttet lite indianerreservat utenfor Deming i New Mexico,, og Mescalero Apache Tribe of the Mescalero Reservation nær Ruidoso i New Mexico. San Carlos Apache Tribe i har også noen chiricahuaer.


== Referanser ==
Fylkesvei 361

Fylkesvei 361 (Fv361) går mellom Gransherad og Ørvella i Notodden. Veiens lengde er 9,6 km.
Før riksvei 37 langs vestida av Tinnsjå ble åpnet 1993 var veistrekningen mellom Ormemyr og Gransherad del av Rv361.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestfold og Telemark fylke ===

NotoddenGransheradvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv361
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 360

Fylkesvei 360 (Fv360) går mellom Notodden sentrum og Gvarv i Midt-Telemark.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestfold og Telemark fylke ===

NotoddenTinnegrend 

Midt-Telemark


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv360
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Frankfurt am Mains byoverhoder

Etter innlemmelsen av Frankfurt am Main i Preussen har siden 1868 embedet som byens overhode blitt kalt overborgermester. Tidligere ble byen ledet av to personer, en eldre og en yngre borgermester, som bare satt i ett år. Den siste, Viktor Fellner, begikk selvmord etter den prøyssiske anneksjonen i 1866.


== Den frie riksbyen Frankfurt am Main (til 1806) ==
I det tysk-romerske rike var Frankfurt en fri riksby og dermed direkte underlagt keiseren, de facto som en selvstendig byrepublikk, styrt av sitt borgerskap heller enn av en fyrste. Byens overhoder var de såkalte Schultheiße og den eldre borgermester.


=== Schultheiße ===


=== Eldre borgermestre i den frie riksbyen ===
Begge borgermestre ble valgt for ett år hver, men kunne gjenvelges en gang senere, dog ikke direkte etter det året de første gang var valgt. Byens overhode var den eldre borgermester, hans stedfortreder var den yngre borgermester.


== Storhertuger av Frankfurt ==
Under den franske okkupasjonen eksisterte fra 1810 til 1813 Storhertugdømmet Frankfurt, som ble regjert av en storhertug. Det omfattet både byen Frankfurt og det sekulariserte fyrstbispedømmet Mainz (Kurmainz).


== Eldre borgermestre i den frie byen (bystaten) Frankfurt (1816-1866) ==
Den frie byen Frankfurt var en av fire bystater i Det tyske forbund. Stats- og byoverhode var den eldre borgermester. Hans stedfortreder var den yngre borgermester. Begge borgermestre ble valgt for ett år hver, men kunne gjenvelges en gang et år etter at de gikk av. Regjeringstiden var fra 1. januar til 31. desember.


== Guvernør ==
Etter at byen ble okkupert av Preussen 18. juli 1866 ble byen frem til det første overborgermestervalget styrt av en guvernør, Ernst Eduard Vogel von Falckenstein (1797–1885).


== Overborgermestre siden 1868 ==
Frankfurt var fra 1867 til 1946 en kretsfri by i provinsen Hessen-Nassau i Preussen, og siden 1946 en kretsfri by i delstaten Hessen. Byoverhode har siden 1868 vært overborgermesteren. Stedfortrederne kalles borgermestre.
Londons kollektivsone 2

Londons kollektivsone 2 (Travelcard Zone 2) er den nest innerste av de seks sonene i Londons kollektivsystem. Den brukes til å fastsette prisen for reiser med undergrunnsbanen, Docklands Light Railway og tog.
Bussreiser følger ikke soneinndelingen, men har en fastpris for hver reise.


== Stasjoner ==
Acton Central, All Saints, Archway3, Arsenal
Barons Court, Battersea Park, Belsize Park, Bermondsey, Bethnal Green, Bethnal Green, Blackwall, Bow Church, Bow Road, Brixton (Victoria Line), Brixton (National Rail), Brockley, Bromley-by-Bow3, Brondesbury, Brondesbury Park
Caledonian Road, Caledonian Road and Barnsbury, Cambridge Heath, Camden Road, Camden Town, Canada Water, Canary Wharf, Canonbury, Chalk Farm, Clapham Common, Clapham High Street, Clapham Junction, Clapham North, Clapham South3, Clapton3, Crossharbour, Cutty Sark3
Dalston Kingsland, Denmark Hill, Deptford, Deptford Bridge3, Devons Road, Drayton Park
Earl's Court1, East Acton, East Dulwich, East India3, East Putney, Elephant & Castle1, Elverson Road3, Essex Road
Finchley Road, Finchley Road & Frognal, Finsbury Park, Fulham Broadway
Goldhawk Road, Gospel Oak, Greenwich3
Hackney Central, Hackney Downs, Hackney Wick, Hammersmith undergrunnsstasjon (Piccadilly & District Line), Hammersmith undergrunnsstasjon (Hammersmith & City Line), Hampstead3, Herne Hill3, Heron Quays, Highbury & Islington, Holland Park, Holloway Road, Homerton
Island Gardens
Kennington, Kensal Green, Kensal Rise, Kensington (Olympia), Kentish Town, Kentish Town West, Kilburn, Kilburn High Road, Kilburn Park
Ladbroke Grove, Latimer Road,  Lewisham³, Limehouse, London Fields, Loughborough Junction
Maida Vale, Manor House3, Mile End, Mornington Crescent, Mudchute
New Cross, New Cross Gate, North Acton3, North Dulwich3, North Greenwich3, Notting Hill Gate1, Nunhead
Oval
Parsons Green, Peckham Rye, Poplar, Pudding Mill Lane3, Putney3, Putney Bridge
Queen's Park, Queens Road Peckham, Queensbury, Queenstown Road Battersea
Ravenscourt Park, Rectory Road, Rotherhithe, Royal Oak
Shadwell, Shepherd's Bush (Central Line), Shepherd's Bush (Hammersmith and City Line), Shoreditch (stengt), South Bermondsey, South Hampstead, South Quay, St Johns, St. John's Wood, Stamford Brook, Stepney Green, Stockwell, Stoke Newington, Surrey Quays, Swiss Cottage
Tufnell Park, Turnham Green3
Upper Holloway
Vauxhall1
Wandsworth Road, Wandsworth Town, Wapping, Warwick Avenue, West Brompton, West Hampstead (Jubilee Line), West Hampstead (National Rail), West India Quay, West Kensington, Westbourne Park, Westferry,  Whitechapel, White City3, Willesden Green31 også i sone 1
3 også i sone 3
Fylkesvei 286

Fylkesvei 286 (Fv286) går mellom Myntbrua og Skollenborg i Kongsberg. På folkemunne blir strekningen mellom Krekling og Skollenborg av og til omtalt som Burmaveien.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
I 2020 ble veien mellom Myntbrua og Diseplass fylkesvei 286 og var E134 til dess, som ved den tiden fikk en ny firefeltvei i tunnel, Kongsbergtunnelen. Veien mellom Diseplass og Skollenborg ble ikke forbedret, men det ble oppsatt en bomstasjon på fv 286 ved Damåsen for å ikke gi en snarvei forbi nye E134 som også har bompenger.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Viken fylke ===

KongsbergGomsrudveien 

Drammensveien 

Øvre EikerKongsbergveien 

Grosvoldveien 

KongsbergGrosvoldveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv286
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Per-Erik Hedlund

Per-Erik Hedlund (født 18. april 1897, død 12. februar 1975) var en svensk langrennsløper.
Han hadde en lang karriere i toppen av internasjonal langrennsidrett, spesielt over lengre distanser. Han omtales ofte som den første svenske «skidkungen».
Under OL 1928 i St. Moritz gikk han til topps på femmila. Svenske løpere la beslag på alle tre medaljene, og Hedlunds seiersmargin, 13 minutter og 27 sekunder, er den største i OL-historien. For denne prestasjonen ble Hedlund tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje. Under VM 1933 gikk Hedlund startetappen på det svenske laget som vant 4×10 km stafett.
Hedlund vant Vasaloppet to ganger, i 1926 og 1928 (delt seier med Sven Utterström).


== OL-medaljer ==
1928  St. Moritz -  Gull i nordiske grener, langrenn 50 kilometer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per-Erik Hedlund – Olympedia 
(en) Per-Erik Hedlund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Per-Erik Hedlund – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Per-Erik Hedlund – Sveriges olympiske komité 
(en) Per-Erik Hedlund – FIS (langrenn)
Don

Don er ei elv i Russland. Den er 1 980 km lang og er Europas femte lengste elv.
Elvens kilder ligger ved byen Tula sør for Moskva og munner ut i Azovhavet, ved nordre del av Svartehavet. Don er en viktig transportvei og forbundet med Volga gjennom Volga-Donkanalen. Den har også flere bielver, den viktigste er Donets som forbinder Don med den viktige industriregionen Donbas. Den største byen langs elva er Rostov-na-Donu («Rostov ved Don»).


== Navn ==
Ifølge Snorre Sturlason i Ynglingesaga i Den yngre Edda ble elva Tanais tidligere kalt Tanakvisl eller Vanakvisl; området rundt ble følgelig kalt «Vanaland» eller «Vanaheim».


== Historie ==
Grekerne kalte Don for Tanais, det er også navnet på en by ved elva. De opprinnelige skytiske og sarmatiske nomadefolkene snakket forskjellige iranske språk, og det var de som ga elva sitt nåværende navn. I antikken var det en del geografer, blant annet Strabon,  som forsto Don som den nordlige grensen mellom Europa og Asia. Også Snorre Sturlason plasserer grensen mellom Asia og Europa i Tanais. I dag anses Uralfjellene som den naturlige grensen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Don River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Don» hos GEOnet Names Server