jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ernst Sørensen

Ernst Samuel Sørensen (født 19. juni 1903 i Tønsberg, død 24. januar 1972) var journalist, redaktør, oversetter,  forfatter og pedagog.
I sine yngre år var han med i Mot Dag og ble påvirket av ideene til Alf Larsen.  Han var frem til 1949 lærer ved Steinerskolen i Bergen, før han overtok redaktørjobben i de antroposofisk fokuserte tidsskriftene Spektrum  (1949–1955) og Horisont Han var formann i Riksmålsforbundet fra 1959 til 1961.


== Utgivelser ==
Sprogstriden og dens åndelige bakgrunn (1945)
Demringen. Formkrefter og skjebnekrefter i det nasjonale gjennombrudds historie
I kamp for sproget.  Sprogutvikling eller sprogavvikling
Goethe, Eventyret om den grønne slange og den skønne (1957).  Utvalg og oversettelse.
Tegn i sol og måne (Cappelen, 1963).  Essays.
Skriftsprog og folkemål
På kryss og tvers i farlig farvann (Riksmålsforlaget, 1964).  Intervju med blant annet Francis Bull og Arnulf Øverland.
Norske folke- og huldreeventyr av Asbjørnsen og Moe (1962).  Riksmålsutgave.  Utvalg.Den tredje kraft, utvalgte essays og artikler av Ernst Sørensen, utkom på Antropos Forlag i 2003. Redaktør var Cato Schiøtz.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den tredje kraft, essays og artikler av Ernst Sørensen, Antropos 2003.
Klekken

Klekken eller Klækken (gnr. 102) (av norrønt kløkkr = myk, bløt (jord)) er både en gammel storgård og ei grend i Haugsbygd i Ringerike kommune. Grenden ligger i området der fylkesvei 163 fra Hønefoss kommer inn på riksvei 241 mellom Norderhov og Jevnaker, før stigningen opp mot Smeden og Bølgentoppen. Like nord for Klekken ligger også Haug kirke fra 1200-tallet, samt Vang skole og Haugsbygd ungdomsskole.
Grenden har fått navn etter den gamle storgården Klækken, som opprinnelig var en såkalt vingård og trolig stammer fra de første århundrene etter år 0. Gården, som trolig ble delt i søndre og nordre Klækken før reformasjonen i 1536, er første gang nevnt i gamle diplomer i 1346 (DN. IV 242). Den nevnes som to gårder i både 1578, 1604 og 1657. Søndre Klækken ble delt i Øvre og Nedre Klækken på 1770-tallet.
Her var det skysstasjon, men i 1857 var den redusert til såkalt ikke-fast tilsigelses-stasjon uten faste hester, hvor man måtte vente inntil tre timer på hestebytte.Stedet er i dag først og fremst kjent for sitt hotell- og konferansesenter, Klækken Hotell (tidligere Klækken Turisthotell), som er synonym med Øvre Klækken. Hotellet var opprinnelig en gammel skysstasjon. Nedre Klækken er i dag for det meste utskilt til boligformål. Også Borger Bad ligger på Klekken, kjent som et rehabiliteringssted med lange tradisjoner.
I tidligere tider fantes det også kolonialforretninger og en liten møbelfabrikk i området. I dag finnes det et større gartneri og en elektroinstallatør der.


== Se også ==
Haugsbygd
Klækken Hotell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Borger Bad
Hanno den store

Hanno den store var en rik kartagensk hærfører, politiker og jordeier i det 3. århundre f.Kr.Hannos velstand var basert på landområder han eide i Nord-Afrika, og under den første punerkrigen ledet han fraksjonen i Karthago som var i mot å fortsette krigen mot Roma. Han foretrakk å fortsette å erobre territorium i Afrika fremfor å føre en sjøkrig mot Roma som ikke ville gi ham noen fordeler. I disse forsøkene møtte han motstand i den karthagenske generalen Hamilcar Barca. Hanno demobiliserte den karthagenske marinen i 244 f.Kr. og gav romerne tid til å gjenoppbygge sin marine og til slutt beseire Karthago i 241 f.Kr.
Etter krigen nektet Hanno å betale leiesoldatene som hadde blitt lovet penger og belønninger av Hamilcar. Leiesoldatene gjorde opprør og Hanno tok kontroll over den karthagenske arméen i et forsøk på å beseire dem. Hans forsøk slo feil og han gav kontrollen over hæren tilbake til Hamilcar. Til slutt samarbeidet de om å slå ned opprøret i 238 f.Kr.
Hans kallenavn «den store» fikk han antagelig for sine erobringer blant Karthagos afrikanske fiender, og han fortsatte å være motstander av krig med Roma, som nødvendigvis måtte inkludere marinemanøvrer. Under den andre punerkrigen ledet han den proromerske fraksjonen i Karthago og forhindret at det ble sendt forsyninger til Hamilcars sønn, Hannibal, etter hans seier i slaget ved Cannae. Etter Karthagos nederlag i slaget ved Zama i 202 f.Kr. var han blant ambassadørene som ble sendt for å fremforhandle en fredsavtale med romerne.


== Referanser ==
Elvekraftverk

Elvekraftverk (engelsk: Run-of-river hydro power station) er en kraftstasjon i elv hvor den kontinuerlige gjennomstrømmingen utnyttes direkte til kraftproduksjon, og vannføringen bare i ubetydelig grad kan reguleres ved hjelp av et reguleringsmagasin i tilslutning til kraftstasjonen. Større elvekraftverk har normalt lav fallhøyde, og nesten alltid er dam og kraftstasjon bygd i én enhet. Slike kraftverk kalles også lavtrykkskraftverk. Dette er et alternativ til magasinkraftverk og (mer spesifikt) pumpekraftverk.
Mindre elvekraftverk har oftere større fallhøyde og kun et mindre inntaksmagasin i elven. Elvekraftverk er som oftest utstyrt med kaplanturbiner.


== Fordeler ==
Elvekraftverk har normalt ikke større magasiner, og man unngår dermed oppdemming av landområder og regulering av innsjøer. Kraftverket påvirker i liten grad vannføring og vanntemperatur i vassdraget.


== Ulemper ==
Kraftverket er i stor grad avhengig av elvens naturlige vannføring. Det betyr høy produksjon i perioder med mye vann og liten produksjon om vinteren og i tørkeperioder. Kraften må da også produseres når det er vann i elven, i motsetning til kraftverk med egne magasin som kan utsette produksjonen til behovet er størst eller prisene høyest.
Elvekraftverk med dam vil danne hindringer for båttrafikk, tømmerfløting og fisk. Oppdemning vil også påvirke vanngjennomstrømning og avleiring av sedimenter.


== Eksempler på større elvekraftverk ==
Itaipu-demningen, Brasil, 14.000 MW
Chief Joseph-demningen, Columbia, Washington, USA  2.620 MW
Beauharnois-demningen, Quebec, Canada 1.673 MW
La Grande-1 vannkraftverk, Quebec, Canada 1.436 MW
Ghazi Barotha-demningen, Indus, Pakistan 1.450 MW
Solbergfoss kraftverk, Norge, 116 MW


== Se også ==
Magasinkraftverk


== Eksterne lenker ==
(en) Run-of-the-river hydroelectric power plants – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Produksjon av elektrisitet
Fallhøyde

Fallhøyde er den loddrette avstanden (høydeforskjellen) mellom vannivået i inntak og avløp for et vannkraftverk.
De kraftverkene med høyest fallhøyde vi finner i Norge, har en fallhøyde på mer enn 1000 meter.

Jostedal kraftverk (1186 m)
Lang-Sima kraftverk (1158 m)
Nytt Tyin kraftverk (1050 m)
Sy-Sima kraftverk (905 m)
Nye Bjølvo kraftverk (880 m)
Mauranger kraftverk (855 m)
Tysso II kraftverk (735 m)
Austerkrokfossen (256 m)
Søre Mardalsfossen (250 m)
Storhoggfossen (210 m)
Glutrefossen (171 m)
Orion

Orion (gresk: Ὠρίων, uttales med trykk på i) var i gresk mytologi en halvgud som levde som jeger. Han sies enten å ha vært sønn av Poseidon, eller å ha oppstått av en oksehud etter at Poseidon og Hermes hadde urinert der den lå nedgravd. Orion var veldig sterk, og det sies at han gikk og bar på en stor klubbe av rent jern. I antikken knyttes Orion til området Boiotia, men ellers kan forestillinger om en slik halvguddommelig jeger spores helt tilbake til gamle greske jegersamfunn.
Det fortelles flere beretninger om ham og hvordan han til sist omkom. Ifølge en av disse var han hensynsløs mot dyr og ble til sist stukket i hjel av en kjempeskorpion. Ifølge andre fortellinger ble han drept av Artemis, enda en annen historie forteller at ble han drept av Apollon etter at han hadde forført hans kjæreste. 
Stjernebildet Orion er oppkalt etter ham. Ifølge den romerske dikteren Ovid var det Zeus som plasserte ham og hunden Seirios (Sirius, «hundestjernen») på himmelen.


== En historie om Orion ==
En vårdag var Orion ute og jaktet i skogen. Da hoppet det en liten fugl fram på stien og ba Orion om at han ikke skulle ta eggene fra redet hans, men Orion tråkket i stedet på redet med eggene i så de ble knust, bare for å vise hvordan det gikk med dem som la seg i hans vei. Da fløy fuglen til Ostara, vårens gudinne, og ba om å bli forvandlet til et dyr som kunne løpe fra og lure Orion. Hun forvandlet fuglen til haren Lepus.
Lepus møtte en dag Pleiadene. Han advarte dem mot Orion og hundene hans, Procyon og Seirios, som nærmet seg. Pleiadene, som danset rundt sin hellige okse Taurus, rakk så vidt å løse båndene på oksen før Orion kom og satte etter den. Da begynte haren Lepus å løpe rundt og imellom beina til Orion, og så begynte hundene hans å løpe etter haren, helt til Orion snublet i en av dem. Han falt i bakken med et smell, og haren og hundene løp av gårde innover i skogen.
Orion ble en så stor plage for alle dyrene i skogen at Gaia, jordens mor, sendte Skorpionen, som kløp Orion i en tå, så han døde av giften.
Himlad

Himlad er et kaldt land i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Landet lå mellom elvene Aros og Celon i den nordvestre del av Beleriand. Landet ble holdt av Celegorm og Curufin helt til Dagor Bragollach.
Lange flate ballær

Lange flate ballær er en norsk filmkomedie fra 2006, regissert av Bjørn Fast Nagell og Harald Zwart.
Filmen ble etterfulgt av Lange flate ballær II i 2008 og Lange flate ballær III i 2022.


== Handling ==
Lange flate ballær handler om seks menn som jobber sammen på verkstedet EdGarasjen i Fredrikstad. Verkstedet står i fare for å gå konkurs, og de seks er redde for å miste jobbene sine. Etter at det har gått så langt at kreditorene fra Oslo har kommet på døren foreslår verkstedets daglige leder å bruke resten av verkstedets kassabeholdning til å reise på guttetur – til fotball-VM i Tyskland - «uten kjerringær». Det skal etterhvert vise seg å være løsningen på de økonomiske problemene.
Filmen fikk mye omtale i media på grunn av det store antallet kjendiser som medvirker i cameoroller i filmen. Noen av dem er: Jose Mourinho, Ari Behn, Elin Tvedt, Dorthe Skappel, Åsne Seierstad, Martin Bull Gudmundsen, Lars Olav Karlsen, Thomas Strzelecki, Valgerd Svarstad Haugland, Carola Häggkvist, Wig Wam, Åge Hareide og Stig Inge Bjørnebye. Også dialekten som karakteriserer Nedre Glommaregionen får komme til sin rett i filmen.


== Uttrykkets opprinnelse ==
Selve uttrykket «lange, flate ballær» skal visstnok stamme fra 1949, da regjerende mester Sarpsborg Fotballklubb skulle spille cupfinale mot Skeid. Sigrun Riise var kontordame på Sarpsborg Papp, og lagde et kamprop for SFK. Kampropet lød slik:
«Blå og hvite kællær ut på banen tællær. Lange, flate ballær døm i nettet skallær.» Sarpingene vant for øvrig cup-oppgjøret.
Noen hevder uttrykket var innarbeidet i fotballmiljøet i Sarpsborg allerede før dette nye slagordet ble skrevet, men den påstanden er det ingen som foreløpig har kunnet bekrefte eller avkrefte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lange flate ballær på Internet Movie Database 
(no) Lange flate ballær i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Lange flate ballær hos Filmfront 
(fr) Lange flate ballær på Allociné 
(nl) Lange flate ballær på MovieMeter 
(en) Lange flate ballær på Turner Classic Movies 
(en) Lange flate ballær på Rotten Tomatoes 
(no)  Lange flate ballær hos Filmweb
Svein og rotta

Svein og rotta er en norsk barnefilm fra 2006. Filmen er basert på de tre første bøkene i Marit Nicolaysens bokserie om Svein og Rotta. Rollen som Svein spilles av Thomas Saraby Vatle.
En oppfølger kom i 2007 med navnet Svein og rotta og UFO-mysteriet.


== Handling ==
Sveins bestevenn er hetterotta Halvorsen, mens alle andre synes at rotter er det ekleste som finnes. Svein og kompisen Dan er ganske alene helt til den nye jenta i klassen foreslår at de skal ta med seg rottene sine i den store kjæledyr-konkurransen. Problemene begynner da Halvorsen stikker av, og avisene skriver at både sykehuset og skolen må stenge på grunn av en invasjon av rotter.
Svein må passe på at ikke mamma og pappa finner ut at det er Svein og Halvorsen som er skyld i alt oppstyret, for da kan han ende opp med å miste både Halvorsen og muligheten til å vinne konkurransen.


== Skuespillere ==
Thomas Saraby Vatle som Svein
Luis Engebrigtsen Bye som Dan
Celine Louise Dyran Smith som Melissa
Benjamin Gulli som Kim
Miriam Sogn som mamma
Aslag Guttormsgaard som pappa
Rasmus Hoholm som Magnus
Jan Gunnar Røise som Trumma
Marie Louise Tank som Rektor
Håvard Lilleheie som Konferensier
Bjarte Hjelmeland som Snorre
Janny Hoff Brekke som Dani Dyrebutikk
Severin Eskeland som Rik punker
Steinar Sagen som en blind mann
Tina Løvberg som Monica
Ninni A. Borge som Camilla
Helene Gystad som Rotta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein og rotta på Internet Movie Database 
(no) Svein og rotta i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Svein og rotta hos Filmfront 
(nl) Svein og rotta på MovieMeter 
(no)  Svein og Rotta hos Filmweb
Dusty Hill

Joseph Michael «Dusty» Hill (født 19. mai 1949, død 28. juli 2021 i Dallas i Texas) var bassist og vokalist i bandet ZZ Top.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dusty Hill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dusty Hill på Internet Movie Database 
(en) Dusty Hill hos The Movie Database 
(en) Dusty Hill på Discogs 
(en) Dusty Hill på MusicBrainz 
(en) Dusty Hill på AllMusic
Primus (band)

Se også Primus (andre betydninger).Primus er et amerikansk band hvis mest kjente besetning har vært Les Claypool (bassgitar), Larry LaLonde (gitar) og Tim Alexander (trommer).
Claypool dannet et band tidlig på 80-tallet sammen med gitaristen Todd Huth og trommeslageren Jay Lane. Siden sluttet de og han begynte å spille sammen med de nåværende bandmedlemmene. Primus albumdebuterte i 1989.
Bandet spiller eksperimentell musikk sentrert rundt Les Claypools unike spillestil. Claypool har omtalt bandets musikk som «psykedelisk polka», men sett fra et mer universelt standpunkt er det heller en blanding av funk og metal, samt at flere andre musikkstiler også innkorporeres. Ironiske tekster er også en fremtredende del av bandets uttrykk.


== Album ==
Suck On This (1989)
Frizzle Fry (1990)
Sailing The Seas Of Cheese (1991)
Miscellaneous Debris (1992)
Pork Soda (1993)
Tales From The Punchbowl (1995)
Brown Album (1997)
Rhinoplasty (1998)
Antipop (1999)
Animals Should Not Try To Act Like People (2003)
They Can't All Be Zingers  (2006)
Green Naugahyde  (2011)
Primus & the Chocolate Factory with the Fungi Ensemble (2014)
The Desaturating Seven (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Primus (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Primus på Apple Music 
(en) Primus på Discogs 
(en) Primus på MusicBrainz 
(en) Primus på SoundCloud 
(en) Primus på Spotify 
(en) Primus på Songkick 
(en) Primus på Last.fm 
(en) Primus på AllMusic 
Primus på Twitter 
Primus på Facebook 
Primus på Instagram 
Primus på YouTube 
Primus på YouTube 
Primus på Myspace
GoldenEye

GoldenEye er en britisk actionfilm fra 1995 regissert av Martin Campbell. Det er den 17. filmen om den britiske agent 007 James Bond og 1. filmen med Pierce Brosnan i rollen som James Bond.
Filmen starter med at agent 007 og 006, eller Alec Trevelyan, (hovedskurken i filmen, spilt av Sean Bean), er på et sabotasjeoppdrag på en kjemisk fabrikk utenfor Arkhangelsk, Sovjetunion. Under en skuddveksling blir 006 tatt til fange, og skutt av oberst Ourumov (spilt av Gottfried John). Agent 007 kommer seg hel ut av fabrikken, og ser at den går i lufta. Senere i filmen drar Bond til Monaco, og der møter han Xenia Onatopp (spilt av Famke Janssen), som viser seg å jobbe for Janus. Etter å ha stjålet et helikopter, stikker hun og general Ourumov av, og lander ved en radarbase for russiske romvåpner i Servanaja, Sibir. Ourumov tar kontroll over den såkalte  Goldeneye satellitten, og Xenia dreper alle som er der, med unntak av de to teknikerne Natalya Fedorova Simonova (spilt av Izabella Scorupco) og Boris Grischenko (spilt av Alan Cumming). Hun kommer seg til St. Petersburg der hun blir tatt til fange sammen med Bond. Bond har sporet opp Janus, og det viser seg at det er Alec Trevelyan.
Filmens tittelmelodi heter "Golden Eye" og ble sunget av Tina Turner. Den er forøvrig å finne på albumet med samme tittel.


== Rolleliste ==

Pierce Brosnan som James Bond. En hemmelig MI6-agent
Sean Bean som tidligere M16-agent Alec Trevelyan, og senere som en skurk ved kallenavn Janus.
Izabella Scorupco som Natalya Simonova
Famke Janssen som Xenia Onatopp. En jagerfly-pilot, og sadistisk leiemorder.
Joe Don Baker som Jack Wade: En CIA-offiser på samme oppdrag som James Bond.
Judi Dench som M: Sjef for MI6 og Bonds overordnede.
Gottfried John som sovjetisk oberst Arkady Grigorovich Ourumov
Robbie Coltrane som Valentin Dmitrovich Zukovsky: En russisk gangster, og tidligere KGB-agent.
Alan Cumming som Boris Grishenko: En data-programmerer tilknyttet Janus.
Tchéky Karyo som Russlands forsvarsminister Dmitri Mishkin.
Desmond Llewelyn som Q: Leder for "Q Branch" (en forsknings- og utviklingsdivisjon innenfor de britiske hemmelige tjenestene)
Samantha Bond som Moneypenny: Sekretær for M i M16.
Michael Kitchen som Bill Tanner: M's stabssjef.
Billy J. Mitchell som admiral Chuck Farrell: En kanadisk marine-offiser, forført og myrdet av Xenia Onatopp.
Minnie Driver som Irina: En russisk nattklubb-sanger og elskerinne til Valentin Dmitrovich Zukovsky.
Serena Gordon som Caroline, en MI6-ansatt som James Bond forfører.


== Eksterne lenker ==
(en) GoldenEye på Internet Movie Database 
(no) GoldenEye hos Filmfront 
(no) GoldenEye på NRK TV 
(sv) GoldenEye i Svensk Filmdatabas 
(da) GoldenEye i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) GoldenEye på Allociné 
(nl) GoldenEye på MovieMeter 
(en) GoldenEye på AllMovie 
(en) GoldenEye på Turner Classic Movies 
(en) GoldenEye på Rotten Tomatoes
Europavei 22

Europavei 22 går mellom Holyhead i Storbritannia og Isjim i Russland. Veiens lengde er rundt 5320 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Holyhead – Chester – Warrington – Manchester – Leeds – Doncaster – Immingham ... Amsterdam – Groningen – Bremen – Hamburg – Lübeck – Rostock – Stralsund – Sassnitz ... Trelleborg – Malmö – Kalmar – Norrköping ... Ventspils – Riga – Rezekne – Velikie Luki – Moskva – Vladimir – Nizjnij Novgorod – Jekaterinburg – Isjim.
Veien har ingen sjøforbindelse mellom Immingham/Grimsby og Amsterdam, og mellom Norrköping og Ventspils.


== Knutepunkter ==


== Se også ==
Europavei 22 (Sverige)


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Hungaroring

Hungaroring er en motorsportbane i byen Mogyoród, rundt 20 km nordøst for Budapest i Ungarn. Banen er arena for Formel 1-løpet Ungarns Grand Prix.


== Historie ==
Banen sto ferdig til Ungarns Grand Prix 1986, som var det første Formel 1-løpet bak Jernteppet. Bernie Ecclestone ønsket egentlig et løp i Sovjetunionen, men da dette ikke lot seg gjøre ble han anbefalt Budapest av en ungarsk venn. De ønsket å få bygget en gatebane i en park i Budapest, men regjeringen var imot dette og bestemte seg i stedet for å bygge en ny bane nær en hovedvei like utenfor byen. Byggingen startet 1. oktober 1985, og banen ble ferdigstilt på åtte måneder, kortere tid enn noen annen Formel 1-bane. 


== Beskrivelse ==
Ungarns Grand Prix blir holdt midt på sommeren, når været i denne regionen vanligvis er varmt og tørt. Det første regnværsløpet var ikke før i 2006. Banen blir ofte støvete på grunn av lite bruk ellers i året og på grunn av det sandaktige jordsmonnet rundt banen. Ettersom banen ligger i en dal kan man som tilskuer se rundt 80 prosent av banen fra et hvilket som helst punkt.
Banens karakter, med mange og trange svinger og korte rettstrekninger, gjør at forbikjøring er svært vanskelig når banen er tørr. Det har blitt gjort flere endringer på banen for å få flere muligheter til forbikjøring, senest i 2003, men disse har ikke vært vellykket. 
Foruten Formel 1 har det også blitt arrangert DTM- og FIA GT-løp på Hungaroring. Fra 2011 blir det også kjørt løp i WTCC på banen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hungaroring – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filmweb

Filmweb er en norsk internettportal dedikert til film og TV-serier. Portalen presenterer filmer som går på norske kinoer med omtaler, bilder og trailere, og man kan også handle kinobilletter på nettsiden. I tillegg til kinofilmer har Filmweb en videoside med nyheter på hjemmekinoformat og lister over de best solgte filmene, og en seksjon for online-film hvor man kan se filmer over nettet. Filmweb har også det norske svaret på "Box Office"-statistikk gjennom Kinotoppen. I tillegg til det har Filmweb en "streamingguide" som gir oversikt over hvor man kan finne diverse filmer og serier digitaltAdministrerende direktør er Harald Løbak Sæther.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Filip V av Makedonia

Filip V var konge av oldtidens Makedonia fra 221 til 179 f.Kr. Han tilhørte antigoniddynastiet.
Filip var sønn til Demetrios II og Kryseis og var ni år da faren døde i 239/229 f.Kr.. Hans fetter, Antigonos Doson, administrerte kongedømmet som regent til han døde 221/220 f.Kr. da Filip var 18 år gammel.
Filip overtok så tronen og regjerte til 179 f.Kr. Hans styre var preget av en forgjeves kamp for å beholde det gamle, makedonske overherredømmet på Balkan, noe som ble håpløst etter at Roma intervenerte under den første makedonske krig og slaget ved Kynoskephalai (197) under den andre makedonske krig.
Han ble etterfulgt av sin eldste sønn, Perseus som hersket som den siste konge av Makedonia.
ACTIVE

ACTIVE, tidligere European Good Templar Youth Federation (EGTYF), er en paraplyorganisasjon som samler europeiske ungdomsorganisasjoner med avholdsstandpunkt. Den er assosiert med, men den er ikke den europiske grenen av International Organization of Good Templars (IOGT). Juvente og Junior- og barneorganisasjonen JUBA er de norske medlemmene.
ACTIVE regner alkohol og andre rusmidler som en av hovedgrunnene for vold og konflikter mellom mennesker, og derfor går organisasjonen inn for en rusfri livsstil.
Organisasjonen arrangerer også en årlig sommerleir. Sommerleiren i 2005 ble holdt i Altthymen, Tyskland, i 2008 ble den holdt i Ransberg, Sverige. I 2009 ble den holdt i Albania. I 2010 arrangeres den i Fredrikstad i Norge, hvor det også ble avholdt en kongress og verdenskongress til IOGT. I 2011 ble sommerleiren arrangert i Riga. I 2012 ble sommerleiren og ACTIVE-kongressen holdt i Island.I 2006 skiftet EGTYF navn til ACTIVE. 
Simon Olsson fra UNFSverige er president i organisasjonen (2012-2014).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Active
Juvente
JUBA
Buck Dharma

Donald «Buck Dharma» Roeser (født 12. november 1947, Long Island, New York) er en amerikansk gitarist, vokalist og låtskriver. Roeser er en av grunnleggerne av Blue Öyster Cult, og ved siden av Eric Bloom den eneste som har vært med hele tiden. Han har bl.a. bidratt med noen av deres største hits, som «(Don't Fear) The Reaper», «Godzilla» og «Burnin' for You». I 1982 ga han ut soloalbumet Flat Out.
Han opererer under artistnavnet Buck Dharma.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Buck Dharma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Buck Dharma på Internet Movie Database 
(en) Buck Dharma hos The Movie Database 
(en) Buck Dharma på Discogs 
(en) Buck Dharma på MusicBrainz 
(en) Buck Dharma på Encyclopaedia Metallum