jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Angevin

Angevin refererer til tre forskjellige fyrstehus i middelalderen som sprang ut fra en greveslekt (fra 1360 hertuger) i Anjou i det vestlige Frankrike, men styrte etter hvert blant annet England, Ungarn og Polen.


== Plantagenet ==

Plantagenet var det første av dynastiene, og oppsto i det 12. århundre. Det styrte England fra 1154 til 1485 (først som Plantagenet, og deretter som husene York og Lancaster), Normandie fra 1144 til 1204, 1346 til 1360 og 1415 til 1450 og Gascogne og Guyenne fra 1153 til 1453. I 1206 avsto de Anjou til den franske kronen.
Navnet Plantagenet kommer fra planten ginst, på latin planta genista. Den første som brukte det var Geoffrey V, greve av Anjou, Henrik II av Englands far, fordi han brukte blomsten som sitt emblem, og ofte bare en blomst på seg. 
Den første som brukte det som etternavn var Richard Plantagenet, faren til Edvard IV og Richard III av England, som tok det i bruk omkring 1448. Navnet ble også brukt om tidligere etterkommere av Geoffrey av Anjou, uten at det er noen historisk bakgrunn for bruken av det; det er bare en praktisk konvensjon for å navngi personer som ikke har etternavn.


== Det eldre Capet-Anjou ==
Det eldre Capet-Anjou var det andre Angevin-dynastiet. Det begynte med Charles, som ble utnevnt til greve av Anjou av sin eldre bror Ludvig IX av Frankrike i 1246. De tilhørte også fyrstehuset Capet, derav dobbeltnavnet. 
I 1266 fikk ble Charles kronet som Karl I av Napoli og Sicilia av paven, mot at han styrtet da daværende herskerne, huset Hohenstaufen. Han ble drevet ut av Sicilia i 1282, men etterkommerne hans fortsatte å styre Napoli. Andre etterkommere styrte Ungarn fra 1308 til 1395 og Polen fra 1370 til 1399. Linjen døde ut med Johanna II av Napoli i 1435. 


== Det yngre Capet-Anjou ==
I 1350-årene oppsto en yngre gren av huset Capet-Anjou da Johan II av Frankrike gav Anjou til sin andre sønn, Louis I av Anjou og gjorde det til et hertugdømme. Kongen tilhørte huset Capet, i Valoislinjen, og en bestemor av ham hadde vært prinsesse – datter av Karl II av Napoli – i det eldre huset Capet-Anjou.
Da Johanna I av Napoli, som var fra den eldre grenen, et par tiår senere innså at hun ville dø barnløs, bestemte hun seg for å adoptere Louis som sin arving fremfor å la medlemmer av sin egen gren få tronen. Dermed begynte en kamp mellom de to grenene om herredømmet i Napoli. Da den eldre linjen døde ut i 1435 fikk den yngre kontrollen, men de ble drevet ut av aragóneserne allerede i 1442. Den siste hertugen av linjen døde i 1481, og Anjou gikk tilbake til den franske kronen.
Europride

Europride er en europeisk festival for homofile, lesbiske, bifile og transpersoner. Festivalen arrangeres i forskjellige europeiske byer hvert år, som regel en by som allerede har et etablert LHBT pride-arrangement. Festivalen foregår som regel over en til to uker, og avsluttes med en Mardi Gras-lignende parade gjennom byens gater. Europride ble startet i London i 1992, og ble i 2005 arrangert i Oslo, i stedet for Skeive dager. Også i 2014 ble Europride arrangert i Oslo.


== Vertsbyer ==
1992 – London
1993 – Berlin
1994 – Amsterdam
1995 – Ikke arrangert
1996 – København
1997 – Paris
1998 – Stockholm
1999 – London stod som vertsby, men festivalen ble avlyst siden arrangørene gikk konkurs
2000 – Roma var vertsby for Worldpride, som erstattet Europride dette året
2001 – Wien
2002 – Köln
2003 – Manchester
2004 – Hamburg
2005 – Oslo
2006 – London
2007 – Madrid
2008 – Stockholm
2009 – Zürich
2010 – Warszawa
2011 – Roma
2012 – London
2013 – Marseille
2014 – Oslo
Hvasser kirke

Hvasser kirke er en liten, hvitmalt trekirke på øya Hvasser i Færder kommune i Vestfold. Kirken ble innviet 26. juni 1903 og kostet 8 588 kroner ferdig med inventar og utstyr. Kirken er siden utvidet med inngangsparti, tårn og annet. Vindfløyen på toppen av tårnet bærer årstallet 1908.
Altertavla har motiv fra Jesu oppstandelse og er malt av Lagerta Nilsen etter en altertavle i Drammen, mens de to store maleriene på veggene foran er ved Gebauer Ernø. De opprinnelig trefargede veggpanelene innvendig ble malt i lys gult og grønt ved 100-årsjubileet i 2003. Det henger to kirkeskip i kirkerommet.

		

		


== Litteratur ==
Hvasser kirke 100 år. ca. 2003. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 565. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hvasser kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(no) «Hvasser kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Hvasser kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Espen Johnsen (politiker)

Espen Granberg Johnsen (født 17. oktober 1976 i Lillehammer) er en norsk politiker som representerer Arbeiderpartiet. Han ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 2005. Ved stortingsvalget 2009 stod han på femteplass på partiets liste og ble dermed vararepresentant i perioden 2009–13, noe han også var i 2001–05. 
Høsten 2011 ble han valgt til ordfører i Lillehammer kommune, etter et valgsamarbeid mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet, Rødt og SV.
Johnsen er utdannet samfunnsviter fra Høgskolen i Lillehammer. Han var medlem av Oppland fylkesting i periodene 1999-2000, 2001-2003 og 2003-2005. Espen Granberg Johnsen har vært medlem av generalforsamlingen i Sparebankstiftelsen DNB NOR. Han jobbet som utviklingsstrateg i Øyer kommune fra 2009 til 2011.


== Stortingskomitéer ==
2005–2009 medlem i Familie- og kulturkomitéen
2005–2009 medlem i Valgkomitéen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Espen Johnsen (politician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Espen Johnsen hos Stortinget 
(no) Espen Johnsen hos Norsk senter for forskningsdata
Freddy de Ruiter

Freddy de Ruiter (født 4. april 1969 i Arendal) er en norsk politiker. Han var innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder for Arbeiderpartiet fra 2005 til 2017 og var vararepresentant i periodene fra 1993 til 2001.
Freddy de Ruiter er utdannet cand.mag. fra Høyskolen i Agder, Universitetet i Bergen og Universitetet i Oslo og arbeidet som lærer og adjunkt i årene 1998–2005. Han var fylkessekretær i Aust-Agder AUF 1993–96 og 1997–98. Han satt i Arendal bystyre som representant 1991–95 og i Aust-Agder fylkesting 1995–2007. Freddy de Ruiter var medlem av AUFs sentralstyre 1996–98 og leder av Arendal Arbeiderparti fra 2004 til 2006.
Han meldte seg ut av Arbeiderpartiet og inn i Sosialistisk Venstreparti i 2019.


== Stortingskomiteer ==
2013–2017 medlem i Helse- og omsorgskomiteen
2013–2017 medlem i Valgkomiteen
2009–2013 medlem i Transport- og kommunikasjonskomiteen
2005–2009 medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Freddy de Ruiter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Freddy de Ruiter hos Stortinget 
(no) Freddy de Ruiter hos Norsk senter for forskningsdata
Utøvende makt

Utøvende makt (regjeringen) er makt til å iverksette, håndheve, tolke og opprettholde lover og lovlige beslutninger på statens vegne. Utøvende makt er en av de tre maktområdene som defineres og holdes adskilt under maktfordelingsprinsippet. Utøvende makt tilligger vanligvis monarker, presidenter og regjeringer.
Personen eller stillingen som innehar den utøvende makt blir normalt referert til som regjeringssjef. I en republikk kan den utøvende makt innehas av presidenten, mens den i et monarki som regel innehas av monarken eller keiseren. I slike tilfeller er de to stillingene statssjef og regjeringssjef slått sammen.
I noen land som både praktiserer parlamentarisme og maktfordeling, som Frankrike, må regjeringssjefen stå til ansvar både for statssjefen (presidenten) og de folkevalgte i nasjonalforsamlingen.


== Norge ==
I Norge er den utøvende makt svekket i forhold til den lovgivende makt etter innføring av parlamentarisme i 1884. Statsforvaltningen, eller statsadministrasjonen, ligger tradisjonelt under den utøvende makt. Dette gjør at den utøvende makt øver en betydelig innflytelse over hvordan lover og stortingsbeslutninger fortolkes, ettersom en rekke lover overlater til regjeringen å gi utfyllende forskrifter. Også politi- og påtalemyndigheten er underlagt den utøvende makt. Det diskuteres for tiden om ikke tiltalebeslutninger bør bli offentlige, slik systemet er i en del andre land, blant annet Sverige.
Hvitneset nesebjørn

Hvitneset nesebjørn (Nasua narica) er et lite rovpattedyr i halvbjørnfamilien som holder til i treskogbeltet mellom Arizona i USA og Colombia og Ecuador i Sør-Amerika. Arten listes her uten underarter, men det kan godt vise seg at hvitneset dvergnesebjørn (Nasua nelsoni) egentlig bør klassifiseres som det. Taksonistene er uenige i øyeblikket.


== Eksterne lenker ==
(en) hvitneset nesebjørn i Encyclopedia of Life 
(en) hvitneset nesebjørn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitneset nesebjørn hos Artsdatabanken 
(en) hvitneset nesebjørn hos Fossilworks 
(en) hvitneset nesebjørn hos ITIS 
(en) hvitneset nesebjørn hos NCBI 
(en) Kategori:Nasua narica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nasua narica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nasua narica – detaljert informasjon på Wikispecies
Vaskebjørn

Vaskebjørn (Procyon lotor) er et lite rovpattedyr i halvbjørnfamilien som holder til i skogområdene fra Canada til Panama. Arten er den mest vanlige av alle halvbjørnene. Arten listes ikke her med underarter, men mange taksonister regner flere av de andre medlemmene av gruppen / underfamilien vaskebjørner (Procyoninae) som nettopp underarter av Procyon lotor.
Vaskebjørner er grå over det meste av kroppen. De har karakteristiske mønstre i ansiktet og halen. Kroppslengden er på omkring 55 cm og halens lengde er omkring 30 cm. Et kjennetegn på vaskebjørn er at rovtannen er mindre spiss og mindre utviklet enn hos andre rovdyr som er mer spesialiserte kjøttetere. De oppholder seg mest i skogområder og klatrer gjerne i trær. De oppholder seg også i nærheten av vann hvor den fanger fisk. I områdene lengst mot nord sover vaskebjørner vintersøvn.
Vaskebjørner anses iblant som skadedyr. Noen steder har de vært beryktet for tyveri av hønseegg. Vaskebjørner har også vært holdt i fangenskap, og de har kunnet bli svært tamme. Skinnet deres er ettertraktet, og kan nyttiggjøres på flere måter.
Vaskebjørnens paring foregår vanligvis i januar/februar, gjerne i hule trestammer og huler, de får kull på fire til fem unger og føder i april/mai
Vaskebjørner spiser blant annet smådyr som lever i vann, insekter, mark, fugleegg og også bær og frukt.
Forvillede bestander av vaskebjørn finnes i Japan, Kaukasia og Tyskland med tilgrensende områder. Det er flere udokumenterte rapporter om forvillede vaskebjørner i Norge tilbake til 1945. To sikre observasjoner ble gjort i Fana i Bergen i 2004. Det ene dyret ble skutt, og det andre forsvant. Arten er ikke funnet i Norge i ettertid. I Norsk svarteliste 2007 ble vaskebjørn vurdert til høy risiko, men i Fremmedartslista 2018 er den vurdert til å være en dørstokkart med lav risiko på grunn av lite invasjonspotensial og middels økologisk effekt.


== Litteratur ==
A. Bjärvall (1997). «Vaskebjørn». Pattedyr: Alle Europas arter i tekst og bilde. Illustrert av S. Ullström. Cappelen. s. 164. ISBN 82-02-16287-4. 
F.H. van den Brink (1972). Europas pattedyr: Illustrert håndbok. Norsk utgave ved J.A. Pedersen. Tiden. s. 126. ISBN 82-10-00620-7. 
«Procyon lotor (raccoon)». Invasive Species Compendium. Besøkt 21. januar 2020. 
«Procyon lotor vaskebjørn». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 21. januar 2020. 
«Vaskebjørn Procyon lotor». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 21. januar 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vanlig vaskebjørn – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vanlig vaskebjørn i Encyclopedia of Life 
(en) Vanlig vaskebjørn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vanlig vaskebjørn hos Artsdatabanken 
(sv) Vanlig vaskebjørn hos Dyntaxa 
(en) Vanlig vaskebjørn hos Fauna Europaea 
(en) Vanlig vaskebjørn hos Fossilworks 
(en) Vanlig vaskebjørn hos ITIS 
(en) Vanlig vaskebjørn hos NCBI 
(en) Kategori:Procyon lotor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Procyon lotor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Frilanser

En frilanser er en person som ikke har fast arbeidsgiver, men som tar oppdrag for forskjellige oppdragsgivere. Det gjelder journalister, skuespillere, fotografer, tegnere, musikere, influensere, oversettere, konsulenter og andre som ikke har fast stilling eller ansettelse i en avis, et forlag, et teater eller hos en annen arbeidsgiver. De jobber uavhengig som selvstendig næringsdrivende, ofte i enkeltmannsforetak.


== Frilanser definert i Folketrygdloven ==
Ifølge Folketrygdlovens § 1-9 er en frilanser enhver som utfører arbeid eller oppdrag utenfor tjeneste og mottar lønn eller honorar for enkeltstående oppdrag uten å være fast eller midlertidig ansatt. Andre begreper for frilanser er «oppdragstaker», «ikke-ansatt lønnstaker», «ikke selvstendig næringsdrivende» eller «lønnstaker utenfor tjenesteforhold». Oppdragsgiver for en frilanser, skal trekke skatt av godtgjørelsen dersom frilanseren ikke er selvstendig næringsdrivende og oppdragsgiver må dessuten betale arbeidsgiveravgift.


== Etymologi ==
Ordet kommer av det engelske «freelance», det vil si «fri lanse», altså en ridder eller leiesoldat som tok arbeidsoppdrag for den som betalte best. «Å frilanse» betyr «å jobbe frilans», det vil si som frilanser.


== Referanser ==


== Se også ==
Folketrygden (Norge)
Lønnsarbeid
Arbeidsmarked


== Eksterne lenker ==
Hva er en frilanser? – Altinn/Hjelp til regelverk


=== Norske frilanstjenester ===
Frilansinfo.no – Informasjonsportal av og for frilansere, med guide til start av frilansforetak, diskusjonsforum for frilansere m.m.
Frilansbasen – Oversikt over norske frilansere innenfor de fleste kategorier.
Frilanskatalogen – Norsk Journalistlags frilansdatabase.
Frilans! En komplett håndbok for frilansere – Frilanshåndbok av Atle Hansson
Frilansernorge - Norsk nettsted for frilansere.
Aglon

Aglon (Sindarin: Det Trange Pass) er et trangt fjellpass i J.R.R. Tolkiens fiktive verden, Midgard. Det er plassert mellom de to høye fjellveggene, med Dorthonion til vest og Himring til øst. 
Det var et svært viktig strategisk punkt, fordi det forbandt Himlad og Lothlann, og det var en østre passasje fra Angband til resten av Beleriand. Passet ble voktet av Celegorm og Curufin men da slaget Dagor Bragollach sto ble Aglons pass tatt og brødrene flyktet til Nargothrond. En tid senere (ca. år 469 av det første tideverv) tok Maedhros det tilbake, men det ble igjen latt ubevoktet da han flyktet etter Nirnaeth Arnoediad.
Som hele resten av Beleriand, ble også Aglon ødelagt i Vredens krig i det første tideverv.
Inger Haldis Løite

Inger Haldis Løite (født 27. september 1958) er en norsk politiker (Ap). Løite var ordfører i Gjerstad fra 2015 til 2022. Hun har også en periode på Stortinget for Aust-Agder (2005-2009).


== Politiske verv ==
1999–2005: Kommunestyrerpresentant i Gjerstad kommune i Aust-Agder
2005–2009: Stortingsrepresentant for Aust-Agder
2011–2015: Varaordfører i Gjerstad kommune
2015–2022:       Ordfører i Gjerstad kommune (kommunens første kvinnelige ordfører)Inger Løite har jobbet størsteparten av sitt yrkesaktive liv i Telenor, og har blant annet vært hovedtillitsvalgt ved Opplysningen 180.


== Stortingskomiteer ==
2005–2009 medlem av Kommunal- og forvaltningskomitéen.
2005–2009 medlem av Valgkomitéen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Inger Haldis Løite hos Stortinget 
(no) Inger Haldis Løite hos Norsk senter for forskningsdata
Dagfinn Bakke

Dagfinn Ingolf Bakke (født 16. august 1933 i Lødingen, død 1. januar 2019 i Svolvær) var en norsk maler, avistegner og illustratør. Han var kjent under signaturen DAN.
Dagfinn Bakke tegnet for en rekke bøker og blader, og var blant annet fast tegner for Lofotposten fra 1956 til 1992. Som illustratør arbeidet han særlig med humoristiske illustrasjoner i akvarell og tusjpenn. Som billedkunstner laget han akvareller og grafikk. Han hadde flere separatutstillinger i inn- og utland, og er innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet. Bakke vokste opp i Kanstadbotn i Lødingen, og bodde og arbeidet i Svolvær i Lofoten.
Bakke tegnet samtlige tegninger i bøkene om Oluf, skrevet av Arthur Arntzen. I 2015 mottok han Petter Dass-medaljen fra Nordlændingernes Forening.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørn Tore Pedersen. Det stivnede hav : en bok om kunstneren Dagfinn Bakke. Bokbyen forlag 2013. ISBN 978-82-8316-000-0


== Eksterne lenker ==
Bakkes presentasjonssider på norsk og engelsk
Grafikk og biografi hos Gulden kunstverk
Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch

Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch für die deutschen Erbländer (den almene borgerlige lovbok for de tyske arveland, senere bare kalt Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch) er Østerrikes privatrettslige lovkodifikasjon.


== Historie ==
Den ble kunngjort gjennom keiserlig patent den 1. juni 1811 og trådte ikraft 1. januar 1812. Lovboken behandler omfattende alle viktige privatrettslige spørsmål. Opprinnelig gjaldt den i alle de tyske arvelandene i monarkiet (Cisleithania), senere gjelder den i alle Østerrikes nåværende delstater. Den ble senest innført på 1920-tallet i Burgenland (som tidligere hadde tilhørt den ungarske del av Habsburg-riket).


== Eksterne lenker ==
Rechtsinformationssystem des österreichischen Bundeskanzleramtes
Søketjeneste for føderal østerriksk lovgivning (Bundesrecht)
V sport

V sport (tidligere Viasat Sport og Viasport) er en pakke med norske sportskanaler som eies av Nordic Entertainment Group (NENT Group).


== Visningsretter ==
NENT Group har kjøpt rettigheter til eksklusiv visning av en rekke sportsarrangementer, blant annet:
Amerikansk fotball: NFL
Fotball: UEFA Europa League, UEFA Europa Conference League (fra 2021) , Ligue 1, Championship, FA-cupen, Ligacupen og Æresdivisjonen
Håndball: Mesterligaen og Bundesligaen
Ishockey: NHL
Motorsport: Formel 1, MotoGP, NASCAR og V8 Supercars
Vintersport: alle grener fra FISVisningen av disse sportsarrangementene er fordelt mellom de ulike sportskanalene til NENT Group.


== Historikk ==
Den 4. september 2017 lanserte Viasat fire nye sportskanaler under merkenavnet «Viasport». De tidligere kanalene Viasat Sport, Viasat Motor, Viasat Hockey og Viasat Fotball utgikk og ble erstattet med Viasport +, Viasport 1, Viasport 2 og Viasport 3.Den 1. juni 2020 endret kanalene navn på nytt og byttet ut «Viasport» med «V sport». I tillegg til V sport +, V sport 1, V sport 2 og V sport 3, endret golfkanalen navn til V sport golf.


== Fra MTG til NENT ==
Viasat-kanalene var eid av Modern Times Group (Viasat). I 2018 skiftet Modern Times Group (MTG) AS navn til Nordic Entertainment Group Norway AS.


=== Tidligere sportskanaler ===
Viasat Fotball
Viasat Motor
Viasat Hockey
Viasat Sport N


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(no) V sport på Twitter 
(no) V sport på Facebook 
(ru) V sport på Facebook 
(ru) V sport på LiveJournal
Zivilgesetzbuch

Zivilgesetzbuch (ZGB) er Sveits'  privatrettslige lovkodifikasjon. Den trådte ikraft i 1907, og ble skapt av Eugen Huber. Zivilgesetzbuch bygget på erfaringene fra Bürgerliches Gesetzbuch i Tyskland, og som klare forbedringer fra BGB er gjerne blitt fremhevet et tydelig språk, men likevel en høy grad av abstraksjon som har muliggjort at den kan tolkes vidt. Tyrkia har basert sin privatrettslige lovgivning på ZGB.
Ered Gorgoroth

Ered Gorgoroth eller Skrekkens fjell var en fiktiv fjellkjede i J.R.R. Tolkiens Midgard. Den lå i den nordre delen av Beleriand.
Ered Gorgoroth (også kalt bare Gorgoroth) var den søndre kanten av Dorthonions høyland, og det skilte Dorthonion og den nordlandene av Ard-galen fra ordentlig Beleriand.
Ered Gorgoroth fikk navnet sitt fra Sindaene fra Doriath, etter at kjempe-edderkoppen Ungoliant slo seg ned der og ble der for godt. Hun trakk til seg mange andre onde edderkopper, og de vevde nettene sine og tok bort alt lyset, og alle vårene ble ødelagte.
Sør for Gorgoroth lå det ubebodde landet Nan Durgotheb (Den Grufulle Døds Dal).
Gorgoroth hadde ingen kjente pass, og til og med Morgoths orker gikk forbi dem og ikke gjennom. I løpet av hele det første tidevervet var det bare Beren, sønn av Barahir, som hadde reist gjennom fjellene i Ered Gorgoroth, og han fortalte aldri om denne forferdelige reisen til noen.
Som resten av Beleriand, sank også Gorgoroth i havet under Vredens krig i det første tidevervet, men høylandet Dorthonion overlevde som øya Tol Fuin.
Ered Lithui

Ered Lithui eller (Sindarin: Fjellene av aske) Askefjellene er en fiktiv fjellkjede fra J.R.R. Tolkiens Midgard.
Ered Lithui møter Ephel Dúath ved Morannon, og derfra strekker den seg nesten rett fram mot øst i mange hundre mil, og skaper på den måten Mordors nordre grense. Navnet Askefjellene kommer av at fjellkjeden samler opp asken som kommer med vinden fra Orodruin (Dommedagsberg).
Liberty Global Europe

Liberty Global Europe ble grunnlagt i 2005 og er Europas største kabel-TV-selskap. Selskapet tilbyr også internett-tilgang, telefoni og andre tilsvarende tjenester. Selskapet eies fullt ut av det amerikanske selskapet Liberty Global.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
UPC

UPC er en forkortelse for:

Unified Parallel C
United Pentecostal Church
Universal Product Code
United Pan-Europe CommunicationsUPC Norge er også det tidligere navnet til selskapet Get.
Liberty Media

Liberty Media er et amerikansk konglomerat som er notert på NASDAQ. Selskapet kontrolleres hovedsakelig av magnaten John C. Malone. Liberty Media er fra 2016 hovedeier av Formula One Group.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Eugen Huber

Eugen Huber (født 31. juli 1849 i Zürich, død 23. april 1923 i Bern) var en sveitsisk jurist, som utarbeidet den sveitsiske Zivilgesetzbuch, landets privatrettslige lovbok.
Legesønnen Huber studerte jus ved Universität Zürich, og tok doktorgraden i 1872 med avhandlingen Die Entwicklung des Schweizerischen Erbrechts seit der Trennung der Schweizerischen Eidsgenossenschaft vom Heiligen Römischen Reich. I 1875 var han korrespondent for en avis i Zürich og arbeidet fra 1877 til 1890 som dommer i Appenzell. I 1880 ble han utnevnt til professor i sveitsisk privatrett og forbundsrett (føderal lovgivning) ved Universität Basel og fra 1888 var han professor ved Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg i Tyskland, hvor han underviste i rettshistorie, privatrett, handelsrett, kirkerett og rettsfilosofi. I denne tiden begynte han å samle de enkelte kantonenes (delstatenes) privatrett i et verk på fire bind. I 1892 fikk han i oppdrag av Forbundsrådet (den føderale regjeringen i Sveits) å utvikle en felles privatrettslig kodifikasjon for Sveits. Dette arbeidet ble fullført 1907 og trådte ikraft i 1912.


== Referanser ==