jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thorvald Meyers gate (Oslo)

Thorvald Meyers gate er en gate på Grünerløkka i Oslo, oppkalt etter eieren av Grünerløkka, grosserer Thorvald Meyer (1818–1909) som startet utparselleringen av tomtene i 1860.
Gata er cirka 1,4 kilometer lang og starter i nord i krysset med Biermanns gate og Sandakerveien. Nord for Sannergata het gata opprinnelig Fossveien; den delen av gata ligger i Bydel Sagene, resten tilhører Bydel Grünerløkka.
Thorvald Meyers gate er hovedgate i Bydel Grünerløkka og bydelens viktigste forretningsgate. Den er en sentral kollektivgate med trikk- og bussruter. Parkene Birkelunden, Olaf Ryes plass og Schous plass ligger inntil gata. Nummereringen av gata starter i nord og går mot sentrum, ulikt mønsteret for gatenummerering i Oslo.
Gata ble oppgradert med nytt dekke og nye trikkeskinner i 2019 og 2020. Deler av gata ligger innenfor det fredede området Birkelunden kulturmiljø.


== Viktige bygg ==
2-14 – tidligere Ringnes Bryggeri (1877–2000), nå boligkomplekset Ringnes park
31 – Paulus kirke
34 - tidligere Halvorsens bokhandel og bokforlag, etablert 1939
38 – tidligere brann- og politistasjon fra 1876, arkitekt Jacob Wilhelm Nordan
49 – tidligere stall, vognhall og verksteder for hestesporvogn fra 1877
56 – Metodistkirken på Grünerløkka
59 – Halléngården fra 1880; tegnet av Anselm Liljeström, ombygget 1931 ved Ole Sverre; har på 2000-tallet stått til forfall)
71 - Her holdt Eugen Nielsen til, stifteren av partiet Norges Nasjonal-Socialistiske Arbeiderparti eller NNSAP
85 – leiegård fra 1892, arkitekt Wilhelm von Hanno med opprinnelige arbeiderleiligheter, nå rehabilitert


== Nr. 34 ==
I bygget på hjørnet mot Helgesens gate var tidligere Halvorsens bokhandel og bokforlag, etablert i 1939 og drevet av Birger Halvorsen. Her ble Thorbjørn Egners første bøker utgitt, blant mye annet. I annen etasje var Snorres trykkeri. I trappen ned til antikvariatet i kjelleren var det en hemmelig dør til et rom som gikk fra innunder vindusutstillingen til ut i Thorvald Meyers gate. I dette rommet sto radioapparatet Max Manus brukte i sin kommunikasjon med England under krigen. Her sto også en stensilmaskin som ble brukt til mangfoldiggjøring av illegale aviser. Max Manus var ansatt i bokhandelen som selger, for under dekke av å måle opp offentlige bygningers behov for blendingsgardiner (bedriftens attåtnæring), å kunne rekognosere i forkant av sabotasjeoperasjoner.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon, tredje utgave, ISBN 82-573-0228-7
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
José Manuel Ochotorena

José Manuel Ochotorena Santacruz (født 16. januar 1961 i Spania) er keepertrener for Liverpool FC. Han har tidligere vært keepertrener for Valencia CF og Spania.
Ochotorena, eller «Ocho», kom til Liverpool FC sammen med manager Rafa Benitez i Juli 2004 og tok over etter tidligere keepertrener Joe Corrigan.
Han har tidligere spilt som keeper for Real Madrid, Valencia, CD Tenerife og CD Logroñés. Han fikk en kamp for Spania og var med i troppen for VM i fotball 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Manuel Ochotorena – FIFA 
(en) José Manuel Ochotorena – Transfermarkt 
(en) José Manuel Ochotorena – national-football-teams.com 
(en) José Manuel Ochotorena – WorldFootball.net 
(en) José Manuel Ochotorena – EU-Football.info 
(en) José Manuel Ochotorena – FBref
Tarzan

Tarzan er hovedpersonen i en romanserie av Edgar Rice Burroughs på 24 bind, samt en bok med to fortellinger for barn. Tarzan er i bøkene sønn av to britiske adelige som etterlates av mytterister på en øde strandstrekning på Afrikas vestkyst. I et forsøk på å overleve bygger foreldrene en hytte i jungelkanten, men blir drept av store aper mens gutten er spedbarn. Tarzan blir oppdratt av apehunnen Kala og adoptert inn i apearten mangani, muligens et mellomledd mellom sjimpanser og gorillaer. Tarzan finner etterhvert tilbake til foreldrenes hytte og viser en uvanlig intelligens ved å lære å lese og skrive av ABC-bøkene de hadde med seg. Han finner også en stor kniv som gjør at han klarer å drepe en gorilla som angriper ham. Han etablerer seg etterhvert som leder av apeflokken, ved å beseire den tyranniske og sjalu lederen Kerschak. Senere kommer han i kontakt med andre mennesker og moderne sivilisasjon. Han inntar sin rettmessige posisjon i det britiske adelsskapet før han vender tilbake til Afrika og en periode bosetter seg på en gård.  
Romanserien utviklet seg til en blanding av samtidskommentar, science fiction og historisk fantasy. Tarzan kjemper mot alt fra arabisk slavehandel til russiske eventyrere. Han er en skarp sivilisasjonskritiker som foretrekker det enkle og nådeløse livet i naturen. Han fører geriljakrig på britisk side i Første verdenskrig og deltar i flyvåpenet i Andre verdenskrig, der han skytes ned over Sumatra og samarbeider med amerikanerne i kampen mot den japanske okkupasjonen. En vanlig handling i en Tarzan-bok er oppdagelsen av bortgjemte land som Pal-ul-don med dinosaurer og apemennesker, og tapte sivilisasjoner av alt fra romere til riddere, der Tarzan ofte vikles inn i kampene mellom to uforsonlige byer. I en av bøkene reiser han også til Pellucidar i jordens indre og blir dermed en del av Burroughs romanserie om denne bortgjemte verdenen. 
Seriens første bind ble utgitt i 1914, etter at den først ble publisert i et magasin i 1912, og serien fortsatte inntil forfatterens død i 1950. Senere har det blitt laget en rekke andre fortellinger, bøker, tegneserier, tv-serier og filmer om Tarzan. Det amerikanske filminstituttet har kåret Tarzan til filmhistoriens 34. beste helteskikkelse.


== Referanser ==


== Se også ==
Mowgli, jungelgutten i Jungelboken
Signe Tynning

Signe Prøis Tynning (født 12. januar 1963 i Porsgrunn) er en norsk journalist og programleder som var tilknyttet TV 2 fra 1994 til 2016.
Før Tynning kom til TV2 arbeidet hun ni år som journalist i Radio 1. Hun begynte som sportsanker i TV2 i 1994, men gikk etter hvert over til TV 2 Nyhetene. Fra 1997-98 var hun programleder for helseprogrammet På godt og vondt som hun laget 21 utgaver av.
Hun var deretter programleder i God morgen Norge på TV 2.Etter tiden i TV2 flyttet Signe Tynning tilbake til Porsgrunn hvor hun blant annet er engasjert Kirkens Bymisjon.Signe Tynning er datter av Torstein Tynning som var stortingsrepresentant (H) for Telemark 1965-1985 og mor til tidligere stortingsrepresentant (Ap) Christian Tynning Bjørnø.


== Referanser ==
Nils Gunnar Lie

Nils Gunnar Lie (født 23. november 1950) er en norsk journalist og programleder med betydelig fartstid i NRK og TV 2. Han regnes som en av pionerene i TV 2.
Lie er utdannet lærer og har i tillegg statsvitenskap og engelsk grunnfag. 
Han ble ansatt i NRK i 1976. Han startet i radioen der han var innom både Utenlandsprogrammet og Dagsnytt-redaksjonen.  I 1980/1981 var han NRKs korrespondent i København. I 1983 gikk han over til fjernsynet og var programleder i Dagsrevyen, debattprogrammet Antenne 10 og i Frokost-TV (1989). 
I 1992 gikk han over til det nyetablerte TV2 hvor han ledet debattprogrammet Holmgang fra 1992 til 1998 og den norske versjonen av Jeopardy! (1996–1997). Fra 1998 til 2005 var han nyhetsanker i TV 2 Nyhetene, deretter programleder for God morgen, Norge! sammen med Signe Tynning. I 2012 ble han ansatt i innenriksavdelingen i TV 2 Nyhetene, hovedsakelig som live-reporter. Her var han til han gikk av med pensjon i 2016.Lie er født og oppvokst i Øystese i Kvam, Hordaland og er gift med Signe Lie (f. 1950), som er sendeleder i NRK P2.
I 1989 ble han både tildelt Kringkastingsprisen og kåret til Årets TV-navn. I 2001 fikk han Alf Helleviks mediemålspris.


== Referanser ==
Espen Fiveland

Espen Fiveland, (født 14. januar 1974) på Jørpeland, Rogaland er en norsk journalist. Han har arbeidet i TV 2 siden 2000 og er en av flere nyhetsankere i TV 2 Nyhetskanalen. Tidligere har han arbeidet i lokalavisen Ryfylke i Sauda, Aftenposten og som reporter og nyhetsanker i TV 2 Nyhetene.Fiveland debuterte som nyhetsanker romjulen 2004 i forbindelse med tsunami-katastrofen i Sørøst-Asia.
Fiveland er utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo. I tillegg har han studert statsvitenskap og historie ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Tromsø.
I 2013 og 2014 var han og Thea Olsen, kjent fra TV 2 Sporten, programledere i mat og livsstilsprogrammet Matagentene på TV 2.
I 2014 begynte Fiveland i God morgen Norge på TV2.


== Referanser ==
Randi Skaug

Randi Skaug (født 8. november 1959 i Hønefoss) er en norsk eventyrer, forfatter, foredragsholder og inspirator. Hun ble første norske kvinne som besteg Mount Everest, 20. mai 2004.    
Det er sagt om Randi Skaug «at den som ikke lar seg inspirere av henne, er det ikke håp for».


== Biografi ==
Hun fullførte Seven Summits, det høyeste fjellet på hvert kontinent, nyttårsaften 2007 og har reist i mer enn 75 land. Fra 2009 til 2014 har hun brukt Norge som ekspedisjonsland. Kajakkturen Sakteruta langs Nord-Norgekysten er del av dette prosjektet.  
I tillegg til å være profesjonell eventyrer har hun et humanitært engasjement, gjennom mikroprosjektet WHY (World's next Heroes are still Young) som støtter utdanningsrettede formål for Bhotefolket i Nepal.Tidligere har hun i sambeid med Danish Demining Group finansiert  minerydding i Mazaar i Nord-Afghanistan.


== Yrkesliv ==
Skaug er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI og har i tillegg et bachelorstudium i kommunikasjon i organisasjoner. Hennes yrkeskarriere startet i 1980 med logistikk i Norsk Texaco Oil, fortsatte med IT og ledelse i KPMG Data-Plan, VG, TBK og IBM, for deretter å svinge over til kommunikasjonsfaget i selskapet Kommunikator.
I dag lever og arbeider hun, som en av få kvinner i Norge og verden, som profesjonell eventyrer. Hun er en mye benyttet foredragsholder både i Norge og utlandet.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Mot toppen (Larsforlaget 2008). ISBN 9788292708200
Drømmeturer i Norge – 11 ekspedisjoner for vanlige folk (Kagge 2010)
Finn kongefølelsen (Cappelen Damm 2013)


== Eksterne lenker ==
Randi Skaug
Drømmeturer i Norge
Verdens vakreste skitur
Sakteruta
Voiceover

En voiceover eller fortellerstemme er stemmen som forteller eller kommenterer i en film, uten at den som taler er synlig i bildet. 
I Norge brukes voiceover først og fremst i barne-TV og reklame.
Iljusjin Il-18

Iljusjin Il-18 (NATO-kallenavn Coot) er et russisk passasjerfly utviklet av Iljusjin etter en forespørsel fra Aeroflot etter et økonomisk passasjerfly med 75 til 100 seter for bruk på mellomdistanseruter. Prototypen fløy første gang 4. juli 1957, og den første Il-18 ble satt i tjeneste hos Aeroflot 20. april 1959. Over 600 fly ble produsert fram til 1968.


== Utvikling og varianter ==
Den første produksjonsmodellen Il-18 var utstyrt med fire Kusnetsjov SN-4 turbopropmotorer og kunne ta 75 passasjerer. Il-18B ble utstyrt med fire Ivtsjenko AI-20 på 2 985 kW hver og rekonfigurert for 84 passasjerer. I 1961 ble Il-18I introdusert med en passasjerkapasitet på 111 personer. Il-18D og Il-18E kunne ta opptil 122 passasjerer og ble utstyrt med de kraftigere Ivtsjenko AI-20M turbopropmotorene på 3 170 kW hver. Sivile Il-18 er også blitt brukt militært som transportfly. 


== Andre varianter ==


=== Iljusjin Il-20 ===

Il-20 er et militært rekognoseringsfly basert på Il-18D. Flyet ble observert første gang i 1978 og kan kjennetegnes ved en 10,25 m lang sylidrisk kapsel opphengt under skroget. Kapselen inneholder en SLAR (Side Looking Airborne Radar).


=== Iljusjin Il-22 ===
Il-22 er et kommando- og kommunikasjonsfly basert på Il-18D. En oppgradert versjon er kjent som Il-22M.


=== Iljusjin Il-24 ===

Il-24N er et sivilt rekognoseringsfly utviklet for overvåkning av fiskeri og miljø. Flyet er utstyrt med en SLAR tilsvarende Il-20.


=== Iljusjin Il-38 ===

Iljusjin Il-38 er et Maritimt rekognoseringsfly basert på Il-18. Flyet ble produsert av Iljusjin og fløy første gang i 1967. Det er i bruk med den russiske og indiske marine.
Il-38 kan fly i opptil 12 timer og kan utstyres med torpedoer og kjernefysiske eller konvensjonelle dypvannsbomber.


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Ilyushin Il-18
Serdar Akar

Serdar Akar (født 1964 i Ankara) er en tyrkisk regissør. Han fullførte sin utdannelse i TV- og filmproduksjon ved Mimar Sinan Universitetet i 1994, og arbeidet under flere regissører før han fikk regissere sin første produksjon i 1999. 
Han er mest kjent for TV-serien Kurtlar vadisi (Ulvenes dal) og omdiskuterte filmen Ulvenes dal - Irak fra 2006, hvor hovedpersonene i TV-serien drar til nord-irak.


== Produksjon ==
On Board (Gemide) 1999
Offside (Dar alanda kisa paslasmalar) 2000
Maruf 2001
Koçum benim TV-serie 2002
Seni yasatacagim  (mini) TV-serie 2002
Kurtlar vadisi (Ulvenes dal)  TV-serie 2003-2007
Disi kus (mini) TV-serie 2004
Ulvenes dal - Irak (Kurtlar vadisi – Irak) 2006
Sagir Oda (mini) TV-serie 2006
Genis zamanlar (mini) TV-serie 2007
In Bar (Barda) 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Serdar Akar på Internet Movie Database 
(da) Serdar Akar på Filmdatabasen 
(fr) Serdar Akar på Allociné 
(en) Serdar Akar på AllMovie 
(en) Serdar Akar hos The Movie Database
Iljusjin Il-62

Iljusjin Il-62 (NATO-kallenavn Classic) er et russisk passasjerfly utviklet av Iljushin for mellom- og langdistanseruter. Flyet fløy første gang i januar 1963, men på grunn av aerodynamiske problemer ble det ikke tatt i bruk for passasjertrafikk før i mars 1967. Il-62M, som var en forbedret modell med kraftigere motorer ble tatt i bruk i 1974, og Il-62MK med økt passasjerkapasitet noen få år senere. Minst 250 fly av alle modeller ble bygget før produksjonen stoppet i 1994.


== Spesifikasjoner ==
Sejer

Konrad Sejer er en fiktiv person i bøker av Karin Fossum, og filmer og tv-serier basert på bøkene. «Sejer» er også serienavn på disse tv-seriene. Karin Fossum merket at Evas øye var en krimroman, og hun måtte skape en etterforsker. I privatlivet er han enkemann, har en datter og svigersønn, og et barnebarn som er adoptert fra Afrika. Han har også en stor hund, Kolberg, men denne må avlives forholdsvis tidlig i serien på grunn av alder og sykdom.
I tv-serien spilles Sejer av Bjørn Sundquist. Hans assistent Skarre spilles av Christian Skolmen.


== Bøker med Sejer ==
Evas øye (1995)
Se deg ikke tilbake! (1996)
Den som frykter ulven (1997)
Djevelen holder lyset (1998)
Elskede Poona (2000)
Svarte sekunder (2002)
Drapet på Harriet Krohn (2004)
Den som elsker noe annet (2007)
Den onde viljen (2008)
Varsleren (2009)
Carmen Zita og døden (2013)
Helvetesilden (2014)
Hviskeren (2016)
Formørkelsen (2018)
Bakom synger døden (2020)


== Film og TV ==


=== TV ===
Sejer – Svarte sekunder (2006)
Sejer – Elskede Poona (2003)
Sejer – Djevelen holder lyset (2002)
Sejer – Se deg ikke tilbake (2000)


=== Film ===
Evas øye (1999)
Iljusjin Il-86

Iljusjin Il-86 (NATO-kallenavn Camber) er et russisk bredbuks passasjerfly utviklet av Iljushin for mellomdistanseruter. Prototypen fløy første gang 22. desember 1976 og flyet ble først tatt i bruk i desember 1980. I alt 103 fly ble bygget før produksjonen stoppet i 1994, inkludert fire for militært bruk.
Iljusjin Il-86 har et mannskap på fem og en passasjerkapasitet på opptil 350 passasjerer. Flyet er utstyrt med fire KKBM NK-86 turbofan-motorer med en ytelse på 127,5 kN hver som gir en marsjfart på mellom 900 km/t og 950 km/t.


== Eksterne lenker ==
Ilyushin Il-86
Gameshow

Gameshow er en type TV-program som kjennetegnes ved at deltagere konkurrerer om premier eller heder og ære i et TV-studio. Konkurransene gjennomføres ved hjelp av runder basert på kunnskap, gjetting, fysiske utfordringer eller lignende. Det er store forskjeller på ulike typer slike konkurransedrevne programmer i verden, der man går fra det enkle spørreprogrammet Mastermind i Storbritannia til de ekstreme gameshowene i Japan. Rene spørreprogrammer omtales ofte som quiz-programmer. 
Game show-sjangeren har også blitt en av de store eksportartiklene innen tv-konsepter, der spesielt amerikanske og britiske konsepter har blitt produsert i lokale varianter over store deler av verden. Amerikanske konsepter, som for eksempel Wheel Of Fortune, har hatt suksess i hjemlandet gjennom en årrekke. 


== I Norge ==
Den første norske gameshowsuksessen var Kvitt eller dobbelt på NRK allerede i 1961. Den første suksessen på en kommersiell kanal var Casino som gikk på TVNorge med Hallvard Flatland som programleder.
Mange av de norske versjonene av denne programtypen er basert på konsepter laget i andre land. Eksempler på dette er Vil du bli millionær?, Deal or No Deal med flere.


== Referanser ==
Gudene vet (NRK)

For det norske livssynsprogrammet som gikk på TV2 i 2007, se: Gudene vetGudene vet er en norsk livssyns-serie med Tomm Kristiansen som gikk på NRK1 sommeren 1999. Hensikten med programmet var å belyse ulike etiske og religiøse problemstillinger. Representanter for både jøder, kristne, muslimer, buddhister, bahaiere, nyreligiøse og humanister deltok i serien. Disse var Håkon Harket, Arne Næss, Haftor Viestad, Berthold Grünfeld, Nils Butenschøn, Mohammad Bouras og Anita Apeltun Sæle.Følgende problemstillinger ble forsøkt belyst i programmet:

Tilber alle religioner den samme gud?
Er det datostempling på religiøse sannheter?
Hva slags interesse har religionene av krig?
Er det mulig å være en overbevist troende og tolerant overfor andre samtidig?
Er mennesket naturens generaler eller vaktmestere?
Kan et samfunn holde moralen oppe uten en gud i baklomma?


== Referanser ==
Fylkesvei 4468

Fylkesvei 4468 går mellom Orre og Kleppekrossen i Klepp. Veiens lengde er 8,3 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 247.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KleppOrrevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4468
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Teet Kask

Teet Kask (født 8. mai 1968) er en estisk ballettdanser og koreograf.
Han startet på ballettskolen i Tallinn i 1978. Da han var 18 år gammel, hadde han en ledende rolle i den nasjonale operaen i Estland. Et vendepunkt i karrièren hans kom da han ble med i Sveriges kongelige ballett, som den første estiske ballettdanseren som jobbet på heltid i vest før jernteppet falt i 1991.
I 1990 ble han invitert til å arbeide med den norske nasjonale balletten.


== Eksterne lenker ==
(en) Teet Kask på Internet Movie Database
Fylkesvei 4470

Fylkesvei 4470 går mellom Bore og Klepp Prestegard i Klepp.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 248.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KleppBorevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4470
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Kurtlar vadisi

Kurtlar vadisi (Ulvenes dal) er en tyrkisk TV-serie som gikk på tyrkisk TV fra 2003 til 2005. Hovedhandlingen foregår i Tyrkia og omhandler etterretningsagenten Polat Alemdar som infiltrerer og blir leder for en mektig tyrkisk mafiaorganisasjon. 
Serien har fått flere oppfølgere. I 2006 fulgte filmen Ulvenes dal: Irak hvor Polat Alemdar drar til Nord-Irak under krigen i Irak. Oppfølgeren til serien, Kurtlar Vadisi – Terör (Ulvenes dal – Terror) foregår i de kurdiske områdene i Sørøst-Tyrkia og ble tatt av programmet etter én episode i februar 2007. 


== Handling ==
Kurtlar vadisi-Første Episode
Første Episode handler om spesialagenten Ali Candan som jobber for den tyrkiske etterretningstjenesten. Han får ordre fra sin leder Aslan Akbey om å operere og forandre på ansiktet sitt, og komme inn i den tyrkiske Mafiaen, under navnet Polat Alemdar. Senere blir han leder for en av de tyrkiske mafia gruppene. Etter hvert finner han ut at han er sønn til lederen for tyrkiske mafia Mehmet Karahanli. Serien forteller også hvordan de amerikanske og israelske etterretningstjenestene opererer i blant annet Tyrkia og Midtøsten.


== Oppfølgere ==
Serien har senere blitt fulgt opp med følgende:

Kurtlar Vadisi Terör, 2007 (TV-serie) (norsk:Ulvenes dal: Terrorisme)
Kurtlar Vadisi Pusu, 2007 - (TV-serie) (norsk: Ulvenes dal: Bakholdsangrep)
Kurtlar Vadisi Irak, 2006 (film) (norsk: Ulvenes dal: Irak) (ble lansert internasjonalt)
Kurtlar Vadisi Gladio, 2009 (film) (norsk: Ulvenes dal: Gladio)
Kurtlar Vadisi Filistin, 2010 (film) (norsk: Ulvenes dal: Palestina)
Fylkesvei 4448

Fylkesvei 4448 går mellom Vik i Klepp og Ree i Time. Veiens lengde er 6,5 km og heter Grødelandsvegen.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 216.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KleppVikvegen 

 TimeGrødelandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4448
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Despised Icon

Despised Icon var et band fra Montréal, Quebec, Canada som spilte en kombinasjon av grindcore, og death metal som blir kalt deathcore. De har to vokalister, den ene (Steve Marois) growler veldig lavt, mens han andre (Alexandre Erian) holder seg på mids.
De annonserte at de skulle splitte opp i april 2010, så de gjorde en siste tour før de splitta opp.
Den ene vokalisten (Alexandre Erian) ble vokalist i Obey The Brave, og bassisten ble med i The Black Dahlia Murder.


== Medlemmer ==
Alexandre Erian – Vokal
Steve Marois – Vokal
Eric Jarrin – Gitar
Sebastien Piché – Bass
Alexandre Pelletier – Trommer


== Tidligere medlemmer ==
Yannick St-Amand – Gitar
Marie-Hélène Landry – Vokal
Kevin McCaughey – Live vokal (omtrent 35 opptredener når Steve Marois var syk)


== Diskografi ==
2002 – Consumed by Your Poison LP (Galy Records)
2004 – Syndicated Murderers EP
2005 – Delt CD med Bodies in the Gears of the Apparatus (Relapse Records)
2005 – The Healing Process LP (Century Media Records)
2006 – Consumed by Your Poison Re-release (Century Media Records)
2007 – The Ills of Modern Man (Century Media Records)
2009 – Day of Mourning (Century Media Records)


== Trivia ==
Deres første opptreden i USA var i Port Huron, Michigan på North Grotto. Femte Desember 2010 ble deres siste show spilt i Montreal, Quebec.
Despised Icon har spilt med band som The Red Chord, Hatebreed, Deicide, The Black Dahlia Murder, Suffocation, Cryptopsy, Aborted, Killswitch Engage, Morbid Angel, og Behemoth.
Bandet påvirkes av band som Dying Fetus, Between the Buried and Me, Nile, Pantera, Suffocation, og Hatebreed.
Alex Erian spilte trommer i Neuraxis og på Despised Icons "Consumed By Your Poison".
Eric Jarrin spilte gitar i bandet Heaven's Cry.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Despised Icon (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Despised Icon på Discogs 
(en) Despised Icon på MusicBrainz 
(en) Despised Icon på Encyclopaedia Metallum 
(en) Despised Icon på Spotify 
(en) Despised Icon på Songkick 
(en) Despised Icon på AllMusic 
Despised Icon på MySpace
Fylkesvei 4450

Fylkesvei 4450 går mellom Åsekrossen i Klepp og Bryne i Time. Veiens lengde er 7,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 251.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KleppÅsevegen 

 Time


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4450
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Termodynamikkens tredje lov

Termodynamikkens tredje lov er at den absolutte temperaturen til et system ikke kan komme ned til det absolutte nullpunkt.
Det vil si at når temperaturen nærmer seg det absolutte nullpunkt, stanser alle termodynamiske prosesser.
Serra (Espírito Santo)

Serra er en by og kommune i delstaten Espírito Santo i sørøstregionen av Brasil.  Byen begrenser seg til Vitória som er hovedstad i delstaten. Serra dekker et område på rundt 553,254 kvadratkilometer og er den største byen i delstaten. Serra er en del av det større Vitória metropolitan-området. I sør ligger Vitória, i vest Santa Maria do Jetibá, i nord Aracruz og i øst Atlanterhavet.
Et annet viktig ting er Jacaraípestranden, mest kjent for mange surf konkurranser. I Nova Almeida, et annet viktig kystplass, er den gammel Igreja dos Reis magos med den første brasilianske oljemaleri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Serra (Brazil) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons