jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De store sjøer

De store sjøer (engelsk: The great lakes, fransk: Grands Lacs) er de fire innsjøene Ontariosjøen, Eriesjøen, Øvresjøen (Lake Superior) og Michigan-Huronsjøen i grenseområdet mellom  USA og Canada.  Michigansjøen og Huronsjøen har tradisjonelt vært regnet som to separate sjøer, men hydrologisk sett er de én sammenhengende sjø der de to delene forbindes via det åtte kilometer brede og 37 meter dype Mackinacstredet.Sjøene er den største gruppen med ferskvannssjøer i verden, er en del av verdens største ferskvannssystem. Innsjøene inneholder over 35 000 øyer og er koblet til havet gjennom et system av sluser, kanaler og elver. Imidlertid er slusene for smale for mange skip, noe som har begrenset sjøfarten på sjøene. Til tross for størrelsen, har de en tendens til å fryse til om vinteren.
En mye mindre, sjette innsjø, St. Clairsjøen, mellom Huron og Erie er også en del av det samme ferskvannssystemet, men regnes ikke blant de store innsjøene. 


== Elvene i ferskvannsystemet ==
Systemet inkluderer også elvene som binder sjøene sammen:

St. Mary's River fra Superior til Huron
St. Clair River fra Huron til St. Clair
Detroitelven fra St. Claire til Erie
Niagaraelven, med Niagarafallene fra Erie til OntarioMichigan er koblet til Huron gjennom Mackinacstredet. Disse to sjøene ligger like høyt over havet og er geologisk det samme vannmassivet, men er geografisk adskilt og regnes derfor for å være to forskjellige sjøer. En halvøy og store øyer deler Huron i to deler; hovedsjøen og Georgian Bay.
Systemet har utløp gjennom St. Lawrence-elva, som løper ut fra Ontariosjøen gjennom Quebec til Atlanterhavet. Et utall elver renner ut i dette systemet, over 200 bare i Superiorsjøen.


== Nøkkeltall ==
Fra vest mot øst, den retningen vannet generelt flyter, plasserer sjøene seg slik:


== Referanser ==
Subaru Impreza

Subaru Impreza er en kompakt bil fra den japanske bilprodusenten Subaru. Bilen ble introdusert i 1993 med EJ-motoren som sto i den større Subaru Legacy. Bilen kommer også med turbolading, da under navnet Subaru Impreza WRX.


== Bilder ==
Stratford-on-Avon (distrikt)

Stratford-on-Avon er et administrativt distrikt i Warwickshire, England. Administrasjonsstedet er byen Stratford-upon-Avon.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Stratford-upon-Avon ble slått sammen med Alcester landdistrikt, Shipston-on-Stour landdistrikt, Southam landdistrikt og størsteparten av Stratford-upon-Avon landdistrikt. Distriktet dekker et areal på 977,87 km² og hadde 120 485 innbyggere i 2011.


== Byer, landsbyer og verdslige sogn ==
Admington, Alcester, Alderminster Arrow with Weethley, Aston Cantlow, Atherstone-on-Stour, Avon Dassett,
Barcheston and Willington, Barton-on-the-Heath, Bearley, Beaudesert, Bidford-on-Avon, Billesley, Binton, Bishops Itchington, Brailes, Burmington, Burton Dassett, Butlers Marston
Chadshunt, Chapel Ascote, Charlecote, Cherington and Stourton, Chesterton and Kingston, Claverdon, Clifford Chambers and Milcote, Combroke, Compton Verney, Compton Wynyates, Coughton
Dorsington
Ettington, Exhall
Farnborough, Fenny Compton, Fulbrook
Gaydon, Great Alne, Great Wolford
Halford, Hampton Lucy, Harbury, Haselor, Henley-in-Arden, Hodnell and Wills Pastures, Honington
Idlicote, Ilmington
Kineton, Kinwarton
Ladbroke, Langley, Lighthorne, Lighthorne Heath, Little Compton, Little Wolford, Long Compton, Long Itchington, Lower Shuckburgh, Loxley, Luddington, Long Marston
Milcote, Moreton Morrell, Morton Bagot
Napton-on-the-Hill, Newbold Pacey
Old Stratford and Drayton, Oldberrow, Oxhill
Pillerton Hersey, Pillerton Priors, Preston Bagot, Preston-on-Stour, Priors Hardwick, Priors Marston
Quinton
Radbourne, Radway, Ratley and Upton
Salford Priors, Sambourne, Shipston-on-Stour, Shotteswell, Snitterfield, Southam, Spernall, Stockton, Stoneton, Stourton and Cherington, Stratford-upon-Avon, Stretton-on-Fosse, Studley, Sutton-under-Brailes
Tanworth-in-Arden, Temple Grafton, Tidmington, Tredington, Tysoe
Ufton, Ullenhall, Upper Shuckburgh, Warmington and Arlescote, Watergall, Weethley, Welford-on-Avon, Wellesbourne, Weston-on-Avon, Whatcote, Whichford, Whitchurch, Wilmcote, Wixford, Wolverton, Wootton Wawen, Wormleighton


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stratford-on-Avon District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
M40 (motorvei)

M40 er en motorvei i England, som forbinder London og Birmingham. Den første delen ble anlagt fra London fram til Oxford i 1960-årene. Resten av strekningen fram til Birmingham var ikke ferdig før i 1990.
En av Englands verste bussulykker skjedde på M40 17. november 1993. En minibuss med 15 elever fra Hagley R.C. Haigh School i Worcestershire var på vei fra en konsert i Royal Albert Hall i London, da den krasjet etter at sjåføren angivelig sovnet. Ti elever og læreren døde på stedet, og en elev til døde på sykehus av skadene. De resterende fire elevene klarte seg uten varige mén. Ulykken førte til at sikkerhetsbelter ble påbudt i alle busser i Storbritannia, men det er pr. januar 2005 ikke obligatorisk å bruke beltene. 


== Rute ==
M40 starter nær Uxbridge, rett innenfor M25, og slutter ved M42 nær Birmingham. 
Den har følgende avkjøringer:

Kryss 1 – Til Uxbridge og det sentrale London
Kryss 1A – M25
Kryss 2 – Beaconsfield
Kryss 3 – High Wycombe
Kryss 4 – Marlow
Kryss 5 – Stokenchurch
Kryss 6 – Chinnor og Watlington
Kryss 7 – Thame
Kryss 8 – Oxford og Thame
Kryss 9 – Bicester og Oxford
Kryss 10 – Brackley
Kryss 11 – Banbury
Kryss 12 – Southam
Kryss 13 – Leamington Spa og Warwick
Kryss 14 – Leamington Spa og Warwick
Kryss 15 – Stratford-upon-Avon og Warwick
Kryss 16 – Stratford-upon-Avon og Birmingham
Møter M42 utenfor Birmingham
Hvitulv

Hvitulv (Lat. Canis lupus albus) er en underart av ulv, og en av flere ulvetyper som refereres som arktiske. Den lever på den eurasiske tundraen, i det nordlige Finland og Russland. Den hvite ulven har også blitt sett i nordlige Norge. Hvite ulver er de største av alle ulver. 


== Beskrivelse ==
Hvitulven veier normalt omkring 45-55 kg og blir gjerne 150-155 cm lang, ikke medregnet halen. Tispene blir noe mindre. Den største hvitulven som er registrert veide hele 76,5 kg. Voksne individer lever gjerne i ca. 10 år, men kan bli opp mot 20 i fangenskap.
Pelsen hos arktiske ulvetyper holder seg hvit hele året. Den hvite hårstammen har flere luflommer enn pigmenterte pelshår og gir mye bedre isolasjon mot kulde. Vinterstid får hvitulven tykk underull, og det gror gjerne ut lange pelshår som dekker hele foten på dyret og isolerer og beskytter mot snø og is. Med sommervarmen starter røytingen, men ofte rekker ikke all underullen å forsvinne før en ny vinter begynner. Temperaturen kan krype ned mot -55-60°C vinterstid, mens den sommerstid kan komme opp mot 15-20°C.


== Reproduksjon ==
Parringstiden starter i mars og valpene fødes gjerne i slutten av mai eller begynnelsen av juni måned. Drektighetstiden er som for hunder, ca. 63 dager. Hvitulven føder gjerne 6-7 valper. Disse har en grålig pels den første tiden, men blir hvitere ettersom dyret vokser til. Valpene forlater gjerne hiet omkring én måned gamle. Hele flokken tar da del i oppfostringen og opplæringen. Ved seks måneders alder begynner valpene å lære å jakte, og ved ti måneder kan de som regel delta for fullt i jakten. Tisper regnes som fullt voksen når de er to år gamle, mens hannen er tre år.


== Ernæring ==
Hvitulv jakter og spiser vanligvis hare og lemen, men kan også ta rein og moskusfe om anledningen byr seg. Hvitulven er et flokkdyr, men størrelsen på flokken varierer gjerne med tilgangen på føde. Flokken ledes av en alfahanne og ei alfahunne, som gjerne er de eneste som reproduserer seg. Ulvene jakter ofte småvilt alene, men samarbeider når store dyr skal nedlegges.


== Litteratur ==
Brandenburg, Jim (1993): To the Top of the World; Adventures With Arctic Wolves, ISBN 0-8027-7462-8
Busch, Robert (1995): The Wolf Almanac, ISBN 1-55821-557-3
Enter

Enter er debutalbumet til det nederlandske symfonisk metal-bandet Within Temptation. Albumet ble utgitt i 1997, og er uten tvil det «mørkeste» av de albumene bandet har utgitt til nå.


== Sporliste ==
«Restless»
«Enter»
«Pearls of Light»
«Deep Within»
«Gatekeeper»
«Grace»
«Blooded» (instrumental)
«Candles»


== Kilder ==

(en) Enter på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Enter på Discogs 
(en) Enter på MusicBrainz 
(en) Enter på Encyclopaedia Metallum 
(en) Enter på Spotify 
(en) Enter på AllMusic
Inklinasjon

Inklinasjonen innen astronomien (fra lat. inclinatio til inclinare, «helle», «skråne») er den vinkelen en planets baneplan danner i forhold til en annen planets baneplan, som regel ekvator eller ekliptikken.
Eksempel på inklinasjonsvinkler mellom en satellitt og jorden:

en inklinasjon på 0 grader betyr at en satellitt går i bane rundt ekvatorplanet til jorden, med samme fartsretning som rotasjonsretningen til jorden
en inklinasjon på 90 grader vil si at satellitten går i polarbane, satellitten går altså rett over nord- og sørpolen til jorden
en inklinasjon på 180 grader vil si at satellitten går i bane rundt ekvatorplanet til jorden, men i motsatt retning av jordrotasjonen
Cappelenprisen

Cappelenprisen er en litteraturpris som deles ut av forlaget Cappelen til en eller flere av forlagets forfattere eller andre medarbeidere for fremragende litterær, kunstnerisk eller pedagogisk innsats. Prisen ble etablert i forbindelse med forlagets 150-årsjubileum i 1979. Siden opprettelsen har den blitt delt ut årlig, med noen unntak, etter innstilling fra forlagets administrasjon. Etter fusjonen med N. W. Damm & Søn, har ikke prisen blitt delt ut.


== Mottakere av Cappelenprisen ==

1979 – Thorbjørn Egner
1980 – Odd Eidem
1981 – Hans Normann Dahl og Vivian Zahl Olsen
1982 – Bjørg Vik og Jahn Otto Johansen
1983 – Richard Herrmann, Otto Øgrim, Helmut Ormestad og Kåre Lunde
1984 – Lars Saabye Christensen, Ove Røsbak, Rune Belsvik og Karin Sveen
1985 – Kolbein Falkeid og Arvid Hanssen
1986 – Inger Margrethe Gaarder og Fredrik Skagen
1987 -  Roy Jacobsen og Håvard Rem
1988 – Ingvar Ambjørnsen
1989 – Vigdis Hjorth
1990 – Kjell Arild Pollestad og Hans-Wilhelm Steinfeld
1991 – Paal-Helge Haugen
1992 – Axel Jensen
1993 – Erik Bye og Tor Bomann-Larsen
1994 – Ikke utdelt
1995 – Ikke utdelt
1996 – Gert Nygårdshaug
1997 – Erlend Loe
1998 – Ikke utdelt
1999 – Georg Johannesen
2000 – Gro Dahle
2001 – Anne Holt
2002 – Jan Jakob Tønseth
2003 – Karin Fossum
2004 – Pedro Carmona-Alvarez (Skjønnlitteratur), Ingeborg Arvola (Skjønnlitteratur), Ørnulf Hodne (Faktalitteratur), Anne-Lise Gjerdrum (Undervisningslitteratur)
2005 – ikke utdelt
2006 – Erik Fosnes Hansen (Skjønnlitteratur) og Torbjørn Færøvik (Reiseskildringer)


== Eksterne lenker ==
(no) Cappelenprisen i Store norske leksikon
B-gjengen (Oslo)

B-gjengen er en av flere gjenger tilknyttet Oslos underverden. Gjengen har i alle fall holdt på siden 1990-årene og har utspring i det pakistanske milijøet i Oslo. Gjengen er kjent for flere lovbrudd tilknyttet til salg av narkotika, torpedovirksomhet, vold og drap.
Den 8. januar 2001 ble en mann tilknyttet A-gjengen skutt og drept på Tøyen i Oslo. Khuram Shabbir Malik ble dømt til 12 års fengsel for drap, og Shahid Rasool (1982) ble dømt for trusler i samme sak.
Medlemmer av B-gjengen var i mange år mistenkt og siktet for drap og drapsforsøk på Sandaker i februar 2004, men politiet henla saken i 2012.
B-gjengen var involvert i en skyteepisode på Aker Brygge, 20. august 2006, hvor lederen av gjengen Young Guns ble skutt ned og hardt skadet. I begynnelsen av september samme år ble tolv personer med tilknytning til gjengen arrestert av politiet for ulike forhold i en samordnet aksjon.B-gjengens fremste rivaler har vært A-gjengen.


== Se også ==
A-gjengen
Young Guns (gjeng)


== Referanser ==
Gruve 7

Gruve 7 er en kullgruve i drift hos Store Norske Spitsbergen Kulkompani, og ligger på sørsiden av Adventdalen, mellom Bolterdalen og Foxdalen. Fjellet over kalles Gruve 7-fjellet. Ovenfor Gruve 7 ligger EISCAT Svalbard sitt radaranlegg og Nordlysobservatoriet på Svalbard.
Gruva har en årsproduksjon på 70 000 tonn bituminøst steinkull. En tredel av produksjonen selges til kraftverket i Longyearbyen. To tredeler eksporteres til kjemisk industri i Europa via Store Norskes havneanlegg på Hotellneset.

Kullet i Gruve 7 tilhører den såkalte Longyearfløtsen, og er fra eldre tertiær (60–65 millioner år siden).I 2022 besluttet Store Norske å drive gruve 7 til 2025.


== Historie ==
På midten av 1960-tallet ble det satt i gang omfattende undersøkelser. I begynnelsen var de geologiske forholdene vanskelige, og analyser av kullet viste lav kvalitet. I mars 1969 konstaterte man imidlertid at kullgangene lenger inn i fjellet var tykkere, og de mellomliggende steinlag avtok. Dessuten viste det seg at kullkvaliteten lenger inn var høyere enn tidligere antatt.
Videre undersøkelser og oppfaring gikk over flere år, og gruva kom i regulær produksjon i 1976. Dette var den første gruva hvor en tok i bruk hydrauliske, selvskridende stempel. Etter en del endringer og tilpasninger av strosseutstyret fungerte dette utstyret godt. Produksjonen ble imidlertid stoppet i løpet av høsten 1978, og den kom i gang igjen først høsten 1981 etter en utbedring av gruvas belte- og transportstoll.
Fra driftsåret 1981/82 ble det drevet noe rom- og pillardrift i et tidligere driftsområde, og i 1983 ble det anskaffet og tatt i bruk den første helbrytningsmaskinen, Continuous Miner. I desember 1984 brant den nederste seksjonen av fjelltransportøren og satte fjelltransportøren ut av drift for en kortere periode.
I 1988 holdt det på å gå galt. Driften i Gruve 7 ble stoppet den 24. mai da det brøt ut brann i et utdrevet område ca. fem kilometer fra dagåpningen. Brannområdet ble forseglet ved gjenmuring av åpningen mot brannområdet og deretter innfylling av vann. Fra november samme året kom driften i gang igjen.
Store Norske vedtok i februar 2011 en ny driftsplan for Gruve 7, som forutsetter drift i minst 20 nye år med dagens produksjon.


== Gruve 7-avisen ==
Gruve 7 har også en egen avis som gis ut i det digitale formatet PDF. Den er ment på å gi et innblikk i hvordan livet i gruven er, samt familiene tilknyttet gruva.
Avisen har hovedsakelig nyheter rundt produksjonen, men også humoristiske innslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gruve 7-avisen Arkivert 30. november 2013 hos Wayback Machine.
Punkt

Se Skriftstørrelser for den typografiske målenheten punkt.
Et punkt er et geometrisk objekt uten utstrekning i noen retning. Man sier at et punkt er null-dimensjonalt.
Euklid definerte punktet som noe udelelig, altså geometriens minste del. Dette svarer til den moderne utgaven av punkter, slik vi finner den i en dataskjerm. Her vil mange små lyspunkter til sammen gi bildet på skjermen.
Nyhetsbrev

Nyhetsbrev er som oftest en kortfattet og regelmessig utgitt publikasjon som inneholder nyheter, analyser og kommentarer om aktuelle begivenheter. Nyhetsbrev er som oftest rettet mot en bestemt gruppe mottakere, derav endelsen brev, og handler gjerne om et bestemt tema. Således kan politiske partier sende ut nyhetsbrev til sine medlemmer som supplement til ulike partiaviser med en mer generell målgruppe. 
Etter at e-post ble vanlig, er nyhetsbrev blitt mer vanlig, da produksjonen og distribusjonen er forenklet og ikke involverer kostnader til trykking og porto. Klubber, foreninger, organisasjoner og bedrifter sender ut gratis nyhetsbrev om aktuelle saker av interesse for medlemmer, kunder eller ansatte. Dette er for mange blitt et ledd i markedsføring og vil i noen sammenhenger oppleves negativt. Det finnes derfor som regel mulighet for å melde seg av nyhetsbrev når man har mottatt et slikt, til forskjell fra abonnement på publikasjoner, som gjerne tegnes for en periode.
Noen nyhetsbrev sendes også til abonnenter som betaler for å få dem tilsendt, da gjerne fordi de har spesiell nytte av informasjonen som gis. 
Innholdet i et nyhetsbrev er som regel aktuelt og dekker en kortere periode. I tillegg har det kontaktinformasjon om mottaker ønsker å vite mer om det temaet som tas opp i nyhetsbrevet. 


== Se også ==
Ukebrev.
Bidford-on-Avon

Bidford-on-Avon er en stor landsby og et verdslig sogn i grevskapet Warwickshire i England. Landsbyen ligger ved elven Avon, omkring 11 km nedenfor Stratford-upon-Avon, William Shakespeares fødeby. Landsbyen vokste frem ved et gammel krysningssted over elven, som senere ble erstattet av en smal bro. Den romerske veien Ryknild Street krysset elven der, og dens trasé er nå en smal landevei til Honeybourne. Ved folketellingen i 2001 hadde landsbyen og sognet et befolkning på 4 830 innbyggere, noe som økte en god del til 5 350 ved 2011.


== Lokalstyre ==
Bidford-on-Avon er et verdslig sogn med et valgt sogneråd (parish council), og har dermed et visst selvstyre. Utover dette er det administrert som en del av distriktet Stratford-on-Avon ved dets distriktsråd (District Council) og under grevskapets råd (County Council). De tre rådene er ansvarlig for ulike aspekter av det lokale selvstyret.
Foruten landsbyen Bidford i seg selv, består det verdslige sognet av bosetningene Barton, Broom og Marlcliff. Broom ligger nord for Bidford mens Barton og Marlcliff ligger sør for elven.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bidford-on-Avon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Bidford-on-Avon Parish Council
Foto fra Bidford-on-Avon og områdene rundt
Miltbrann

Miltbrann, eller antraks, er en sykdom som normalt angriper husdyr som sauer og storfe, men kan også overføres til mennesker. Det skjer vanligvis gjennom kontakt med infiserte dyr gjennom sår i huden, gjennom inhalering av sporer eller inntak av infisert kjøtt. Symptomene er feber, byller, sår og opphovning av lymfekjertlene, og kan være dødelig hvis den ikke behandles raskt. De mørke feltene i byller som dannes har gitt den navnet anthrax som betyr «kull».Sykdommen skyldes bakterien Bacillus anthracis. Sporene som bakterien danner er hardføre; de overlever opp til flere tiår, og vanlig koking er ikke tilstrekkelig til å drepe dem. Dyr som forstyrrer gamle skjeletter fra andre dyr som døde av miltbrann kan dermed bli smittet, og slik kan et enkelt dyr starte en epidemi.Miltbrannbakterien er blitt brukt innen biologisk krigføring, blant annet under første verdenskrig. Miltbrann smitter ikke direkte mellom mennesker, men via miltbrannsporer som kan være på klær og hud.Miltbrann-utbruddet i Sverdlovsk i Sovjetunionen i 1979, resulterte i 66 døde. Det er det dødeligste utbruddet (per 2016) blant mennesker.


== Referanser ==
Pashmi

Pashmi er en indisk fjærhåret mynde som regnes som en varietet av caravanhund og også er kjent som lahori pashmi og pisuri noen steder. Rasen anerkjennes ikke internasjonalt, men har en lokal rasestandard felles med mudhol (korthåret varietet) i India.


== Opprinnelse og alder ==
Pashmi er en fjærhåret variant av caravanhund, men hvor gammel den er vet man ikke. Fjærhårede indiske mynder har imidlertid vært kjent der gjennom flere århundrer.
Saluki ble introdusert i India for mer en 800 år siden, slik denne var før vestlig oppdrett endret rasen. Pashmi er som en blåkopi, men skiller seg allikevel vesentlig fra saluki på flere punkter. I så måte kan det vise seg at slektskapet til tazi kanskje er nærmere, siden disse hundene i dag regnes som mer lik den opprinnelige salukien enn saluki selv.
Navnet Pashmi kommer trolig av det gamle persiske uttrykket «pashm», som var uttrykk perserne benyttet for å beskrive den myke silkeaktige ulla på det tibetanske kveget. Navnet pisuri kan bety enten «en med fjærhår» eller en som «kommer fra Peshawar».
I dag er rasen mest tallrik i områdene rundt Janwal-Vadval, som ligger ca. 40 km fra Lathur i Maharashtra provinsen. For noen år siden ga Maharajaen av Baria 4 amerikanske salukier i gave til Kolhapur Kennel Club, som benyttet disse i sine blodslinjer for å bedre egenskapene på sine pashmihunder. Dagens hunder har derfor en god del saluki i seg tror man. Det sies imidlertid at det i Karnataka-området fortsatt finnes «ekte» pashmi, uten at dette har latt seg bekreftet.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Pashmi er gjerne større og kraftigere enn korthårede caravanhunder, og jaktform og løpesett varierer også noe. Pashmi kryper så nær byttet som mulig før den angriper, mens caravanhunden angriper umiddelbart når den har øyekontakt med byttet. Dette tyder på at jaktteknikken har blitt finslept og at disse rasene lenge har levd adskilt. Mankehøyden på denne hunden er ca. 66–74 cm for hannene og 55–66 cm for tispene. Vekten varierer, men ca. 17–28 kg er ganske dekkende. Pelsen finnes i alle nyanser og kombinasjoner. Den er glatt med fjærbeheng på ørene, halen og bak på lårene. De er elegante å se til, meget hurtige og svært utholdende.


== Bruksområde ==
Pashmi er høyt skattet som jakthund blant lokale bønder. De holder hundene for å drive hetsjakt på hare, kanin og annet småvilt. Pashmi er også gode vakthunder, både for buskap og eiendom.


== Lynne og væremåte ==
Rasen sies å være snill og harmonisk overfor sine egne, men tilbakeholden og svært skeptisk overfor fremmede, nærmest lik en azawakh i temperamentet. Den er flink med egne barn, men tøff. De spiser som regel samme kost som sin eier, men skal være svært nøysomme i kosten. Dette er en hund som kreve mye og ofte  mosjon for å trives.


== Annet ==
Rasen er svært sjelden utenfor India.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Caravan Hound
Villhesten

Villhesten er en norsk drama- og familiefilm fra 1994, regissert av Morten Kolstad.


== Handling ==
12 år gamle Ragnhild hører et sagn om en gal hest som for lenge, lenge siden stakk av fra sine eiere og flyktet til fjells. Siden da har ingen sett mer til det ville dyret. Inntil nå. Ragnhild hører lyder om natten, og skimter en stor, svart skikkelse som tramper i tunet. Like etterpå er dyret borte. Hun forteller om sine opplevelser, men ingen tror henne. Hun bestemmer seg derfor for å reise opp på stølen, og bo i familiens gamle sel. Kanskje hun der får sett den svarte hesten igjen. Hun tar derfor med seg sin beste venninne til fjells på jakt etter den såkalte «Villhesten». Det ville dyret er derimot ikke de eneste farene de mektige Sunnmørsalpene byr på. Over alt lurer farer i det ville naturlandskapet, og samtidig er jegere på jakt i samme område. De skyter nesten hva de måtte komme over...


== Medvirkende ==
Linda Digernes (født 1981)
Susanne Nielsen
Michael Solhjem
Arild Elias Torgersen
Trygve Vassbotn
Henki Kolstad
Gro Ann Uthaug
Gro Solemdal
Siri Bjørdalsbakke Moe
Lasse Kolsrud
Kaare Kroppan
Jørn Brente
Jomar Leknes
Paal Bugge Haagenrud – fotograf
Per Lund – rekvisita / location


== Kommentarer ==
«En nydelig film for hele familien. Flinke, unge skuespillere gjør opplevelsen levende og forståelig, mens de mektige Sunnmørsalpene danner en ramme rundt historien som man tidligere i norsk film aldri har sett maken til». – Fædrelandsvennen.
«En vakker historie om vennskap, natur, tillit, sjel og verdier. Puh! Dette trengte vi». – Sunnmørsposten.
«Regissør Morten Kolstad har med Villhesten laget en fantastisk historie fortalt med innlevelse og kjærlighet til menneskelige verdier og den ekstreme og vakre vestlandsnaturen. Et mesterverk!» – VG.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Villhesten på Internet Movie Database 
(no) Villhesten i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Villhesten hos Filmfront 
(nl) Villhesten på MovieMeter 
(en) Villhesten på AllMovie 
(en) Villhesten på Rotten Tomatoes
Peterson Barriere

Peterson Barriere AS er en fabrikk i Peterson-konsernet. Hovedproduktet er 3-lags isolasjonspapir (to lag papir med et lag polyethilen imellom).
Fabrikken er lokalisert på Breisand i Rygge kommune.
Fabrikken ble solgt til Mondi Gruppeni 2007, ble så avviklet første kvartal 2008.


== Eksterne lenker ==
peterson.no