jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vestbanestasjonen

Vestbanestasjonen (i dagligtale omtalt som Vestbanen), Brynjulf Bulls plass 1 i Oslo, ble oppført i 1872 og åpnet 7. oktober det året, og var stasjonsbygning for Drammenbanen fram til 1989.


== Samferdsel ==
Vestbanestasjonen ble fra sin etablering utgangspunkt for togrutene til Drammen over Drammenbanen, til Vestfold over Vestfoldbanen og etter hvert Kristiansand og Stavanger over Sørlandsbanen. Før Oslotunnelen ble etablert var det daglige godstog mellom Østbanen og Vestbanen via Havnebanen, som ble kjent for det norske folk i en av Olsenbandens filmer.
Vestbanestasjonen ble utgangspunktet for de smalsporete jernbanene som ble etablert på Østlandet i siste halvdel av 1800-tallet. Av disse var Vestfoldbanen som var den siste hovedbanen i Norge som ble konvertert til normalspor, hvilket skjedde i 1949.


== Stasjonsbygningen ==
Stasjonsbygningen er tegnet av arkitekt Georg Andreas Bull i historisme. Den er oppført i pusset teglstein. Fasaden mot Rådhusplassen med sine to lave tårn står diagonalt i forhold til bygningens hovedretning. Vinduer og inngangsdører har buet overdekning.
Bygningen huser bl.a Nobels Fredssenter og benyttes forøvrig til næringslivsformål.
Vestbanestasjonen vender mot Rådhusplassen.


== Utbygging av tomten ==
I 2002 vant det nederlandske arkitektfirmaet OMA konkurransen om utnyttelse av stasjonstomten vest for  stasjonsbygningen. Prosjektet var ment å bli realisert cirka 2010, og gi stasjonsbygningen en rekke større, nye nabobygninger. Dette prosjektet er nå skrinlagt.
I mai 2008 ble det bestemt at den fremtidige bygningen for Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design skal bygges på Vestbanetomten.  I november 2010 vant det tyske arkitektfirmaet Kleihues + Schuwerk den internasjonale arkitektkonkurransen. 6. juni 2013 vedtok Stortinget nybygget innenfor en kostnadsramme på 5 327 mill. kroner.


== Kulturminne ==
Vestbanestasjonen er et kulturminne og har nummer 86172 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Se også ==
Østbanestasjonen
Sprengingen av Øst- og Vestbanestasjonen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Vestbanestasjonen i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Drammenbanen
(no) Oslo kommune, side med lenke til dokumenter om utbygging av vestbanetomten (lest 28. desember 2007)
«Vestbanestasjonen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
MS «Eger»

«Eger» var en tråler fra Egersund. Tråleren ble kjøpt av Bolsønes Verft i Molde i 1955 og var på 110 fot. Den ble brukt som spionskip av den norske etterretningstjenesten i samarbeid med CIA. Båten ble eid av Egerfangst A/S, et selskap som fikk store tilskudd fra den norske etterretningstjenesten. På det meste var det ni fiskere om bord, men bare skipperen Bertil Løyning visste om at skipet ble brukt som spionskip. Fordi båten inneholdt store mengder avansert teknologi, var båten minelagt slik at hvis det oppstod problemer ville båten umiddelbart bli senket. Tråleren ble brukt som spionskip frem til 1964, da den ble ombygd og solgt. Båten fortsatte så å fiske frem til slutten av 1970-tallet, da den ble kondemnert.
Et nyere etterretningsskip FS «Eger» (tidligere kjent som FS Marjata) er oppkalt etter dette skipet.


== Referanser ==
Hvannasund

Hvannasund (IPA: [ˈkvanːasʊnd], foreldet dansk skrivemåte: Kvannesund) er en bygd på Færøyene. Den ligger på Viðoy ved sundet med samme navn, som skiller Viðoy fra Borðoy. På den andre siden av sundet ligger bygda Norðdepil. Det har vært veiforbindelse over en steinfylling i sundet siden 1963. Det er veiforbindelse til Viðareiði i nord og Klaksvík i sør. Det er fergeforbindelse fra Hvannasund til øyene Svínoy og Fugloy.
Den 1. januar 2020 hadde Hvannasund 251 innbyggere. Hvannasund er administrasjonssentrum i kommunen med samme navn, som omfatter bygdene langs sundet. Hele kommunen hadde 416 innbyggere. Hvannasund ble opprettet som eget sogn og egen kommune i 1949/1950. Hvannasunds kirkja er sognekirke.Hvannasund har siden 1960-årene vært en moderne fiskerihavn med tilhørende fiskeindustri.
Bygdene langs Hvannasund har en felles barneskole på Fossánes, bygget i 1983. Ungdomsskole er i Klaksvík.Første ledd i navnet Hvannasund kommer fra plantenavnet kvann, på færøysk hvonn (uttales som kvånn). Hvannasund er første gang nevnt skriftlig i jordeboken fra 1584. Norðdepil på den andre siden av sundet er en yngre bygd, og ble nybygget i 1866 av en utflytter fra Hvannasund, som åpnet handelsforretning der.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hvannasund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hvannasund – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mabliss

Mabliss er klinkekuler laget på Egersund Fayancefabrik, Egersund. Disse ble produsert fra 1891 til 1926, i ulike størrelser.


== Historie ==
Spillet med klinkekuler er internasjonalt, og har historie langt tilbake. Til Egersund kom spillet med engelskmennene som var ansatt av Johan Feyer for å lære opp egersunderne i potteproduksjon. Navnet kommer av det engelske ordet marbles, fordi de mest ettertraktede kulene ikke var av glass, men av marmor. Mabliss er så blitt den egersundske varianten av marbles. Spillet er fremdeles levende den dag i dag, og mange har mablisskuler som samleobjekt.


== Referanser ==
Knoppix

Knoppix er en Linuxdistribusjon som er basert på Debian. Distribusjonen skjer «live», det vil si at den kan kjøre fra DVD eller USB uten å være installert på datamaskinens harddisk. Tidligere ble distribusjonen også lansert på CD-ROM.
Operativsystemet er utviklet av Klaus Knopper. De tidligste utgavene av Knoppix var basert på Red Hat, men fra og med Versjon 2 er Knoppix basert på Debian. Knoppix er kjent for å ha god maskinvarestøtte. For datamaskin-eiere som vurderer å konvertere til Linux, mener mange at man bør prøve med Knoppix først. Også for profesjonelle brukere kan Knoppix være et nyttig hjelpemiddel til å reparere tidligere Linuxinstallasjoner eller til å redde data dersom det oppstår problemer. Også Windows-brukere vil kunne bruke Knoppix som rednings-CD, ettersom Linux støtter FAT og lesing av NTFS.
Versjon 4 DVD støtter også ISDN og DSL, og støtter dessuten skriving av NTFS på eksperimentell basis.
Første versjon ble lansert 30. september 2000. Siste versjon (per november 2016) er 7.7.1, som ble lansert 27. oktober 2016.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Knoppix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Knoppix – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
KNOPPIX på DistroWatch
Norðoyar

Norðoyar eller Norðuroyggjar (dansk: Norderøerne) er en landsdel på Færøyene. Den 1. januar 2020 hadde Norðoyar 6 206 innbyggere, hvorav 4 905 i regionsenteret Klaksvík, og resten fordelt på 18 bygder.
Norðoyar ligger øst for Eysturoy, og omfatter de seks nordøstligste øyene, Borðoy, Viðoy, Svínoy, Fugloy, Kunoy og Kalsoy, på til sammen 241 km². Den største av disse er den 96 km² store Borðoy, som de andre øyene omkranser. Regionens tyngdepunkt er byen Klaksvík på Borðoy. På Norðoyar finnes også øyrikets nordligste bebyggelse, Viðareiði på Viðoy. 41 km² store Viðoy er den nordligste av Færøyene og den nest største av Norðoyar, og skilles fra Borðoy ved Hvannasund.
Norðoyar oppstod som et tinglag i middelalderen. Tinget ble holdt ved dagens Klaksvík. Norðoyar utgjør et eget syssel. Siden 2010 har syslene Norðoyar og Eysturoy utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt.Norðoyar er inndelt i et østlig og et vestlig prestegjeld i Fólkakirkjan. Det østre prestegjeldet omfatter sognekirkene Viðareiði, Hvannasund, Svínoy, Hattarvík og Kirkja. Det vestre prestegjeldet omfatter sognekirkene Klaksvík, Árnafjørður, Kunoy, Mikladalur og Húsar. Den 1. januar 2015 var ca. 64 % av befolkningen i hvert av prestegjeldene medlemmer av kirken. Det er et stort frikirkelig innslag i kristenlivet på Norðoyar. Ved folketellingen i 2011 oppgav nesten 40 % befolkningen over 15 år på Norðoyar at de regnet seg til Brøðrasamkoman, som har sine egne lokale forsamlingshus på alle øyene.Norðoyar er inndelt i kommunene Fugloy, Húsar, Hvannasund, Klaksvík, Kunoy og Viðareiði.
Mellom 1854 og 2008 utgjorde Norðoyar en valgkrets til Lagtinget.


== Referanser ==
SUSE Linux

SUSE Linux er en samling av Linuxdistribusjoner som er eid av Novell. Det finnes tre distroer under SUSE-paraplyen: OpenSUSE (tidligere SuSE Linux), SUSE Linux Enterprise Server og SUSE Linux Enterprise Desktop. SUSE, med Novell i ryggen, er også en av de som bidrar mest til utvikling av Linux-kjernen og OpenOffice.org. SUSE Linux skiftet offisielt navn til OpenSUSE etter versjon 10.2 Alpha 3.Den første versjon ble lansert den 29. mars 1994, noe som gjør SUSE Linux til en av de eldste Linux-distribusjonene.
Med YaST gjøres installasjon av programmer, konfigurering av Linux og lignende veldig enkelt. Programmet gjør også installering av operativsystemet enkelt.


== Historie ==
Opprinnelig var SUSE Linux-distribusjonen en tysk oversettelse av Slackware, som igjen var basert på SLS.
S.u.S.E (akronym for «Software- und Systementwicklung», tysk for «programvare- og systemutvikling») startet i 1992 som en UNIX-konsulentgruppe, som bidro ofte med programvare til Slackware og SLS og som laget manualer til både UNIX og Linux.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SuSEs offisielle hjemmesider
OpenSuSEs offisielle hjemmesider
Paramount

Paramount er en by i sør-California, sørøst fra Los Angeles. Det bor om lag 50 000 innbyggere der. Paramount er en del av Greater Los Angeles Area, et større byområde rundt Los Angeles. Vest for Paramount er Compton, South Gate og Downey ligger nord for Paramount, øst og sør for Paramount ligger Bellflower og Long Beach ligger og sør.
Området som idag danner byen Paramount ble først bosatt av spanske settlere under Ny-Spania i 1781 og flere spanskkontrollerte eiendommer ble etablert i området. Etter Den meksikansk-amerikanske krigen 1846-1848 ble området overtatt av nordamerikanere. Stedet fikk bystatus 30. januar 1957.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Paramount, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paramount Pictures

Paramount Pictures Corporation er et amerikansk filmselskap som holder til i Hollywood, California. Paramount er det femte eldste overlevende filmstudioet i verden etter de franske studioene Gaumont Film Company (1895) og Pathé (1896), etterfulgt av Nordisk Film -selskapet (1906) og Universal Studios (1912). Det er det siste store filmstudioet som fortsatt har hovedkontor i Hollywood-distriktet i Los Angeles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Paramount Pictures – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paramount Pictures på Internet Movie Database
Hosebåndsordenen

Hosebåndsordenen (engelsk: The Most Noble Order of the Garter)  er en engelsk ridderorden opprettet av kong Edvard III i 1348. Bortsett fra den britiske monarken teller ordenen bare 25 medlemmer, såkalte Knights Companions.
Ordenen rangerer som nummer tre av alle britiske utmerkelser, etter Victoriakorset og Georgskorset, og regnes som «kronen» i det britiske systemet av æresbevisninger. Hosebåndsordenen er idag Europas eldste nasjonale orden som har vært i bruk uavbrutt siden middelalderen. 
Ordenen hører spesifikt til England. Tistelordenen hører til Skottland og St. Patricksordenen hører til Irland‚ men denne tildeles ikke lenger. 


== Historie ==
Kong Edvard III grunnla Hosebåndsordenen som «et samfunn, fellesskap og kollegium av riddere».
Året ordenen ble stiftet blir antatt å være 1348, allikevel har ulike datoer fra 1344 til 1351 blitt foreslått. Regnskapet som fulgte kongens garderobe viser at det å ha på seg hosebånd startet i 1348.  


== Ordenstegn ==


== Ordensmedlemmer ==
Medlemskapet er ekstremt begrenset og består av overhodet (den britiske monarken), Prinsen av Wales og ikke mer enn 24 medlemmer (companions). Mannlige medlemmer har tittelen Knight Companion, mens kvinnelige medlemmer har tittelen Lady Companion. Ordenen kan også inkludere et antall ekstramedlemmer (supernumerary members), som ikke regnes med i det begrensete antallet. Disse kan være medlemmer av den britiske kongefamilien (Royal Knights and Royal Ladies of the Order of the Garter), samt utenlandske medlemmer (i praksis monarker) kalt Stranger Knight eller Stranger Lady.
Mannlige medlemmer setter Sir, og kvinnelige medlemmer setter Lady, foran sine fornavn. Hustruer til mannlige medlemmer kan sette Lady foran sitt etternavn, men ektemenn til kvinnelige medlemmer har ikke tilsvarende privilegium.
Mannlige medlemmer setter KG, og kvinnelige medlemmer setter LG, etter sine navn. Når en person har rett til å sette flere slike bokstaver etter sitt navn, kommer KG eller LG foran alle andre, unntatt Bt (baronett), VC (Victoria Cross) og GC (George Cross).


== Norske hosebåndriddere ==
Siden unionsoppløsningen har alle regjerende norske monarker vært utnevnt til medlem av ordenen. Kong Haakon VII ble utnevnt i 1906, som ridder nummer 833. I 1959 ble kong Olav V ridder nummer 923. Kong Harald V ble utnevnt til ridder av Hosebåndsordenen i 2001, og ble derved ridder nummer 990 i rekken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Order of the Garter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Order of the Garter – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Order of the Garter – Official website of the British Monarchy
St George's Chapel at Windsor Castle: Order of the Garter
List of historic occupants of Garter stalls
List of the Knights of the Garter
Norðdepil

Norðdepil (IPA: [ˈnoːɹˌdeːpɪl], dansk: Norddeble) er en bygd på Færøyene. Den ligger i Hvannasunds kommuna, som har sitt senter i Hvannasund på Viðoy, rett over på den andre siden av sundet som skiller de to bygdene. Norðdepil ble grunnlagt av Poul Sivar Sivertsen i 1866, som grunnla forretningen á Oyrini på stedet. I 1895 åpnet skolen, og fra 1897 til 1912 var det en hvalfangststasjon i bygda. Norðdepil og Hvannasund har siden 1963 hatt landfast forbindelse via en veidemning. Siden 1967 har Norðdepil vært tilknyttet Klaksvík via to tunneler. Langs østkysten av Borðoy går det en vei til Múli. 1. januar 2009 hadde Norðdepil 170 innbyggere, mot 191 i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norðdepil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norðdepil – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Norðdepil på faroeislands.dk
Adverbial

Et adverbial er et setningsledd som sier noe om verbalet, predikatet eller hele setningen. Det er ikke krevd av verbalet, så derfor kan hele adverbialet sløyfes uten at setningen blir feil grammatisk sett.


== Typer av adverbialer ==
Stedsadverbial: Hun tok toget til Bergen.
Tidsadverbial: Hva skal vi gjøre i dag?
Måtesadverbial: Han snakker fransk perfekt.
Middeladverbial: Snekkeren slo inn spikeren med en hammer.
Gradsadverbial: Bitten åt mye.
Komitativt adverbial: Ditlef dro på ferie sammen med familien sin.
Benefaktivt adverbial: Jeg skal gjøre det for deg.
Agensadverbial: Tyven ble arrestert av politiet.


== Hvordan finne fram til adverbialet ==
Mange adverbialer kan erstattes av ett enkelt adverb:

Hun tok toget til Bergen. > Hun tok toget dit.
Hva skal vi gjøre i dag? > Hva skal vi gjøre nå?
Vi kan også finne fram til en del adverbialer ved å bruke spørreordene hvor, når, hvordan, hvor mange eller hvor mye:

Hvor tok hun toget? > Svar: til Bergen.
Når skal vi gjøre det? > Svar: i dag.
Hvordan snakker han fransk? > Svar: perfekt.
Hvor mye åt Bitten? > Svar: mye.
En setning kan ha flere adverbialer:

Hun tok toget til Bergen i dag.
Om vi sløyfer adverbialet, vil fortsatt setninger være grammatisk korrekt (selv om betydningen kan være en annen eller vi mister vesentlig informasjon):

Snekkeren slo inn spikeren med en hammer. > Snekkeren slo inn spikeren.
Ditlef dro på ferie sammen med familien sin. > Ditlef dro på ferie.
Jeg skal gjøre det for deg. > Jeg skal gjøre det.
Tyven ble arrestert av politiet. > Tyven ble arrestert.


== Litteratur ==
Duden – Die Grammatik. 8. Auflage. Dudenverlag, Mannheim 2009.
Werner Frey: Syntactic Conditions on Adjunct Classes. In: Ewald Lang, Cathrine Fabricius-Hansen, Claudia Maienborn (Hrsg.): Modifying Adjuncts. Mouton de Gruyter, Berlin 2003, S. 163–209.
Peter Gallmann, Horst Sitta: Satzglieder in der wissenschaftlichen Diskussion und in Resultatsgrammatiken. In: Zeitschrift für germanistische Linguistik. 20-2, 1992, S. 137–181.
Hubert Haider: The Syntax of German (= Cambridge Syntax Guides). Cambridge University Press, Cambridge (UK) 2010.
Karin Pittner: Adverbiale im Deutschen (= Studien zur deutschen Grammatik. 60). Stauffenburg Verlag, Tübingen 1999.
Karin Pittner, Judith Berman: Deutsche Syntax. Ein Arbeitsbuch. 4. Auflage. Narr Verlag, Tübingen, 2010.
Ekebergrestauranten

Ekebergrestauranten er en restaurant i Ekebergåsen med utsikt ned mot Bjørvika i Oslo (Kongsveien 15), oppført for Oslo kommune 1927–1929. Bygningen ble tegnet av arkitekt Lars Backer og er et av de fineste eksempler på klassisk funksjonalisme i Norge.


== Bygningen ==
Restauranten er bygd med flatt tak, store opprutede vindusflater, terrasse og et buet inngangsparti i et lavt hjørnetårn. Arkitekten la stor vekt på maksimalt antall vindusplasser. Fasaden er upusset betong som er støpt i høvlet og oljet forskalling. Avtrykket av de jevnbrede bordene skulle opplinjere veggene og gi liv til betongflatene, skrev Backer. Utvendig ble bygningen opprinnelig behandlet med mineralittmaling i tre nyanser av varmt gulbrunt, for at anlegget ikke skulle kunne oppfattes som et sår i åssiden.


== Historie ==
Bygningen var i sin tid en av byens mest populære danserestauranter, men gikk på 1980-tallet inn i langvarig forfall og ble i 1997 stengt. Restauranten har senere vært gjennom en omfattende restaurering og ble gjenåpnet i mars 2005. Nåværende eier (2005) er Christian Ringnes og firmaet Eiendomsspar. Restauranten drives av Fursetgruppen restaurant group ved Bjørn Tore Furset. Interiøret i den nye Ekebergrestauranten er designet av Thomas Ness.
Restauranten ble tidligere kalt  «Åreknuten» på folkemunne. Det var «fordi det var et litt slitent sjekkested for folk over 60»Den norske spillefilmen Fifty-Fifty er delvis spilt inn på restauranten.


== Tidligere bygning ==
Den første og opprinnelige Ekebergrestauranten ble oppført i 1916. Den var Tiedemanns Tobaksfabriks paviljong på Jubileumsutstillingen på Frogner 1914, etterpå gitt til kommunen og oppført som restaurant på Ekeberg, men revet da den nåværende ble bygd.

		
		


== Kulturminne ==
Ekebergrestauranten er et kulturminne og har nummer 87639 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ekebergrestauranten – Hjemmeside
Ekebergrestauranten opp av asken
Nye Ekebergrestauranten
«Ekebergrestauranten». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 


=== Om historien på BLFs nettsider ===
Ekebergrestauranten 1 Arkivert 23. juli 2008 hos Wayback Machine.
Ekebergrestauranten 2 Arkivert 23. juli 2008 hos Wayback Machine.
Ekebergrestauranten 3 Arkivert 23. juli 2008 hos Wayback Machine.
Ekebergrestauranten 4 Arkivert 26. mai 2008 hos Wayback Machine.
Ekebergrestauranten 5 Arkivert 27. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Michael Melchior

Michael Melchior (født 31. januar 1954 i København i Danmark) er en dansk og israelsk rabbiner og politiker, som siden 1999 har representert det venstreorienterte religiøse partiet Meimad i det israelske parlamentet, Knesset.


== Liv og virke ==
Melchior ble født i en rabbinerfamilie i København, og fikk sin semikhá (ordinasjon) som rabbiner fra Yeshivat Hakotel i Jerusalem. Han arbeidet i mange år som rabbiner i Det Mosaiske Trossamfund i Oslo.
Siden 1985 har Melchior og hans familie hovedsakelig bodd i Israel. Hans sønn Joav ble senere rabbiner i Oslo. Han ble leder for Meimad i 1996 og i 1999, året da Meimad ble et parti, ble han innvalgt i Knesset. Han er partiets eneste representant.
Fra 1999 til 2001 var han minister for sosiale- og diasporasaker i Ehud Baraks regjering.
Etter at Barak tapte valget i 2001, ble han i stedet utnevnt til viseutenriksminister for diaspora-anliggender under Shimon Peres, men mistet denne stillingen da Arbeiderpartiet trakk seg fra regjeringen i november 2002. Han ble gjenvalgt til Knesset i 2003.
I januar 2005 ble han utnevnt til viseminister for utdannelse, kultur og sport, etter at Arbeiderpartiet hadde gått inn i regjeringen igjen. I juni 2006 ble han viseminister for sosiale- og diasporasaker, men gikk igjen av etter at Arbeiderpartiet trakk seg ut av regjeringen.
Melchior ble gjenvalgt som Knessetmedlem  i 2006, og ble da leder for komiteen for utdannelse, kultur og sport.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi over Michale Melchior fra Israels utenriksdepartement (engelsk)
Blanche Majors forsoningspris for 2017
Camerlengo

En camerlengo (italiensk for kammerherre) er en pavelig embetsmann. Navnet kommer fra latin camera, «kammer», som viste til skattkammeret ved et hoff eller i et kloster. Den som styrte dette hadde ofte tittelen camerarius, som etterhvert gikk over til camerlengo. Det finnes tre embeter hvor denne tittelen brukes: 

Den hellige romerske kirkes camerlengo (ofte kalt den pavelige camerlengo)
Kardinalskollegiets camerlengo
Det romerske kleresiets camerlengo


== Annen bruk ==
Enkelte organisasjoner i Italia, spesielt katolske brorskap med røtter i middelalderen, bruker tittelen camerlengo for sin kasserer.
Sede vacante

Sede vacante eller sedesvakans er en betegnelse på perioden hvor et embetssete står tomt (vakant) i påvente av valg eller oppnevnelse av en ny person. Det brukes særlig om bispeseter i perioden mellom to biskoper, men kan også brukes om andre embeter.


== Den hellige stol ==
Om Den hellige stol (pavestolen) brukes begrepet i perioden mellom en paves død og valget av en ny pave. Dette embetet er et særtilfelle, fordi pavene med noen ytterst få unntak sitter inntil sin død, slik at det oppstår sedesvakans. For andre bispeseter enn Roma skal biskopen normalt få avløsning når helsen begynner å svikte eller han oppnår en viss alder. Dersom denne perioden blir lengre enn noen uker, går den over til å være et interregnum. Hovedforskjellen er at under en vakans er de aller fleste styrefunksjoner satt ut av spill, mens under et interregnum må flere funksjoner fylles på irregulært vis. Siste gang det ble erklært at man hadde et interregnum var perioden fra 10. november 1241 til juni 1243.
Papabile

Papabile (pluralis papabili) er en betegnelse for kardinaler som ved et pavevalg anses å ha sjanser til å bli valgt til pave.
For en oversikt over hvem som ble ansett som papabili forut før pave Benedikt XVIs valg i 2005, se konklavet 2005.


== Se også ==
Konklavet 2005
Skiorientering

Skiorientering er en orienteringsvariant der deltakerne tar seg fram i ukjent terreng i et ferdig løypenett etter kart på ski. 

Typisk for moderne skiorientering er at mye av orienteringen foregår i et meget tett løypenett store deler av konkurransen. De beste skiorienterne må i perioder regne med å møte et nytt løypekryss for hvert 10-15. sekund. Dette setter store krav til konsentrasjonsevne og evne til å manøvrere. 
I Norge brukes i hovedsak områder med relativt åpen skog der det fra før finnes en del brede, maskinpreparerte løyper. I tillegg til dette settes en mengde løyper med snøskuter, men uten spor. Internasjonalt er det noe vanligere å ha mange maskinpreparerte spor. Løperne er også frie til ferdes utenfor oppkjørte løyper der en finner det hensiktsmessig. 
Løperne er frie til å velge langrennsteknikk og utstyr etter forholdene, men i hovedsak brukes vanlige skøyteski. Der det er mulig brukes vanlig fristilteknikk, i skuterspor må man ofte bruke staketeknikk, også i motbakke. 
Kartet har løperne i et stativ på brystet, slik at det kan leses i fart. Kompass brukes ikke i like stor utstrekning i skiorientering som i fotorientering.


== Eksterne lenker ==
Ski-o.com, med nyheter om skiorientering, terminliste og lenker.
Meneñ stadion

Meneñ stadion er Naurus nasjonalstadion, og ligger i distriktet Meneng (Meneñ er en gammel skrivemåte for Meneng). Stadionet er fortsatt under konstruksjon; byggearbeider har stått rolig siden 2002, hovedsakelig på grunn av finansielle problemer. Det er lite sannsynlig at det vil bli fullført, siden Nauru nå ikke har noen penger igjen.