Svartbak

Svartbak (Larus marinus) er en monotypisk kystbunden overflatebeitende sjøfugl som tilhører gruppen av måker (Larinae), der den inngår i slekten Larus. Arten kalles også stormåse og havmåse og regnes som den største av måkene.


== Biologi ==

Svartbake måler cirka 68–79 cm og veier omkring 1 435–2 272 g. Vingespennet utgjør cirka 152–167 cm. Hannene blir størst. Svartbak tilhører fireårsmåkene, selv om det kan ta inntil seks år før fjærdrakten er fullstendig. Som fullt utviklet har den ei hekkedrakt som er gråsvart til svart på oversiden og ellers hvit. Kjønnene er like. Viktige fluktkjennetegn er de hvite vingespissene. Ungfugl har en mer brunspettet fjærdrakt. I vinterdrakt har hode og hals brune strekflekker. Ungfuglene kan ligne på gråmåke, men den hvite undersiden er mindre flekkete hos svartbaken. Den brunspraglete oversiden er mer kontrastrik. Arten kan forveksles med sildemåke, men er betydelig større enn denne og har grårosa undere ekstremiteter. Hos sildemåka er de undere ekstremitetene gule. Ungfuglene kan imidlertid være vanskelig å skille fra hverandre.
Svartbaken hekker på begge sider av Nord-Atlanteren, herunder langs det meste av norskekysten. De ruger i spredte par eller i kolonier, og har  et stort reir av strå, tang og mose. Svartbaken legger 3 til 5 egg i april til mai. Eggene er mye større enn et vanlig måseegg. De er lys gråbrune med svakt grønnaktig skjær og med mørkebrune og gråfiolette flekker. Ungene blir flyvedyktige etter 45–50 døgn, men de forlater reiret rett etter de kommer ut av egget. Svartbaken er voksen etter fire år. 
Svartbak er an altetende opportunist som eter fisk og ofte stjeler både egg og fugleunger. De eter også mindre sjødyr, voksne fugler (også så store arter som gråmåke), smågnagere, åtsel og avfall. Mange overvintrer, andre reiser i august til Vest-Europa.
Stemmen minner om andre måker, men er mørk og grov. Som voksen har fuglen nokså få fiender, men ungene kan bli tatt av både rødrev og rovfugl. Av ringmerking er det observert at arten kan bli mer enn 20 år.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er uoffisielle beskrivelser.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Lari, måkefugler
Laridae, måkefamilien
Larinae, måker
Larus, (gråmåker)
L. marinus, svartbak (monotypisk)


== Eggsanking ==
I Norge kan det sankes egg av svartbak slik det reguleres i «Forskrift om jakt- og fangsttider samt sanking av egg og dun for jaktsesongene fra og med 1. april 2017 til og med 31. mars 2022».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) svartbak – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) svartbak i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartbak hos Artsdatabanken 
(sv) svartbak hos Dyntaxa 
(en) svartbak hos Fauna Europaea 
(en) svartbak hos Fossilworks 
(en) svartbak hos ITIS 
(en) svartbak hos NCBI 
(en) Kategori:Larus marinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Larus marinus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Larus marinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Polarinstitutt: Svartbak
Norsk fugleatlas: Svartbak