jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
54


== Begivenheter ==
Nero etterfølger Claudius som romersk keiser.
Apostelen Paulus starter sin tredje misjonsreise.


== Dødsfall ==
13. oktober – Claudius, romersk keiser, forgiftet av sin hustru AgrippinaBan Biao, kinesisk historiker (f. 3)
53


== Fødsler ==
Taejo av Goguryeo, keiser av Goguryeo (d. 146)
Trajan, romersk keiser (d. 117)


== Dødsfall ==
Mobon av Goguryeo, keiser av Goguryeo (f. 30)
50


== Begivenheter ==
I slaget ved Caer Caradock i Wales slo romere under Publius Ostorius Scapula keltiske styrker under Caratacus.


== Fødsler ==
Cai Lun, kinesisk minister (født ca. 50) (d. ca. 121)
48


== Dødsfall ==
Gaius Silius, romersk senator (f. 13)
46


== Fødsler ==
Europavei 45

Europavei 45 går mellom Alta i Norge og Gela i Italia og er 5190 km lang.
Trasé fastlagt av UNECE: Alta – Kautokeino – Hetta – Palojoensuu – Kaaresuvanto – Karesuando – Gällivare – Storuman – Östersund – Mora – Grums – Trollhättan – Göteborg … Frederikshavn – Aalborg – Århus – Vejle – Kolding – Frøslev – Flensburg – Hamburg – Hannover – Göttingen – Kassel – Fulda – Würzburg – Nürnberg – München – Rosenheim – Wörgl – Innsbruck – Brennerpasset – Franzenfeste – Bolzano – Trento – Verona – Modena – Bologna – Cesena – Perugia – Fiano (Roma) – S. Cesareo (Roma) – Napoli – Salerno – Sicignano – Cosenza – Villa S. Giovanni ... Messina – Catània – Siracusa – Gela.


== Forlengelse ==
Den 24. november 2006 ble veien forlenget, med start i Karesuando (på den svenske siden) ved at den svenske riksvei 45 (Karesuando-Göteborg) ble oppgradert til europavei. Den ble da 4917 km lang. Før det gikk den Göteborg … Frederikshavn – Hamburg – München – Verona – Napoli – Gela og var 3230 km. Omskiltinga skjedde sommeren 2007.
Den 5. desember 2017 ble en forlengelse av E45 gjennom Finland og Norge, over Kautokeino (riksvei 93) gyldig, slik at veiens nordlige start er Alta. 
Forslaget ble fremlagt særlig av lokale krefter i Nordfinland og i Finnmark. Daværende Samferdselsminister i Norge, Liv Signe Navarsete støttet forslaget i 2007, men presiserte at det ikke vil medføre ekstra bevilgninger til forbedring av veistandarden. I august 2016 har Norges og Finlands regjeringer ansøkt til UNECE om forlengelse Karesuando-Alta, og det ble godkjent i oktober 2016. Forlengelsen er 273 km lang. Det ble gyldig 5. desember 2017. Regjeringen har i søknaden lovet et veiprosjekt i Alta kommune.


== Knutepunkter ==


== Veialternativer ==
Det finnes alternative veier for å reise fra et sted langs veien til et annet.

Nürnberg-Göteborg: Europavei 51 / Europavei 55 /  via Berlin-Helsingør, 90 km kortere, ferjer ikke medregnet.
Göteborg-Vänersborg:  /  via Uddevalla, motorvei nesten hele veien, 14 km lengre.
Göteborg-Mora:  /  via Mariestad, 1 km kortere
Mora-Östersund:  /  /  /  via Los, 18 km kortere.
Göteborg-Karesuando:  /  /  /  /  /  /  via Västerås-Luleå-Pajala, 48 km kortere.
E45 kan brukes som et alternativ til E6 for reiser mellom Oslo og Finnmark.
For å reise mellom Oslo og E45 finnes det noen alternativer:

Oslo – Nybergsund – Särna – Sveg – Östersund, 575 km
Oslo – Nybergsund – Särna – Lofsdalen – Östersund, 577 km
Oslo – Nybergsund – Särna – Tännäs – Östersund, 596 km
Oslo – Kongsvinger – Torsby – Los – Östersund, 637 km. Det er 18 km kortere å kjøre via Los enn å kjøre E45 via Sveg.Avstand til Nord-Norge via Särna-Sveg-Östersund-Karesuando:

Oslo – Östersund – Tromsø, 1736 km  (1619 km via E6)
Oslo – Östersund – Alta, 1740 km  (1879 km via E6)
Oslo – Östersund – Karasjok, 1740 km  (2077 km via E6)


== Se også ==
Europavei 45 (Danmark)
Europavei 45 (Sverige)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveieneStena Line
Forslag å forlenge E45 i Sverige
44


== Begivenheter ==
Keiser Claudius ledet et felttog til De britiske øyer og opprettet provinsen Britannia.


== Dødsfall ==
Apostelen Jakob, også kalt Jakob den store eller Jakob den eldre (antatt død år 44), var sønn av Sebedeus og Salome og bror til Johannes. Han var en av Jesu disipler.
Daemusin av Goguryeo, konge av Goguryeo (f. 4)
43


== Begivenheter ==
Keiser Claudius invaderte De britiske øyer, og opprettet provinsen Britannia.
Aulus Plautius ble første guvernør i romersk Britannia.
London ble antagelig grunnlagt dette året.
Vardanes I av Partia slo ned et opprør som har vart i syv år i byen Selevkia.


== Dødsfall ==
Togodumnus av britene


== Referanser ==
ATR 42

ATR 42 er et tomotors turbopropfly som produseres av den fransk/italienske flyprodusenten Aerei da Trasporto Regionale eller Avions de Transport Régional (ATR). Dette selskapet ble dannet i 1981. ATR 72 er en lengre utgave av flyet.
I Norge brukes flyet av selskapene Danish Air Transport og Helitrans. Coast Air opererte også denne flytypen.


== Varianter ==


=== ATR 42-200/300 ===
ATR 42-200/300 var den første versjonen av ATR 42, produsert til 1996. Flyet hadde to Pratt & Whitney PW120-motorer.


=== ATR 42-320 ===
ATR 42-320 var en oppgradert versjon av ATR 42-300.


=== ATR 42-500 ===
ATR 42-500 er en ytterligere oppgradert versjon, produsert fra 1995. Den har nye PW127E motorer, nye propellerer, en nydesignet kabin og tillater mer last.


=== ATR 42-600 ===
Har sterkere motorer, ny cockpit, lettere, mer komfortable seter, produsert fra 2007.


=== ATR 42-600S ===
En variant tilpasset for kortbaneflyplasser med 800 meter rullebane. Leveres fra 2023.


== Litteratur ==
Jackson, Paul. Jane's All The World's Aircraft 2003–2004. Coulsdon, UK: Jane's Information Group, 2003. ISBN 0-7106-2537-5.
Taylor, Michael J. H. Brassey's World Aircraft & Systems Directory 1999/2000. London: Brassey's, 1999. ISBN 1-85753-245-7.


== Eksterne lenker ==
ATR 42
38


== Dødsfall ==
Artabanes II, konge av Partia
Tiberius Gemellus, romersk keiserlig (død 37 eller 38) (f. 19)
36


== Begivenheter ==
Tiridates III flykter fra tronen i Partia til Syria
33

For hotellet i Oslo med samme navn, se Quality Hotel 33


== Fødsler ==
32

Denne artikkelen omhandler årstallet 32. For tallet 32, se 32 (tall).


== Begivenheter ==
Det var en solformørkelse i påsken dette året.


== Fødsler ==
25. april – Otho, romersk keiser (d. 69)Ban Chao, kinesisk general (d. 102)
Ban Gu, kinesisk historiker (d. 92)


== Dødsfall ==
Jesus fra Nasaret(?)
Lucius Calpurnius Pis, romersk konsul under Julius Cæsar
20


== Fødsler ==
15


== Fødsler ==
24. september – Vitellius, romersk keiser (d. 69)
14


== Begivenheter ==
Tiberius etterfølger sin stefar Augustus som romersk keiser.


== Dødsfall ==
19. august – den romerske Keiser Augustus
Julia Caesaris, keiser Augustus' datter
13


== Begivenheter ==
Abgarus av Edessa ble innsatt som konge i Osroene.
Det romerske senatet gav en senatus consultum som reduserte Vigintisexviri til Ordo Equester.
Tiberius feiret triumf i Roma etter en seier i Germania.
Strabo publiserte sin teori om jordens form.


== Fødsler ==
Gaius Silius, romersk senator (født ca. 13) (d. 48)
12


== Begivenheter ==
Vonones I flyktet fra tronen i Partia til Armenia der han ble konge.
Annius Rufus ble prefekt i Judea.
Quirinius vendte tilbake fra Judea til Roma og ble rådgiver for Tiberius


== Fødsler ==
Caligula, keiser i Roma 37–41 (d. 41)
Quintus Veranius, guvernør i romersk Britannia (d. 57)


== Dødsfall ==
9


== Begivenheter ==
Illyria ble en romersk provins.
Roma led et avgjørende nederlag mot germanske stammer i slaget i Teutoburgerskogen. Rhinen ble etablert som grense mellom den germansktalende og den latinsktalende verden.
Catuvellaunerne angrep trinovantene og erobret Camulodonum.
Den romerske loven lex Papia Poppaea forbød sølibat og barnløse forhold, for å øke antall barnefødsler.
På grunn av anstrengt statsøkonomi innførte romerne fem prosent arveavgift og en prosent salgsavgift.
Wang Mang grunnla Xin-dynastiet.


== Fødsler ==
18. november – Titus Flavius Vespasianus, romersk keiser (d. 79)


== Dødsfall ==
Publius Quinctilius Varus, romersk general
7


== Begivenheter ==
Illyrerne gjorde opprør mot romersk styre. Pannonierne og dalmaterne sluttet seg til opprøret.
Herodes Archelaus, etnarken i Judea, ble avsatt av Augustus.
Publius Quinctilius Varus ble guvernør i Germania.
Tiberius Quinctilius Varus utførte folketelling, krevde tributt og rekrutterte soldater i Germania mellom Rhinen og Elba, noe som skapte splid mellom germanerne.
Abgarus av Edessa ble avsatt som konge av Osroene.


== Fødsler ==
Drusus Caesar
Gnaeus Domitius Corbulo, romersk general (d. 67)


== Dødsfall ==
Athenodoros Kananites, stoiker
5


== Begivenheter ==
Roma anerkjente Cunobelin av catuvellaunere som konge av Britannia.
Tiberius erobret Germania Inferior.


== Fødsler ==
Ruzi Ying, keiser i Han-dynastiet (d. 25)
Yin Luhia, kinesisk keiserinne (d. 64)
Arvid Arisholm

Arvid Johannes Arisholm (født 18. september 1888 i Fredrikstad, død 2. februar 1963) var en norsk tannlege og fotballspiller. Han representerte Oslo-klubben Mercantile, og var en av spillerne i Norges første landskamp i 1908, hvor Norge tapte 11–3 mot Sverige. Han ble kretsmester for Mercantile i Kristiania i 1908 og 1909.Arisholm tok examen artium i 1907 ved Oslo katedralskole og ble samme år gymnasmester i fotball for skolen. I 1910 avla han tannlegeeksamen. Han hadde flere tillitsverv i Den norske tannlegeforening.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arvid Arisholm – national-football-teams.com 
(en) Arvid Arisholm – WorldFootball.net 
(en) Arvid Arisholm – EU-Football.info 
(no) Arvid Arisholm – Norges Fotballforbund 
Arvid Arisholm – spillerprofil på worldfootball.net.
Poul Houmann

Paul Charles Hauman (født 13. august 1883, 21. februar 1978), bedre kjent som Poul Houmann, var en belgisk fotballspiller som var aktiv tidlig på 1900-tallet. Fra 1905 til 1908 og fra 1910 til 1912 bodde han i Norge og spilte i en periode for Mercantile. I resten av karrieren spilte han for flere ulike belgiske lag.
I 1908 spilte Houmann i Norges første landskamp i fotball. Kampen gikk mot Sverige i Göteborg, og Norge tapte 11–3. Mercantile stilte med hele ni av de norske landslagsspillerne i denne kampen, og Houmann var med som senterhalf selv om han egentlig var belgier. Han fikk angivelig ordnet norsk statsborgerskap på rekordtid i forbindelse med kampen. Houmann var uheldig og skadet seg i begynnelsen av andre omgang, og dette bidro til Norges store nederlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poul Houmann – WorldFootball.net 
(en) Poul Houmann – EU-Football.info 
(no) Poul Houmann – Norges Fotballforbund
Victor Nysted

Victor Berglund Nysted (født 21. februar 1889, død 23. desember 1949) var en norsk fotballspiller. Han spilte i Norges aller første fotballandskamp i 1908, hvor Norge tapte 11-3 for Sverige i Göteborg. I denne kampen var Nysted og Gjøvik-Lyn-spilleren Frithjof Skonnord de eneste norske spillerne som ikke representerte Mercantile. Nysted spilte også en landskamp i 1911, hvor han scoret det norske målet i en kamp som endte 4-1 til Sverige. Han spilte klubbfotball for Lyn og ble norgesmester fire år på rad, i 1908, 1909, 1910 og 1911. I 1910-finalen skåret han tre mål. Nysteds foretrukne posisjon var senterforward.Nysted var i 1903 med på å stifte gutteklubben Tormod på St. Hanshaugen i Oslo. Denne klubben gikk i 1905 inn i Lyn, noe som bidro til Lyns dominans de påfølgende år.


== Referanser ==
Frithjof Skonnord

Frithjof Skonnord (født 2. april 1887, død 30. september 1971) var en norsk fotballspiller som spilte én A-landslagskamp for Norge (i 1908). Dette var Norges første landskamp noensinne, og Norge tapte 11-3 for Sverige. På klubbnivå representerte Skonnord Gjøvik/Lyn. Han var den eneste som kom fra et lag utenfor Oslo i denne første landskampen.
Skonnord hevdet seg tidlig i idrett, til å begynne med særlig i turn. Han ble her kretsmester og var aktuell for norske representasjonslag. Han ble kretsmester for Oppland og Hedmark Tenniskrets fire ganger i single.
Skonnord avsluttet sin idrettskarriere allerede i 1912, da han og familien emigrerte til USA, pga. arbeidsløsheten i Norge. Han kom tilbake til Norge i 1919, men da hadde han pådratt seg en alvorlig astmasykdom.
Skonnord ble senere ligningssjef i Gjøvik kommune. Han ble fratatt stillingen i 1941 pga. at han nektet å melde seg inn i NS. Etter krigen fikk han tilbake stillingen.


== Kilder ==
Sigbjørn Hemstad: Smil Sport og Rock 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Frithjof Skonnord – WorldFootball.net 
(en) Frithjof Skonnord – EU-Football.info 
(no) Frithjof Skonnord – Norges Fotballforbund
Mary Astell

Mary Astell (født 12. november 1666, død 11. mai 1731) var en engelsk filosof, feministisk forfatter og retoriker. Hun gjorde seg til talskvinne for like muligheter for kvinner som menn til utdannelse; derav har hun fått betegnelsen «den første engelske feminist». I Some Reflections on Marriage (1700) spurte hun: «If all Men are born free, how is it that all Women are born Slaves?»


== Feminisme ==
Hennes to mest kjente bøker,  A Serious Proposal to the Ladies, for the Advancement of Their True and Greatest Interest (1694) og A Serious Proposal, Part II (1697), skisserte Astells plan om å etablere en ny type institusjon for kvinner som skulle skaffe kvinner både religiøs som sekulær utdannelse. Astell antyder at kvinners karrieremuligheter burde kunne strekkes til lengre enn utelukkende som mor og nonne. Hun mente at alle kvinner burde ha samme muligheter som menn i å tilbringe evigheten i himmelen med Gud, og hun mente at for dette trengte de å bli utdannet og forstå sine erfaringer. Den nonne-lignende utdannelsen hun foreslo ville gi kvinner muligheter til å bo i et beskyttet miljø uten påvirkning fra det ytre patriarkalske samfunn.
Hennes forslag ble aldri gjennomført ettersom kritikerne mente det var «altfor katolsk» for engelskmennene. Senere ble hennes tanker latterliggjort i The Tatler av forfatteren Jonathan Swift mens forfatteren Daniel Defoe sympatiserte med den første delen av hennes forslag. Han mente likevel at hennes anbefalinger var «upraktiske», dog var Defoes egne anbefalinger for et akademi for kvinner ble gitt i hans Essay Upon Projects ikke svært forskjellige fra Astells opprinnelige forslag. Til tross for at hennes ideer ble avvist, kanskje hovedsakelig for at de ble fremmet av en kvinne, var hun likevel en intellektuell kraft blant Londons utdannede klasser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hill, Bridget (1986): The First English Feminist: «Reflections Upon Marriage» and Other Writings by Mary Astell. Aldershot: Gower Publishing.
Hill, Bridget ((1987)): «A Refuge from Men: The Idea of a Protestant Nunnery» i: Past and Present 117, s. 107-130.
James, Regina (1976): «Mary, Mary, Quite Contrary, Or, Mary Astell and Mary Wollstonecraft Compared» i: Studies in Eighteenth Century Culture 5, s. 121-139.
Kinnaird, Joan K. (1979): «Mary Astell and the Conservative Contribution to English Feminism» i: Journal of British Studies 19, s. 53-79.
Perry, Ruth (1986): The Celebrated Mary Astell: An Early English Feminist. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0-226-66093-1.
Smith, Florence M. (1916): Mary Astell. New York: Columbia University Press.
Springborg, Patricia (1996.): Mary Astell (1666–1731), Political Writings. Cambridge: Cambridge University Press,


== Eksterne lenker ==
«Mary Astell», oppslag av Alice Sowaal i Stanford Encyclopedia of Philosophy, 2005
«Mary Astell (1666-1731)» i Great Voyages: History of Western Philosophy
Utdrag fra Astells verker
The Ultimate Hand on the Torch

The Ultimate Hand on the Torch er en nyutgivelse av Us3s debutplate Hand on the Torch. I tillegg til de opprinnelige sporene fra Hand on the Torch inneholdt den en rekke gamle jazzlåter som gruppen hentet sampler fra når de laget sine låter.


== Sporliste ==
I tillegg til sporlisten fra Hand on the Torch inneholder The Ultimate Hand on the Torch følgende spor:

Pee Wee Marquette – «Announcement»
Herbie Hancock – «Cantaloupe Island»
Reuben Wilson – «Ronnie's Bonnie»
Art Blakey – «Announcement»
Lou Donaldson – «Cool Blues»
Art Blakey/Jazz Messengers – «Crisis»
Theolonious Monk – «Straight, No Chaser»
Grant Green – «Sookie, Sookie»
Bobby Hutcherson – «Goin' Down South»
Horace Silver – «Song for My Father»
Donald Byrd – «Steppin' into Tomorrow»
Stan Lee

Stan Lee (født Stanley Martin Lieber 28. desember 1922, død 12. november 2018) var en amerikansk manusforfatter, tegneserieskaper og redaktør for Marvel Comics.
Han var kjent for å ha skapt en rekke av Marvels best kjente figurer sammen med særlig Jack Kirby, men også med Steve Ditko og andre tegnere. Blant de mest kjente kan nevnes Spider-Man, Hulk, De fantastiske 4, X-Men, Daredevil, She-Hulk, Thor, Iron Man og Doctor Strange. I filmer satt i Marvel-universet hadde Lee en rekke cameoroller.
12. november 2018 ble Lee hentet hjemme av sykebil og fraktet til sykehus. Han døde der kort tid senere i en alder av 95 år. Han skal ha hatt problemer med synet og hadde slitt med lungebetennelse det siste året før han døde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stan Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stan Lee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stan Lee på Internet Movie Database 
(no) Stan Lee hos Filmfront 
(sv) Stan Lee i Svensk Filmdatabas 
(da) Stan Lee på Filmdatabasen 
(da) Stan Lee på Scope 
(fr) Stan Lee på Allociné 
(en) Stan Lee på AllMovie 
(en) Stan Lee hos Turner Classic Movies 
(en) Stan Lee hos Rotten Tomatoes 
(en) Stan Lee hos Rotten Tomatoes 
(en) Stan Lee hos Rotten Tomatoes 
(en) Stan Lee på Apple Music 
(en) Stan Lee på Discogs 
(en) Stan Lee på MusicBrainz 
(en) Stan Lee på Songkick 
(en) Stan Lee på Last.fm 
(en) Stan Lee på Genius — sangtekster
Boutros Boutros-Ghali

Boutros Boutros-Ghali (arabisk: بطرس بطرس غالي; født 14. november 1922 i Kairo, død 16. februar 2016 samme sted) var en egyptisk diplomat og politiker. Han var FNs generalsekretær fra 1992 til 1996. 
Boutros-Ghali var koptisk kristen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Boutros-Ghali var utdannet jurist og tok doktorgraden ved universitetet i Paris i 1949. Han var professor i folkerett og internasjonale relasjoner ved Universitetet i Kairo mellom 1949 og 1977.


=== Politisk virke i Egypt ===
I 1977 deltok Boutros-Ghali på den egyptiske presidenten, Anwar as-Sadats, historiske reise til Israel. Etter at Egypts utenriksminister Ismail Fahmi trådte tilbake i protest mot president Sadats vennligere holdning overfor Israel, overtok Boutros-Ghali som minister for utenriksdepartementet. Han engasjerte seg for en separatfred mellom Egypt og Israel, og gikk for å drive et dyktig diplomati. Han gikk også for å være en av arkitektene bak Camp-David-avtalen av 1979. 
I mai 1991 ble han stedfortredende statsminister under Amr Musa.


=== Generalsekretær i FN ===
I 1991 ble han valgt til FNs generalsekretær. Han innledet et program for å omorganisere FN og styrke generalsekretærens stilling; han tok blant annet initiativ til Dagorden for fred og Dagorden for utvikling. Da han tiltrådte generalsekretærposten oppgav han at han hadde til hensikt bare å sitte i én mandatperiode, med tanke på sin alder. Da han var 74 kandiderte han likevel for en andre mandatperiode. Men USA la ned veto mot at han skulle få en ny periode, dette til tross for at de hadde støttet ham første gangen (1991), på grunn av hjemmeopinionens innstilling til Clintonadministrasjonen og en allmenn opinion omkring FNs internasjonale innsatser. Boutros-Ghali trakk derfor tilbake sitt kandidatur og gikk av allerede i 1996, da hans første og eneste mandatperiode var avsluttet.


=== Generalsekretær i Organisation internationale de la francophonie ===
Han ble etterfulgt i 1996 av Kofi Annan. I november 1997 ble han valgt til generalsekretær i Frankofoniens internasjonale organisasjon, en stilling han hadde til 2002.


== Privatliv ==
Han var gift med Leia Maria Boutros-Ghali. Hun var fra en jødisk egyptisk familie i Alexandria som var konvertert til katolisismen som ung.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boutros Boutros-Ghali – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Boutros Boutros-Ghali på Internet Movie Database 
(en) Boutros Boutros-Ghali hos The Movie Database 
(en) Boutros Boutros-Ghali på Discogs
FNs generalsekretær

FNs generalsekretær er leder av FN-sekretariatet og de facto talsmann og leder for De forente nasjoner (FN). I henhold til De forente nasjoners pakt artikkel 97, velges generalsekretæren av Generalforsamlingen på anbefaling fra Sikkerhetsrådet. Denne er ikke bare leder av administrasjonen, men har også mulighet til å spille en politisk rolle for eksempel ved å henlede sikkerhetsrådets oppmerksomhet på forhold som etter hans mening kan true opprettholdelsen av mellomfolkelig fred og sikkerhet. Dagens generalsekretær, António Guterres, er Portugals tidligere statsminister og er FNs generalsekretær fra januar 2017.


== Valg ==
FN-pakten inneholder få retningslinjer for valget av generalsekretær. Pakten slår fast at «generalsekretæren skal utnevnes av generalforsamlingen etter anbefaling fra sikkerhetsrådet» I løpet av årene har prosessen forandret seg, men det har alltid vært påkrevd med forhandling mellom de fem medlemmene med vetorett i Sikkerhetsrådet.I praksis har også noen få detaljer vært de samme hele veien:
generalsekretæren blir utpekt for 5 år av gangen, med mulighet til å utpekes på nytt
ingen generalsekretær har vært det i mer enn to perioder
kandidatene er valgt etter ulike geografiske områder (veksling)
ingen kandidat har blitt valgt fra et av de faste landene i Sikkerhetsrådet
generalforsamlingen har aldri avslått en kandidat foreslått av Sikkerhetsrådet.


== Liste over generalsekretærer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) United Nations Secretary-General – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Passionate Pilgrim

The Passionate Pilgrim er skrevet av blant andre William Shakespeare, og inneholder disse sonettene:

When my love swears that she is made of truth
Two loves I have of comfort and despair
Did not the heavenly rhetoric of thine eye
Sweet Cytherea, sitting by a brook
If love make me forsworn, how shall I swear to love?
Scarce had the sun dried up the dewy morn
Fair is my love, but not so fair as fickle
If music and sweet poetry agree
Fair was the morn when the fair queen of love
Sweet rose, fair flower, untimely pluck'd, soon vaded
Venus, with young Adonis sitting by her
Crabbed age and youth cannot live together
Beauty is but a vain and doubtful good
Good night, good rest. Ah! neither be my share


== Eksterne lenker ==
Luther Blisset (pseudonym)

Luther Blisset er et kollektivt pseudonym som har blitt brukt av en rekke undergrunnsaktivister gjennom 1990-tallet. Intensjonen var å ha ett dekknavn aktivister og kunstnere kunne operere under.
Selve navnet ble hentet fra den britiske fotballspilleren Luther Blisset som spilte for A.C. Milan. Hvorfor akkurat det navnet ble valgt er det veldig få som vet, men spekulasjonene går på at fotballspilleren Luther Blisset var en av de første fargede spillerne i Italia og fikk derfor mye negativ omtale fra italienske fascister. Å ta nettopp det navnet var trolig ett spark i siden til det ekstreme høyre.


== Eksterne lenker ==
LutherBlisset.net
The Luther Blisset Manifesto