jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Voyage ~sans retour~

Voyage ～sans retour～ er Malice Mizers andre album, og det første med sangeren Gackt. Medvirkende på albumet er Gackt (vokal, piano), Mana (gitar, synthesizer), Közi (gitar, synthesizer) Yu~ki (bass), og Kami (trommer).


== Sporliste ==
«闇の彼方へ～» [Yami no kanata e—]  – 0:26
«Transylvania»  – 4:01
«追憶の破片» [Tsuioku no kakera]  – 6:23
«premier amour»  – 4:55
«偽りのmusette» [Itsuwari no musette]  – 5:13
«N・p・s　N・g・s»  – 4:05
«claire～月の調べ～» [claire—Tsuki no shirabe—]  – 5:47
«Madrigal» – 4:04
«死の舞踏» [Shi no butō]  – 5:25
«～前兆～» [—Zenchō—]  – 4:19


== Eksterne lenker ==
(en) Voyage ~sans retour~ på Discogs 
(en) Voyage ~sans retour~ på MusicBrainz
Tronpretendent

Tronpretendent er en person som gjør krav på en trone. Det kan dreie seg om troner som innehas av andre personer, eller om avskaffede troner.


== Historie ==


=== Norske tronpretendenter ===
Norge var i middelalderen både et arvekongedømme og et valgkongedømme. Hovedregelen var at alle sønner av en tidligere konge kunne kreve kongedømmet. Det spilte ingen rolle hvorvidt sønnene var født innenfor eller utenfor ekteskap. Det er også eksempler på tronpretendenter som krevde kongsnavn som brødre, nevøer eller dattersønner av en konge. Kongevalget, eller konungstekja, gikk ut på at tronpretendenten, eller kongsemnet, kalte inn til ting. Der bad han tingdeltakerne om å bli tatt til konge. Dersom tingdeltakerne anerkjente kongsemnets rett til kongedømmet, ble kongsemnet valgt til konge. Det var gjerne den bonden med høyest status som formelt gav kongsemnet kongsnavn. De to mest kjente kongehyllingstingene i Norge var Øyratinget i Trondheim, og Haugatinget i Tønsberg.Når en tronpretendent med arvekrav var valgt på et hyllingsting, var han altså regnet som konge, og ikke lenger pretendent. I borgerkrigstiden (1130-1240) var det imidlertid svært mange tronpretendenter som gjorde krav på den norske tronen. Mange av dem ble kongehyllet, men aldri anerkjent som hele Norges konge. Borgerkrigene fikk etterhvert et regionalt preg, slik at Østlandet hadde sine egne konger under baglerne og senere ribbungene. På Vestlandet og i Trøndelag hersket birkebeinerne. Birkebeinerkongene regnes som Norges offisielle konger under borgerkrigene.
Følgende konger regnes som tronpretendenter til den norske tronen i middelalderen (årstallene i parentes er perioden kongene gjorde krav på tronen):

Sigurd Slembe (1136-1139), krevde tronen som sønn av kong Sigurd Jorsalfare
Sigurd Sigurdsson Markusfostre (1162-1163), krevde tronen som sønn av kong Sigurd Munn
Olav Ugjæva (1167-1169), krevde tronen som dattersønn av kong Øystein Magnusson
Øystein Øysteinsson Møyla (1174-1177), krevde tronen som sønn av kong Øystein Haraldsson
Jon Kuvlung (1185-1188), krevde tronen som sønn av kong Inge Krokrygg
Sigurd Magnusson (1193-1194), krevde tronen som sønn av kong Magnus Erlingsson
Inge Magnusson (1196-1202), krevde tronen som sønn av kong Magnus Erlingsson
Håkon Galen (1204), krevde tronen som dattersønn av Sigurd Munn
Erling Steinvegg (1204-1207), krevde tronen som sønn av kong Magnus Erlingsson
Filippus Simonsson (1207-1217), krevde tronen som nevø av kong Inge Krokrygg
Sigurd Ribbung (1219-1226), krevde tronen som sønn av Erling Steinvegg
Knut Håkonsson (1226), krevde tronen som nevø av kong Inge Bårdsson og oldebarn av Sigurd Munn
Skule Bårdsson (1239-1240), krevde tronen som bror av kong Inge Bårdsson


== Tronpretendenter i dag ==


=== Europa ===


==== Tyskland ====


==== Italia ====
Der Modena, Napoli og Parma er nevnt er det ikke de italienske byene men tidligere stater i dagens Italia.


== Fotnoter ==
Sympati

Sympati (fra latinsk sympatha, fra Gresk: συμπάθεια oversatt som sympatheia) er egenskapen å vise følelser som følge av en annen persons følelser, eller som en følge av en annen persons lidelse. F.eks hvis en person er lei seg så kan en vise sympati ved å selv bli lei seg eller vise medfølelse.
Sympati er nært koblet til empati, men er ikke det samme. Sympati sier at en føler det samme som personen og faktisk føler med ham/henne og ser likt på saken som personen. Dermed antyder sympati bekymring, eller omsorg og et ønske om å lette negative følelser som andre erfarer.
Dermed er det mulig å være:

Empatisk, men ikke sympatisk, ved å forstå andres følelser men uten å "være enig" eller føle for den personens situasjon etc.Sympatisk, men ikke empatisk, ved å forstå (kanskje erkjenne) at noen er opprørt og ha viljen til å gjøre noe for å hjelpe personen, men uten å erfare deres følelser direkte og internt som en emosjonell tilstand innvendig (f.eks en person som ser en annen i elendighet, men føler ikke elendighet selv, men prøver å finne ut hva som er i veien og hjelpe).Sympati er en emosjonell samhørighetsfølelse, det som påvirker den ene påvirker på tilsvarende vis den andre. Medlidenhet er et synonym for sympati. Sympati må utvikles fra empati. Empati, som er viktig i utviklingen av en moralsk sans, er evnen til å forestille seg selv i andres situasjon og forstå andres følelser, ønsker, idéer, motiver og handlinger.
Seán Connolly

Seán Connolly (død 24. april 1916) var en irsk republikaner som deltok og falt i påskeopprøret i 1916.
Connolly hadde kommandoen over en enhet fra Irish Citizen Army som ble sendt for å angripe Dublin Castle, setet for den britiske administrasjonen i Irland. Slottet var bare voktet av en liten garnison, men dette kjente ikke opprørerne til. 
Opprørerne skjøt en politimann utenfor slottet, men ble så møtt av skarpskytterild. Dersom de har kjent til at det var svært få soldater der kunne de ha lykkes i å ta kontroll over slottet, men da Connolly og flere falt under den britiske ildgivningen trakk de seg tilbake og tok i stedet Dublin City Hall. 
Connolly regnes som den første som falt under påskeopprøret.
ByLAN

ByLAN er et dataparty som arrangeres i høstferien i Bergen.
ByLAN har blitt arrangert hvert år siden 2002. Fram til 2005 ble det arrangert i Bergen Racket senter på Bønes. I 2006, 2007 og 2008 i Arenum Messesenter, mens det i 2009 vendte tilbake til Bergen Racket senter. Også ByLAN 2012 ble arrangert på Bergen Racketsenter.
ByLANs ble sist arrangert i 2017. I 2018 måtte de avlyse grunnet sviktende billettsalg, og har ikke blitt forsøkt arrangert siden.


== Historikk ==
ByLAN ble startet av Telenor sammen med Vestbo, Stor-Bergen og Bergen og Omegn Boligbyggelag, de tre største boligbyggelagene i Bergen. De første årene var det representantene fra de tre boligbyggelagene som administrerte arrangementet. Da Telenor trakk seg ut fra ByLAN i 2005, kom eventselskapet Possibility inn en periode som medarrangør og administrativ ansvarlig for arrangementet. Possibility mistet interessen for ByLAN etter 3 år. De siste årene er det også kun BOB som er igjen av boligbyggelagene, mens NextGenTel har kommet inn som den andre hovedsponsoren. ByLAN har siden 2008 blitt administrert av en intern og uavhengig ledergruppe. Flere i ledelsen har vært med siden starten i 2002. På det første arrangementet i 2002 var det i overkant av 100 deltakere. Deltakerantallet har øket jevnt hvert år, men det har nå stabilisert seg på ca. 900 deltakere.
I 2018 måtte ByLAN avlyse grunnet svinktende billettsalg, og har ikke blitt forsøkt arrangert siden. ByLAN som foretak eksisterer enda, men med nytt styre oppført i Brønnøysundregisteret, da opprinnelig styre fra før 2018 har trukket seg. ByLANs twitch.tv konto har streamet egen spilling et titalls ganger i løpet av 2021.


== Se også ==
Liste over store norske datatreff


== Eksterne lenker ==
ByLAN.net
forum.bylan.net
Dublins rådhus

Dublins rådhus (City Hall, opprinnelig Royal Exchange) er møtestedet for Dublins bystyre. Bygningen ble reist mellom 1769 og 1779 i enden av Parliament Street ved siden av Dublin Castle. 
Den eldste byadministrasjonen holdt til i middelalderbygningen Tholstel omtrent 400 meter fra rådhuset. I 1850 ble Royal Exchange kjøpt av Dublin Corporation og ombygget slik at det kunne brukes som rådhus. Bygningen ble på begynnelsen av det 21. århundre restaurert til sitt opprinnelige utseende. 
Det meste av byadministrasjonens stab er lokalisert i Civic Offices, en ny og kontroversiell bygning som ble reist over et nasjonalmonument, vikingbyens fundamenter på Wood Quay. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) City Hall, Dublin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fordakning

Fordakning (fra tysk: Dach – «tak») er en kort fremspringende, horisontal bygningsdel, en gesims, over en dørportal eller et vindu. Fordakningen utgjør som regel et rent dekorativt element. Den kan være avsluttet med en rett, vertikal kant på hver side, eller profilen kan fortsette rundt kanten. Dette kalles en forkrøpning, eller forkrøpping (fra tysk: Verkröpfung). Fordakningen er ofte tilsynelatende båret av pilastre. Fordakninger finnes både på bygningers fasader, og på innervegger.


== Referanser ==
Bormio

Bormio er et vintersportssted nord i Italia som ligger 1 217 moh. rett sør for grensen til Sveits ved foten av Stelviopasset, som skiller Lombardia fra det tysktalende Sør-Tyrol.
Bormio er ofte vertskap for verdenscupen i alpint og fikk arrangere VM i alpint 2005, i skarp konkurranse med Norge. VM i alpint 1985 ble også arrangert i Bormio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bormio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bormio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jon Stokke

Jon Stokke (født 10. september 1926, død 25. juli 2000) var en tekstilkunstner og husflidsarbeider fra Levanger.
Stokke arbeidet med ulike husflidstradisjoner: han vevet åklær, sydde i hardangersøm, dyrket og bearbeidet lin, arbeidet med tægerbinding, lagging og sveiping. Han var er periode også formingslærer ved Skogn Folkehøgskole. Han var også engasjert i teater, som instruktør og aktør.
Stokke bodde på gården Mønsterhaug i Levanger, som han drev sammen med kona Agnes. Han var nært knyttet til Finland, og besøkte landet mer enn 50 ganger. 
Han mottok Nord-Trøndelag fylkes kulturpris i 1993, Levanger kommunes kulturpris i 1990 og Nordisk kulturpris i 1990, utdelt på Midtnordiske kulturdager i Jyväskylä. 


== Litteratur ==
Jon Stokke. «Fra linfrø til ferdig klede» I: Årsskrift / Levanger historielag, 1983
biografi om ham I: Årsskrift / Levanger historielag, 1981
Andreas Lunnan. «Nekrolog» I: Adresseavisen, 1.8. 2000
NRK laget et fjernsynsprogram om ham i 1986, med tittelen "Med lin og lyst".
Athlone

Athlone er en liten by i Irland, ved elven Shannon ved sørenden av Lough Ree. Den ligger nær øyas geografiske sentrum, på grensen mellom Roscommon og Westmeath, og dermed også mellom provinsene Connacht og Leinster. Administrativt tilhører byen Westmeath.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Athlone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Die Hochzeit

Die Hochzeit (Bryllupet), WWV 31, er en ufullendt opera av Richard Wagner ferdigstilt i 1932, samme år som han skrev librettoen. Die Hochzeit ble uroppført i 1938.Han oppgav operaen, etter at hans søster hadde uttrykt sin avsky for historien. Wagner tilintetgjorde derfor librettoen. Om historien vet man likevel at piken Ada skal giftes med den unge mannen Arindal. De inngikk ikke ekteskapet av kjærlighet, men av politiske hensyn. Aftenen før bryllypet trer Cadold, som hadde hatt et godt øye til Ada, inn i hennes værelse. Men Ada avviser Cadolts tilnærmelser og ender med, i sitt forsvar for sin dyd, å skubbe Cadolt ut over balkongen. Han faller og dør, men Adas følelser for Cadolt blir klar ved begravelsen: hun faller om ved siden av ham og dør.
I dag finnes bare tre deler av operaen. Av musikken er bare en septett overlevert. 
Svært lite musikologiske studier har blitt utført knyttet til Die Hochzeit. Wagner brukte navnene Ada og Arindal igjen, til hovedpersonene i Die Feen (1833), hans første fullendte opera. Siden det ser ut til å være noen tekstlige paralleller med Die Feen, er det mulig at vesentlige deler av dette uferdige verket kan ha blitt gjenbrukt der. 


== Litteratur ==
Richard Wagner: Mein Leben. Vollständige, kommentierte Ausgabe. Herausgegeben von Martin Gregor-Dellin. List, München 1977, ISBN 3-471-79124-8, S. 74–76


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Die Hochzeit hos International Music Score Library Project
Phoenix Park

Phoenix Park (irsk: Páirc an Fhionn-Uisce) er en stor park nordvest for Dublins sentrum. Det engelske navnet er en forvanskning av irsk fionn uisce, som betyr «klart vann».
Parken er omhegnet av en 16 km lang mur, og har store gressområder og avenyer. Det er frittgående dåhjort der. Den er en av Europas største innhegnede parker; Richmond Park i London er større, men både Hyde Park i London og Central Park i New York er mindre enn Phoenix Park.
Den irske presidentens offisielle residens, Áras an Uachtaráin, ligger i parken. Den var opprinnelig den britiske visekongens residens.


== Historie ==
Området ble etter at normannerne tok Dublin og omlandet i det 12. århundre gitt til Hospitallerordenen. De etablerte et abbedi i Kilmainham, der Royal Hospital nå ligger. Ridderordenen mistet området i 1537, da det ble konfiskert av Henrik VIII. Da Karl II kom på tronen etablerte hans visekonge i Dublin, lord Ormonde, en kongelig jaktpark der, med fasan og rådyr. Dette var grunnen til at man valgte å reise en mur rundt hele parken. I 1747 åpnet lord Chesterfield parken for Dublins befolkning.
I 1882 skjedde Phoenix Park-mordene, drapet på embetsmennene Frederick Cavendish og Thomas Henry Burke som var på vei til visekongens bolig.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Phoenix Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arne Thomas Olsen

Arne Thomas Olsen (1909–2000) var en norsk skuespiller, regissør og teatersjef. Han spilte både i komedie og moderne dramatikk. 


== Biografi ==
Olsen scenedebuterte i 1945, på Studioteatret, hvor han var ansatt til 1950. Her spilte han blant annet i Stjernevognen. Han var deretter med på etableringen av Riksteatret og spilte under tiden der i Galgemannen i 1949. Han var deretter ansatt ved Det Nye Teater 1951–52 og ved Folketeatret 1952–56. Han var leder for Statens Teaterskole 1953–63 og samtidig regissør ved Nationaltheatret 1958–68. Han var sjef for Rogaland Teater 1970–76. I tillegg til dette medvirket han i perioden 1947-1996 i en rekke radiohørespill.Som regissør for Nationalteatret sto han blant annet bak stykker som Don Juan (1960), Neshornet (1962), Fysikerne (1962) og Saken Oppehneimer (1966). Ved Fjernsynsteatret satte han blant annet opp Mens vi venter på Godot (1965). Ved andre teatre var han ansvarlig for stykker som blant annet Det gode menneske fra Sezuan, Hjemmet og tilstanden, Den skallede sangerinnen, Svingen, samt operetter som Csardasfyrstinnen og Den skjønne Helene. Som skuespiller på scenen huskes han kanskje best fra rollen som Luka i Maksim Gorkijs Nattherberget i 1973.
Olsen har også medvirket i noe filmer, slik som Salige er de som tørster (1997), Et spøkelse forelsker seg (1945) og Bør Børson 2 (1976). På TV spilte han i flere episoder av den norske komiserien Fleksnes, blant annet som bibliotekar i Morderen som forsvant.


== Filmografi ==
1997 Salige er de som tørster (Forfang)
1996 Sånt är livet (Haralds far)
1976 Bør Børson 2 (Sorenskriveren)
1951 Ukjent mann (Sakføreren)
1951 Alt dette og Island med (Klokkeren) (et nordisk samproduksjon også kjent under tittelen Kvinnan bakom allt)
1945 Et spøkelse forelsker seg (Fidias)


== TV-opptredener ==
1995 Fleksnes – Morderen som forsvant (bibliotekar) [filmet i 1981] (TV-serie)
1981 Fleksnes – Det er noe som går (lege) (TV-serie)
1977 Helmer & Sigurdson – Solospill (kriminalsjefen) (TV-serie)
1976 Helmer & Sigurdson – Farlig yrke (kriminalsjefen) (TV-serie)
1976 Fleksnes – Visittkortet (sint mann i døra) (TV-serie)
1976 Fleksnes – Seier'n er vår (mann i togkupe) (TV-serie)


== Regi ==
1969 De gamle damene (Fjernsynsteatret)
1965 Mens vi venter på Godot (Fjernsynsteatret)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Thomas Olsen på Internet Movie Database 
(no) Arne Thomas Olsen hos Nationaltheatret 
(no) Arne Thomas Olsen hos Sceneweb 
(sv) Arne Thomas Olsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Arne Thomas Olsen hos The Movie Database
Siri N. Avlesen-Østli

Siri Nilminie Avlesen-Østli (født 3. april 1984 på Sri Lanka) er en norsk reporter og tidligere sportsanker for TV 2. Fra 2022 er hun programleder i The Voice, der hun etterfulgte Øyvind Mund.
I 2021 deltok hun i realitykonkurransen Kompani Lauritzen.


== Bakgrunn og virke ==
Avlesen-Østli ble først kjent for det norske publikum som reporter fra rettssaken mot Anders Behring Breivik for VGTV våren 2012. Hun har tidligere arbeidet på nyhetsdesken til NRK, og som anker for TV4 Gävledalarna i Sverige. Avlesen-Østli er utdannet som journalist fra University of Queensland i Brisbane, Australia. 
Hun hadde en sentral rolle under TV 2s sendinger fra Vinter-OL 2014 i Sotsji som reporter med første intervju med utøverne etter målgang. Fra høsten 2014 har hun jobbet som anker for HockeyXtra i samme kanal. Avlesen-Østli er adoptert fra Sri Lanka og vokste opp på Hamar.I 2021 deltok hun i sesong 2 av TV 2s realityserie Kompani Lauritzen og sesong 17 av Skal vi danse på samme kanal.I 2022 er hun programleder for The Voice på TV2.


== Privatliv ==
Den 31. august 2013 giftet hun seg med Erik Løkken Østli, bror til Storhamar-spilleren Lars Løkken Østli.


== Referanser ==
Emlyn Hughes

Emlyn Walter Hughes (født 28. august 1947 i Barrow-in-Furness, død 9. november 2004) var en britisk fotballspiller. Han spilte og var kaptein for Liverpool FC på 1970-tallet etter at han kom dit fra Blackpool FC i 1967. Han ble i 1977 kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year.
I sin tid i Liverpool vant han fire ligamesterskap, én FA-cuptittel, to UEFA-cuptitler og to europacuptitler. Han var førstevalget som midtstopper for Det engelske herrelandslaget i fotball.
Han forlot Liverpool FC i 1979 og gikk til Wolverhampton Wanderers og vant i 1980 Ligacupen med Wolverhampton Wanderers, som var den eneste cupen han ikke vant med Liverpool FC.
Han døde 9. november 2004 i sitt hjem i Sheffield 57 år gammel, han ble hedret med et minutts stillhet på Anfield da Liverpool spilte mot Middlesbrough FC i Carling Cup 2004.
Hughes var offiser av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emlyn Hughes – FIFA 
(en) Emlyn Hughes – UEFA 
(en) Emlyn Hughes – Transfermarkt 
(en) Emlyn Hughes – national-football-teams.com 
(en) Emlyn Hughes – Soccerbase.com 
(en) Emlyn Hughes – Soccerbase.com (manager) 
(en) Emlyn Hughes – FootballDatabase.eu 
(en) Emlyn Hughes – EU-Football.info 
(en) Emlyn Hughes – FBref
Antti Rahkonen

Antti Rahkonen (født 11. januar 1977 i Tammerfors, Finland) er en finsk ishockeyspiller som for øyeblikket spiller back for den danske eliteserieklubben AaB Ishockey. Han kom til klubben foran 2007-sesongen fra den norske eliteserieklubben Storhamar Dragons. Han debuterte for Storhamar mot Vålerenga i september 2002. Rahkonen har tidligere spilt for Tappara, KooVee, Hermes, Ässät, HPK og Gislaved.


== Eksterne lenker ==
Spillerens profil på Storhamar Dragons.no
Rurouni Kenshin

Rurouni Kenshin er en japansk tegneserie og tegnefilm, manga og anime, skrevet av Nobuhiro Watsuki. Mangaen er på 28 bøker. TV-serien er på 95 episoder. Det er to OVAs (Rurouni Kenshin: Tsuioku Hen, på 4 episoder) og (Rurouni Kenshin: Seishou Hen, som er på 2 episoder). I tillegg er det blitt laget en spillefilm kalt Rurouni Kenshin: Ishin Shishi no Requiem som varte 90 minutter. Rurouni Kenshin-mangaen blir gitt ut av Schibsted Forlagene i Norge og kommer månedlig ut i Shonen Jump. Mangaen er på 28 bøker.
Filmene og OVAene er utgitt av en annen filmutgiver enn Media Blaster som ga ut TV-serien. ADVFILMS bestemte seg å forandre navnet for at fans ikke skulle blande deres utgivelse med Media Blasters utgivelse. Derfor bærer filmene og ovaene på navnet Samurai X. Navn endringen har skapt mye forvirring. Xen i tittelen Samurai X kan referere til arret som Kenshin har på venstre kinn.


== Handling ==
Handlingen foregår i Meijiperioden. Kenshin Himura var en drapsmann under Meiji-revolusjonen. Han var så god i jobben sin at folk ga han kallenavnet Battousai (= mester på å trekke sverd). Selv etter Meiji-revolusjonen bruker tyver navnet hans for å prøve å skremme den lokale befolkningen. Etter at Kenshin har mistet noen kjære har han lovet å aldri drepe igjen. Kenshin kommer omsider til en dojo hvor eierne blir plaget av en tyv som utgir seg for å være Battousaien. Kenshin beseirer ham og blir boende ved dojoen til Kaoru. Men det er mange mennesker som bærer nag både mot Kenshin og den nåværende regjeringen.


== Påvirkninger ==
Hovedpersonen Kenshin er delvis inspirert av en ekte drapsmann ved navn Kawakami Gensai. Gensai var blant annet kjent for å ha et feminint utseende, nok til at han ofte ble forvekslet med å være av motsatt kjønn. Det samme kunne bli sagt om hvordan Kenshin er tegnet. Watsuki er en fan av tegneseriene til Marvel.


== Sakabato ==
Kenshins sverd er veldig spesielt i og med egget på sverdet er omvendt slik at når Kenshin slår med sverdet slår han med den sløve siden, noe som reflekter hans pasifistisk holdning til vold.


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Rurouni Kenshin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Saint-Malo

Saint-Malo er en kommune i departementet Ille-et-Vilaine i regionen Bretagne nordvest i Frankrike. Byen er sous-préfecture i départementet. Selve byen har ca. 50 000 innbyggere, økende til nær 200 000 i turistsesongen. Med forsteder er folketallet omkring 135 000.
Omkring ca. år 1000 var stedet en øy hvor St. Aaron og St. Brendan grunnla et kloster, hvor en av munkene senere ble til St. Malo. Derav navnet.
Øya lå strategisk til ved utløpet av elva Rance og det ble anlagt sterke festningsmurer rundt det som i dag er «Byen innafor muren» (på fransk "La ville intra-muros"). Innbyggerne var stridige og tjente stort på å beslaglegge forbipasserende skip med last og mannskaper. I perioder hvor det var strid mellom England og Frankrike var dette en lovlig geskjeft. (korsar-virksomhet med kongebrev). Forholdet til øvrighetene har ikke alltid vært godt. Selvrådigheten gikk så langt at man omkring 1500-tallet like godt erklærte seg som republikk.
Skipsmannskaper fra Saint-Malo var med da Jacques Cartier  oppdaget St. Lawrence-elva og dermed fant en vei inn i Amerika. Tross kommunesammenslåinger har kapteinens hjemby ennå ikke blitt en del av Saint-Malo, men der står en statue av ham på festningsmuren. Øya ble først landfast ved at man anla en fyllingsvei til porten. Deretter brukte man nederlandske teknikker for å få havbunnen til å stige og fylte på store mengder masse på toppen av dette. Byen må i dag sies å ligge ytterst på et nes, hvor nybyen er mange ganger så stor i utstrekning som den opprinnelige.
Tidevannsforkjellene i byen er svært iøynefallende. Havbunnen langs kysten består i stor grad av sand- og mudderbanker, som er opptil to meter over havflaten ved fjære sjø. Man kan mange steder gå kilometervis utover. Mange gjør det for å plukke østers eller gå i båtene sine som ligger på bunnen. Ca. seks timer senere er det blått hav så langt du ser. Tidevannsstrømmene er nesten like sterke på sine steder som Saltstraumen i Nordland. Nesten all seriøs skipstrafikk må gå i dokk for å laste og losse.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Saint-Malo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saint-Malo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Saint-Malo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE