jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paul Joseph Pham Đình Tung

Paul Joseph Pham Đình Tung (født 15. juni 1919 i Binh Hoa i Vietnam, død 22. februar 2009 i Hanoi) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og tidligere erkebiskop av Hanoi (1994–2005).
Phaolo-Giuse Pham Dinh Tung studerte ved det katolske presteseminar i Hanoi, og ble presteviet 6. juni 1949. Deretter virket han som sjelesørger.
I 1963 ble han utnevnt av pave Johannes XXIII til biskop av Bac Ninh. Han ble bispeviet av erkebiskop  Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê den 15. august samme år.
Fra 1963 til 1990 var Phaolo-Giuse Pham Dinh Tung underlagt husarrest. I denne perioden kunne han ikke besøke en eneste av sine ca. 100 menigheter, men han klarte å foreta den forvaltningsmessige delen av embedet ved hjelp av tre prester og en rekke lekfolk.
I 1990 ble han utnevnt til apostolisk administrator for Hanoi. Han ble kreert til kardinal i 1994.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
Pave Pius XI (1857-1939) *1919
Biskop Jean-Baptiste Nguyễn Bá Tòng (1868-1949) *1933
Biskop Thaddée Anselme Lê Hữu Từ, O. Cist. (1897-1967) *1945
Erkebiskop Joseph Marie Trịnh Như Khuê (1898-1978) *1950
Biskop Paul Joseph Pham Đình Tung (1919-2009) *1963


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldig biografi på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Silvano Piovanelli

Silvano Piovanelli (født 21. februar 1924 i Ronta di Mugello i Borgo San Lorenzo nær Firenze i Italia, død 9. juli 2016 i Firenze) var en av Den katolske Kirkes kardinaler og erkebiskop av Firenze (1983–2001). Han ble kreert til kardinal i 1985.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Silvano Piovanelli var sønn av en husmaler og en tøyvasker. Han studerte fra 1935 i tolv år ved presteseminarene i Firenze - først ved gutteseminaret og så for de egentlige prestestudenter -, og ble presteviet i 1947.


=== Prest ===
Piovanelli virket i tolv år som viserektor for gutteseminaret i Firenze. Pregende erfaringer som sjelesørger gjorde han fra 1960 til 1979 i Castelfiorentino, et sogn i Firenzes industriområde som var preget av en sterk antiklerikalisme, og for utbredt ateisme.  Men han klarte å lege splittelsen i samfunnet der, noe som gjorde ham legendarisk i regionen og i hele Italia.Han engasjerte seg spesielt for arbeidernes interesser og for sognenes selvstyre. På 1960-tallet opprettet han Piovanelli det første menighetsrådet i erkebispedømmet Firenze. Fra 1979 til 1982 var han generalvikar for erkebispedømmet Firenze, som da var under ledelse av kardinal Giovanni Benelli.


=== Biskop, erkebiskop, kardinal ===
I 1982 utnevnte pave Johannes Paul II ham til hjelpebiskop i hans hjembispedømme Firenze, og etter at kardinalerkebiskop Giovanni Benelli uventet døde høsten 1982, ble Piovanelli utnevnt i 1983 til ny erkebiskop. Han ble kardinal i 1985 med Santa Maria delle Grazie a Via Trionfale som titulus.
Han gikk av som erkebiskop av Firenze den 21. mars 2001, i en alder av 77 år. Deretter trakk Piovanelli seg tilbake til Siesto Fiorentino ved Firenze, hvor han deltok i sjelesorgen i bydelen Cercina.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Kardinal Giovanni Benelli (1921–1982) *1966
Kardinal Silvano Piovanelli


== Verker ==
La Chiesa fiorentina, Curia arcivescovile, Firenze 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ólafur Ragnar Grímsson

Ólafur Ragnar Grímsson (født 14. mai 1943 i Ísafjörður) er en islandsk politiker. Han var landets president fra 1996 til 2016, til sammen fem presidentperioder.
Fornavnet uttales Oulavur, der 'ou' er tilsvarende 'o'-en i engelsk go.


== Utdannelse ==
Fra 1962 til 1970 studerte han økonomi og statsvitenskap ved Universitetet i Manchester. Han har også vært professor i statsvitenskap ved Háskóli Íslands.


== Politisk karriere ==
Ólafur har vært medlem av Alltinget. I årene 1988–1991 var han finansminister, og mellom 1987 og 1995 var han formann for Alþýðubandalagið (Folkealliansen), et sosialistisk politisk parti som eksisterte mellom 1968 og 1998, etter at han brøt med Framsóknarflokkurinn (Fremskrittspartiet). 
Ólafur ble første gang valgt til president i 1996. Han benyttet nyttårstalen i 2011 til å kunngjøre at han ikke ville stille til gjenvalg. Etter at det ble samlet 30 000 underskrifter for å få ham til å stille igjen, endret han mening og kunngjorde at han vil stille som kandidat også ved valget i 2012. Han vant valget 30. juni 2012 med 53 % av stemmene. Med gjenvalg i 2012 gikk han i gang med sin femte periode som president.
I sin nyttårstale 1. januar 2016 kunngjorde han at han kom ikke til å stille til gjenvalg i presidentvalget i august 2016. Den 18. april 2016 kunngjorde han at han likevel ville stille, for så å meddele at han ikke stilte likevel 9. mai 2016.


== Veto mot Alltinget ==
Han var Islands første president som nedla veto mot en lov vedtatt av Alltinget. Vetoretten er nedfelt i artikkel 26 i Islands grunnlov. 
Ólafur benyttet denne vetoretten første gang den 2. juni 2004 mot en ny kontroversiell lov om massemedia, som neppe hadde støtte i folket. Gjennom sitt veto tvang presidenten dermed Alltinget til å legge loven ut til en folkeavstemning, før den kunne tre i kraft. Ingen folkeavstemning ble noensinne avholdt, og regjeringen trakk stilltiende tilbake hele det kontroversielle lovforslaget.
I 2010 og 2011 nektet han to ganger å godkjenne Alltingets vedtak av Icesave-avtalen, noe som medførte at det ble avholdt folkeavstemninger.


== Familie ==

I 1974 giftet han seg med Guðrún Katrín Þorbergsdóttir. De fikk to tvillingdøtre i 1975. Guðrún Þorbergsdóttir døde i 1998 av leukemi. 
I mai 2000 ble Ólafur Grímsson forlovet med israelske Dorrit Moussaieff. Vielsen fant sted på hans 60. årsdag, den 14. mai 2003 i en privat seremoni i presidentresidensen på Bessastaðir.


== Utmerkelser ==
Ólafur Ragnar Grímsson ble i 1998 tildelt storkors av St. Olavs Orden. I 2016 ble han tildelt Nersornaat i gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ólafur Ragnar Grímsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ólafur Ragnar Grímsson hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Gerd (mytologi)

Gerd (norrønt: Gerðr) var i den norrøne mytologien ei gyger som var datter av jotnen Gyme og hans hustru Aurboda. Gerd bodde på et underjordisk sted langt nord, og når hun hevet armene sine lyste hun opp alt omkring seg. Hun ble trolig regnet som fruktbarhetsgudinne, og Frøy fridde til henne. De fikk sønnen Fjolne som ifølge Ynglingesagaen var en mytisk konge i Uppsala og ble stamfar til Ynglingeætten.
Snorre nevner også Gerd som en av åsynjene i Skaldskaparmål.


== Referanser ==
Hod

For det norske oljefeltet med samme navn, se Hodfeltet
Hod (normalisert gammelnorsk Hǫðr, «kriger») var i den norrøne mytologien den blinde broren til Balder. Loke lokket og lurte Hod til å skyte på Balder med en pil av misteltein. Mistelteinen var den eneste av jordens skapninger som ikke hadde lovet å ikke skade Balder fordi Frigg, Balders mor, mente den var for ung og ubetydelig. Denne fortellingen kan man lese om i Balders død som er et av sagnene i norrøn mytologi.
Ifølge Voluspå skal Hod og Balder bo sammen etter Ragnarok, verdens undergang, når en ny verden stiger opp av havet og Balder vender tilbake.


== Referanser ==
Hazaragi

Hazaragi er en dialekt av det persiske språket med et viktig avvik som gjør det til et grensetilfelle til å være et eget språk. Hazaragi-språket er spredt til mange regionale områder i Iran, Afghanistan og i deler av Pakistan, hovedsakelig i Quetta. Irans hazarere er først og fremst etterkommere av hovedstammen i Afghanistan.
Hazarajat

Hazarajat eller Hazaristan er en region i fjellkjeden Hindu Kush i det sentrale Afghanistan, hjemmet til den etniske gruppen hazarene. Hazarajat betyr "hazarenes område", et området som tidligere ble kalt Hazarastan, som betyr "hazarenes land", et navn mange ønsker tilbake.


== Historie ==
Hazaristan eller Hazarajat-regionen i Hindu Kush-fjellene er et område som de gamle grekerne kalte Paropamise. Det ble inntatt av indoeuropeiske ariere rundt 2000-1500 f.Kr. som flyttet inn i nåværende Iran, Afghanistan, Armenia og Nord-India, og ble da en del av Ariana, som har gitt navnet til dagens Iran.
Bamiyan er viktigste byen i Hazarajat og blir regnet som den kulturelle hovedstaden til hazarene. Fra 500 f.Kr til 1100-tallet e.Kr var området en del av kongeriket Ghandara, og var en del av Kush-riket. Ghandara-riket eksisterte frem til det frem til det ble erobret av de persiske sassanidene på 1100-tallet.
Kusherne var et indoeuropeisk nomadisk folkeslag fra Tarimbekkenet i den autonome regionen Xinjiang, helt vest i Kina, rett nord for Tibetplatået. Indosassanidene tok riket på 200-tallet, og herskere kalte seg Kushansha. De ble slått av mongol-asiatiske heftalittene, de hvite hunerne i år 410. De tok Bamiyan som sin hovedstad, og hunerne holdt regionen frem til de ble erobret av de persiske saffaridene i år 870.
Byen er best kjent for de to Buddha-statuene som ble bygget i det 6. århundret av gandharene, og sprengt av Taliban i 2001, samt som et sentralt buddhistisk kultursenter langs Silkeveien.
Ghaznavid-dynastiet, et rike av turko-persisk opprinnelse, etablerte Ghazni som sin hovedstad på slutten av 900-tallet.
Ghaznavidene ble på midten av 1100-tallet drevet bort av ghuridene, et afghansk dynasti fra dagens hazar-provins Ghor.


== Geografi ==
Hazarajat består av de afghanske sentral-provinsene 

Bamiyan
Daikondi
Ghorsamt store deler av omkringliggende provinsene 

Wardak
Ghazni
Oruzgan
Balkh
Sar-e Pol
Samangan
Baghlan
Bamiyan (provins)

Bamiyan-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan, lokalisert i Hindu Kush-fjellene sentralt i landet. Dens administrasjonssenter heter også Bamiyan. Byen er den største i Hazarajat-regionen og er den kulturelle hovedstaden til hazarene, den etniske gruppen som dominerer området.
I antikken var sentrale Afghanistan strategisk plassert for karavaner fra Silkeveien som krysset regionen og stod for handel mellom Romerriket, Kina og India. Bamiyan var et stoppested for mange reisende. Her ble elementer fra gresk, persisk og buddhistisk kunst forent til en klassisk stil, kjent som gresk-buddhistisk kunst.

Bamiyan var stedet for et tidlig buddhistisk kloster. Mange Buddha-statuer er skåret inn i klippene som vender mot byen Bamiyan. De to mest kjente av disse statuene var stående Buddha-statuer og var henholdsvis 55 og 37 meter høye. Disse var de største eksemplarene av stående Buddha-utskjæringer i verden. De ble antagelig satt opp i det 4. eller 5.århundre. De var kulturelle landemerker i mange år og var beskyttet av UNESCO sin konvensjon om vern av verdens kultur- og naturarv. I mars 2001 erklærte Taliban-regjeringen at statuene var avgudsdyrking og beordret dem ødelagt med luftvern-kanoner og eksplosiver.
Bamiyan er også kjent for sin flotte natur. Band-i-Amir-innsjøene i vest i provinsen er fortsatt et turistmål for afghanerne.


== Referanser ==
Aimagh

Aimagh (eller Eimak, Aimaq) er en persiskspråklig nomadisk eller seminomadisk stamme blandet med iranske og mongolske forfedre som bor i de nordlige og nordvestlige afghanske høylandene rett nord for Herat. De er også i nær slekt med hazarene i Ghor, Farah, Herat, Badghis, Faryab, Jowzjan og Sar-e Pol. Navnet er mongolsk for klan eller del av stamme.
De var opprinnelig kjent som chahar (de fire) Eimaks fordi der var fire stammer: Taimani (dominerende blant befolkningen av Ghur), Ferozhkoi, Temuri og Jamshidi. Anslag over befolkningens antall varierer mellom 250 000 og 2 millioner. Usikkerheten skyldes en flere hundre år lang undertrykkelse av hazarene, derfor blir noen aimagher klassifisert offisielt som tadsjiker eller persere. De er sunni-muslimer i motsetning til hazarene som er sjia. De er et modig, vilt folk og respekterte krigere.
Etterfølgende afghanske regjeringer (stort sett dominert av etniske pashtoer) har spilt på at aimaghene og hazarene har tilhørt to forskjellige retninger innen islam og har ført dem opp som forskjellige nasjonaliteter i listen over etniske grupper i Afghanistan og på den måten redusert størrelsen på hazara-befolkningen i prosent av den nasjonale befolkningen.
Hizb-i-wahdat

Hizb-e-Wahdat er et politisk parti i Afghanistan (også henvist til som Wahdat, enhet) som representerer hazarene i regionen. Den ideologiske lederen av partiet var Abdul Ali Mazari, som ble tatt til fange under forhandlinger av Taliban og ble torturert ihjel.
Wahdat-partiet ble tvunget inn i krigen av mujahedin-regjeringen i Afghanistan tidlig i 1990-årene. Etter at en ny regjering ble innsatt, etter kampene etter terrorangrepet 11. september 2001 som nedkjempet Taliban, har Wahdat blitt en viktig maktfaktor i regjeringen.
Wahdat-partiet ble splittet i to fraksjoner, som partiet var grunnlagt fra, i løpet av styret til Taliban. Akbari/Seppar-fraksjonen støttet Taliban. Akbari-fraksjonen kjemper i 2008 om kontrollen over forskjellige distrikt i Oruzgan, Bamiyan og Ghazni-provinsene. Den andre fraksjonen av partiet er kjent som Khalili/Nasr-fraksjonen og er ledet av den hazariske visepresidenten Karim Khalili. Denne fraksjonen er i opposisjon til Akbari-fraksjonen og kjemper mot dem om kontrollen i forskjellige provinser.
Antônio Carlos Jobim

Antônio Carlos Jobim (født 25. januar 1927 i Rio de Janeiro, død 8. desember 1994 i New York), også kjent som Tom Jobim, var en brasiliansk komponist, arrangør, vokalist, pianist, gitarist som skrev og fremført mange bossa nova-klassikere.Jobim vokste opp i bydelen Ipanema rett ved stranden.Hans musikalske røtter var arbeidene til Pixinguinha (1897–1973), en legendarisk musiker og komponist som på 30-tallet startet utviklingen av moderne brasiliansk musikk. Han var også inspirert av den franske komponisten Claude Debussy og ikke minst av jazz.Hans berømmelse i hjemlandet kom omkring 1956 da han med Vinicius de Moraes skrev musikken til skuespillet Orfeu da Conceição, som igjen var grunnlaget for den Oscar-vinnende filmen Orfeu Negro fra 1959, der blant annet Jobims gledeslåt «A felicidade» ble en bossaklassiker. 

I 1959 ble hans "Desafinado" (betyr "falsk"), utgitt av gitaristen João Gilberto (1931–), som året efter utga Jobim's "Samba de Uma Nota Só", en komposisjon inspirert av Chopin sin Preludium nr. 15 i Dess-dur fra 1838.  Begge disse figurerte i 1963 på det Grammy-vinnende album Jazz samba med Stan Getz (1927–91) og Charlie Byrd (1925–99).
Verdenskjent ble han etter sitt gjennombrudd i USA med landeplagen "Garota de Ipanema" («Jenta fra Ipanema») som han med nevnte João Gilberto på gitar og kona Astrud Gilberto (1940–) på sang, vant Grammy for i 1965 for Getz/Gilberto med Stan Getz bak saksofonen.  
Han stod for rundt 400 komposisjoner og er anerkjent verden over som en av de mest innflytelsesrike komponister i det 20. århundre. Hans betydning og popularitet i hjemlandet er enorm. Den internasjonale flyplassen i Rio de Janeiro ble i 1999 omdøpt til Antônio Carlos Jobim International Airport.  Hans komposisjon fra 1962, "Samba do Avião", handler om innflyvningen til Galeão som den het da.
Søsteren Helena Jobim (1931–2015) utga i 1997 en biografi om broren.


== Utvalgte komposisjoner ==
"Garota de Ipanema" («Jenta fra Ipanema»)
"Wave"
"Samba de Uma Nota Só" («Entone samba»)
"Corcovado" ("Quiet Nights of Quiet Stars")
"Insensatez" ("How Insensitive")
"Desafinado" ("Slightly out of tune")
"Chega de Saudade" ("No More Blues")
"Triste"
"Fotografia" ("Photograph")
"Águas de Março" ("Waters of March")


== Litteratur ==
Helena Jobim, Antonio Carlos Jobim: Um Homem Iluminado, 1997. Oversatt til engelsk av Dario Borim Jr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt-BR) Offisielt nettsted 
(en) Antônio Carlos Jobim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antônio Carlos Jobim på Internet Movie Database 
(da) Antônio Carlos Jobim på Filmdatabasen 
(da) Antônio Carlos Jobim på danskefilm.dk 
(en) Antônio Carlos Jobim hos The Movie Database 
(en) Antônio Carlos Jobim på Apple Music 
(en) Antônio Carlos Jobim på Discogs 
(en) Antônio Carlos Jobim på MusicBrainz 
(en) Antônio Carlos Jobim på Spotify 
(en) Antônio Carlos Jobim på Songkick 
(en) Antônio Carlos Jobim på Last.fm 
(en) Antônio Carlos Jobim på AllMusic
Louis-Albert Vachon

Louis-Albert Vachon (født 4. februar 1912 i Saint-Frédéric-de-Beauce nær Québec i Canada, død 29. september 2006 i Québec) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Québec (1981–1990).
Han ble kreert til kardinal i 1985.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Biskop Armand-François-Marie de Charbonnel, O.F.M. Cap. (1802-1891) *1850
Erkebiskop John Joseph Lynch, C.M. (1816-1888) *1859
Kardinal Elzéar-Alexandre Taschereau (1820-1898) *1871
Erkebiskop Louis Nazaire Bégin (1840-1925) *1888
Erkebiskop Louis Joseph Napoléon Paul Bruchési (1855-1939) *1897
Erkebiskop Joseph-Guillaume-Laurent Forbes (1865-1940) *1913
Kardinal Jean-Marie-Rodrigue Villeneuve, O.M.I. (1883-1947) *1930
Kardinal Maurice Roy, (1905-1985) *1946
Kardinal Louis-Albert Vachon (1912-2006) *1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbigrafier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
ElgooG

elgooG er en søketerm som kan skrives inn i Googles søkemotor for å få opp en liste over mirror sites til Google. Sidene i søketreffet er imidlertid ikke vanlige mirror sites (eller speilsider, altså en kopi av en webside på en annen server), men ganske enkelt speilvendte versjoner av Google. Søketermen og funksjonaliteten ble utviklet av humornettstedet Alltooflat, og har ingen tilknytning til Google-selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En Google-speilside
Club de Golf Valderrama

Club de Golf Valderrama er en av de mest kjente golfbanene i Europa. Banen ligger i Sotogrande i Andalucía i det sydlige Spania, noen få kilometer fra Gibraltar.
Valderrama ble bygget i 1974 etter tegninger av den kjente banearkitekten Robert Trent Jones. Den var tidligere kjent som Sotogrande New og Las Aves. I 1984 ble banen kjøpt opp av en ny eier og utvidet av den opprinnelige arkitekten. I 1999 ble den rangert som den beste banen i Fastlands-Europa av magasinet Golf World.


== Store turneringer på Valderrama ==
Ryder Cup: 1997
WGC–American Express: 1999, 2000
Volvo Masters: 1988–1996, 2002–2006


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Real Club Valderrama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wilmer Valderrama

Wilmer Eduardo Valderrama (født 30. januar 1980) er en amerikansk skuespiller, best kjent for rollen som Fez i situasjonskomedien Et syttitallsshow og som programleder i MTV-serien Yo Momma.


== Filmografi ==


=== Fullengdefilmer ===
Summer Catch (2001)
Party Monster (2003)
Clifford's Really Big Movie (2004) (stemme)
Beauty Shop (2005)
The Darwin Awards (2006)
Zoom (2006)
Fast Food Nation (2006)
Unaccompanied Minors (2006)
El Muerto (2007) (også kjent som – The Dead One)
The Condor (2007) (stemme)
Save the Date (2007)
Columbus Day (2008)
Days of Wrath (2010)
The Dry Land (2010)
Larry Crowne (2011)


=== Kortfilmer ===
La Torcedura (2004)
Longtime Listener (2006)
What a Girl Wants (2005)
Wizards of Waverly Place (2010)


=== Fjernsyn ===


===== Four Corners (1998) (kansellert etter 4 episoder) =====
Et syttitallsshow Fez (1998–2006)
Mad TV (2002) (gjesterole) (Skit- Chips 2002, som Erik Estrada)
Yo Momma (2006–2008)
Handy Manny (2006– ) (stemme)
A Day in a life of Allan Lund (Under produksjon for 2009)
Robot Chicken
Punk'd som seg selv
Grounded for Life (2002)
Extreme Makeover: Home Edition  (2010)
Wizards of Waverly Place (2010) (Onkel Ernesto)
The Ranch (2016)


=== Musikkvideoer ===
Paula DeAnda – Easy
Omar Cruz Feat. Frankie J – To The Top
Fanny Lú – Tu No Eres Para Mi
Wisin & Yandel Feat. T-Pain – Imagínate
Rob Thomas – Ever the same
LMFAO - Sexy and I know it


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilmer Valderrama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wilmer Valderrama på Internet Movie Database 
(sv) Wilmer Valderrama i Svensk Filmdatabas 
(da) Wilmer Valderrama på Scope 
(fr) Wilmer Valderrama på Allociné 
(en) Wilmer Valderrama på AllMovie 
(en) Wilmer Valderrama hos The Movie Database 
(en) Wilmer Valderrama hos Behind The Voice Actors 
(en) Wilmer Valderrama hos TV.com