jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sibir

Sibir (russisk: Сиби́рь) er et større geografisk område i det østlige Russland og deler av Kasakhstan. Det strekker seg ifra Uralfjellene i vest til Stillehavet i øst, og utgjør mesteparten av det nordlige Asia.
Geografisk kan Sibir deles i tre hovedområder; det vestlige lavlandet (Det vestsibirske lavland) som går over i det sibirske platå (Det sentralsibirske platå), og til slutt fjellområdene i Det fjerne østen. På samme måte kan Sibir også deles inn i tre i nord/sør-retning; i nord er det tundra som går over i et ca. 1 000 km. bredt barskogbelte – taigaen, og videre til steppe/ørken områdene i sør. Geologisk utgjør mesteparten av Sibir et kraton, kalt Angaraland.
Størsteparten av befolkningen bor langs Den transsibirske jernbanen som går fra Moskva til Vladivostok ved stillehavskysten. De største byene er Novosibirsk, Jekaterinburg, Omsk og Tsjeljabinsk. Sibir utgjør omkring 77 % av Russlands territorium (13,1 millioner kvadratkilometer), men kun 25 % av Russlands befolkning (36 millioner mennesker). Den resterende delen av Russland kalles bare Europeisk Russland.
Vann utgjør viktige elementer i Sibirs geografi, som inneholder 53 000 elver og mer enn én million innsjøer. Bajkalsjøen er verdens dypeste innsjø og inneholder nær en femtedel av verdens ferskvann, og elvene er blant verdens største. Fra vest til øst er de største elvene i Sibir Ob, Jenisej og Lena som flyter nordover til Nordishavet og Amur som flyter østover mot Stillehavet. Disse fire elvene drenerer omkring ⅔ av Sibir.
Det kan bli veldig kaldt der, ned til −71 ℃. Det finnes sibirtiger og ulv.
Det ligger gode økonomiske muligheter i Sibir, blant annet olje og gass. Et omfattende nettverk av rørledninger fører olje og gass til de ulike deler av det tidligere Sovjetunionen. Rørsystemet er bevart etter samveldets oppløsning, og det er nå planlagt å videreføre ledningene til Kina og Middelhavet.


== Se også ==
Sibir-khanatet
Bertie Ahern

Patrick Bartholemew (Bertie) Ahern (irsk Pádraig Parthalán Ó hEachthairn) (født 12. september 1951 i Dublin) var den tiende taoiseach (statsminister) i Irland. Han ble statsminister i 1997 og gikk av i begynnelsen av mai 2008. I 1994 ble han leder for partiet Fianna Fáil. Ahern har også vært arbeidsminister (1987–1991) og finansminister (1991–1994).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ahern ble født i Drumcondra i Dublin, i en republikansk familie. Hans far Con, som var fra grevskapet Cork, hadde kjempet i uavhengighetskrigen og borgerkrigen, og var tilhenger av Eamon de Valera.Ahern fikk sin utdannelse ved St. Patrick's National School i Drumcondra, St. Aidan's Christian Brothers i Whitehall, University College Dublin, Rathmines College of Commerce og muligens ved London School of Economics. 


=== Karriere ===
Han ble regnskapsfører, og arbeidet en tid ved Mater sykehus.
I eller rett før 1972 møtte han Miriam Kelly, en bankfunksjonær som bodde rett ved ham. De giftet seg på Aherns 24-årsdag i 1975. Det viste seg at hans politiske aktivitet var vanskelig å kombinere med ekteskapet, og forholdet mellom de to var anstrengt da han han ble borgermester i Dublin i 1986. Da han kom inn i regjeringen ble det for mye, og i 1992 endte ekteskapet. Paret fikk to barn sammen, Georgina og Cecelia. Sistnevnte er romanforfatter. Etter ekteskapets slutt hadde Ahern i en periode et forhold til Celia Larkin, som er aktiv i partiet Fianna Fáil. Dette forholdet tok slutt i 2003.Datteren Georgina er gift med Nicky Byrne fra Westlife, noe som har fått mye oppmerksomhet. Deres avgjørelse om å gifte seg i Frankrike i stedet for Irland, kostnadene for bryllupet og salget av bryllupsbildene til ukebladet Hello! var kontroversielle temaer både for paret og for Bertie Ahern.Religion har vært viktig for Ahern gjennom hele hans liv, og han går til katolsk messe hver søndag. Han reiste også til Lourdes to ganger med sin mor. Allikevel ble han irettesatt av kardinal Desmond Connell, erkebiskopen av Dublin, for sitt offentlig kjente forhold til Celia Larkin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bertie Ahern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bertie Ahern – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bertie Ahern hos Oireachtas, Irlands parlament
Taoiseach

Taoiseach (pluralis Taoisigh) er den irske regjeringssjefen. Han blir utnevnt av presidenten etter nominasjon ifra Dáil Éireann (det irske underhuset).
Ordet Taoiseach er irsk og betyr «leder» eller «høvding». Før den irske grunnloven fra 1937 ble tatt i bruk ble regjeringssjefen kalt President of the Executive Council of the Irish Free State (Irsk: Uachtarán ar Ard-Chomhairle Shaorstát Éireann), altså Presidenten for Den irske fristatens utøvende råd. Han ble utnevnt av generalguvernøren, som imidlertid var bundet av konstitusjonell sedvanerett til å utnevne den kandidaten som var nominert av Dáil Éireann. 
Under Den irske republikk 1919–1922 var Dáil Éireanns presidenter og republikkens president regjeringssjefer. 


== Den irske republikk 1919–1922 ==
      Sinn Féin
      Sinn Féin (Pro-Treaty-fraksjon)


== Sør-Irland 1922 ==
      Sinn Féin (Pro-Treaty-fraksjon)


== Den irske fristaten 1922–1937 ==
      Sinn Féin (Pro-Treaty-fraksjon)
      Cumann na nGaedheal
      Fianna Fáil


== Irland 1937– ==
      Fianna Fáil
      Fine Gael


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(ga) Offisielt nettsted 
(en) Taoisigh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ruhr

Ruhr er ei elv i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Den er ei sideelv av Rhinen og er 219 kilometer lang med et nedbørområde på 4 485 km². Elva renner gjennom Ruhrområdet, Tysklands største industriområde, med store deler av Tysklands historiske kull- og stålproduksjon. Elva begynner i Winterberg i fjellregionen Sauerland, og renner ut i Rhinen ved Duisburg. Ved Pegel Mülheim er vannføringen på 79 m³ per sekund.
I dag er Ruhr en viktig kraft- og drikkevannskilde for befolkningen i Ruhrområdet. Elvebåttrafikk foregår i dag bare på de 12 nederste kilometrene, nedenfor Mülheim.


== Historie ==
Fra karolingertiden på 800-tallet vokste det fram en linje av fort langs den naturlige befestningslinjen som Ruhr utgjorde, til forsvar for handelen ut fra Bergisches Land i sør. På 1200-tallet begynte også erkebiskopen i Köln og ulike grevskap å bygge forsvarsverker langs elven. 
Vannkraften ble utnyttet til tidlig håndverksproduksjon og industrialisering. Omkring 1650 utviklet Mülheim en lærindustri som innen 1920 talte mer enn 50 bedrifter. På 1800-tallet var Ruhr Tysklands mest trafikkerte elv. Tidlige jernverk ble etablert, men det var først med utnyttelsen av kullkraft fra midten av 1800-tallet at utviklingen skjøt fart. Stålverk som Krupp og Thyssen har sine røtter langs Ruhr. 
Fra 1920-tallet kom begrepet Ruhrområdet i bruk om hele industriområdet langs elva, og dette vokste kraftig med opprustningen etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen i 1933. Under avslutning av andre verdenskrig ble store tyske styrker under kommando av Walter Model omringet i området av britiske og amerikanske styrker i perioden 1. til 21. april 1945. Til slutt overga den tyske styrken med rundt 325 000 seg til de allierte.
På 1980- og 90-tallet ble derimot kull- og stålindustrien kraftig nedbygd, og mange gruver er i dag stengt i «spøkelsesbydeler» over hele Ruhrområdet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruhr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ruhr – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
www.ruhr.nrw.de Ruhrregionen
Der Pegel der Ruhr
Informasjonsside om Ruhr
Naturvern og turisme i Ruhrdalen
Websiden til Ruhrverband
Mosebøkene

Mosebøkene er den eldste delen av Bibelen. De er de første av de tre delene av den jødiske Tanákh og utgjør de fem første bøkene i Det gamle testamente. De kalles også Pentateuken, som betyr «den femfoldige boken», og på hebraisk Torá (תּוֹרָה, «Loven» eller «Læren»). Mosebøkene utgjør, ved siden av Misjná, grunnlaget for jødisk religiøs lov.


== Forfatterne ==

Det antas at flere personer har skrevet Mosebøkene. Det kan en se av analyser av eksempel ordvalg. Det er ennå ikke mulig å finne ut hvor mange forskjellige forfattere som står bak skriftene, men en kan finne steder i tekstene der det er en overgang fra en forfatter til en annen.


== Hebraiske og greske navn ==
De fem bøkene, med deres hebraiske og greske navn er:


== Mosebøkene på ulike språk ==


== Referanser ==
Katolisisme

Katolisisme er et begrep som viser til Den katolske kirkes tro i sin helhet, herunder kirkens teologi og dogmatikk, etikk, spiritualitet og organisering. 
Begrepet viser til kristne og kirker, innenfor vestlig og østlig kristendom, som er i full kommunion med Den hellige stol. Foruten Den romersk-katolske kirke, betegnes de 22 orientalske katolske kirker, som anerkjenner paven som sitt overhode, som katolske. Også noen kirker med en lignende lære, som har brutt med eller aldri har vært i kommunionen, omtaler seg selv som katolske kirker.
Ordet katolisisme kan også referere til tanken om en allmenn kirke uten hensyn til hvilket kirkesamfunn. Dette illustreres blant annet ved at mange protestantiske kirker bruker begrepet «katolsk kirke» i trosbekjennelsen. Den norske kirke gjorde dette inntil 1700-tallet, da det ble byttet ut med «allmenn kirke». Mange anglikanere beskriver sin kirke som «både reformert og katolsk». 
Ordet kommer fra gresk καθολικος (katholikos), som betyr «allmenn» og først ble brukt av Ignatius av Antiokia i et brev til Smyrnas kristne ca. år 107. 


== Historisk bakgrunn for begrepet katolsk ==
Den første kilden man har der en katolsk kirke omtales er i brevet til kirken i Smyrna, skrevet av Ignatius av Antiokia rundt år 107. I brevet oppfordres kirken i Smyrna til å underordne seg  sin biskop. Han skrev: « (...) der hvor Jesus Kristus er, der er den Katolske Kirke». Flere av kirkefedrene, som Kyrillos av Jerusalem (ca. 315-386), Augustin av Hippo (354-430) og andre,  omtalte den ene, rette tro som «katolsk», altså allmenn eller universell.  


== Se også ==
Den katolske kirke
Orientalske katolske kirker


== Kilder ==
(no) Katolisisme i Store norske leksikon
Borrevannet

Borrevannet er en næringsrik innsjø som ligger i Horten kommune i Vestfold. Vannet har tilsig fra mindre bekker i sør og vest, og utløpet er i nord gjennom elva Kvisla 
og Mølledammen til sjøen ved Falkensten.
Her finnes gjedde, abbor, gjørs, brasme, suter, laue og ål. Det er også registrert over 250 fuglearter ved vannet.Borrevannet var fra 1905 drikkevannskilde for Horten, men er nå reservekilde. Vannet har også i flyvningens barndom vært brukt som forsøksstasjon for militære fly.Fra 1981 er Borrevannet med våtmarksområdene ved Vassbånn fredet som naturreservat.Ved vannet ligger Semb Hovedgård og Borre Golfbane.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Forhud

Forhuden er en hudfold som omgir glans på penis. Forhuden forhindrer dagligdagse berøringer og eksponeringer og er en løsning på problemet at slimhinnene bør befinne seg i et våtområde. 
Forhuden holder glans fuktig og gjør penetrering i kvinnens skjede lettere ved at hudfolden sklir tilbake under samleie. Denne glidende effekten sies å øke den seksuelle tilfredsstillelsen for både mannen og kvinnen.
Ved mannlig omskjæring fjernes forhuden. Det kirurgiske inngrepet utføres av medisinske, religiøse eller kulturelle grunner.


== Se også ==
Fimose
Omskjæring
Mannlig omskjæring
Abraham Berge

Abraham Theodor Berge (født 20. august 1851 i Lyngdal, død 10. juli 1936 i Tønsberg) var en norsk lærer,  gårdbruker, embetsmann og politiker (FV). Han var en sentral Venstre-politiker frem til partisplittelsen i 1908, og ble medstifter og første formann i Frisinnede Venstre. Berge var stortingsrepresentant 1892–1894, 1898–1912 og 1925–1927, statsråd flere ganger og statsminister 1923–1924. Abraham Berges regjering huskes særlig for riksrettssaken som ble ført mot den 1926–1927.


== Bakgrunn og yrkeskarrière ==
Berge var bosatt på Lista, hvor han jobbet som lærer på Nordbygda skole. Han var opptatt av halvøyas historie, og gav ut to bøker om dette.


== Politisk arbeid ==

Berge var i mange år Venstre-representant fra Lister og Mandals amt (nå Vest-Agder). Han møtte på Stortinget fra amtet 1892–1894 og 1898–1912 (fra 1909 for Frisinnede Venstre). Han var generalsekretær i Venstre 1899–1901, president i Odelstinget 1905, finansminister i Christian Michelsens regjering 1906–1907, kirkeminister i Jørgen Løvlands regjering 1907–1908, finansminister i Wollert Konows regjering 1910–1912 og i Otto B. Halvorsens andre regjering 1923.
Da statsminister Otto B. Halvorsen døde etter bare to måneder i statsministerstolen i sin andre regjering i 1923, ble Berge statsminister samtidig som han fortsatte som sjef for finansdepartementet (Abraham Berges regjering 30. mai 1923–25. juli 1924).
Berge gikk inn for å fjerne brennevinsforbudet i Norge, noe som gav den nye regjeringen problemer. Stortingsflertallet krevde ny folkeavstemning, og regjeringen gikk av 25. juli 1924. Johan Ludwig Mowinckel fra Venstre dannet ny regjering.


=== Riksrett ===
Abraham Berge og seks av hans statsråder ble i 1926 stilt for riksrett. Regjeringen Berge hadde tildelt bevilgninger uten å informere Stortinget. Saken var fra 1923 og beviligningene var gjort for å støtte Den norske Handelsbank. Berge og statsrådene ble 25. mars 1927 likevel frikjent (under dissens) ut fra at de hadde handlet i beste mening.


== Utmerkelser ==
Berge var innehaver av 7. juni-medaljen. Han ble hedret med storkors av St. Olavs Orden da han gikk av som statsråd i 1912.


== Bibliografi ==
Listerlandets kystværn og kaperfart 1807-14 (Tønsberg 1914; gjenutgitt 2006)
Lista. En bygdebok (Tønsberg 1926; gjenutgitt 2006)


== Stortingskomiteer ==
1925–1925 medlem i Finanskomiteen
1912–1912 medlem i Næringskomiteen
1908–1909 formann i Næringskomiteen
1906–1906 formann i Næringskomiteen
1904–1906 medlem i Næringskomiteen
1900–1903 medlem i Næringskomiteen
1898–1900 medlem i Næringskomiteen
1892–1894 medlem i Veikomiteen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bull, N.R. (red.): Norges statskalender for aaret 1907. Kristiania: H. Aschehoug & Co., 1906. Sp. 975.
Hogstad, Reidun B.: Regjeringa Abraham Berge si haldning under arbeidskonfliktane 1923/24. Hovedoppgave i historie. Bergen: Universitetet i Bergen, 1986.


== Eksterne lenker ==
(en) Abraham Berge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Abraham Berge hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Abraham Berge i Norsk biografisk leksikon
Abraham Berge hos regjeringen.no
Politiske taler av Abraham Berge, virksommeord.uib.no
Siemens (andre betydninger)

Siemens kan vise til

En enhet innen fysikk, Siemens (enhet)
Industrikonsernet Siemens
En tysk industrifamilie, se
Werner von Siemens
Arnold von Siemens
Carl von Siemens
Carl Friedrich von Siemens
Ernst von Siemens
Friedrich von Siemens
Georg von Siemens
Wilhelm von Siemens
Hans Siemens
Johannes Steen

Johannes Wilhelm Christian Steen (født 22. juli 1827 i Christiania, død 1. april 1906 i Voss) var en norsk skolemann, stortingsrepresentant (Venstre), og statsminister i periodene 1891–1893 og 1898–1902. I den første regjeringsperioden var han også finansminister; i den andre dels indreminister, dels revisjonsminister.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johannes Steen var sønn av sorenskriver og stortingsmann John Svaboe Steen og vokste opp i Vesterålen og Tromsø. Han tok artium i Christiania i 1844 og ble cand.philol. i 1848. Han var lærer i Bergen 1850–55 og i Tromsø 1855–1866. 


=== Lokalpolitiker, rektor ===
Han var ordfører i Tromsø 1856–1862 og igjen i årene 1864–1865. Fra 1866 var han rektor ved Stavanger lærde skole. Han var ordfører i Stavanger fra 1872 til 1883, og på nytt i 1885 og 1890.


=== Stortingsmann ===
Han ble stortingsrepresentant første gang fra 1859. Han var stortingsrepresentant i elleve perioder, fra 1859 til 1873, fra 1877 til 1888 og fra 1895 til 1900, til sammen 33 år. Han representerte Tromsø amt eller byene i Troms i tre perioder, Stavanger og Haugesund i seks perioder, Trondhjem og Levanger i én periode og Lillehammer, Hamar og Gjøvik i én periode. Før 1883 representerte ingen stortingsrepresentanter politiske parti, etter 1883 representerte Steen Venstre.Steen utmerket seg tidlig som en ledende politiker, og en av Stortingets beste talere. Han var Stortingsrepresentant odelstingspresident 1871–73 og 1877–81, og stortingspresident 1881–88 og 1895–98. Steen var i starten en ivrig tilhenger av Johan Sverdrup, men utover i 1880-årene ble det et motsetningsforhold mellom disse to. Dette førte til at Venstre ble splittet i «Moderate Venstre» (Sverdrup) og det «rene Venstre» (Steen).I 1884 var han medstifter av Norsk Kvinnesaksforening.


=== Statsminister 1891–1893 og 1898–1902 ===
Ved regjeringen Stangs avgang den 23. februar 1891 ble Steen kalt til å danne en ny, parlamentarisk venstreregjering, og med ham som statsminister og sjef for finans- og tolddepartementet ble denne utnevnt den 6. mars samme år. Den gamle striden med Sverige om konsulatspørsmålet hadde som følge at regjeringen Steen gikk av allerede den 2. mai 1893.
For andre gang var Steen regjeringssjef fra den 17. februar 1898 til den 21. april 1902, da han ble avløst av Otto Blehr og trakk seg tilbake fra det offentlige liv. 
Han var medlem av Den Norske Nobelkomite fra 7. august 1897 frem til han døde.Steen var innehaver av Storkorset av St. Olavs Orden.Steen er i Stavanger hedret med Rektor Steens plass og Rektor Steens gate, som begge ligger på Våland, og i Tromsø med Rektor Steens gate like nord for sentrum.


== Se også ==
Johannes Steens første regjering (6. mars 1891–2. mai 1893)
Johannes Steens andre regjering (17. februar 1898–21. april 1902)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Steen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Johannes Steen hos Norsk senter for forskningsdata 
regjeringen.no: biografi
Slektsinformasjon om Johannes Steen
Politiske taler av Johannes Steen, virksommeord.uib.no
Europall

En europall (EUR-pall eller EPAL-pall) er en standardisert lastepall og lastbærer som brukes som underlag ved transport og lagring. En helpall er 1200 mm lang og 800 mm bred, mens en halvpall er 800 mm lang og 600 mm bred. Høyden er 144 mm. En EUR-pall kan lastes med 4 tonn når den står stille (stabling osv) og 1,5 tonn i bruk (forflytning osv).Det finnes et godkjent pantesystem for godkjente paller med spesifiserte mål, materiale og kvalitet. For dagligvarebransjen er det blant annet Norsk Lastebærer Pool og Smart Retur som administrerer dette. Tre er det vanligste materialet, men det finnes også godkjente paller i resirkulert plast. European Pallet Association (EPAL) holder øye med at standarden overholdes. Det finnes også andre initiativ til plastpaller som oppfyller samme standardmål, men som ikke er sertifiserte europaller.Sett fra langsiden har godkjente europaller et ovalt merke på høyre kloss med bokstavene «EUR» inni, og på venstre kloss navnet på et europeisk jernbaneselskap, f.eks. NSB, SJ, DB, osv.Det polske jernbaneselskapet PKP har fått inndratt sin lisens fra Den internasjonale jernbaneunionen (UIC) til å autorisere polske EUR-paller med merket PKP (Polskie koleje panstwowe). Årsaken er en utglidning når det gjelder oppfylling av kvalitetskrav i henhold til standarden. PKP-paller produsert etter 1. mai 2004 er derfor å betrakte som forfalskninger av EUR-pallen.Mange produsenter lager paller tilpasset egne behov med mål som avviker fra de godkjente standardmålene. Derfor finnes det paller som avviker fra standardmålene som må holdes utenfor pantesystemet.
I Norge blir standardpaller i stor utstrekning produsert på Ilseng fengsel av folk som soner promilledom.


== Se også ==
Eurokasse, beholdere laget for å kunne stables for å fylle en europall
CEN-contianer, type konteiner tilpasset bredden til europaller ved å være litt bredere enn en ISO-container
Vekselsbeholder, type conteiner brukt på tog og lastebiler


== Referanser ==
Mardøla-aksjonen

Mardøla-aksjonen var flere mindre aksjoner mot kraftutbygging sommeren 1970 i Eikesdal i Møre og Romsdal, i fjellheimen mellom Nesset kommune og Rauma kommune. Aksjonen var en viktig symbolhendelse for betydningen av å ta vare på urørt natur. Aksjonen ble særlig kjent på grunn av den høye Mardalsfossen i Eikesdal, som skulle legges i rør.
Mardøla-aksjonen var den første aksjonen Samarbeidsgruppene for Natur- og Miljøvern tok ansvar for. Dette var en ideologisk begrunnet, ikke-voldelig direkte aksjon, noe som gjorde den enestående i sin tid. I aksjonene ble det tatt i bruk sivil ulydighet som middel i motstand mot kraftutbygging, noe som var nytt i Norge. Lederne for aksjonen ble fjernet av politiet etter at det ble organisert en leir ved anleggsveiens trasé. Blant de flere hundre aksjonistene var flere kjente personer, blant annet filosofene Arne Næss og Sigmund Kvaløy Sætreng så vel som politikeren Odd Einar Dørum. Aksjonen ble støttet av lokalbefolkningen i Eikesdal og Eresfjord. Men aksjonistene måtte trekke seg tilbake etter trusler fra andre romsdalinger, særlig var det motstand i Rauma kommune som ville få inntekter av kraftutbyggingen.
Det ble utbygging av vassdraget og Mardalsfossen er tørrlagt det meste av året. Bare noen uker i turistsesongen hver sommer slippes 2 m³ pr. sekund vann i fossen. Den gamle vassføringen kunne være vesentlig større - 40 m³ pr. sekund var ikke uvanlig i snøsmeltinga.
Protester mot utbygging av vannkraft var mye av grunnlaget for å bygge opp en slagkraftig natur- og miljøvernsbevegelse i Norge.
Etter Mardøla-aksjonen ble det laget en film, Kampen om Mardøla, og det ble skrevet flere bøker.


== Litteratur ==
Alnæs, Finn: Svart snø eller samvern : dokumentarbok fra en brytningstid, Oslo 1976.
Gleditsch, Nils Petter: Mardøla-aksjonen, Oslo 1971.
Grepstad, Jon: Mardøla. Dokumentasjon og perspektiv, Oslo 1971.
Kvaløy, Sigmund: «Fra kraftrom til elvetid. To kulturer på norsk jord.» i Kjell Haagensen og Atle Midtun: Kraftutbygging, konflikt og aksjoner, Oslo 1984.
Persen, Åsne Berre og Johansen, Jørgen: Den nødvendige ulydigheten, Oslo 1998.
Reed, Peter: Wisdom in the Open Air. The Norwegian Roots of Deep Ecology, Minnesota 1993.
Tux

Tux er den offisielle Linux-maskoten tegnet av Larry Ewing i 1996, som et resultat av en logo-konkurranse. Larry tegnet Tux på frihånd med tegneprogrammet GIMP.
Tux er en forkortelse for Torvalds Unix. Det er altså ikke en forkortelse for tuxedo (smoking), selv om mange nok assosierer smoking med pingviner. Navnet Tux ble forøvrig første gang brukt av James Hughes.
Stabblandet

Stabblandet er en øy i Aure kommune på Nordmøre. Den har et areal på 36,62 km². Inntil kommunesammenslåingen mellom Aure og Tustna, 1. januar 2006, var Stabblandet en del av Tustna kommune.


== Topografi ==
Stabblandet ligger mellom øyene Tustna i vest og Ertvågøya i øst. Like nord for Stabblandet ligger øya Solskjel, og i sør grenser Stabblandet til Vinjefjorden og til Halsa kommune på fastlandet.
Det er to fjellkjeder på Stabblandet, den kompakte Innerbergssalen/Stabben langs vestsiden av øya og fjellene Storøra og Litløra som fortsetter i en mindre bergrygg langs østsiden av øya. Mellom disse ligger dalen Soleimsdalen. Innerbergsalen er med sine 908 moh forøvrig også høyeste topp i Aure kommune. Den er også Sør-Norges høyeste øytopp.


== Bosetting ==
Hoveddelen av befolkningen på Stabblandet bor på den relative flatlendte nordenden av øya, på gårdene Soleim og Nygarden, og særlig i grenda Nordheim lengst nordøst.


== Veinett ==

Stabblandet ble i 2007 landfast med Ertvågøya da Imarsundprosjektet ble ferdigstilt. Før dette var det fergesamband fra Aukan fergekai til Vinsternes på Ertvågøya, Edøya i Smøla kommune og Forsnes på Hitra. Det er også veiforbindelse til Tustna med broen over Sålåsundet. I januar 2009 ble det kabelfergeforbindelse fra Nordheim til Solskjelsøya.


== Referanser ==