jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sergio Sebastiani

Sergio Sebastiani (født 11. april 1931 i Montemonaco i Italia) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og er president for Den hellige stols Prefektur for økonomiske anliggender.
Sergio Sebastiani studerte filosofi og katolsk teologi og ble presteviet i 1956. Han promoverte til doktor i kirkerett ved Lateranuniversitetet i Roma og ble deretter kalt til tjeneste i pavestolens diplomatiske tjeneste.
Han tjenestegjorde som pavelig diplomat i Peru, Brasil og Chile, og deretter arbeidet han i Statssekretariatet i Vatikanet.
I 1976 ble han erkebiskop, og ble nuntius (pavelig ambassadør) i Madagaskar og Mauritius, og deretter i Tyrkia. I 1994 ble han generalsekretær for Sentralkomiteen for forberedelsen av Det hellige år 2000. Siden 1997 har han vært president for Den Hellige Stols Prefektur for økonomiske anliggender. Han ble kreert til kardinal i 2001, med Sant'Eustachio som titulus.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
Kardinal Jean Villot (1905-1979) *1954
Kardinal Sergio Sebastiani


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sumphjort

Sumphjort (Blastocerus dichotomus) er det største søramerikanske hjortedyret og er godt tilpasset livet i sumpene her. I mellom hovene har den elastisk vev som forhindrer at den synker ned i gjørma på dens foretrukne beitested. Den har rødaktig pels som blir mer mørk utover vinteren. Halen dens er omtrent ti cm lang, og er rødlig og buskete. Arten er blant annet utbredt i Brasil, Paraguay, Uruguay og Argentina, og den er blant annet vanlig i det enorme våtmarkssystemet Esteros del Iberá.


== Eksterne lenker ==
(en) sumphjort i Encyclopedia of Life 
(en) sumphjort i Global Biodiversity Information Facility 
(en) sumphjort hos ITIS 
(en) sumphjort hos NCBI 
(en) Kategori:Blastocerus dichotomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Blastocerus dichotomus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Blastocerus dichotomus – detaljert informasjon på Wikispecies
William Wakefield Baum

William Wakefield Baum (født 21. november 1926 i Dallas i USA, død 23. juli 2015 i Washington D.C.) var kardinal i den katolske kirke, tidligere erkebiskop av Washington, og tidligere pavelig storpønitentiar.


== Liv ogvirke ==
Han ble presteviet i 1951, og deltok som rådgiver (peritus) ved det Annet Vatikankonsil i 1961, og ble utnevnt til æresprelat i 1968. I 1970 ble han biskop av Springfield-Cape Girardeau, og i 1973 ble han erkebiskop av Washington. Tre år senere, den 24. mai 1976 ble han kreert til kardinalprest av pave Paul VI, med Santa Croce in via Flaminia som tittelkirke.
Han deltok på begge konklavene i 1978 og ved konklavet i 2005. Ved konklavet i 2005 var han ved siden av kardinal Ratzinger, den valgte paven, den eneste kardinal som ikke var utnevnt av Johannes Paul II, og som tidligere hadde deltatt på et konklave.Han har innehatt en rekke posisjoner ved kurien siden 1980.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810
Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768-1828) *1817
Biskop John Dubois (1764-1842) *1826
Biskop John Joseph Hughes (1797-1864) *1838
Kardinal John McCloskey (1810-1885) *1844
Erkebiskop Michael Augustine Corrigan (1839-1902) *1873
Biskop Charles Edward McDonnell (1854 -1921) *1892
Biskop Thomas Edmund Molloy (1884-1956) *1920
Biskop Raymond Augustine Kearney (1902-1956) *1935
Kardinal John Joseph Carberry (1904-1998) *1956
Kardinal William Wakefield Baum (1926-2015) *1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
katolsk.no
Sørlig pudu

Den sørlige puduen (Pudu pudu) er det minste nålevende medlemmet av hjortedyrene (Cervidae), og er nå regnet som en utrydningstruet art etter flere år med sterk jakt, konkurranse og miljøødeleggelser. Det spesifikke nummeret på ville dyr er ukjent, fordi den er meget sky. Puduen veier kun 6–8 kg, og har en mankehøyde på omtrent 35 cm.


== Atferd ==
Puduen er et meget lite dyr som man sjelden ser stort av. Om dagen gjemmer den seg under den tette regnskogen for å unngå å bli oppdaget av rovdyr. En fullvoksen pudu har tykk, rødbrun pels som lett kan motstå de varierende klimaforholdene den opplever i dets utbredelsesområde. Puduen lever det meste av sitt liv alene, men i paringstiden danner den ofte par eller hele familiegrupper. Puduen er også meget varsom, og pleier å bevege seg sakte igjennom tett vegetasjon og stopper opp til tider for å se om det er farer rundt den.


== Føde ==
Puduen spiser frukt, blader og kvister. Puduen er relativt intelligent, og kan reise seg på bakbeina, bøye ned planter for å nå sin favorittmat. Puduen drikker svært sjelden, da den får i seg det meste av vannet den trenger igjennom føden.


== Forplantning ==
Paringstiden varer fra april til juni. Hannen feller det lille geviret sitt straks etter, i juli, og så vokser det ut et nytt ett innen november. Hunnen er drektig i omtrent sju måneder, og føder vanligvis kun én kalv. Hannen får sitt første gevir når han er tre måneder gammel, og er kjønnsmoden vanligvis innen ett år.


== Tilstand og utbredelse ==
Den sørlige puduen finnes kun i det sørlige Chile og i Sørvest-Argentina. Det blir drevet jakt på puduen ved å slippe hunder ut som jager puduen ut i et vann, hvor jegerne venter i båter. Etter at man satte ut hjort i Argentina i 1920-årene, og senere også rådyr og dåhjort har pudu-bestanden gått sterkt tilbake, etter sterk konkurranse om føden.
Puduens leveområde er i Andes-fjellene, helt fra nede ved kysten til langt over 2000 meter over havet. Den lever i tempererte skoger, hvor det er milde og nedbørsrike vintere. Likevel er det vanlig at puduen vandrer nedover hvis vinteren er kald.


== Eksterne lenker ==
(en) Sørlig pudu i Encyclopedia of Life 
(en) Sørlig pudu i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sørlig pudu hos Fossilworks 
(en) Sørlig pudu hos ITIS 
(en) Sørlig pudu hos NCBI 
(en) Kategori:Pudu puda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pudu puda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pudu puda – detaljert informasjon på Wikispecies
Målmannen

Målmannen er et målpolitisk tidsskrift som redigeres på høgnorsk. Utgiver er Samorganet Målmannen, og redaktør er Olav Torheim.


== Formål ==
De som står bak Målmannen mener bladet sikter seg inn mot mennesker som søker etter nye tilnærminger til målsaken, og at bladet har en særgjerning i å sette søkelys på språklige emner med følger for den norske målreisningen. Etter deres syn er det behov for ordskifte og en større bevisstgjøring om de grunnleggende spørsmålene i målsaken. De mener også at det er viktig å vise det høgnorske målet i bruk, i artikler og innlegg av mer allment slag.
Den tradisjonelle nynorsken fra 1917 er ikke så mye brukt, og Målmannen mener det bør gjøres en innsats for å holde oppe en levende høgnorsk skrifttradisjon. Målmannen er ment å være «ei rettleiding for deim som ynskjer å odla skriftmålet sitt i norsk leid.»


== Redaksjonell profil ==
27. januar 2006 ble to av redaksjonsmedlemmene intervjuet i radioprogrammet Sånn er livet. Her slår de fast at de anser det som viktig å fremme nynorsk på nye felt, og at målreisningen er like mye en praktisk oppgave som et spørsmål om ideologi og politikk. Redaksjonens holdninger gjenspeiles i bladets profil, som de siste årene har tatt for seg både historiske, politiske, litterære og naturvitenskapelige emner, selv om norsk målreisning fortsatt er den røde tråden i bladet.


== Historie ==
Målmannen ble opprettet i kjølvannet av en intern konflikt i Vestmannalaget i 2002. Opptaksmennene var tidligere medarbeidere i bladet Vestmannen. Etter deres syn beveget ledelsen i Vestmannalaget seg bort fra lagsformålet, arbeid og strid for høgnorsk mål, og dette manifesterte seg i en omlegging av bladet Vestmannen der den sittende redaktøren ble kastet og utgivelsesruta redusert fra ti til seks nummer i året.
Redaktør for Målmannen var Olav Torheim i 2002, deretter Klaus Johan Myrvoll i 2003, 2004 og nummer 1/2005, og fra nummer 2/2005 var Torheim tilbake som redaktør.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jostedalsrypa

Jostedalsrypa er navnet på ei jente som ifølge sagnet var den eneste i Jostedalen som overlevde svartedauden, den store pesten som herjet Norge på 1300-tallet.


== Sagn ==
Historien om Jostedalsrypa sier at hun var datter i en stormannsfamilie fra Sogn, som sammen med flere av de rikeste familiene i Sogn bosatte seg i Jostedalen for å slippe unna svartedauden.
De nye innbyggerne i Jostedalen skal ha isolert seg fullstendig fra omverdenen for å unnslippe pesten, men den nådde til slutt fram til de små gårdene i den lille dalen.
Etter at pesten hadde herjet seg ferdig, sier sagnet at noen mennesker tok seg opp til Jostedalen for å se om folket der hadde overlevd. Da de kom til dalen røyk det ikke fra noen piper, og samtlige innbyggere var døde. Ved en av de mest avsideliggende gårdene i dalen fant de fotspor i snøen. Da de fulgte sporene fant de ei lita jente som var i live. De forsøkte å fange henne, men hun prøvde å rømme unna, og da de fanget henne klarte de bare å få ut av henne tre ord – «Mor, vetle rjupa», derav navnet «Jostedalsrypa». I tillegg sies det at jentas mor hadde lagt henne i ei seng av fjær like før hun døde, og at det hadde vokst ut fjær på ryggen hennes.
Jenta ble tatt med disse menneskene tilbake til sivilisasjonen, og noen påstår at hun gifta seg med en dansk rikmann og flytta til Danmark, mens andre påstår at hun ble gift på gården Bjørkahaug, og andre igjen mener at hun ble gårdkone på Røneid i Gaupne i Luster kommune . Slekten til jenta ble kalt Rypeslekten.


== Virkelighet ==
Nyere undersøkelser viser at Jostedalen ikke var så utdødd som sagnet forteller. Det har vært drevet jordbruk og vært bosetting i dalen uten avbrekk både under og etter svartedauden. Sagnet kan likevel godt for eksempel bære i seg et minne om utflyttingen fra Jostedalen i forbindelse med folketapet under pestens ødeleggelser.
Jostedal historielag har på sitt nettsted en grundig gjennomgang av sagnet og har også gjort det mulig å lese en mengde varianter av sagnet. En skulptur i granitt av Jostedalsrypa utenfor Breheimsenteret ble i august 2016 avduket av ordføreren i Luster kommune. Skulpturen er hugget av billedkunstneren Stig Eikaas.


== Se også ==
Trollsyn, norsk film basert på sagnet.


== Referanser ==
Andrew Lloyd Webber

Andrew Lloyd Webber, baron Lloyd-Webber, (født 22. mars 1948) er en britisk musikalkomponist.  
Gjennom karrieren har han produsert flere musikaler samt arrangert musikk til to filmer (Gumshoe og The Odessa File) og et rekviem (en latinsk sjelemesse). Per 2017 hadde Lloyd Webber vunnet syv Tony Awards, tre Grammy Awards (samt Grammy Legend Award), én Oscar, fjorten Ivor Novello Awards, syv Oliver Awards, én Golden Globe og én BRIT Award. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Lloyd Webber er antageligvis det siste århundrets mest populære teaterkomponist, og flere av hans musikaler har vært satt opp i flere tiår, både på Broadway i New York og West End i London.
I 2009 komponerte han Storbritannias bidrag til Eurovision Song Contest, It's My Time, fremført av Jade Ewen. Andrew Lloyd Webber deltok som pianist. Bidraget endte på femteplass.Han er eier av sju teatre i London, blant annet Theatre Royal Drury Lane og London Palladium.


== Oppsetninger/musikaler ==
Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat (1968) (Tim Rice)
Jesus Christ Superstar (1972) (Tim Rice)
By Jeeves (1975) (Alan Ayckbourn)
Evita (1976) (Tim Rice)
Cats (1981) (basert på T.S. Eliots bok fra 1939)
Song and Dance (1982) (Don Black)
Starlight Express (1984) (Richard Stilgoe)
The Phantom of the Opera (1986) (Richard Stilgoe / Charles Hart) (basert på Gaston Leroux' bok fra 1911)
Aspects of Love (1989) (Don Black / Charles Hart)
Sunset Boulevard (1993) (Don Black / Christopher Hampton)
Whistle Down the Wind (1997) (Jim Steinman)
The Beautiful Game (2000) (Ben Elton)
Tell Me on a Sunday (2003) (Don Black / Jackie Clune)
The Woman in White (2004) (David Zippel)
Love Never Dies (2010) (Glenn Slater)
Stephen Ward (2013) (Don Black / Christopher Hampton(Tekstforfatter er satt i parentes.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andrew Lloyd Webber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andrew Lloyd Webber på Internet Movie Database 
(sv) Andrew Lloyd Webber i Svensk Filmdatabas 
(da) Andrew Lloyd Webber på Filmdatabasen 
(da) Andrew Lloyd Webber på Scope 
(fr) Andrew Lloyd Webber på Allociné 
(en) Andrew Lloyd Webber på AllMovie 
(en) Andrew Lloyd Webber hos Turner Classic Movies 
(en) Andrew Lloyd Webber hos The Movie Database 
(en) Andrew Lloyd Webber hos Internet Broadway Database 
(en) Andrew Lloyd Webber på Apple Music 
(en) Andrew Lloyd Webber på Discogs 
(en) Andrew Lloyd Webber på MusicBrainz 
(en) Andrew Lloyd Webber på Spotify 
(en) Andrew Lloyd Webber på Songkick 
(en) Andrew Lloyd Webber på Last.fm 
(en) Andrew Lloyd Webber på AllMusic 
Andrew Lloyd Webber på Twitter 
Andrew Lloyd Webber på Facebook 
Andrew Lloyd Webber på Instagram 
Andrew Lloyd Webber på YouTube 
Andrew Lloyd Webber på Myspace 
Andrew Lloyd Webber på TikTok 
(en) Andrew Lloyd Webber hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Andrew Lloyd Webber hos The Peerage
Stanisław Dziwisz

Stanisław Jan Dziwisz (født 27. april 1939 i landsbyen Raba Wyżna i Polen) er kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av Kraków i Polen. Han var tidligere pave Johannes Paul IIs privatsekretær.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Stanisław Dziwisz var sønn av jernbanearbeideren Stanisław Dziwisz og hans hustru Zofia Bielarczyk. Han var femte barn av syv (han hadde to brødre og seks søstre).Under annen verdenskrig, skjulte familien en jøde i deres hjem. Da Stanisław jr var bare ni år gammel, døde faren etter å ha blitt truffet av et tog mens han krysset jernbanesporene. Han gikk på det klassiske lycéum i Nowy Targ og var uteksaminert derfra i 1957.Dziwisz begynte så på presteseminaret i Kraków, der han tok studier i filosofi og teologi.


=== Prest ===
Dziwisz ble presteviet 23. juni 1963 av daværende biskop Karol Wojtyła, og ble i oktober 1966 hans sekretær da denne ble promovert til erkebiskop av Kraków. Han hadde da nettopp også tatt spesialutdannense i liturgi og tok lisensiatsgraden i emnet i 1967.Da Karol Wojtyła ble pave (Johannes Paul II) i 1978 fulgte han med til Roma.


=== Biskop, erkebiskop, kardinal ===
Han ble bispeviet i 1998 og gitt titulærbispedømmet San Leone. Den 29. september 2003 ble han promovert til erkebiskop. Han forble pavens personlige sekretær til hans død i 2005.
Ni dager etter pave Johannes Paul IIs død flyttet han ut av Vatikanet og bosatte seg nord i Roma.
Den 3. juni 2005 ble han utnevnt til erkebiskop av Kraków av pave Benedikt XVI.
Den 22. februar 2006 ble det annonsert at han skulle bli kreert til kardinal av Benedikt XVI ved konsistoriet som så fant sted den 24. mars 2006, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.


== Episkopalgenealogl ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Ptanisław Dziwisz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Amleto Giovanni Cicognani

Amleto Giovanni Cicognani (født 24. februar 1883 i Brisighella ved Faenza i  Emilia-Romagna i Italia, død 17. desember 1973 i Roma) var en katolsk kardinal. Han var kardinalstatssekretær og dekanus for kardinalskollegiet.


== Liv og virke ==
Han ble presteviet i 1905, og studerte deretter de neste fem årene i Roma, hvor han tok doktorgrad innen teologi, filosofi og kirkerett. Han var virksom som medarbeider ved Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen og Kongregasjonen for biskopene.


=== Erkebiskop ===
I 1933 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av Laodicea in Phrygia. Han ble bispeviet av kardinal Raffaele Carlo Rossi. Medkonsekratorer var Giuseppe Pizzardo og Carlo Salotti.
Han ble også utnevnt til apostolisk delegat for USA, en posisjon han innehadde i 25 år.


=== Kardinal ===
Pave Johannes XXIII utnevnte ham i 1958 til kardinalprest med tittelkirken San Clemente. Cicognani var den andre i sin familie som ble kardinal; hans bror Gaetano Cicognani var blitt kardinal fem år tidligere.
I 1959 ble han sekretær for Kongregasjonen for østkirkene og i 1961 ble han kardinalstatssekretær. Pave Paul VI gjorde ham dessuten i 1968 til president for Administratio Patrimonii Sedis Apostolicae. Den 23. mai 1962 ble han forfremmet til kardinalbiskop av Frascati.
Cicognani trådte 30. april 1969 tilbake fra alle sine tidligere verv. Den 24. mars 1972 ble han valgt til dekanus for kardinalskollegiet og ble dermed kardinalbiskop av Ostia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Heilefjellet

Heilefjellet (også kalt Hellefjellet) er et fjell som går langs sørsiden av Førdefjorden. Fjellet er delt mellom kommunene Askvoll og Sunnfjord. Heilefjellet går stupbratt rett opp fra Førdefjorden til det høyeste punktet Blægja (1 304 meter over havet). Videre øst finner man Heilestaurane. Midt på fjellet ligger isbreen Blåfonna, også kalt Trollfonna. Heilefjellet ligger plassert på Askvollhalvøya. Det er det høyeste fjellet mellom Sognefjorden og Førdefjorden.


== Referanser ==
Bedford (bilmerke)

Bedford var et britisk bilmerke eid av Bedford Vehicles, et datterselskap til Vauxhall Motors, som igjen var et datterselskap av General Motors. Bedford ble etablert i 1930, og produserte nyttekjøretøyer.
I 1986 ble Bedford-fabrikken i Luton, England omorganisert i et samarbeid med Isuzu. Det nye selskapet IBC Vehicles produserte en europeisk versjon av Isuzu MU Wizard kalt Vauxhall Frontera, samt en rekke Renault-designede varebiler som ble solgt under GMs merkenavn Vauxhall og Opel. Bedford-navnet forsvant på varebiler i 1990 til fordel for Vauxhall.
Bedford-fabrikken ble solgt til David Brown Ltd. i 1987, og det nye selskapet fikk navnet AWD Trucks. AWD Trucks gikk konkurs i 1992, og ble kjøpt av Marshall of Cambridge.
I 1998 kjøpte General Motors ut Isuzu av IBC-partnerskapet, og flyttet produksjonen av Vauxhall Frontera til en annen fabrikk i Ellesmere Port.


== Liste over Bedfords biler ==


=== Bedford-modeller ===
Bedford Chevanne
Bedford HA
Bedford Beagle
Bedford Astramax
Bedford Midi
Bedford Rascal
Bedford Brava
Bedford CA [1] [2]
Bedford CF [3][4]
Bedford MW
Bedford W series
Bedford K series
Bedford M series
Bedford O series
Bedford A series
Bedford D series
Bedford S series
Bedford ML (buss)
Bedford OB (buss)
Bedford J (buss og lastebil)
Bedford SB (buss)
Bedford VAS (buss)
Bedford TJ
Bedford TL
Bedford TK
Bedford MK
Bedford KM
Bedford VAL (buss)
Bedford VAM (buss)
Bedford Y series (busser)
Bedford TM


=== Opel (Vauxhall)-modeller ===
Vauxhall Midi
Opel Astra
Opel Campo
Vauxhall Rascal
Opel Frontera
Opel Vivaro


=== Renault-modeller ===
Renault Trafic


== Eksterne lenker ==
(en) Bedford vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bedford World
Victor and Bedford Owners Club Arkivert 15. august 2006 hos Wayback Machine.