jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Victoria av Tyskland

Victoria av Sachsen-Coburg-Gotha (født prinsesse Victoria Adelaide Mary Louisa av Storbritannia og Irland den 21. november 1840 på Buckingham Palace, London, død 5. august 1901 på Schloss Friedrichshof, Kronberg im Taunus) var keiserinne av Tyskland og dronning av Preussen i 1888. 
Hun var datter og eldste barn av prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha og dronning Victoria av Storbritannia, og gift med Fredrik III av Tyskland. Hun var mor til keiser Vilhelm II. Hun var en svært liberal person, og påvirket sin mann med sine liberale synspunkter. 
Alle breve hun og hennes mor sendte hverandre er bevart, totalt sendte Victoria av Tyskland ca 4.000 brev til sin mor dronning Victoria og dronning Victoria sendte 3.777 brev tilbake. Disse brevene gir godt innsyn i livet ved hoffene. 
Victoria døde i august 1901 i Friedrichshof av kreft, og ble begravet ved siden av sin mann i mausoleet i Friedenskirche i parken i slottsanlegget Sanssouci i Potsdam utenfor Berlin. Begge gravene ble bevart under og etter den andre verdenskrig. 


== Barn ==
Hun fødte åtte barn: 

Vilhelm (1859–1941), konge av Preussen og tysk keiser, Han fikk 7 barn.
Charlotte (1860–1919) – gift med Bernhard, hertug av Sachsen-Meiningen. De hadde en datter.
Heinrich (1862–1929) - gift med prinsesse Irene av Hessen. De fikk tre sønner.
Sigismund (1864–1866) - døde bare to år gammel
Viktoria (1866–1929) – gift med Adolf, prins av Schaumburg-Lippe. Ingen barn
Waldemar (1868–1879) - døde bare 11 år gammel
Sofia av Preussen (1870–1932) – dronning av Hellas gjennom sitt ekteskap med Konstantin I av Hellas. 6 barn.
Margarethe (1872–1954) - gift med prins Frederick av Hessen. De fikk 6 sønner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tysk side med slektstavle
Seierssøylen

Seierssøylen (tysk Siegessäule) er en av Berlins mest berømte severdigheter. Den står på plassen Grosser Stern i midten av den store parken Tiergarten. Rundt søylen er det en rundkjøring hvor gatene Straße des 17. Juni, Altonaer Straße, Spreeweg og Hofjägerallee møtes. 
Søylen ble oppført mellom 1864 og 1873 til minne om Preussens seire i Den østerrikske arvefølgekrig mot Østerrike og mot Frankrike, og i Første slesvigske krig mot Danmark i Schleswig-Holstein. Bronseskulpturen av den romerske seiersgudinnen Victoria ble tilføyd til minne om den endelige seieren mot Frankrike, noe som ledet til den tyske riksgrunnleggelse. Søylen ble innviet på Sedandagen 2. september 1873; 3-årsdagen til minne om slaget ved Sedan i den fransk-prøyssiske krig.
Opprinnelig var søylen 50,66 meter høy og stod på Platz der Republik (tidligere kjent som Königsplatz) foran Riksdagen. Men i 1939 ble den demontert og flyttet til sin nåværende plassering i Tiergarten. Samtidig fikk den en sokkel som øket høyden til dagens 66,89 meter. Etter 2. verdenskrig ønsket Frankrike å få søylen fjernet, men USA og Storbritannia godtok ikke dette.
Inni søylen fører en vindeltrapp med 285 trinn opp til utsiktsplattformen 50 meter over bakken.
Lignende byggverk er El Ángel de la Independencia i Mexico by, Fredsengelen i München og Julisøylen på Place de la Bastille i Paris.


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin Victory Column – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berliner Siegessäule – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Seierssøylen på Structurae
Berlin.de
Schloss Friedrichshof

Schloss Friedrichshof i Kronberg im Taunus ble oppført 1889-1894 som enkesete for keiserinne Victoria av Tyskland, oppkalt etter hennes avdøde mann Friedrich. Slottet er i tudorstil. Her tilbragte enkekeiserinnen det meste av sitt liv etter mannens død. Slottet med inventar, forskjellige kunstsamlinger og hennes skriftlige etterlatenskaper, bl.a. en omfattende korrespondanse med hennes mor, dronning Victoria av Storbritannia, ble overlatt keiserinnens yngste datter, landgrevinne Margarethe av Hessen.
Idag brukes slottet som luksushotell, og eies sammen med det tilhørende parkanlegget av Hessische Hausstiftung. Fremdeles befinner seg store deler av det opprinnelige inventaret og kunstverker fra Victorias samling her. Og hennes omfangsrike bibliotek er tilgjengelig.


== Eksterne lenker ==
Schlosshotel Kronberg – Historie
Annette von Droste-Hülshoff

Annette Elisabeth baronesse von Droste-Hülshoff (født 10. januar 1797 på Burg Hülshoff ved Münster, død 24. mai 1848 i Meersburg ved Bodensee) var en tysk forfatterinne. Hun regnes som en av de største tyske kvinnelige diktere.
Hun stammet fra gammel westfalisk, katolsk adel, og førte et meget tilbaketrukket liv. Hun var i sin barndom og ungdom meget sykelig, og ble mellom 1812 og 1819 undervist av professor Anton Sprickmann. Etter farens død flyttet hun med moren til dennes enkesete Haus Rüschhaus ved Nienberge.


== Verker ==
Gedichte, 1838
Die Judenbuche (novelle), 1842
Gedichte, 1844
Westfälische Schilderungen, 1845
Das geistliche Jahr (diktsyklus), 1851
Der Knabe im Moor (ballade)
Letzte Gaben (Nachlass), 1860
Briefe von Annette von Droste-Hülshoff und Levin Schücking


== Referanser ==


== Litteratur ==
P. Berglar: Annette von Droste-Hülshoff. Rowohlt Verlag, Reinbek 1967
Levin Schücking: Annette von Droste. Stuttgart 1964
E. Staiger: Annette von Droste-Hülshoff. Frauenfeld 1967


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Annette von Droste-Hülshoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Annette von Droste-Hülshoff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Annette von Droste-Hülshoff på Discogs 
(en) Annette von Droste-Hülshoff på MusicBrainz 
(de) Biographie
(de) Droste-Hülshoff-Texte im Projekt Gutenberg-DE
(de) Gedichte – Hörproben zum Download
Goldbachs formodning

Goldbachs formodning er et av de eldste uløste problemene i matematikk. Formodningen sier: 

Ethvert partall større enn 2 kan bli skrevet som summen av to primtall.Formodningen ble fremsatt i en brevveksling mellom Christian Goldbach og Leonhard Euler. Goldbach fremsatte i sitt brev til Euler formodningen at ethvert oddetall større enn 5 kan skrives som summen av tre primtall. Denne formodningen kalles i dag Goldbachs svake formodning. I sitt svar foreslo Euler formodningen som i dag er kjent som Goldbachs formodning, også kalt Goldbachs sterke formodning.
Den sterke formodningen impliserer den svake, siden alle oddetall større enn 5 er summen av et partall og primtallet 3.


== Referanser ==
Utdanningsforbundet

Utdanningsforbundet er en norsk fagforening for pedagoger, stiftet 2. oktober 2001. Forbundet hadde i overkant av 170 000 medlemmer i 2016  og har i dag 185 000 medlemmer (2019).
Organisasjonen kom til ved en sammenslåing av fagforeningene Norsk Lærerlag og Lærerforbundet. Medlemmene kommer fra blant annet barnehage, grunnskole, skolefritidsordning, videregående opplæring, høgskole, universitet, pp-tjenesten og utdanningsadministrasjon, og har medlemmer på nesten 12 000 arbeidsplasser i Norge. Forbundet er organisert under Hovedorganisasjonen for universitets- og høyskoleutdannede (Unio).


== Tidslinje ==
1892 – Norges Lærerlag ble stiftet i Trondheim
1892 – Filologenes og realistenes landsforening ble stiftet
1912 – Norges Lærerindeforbund ble stiftet i Kristiania
1914 – Norske Spesialskolers Lærerlag ble stiftet
1924 – Norges Skolelederlag ble stiftet
1939 – Norsk Øvingslærerlag ble stiftet
1948 – Norske Barnehagelærerinners Landsforbund ble stiftet
1960 – Fellesutvalget for Norges Lærerinneforbund og Norges Lærerlag ble dannet
1964 – Felles komité for lærerorganisasjonene ble samordnet for å forberede en sammenslutningsavtale og felles lovverk
1965 – Norske Barnehagelærerinners Landsforbund ble innmeldt i Norges Lærerlag
1966 – Norsk Lærerlag ble stiftet 9. juli i Oslo. Oslo Lærerinnelag og Oslo Lærerlag valgte å stå utenfor.
1968 – Oslo Lærerinnelag fremforhandlet egen avtale, og tilsluttet seg Norsk Lærerlag.
1979 – Oslo Lærerlag fremforhandlet egen avtale og tilsluttet seg Norsk Lærerlag.
1993 – Lærerforbundet ble stiftet ved at Norsk Undervisningsforbund, Norsk Faglærerlag, Norsk Handelslærerlag og Norsk Spesiallærerlag fusjonerte.
2001 – Lærerforbundet og Norsk Lærerlag holder ekstraordinære landsmøter, og beslutter å slå seg sammen til én organisasjon.
2001 – Utdanningsforbundet ble formelt stiftet 2. oktober, og hadde første virkedag, den 1. januar 2002.
2002 - Helga Hjetland, lederen for Norsk Lærerlag ble første leder for UDF etter sammenslåingen
2009 – Lærernes Hus - Utdanningsforbundets konferansesenter åpner i Oslo


== Organisasjon ==
Forbundet har 11 fylkeslag, i tillegg til lokallag i alle kommuner (i Norge).
Pedagogstudentene i Utdanningsforbundet er et studentlag som er underlagt Utdanningsforbundet. Studentlaget har flere over 20 000 medlemmer, pr. 2021.


== Eksterne medlemskap ==
Utdanningsforbundet er medlem i hovedorganisasjonen Unio, og forhandler gjennom Unio om lønns- og arbeidsvilkår for medlemmene i statlig og kommunal sektor (KS og Oslo kommune), og i Spekter, Virke og Kirkelig Arbeidsgiverorganisasjon (KA). Utdanningsforbundet forhandler også direkte med Private Barnehagers Landsforbund – A og Trygge Barnehager/FUS om medlemmenes lønns- og arbeidsvilkår.


== Publikasjoner ==
Fagforeningen utgir tidsskriftene Utdanning, Bedre Skole, Første steg, Yrke og Spesialpedagogikk – og er medutgiver av Norsk pedagogisk tidsskrift.


== Ledere ==
2002 – 2009: Helga Hjetland
2010 – 2012: Mimi Bjerkestrand (er valgt for perioden til og med 2012)
2013 – 2015: Ragnhild Lied
2016 – Steffen Handal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utdanningsforbundets nettsted
Lure coursing

Lure coursing (LC) er en form for hundesport, der hundene jakter på en falsk hare (lokkehare). Sporten tar utgangspunkt i ekte «coursing» på hare, men siden denne formen for (u)sport nå mer enten er forbudt (Skandinavia) eller står i fare for å bli det, er lokkeharen en bra erstatter. Hundene ser heller ikke ut til å bry seg i særlig grad om haren er ekte eller ikke.
En plastpose, fille el.l. knytes fast i enden av en lang line, som i sin tur strekkes i et mønster av mer eller mindre krappe svinger (gjennom trinser) rundt en bane av gress. Lokkeharen trekkes så rundt banen av en motor som styres av en pilot, mens hundene jakter på lokkeharen.
Sporten er i stor grad knyttet til mynderasene og deres naturlige jakt- og løpstrang, men også andre raser kan ha stor glede av denne leken. Det viktigste er at man stiller opp hunder med en forholdvis lik løpskapasitet. Det er også meget viktig at hundene er godt trente, da belastningen under løp er meget stor. Det er imidlertid svært sjelden skader i denne sporten.
Det er gjerne flere (2 er mest vanlig) hunder som «jakter» samtidig i en innbyrdes konkurranse. Dommerne bedømmer (gir poeng) til hver hund for seg, etter gitte regler og retningslinjer. Noen av kriteriene som bedømmes er (i rekkefølge) hundenes bevegelighet, fart, utholdenhet, entusiasme og jaktevne. I den offisielle delen av denne sporten konkurreres det rasevis, men tisper og hanner konkurrer sammen. Det løpes 2 omganger. Maksimal poengsum er 100, fordelt på 20 poeng på hver av kriteriene ovenfor. Godkjent prøve krever minst 50 poeng. Vinner er den som oppnår høyeste poengsum. Dersom 2 hunder har samme poengsum avgjører vinneren etter den som oppnådde flest poeng i det andre løpet.
Sporten er meget populær i utlandet. I Norge organiseres den offisielt gjennom Norsk Kennel Klub og raseklubbene, som arranger offisielle treninger, lisensløp og konkurranser.


== Eksterne lenker ==
Norsk Myndeklubb
NKK regler for LC (PDF)
(en) Lure-Coursing Explained? (YouTube)
(fr) U'soon et R'icheriffen, les zazas de Rich (YouTube)
Imre Kertész

Imre Kertész (født 9. november 1929 i Budapest, død 31. mars 2016 samme sted) var en ungarsk forfatter og oversetter av tysk litteratur. Han vant Nobelprisen i litteratur i 2002.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kertész ble som jøde deportert fra Ungarn til Auschwitz i juli 1944, men en dag senere til konsentrasjonsleiren Buchenwald. Den 11. april 1945 ble han befridd og kunne vende hjem til Budapest. Der arbeidet han som journalist og skribent.


=== Forfatter ===
Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), handler om 15-åringen György Köves' opplevelser i flere konsentrasjonsleirer. Boken har blitt tolket av noen som selvbiografisk, selv om Kertész bestrider dette. Kertész' litteratur fikk lite gjennomslag i Ungarn. Han flyttet til Tyskland, der han begynte å oversette tysk litteratur til ungarsk. Han har bl.a. oversatt  Friedrich Nietzsche, Friedrich Dürrenmatt, Arthur Schnitzler, Tankred Dorst og Ludwig Wittgenstein. Etter tre utgivelser i 1970-årene utgav ikke Kertész flere egne romaner før mot slutten av 1980-årene.
I 2002 ble han tildelt Nobelprisen i litteratur for «ett författarskap som hävdar den enskildes bräckliga erfarenhet mot historiens barbariska godtycke». Kertész ble i 2000 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.Kertész bodde fra 2000 i Berlin, og ytret seg ofte kritisk om forholdene i fødelandet Ungarn, selv om han fortsatt skrev på ungarsk. Hans mest kjente bok, Sorstalanság (1975), har også blitt filmatisert. Filmen Uten skjebne har blitt kjent for en litt annerledes måte å fremstille holocaust på, nemlig gjennom øynene til en ung 14-åring.


== Bibliografi ==
Sorstalanság (1975). – På norsk som Uten skjebne, oversatt fra ungarsk av Kari Kemény. (Pax, 2002)
A nyomkereső (1977)
Detektívtörténet (1977)
A kudarc (1988). – På norsk som Fiasko, oversatt fra ungarsk av Kari Kemény. (Pax, 2005)
Kaddis a meg nem született gyermekért (1990). – På norsk som Kaddisj for et ikke født barn, oversatt fra ungarsk av Ove Lund. (Pax, 2000)
Az angol lobogó (elbeszélés, 1991)
Gályanapló (1992)
Jegyzőkönyv (1993)
A holocaust mint kultúra (esszé, 1993)
Valaki más: a változás krónikája (1997)
A gondolatnyi csend, amíg a kivégzőosztag újratölt (1998)
A száműzött nyelv (2001)
Felszámolás (2003). – På norsk som Likvidasjon, oversatt fra ungarsk av Kari Kemény. (Pax, 2006)
K. dosszié (2006). – På norsk som K. mappe, oversatt fra ungarsk av Kari Kemény. (Pax, 2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Imre Kertész – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Imre Kertész på Internet Movie Database 
(da) Imre Kertész på Filmdatabasen 
(en) Imre Kertész på AllMovie 
(en) Imre Kertész hos The Movie Database 
(en) Imre Kertész på Discogs 
(en) Nobelstiftelsen
Forsvarsdepartementet (USA)

Forsvarsdepartementet (engelsk Department of Defense) er et departement i den amerikanske regjeringen. Departementet har ansvar for landets forsvar og administrerer det amerikanske militærvesenet. Forsvarsdepartementet ledes av en sivil statsråd utnevnt av den amerikanske presidenten og har sitt hovedkvarter i The Pentagon.


== Historie ==
Forsvarsdepartementet ble vedtatt opprettet 26. juli 1947 etter en mangeårig debatt om rivalisering mellom forsvarsgrenene. Det ble opprettet ved å samle Krigsdepartementet, Marinedepartementet og Flyvåpendepartementet i ett felles departement. Departementet fikk opprinnelig navnet National Military Establishment, men dette ble endret i 1949 fordi den engelske forkortelsen NME hadde den uheldige uttalelsen enemy («fiende» på norsk).


== Organisering ==

Forsvarsdepartementet består idag av forsvarsgrenene Armeen, Marinen, Marinekorpset og Flyvåpenet, samt en rekke halvmilitære eller sivile etater og kontorer. Forsvarsgrenene er fortsatt organisert i egne departementer (Marinen og Marinekorpset er begge underlagt Marinedepartementet), med hver sin minister som rapporterer direkte til forsvarsministeren.


=== Struktur ===
Forsvarsministerens kontor
Den militære sjefsnemnd


=== Militære departementer ===


=== Hovedkommandoer ===


=== Direktorater ===


=== Operativ kommando ===
Den amerikanske presidenten er militærvesenets øverstkommanderende. Kommandolinjen går fra presidenten, via forsvarsministeren, til regionale kommandoer ledet av fire-stjerners offiserer som kommanderer alle amerikanske styrker i sin region. Sjefen for Den militære sjefsnemnd, sjefene for forsvarsgrenene og ministrene for militærdepartementene inngår ikke i kommandolinjen.
I krigstid har Forsvarsdepartementet også kontrollen over Kystvakten, som vanligvis tilhører det amerikanske Sikkerhetsdepartementet. Dette har imidlertid ikke skjedd siden andre verdenskrig.


== Budsjett og bemanning ==
Forsvarsdepartementets årlige budsjett er rundt 375 milliarder dollar, men dette beløpet inkluderer ikke ekstrabevilgninger som Kongressen vedtar flere ganger gjennom året. I tillegg kommer store deler av det nasjonale etterretningsbudsjettet, som er et selvstendig budsjett som holdes hemmelig.
Departementet har rundt tre millioner ansatte; 2,3 millioner militære tjenestemenn og 700 000 sivilt ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mate-URL 
(en) United States Department of Defense – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Slik skal det amerikanske forsvaret redusere antall selvmord
Corrib

Corrib (irsk An Choirib) er en elv i Irland. Den renner fra Lough Corrib, gjennom byen Galway og ut i Galwaybukten. Elven er bare omkring 6 km lang, og er dermed en av de korteste elver i Europa. Den har også en av de sterkeste strømmene blant europeiske elver, spesielt etter noen dager med regnvær. 
Tidligere het elven Gaillimh, som er det irske navnet på Galway. Antagelig har elven gitt navn til byen, og så har den selv fått nytt navn senere. Det er ukjent hvor navnet kommer fra, men den eldste kjente legenden forteller at den fikk navn etter datteren til en av firbolgs høvdinger, som druknet i elven. En senere teori er at navnet kommer fra gaill, som betyr utlending, ettersom det var normannere som grunnla Galway by. Denne teorien stemmer ikke, ettersom elven hadde navnet Gaillimh lenge før byens grunnleggelse. Den første bosetningen der byen nå ligger het Dún Bun Gaillimhe, byen/festningen ved Galways munning.
Det nye navnet kommer fra innsjøen elven kommer fra. Den het opprinnelig Lough Orbsen, etter en av firbolgs ledere, og Corrib er en forvanskning av dette ved at ch-lyden i lough har smittet over på orbsen. 
Både elven og innsjøen er gode fiskesteder.
Fir Bolg

Firbolg, Fir Bolg eller Fir Bholg, mennene fra Bolg er i keltisk mytologi en gudelignende stamme på Irland som skal ha levd og hersket over øya i forhistorisk, mytologisk tid.
De skal ha levd i strid med både demonene fomorierne og alvefolket Tuatha de Danaan, inntil de siste utslettet firbolg. 


== Tekster på norsk ==
Flere tekster i antologien Keltiske myter, 2006.
Lough Corrib

Lough Corrib (irsk: Loch Coirib) er en innsjø (engelsk: lough)  grevskapet Connacht vest i Irland. Elven Corrib knytter innsjøen sammen med havet ved Galway. Innsjøen består av to deler, et mindre og grunt basseng i sør, og et større og dypere basseng mot nord, forbundet med et smalt sund.
Innsjøen er 200 km² stor og er den nest største innsjøen i Irland etter Lough Neagh.
William Wilde, som var far Oscar Wilde skrev en bok om innsjøen som ble gitt ut i 1867. Han bygde fritidsbolig kalt «Moytura House» ved bredden av innsjøen. 
Den første irske kanalen for båter, Friar's Cut, ble gravd i det 12. århundre mellom Lough Corrib og havet ved Galway.
Innsjøen har besøk av både turister og sportsfiskere, men i 2007 ble sjøen forurenset av protozoen Cryptosporidium som smittet et større antall innbyggere i Galway og noen andre områder med vannforsyning fra innsjøen, og ga dem diare.
Lough Corrib fikk status som Ramsarområde i 1996 i henhold til Ramsar-konvensjonen om bevaring av våtmarker.


== Navnet Loch Corrib ==
Loch Coirib er en forvanskning av Loch nOirbsean, som etter sagnet er oppkalt etter Tuatha Dé Danann figuren Orbsiu Mac Alloid (som ellers kalles Manannán Mac Lir). På irsk gaelisk kalles sjøen  An Choirib.


== Øyer ==

Lough Corrib er kjent for sine 365 øyer. Den mest berømte er Inchagoil. Det er fin utsikt mot fjellene i Connemara. På øya er det mange idylliske stier og små sandstrender. Restene av et gammelt kloster må ha en historie som man vet lite om. Det er også fire-fem hustufter og en gammel gravplass som bevis for tidligere bosetning. Fremdeles står to kirker, den ene fra det 12.århundre kalles St.Patrics kirke. 
En annen kjent øy i innsjøen er Caislean-na-Circe, mellom Maam and Doon. 


== Eksterne lenker ==
William R. Wilde's "Lough Corrib"
skolekringkasting om kanaler.
Central Fisheries Board
Balor

Balor er en krigs- og dødsgud i keltisk mytologi, spesielt kjent fra den irske mytologien. Han var sønn av Buarainech, og var gift med Cethlenn. Han fremste kjennetegn var at han var enøyd, og at han normalt holdt dette øyet lukket da enhver som møtte hans blikk døde. 
Ifølge et profeti skulle Balor bli drept av sitt barnebarn. Han låste derfor sin datter Ethlinn inn i et tårn laget av krystall, slik at hun ikke skulle få barn. Men Cian, en av Tuatha de Danaan, kom seg med hjelp fra druidinnen Birog inn i tårnet. Ethlinn fødte deres sønn, men Balor kastet gutten i havet. Birog reddet ham, og gav ham til Manannan mac Lir, som ble guttens fosterfar. Balors dattersønn fikk navnet Lugh Lamhfada, og ble regnet som en av Tuatha de Danaan. 
Lugh ledet Tuatha de Danaan i andre slag ved Magh Tuireadh, hvor de kjempet mot fomorierne. Balor deltok selv i slaget, og ble avvæpnet av Ogma. Guden brukte da sitt blikk for å drepe kong Nuada. Lugh kastet da skjebnens spyd i Balors øye og drepte ham. 


== Balor i Dungeons & Dragons ==
I fantasirollespillet Dungeons & Dragons er Balor navnet på en av de sterkeste demonene, Tanar'ri. Figuren har ingen åpenbar inspirasjon fra keltisk mytologi.
Cethlenn

Cethlenn (Cathlionn,  Kethlenda, Kehlen) var i keltisk mytologi, og spesielt i den irske mytologien, guden Balors hustru. De hadde datteren Ethlinn sammen. De tilhørte en gruppe kjempestore mytiske skikkelser som ble kalt "fomorianerne" (Fomorians).  
Byen Enniskillen er oppkalt etter henne; det irske navnet Inis Ceithleann, som er forvansket til Enniskillen, betyr Cethlenns øy.
Fomoire

Fomoire var i irsk mytologi en slekt av kjemper eller demoner som levde på Irland før andre folkeslag kom. De ble regnet som Noahs etterkommere gjennom hans sønn Kam. Ifølge en tekst fra det 1000-tallet, The Book of the Dun Cow, hadde de mannskropper og geitehoder. 
De første som invaderte Irland var partholonierne, som fomorierne drepte ved å nedkalle en pest. Deretter kom nemedierne, som ble tatt som slaver. Den tredje gruppen var firbolg, som viste seg jevnbyrdige med fomorierne, og levde side om side ved dem. 
Dette fortsatte inntil det opprinnelige alvefolket Tuatha de Danaan kom for å rydde og vinne landet. De utslettet firbolg, og i slaget ved Mag Tuired slo de fomorierne. De skal ha gitt tronen til Bres, som var fomorier, for å skape fred, mens resten av fomorierne fikk bosette seg i Connacht. Bres utviklet seg til en tyrann, og da han ble drept kom Nuada, som tidligere hadde vært konge, tilbake til makten. Legenden forteller at det ble inngått noen blandede ekteskap mellom de to gruppene.


== Tekster på norsk ==
Fortellingen om slaget ved Mag Tuired er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.
Enniskillen

Enniskillen er administrasjonsbyen i grevskapet Fermanagh i Nord-Irland. Den ligger i midten av grevskapet, på øya som skiller øvre og nedre del av Lough Erne. Byen er også administrasjonssenter for distriktet Fermanagh.


== Enniskillenbomben ==
Fram til 1987 hadde Enniskillen vært nokså uberørt av konflikten i Nord-Irland. På Remembrance Sunday, i november 1987, sprengte Det provisoriske IRA en bombe i byen, som drepte 11 tilfeldige sivile. Et av ofrene var sykepleieren Anne-Mariw Wilson, og hennes far Gordon Wilson ble etter tragedien en leder i arbeidet for fred i Nord-Irland. PIRA hevdet senere at deres mål hadde vært en avdeling britiske soldater som deltok i markeringen av Remembrance Sunday. Enniskillenbomben har i ettertid blitt sett som et veiskille i den irske fredsprosessen, da den førte til en isolering av den mest radikale delen av PIRA og en styrking av mer moderate krefter som ønsket å forhandle. I 1997 kom Sinn Féins leder Gerry Adams med en offentlig beklagelse for bomben.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Enniskillen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons