jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alpina

Alpina Burkard Bovensiepen GmbH (bedre kjent som Alpina) er et tysk bilmerke som ble grunnlagt den 1. januar 1965. Firmaet er en tredjeparts tuningfirma med hovedkontor i Buchloe, i Ostallgäudistriktet i Bayern, Tyskland. Alpina spesialiserer seg på tuning av BMWs modeller. Alpinas grunnlegger er Burkard Bovensiepen, født i 1936, og han er fortsatt selskapets administrerende direktør. BMW-modellene som er tunet av Alpina beholder full BMW garanti.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) BMW Alpina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Alpinaforhandler i Norge
Engebret Hougen

Engebret Hougen (født 1826 i Sel, død 1891) var en norsk skolemann, forfatter og forteller. Han skrev sine dikt på nordgudbrandsdalsdialekt (allmuemålet i Sel), bl.a. «Avskje mæ Høvringen» («Sjå sole på Anaripigg»), som kom med i Landstads Norske folkeviser (1853). I 1855 kom samlinga Sæterliv. En cyklus sange i Vaagemaal. Han var klokker og bestyrer av folkeskolen i Tønsberg fra 1859 til sin død. Hougen var også medlem av Kommisjonen av 1871 for Ny lov om byfolkeskolen, i tillegg til å være redaktør i Tønsbergs Blad 1880-1881.
Alt fra unge år var Engebret Hougen kjent for å ha godt minne og et utpreget fortellertant for sagn, eventyr og anna tradisjonsstoff. Som femtenåring ble han sendt opp til skysskiftet Laurgaard, hvor Peter Christen Asbjørnsen satt mismodig over dårlig utbytte av innsamingsreisen i Gudbrandsdal i 1842. Hougen fortalte sammenhengende for Asbjørnsen i to dager. Han kom da til å bidra med en lang rekke sagn og eventyr som seinere kom på trykk i Asbjørnsen og Moes samlinger. Det var han som fortalte Asbjørnsen sagnene om Per Gynt og Bøygen og Vallabudeiene, som står i Asbjørnsens «En rensdyrjakt ved Rondene», og som Henrik Ibsen seinere brukte i Peer Gynt. Til Per Gynt-sagnene la han også inn Kjetten paa Dovre, noe Asbjørnsen umiddelbart avslørte, men forsto å dra nytte av. Hougen fortalte også Asbjørnsen eventyrene om «Mestertyven» og «Veslefrikk med fela».


== Verker ==
Sæterliv. En cyklus sange i Vaagemaal (1855)
Digte, udgivne efter Forfatterens Død (1891)


== Referanser ==


== Kilder ==
Erik Henning Edvardsen: «Engebret Hougen, Asbjørnsen og Per Gynt» (s. 145-155). I: Minner om Peter Christen Asbjørnsen – slik så samtiden ham. Juletræet 2010. Asbjørnsenselskapets årsskrift nr. 3. ISBN 978-82-997953-2-6
Frik Hougen: «Engebret Hougen og hans bygdemålsdiktning». Edda 32. Oslo 1932.
Knut Hougen: Engebret Hougen. Hans liv og virke. Eget forlag. Sandefjord 1934.
Severin Kjær: «Engebret Hougen». Norsk Skoletidende Nr. 22. 30te Mai 1891, s. 210.
All That You Can’t Leave Behind

All That You Can't Leave Behind er det tiende studioalbumet av den irske rockegruppen U2. Albumet markerer en tilbakevending til det «klassiske» U2-lydbildet, i motsetning til bandets elektroniske periode på midten av 1990-tallet.
Albumet har solgt over 12 millioner eksemplarer på verdensbasis og ble i 2003 plassert på 139.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Verdens 500 beste album».


== Sporliste ==
Musikk av U2, tekst av Bono  og The Edge.

«Beautiful Day» (4:06)
«Stuck in a Moment You Can't Get Out Of» (4:33)
«Elevation» (3:48)
«Walk On» (4:57)
«Kite» (4:25)
«In a Little While» (3:40)
«Wild Honey» (3:47)
«Peace on Earth» (4:49)
«When I Look at the World» (4:14)
«New York» (5:31)
«Grace» (5:45)På utgavene i Japan, Australia og Storbritannia var sangen «The Ground Beneath Her Feet» (3:44) med som sistespor. I USA ble det gitt ut forskjellige begrensede utgaver med enten «Always» (3:46), «Summer Rain» (4:06), eller «Big Girls Are Best» (3:37) på en bonusdisk.


== Singler fra albumet ==
Beautiful Day (6 uker på VG-lista, beste plassering nr. 1)
Stuck in a Moment You Can't Get Out Of (3 uker på VG-lista, beste plassering nr. 4)
Elevation (4 uker på VG-lista, beste plassering nr. 4)
Walk On (2 uker på VG-lista, beste plassering nr. 17)I tillegg ble EP-en 7 utgitt i USA.


== Personell ==
Bono – vokal, gitar
The Edge – gitar, keyboard, bakgrunnsvokal
Adam Clayton – bass
Larry Mullen jr. – trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) All That You Can't Leave Behind på Discogs 
(en) All That You Can't Leave Behind på MusicBrainz 
(en) All That You Can't Leave Behind på Spotify 
(en) All That You Can't Leave Behind på AllMusic
Konstitusjonsed

Konstitutionseden var den eden som en etter den norske valgloven av 1828 måtte avlegge om troskap mot Grunnloven for å få stemmerett og være valgbar. Eden ble avlagt på et byting eller et skatteting.
Yeovil Town FC

Yeovil Town Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i National League. Byen Yeovil ligger i den engelske regionen Sørvest-England, omtrent sju mil sør for Bristol.
Klubben ble stiftet i 1895, og rykket opp til The Football League i 2003. «The Glovers», som er kallenavnet til Yeovil Town, spiller hjemmekampene sine på Huish Park i Yeovil, en bane de har brukt siden rundt 1990. Før de spilte de på Huish Ground, en bane som var beryktet for en betydelig sideveis skråning  (kalt The sloping pitch eller The Yeovil slope). 
Klubben var kjent som den klubben utenfor ligaen som hadde slått flest ligaklubber ut av FA-cupen. Fra 1945 til klubben selv ble ligaklubb i 2003 hadde den slått i alt 20 ligaklubber ut av FA-cupen. Dette er fortsatt mer enn noen annen klubb utenfor ligaen har klart. Mest berømt er bragden fra 1949 da de slo Sunderland AFC med 2–1 etter ekstraomganger.
I 2012/13 sesongen rykket Yeovil Town opp til championship for første gang i historien.
De ble nr. 4 i League One og spilte playoff-semifinaler mot Sheffield United (2-1 sammenlagt) før de slo Brentford 2-1 på Wembley i playoff-finalen foran 42 000 tilskuere.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Yeovil Town F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sentrifugalkraft

Sentrifugalkraften er en opplevd men ikke-reell kraft som tilsynelatende slynger et legeme bort fra et rotasjonssentrum. Opplevelsen skyldes legemets treghet (tilbøyelighet til å fortsette i rettlinjet bevegelse) når dets kurs blir dreiet av en ytre påvirkning.
Kraften som påvirker legemet til å følge en sirkelbue eller annen ikke-rettlinjet bevegelse er reell og kalles sentripetalkraft. 
Newtons 1. lov sier at et legeme vil fortsette rett fram med konstant fart hvis summen av kreftene som virker på legemet er lik null. Altså er sentrifugalkraften ikke en virkelig kraft. Den kraften som føles når man holder seg fast på en roterende karusell, sentripetalkraften, er kraften som kontinuerlig virker fra karusellen på en selv for å skape en sirkulær bevegelse. I en sirkulær bevegelse har man en kontinuerlig akselerasjon, mot sentrum og vinkelrett på bevegelsesretningen, og Newtons 2. lov om sammenheng mellom kraft og akselerasjon er oppfylt. 
Ifølge Newtons 3. lov har enhver kraft som virker fra det ene legemet på det andre, en motkraft som virker fra det andre legemet på det første, som er like stor og motsatt rettet. Dette betyr at legemet som går i bane utøver en motkraft på det som trekker mot sentrum, slik man kjenner hvis man med armen slynger rundt en gjenstand festet i en tråd.


== Bruk ==
Ordet sentrifugalkraft brukes normalt ikke av fysikere, ettersom sentrifugalkraft ikke er en virkelig kraft. Sentrifugalkraft kan brukes som en tilnærming til å beskrive bevegelser i roterende koordinatsystemer der radielle bevegelser er små. Radielle bevegelser påvirkes også av corioliseffekten.
Sentrifugering er en teknikk som skiller stoffer fra hverandre ved hjelp av rotasjon. Ordet sentrifuge betyr flukt fra sentrum. Når man roterer stoffer i sirkel, vil de tyngste stoffene skille seg ut tangentielt fra rotasjonsretningen. Det er dette fenomenet en vaskemaskin benytter seg av ved sentrifugering. Når trommelen settes i rotasjon med høy hastighet, forsvinner vanndråpene ut av hullene langs rettlinjede baner som tangerer trommelveggen. Sentrifugalkraften brukes også for å separere atomer i forskjellige isotoper og for å separere molekyler med forskjellig tetthet.


== Hvorfor sentrifugalkraft ikke er en kraft ==
Det viser seg at begreper som resultantkraft og akselerasjon i fysikken blir meningsløse hvis man definerer treghet som en kraft. Da vil nemlig resultantkraften (summen av alle kreftene) alltid være null. Akselerasjonen er proporsjonal med resultantkraften (jamfør Newtons 2. lov), og dermed vil heller ikke den eksistere. Sentrifugalkraft er en sirkulær form for treghet, altså er heller ikke sentrifugalkraft en kraft, men oppleves som en kraft når menneskets sanselige opplevelse har en sirkulær bevegelse som referanse.
The Unforgettable Fire

The Unforgettable Fire er det fjerde studioalbumet av den irske rockegruppen U2, utgitt i oktober 1984. Dette var første gang gruppen samarbeidet med produsentene Brian Eno og Daniel Lanois. Albumets tittel er hentet fra en utstilling med malerier skapt av overlevende fra bombingen av Hiroshima og Nagasaki. Albumet ble spilt inn i Slane Castle og senere gjort ferdig i Winmill Stuios i Dublin.
Albumet solgte bra verden over, hjulpet av den populære singelen «Pride (In the Name of Love)» og en glitrene opptreden under Live Aid. I Norge lå albumet fire uker på VG-lista, med en 6.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
Musikk av U2, tekst av Bono.

«A Sort of Homecoming» (5:28)
«Pride (In the Name of Love)» (3:48)
«Wire» (4:19)
«The Unforgettable Fire» (4:55)
«Promenade» (2:35)
«4th of July» (2:12)
«Bad» (6:09)
«Indian Summer Sky» (4:17)
«Elvis Presley and America» (6:23)
«MLK» (2:31)


== Singler fra albumet ==
Pride (In The Name Of Love (4 uker på VG-lista, beste plassering nr.7)
The Unforgettable Fire


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Unforgettable Fire på Discogs 
(en) The Unforgettable Fire på MusicBrainz 
(en) The Unforgettable Fire på Spotify 
(en) The Unforgettable Fire på Spotify 
(en) The Unforgettable Fire på AllMusic
Wat Tyler

Walter Tyler, vanligvis kjent som Wat Tyler (død 15. juni 1381) var lederen av det engelske bondeopprøret av 1381.


== Bakgrunn ==
Det er lite som er kjent fra hans liv. Etternavnet hentyder at hans sannsynlige profesjon, at var en «tyler», dvs en som legger plater og fliser på tak og gulv (frimurerne benyttet forøvrig også en «tyler» til å holde vakt fra taket). Historikerne tror at Wat Tyler sannsynligvis ble født i Kent eller Essex og kan ha tjenestegjort som soldat i krigene mot Frankrike.
Ifølge populære beretninger valgte bøndene i Kent Wat Tyler fra Maidstone som deres leder etter at de hadde stormet Rochester Castle. Etter å ha tatt kontroll over Canterbury ledet Wat Tyler bondehæren til Blackheath utenfor London og deretter forsøkte å invadere byen. Invasjonen medførte at erkebiskopen av Canterbury ble myrdet. Kong Richard II av England (som var 14 år på denne tiden) møtte opprørshæren ved Mile End hvor han lovte å svare på bøndenes klager. Bøndene var særlig opprørte over urettferdige skattelegging.


== Wat Tyler blir drept ==
Opprørerne maktet til å begynne med å tvinge regjeringen til gå med på skattelettelser, men mens det ble holdt forhandlinger ved Smithfield den 15. juni oppsto det opptøyer hvor slag og hugg ble delt ut. William Walworth, borgermesteren av London, såret Wat Tyler og en av kongens væpnere kastet seg over ham og stakk ham i maven med den følge at han døde.
Det spontane opprøret mistet motet da dens leder var død, ingen annen tok hans plass og det falt snart fra hverandre.


== Ristet kongens hånd ==
En samtidig fortelling har interessant nok beskrevet møtet mellom opprøren og den unge kongen på en karakteristisk omstendelig og subjektiv måte:

«Ved denne stunden kom borgermesteren av London, William Walworth, og kongen ba ham gå til folket og få deres høvding til å komme til ham. Og når han ble tilkalt av borgermesteren ved navnet Wat Tyler fra Maidstone, han kom til kongen med stor tillit på en liten hest slik at folket kunne se ham. Og han steg av hesten, i hånden holdt han en dolk som han hadde tatt fra en annen mann, og etter at han hadde steget av hesten bøyde han kneet halvt, og deretter tok kongen i hånden, ristet hans arm fast og røft, sa til ham, «Bror, vær trygg og glad for du skal om fjorten dager få folkets hyllest, mye mer enn du tidligere har fått og vi skal bli gode ledsagere.» Og kongen sa til Walter, «Hvorfor vil du ikke dra tilbake til ditt eget land?» Men den andre svarte, med et stort sukk, at hverken han eller hans følgesvenner ville dra tilbake før de hadde delt skatten slik som de ønsket å ha den...»


== Eksterne lenker ==
En fortelling om Wat Tylers møte med kongen
Walsall FC

Walsall Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1888, og ble valgt inn i The Football League i 1892. «The Saddlers», som er kallenavnet til Walsall, spiller hjemmekampene sine på Banks’s Stadium i Walsall. Byen Walsall ligger i den engelske regionen Vest-Midlands, omtrent 15 km nordvest for Birmingham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Walsall F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marki av Salisbury

Marki av Salisbury er en britisk adelstittel. Den ble opprettet i 1769 for James Cecil, 7. jarl av Salisbury. De fleste av tittelinnehaverne har vært sentrale i britisk politikk. En av de fremste var Robert Gascoyne-Cecil, 3. marki av Salisbury, som var statsminister tre ganger på slutten av det 19. og begynnelsen av det 20. århundre. 
Markien har flere subsidiære titler:

Jarl av Salisbury (1605)
Vicomte Cranborne (1604)
Baron Cecil, med sete i Essendon, Rutland (1603)Markiens eldste sønn og arving bruker Vicomte Cranborne som ærestittel. 


== Historie ==
Tittelen jarl av Salisbury har en komplisert historie. Den ble først opprettet for Patrick de Salisbury i midten av det 12. århundre. Den ble senere arvet av Alice Plantagenet, 5. grevinne av Salisbury, som var gift med Thomas Plantagenet, jarl av Lancaster. Da Lancaster mistet sine titler og ble henrettet for høyforræderi i 1322 overgav grevinnen alle sine titler til kongen, og de falt dermed bort.
Den ble gjenopprettet i 1337 for William Montacute. Senere arvet Richard Neville, 6. jarl av Salisbury tittelen. Ved hans død i 1471 var det flere som hadde rett til å arve den, og tittelen ble dermed tatt ut av bruk. 
I 1472 ble den gjenopprettet for George, hertug av Clarence. I 1478 ble han henrettet for høyforræderi, og tittelen ble inndratt. Den ble så gitt til Edward av Middleham, som senere ble prins av Wales. Han hadde ikke arvinger, og tittelen døde ut med ham. 
I 1485 ble så annen opprettelse av tittelen tatt i bruk igjen. Tittelen gikk til Edward Plantagenet. I 1499 ble han henrettet for høyforræderi, men tittelen ble ikke inndratt før i 1504. Edwards søster Margaret Pole fikk tittelen i 1513, men i 1539 ble den igjen inndratt. 
Tittelen ble så gitt til Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury, som var en av Jakob Is nærmeste rådgivere. Denne opprettelsen eksisterer fortsatt. 
I 1789 ble jarlen elevert til marki.
Slektens seter er Hatfield House og Cranborne.


== Jarler ==


=== Første opprettelse - ca. 1145 ===


=== Andre opprettelse - 1337 ===


=== Tredje opprettelse - 1472 ===
Tredje opprettelse fant sted mens andre opprettelse var satt i bero.


=== Fjerde opprettelse - 1478 ===
Fjerde opprettelse fant sted mens andre opprettelse var satt i bero.


=== Femte opprettelse - 1605 ===


== Markier ==
Arvingen til tittelen er Robert Gascoyne-Cecil, vicomte Cranborne, f. 18. desember 1970.


== Eksterne lenker ==
Hatfield House
Cranborne
Swansea City AFC

Swansea City Association Football Club er en walisisk fotballklubb som spiller i Championship i England. Klubben ble stiftet i 1912, og ble valgt inn i The Football League i 1920. «The Swans», som er kallenavnet til Swansea City, spiller hjemmekampene sine på Liberty Stadium i Swansea. Byen Swansea ligger i det sørlige Wales, omtrent sju mil vest for den walisiske hovedstaden Cardiff. Swansea og erkerivalene Cardiff City FC er de eneste walisiske klubbene som har spilt fotball på det øverste nivået i England. Swansea spilte sin første sesong på øverste nivå sesongen 1981-82 etter tre opprykk på fire sesonger. Klubben endte på sjetteplass, men rykket ned igjen sesongen etter.
Swansea City kom på tredjeplass i The Championship sesongen 2010/11, og nådde kvalifiseringsfinalen der de møtte Nottingham Forest. Den første kampen endte 0-0, selv om de måtte spille med ti mann etter en utvisning for Swansea Citys Neil Taylor i det første minuttet av første omgang. Returkampen hjemme på Liberty Stadium vant de 3-1, og dermed ble Swansea City klare for spill i den øverste divisjonen i det engelske ligasystemet.
I sesongen 2012/13 vant Swansea Ligacupen i England med Michael Laudrup som trener. Ett år senere, i februar 2014 ble Laudrup sparket som trener og Garry Monk tok over som midlertidig hovedtrener. Monk ble ansatt permanent som manager i mai 2014.


== Historie ==
Området rundt Swansea har tradisjonelt vært et område hvor rugby har vært populært, og til tross for tidligere forsøk på å starte en fotballklubb under navnet Swansea Villa, var det ingen etablerte fotballklubber i området før stiftelsen av Swansea Town AFC, som fant sted sommeren 1912. Som for mange andre klubber i Sør-Wales, ble Swansea City AFC en del av Southern Leagues andre-divisjon det påfølgende året. J.W. Thorpe ble klubbens første styreleder. Et område eid av Swansea Gaslight Co., kalt Vetch Field (norsk bokmål: Vikkesletta; norsk navn ikke offisielt) på grunn av vegetasjonen som vokste der, ble leid ut til klubben og brukt som hjemmebane.
Klubbens første profesjonelle kamp var 1–1-oppgjøret mot Cardiff City 7. september 1912 på Vetch Field. I løpet av sin første sesong av Welsh Cup vant Swansea City cupen, som første lag fra Sør-Wales.


== Meritter ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 27. september 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Swansea City A.F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Jack Army Norway - Norsk Supporterklubb
Rattle and Hum

Rattle and Hum er et musikkalbum av den irske rockegruppen U2. Albumet, som ble supplert med en film med samme navn, er en blanding av studio- og konsertopptak. U2 ville vise hvordan de ble inspirert av amerikansk musikk og musikere, men albumet har av mange blitt kritisert for å være for selvhøytidelig og for å prøve å sette U2 på samme hylle som gamle storheter.


== Sporliste ==
«Helter Skelter» (live) (3:07)
«Van Diemen's Land» (3:05)
«Desire» (2:59)
«Hawkmoon 269» (6:22)
«All Along the Watchtower» (live) (4:24)
«I Still Haven't Found What I'm Looking For» (live) (5:53)
«Freedom For My People» (0:38)
«Silver and Gold» (live) (5:49)
«Pride (In the Name of Love)» (live) (4:27)
«Angel of Harlem» (3:49)
«Love Rescue Me» (6:24)
«When Love Comes to Town» (4:15)
«Heartland» (5:03)
«God Part II» (3:15)
«The Star-Spangled Banner» (0:43)
«Bullet the Blue Sky» (live) (5:36)
«All I Want Is You» (6:30)Musikk av U2, tekster av Bono bortsett fra:

«Helter Skelter» er skrevet av John Lennon og Paul McCartney.
«Van Diemen's Land» er skrevet og fremført av The Edge.
«Freedom For My People» er skrevet og fremført av Sterling Magee og Adam Gussow.
«All Along the Watchtower» er skrevet av Bob Dylan.
«Love Rescue Me» er skrevet av Bob Dylan og Bono.
«The Star-Spangled Banner» er skrevet av Francis Scott Key og fremført av Jimi Hendrix.


== Singler fra albumet ==
Desire (8 uker på VG-lista, beste plassering nr. 5)
Angel Of Harlem
When Love Comes To Town
All I Want Is You


== Personell ==
Bono – vokal, gitar, munnspill
The Edge – gitar, keyboard, bakgrunnsvokal, hovedvokalist på «Van Diemen's Land»
Adam Clayton – bass
Larry Mullen jr. – trommer, perkusjon


=== Gjesteartister ===
B. B. King – gitar og vokal på «When Love Comes to Town»
Bob Dylan – Hammondorgel på «Hawkmoon 269», vokal på «Love Rescue Me»
The New Voices of Freedom – vokal på «I Still Haven't Found What I'm Looking For»
The Memphis Horns – messingblåsere på «Angel of Harlem» og «Love Rescue Me»
Benmont Tench – Hammondorgel på «All I Want Is You»


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Rattle and Hum på Discogs 
(en) Rattle and Hum på MusicBrainz 
(en) Rattle and Hum på Spotify 
(en) Rattle and Hum på Spotify 
(en) Rattle and Hum på Last.fm 
(en) Rattle and Hum på AllMusic
Southend United FC

Southend United Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1906, og ble valgt inn i The Football League i 1920. «The Shrimpers», som er kallenavnet til Southend United, spiller hjemmekampene sine på Roots Hall i Southend-on-Sea. Byen Southend-on-Sea ligger ved Nordsjøkysten i den engelske regionen Øst-England, omtrent seks mil øst for London. 


== Meritter ==
Beste ligaresultat: Nr. 13 i 1. divisjon (gamle 2. divisjon) i 1994/95.
Vinner av League One: 2005/06.
Nr. 2 i 3. divisjon: 1990/91.
Vinner av 4. divisjon: 1980/81.
Nr. 2 i 4. divisjon: 1971/72 og 1977/78.
Vinner av play-off finale i League Two: 2004/05.
Beste resultat i FA-Cupen: 5. runde i 1926, 1952, 1976 og 1993.
Beste resultat i Ligacupen: 3. runde i 1964, 1965, 1970, 1980 og 1988.
Finalist i Football League Trophy: 2004 og 2005.


== Norske spillere ==
Petter Belsvik spilte tre kamper for Southend (på utlån).


== Referanser ==


== Kilder ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2006): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Southend United FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Klubbside fra BBC
(en) Oversikt over klubbens resultater i liga og cup
(en) Nettsted om Southend United (ShrimperZone)
(en) Uavhengig nettsted om Southend United (The Shrimpers-online)
(en) Nettsted om Southend United (Shrimpers Trust)
(en) Nettsted om Southend United (The little Gazette)
(en) Klubbside fra Soccerbase
How to Dismantle an Atomic Bomb

How to Dismantle an Atomic Bomb er det ellevte studioalbumet av den irske rockegruppen U2. Bono kalte albumet for «U2s første rock-album». Albumet og dets singler vant ni Grammyer i 2005. How to Dismantle an Atomic Bomb har ligget tilsammen 40 uker på VG-lista, med 1.-plass som beste plassering. 


== Sporliste ==
Musikk av U2, tekst av Bono  og The Edge.

«Vertigo» (3:13)
«Miracle Drug» (3:54)
«Sometimes You Can't Make It on Your Own» (5:05)
«Love and Peace or Else» (4:48)
«City of Blinding Lights» (5:46)
«All Because of You» (3:34)
«A Man and a Woman» (4:27)
«Crumbs From Your Table» (4:59)
«One Step Closer» (3:47)
«Original of the Species» (4:34)
«Yahweh» (4:22)«Fast Cars» (3:44) var bonusspor på CD-utgaven i Storbritannia og Japan, i tillegg til i deluxeutgaven.


== Singler fra albumet ==
Vertigo (9 uker på VG-lista, beste plassering nr. 2)
All Because Of You
Sometimes You Can't Make It On Your Own (4 uker på VG-lista, beste plassering nr. 6)
City Of Blinding Lights


== Medvirkende ==
Bono – vokal, gitar
The Edge – gitar, piano, keyboard, bakgrunnsvokal, vokal på «Miracle Drug»
Adam Clayton – bass
Larry Mullen jr. – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal på «Miracle Drug»


=== Øvrige medvirkende ===
Jacknife Lee – keyboard, synthesizere
Daniel Lanois – gitar, pedal steel-gitar, mandolin, perkusjon


== Eksterne lenker ==
(en) How to Dismantle an Atomic Bomb på Discogs 
(en) How to Dismantle an Atomic Bomb på MusicBrainz 
(en) How to Dismantle an Atomic Bomb på Spotify 
(en) How to Dismantle an Atomic Bomb på AllMusic