jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kapersfamilien

Kapersfamilien (Capparaceae) er en plantefamilie i ordenen Brassicales. Den omfatter ca. 650 arter fordelt på 25 planteslekter. Mest kjent er kapersbusk (Capparis spinosa) som gir krydderet kapers.
Slektene og artene i familien Stixaceae er nå av de fleste forskere regnet til kapersfamilien, og bruken av familien Stixaceae er i ferd med å forsvinne. Nedenfor listes slektene i de to familie-gruppene:


== Grupper og slekter ==
CapparaceaeApophyllum F.Muell.
Atamisquea Miers ex Hook. & Arn.
Bachmannia Pax
Belencita H.Karst.
Boscia Lam.
Buchholzia Engl.
Cadaba Forssk.
Kapersslekten (Capparis) L.
Kapers (Capparis spinosa)
Cladostemon A.Braun & Vatke
Crateva L.
Crateva religiosa
Cristatella Nutt.
Dhofaria A.G.Mill.
Dipterygium Decne.
Euadenia Oliv.
Isomeris Nutt.
Maerua Forssk.
Morisonia L.
Puccionia Chiov.
Ritchiea R.Br. ex G.Don
Steriphoma Spreng.
Thilachium Lour.StixaceaeForchhammeria
Stixis
Tirania
Tirania purpurea


== Eksterne lenker ==
(en) Kapersfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Kapersfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kapersfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Kapersfamilien hos Dyntaxa 
(en) Kapersfamilien hos Fossilworks 
(en) Kapersfamilien hos ITIS 
(en) Kapersfamilien hos NCBI 
(en) Kapersfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Kapersfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Capparaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Capparaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Mjølkefamilien

Mjølkefamilien eller nattlysfamilien (Onagraceae) er en plantefamilie som omfatter 20 planteslekter. Geitrams er familiens vanligste art i Norge.
Det er trær, busker og urter som finnes i alle verdensdeler og i de fleste klima. Noen arter regnes som ugress. I denne familien finnes også prydplanter som for eksempel fuksia.
Blomstene har vanligvis fire kronblader. Frøene er svært små, og hos visse slekter sprees de med vinden, hos andre ligger de i bær og spres av fugler.
Familiens vitenskapelige navn (Onagraceae) kommer fra et tidligere navn (Onagra) på nattlys (nå Oenothera).


== Eksterne lenker ==
(en) mjølkefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) mjølkefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) mjølkefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mjølkefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) mjølkefamilien hos Dyntaxa 
(en) mjølkefamilien hos Fossilworks 
(en) mjølkefamilien hos ITIS 
(en) mjølkefamilien hos NCBI 
(en) mjølkefamilien hos The International Plant Names Index 
(en) mjølkefamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Onagraceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hornbladslekta

Hornbladslekta (Ceratophyllum) er en liten gruppe blomsterplanter på bare om lag seks arter. Hornbladene utgjør trolig en egen gren på blomsterplantenes stamtre som er søstergruppen til egentlige tofrøbladete planter. Gruppen er i Norge representert ved én art, (vanlig) hornblad.
Stenglene kan bli 1–3 meter lange og vokser i en ende samtidig som den dør i den andre. De har ikke røtter i egentlig forstand, men noen ganger utvikler de modifiserte rotaktige blader som de forankrer seg i bunnen med.  Blomstene er små, og plantene er sambu.
Hornbladene lever i saktestrømmende elver, dammer og innsjøer i de fleste tempererte og tropiske regioner. De vokser under vann, ofte, men ikke alltid like under vannflaten. Hornbladene tåler ikke tørke.


== Bruk ==
Hornblader brukes ofte i ferskvannsakvarier fordi de gir god beskyttelse for nyklekket yngel, har en frisk grønnfarge, og produserer mye oksygen hvis de får nok lys.


== Systematikk ==
Oppdelingen av denne slekten i arter er ikke helt klarlagt. Over 30 arter har blitt beskrevet, men mange er sannsynligvis bare varianter av de bredere aksepterte artene. Ceratophyllaceae ble beskrevet av Gray og Ceratophyllales av Bischoff.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Ceratophyllales». APWEbsite. Besøkt 30. desember 2019. 
«Ceratophyllaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 30. desember 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) hornbladslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hornbladslekta i Encyclopedia of Life 
(en) hornbladslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hornbladslekta hos Artsdatabanken 
(sv) hornbladslekta hos Dyntaxa 
(en) hornbladslekta hos Fossilworks 
(en) hornbladslekta hos ITIS 
(en) hornbladslekta hos NCBI 
(en) hornbladslekta hos The International Plant Names Index 
(en) hornbladslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Ceratophyllum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hortensiafamilien

Hortensiafamilien (Hydrangeaceae) er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter ca. 250 arter fordelt på 17 planteslekter. Den har to underfamilier – Hydrangeaceae sensu stricto, og Philadelphaceae som ikke lengre er en selvstendig familie. 
Arten «Hortensia» (Hydrangea hortensis) er en vanlig potteplante.


== Underfamilier og slekter ==
Hydrangeaceae  sensu stricto – 10 slekter, 115 arterBroussaisia
Cardiandra
Decumaria
Deinanthe
Dichroa
hortensia (Hydrangea)
Kirengeshoma
Pileostegia
Platycrater
SchizophragmaPhiladelphaceae – 7 slekter, 135 arterCarpenteria
stjernetopp (Deutzia)
Fendlera
Fendlerella
Jamesia
skjærsmin eller «falsk sjasmin» (Philadelphus)
Whipplea


== Eksterne lenker ==
(en) hortensiafamilien i Encyclopedia of Life 
(en) hortensiafamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hortensiafamilien hos Artsdatabanken 
(sv) hortensiafamilien hos Dyntaxa 
(en) hortensiafamilien hos Fossilworks 
(en) hortensiafamilien hos ITIS 
(en) hortensiafamilien hos NCBI 
(en) hortensiafamilien hos The International Plant Names Index 
(en) hortensiafamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Hydrangeaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydrangeaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hydrangeaceae Arkivert 15. desember 2005 hos Wayback Machine. og Philadelphaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
Firbladfamilien

Firbladfamilien, eller også kalt trebladfamilien, (latin: Trilliaceae) var en plantefamilie i ordenen Dioscoreales, som i nordisk botanikk tidvis fortsatt regnes som selvstendig familie. Men etter nye genetiske undersøkelser er familiens slekter inklusive firbladslekten (Paris) blitt flyttet inn i giftliljefamilien.
Arten firblad (Paris quadrifolia) er vanlig på skyggefull skogsbunn i Norge. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Firbladfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Firbladfamilien hos Dyntaxa 
(en) Firbladfamilien hos Fossilworks 
(en) Firbladfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Firbladfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Melanthiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Taccaceae

Taccaceae var en plantefamilie i ordenen Dioscoreales. Den omfattet 31 arter i én planteslekt, Tacca. Denne slekten har blitt flyttet til yamsrotfamilien, som også tilhører Dioscoreales.


== Eksterne lenker ==
(en) Taccaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Taccaceae hos Fossilworks 
(en) Taccaceae hos ITIS 
(en) Taccaceae hos NCBI 
(en) Taccaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Taccaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Taccaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Taccaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Fjellflokkfamilien

Fjellflokkfamilien (Polemoniaceae) er en plantefamilie i lyngordenen (Ericales). Den deles i tre underfamilier.
Bladene sitter spredt, motsatt eller kransstilt. De er finnete, koblete eller enkle. Blomstene er tvekjønnede, undersittende og oftest femtallige. Kronbladene er vokst sammen til et kronrør, og det er én griffel. Frukten er en kapsel, som regel med tre kammer.
Underfamilien Polemonioideae omfatter for det meste urter. Gruppa er hovedsakelig utbredt i ørkenområdene i vestlige Nord-Amerika, men noen arter finnes i tempererte strøk andre steder på den nordlige halvkule og i Sør-Amerika. Frøene er ofte klebrige når de er våte, noe som kan ha ført til at trekkfugler har bragt frø i Sør-Amerika.
Artene i underfamilien Cobaeoideae er for det meste lianer, men det er også noen små trær. Gruppa er utbredt i Mexico og Neotropis, altså Sør- og Mellom-Amerika. Den blir av og til regnet som en selvstendig familie, Cobaeaceae.
Den tredje underfamilien, Acanthogilioideae, omfatter bare én art, Acanthogilia gloriosa, som vokser i Baja California i Mexico.
I Norge er det tre viltvoksende arter: fjellflokk, polarflokk og lappflokk (alle i flokkslekta). Mange av artene dyrkes som hageplanter, blant annet klokkeranke (Cobaea scandens) og flere arter i slektene Phlox og Polemonium .
I Cronquist-systemet var fjellflokkfamilien plassert i ordenen Solanales, mens Takhtajan satte den alene i ordenen Polemoniales.


== Delgrupper ==
De 385 artene i familien fordeles på tre underfamilier og kanskje 19 slekter. Antall slekter i Polemonioideae varierer mellom 13 og 22 i ulike oversikter.

underfamilie Polemonioideae
Aliciella
Allophyllum
limfrøslekta (Collomia)
Eriastrum
giliaslekta (Gilia)
Giliastrum
Gymnosteris
Ipomopsis
Langloisia
nellikflokkslekta (Linanthus)
Loeselia
Navarretia
floksslekta (Phlox)
flokkslekta (Polemonium)
underfamilie Cobaeoideae
Bonplandia
Cantua
Cobaea
Huthia
underfamilie Acanthogilioideae
Acanthogilia
Acanthogilia gloriosa


== Litteratur ==
«Polemoniaceae». APWEbsite. Besøkt 18. april 2020. 
«Cobaeaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 18. april 2020. 
«Polemoniaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 18. april 2020. 
«Polemoniaceae». Flora of China. Besøkt 18. april 2020. 
Fjellflokkfamilien i Artsdatabanken. Besøkt 18. april 2020.
J.M. Porter og L.A. Johnson (2000). «A phylogenetic classification of Polemoniaceae». Aliso. 19 (1): 55–91. ISSN 2327-2929. doi:10.5642/aliso.20001901.06. 


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellflokkfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellflokkfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjellflokkfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Fjellflokkfamilien hos Dyntaxa 
(en) Fjellflokkfamilien hos Fossilworks 
(en) Fjellflokkfamilien hos ITIS 
(en) Fjellflokkfamilien hos NCBI 
(en) Fjellflokkfamilien hos Panarctic Flora 
(en) Fjellflokkfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Fjellflokkfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Polemoniaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Liste over kongedømmer

Et kongedømme er et monarki som i henhold til forfatningen regjeres av en konge eller dronning.


== I dag er følgende stater kongedømmer ==


=== Afrika ===
 Lesotho
 Marokko
 Eswatini


=== Amerika ===
 Antigua og Barbuda, deler monark med andre samvelderiker
 Bahamas, deler monark med andre samvelderiker
 Belize, deler monark med andre samvelderiker
 Canada, deler monark med andre samvelderiker
 Grenada, deler monark med andre samvelderiker
 Jamaica, deler monark med andre samvelderiker
 Saint Kitts og Nevis, deler monark med andre samvelderiker
 Saint Lucia, deler monark med andre samvelderiker
 Saint Vincent og Grenadinene, deler monark med andre samvelderiker


=== Asia ===
 Bahrain
 Bhutan
 Jordan
 Kambodsja
 Malaysia
 Saudi-Arabia
 Thailand


=== Europa ===
 Belgia
 Danmark
 Nederland
 Norge
 Spania
 Storbritannia, deler monark med andre samvelderiker
 Sverige


=== Oseania ===
 Tonga
 Australia, deler monark med andre samvelderiker
 New Zealand, deler monark med andre samvelderiker
 Papua Ny-Guinea, deler monark med andre samvelderiker
 Salomonøyene, deler monark med andre samvelderiker
 Tuvalu, deler monark med andre samvelderiker


== Se også ==
Monarki
Fjellprydfamilien

Fjellprydfamilien (Diapensiaceae) er en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfatter 20 arter fordelt på 6 planteslekter. Fjellpryd (Diapensia lapponica) er vanlig i fjellet på tørre og skrinne rabber, men mangler i de sørligste fjellområdene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellprydfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellprydfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjellprydfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Fjellprydfamilien hos Dyntaxa 
(en) Fjellprydfamilien hos Fossilworks 
(en) Fjellprydfamilien hos ITIS 
(en) Fjellprydfamilien hos NCBI 
(en) Fjellprydfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Fjellprydfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Diapensiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diapensiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Cobaeoideae

Cobaeoideae er en underfamilie i fjellflokkfamilien.
Artene er lianer, små trær, busker eller en sjelden gang urter. Krona er klokke- til rør- eller valseformet. Frøene har nesten alltid vinger. Gruppa omfatter 34 arter i 4 slekter og er utbredt i tropiske og subtropiske områder i Mexico og Mellom- og Sør-Amerika.
Underfamiien ble av og til betraktet som en egen familie, Cobaeaceae. Acanthogilia fra Baja California i Mexico er nå flyttet ut i en egen underfamilie, og Loeselia er flyttet til underfamilien Polemonioideae.
Den mest kjente arten i gruppa er klokkeranke (Cobaea scandens) som dyrkes som prydplante.


== Litteratur ==
«Polemoniaceae». APWEbsite. Besøkt 19. april 2020. 
J.M. Porter og L.A. Johnson (2000). «A phylogenetic classification of Polemoniaceae». Aliso. 19 (1): 55–91. ISSN 2327-2929. doi:10.5642/aliso.20001901.06. 
«Cobaeaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 19. april 2020.  (bare Cobaea)


== Eksterne lenker ==
(en) Cobaeoideae hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Cobaeoideae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cobaeoideae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cobaeoideae – crescentbloom.com
Blærerotfamilien

Blærerotfamilien er en familie med fire planteslekter, som plasseres i ordenen Lamiales. 
Familien har flere arter med klebrige blad og fanger mindre dyr (insekter), som den tar til seg, som et viktig næringstilskudd.  Planter med denne egenskapen kalles kjøttetende planter. 


== Bruk ==
Tettegras (Pinguicula vulgaris) har vært antatt å kunne brukes til syrning av melk, men dette er omdiskutert (se tettemelk).


== Eksterne lenker ==
(en) Blærerotfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Blærerotfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Blærerotfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Blærerotfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Blærerotfamilien hos Dyntaxa 
(en) Blærerotfamilien hos Fossilworks 
(en) Blærerotfamilien hos ITIS 
(en) Blærerotfamilien hos NCBI 
(en) Blærerotfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Blærerotfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Lentibulariaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Cimetière du Père Lachaise

For metrostasjonen med samme navn: Père Lachaise (Paris Metro)

Cimetière du Père Lachaise (offisielt: Cimetière de l'Est, «Østre gravlund») er den største kirkegården i Paris. Den er en av verdens mest besøkte kirkegårder og har utviklet seg til en av Paris' mest populære turistattraksjoner. 


== Historikk ==
Kirkegården har navn etter Ludvig XIVs skriftefar, jesuittpater François de la Chaise (1624–1709), som bodde i et hus omtrent der dagens gravkapell ligger. Da det ble kjøpt av byen i 1804 var området 48 hektar stort, men senere utvidet.
Selve kirkegården ble etablert av Napoléon Bonaparte. Av helsegrunner var kirkegårder fra 1786 ikke lenger tillatt inne i byen, og med årene ble det opprettet flere kirkegårder utenfor bygrensene.
Da kirkegården ble tatt i bruk syntes Paris' innbyggere at den lå alt for langt unna, og få begravelser fant sted der. Kirkegårdens forvaltere gjennomførte derfor en storstilt reklamekampanje og overførte kistene med La Fontaine og Molière til Père Lachaise under mye ståhei. Noen år senere ble også Peter Abelard og Héloïse flyttet til kirkegården på samme måte.
Kort tid etter var over 33 000 begravd på kirkegården. I dag er tallet over 1000 000, og mange flere i columbariet, der restene etter de kremerte oppbevares.


== Graver på Père Lachaise ==
Mange kjente personer ligger begravet på kirkegården, blant andre:

Peter Abelard (fransk tidligskolastiker) og hans elev og hustru Heloise
Guillaume Apollinaire, fransk forfatter og kunstkritiker
Honoré de Balzac, fransk forfatter
Georges Bizet, fransk komponist
Pierre Bourdieu, Fransk sosiolog
Jean de Brunhoff, fransk forfatter og illustratør
Ludwig Börne, tysk journalist og opposisjonell
Jean-François Champollion, fransk egyptolog
Ernest Chausson, fransk komponist
Frédéric Chopin, polsk-fransk komponist
Eugène Delacroix, fransk maler
Paul Dukas, fransk komponist
Franz Joseph Gall, tysk fysiolog
François Joseph Lefebvre, marskalk av Frankrike
Georges Haussmann, fransk byplanlegger
Marcellin Marbot, fransk general
Molière, fransk forfatter
Yves Montand, fransk skuespiller og sanger
Jim Morrison, amerikansk musiker
Antoine Parmentier, fransk agronom, næringsmiddelforsker og hygieniker
Georges Perec, fransk forfatter
Édith Piaf, fransk sanger
Marcel Proust, fransk forfatter
Gioacchino Rossini, italiensk komponist
Julija Pavlovna Samojlova, russisk grevinne
Simone Signoret, fransk skuespiller og forfatter
Stephan Sinding, dansk-norsk billedhugger
Alexandru Vona, rumensk forfatter
Oscar Wilde, irsk forfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Père-Lachaise Cemetery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cimetière du Père-Lachaise – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Movie tour about Père-Lachaise in English
Rekviem

Et rekviem (riksmålsform: requiem, fra latin) er i musikken en komposisjon, vanligvis for soli, kor og orkester, med tekster, oftest på latin, fra den romersk-katolske rekviemmessen. Messen er en sjelemesse, eller messe for de døde (dødsmesse). Begrepet stammer fra det første ordet i messeteksten (requiem, norsk ro eller hvile).
Mange kjente komponister har skrevet rekviem, og både besetning og tekstutvalg kan variere mye. Det er også skrevet rekviem med ikke-liturgiske tekster. 


== Noen kjente rekviemkomposisjoner ==


=== Liturgisk ===
Hector Berlioz: Requiem (Grande messe des morts), opus 5
Luigi Cherubini: Requiem i c-moll
Maurice Duruflé: Requiem, opus 9
Antonín Dvořák: Requiem, opus 89
Gabriel Fauré: Requiem i d-moll, opus 48
Andrew Lloyd Webber Requiem
Wolfgang Amadeus Mozart: Requiem i d-moll, K.626
Giuseppe Verdi: Messa da Requiem


=== Ikke-liturgisk ===
Johannes Brahms: Ein deutsches Requiem, opus 45
Benjamin Britten: War Requiem, opus 66
Kurt Weill: Das Berliner Requiem


=== Norske ===
Sigurd Islandsmoen: Requiem, opus 42
Ståle Kleiberg: Requiem – for victims of Nazi persecution
Iver Kleive: Rekviem
Kjell Mørk Karlsen: Requiem, op. 32
Knut Nystedt: Pia Memoria, Requiem for 9 messingblåsere, op 65
Kaizers Orchestra: Drøm Hardt (Requiem pt. 1)
Henning Sommerro: Partisan-Requiem
Kim André Arnesen: Requiem


== Referanser ==
Marshalløyene

Republikken Marshalløyene er en øystat i Stillehavet, nord for Nauru og Kiribati, øst for Mikronesiaføderasjonen og syd for Wake Island. Beregnet folkemengde i 2013 var 54 200.


== Geografi ==
Landet består av 29 atoller og fem isolerte øyer. De viktigste atollene og øyene danner to grupper: Ratak-kjeden og Ralik-kjeden, som betyr soloppgang- og solnedgang-kjedene. To tredeler av landets innbyggere bor på øyene Majuro (som også er hovedstad) og Ebeye. De ytre øyene er tynt befolket på grunn av få muligheter for sysselsetting og økonomisk utvikling.


== Befolkning ==
Folketallet vokste raskt fra slutten av 1950-årene. Fra 1999 til 2011 økte folketallet med 4,6 %. Beregnet folkemengde i 2013 var 54 200. To øyer huser 73,8 % av befolkningen: Majuro (52,3 %) og Kwajalein (21,5 %). 
73,8 % av befolkningen bor i urbane strøk.Nær 40 % av befolkningen er under 15 år. Forventet levealder er for kvinner 72,5 år, og for menn er den 71,3 år. 98 % av befolkningen kan lese og skrive.Folketellingen i 2011 viste at 3 250 personer, tilsvarende 6 % av befolkningen, var født i andre land. De fleste av disse, 43,6 %, var fra USA, 16,5 % fra Filippinene, 10 % Fra Kina, 8,4 % fra Kiribati og 7,4 % fra Mikronesiaføderasjonen.Spedbarnsdødeligheten var i 2011 på 22 per 1 000 levendefødte. Den var da gått ned fra 37 per 1 000 levendefødte i 1999.


== Historie ==
Øyene ble oppdaget og folkesatt av mikronesiere. 
Spanjolene kom til øyene i 1529. Tyskland gjorde krav på dem i 1885. Alle rettigheter til øyene ble kjøpt av Tyskland fra Spania i 1899. Japan okkuperte øyene i 1914 og Folkeforbundet ga Japan øyene som mandatområde i 1920. 
Øyene ble en del av det USA-styrte UN Trust Territory of the Pacific Islands i 1947 og ble en selvstendig stat i 1986. USA står for forsvarspolitikken og mye av økonomien gjennom Compact of Free Association. 
USA utførte fra 1946 til 1958 kjernefysiske prøvesprengninger på Bikini og Enewetak. De miljø- og helsemessige konsekvensene av disse sprengningene var store, og kan fortsatt merkes.


== Økonomi ==
Viktige eksportvarer er fisk, fiskeprodukter, kokosnøttolje og akvariefisker. Viktige importvarer er matvarer, levende dyr, mineralolje, drikkevarer og tobakk. Viktige handelspartnere er blant annet USA og Japan.


== Samfunn ==
Det er obligatorisk skolegang for barn i alderen 6 til 14 år. 
Det utkommer tre aviser, den største avisa er Marshall Islands Journal, som utkommer to ganger i uken. En statseid radiostasjon sender på engelsk og noen lokale språk. I tillegg finnes det to radiostasjoner som er i privat eie.


== Oppføring på UNESCOs liste ==
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.

Atomprøvesprengnings-området på Bikiniatollen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Langset, Kristine Grue & Buan, Vibeke: «Marshalløyene kan bli det neste Atlantis», Aftenposten 28. oktober 2010: Om øystatens juridiske status om den forsvinner i havet – kan en nasjon eksistere uten land?(no) Statistikk og andre data om Marshalløyene i FN-sambandets nettsted Globalis.no
Anne Brontë

Anne Brontë (født 17. januar 1820, død 28. mai 1849) var den yngste av de tre Brontë-søstrene; Charlotte er den eldste og Emily er den mellomste. I 1845 utgav de tre søstrene en diktsamling under mannlig pseudonym; Annes var «Acton Bell».
Hun var datter av en fattig irsk prest i den engelske kirke, og hun bodde det meste av livet med sin familie i sognet Haworth på lyngheiene i Yorkshire. I noen år gikk hun på kostskole. Da hun var 19 år forlot hun Haworth og arbeidet som guvernante mellom 1839 og 1845. Etter å ha forlatt sin lærerjobb oppfylte hun sin litterære ambisjoner. Hun skrev et bind poesi sammen med sine søstre, Poems by Currer, Ellis, and Acton Bell, 1846, og to romaner. Agnes Grey, basert på hennes erfaringer som guvernante, ble utgitt i 1847. Hennes andre og siste roman, The Tenant of Wildfell Hall, som er betraktet som en av de første gjennomført feministiske romaner i ettertiden, kom i 1848. Hennes liv ble altfor kortvarig da hun døde av tuberkulose i en alder av kun 29 år.
Hovedsakelig på grunn av at gjenutgivelsen av The Tenant of Wildfell Hall ble forhindret av Charlotte Brontë etter Annes død, er hun mindre kjent enn sine søstre, Charlotte, forfatter av fire romaner, blant annet Jane Eyre, og Emily Brontë, forfatter av Wuthering Heights (Stormfulle høyder). Imidlertid har hennes romaner, slik som de til hennes søstre, blitt klassikere i engelsk litteratur.


== Bibliografi ==
Agnes Grey, 1847
The Tenant of Wildfell Hall (norsk: Kvinnen på Wildfell Hall), 1848


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Brontë – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Brontë – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Brontë på Internet Movie Database 
(sv) Anne Brontë i Svensk Filmdatabas 
(en) Anne Brontë hos Turner Classic Movies 
(en) Anne Brontë hos TV Guide 
(en) Anne Brontë hos The Movie Database 
(en) Anne Brontë på Discogs 
(en) Anne Brontë på MusicBrainz 
(en) Anne Brontë på Genius — sangtekster 
(en) Agnes Grey hos Anne Brontë, 1847; Oxford: The Shakespeare Head Press, Basil Blackwell and Houghton Mifflin Company, 1931 hos A Celebration of Women Writers
(en) The Tenant of Wildfell Hall, informasjon og fri e-bok
(en)  The Tenant of Wildfell Hall, London: Thomas Cautley Newby, 1848. Skannes først utgave, første, andre og tredje volumer fra Internet Archive.