Christian Tønsberg

Nils Christian Tønsberg (født 7. desember 1813 i Bergen, død 6. februar 1897 i Kristiania) var en norsk jurist, tollkasserer og forlegger, kjent for å ha utgitt billedverker med motiver fra norsk natur og folkeliv på 1800-tallet.


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av skipsforvalter Johan Christian Tønsberg (1788–1830) og Anne Marie Dahl (1788–1837). Fra 14-årsalderen var han ansatt på kontoret hos byskriver og justissekretær H.C. Klingenberg, og virket som sekretær for flere kommunale kommisjoner. I september 1834 tok han preliminæreksamen, og ble deretter assistent hos byfogden i Bergen. I 1839 reiste han til Kristiania for å forberede seg til juridisk embetseksamen. Denne besto han i juli 1845 med beste karakter. Siden var han ansatt som kopist i finansdepartementet, arbeidet på kontoret hos flere høyesterettsadvokater, og drev samtidig auksjonsvirksomhet.
Tønsberg var venn av Henrik Wergeland, og sørget for å utgi Wergelands Hasselnødder en uke etter at Wergeland var død i 1845. Tønsberg hadde understøttet Wergeland økonomisk og praktisk fra Wergeland ble syk i 1844, og overtok i den forbindelse retten til å utgi verkene hans. Han skal ha vært opptatt av å holde Wergelands tankegods i hevd. Siden viet han seg helt til forleggervirksomheten, og var 10. januar 1851 med på å stifte Den norske Boghandlerforening. 1845–58 var han dessuten ofte på reise i de fleste vesteuropeiske landene. Den uvitenhet han der møtte om Norge og norske forhold, førte til at han begynte å utgi en rekke billedverker fra Norge. Han utga også slike verk som Magnus Brostrup Landstads Norske Folkeviser (1853), P.A. Munchs Det norske Folks Historie og Henrik Wergelands samlede verker.
Han arbeidet fra ung alder ved stiftsoverrettens justiskontor, før han ble assistent hos byfogden i Bergen og tok preliminæreksamen ved Universitetet i Christiania i 1834. Noen av disse bragte ham forøvrig store økonomiske tap, slik at han måtte ta tjeneste i staten. I 1861 ble han utnevnt til tollkasserer i Tvedestrand, og gikk konkurs like etterpå. Han fikk avskjed fra tollkassererstillingen 28. februar 1874, og fikk forhøyet pensjon av Stortinget 20. februar 1875, etter forslag av Johan Sverdrup. Siden gjenopptok han forleggervirksomheten i mindre skala.
Tønsberg var konsul eller generalkonsul for flere land: Kongeriket Bayern (1854–1870), storhertugdømmet Mecklenburg (1857–1864), Colombia (1878–1892), Liberia (1879–1888) og Romania (1881–1886).


== Familie ==

Christian Tønsberg var gift med Maren Dorothea Bødtker (1813–97) av slekten Bødtker. Deres sønn Johan Christian Tønsberg (1835 Bergen–1867 Hamburg) ble i 1863 gift med Helene Marie Scheel (1839–1914), som var datter av Friedrich Wilhelm S. og Magdalene Elisabeth Tyrholm.


== Utmerkelser ==
Tønsberg mottok en rekke utenlandske ordener for sitt virke. Han var kommandør av Den afrikanske frigjøringsordenen (Liberia),  ridder av Dannebrogordenen, ridder av 1. klasse av Den kongelige Sankt Mikaels fortjenstorden (Bayern), ridder av Karl IIIs orden (Spania), ridder av Fredrik Is orden (Württemberg), ridder av 1. klasse av Frans Is orden (Napoli eller Begge Sicilier), ridder av 3. klasse av Guelferordenen  (Hannover), ridder av Romanias kroneorden (Romania) og ridder av Zähringerløvens orden (Baden).


== Utgitte verker ==
Norge fremstillet i Tegninger (1848, med tekst av P. Chr. Asbjørnsen)
Christiania og Omegn (1850)
Norske Nationaldragter (1852)
Berømte Nordmænd (1853–56)
Norske Folkelivsbilleder (1854)
Bondeliv i Norge (1861, med tekst av A. Munch)
Norske Kunstner-Album (1873)
Billeder af Norges Natur og Folkeliv (1875)
Norsk Portræt-Galleri (1877)
En Brudefærd i Hardanger (1879)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Tønsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norge fremstillet i Tegninger ved Digitalarkivet.
Nasjonsbyggar eller sosial klatrar? Chr. Tønsberg og Norske Folkelivsbilleder hovedfagsoppgave av Cecilie Boge
En Brudefærd i Hardanger ved Andreas Munch-selskapet.