EM i fotball 1992

Europamesterskapet i fotball 1992 (Euro 92) ble spilt i Sverige. Mesterskapet fant sted i en tid med politiske omveltninger i Europa. Før kvalifiseringen begynte hadde Tyskland blitt gjenforent, og de fleste kommunistdiktaturene i Sentral- og Øst-Europa hadde falt. Underveis i kvalifiseringsspillet ble Sovjetunionen oppløst, og det brøt ut borgerkrig i Jugoslavia.  
Sluttspillet ble preget av jevnspilte og målfattige kamper. England og Frankrike var de største skuffelsene, og måtte begge reise hjem etter det innledende gruppespillet, på bekostning av Sverige og Danmark. I den andre gruppen vant de regjerende mesterne Nederland foran Tyskland. Til tross for gjenforeningen, minnet det tyske laget mye om tidligere Vest-Tyskland. Kun tre av spillerne i sluttspilltroppen var fra det tidligere DDR. Skottland, som deltok i sitt første EM-sluttspill, leverte også en hederlig innsats, og tok tredjeplassen foran SUS. 
I den første semifinalen vant Tyskland, anført av turneringens store spiller Thomas Hässler, 3-2 over vertsnasjonen. Den andre semifinalen mellom Nederland og overraskelseslaget Danmark måtte avgjøres på straffesparkkonkurranse, hvor danskene til slutt 5-4. Ironisk nok var det helten fra forrige EM, Marco van Basten, som ble nederlendernes syndebukk. 
I finalen fortsatte Danmark sin utrolige ferd med å slå tyskerne 2-0, og ble europamestere for første gang – i et mesterskap de egentlig ikke hadde klart å kvalifisere seg til. Danskene hadde heller ikke sin største stjerne Michael Laudrup tilgjengelig. Han var satt ut av laget etter en krangel med trener Richard Møller-Nielsen. 


== Arrangørland og oppsett ==
Sverige ble valgt som arrangør i desember 1988 i konkurranse med Spania. Spania hadde på dette tidspunktet allerede blitt tildelt Sommer-OL 1992, noe som ble ansett som en ulempe i konkurransen om å få arrangere EM en måned før OL startet. Lennart Johansson (UEFAs president fra 1990 til 2007) arbeidet sterkt for å få valgt Sverige som vertsland, men selve beslutningen ble tatt av Executive-komiteen og altså før han ble valgt som UEFA-president.
Mesterskapet var det siste EM med åtte lag i turneringen, f.o.m 1996 var 16 lag med. Det var også det siste EM hvor seier i gruppespillet medførte 2 poeng - alle EM og VM i ettertid har gitt 3 poeng for seier i gruppespillet.


== Sluttspillarenaer ==
Nya Ullevi, Göteborg – Kapasitet: 40 000
Råsundastadion, Stockholm – Kapasitet: 31 000
Malmö stadion, Malmö – Kapasitet: 30 000
Idrottsparken, Norrköping – Kapasitet: 23 000


== Kvalifisering ==

Kvalifiseringsspillet var uendret. Lagene var fortsatt gruppert i sju grupper med fire eller fem lag i hver gruppe. Både Sovjetunionen og Jugoslavia vant sine grupper og kvalifiserte seg til sluttspillet. Den tidligere Sovjetunionen deltok i sluttspillet med et samlet mannskap under navnet «Samveldet av uavhengige stater (SUS)». Etter sluttspillet ble unionen også oppløst på fotballbanen, og de 15 tidligere sovjetrepublikkene dannet sine egne landslag. Jugoslavia ble utestengt fra sluttspillet på grunn av borgerkrigen i landet. Den offisielle grunnen var sikkerhetshensyn, og Jugoslavias sluttspillplass gikk i stedet til Danmark, som kom på andreplass i Jugoslavias kvalifiseringsgruppe. 
Norge måtte nok en gang bli hjemme, men leverte likevel sin hittil beste prestasjon i en EM-kvalifisering. Høydepunktet var den flotte seieren over Italia på Ullevaal. Norge klarte også å bite godt fra seg mot Ungarn og Sovjetunionen, og Egil Olsens mannskap endte til slutt på tredjeplass i gruppa. Det er også verdt å merke seg at Færøyene, som deltok i EM-kvalifiseringen for aller første gang, sjokkerte fotballverden ved å slå Østerrike i sin første kamp. 


== Sluttspill ==


=== Gruppe 1 ===
10. juni 1992 

11. juni 1992 

14. juni 1992 

17. juni 1992 

Tabell 


=== Gruppe 2 ===
12. juni 1992 

15. juni 1992 

18. juni 1992 

Tabell 


=== Semifinaler ===
21. juni 1992 

22. juni 1992 


=== Finale ===
26. juni 1992 


== Kilder ==
Resultater og statistikk www.uefa.com