Moskusand

Moskusand (Cairina moschata) er en monotypisk art i andefamilien og hører naturlig hjemme i Mexico, Sentral-Amerika og Sør-Amerika øst av Andes sørover til det nordlige Argentina og Uruguay, men arten forekommer også i sørlige deler av USA. Den har også forvillet seg i Europa, herunder også til Norge. Arten tilhører en gruppe ender som har evnen til å vagle seg.
Slekten (Cairina) er monotypisk og inngår som én av sju slekter i tribuset Cairinini, som er en del av underfamilien av ender (Anserinae). Tamversjonen kalles C. m. domestica‎, men den anerkjennes altså ikke som en selvstendig underart. En nyere studie antyder at gruppen er nært beslektet med Tadornini.


== Beskrivelse ==

Moskusand måler 66–84 cm, avhengig av kjønn. Arten viser betydelig kjønnsdimorfisme. Hannen veier 1 990–4 000 g, hunnen 1 100–1 470 g. Tamender kan imidlertid bli større. Fjærdrakten er hovedsakelig iriserende grønn-sort og skinner i mange farger i sollys. Arten har også innslag av hvitt ved vingene. Hunnen er generelt mindre enn hannen og har i motsetning til denne fullstendig fjærbevokst ansikt, men hun mangler den karakteristiske ansiktsknølen og fjærkammen som hannen har. De undere ekstremitetene er korte og sorte, inkludert føttene og svømmehunden mellom tærne. Tærne er utrustet med klør. Stjerten er bred og flat.Tamme moskusender framstår med stor variasjon i fjærdrakten, og den kan være alt mellom nesten sort og nærmest hvit. De fleste har et innslag av brunt eller svart i fjærdrakten, men også andre varianter, for eksempel helt hvit fjærdrakt forekommer.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018).

Anseriformes, andefugler
Anatidae, andefamilien
Dendrocygninae, plystreender
Oxyurinae, skarvender
Anserinae, svaner og gjess
Anatinae, ender
Mergini
Tadornini, gravender og gravgjess
Cairinini, skogender
Plectropterus (monotypisk)
Cairina (monotypisk)
C. moschata, moskusand (monotypisk)
Sarkidiornis
Nettapus, dvergender
Callonetta (monotypisk)
Aix
Chenonetta (monotypisk)
Hymenolaimini
Merganettini
Aythyini, dykkender
Anatini, grasenderAix blir av og til betraktet som incertae sedis; en nylig fylogenetisk studie fant at slekten var søster til Cairina.


== Atferd ==
Moskusender er nærmest stumme, selv om hannen kan tilkjennegi en astmatisk hveselyd og hunnen et enkelt kvekk av og til. Arten regnes primært som en standfugl, og den holder seg i våtmarksområder, som sumper, mangrover, innsjøer, sakteflytende elver og  bekker. Om natten går den ofte til ro i trær, der den vagler seg. Selv om arten er en tropisk fugl, tåler den greit temperaturer ned til -12°C.Hekketiden varierer, men den er som oftest i regntiden. Arten hekker parvis solitært, men hannen er sterkt promiskuøs. Redet legges til huler eller hule trestammer og lignende (av og til også direkte på bakken eller i toppen av ei palme). Hunnen legger normalt 8–15 egg, men det finnes eksempler på hunner som har lagt opp mot 30 egg og hatt tre kull i løpet av en sesong. Inkubasjonstiden er omkring 35 dager og hunnen ruger ut eggene alene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moskusandart – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Moskusandart i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Moskusandart hos Artsdatabanken 
(en) Moskusandart hos Fossilworks 
(en) Moskusandart hos ITIS 
(en) Moskusandart hos NCBI 
(en) Kategori:Cairina moschata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cairina moschata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cairina moschata – detaljert informasjon på Wikispecies