jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knut Røed

Knut Røed (født 1961) er en norsk økonom og seniorforsker ved Frischsenteret for Samfunnsøkonomisk forskning ved Universitetet i Oslo.
Han tok doktorgrad (dr. polit.) ved Universitetet i Oslo i 1998. Han har særlig forsket på arbeidsmarkedsøkonomi, arbeidsledighet, tilbud av arbeidskraft, pensjonsreformer, trygdeøkonomi og mikroøkonomi. 
I 2009 ble han med i det regjeringsoppnevnte Brochmann-utvalget, eller Velferds- og migrasjonsutvalget. Utvalgets rapport ble lagt frem i mai 2011.Røed har argumentert for at Inkluderende arbeidsliv (IA-avtalen) ikke har kraftige nok virkemidler til å få ned sykefraværet og har anbefalt økt bruk av gradert sykmelding. Han har deltatt i forskningsprogrammet som evaluerer Nav-reformen. Her har forskningsgruppen han har deltatt i sammenlignet resultater fra kommuner som hadde Nav-kontor med andre som ennå ikke hadde etablert slike. Resultatet av denne studien var at Nav-reformen hadde ført til dårligere arbeidsformidling og integrering i arbeidslivet i kommunene som hadde innført reformen. Røed har også forsket på bruk av trygdeytelser blant innvandrere. Ved å koble folkeregisteret, trygderegister og arbeidstakerregister har han fulgt utvikling i blant innvandrergrupper av forskjellig nasjonalitet over tid etter hvor mange år de har bodd i landet.Fra 2019 til 2020 ledet Røed en prosjektgruppe som forsket på formuesskatt i Norge. Prosjektgruppen var et samarbeid mellom Skatteforsk ved Handelshøyskolen, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet og Frischsenteret. Forskningen fokuserte på små og mellomstore bedrifter. Prosjektrapporten ble levert 14. september 2020. En hovedkonklusjon er «at økt formuesskatt for majoritetseiere i nært eide, små og mellomstore virksomheter i gjennomsnitt bidrar til å øke sysselsettingen i den virksomheten de eier».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Knut Røed i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Knut Røed i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Røeds side på Frischsenteret
CV
1. FC Union Berlin

1. FC Union Berlin er en tysk fotballklubb stiftet januar 1966, og spiller sine hjemmekamper på An der Alten Försterei i Berlin-Köpenick. Klubben spiller i Bundesligaen for første gang sesongen 2019-20, etter å ha vunnet en playoff-finale mot Stuttgart. De siste årene har de spilt i 2. Bundesliga. Høydepunkter for klubben er tysk cupfinale mot FC Schalke 04 og 8-0 seier over erkerivalen FC Dynamo Berlin. Klubben er kjent fra tiden i Øst-Tyskland som et lag i uoffisiell opposisjon mot det daværende styret, og særlig mot Stasi-laget Dynamo Berlin. Når Union Berlin fikk frispark pleide tilskuerne å rope «Die Mauer muss weg» (muren må falle).Klubben er også kjent for sitt engasjement fra publikum, som blant annet jobbet 140 000 timer på dugnad for å gjenoppbygge klubbens arena.


== Meritter ==
Tysk visemester: 1923 (som Union Oberschöneweide)
FDGB-Cup vinner: 1968
FDGB-Cup tapende finalist: 1986
DFB-Cup tapende finalist: 2001


== Spillerstall ==
Oppdatert 30. januar 2023.


=== Utlånte spillere ===


== Plasseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) 1. FC Union Berlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 1. FC Union Berlin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Gergovia

Slaget ved Gergovia ble utkjempet i 52 f.Kr. ved Gergovia (dagens Gergovie, Frankrike). Slaget stod mellom den romerske republikk, ledet av prokonsul Julius Cæsar, og galliske styrker, ledet av Vercingetorix. Slaget ble vunnet av gallerne.
Santarém

Santarém kan vise til:

Santarém (Portugal) – en by i Portugal
Santarém (distrikt) – et distrikt i Portugal
Santarém (Pará) – en brasiliansk kommune i delstaten Pará
Santarém – tidligere navn på en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Campbellerslaget

Campbellerslaget var et teaterslag ved andre framføring av Henrik Wergelands dramatiske arbeid Campbellerne 28. januar 1838.
Framføringen av syngespillet Campbellerne fikk Wergelands kulturpolitiske motstandere gjennom flere år, Intelligenspartiet eller «Troppen» (de konservative studentene), til å mobilisere til pipekonsert. De mente at forestillingen var en skam for teateret, skjønt stykket var fullstendig uskyldig og ikke vanskelig å forstå. Wergelands støttespillere, de såkalte «klapperne» slo seg sammen mot «piperne», og klapperne vant. Forestillingen endte med slagsmål i og utenfor teatret. For Wergeland var Campbellerslaget en stor seier, for motstanderne et komplett nederlag. Deres hensikt hadde vært å vippe ham av pinnen med et «coup de main», men de konstaterte at den store publikumssympatien var på hans side. Etterpå hevnet taperne seg i Den Constitutionelle med en serie artikler ved Peter Jonas Collett. Han ble senere Wergelands svoger.

Mit stolteste øieblik er unegtelig det, hvori jeg fra min Loge var vidne til mine fienders morderske nederlag i det saakaldte «Theater- eller Campbeller-Slag.»


== Se også ==
Campbellerfeiden
Konflikten mellom Wergeland og Welhaven
Kornsjø stasjon

Kornsjø stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen. Kornsjø stasjon ligger i Halden kommune, på grensen til Sverige. Stasjonen ble åpnet i 1879, men er ikke lenger i bruk til passasjertransport. Fra Kornsjø stasjon til Oslo S er det 169,20 km. Stasjonbygningen ligger i Norge 1,0 km fra grensen, men signalteknisk strekker stasjonsområdet seg inn i Sverige. Det er norske signaler på svensk side. Passasjertog har i dag ikke stopp på Kornsjø stasjon.


== Stasjonsbygningen ==
Stasjonsbygnigen fra jernbanens åpning i 1879 var tegnet av arkitekt Peter Andreas Blix, men den brant i august 1898. Ny stasjonsbygning ble tegnet av arkitekt Paul Due og tatt i bruk i 1900. Stasjonsbygningen ble vesentlig større enn den nedbrente forgjengeren, da den nå også skulle romme tollkontor og bolig for tollstedsjefen. Tradisjonen forteller at kong Oscar II selv engasjerte seg i utformingen av stasjonen. Bygningen ble oppført i mur og ikke tre, men Due utarbeidet også tegninger til en trebygning.


== Kulturminne ==
Stasjonsbygningen på Kornsjø ble fredet av Riksantikvaren 1. oktober 2001, tinglyst 14. desember 2001. Den har nr. 86054 i Riksantikvarens register Askeladden (kulturminnedatabase).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48–49. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 223–236. 


== Eksterne lenker ==
(no) Kornsjø stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Gamle postkort fra Kornsjø Arkivert 29. juni 2009 hos Wayback Machine..
RIKTLINJER FÖR GRÄNSÖVERSKRIDANDE TRAFIK KORNSJÖ GRÄNSEN - KORNSJØ (Trafikverket)
Løvmoen holdeplass

Løvmoen var en holdeplass på Østfoldbanen som lå i Halden kommune. Holdeplassen ble åpnet i 1933 og var i bruk til passasjertransport frem til 30. mai 1965.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
Jernbaneverket Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine.
Norsk Jernbaneklubb om Løvmoen
Bøen holdeplass

Bøen holdeplass var en jernbaneholdeplass på Østfoldbanen. Bøen ligger i Halden kommune. Holdeplassen ble åpnet i 1933 og nedlagt i 1965.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 222. 


== Eksterne lenker ==
Jernbaneverket Arkivert 23. april 2013 hos Wayback Machine.
Norsk Jernbaneklubb
Prestebakke stasjon

Prestebakke stasjon er en tidligere jernbanestasjon på Østfoldbanen. Prestebakke stasjon ligger i Halden kommune. Stasjonen ble åpnet i 1879, men er ikke lenger i bruk til passasjertransport. Fra Prestebakke stasjon til Oslo S er det 158,66 km.
Stasjonsbygningen er en laftet trebygning i sveitserstil tegnet av Peter Andreas Blix. Stasjonsbygning, godshus, kjøregrav, skinnegang, privetbygning og tilhørende haveanlegg er fredet av Riksantikvaren.


== Østfoldbanen ==
Se også Østfoldbanen og Østfoldbanen Sarpsborg–Kornsjø.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48–49. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 211–221. 


== Eksterne lenker ==
(no) Prestebakke stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Idd og Enningdalen Historielag.
«Prestebakke stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Buer stoppested

Buer stoppested er et jernbanestoppested på Østfoldbanen i Halden kommune. Stoppestedet ble åpnet i 1916, og var betjent for billettsalg og ekspedering av gods inntil 1959. Da ble stoppestedet nedgradert til holdeplass. Fra 1965 var det ikke lenger persontrafikk ved Buer, selv om det enda noen år gikk an å sende vognlaster med gods hit.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 48–49. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
Jernbaneverket Arkivert 23. april 2013 hos Wayback Machine.
Norsk Jernbaneklubb
Aspedammen stasjon

Aspedammen stasjon er en jernbanestasjon mellom Halden og Kornsjø på Østfoldbanen. Aspedammen stasjon ligger i Halden kommune. Stasjonen ble opprettet i 1879, mistet passasjertrafikken i 1965 og ble en ubetjent, fjernstyrt stasjon med kryssingsspor i 1975. Kryssingssporet er 760 meter langt. Aspedammen er for tiden eneste krysningsmulighet mellom Halden og Kornsjø.  Stasjonsbygningen fra 1879 er tegnet av Balthazar Lange. 
Anders Geval Pettersen utgav i 2001 romanen Stasjonsstedet, som handlet om livet på Aspedammen på 1930-tallet. Pettersen er en tidligere NSB-ansatt som er vokst opp på stedet. 


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 46–47. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 203–208. 


== Eksterne lenker ==
(no) Aspedammen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Tistedal stasjon

Tistedal stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen. Tistedal stasjon ligger i Halden kommune. Stasjonen, som opprinnelig het Femsøen stasjon, ble åpnet i 1879, 1882 fikk den navnet Tistedalen. Selve stasjonen er nedlagt, men den østlige delen av stasjonsanlegget er beholdt som sidespor.
Jernbanelinjen mellom Halden stasjon og Tistedal stasjon regnes som en av de bratteste linjestrekningene i landet. Over en avstand av 4 kilometer mellom stasjonene, er høydeforskjellen 93 meter. Dette stigningsforholdet overgås bare av Flåmsbanen.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 46–47. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 195–200. 


== Eksterne lenker ==
(no) Tistedal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Hafslund holdeplass

Hafslund holdeplass var en holdeplass på Østfoldbanen i Sarpsborg kommune. Den var endestasjon for Hafslundbanen frem til 1973, men den er ikke lenger i bruk og er fjernet. Det er 111,960 km fra Hafslund holdeplass til Oslo S og 78,96 km til Ski stasjon om Østre linje.


== Historie ==
En togmeldingstasjon ble åpnet på stedet 15. mai 1926. Denne ble erstattet av en holdeplass i 1933. 
Holdeplassen har ikke vært i bruk etter at persontrafikken mellom Rakkestad og Sarpsborg på Østre linje ble innstilt i 2002.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 46. ISBN 82-90286-28-7. 
Erik Wiggo Larsen (2010). Spor. Fra Smaalensbanen til Østfoldbanen og andre lokalhistoriske spor. Fredrikstad: Hybris. s. 110–111, 174. ISBN 978-82-998480-0-8. 


== Eksterne lenker ==
(no) Hafslund holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Ingedal stasjon

Ingedal stasjon er en jernbanestasjon i Sarpsborg kommune på Østfoldbanen. Den ble åpnet 1891 som Døle holdeplass; dagens navn fikk den 1953. I 1895 ble holdeplassen oppgradert til stoppested og i 1924 til stasjon. Denne ble fjernstyrt 1974 og ubemannet året etter. I 1983 var det slutt på persontrafikken.
Det har stått to ekspedisjonsbygninger ved Ingedal. Den siste var fra 1916 og ble revet i 2007.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 46–47. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 159–166. 
Erik Wiggo Larsen (2010). Spor. Fra Smaalensbanen til Østfoldbanen og andre lokalhistoriske spor. Fredrikstad: Hybris. s. 114–115. ISBN 978-82-998480-0-8. 


== Eksterne lenker ==
(no) Ingedal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Berg stasjon (Østfoldbanen)

Berg stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen. Berg stasjon ligger i Halden kommune. Stasjonen ble åpnet i 1879 og ble fjernstyrt 1974. Den er ikke lenger i bruk til passasjertransport, men har siden 1983 status som godsterminal. Stasjonen drives idag som gods- og tømmerterminal (Haldenterminalen). Adressen er Vestgårdveien 19, adkomst via riksvei 204 eller fylkesvei 104.Den opprinnelige stasjonsbygningen som stod her, ble tegnet av Peter Andreas Blix og oppført til åpningen. Den ble revet i 1989. Nå befinner det seg et stort terminalbygg på stasjonstomten samt en større utvendig lagerplass. Området er inngjerdet og ikke tilgjengelig for almenheten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 46–47. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). Bygningsregistrering: Oslo distrikt: Østfoldbanen vestre linje. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 167–170. 
Erik Wiggo Larsen (2010). Spor. Fra Smaalensbanen til Østfoldbanen og andre lokalhistoriske spor. Fredrikstad: Hybris. s. 115. ISBN 978-82-998480-0-8. 


== Eksterne lenker ==
(no) Berg stasjon (Østfoldbanen) i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Østfoldbanen
Stasjon Nexus

Stasjon Nexus er en romstasjon som opptrer i flere av historiene til Jon Bing og Tor Åge Bringsværd, særlig i tilknytning til romskipet Marco Polo.
Stasjon Nexus er også navnet på en tegneserie tegnet av Thore Hansen etter manus av Bing & Bringsværd, publisert i Nazar 2: Åndeskrift, Bing & Bringsværd, Gyldendal 1976. Serien handler om NASA-astronautene Portobello og Cyrano som i sine forberedelser til en Venusekspedisjon, finner spor som sender dem tilbake i tid og hvor de til slutt finner Atlantis.
Rundt 1970 kjøpte ukebladet Illustrert tegneserien «Stasjon Nexus», men de måtte legge ned virksomheten, før serien ble utgitt. Deretter ble serien kjøpt av Vi Menn, som aldri utga den. «Stasjon Nexus» ble noe senere utgitt i «Bobbla». I 1976 ble serien utgitt på ny. Denne gang i Bings og Bringsværds antologi «Åndeskrift» (fra side 112 til side 163).


== Kilder ==
Tegn (Tidsskrift om og med tegneserier) nr 1 1992.
Thore Hansen (2010)
Karl Ernst

Karl Ernst (født 1. september 1904 i Wilmersdorf i Berlin, død 31. juli 1934 i Berlin-Licherfelde) var en tysk nazist og SA-general med nær tilknytning til SA-leder Ernst Röhm. Han fikk en ledende stilling i Sturmabteilung (SA) og ble innvalgt i Riksdagen.
Ernst ble drept i De lange knivers natt.


== Liv og virke ==
Han ble født i Wilmersdorf i Berlin, og arbeidet som ung mann som pikkolo på et hotell der, og som utkaster på en kafé. I 1923 gikk han inn i NSDAP. Han tiltrakk seg raskt lederen Ernst Röhms oppmerksomhet, angivelig ikke minst fordi han hadde utseendet med seg, og kom snart inn i Röhms indre krets. 
4. april 1931 ble Ernst forfremmet til SAs leder for Berlin og Brandenburg. Gjennom Röhms innflytelse ble han valgt inn i Riksdagen i 1932. Tidlig i 1934 ble han forfremmet til Gruppenführer i SA, og ble samtidig innlemmet i den nasjonale ledelsen for organisasjonen. 
30. juni 1934 giftet han seg, og brudeparet kjørte til Bremen for å dra videre på bryllupsreise til Madeira. Utenfor Bremen ble han forbikjørt av SS-medlemmer som åpnet ild mot bilen. Hans kone og sjåfør ble såret. Ernst ble deretter pågrepet av SS-folka og sendt til Berlin hvor han ble henrettet som en del av utrensningene i De lange knivers natt.


== Referanser ==
Urbanitet

Urbanitet er et uttrykk for bymessighet, eller typisk for byer. Graden av urbanitet styres av menneskelig aktivitet i et avgrenset område. Ordet er i motsetning til rural. 
Det er ikke nok at området er tett bebygget eller tett befolket, dersom de yrkesaktive arbeider innen primærnæringene. Summen av tett bebygget, tett befolket og aktivt benyttet areal øker den subjektive opplevelsen og dermed også graden av urbanitet for et område. 
Bygeografer (se bygeografi) har ulike typer kategorisering for å måle urbanitet, i nasjoner, i regioner eller kommuner. Begrepet tettsted er utviklet som et verktøy for å måle urbanitet. Urbanisme kan referere til det faglige studiet av byutvikling eller byplanlegging. 
Tema innen urbanitet kan være byens historiske utvikling, urbant hverdagsliv og senmoderne byutvikling.  
Ordet urban kommer fra  latin urbs «by, særlig byen Roma», som trolig er lånt inn i latin fra annet (ukjent) språk.


== Om personer ==
Urbanitet kan også brukes om personer og deres oppførsel. Enkelte personer og deres handlinger kan beskrives som urbane. Aktiviteter som «shopping» og kafébesøk har sin opprinnelse fra urbane strøk og beskrives ofte som urbane handlinger.


== Teoretikere ==
Lewis Mumford
Henri Lefebvre
Kevin A. Lynch
John Pløger


== Se også ==
Urbanisering
Landsbygd
Rural
Nyurbanisme


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aspen, Jonny og Pløger, John (red): På sporet av byen, lesninger av senmoderne byliv, Oslo 1997 ISBN 82-430-0087-9
Erling Fossen (1997). EcstaCity: innganger til en ny urbanisme. Oslo: Pax. ISBN 8253019254. 
Mumford, Lewis: The City in History  :  Its Origins, Its Transformations, and Its Prospects 1961
Pirenne, Henri: Les anciennes démocraties des Pays-Bas, Flammarion, Bibliothèque de philosophie scientifique, 1910.på norsk: Tidlige demokratier i Benelux-landene; Urbane samfunn og politisk konflikt i Middelalderen og Renessansen, Nisus Forlag, 2014.Pløger; John: Byliv og modernitet, mellom nærmiljø og urbanitet, Oslo 1997 ISBN 82-7071-021-0


== Eksterne lenker ==
Urbanitet i et historisk perspektiv
Rutine for Nemesis

Rutine for Nemesis er et norsk enkeltstående science-fiction-hørespill som gikk på NRK Radio i 1978. Hørespillet er en frittstående fortsettelse av Rutine for ukjent planet og ble etterfulgt av Rutine for Terra Nova i 1981. Manuset er skrevet av Jon Bing og Tor Åge Bringsværd.


== Historien ==
Hørespillet er utformet som en rapport fra stjerneskipet Marco Polo til Hovedkontroll Jord. Utgangspunktet for historien er at datamaskinen ombord på Marco Polo fanger opp et nødsignal mens skipet er på vei til NGC 4481/5. Besetningen ombord ligger i nedfrosset tilstand. Datamaskinen legger om kursen og når besetningen våkner finner de ut at skipet er i sektor 567651 og er plassert i bane rundt den sol-løse planeten Nemesis. Nemesis er en såkalt søppelplanet; dens beliggenhet og beskaffenhet gjør den passende som et lagringssted for radioaktive stoffer. Kontrollstasjonen på planeten styres av en robot. Imidlertid, hvert 25. år kommer et kontrollskip for å overhale stasjonen. Besetningen reagerer på å være i bane rundt søppelplaneten; det er et sted det fortelles rykter og historier om. Disse får vi lite kjennskap til. Som datamaskinen på Marco Polo sier: «Historiene er irrasjonelle, ulogiske og blir ikke arkivert.»
Besetningen finner ut at nødsignalet stammer fra et stjerneskip av typen Mandeville. Besetningen går ombord og finner ut at mannskapet har vært borte fra skipet i seks år. Det blir klart at besetningen på Mandeville har dratt ned til Nemesis for å ta en rutinesjekk av kontrollstasjonen der. Hva som siden har skjedd med dem er uvisst. 
Mannskapet på Marco Polo drar ned til Nemesis for å undersøke hva som har skjedd med kontrollmannskapet. Landingsfartøyet deres blir skadd når de lander på kontrollstasjonen, men ikke verre enn at det kan repareres. På kontrollstasjonen møter de roboten Edgar Allan 16, som har utviklet visse bisarre personlighetstrekk. Den snakker om spøkelser, stemmer og mennesker som dreper hverandre. Det blir snart klart at den forrige kontrollgjengen drepte hverandre. 
Snart merker besetningen på Marco Polo de fenomener Edgar Allan 16 snakker om. De merker stadig vind inne i den hermetisk lukkede stasjonen, de får hallusinasjoner og mareritt og de stoler mindre og mindre på hverandre. Etter en stund kan besetningen også se hverandres mareritt og bruker det de får se i et hensynsløst forsøk på å bryte ned hverandres selvfølelse. Spørsmålet blir hva og hvem som kan greie å bevare det menneskelige i en slik situasjon.


== Annet ==
Som ofte ellers i sin produksjon putter Bing & Bringsværd inn referanser til andre forfattere og oppdagere. Kontrollskipet Mandeville er kalt opp etter globetrotteren og reiseskildreren John de Mandeville og Edgar Allan 16 er en referanse til Edgar Allan Poe. Man kan også merke seg at den virkelige John de Mandeville var sterkt påvirket av den virkelige Marco Polo.


== I rollene ==
Erik Hivju … Jason
Katja Medbøe … Gaia
Kai Remlov … Akeron
Bab Christensen … Skipets datamaskin
Arne Bang-Hansen … Roboten Edgar Allan 16


== Produksjon ==
Mentz Schulerud, inspisient
Arne Kristian Dypvik, teknisk regi
Nils Nordberg, instruktør


== Referanser ==