jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yenikapı

Yenikapı er en bydel i den historiske delen av Istanbul (Konstantinopel), ved Marmarahavet i kommunen Fatih på den europeiske siden av Bosporos. Den er kjent for utgravingene av den bysantinske havna som ble oppdaget der i 2004.Yenikapı er under utbygging til et viktig kommuniksajonsknutepunkt i byen. Fra 2014 er Yenikapı utgangsstasjon for metrolinjen M1 til ekspressbusstasjonen Otogar og til flyplassen, den nord-sør-gående linjen M2 har også sin endestasjon her. En ny jernbanestasjon ble tatt i bruk da Marmaray-forbindelsen sto ferdig i 2013. Bosporostunnelens vestre ende befinner seg i Yenikapi.
Byens viktigste fergeterminal ligger i Yenikapi, med hurtigbåtforbindelse til steder langs Marmarahavet.
Bydelen har for øvrig lite eldre bebyggelse, noe som skyldes en brann i 1953.


== Referanser ==
Perugia (provins)

Provinsen Perugia (it. Provincia di Perugia) er en provins i regionen Umbria i det sentrale Italia. Perugia er provinsens hovedstad.
Det var 605 950 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==
Provinsen Perugia grenser:

i nord og øst mot Marche (provinsene Pesaro og Urbino, Ancona, Macerata og Ascoli Piceno),
i syd mot Lazio (provinsen (Rieti) og provinsen Terni og
i vest mot Toscana (provinsene Siena og Arezzo).
Provinsen har 606 000 innbyggere (2001) og et areal på 6,334 km². Provinsen er administrativt inndelt i 59 kommuner, se Kommuner i Perugia.
Andre byer i provinsen: Assisi, Bevagna, Città di Castello, Foligno, Gubbio, Montefalco, Norcia, Spoleto, Spello, Todi, Trevi, og Umbertide.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Perugia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Perugia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Terni (provins)

Provinsen Terni (it. Provincia di Terni) er en provins i regionen Umbria i det sentrale Italia. Terni er provinsens hovedstad.
Det var 219 876 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==

Provinsen Terni grenser:

i nord mot provinsen Perugia,
i øst, syd og vest mot Lazio (provinsene Rieti og Viterbo) og
i nordvest mot Toscana (provinsen Siena).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Terni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Terni – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Provinsen Roma

Provinsen Roma (italiensk Provincia di Roma) var en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Roma var provinsens hovedstad.
Det var 3 700 424 innbyggere ved folketellingen i 2001. Arealet var 5 363 km².
Provinsen ble 1. januar 2015 erstattet av Storbyområdet Roma hovedstad.


== Geografi ==
Provinsen Roma grenset:

i nord mot provinsene Viterbo og Rieti,
i øst mot Abruzzo (provinsene L'Aquila og Frosinone),
i syd mot provinsen Latina og
i vest mot Tyrrenhavet.Som en enklave i provinsen ligger Vatikanstaten.
ORP «Błyskawica»

ORP «Błyskawica» er en polsk jager av Grom-klassen som deltok under andre verdenskrig.
Den er nå bevart som museumsskip i Gdynia. Under andre verdenskrig deltok Błyskawica blant annet på Narvikavsnittet, der den gjorde seg bemerket. Senere tok den del i Operasjon Dynamo, den allierte tilbaketrekningen fra Dunkerque. Resten av krigen tilbrakte den i alliert konvoitjeneste.
Błyskawica var søsterskip av ORP «Grom» som sank utenfor Narvik.


== Kilder ==
Kolesnik, Eugene (1977). «Thunder and Lightning: The Polish Destroyers Blyskawica and Grom». Warship. 1 (4): pp. 2–11. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst (link)
Frosinone (provins)

Provinsen Frosinone (it. Provincia di Frosinone) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Frosinone er provinsens hovedstad.
Det var 484 556 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==
Provinsen Frosinone grenser:

i nord mot Abruzzo (provinsen L'Aquila),
i øst mot Molise (provinsen Isernia),
i sydøst mot Campania (provinsen Caserta),
i syd mot provinsen Latina og
i vest mot provinsen Roma.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Frosinone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Frosinone – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Latina (provins)

Provinsen Latina (it. Provincia di Latina) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Latina er provinsens hovedstad.
Det var 519 850innbyggere ved folketellingen i 2005.


== Geografi ==
Provinsen Latina grenser:

i nord mot provinsen Frosinone,
i sydøst mot Campania (provinsen Caserta),
i syd mot Tyrrenerhavet og
i nordvest mot provinsen Roma.


== Historie ==
Provinsen Latina ble opprettet 18. desember 1934 som en følge av det fascistiske store prosjektet Battaglio del grano («kampen om kornet» hvor det store malaria- og sumpområdet Pontino ble drenert og opparbeidet som jordbruksland. Samtidig ble en rekke av byene, herunder Latina og Aprilia anlagt. 
Området hadde tidligere vært en del av Provinsen Roma. I tillegg til dette området, ble også fjellområdene Aurunci, Lepini og Ausoni, samt De pontinske øyer en del av Provinsen Latina.
Havnebyene Gaeta og Formia i den sørligste delen av provinsen, hørte tidligere til Campania, og gjør det fortsatt språklig.


== Kommuner ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Latina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Latina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rieti (provins)

Provinsen Rieti (it. Provincia di Rieti) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Rieti er provinsens hovedstad.
Det var 147 410 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==

Provinsen Rieti grenser:

i nord mot Umbria (provinsene Terni og Perugia),
i øst mot Marche (provinsen Ascoli Piceno og Abruzzo (provinsene Teramo og L'Aquila),
i syd og vest mot provinsen Roma og
i vest mot provinsen Viterbo.I vest danner elven Tevere grensen.
Provinsen er stort sett dominert av fjell, i nord nær Rieti ligger Monte Terminillo (2 216 moh), i øst Monti della Lagha (Pizzo di Sevo 2 422 moh, Cima Lepri 2 455 moh og Mte Gorzano 2 458 moh) og i syd massivet rundt Montagne della Duchessa (2 266 moh).
Mye av provinsens territorium er nasjonalparker. Parco Naturale dei Monti Lucretili befinner seg i den sydlige delen av provinsen. En liten del av Parco Naturale Sirente-Velino (Montagne della Duchessa) ligger i provinsen i sydøst. Mellom disse befinner Riserva Naturale Monte Navegna-Monte Cervia seg. Monti della Lagha (nevnt over), er en del av Parco N. del Gran Sasso e M. d. Laga. Riserva naturale dei Laghi Lungo e Ripasottile finnes like nord for Rieti. I den vest ved Tevere finner vi Riserva Tevere Farfa.
Viterbo (provins)

Provinsen Viterbo (italiensk: Provincia di Viterbo) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Viterbo er provinsens hovedstad. I nord grenser provinsen mot provinsene Grosseto og Siena, i nordøst mot Rieti og Terni, i vest med Tyrrenhavet, og i sør mot provinsen Roma.Det er 322 195 innbyggere i provinsen (2013) på et areal på 3 615,24 km2, noe som gir en befolkningstetthet på 89,2 per km2. Provinsen har 60 kommuner (comuni).


== Historie ==
Området i provinsen Viterbo inneholder et antall etruskiske byer fra oldtiden, blant annet Tuscina, Vetralla, Tarquinia, og Viterbo. Området ble erobret av romerne i 310 f.Kr.; til tross for det er det lite som er kjent om Viterbo før det i 773 e.Kr. ble benyttet av Desiderius, langobardenes siste konge, som base i striden mot det tysk-romerske rike. Matilde av Toscana ga byen Viterbo bort som gave til pavedømme på 1000-tallet. Fredrik I av Det tysk-romerske rike var basert i Viterbo mens han planla å invadere Roma i 1153. I 1160 erobret han byen som forberedelse på å angripe Roma.Til tross for at Viterbo inneholdt et pavelig hoff på 1200-tallet, aktet både den hellige stol og det tysk-romerske rike å styre byen, men pavedømmet etablerte senere sitt styre over regionen. Johanitterordenen ble forvist fra Rhodos på 1500-tallet og ble midlertidig gitt tilflukt i Viterbo før de reiste til Malta og etablerte seg der. Pave Paul III beskrev seg selv som borger av Viterbo og dannet et universitet i byen. Den ble slått sammen med kongedømmet Italia den 12. september 1870. Under den andre verdenskrig ble Viterbo kraftig bombet.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Viterbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Viterbo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ascoli Piceno (provins)

Provinsen Ascoli Piceno (it. Provincia di Ascoli Piceno) er en provins i regionen Marche i det sentrale Italia. Ascoli Piceno er provinsens hovedstad.
Det var 369 371 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==

Provinsen Ascoli Piceno grenser:

i nord og nordvest mot provinsen Macerata,
i øst mot Adriaterhavet,
i syd mot Abruzzo (provinsen Teramo) og mot Lazio (provinsen Rieti) og
i sydvest mot Umbria (provinsen Perugia).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Ascoli Piceno – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Ascoli Piceno – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Macerata (provins)

Provinsen Macerata (it. Provincia di Macerata) er en provins i regionen Marche i det sentrale Italia. Macerata er provinsens hovedstad.
Det var 301 523 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==
Provinsen Macerata grenser:

i nord mot provinsen Ancona,
i øst mot Adriaterhavet,
i syd mot provinsen Ascoli Piceno og
i vest mot Umbria (provinsen Perugia).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Macerata – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Macerata – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pesaro og Urbino (provins)

Provinsen Pesaro og Urbino (it. Provincia di Pesaro e Urbino) er en provins i regionen Marche i det sentrale Italia. Pesaro er provinsens hovedstad.
Det var 351 214 innbyggere ved folketellingen i 2001.


== Geografi ==

Provinsen Pesaro e Urbino grenser:

i nord mot Emilia-Romagna (provinsene Rimini og Forlì-Cesena) og mot San Marino,
i øst mot Adriaterhavet,
i sydøst mot provinsen Ancona,
i syd mot Umbria (provinsen Perugia) og
i vest mot Toscana (provinsen Arezzo).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Pesaro and Urbino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Pesaro and Urbino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Wu Li

Wu Li (tradisjonell kinesisk: 吳歷, forenklet kinesisk: 吴历, pinyin: Wú Lì) også Wu Yushan og med kallenavnet Mojing – «blekkhuset» (født ca. 1632 i Changshu i provinsen Jiangsu i Kina, død 24. februar 1718 i Shanghai), var en landskapsmaler tidlig under Qing-dynastiet i Kina, og en av mestrene i den gruppen malere som ettertiden har gitt betegnelsen «de seks klassiske mesterne».  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Wu Li kom fra en lang slekt der mange hadde trådt inn i den høylærde mandarinstand. En av hans forfedre var den neo-konfucianske embedsmann og filosof We Ne (1372–1427). 
Som barn var han vitne til hvordan de seierrike mandsjuer ved tre anledninger massakrerte mennesker i hans hjemby Changshu. 


=== Kristen ===
Wu besøkte ofte den buddhistiske Xing Fu-klosteret i Suzhou, og var en nær venn av munken Mo Yong. Men fra 1675 ble han mer og mer dratt mot katolisismen som han var kommet i kontakt med gjennom misjonærene Lu Rima (Franciscus de Rougemont), Bai Yingli (Phillippe Couplet) og andre jesuitter. Han konverterte og som lot seg døpe i 1681 i en alder av 39 år (dåpsnavn: Han var også en konvertitt til katolisismen som lot seg døpe i 1681 i en alder av 39 år (dåpsnavn:  Ximan Sawulue / Simon Xavier da Cunha). 
I 1681 ble Couplet kalt tilbake til Europa. Wu aktet å bli med ham, med det ble det ikke noe av da de var kommet til Macao. Wu ble i Macau i fem måneder og returnerte til hjembyen sommeren 1682. Drevet av sin nye kristne tro vendte han tilbake til Macao senere på året og begynte han jesuittenes Colegio de São Paulo. Noen år senere trådte han selv inn i jesuittordenen.


=== Prest ===
Han ble presteviet 57 år gammel i Nanjing, av den første katolske kinesiske biskop, dominikaneren Luo Wenzao, og ble så sendt til Shanghai. På denne tiden pågikk ritestriden i den katolske kirke i Kina.

Han utførte sitt pastorale arbeide i 30 år, og gikk av sikkerhetsgrunner ofte kledt som fisker eller sjømann. 
Wu var ved sin høye og tradisjonelle konfucianske utdannelse en av sitt folks høylærde, og de var slett ikke uvanlig for slike å hengi seg til kunster som for eksempel malerkunsten. Han var også en dikter. 
Hans gravmæle i Changshu forsvant under den moderne utbygging av byen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jonathan Chaves: Singing of the Source: Nature and God in the Poetry of the Chinese Painter Wu Li, University of Hawaii Press, 1992.
Wú Lì Brief Biography Arkivert 13. juni 2013 hos Wayback Machine.
Yang Xin, Richard M. Barnhart, Nie Chongzheng, James Cahill, Lang Shaojun, Wu Hung: Trois mille ans de peinture chinoise, Éditions Philippe Picquier, 1997, 402 s., s. 259, 264, 312
Dictionnaire Bénézit: Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveursææ, vol. 14, éditions Gründ, januar 1999, 13440 s. (ISBN 2700030249), s. 739-740
James Cahill (oversatt av Yves Rivière): La peinture chinoise - Les trésors de l'Asie, éditions Albert Skira, 1960, 212 s., s. 163, 165, 167, 168


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Eksterne lenker ==
(en) Wu Li – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anna Bache-Wiig

Anna Bache-Wiig (født 19. september 1975) er en norsk forfatter og skuespiller.
Anna Bache-Wiig er datter av Harald Bache-Wiig, professor i nordisk litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo, og Sylvi Penne, professor i norsk ved Høgskolen i Oslo. Anna Bache-Wiig vokste opp i Bærum og var i flere år medlem av Bærum Barneteater.
Bache-Wiig debuterte som skuespiller i NRKs ungdomsserie Borgen skole i 1988. Siden den gang har hun gått på Romerike Folkehøgskole og Statens Teaterhøgskole. Etter endt utdanning har hun medvirket i blant annet NRKs dramaserie Lekestue fra 2002 og TVNorge-serien NAV (2012), samt filmene Buddy (2003) og Naboer (2005). Hun har også vært tilknyttet Trøndelag Teater hvor hun blant annet spilte tittelrollen som Hedda Gabler i 2006, og mottok en Hedda-nominasjon for tolkningen, og Den Nationale Scene. I 2014 og 2016 spilte hun rollen som Inger Marie Steffensen i NRK TV-serien Mammon (del 1 og 2); som henholdsvis journalist og politisk rådgiver.
I 2003 debuterte Bache-Wiig som forfatter med romanen Det aller fineste, der hun gir et innblikk i tilværelsen som tenåring på slutten av 1980-tallet. Romanen fikk gode anmeldelser og ble også tatt godt imot av publikum. I 2005 ga hun ut sin andre roman, Sommernattsdrømmen, og i 2009 kom hun ut med romanen Lasses hus. Våren 2010 ga Anna Bache-Wiig  ut sin første billedbok Don Fridtjof. Boken kom ut på Cappelen Damm og er illustrert av Lisa Aisato.


== Bibliografi ==
Det aller fineste, roman (2003)
Sommernattsdrømmen, roman (2005)
Lasses hus, roman (2009)
Don Fridtjof, barnebok (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Bache-Wiig på Internet Movie Database 
(sv) Anna Bache-Wiig i Svensk Filmdatabas 
(da) Anna Bache-Wiig på Filmdatabasen 
(da) Anna Bache-Wiig på Scope 
(fr) Anna Bache-Wiig på Allociné 
(en) Anna Bache-Wiig på AllMovie 
(en) Anna Bache-Wiig hos The Movie Database 
Anna Bache-Wiig i NRK Forfatter
Stapnes, Marte: Et velstrukturert oppgjør i Rushprint. Om Tv-serien Frikjent
Huser, Aleksander: Norges seriemestere? i Cinema. Om TV-serien Frikjent
Digitaliserte bøker av Anna Bache-Wiig i Nasjonalbiblioteket
Jan Pande-Rolfsen

Jan Pande-Rolfsen (født 18. mars 1922, død 10. mars 2002 i Oslo) var en norsk skuespiller og hallomann.
Han debuterte som skuespiller på Det Norske Teatret i 1941, og fra 1956 arbeidet han i NRK. Her var han en velkjent hallomann både i radio og fjernsyn til langt utover pensjonalderen. Han var i stor grad med på å prege Ønskekonserten i NRK. Som skuespiller hadde han små biroller i flere av Olsenbanden-filmene. Pande-Rolfsen deltok også i mange underholdningsprogrammer, og er kanskje best kjent fra programmet O.J. – ute på prøve som gikk på NRK høsten 1994, med Otto Jespersen som programleder. I denne serien hadde Pande-Rolfsen en fast spalte i hver episode hvor han satt på en trone og redegjorde for filosofiske betraktninger med en humoristisk undertone. Grunnstenen var alltid den samme: «Livet er herlig, dere!» – en setning han først brukte i radioprogrammet Revolvermagasinet (også med Otto Jespersen i en av hovedrollene) og som han ble assosiert med i alle årene som fulgte.
Jan Pande-Rolfsen var gift med skuespilleren Aud Schønemann fra 1948 til sin død.


== Filmografi (utvalg) ==

1948 – Den hemmelighetsfulle leiligheten .... en sekretær

1974 – Den siste Fleksnes .... lærer på sjarmskolen

1975 – Olsenbandens siste bedrifter .... grise-Hansen

1982 – Olsenbandens aller siste kupp .... pelsforhandler

1999 – Olsenbandens siste stikk .... vaktmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Pande-Rolfsen på Internet Movie Database 
(no) Jan Pande-Rolfsen hos Filmfront 
(no) Jan Pande-Rolfsen hos Sceneweb 
(sv) Jan Pande-Rolfsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Jan Pande-Rolfsen hos The Movie Database
Isak Kimoe

Isak Kimoe (født 11. desember 1854 på Kimo, Skaugdalen i Rissa, død 1944) var en norsk maler. Han er best kjent for sine mange malerier og blyantskisser, for det meste fra lokalmiljøet.


== Utdanning ==
Uteksaminert fra Klæbu lærerseminar. (1875)
Uteksaminert fra Trondhjems Tekniske Læreanstalt, kjemisk-teknisk linje. (1880)


== Arbeid i USA ==
Isak Kimoe hadde forskjellige lærerjobber før han for første gang reiste til USA. (1887)

Kjemiker ved staten Colorados agrikulturstasjon. (1888–1889)
Karttegner i Chicago. (1889-1890)
Ansatt hos statskjemikeren i Buffalo NY. (1888–1889)
Kjemiker ved et analytisk kem. lab. i Buffalo, NY. (1890)
Kjemiker ved en dynamittfabrikk i Landing, NJ. (1895–1897)
Assistentkjemiker ved Buffalo universitet. (1902–1904)
Kjemiker ved en såpefabrikk i Buffalo. (1904–1905)
Kjemiker ved en mølle. (1905–1907)I løpet av denne tiden var Isak Kimoe hjemme i Rissa tre ganger og kom hjem for fjerde og siste gang i 1907.
Under oppholdet i USA hadde han studert malerkunst.


== Studier ==
Studerte malerkunst ved Buffalo Fine Arts Academy. (1903–1904)
Blir kjent med Glasgowskolen ved utstilling i Albright Art Gallery, Buffalo. (1905)Etter at Isak Kimoe kom hjem til Rissa i 1907 bodde han på kammersloftet på Kimo vestre fram til 1913, da han bygde sin egen stue, Trollstua, samme år.


== Arbeid og verv i området ==
Med i komiteen for utsmykking av Rissa kirke. (1914)
Hjelper til med å bygge stue og telefonsentral i Skaugdalen. (1918)
Lærer på framhaldsskolen i Hasselvika. (1922)
Med i byggekomiteen for Rein kirke. (1931)
Prøvde seg som forfatter, men blir refusert. (1932)Isak Kimoe trodde selv at han malte mellom to og tre tusen bilder. Isak døde 5. februar 1944 på Østre Kimo. 
Han hadde også en datter, Kristianna (1903-1969). Mange av hans bilder kom på utstilling både før og etter hans død.


== Utstillinger og auksjoner ==
Utstilling i Trondhjems Kunstforening. Salg 73 malerier. (1932)
Utstilling i Trondhjems Kunstforening. Salg 35 skisser. (1934)
Utstilling i Nikolai Klinges forretning, Trondheim. (1944)
Auksjon i Skaugdalen, Rissa. 657 malerier og 9 blyanttegninger solgt. (1970)
Salgsutstilling i Galleri Strømmen. 115 solgt av 122 malerier. (1971)
Salgsutstilling i Rydlings bokhandel. (1971)
Utstilling i regi av Rissa Kunstforening. (1986)
Utstilling igjen ved Rissa Kunstforening. (1995)Pr oktober 2004 er det fotografert og registrert 600 bilder og i tillegg kommer en mengde blyant- og pennetegninger. I bygdebøkene for Rissa er mange av maleriene og tegningene som Isak Kimoe har laga.


== Bibliografi ==
...så jeg kan huske det. Om maleren Isak Kimoe, Ivar Kimo, 2004


== Referanser ==
Albert von Thurn und Taxis

Albert Maria Lamoral Miguel Johannes Gabriel Prinz von Thurn og Taxis (født 24. juni 1983) er overhode for fyrstehuset Thurn og Taxis, og ifølge Forbes 2005-liste verdens yngste milliardær. Hans formue er på ca. 2 milliarder USD. Han er sønn av fyrstinne Gloria von Thurn und Taxis og hennes mann, fyrsten av Thurn og Taxis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thurn und Taxis' hjemmeside
Kjersti Døvigen

Kjersti Døvigen (født 27. juni 1943, død 26. januar 2021 i London) var en norsk skuespiller kjent fra blant annet TV-serien Offshore (1996–1999).
Hun fremførte melodien «Yo-Yo» sammen med Kirsti Sparboe i Melodi Grand Prix i 1974.Døvigen og jazzmusikeren Ole Jacob Hansen er foreldre til skuespillerinnen Ulrikke Hansen Døvigen.


== Filmografi ==
Folk og røvere i Kardemomme by (1988)
Lykkeland (1984)
Liv og død (1980)
Lasse & Geir (1976)
Den siste Fleksnes (1974)
Bør Børson jr. (1974)
Ture Sventon, privatdetektiv (svensk film) (1972)
Balladen om mestertyven Ole Høiland (1970)
Elskere (1963)


== Teater ==
Rett i lomma (1995/1996)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Døvigen på Internet Movie Database 
(sv) Kjersti Døvigen i Svensk Filmdatabas 
(en) Kjersti Døvigen på AllMovie 
(en) Kjersti Døvigen hos The Movie Database
Kommisjonen for Det indiske hav

Kommisjonen for Det indiske hav (fransk: Commission de l'océan Indien (COI)) er en flernasjonal organisasjon som har som mål å bidra til økt samarbeid mellom medlemmene Komorene, Madagaskar, Frankrike (med Mayotte og Réunion), Mauritius og Seychellene. Maldivene har observatørstatus i kommisjonen. Organisasjonen ble startet i januar 1984 i Seychellenes hovedstad Victoria. Organisasjonens offisielle språk er fransk.


== Formål ==
Diplomatisk samarbeid
Økonomisk og kommersielt samarbeid
Samarbeid på områdene landbruk, fiske, ressursutnyttelse og økologi.
Samarbeid på kulturelle, tekniske formal, samt forskning og utdanning.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Paul Vergès

Paul Vergès (født 5. mars 1925 i Ubon Ratchathani i Thailand, død 12. november 2016 i Réunion) var en fransk politiker bosatt på Réunion. Vergès stiftet i 1959 Réunions kommunistparti, et parti som ha ledet frem til han gikk av i 1993. Han gjorde politisk comeback ved europarlamentsvalget i 2004, da han ble valgt inn som tredjekandidat til det franske kommunistpartiet. Vergès satt i Europaparlamentets komite for utvikling.
Han var president i regionsrådet for Réunion som ligger i Det indiske hav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Vergès – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Vergès hos Europaparlamentet
Frankrikes arrondissement

Frankrikes arrondissement er forvaltningsnivået under departement i Frankrike. Landet er inndelt i 101 departementer, som igjen er inndelt i 325 arrondissement. Hvert arrondissement har en hovedstad. Arrondissmentene er inndelt i kantoner (cantons) som er inndelt i kommuner (communes).
I motsetning til franske regioner, departementer og kommuner, har ikke arrondissementene status som en juridisk enhet i offentlig rett. Arrondissementenes ledere blir heller ikke valgt av innbyggerne, men utpekt av den franske presidenten. 


== Statistikk ==
De fleste departementene har bare tre eller fire arrondissement. Territoire de Belfort har bare ett, mens Moselle har ni og Paris har tjue.


== Se også ==
Arrondissementene i Paris
Kjersti Buaas

Kjersti Østgaard Buaas (født 5. januar 1982 i Trondheim) er en norsk snøbrettkjører som representerer Vassfjellet Snowboardklubb. Hun fikk en 4.-plass i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City, USA. Hun vant en bronsemedalje i Vinter-OL 2006 i Torino, Italia. Buaas er utøverambassadør for den humanitære organisasjonen Right To Play.Hun har vært utøver på det norske landslaget siden 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Buaas på Internet Movie Database 
(no) Kjersti Buaas hos Filmfront 
(en) Kjersti Buaas – Olympics.com 
(en) Kjersti Buaas – Olympic.org 
(en) Kjersti Buaas – Olympedia 
(en) Kjersti Buaas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kjersti Buaas – X Games 
(en) Kjersti Buaas – FIS (snøbrett) 
(en) Kjersti Buaas – TheSports.org 
(en) Profil på TTRWorldTour.com
(en) Profil Arkivert 14. november 2011 hos Wayback Machine. på TheSkiChannel.com
(en) Profil på JdpFreesport.com