jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oppstanden i Ungarn

Oppstanden i Ungarn var en oppstand mot de sovjetiske okkupantene i Ungarn mellom 23. oktober og 4. november 1956. Oppstanden ble slått ned av sovjetiske tropper. Mellom 2 500 og 5 000 ungarere, og ca. 700 sovjetiske soldater ble drept. Mange tusen flere ble skadet, og nesten en kvart million mennesker flyktet fra landet.
Oppstanden i Ungarn var en spontan nasjonal revolt mot det autoritære kommuniststyret i Ungarn og dets sovjetiske politikk, som varte fra 23. oktober til 10. november 1956. Oppstanden startet som en studentdemonstrasjon, hvor tusenvis av mennesker marsjerte til parlamentet. En studentdelegasjon gikk inn i rikskringkastingen og forsøkte å få kringkastet sine krav, men ble anholdt. Da folkemassen utenfor krevde deres løslatelse, løsnet sikkerhetspolitiet skudd mot demonstrantene. Nyheten om dette spredte seg raskt i byen, og førte til voldelige opptøyer omkring i hovedstaden. 
Oppstanden spredte seg raskt til resten av Ungarn, og regimet falt. Tusenvis av mennesker organiserte seg i militser og kjempet mot sikkerhetspolitiet og sovjetiske tropper. Pro-sovjetiske kommunister og medlemmer av sikkerhetspolitiet ble ofte henrettet eller fengslet, samtidig som tidligere fanger ble løslatt og ble bevæpnet. Spontant etablerte lokale råd overtok makten fra kommunistpartiet, og krevde politiske forandringer. Den nye regjeringen oppløste sikkerhetspolitiet, og erklærte at de aktet å trekke seg fra Warszawapakten og tillate frie valg. Mot slutten av oktober hadde kampene i landet nærmest gitt seg, og en normaltilstand var i ferd med å komme tilbake. 
Etter først å ha annonsert en vilje til å forhandle om en tilbaketrekning av sovjetiske styrker, endret Politbyrået sin mening og sendte store styrker til Ungarn. 4. november invaderte Sovjetunionen Budapest og Ungarn, under kampene som fulgte ble tusenvis av sivile drept. Den organiserte motstanden tok slutt 10. november, etterfulgt av massearrestasjoner. Anslagsvis 200 000 ungarere flyktet fra landet, blant disse kom omkring 1200 til Norge. Innen januar 1957 var all offentlig opposisjon effektivt knust. Sovjetunionens handlinger fikk mange vestlige marxister til å ta avstand fra regimet, samtidig som kommunismen ble styrket i Øst-Europa, ettersom hendelsene i Ungarn styrket en oppfatning om at de kommunistiske styreformene var kommet for å bli.

Offentlig diskusjon om oppstanden i 1956 ble undertrykket i Ungarn i over 30 år, men siden 1980-tallet har emnet vært intenst studert og debattert. I dag er 23. oktober nasjonaldag i Ungarn.


== Referanser ==
Rock in Rio (album)

Rock in Rio er et konsertalbum fra Iron Maiden, utgitt i mars 2002. Albumet ble innspilt 19. januar 2001 i Rio de Janeiro i Brasil i forbindelse med bandets Brave New World-turné. Det ble laget både CD og DVD av konserten. Under filmingen var hele 18 kameraer i bruk, blant annet kamera i helikopter. Konserten startet nøyaktig to minutter på midnatt, som en referanse til låten «2 Minutes to Midnight» fra deres tidligere album Powerslave. 250 000 tilskuere var til stede under konserten. 


== Sporliste ==


=== Disk 1 ===
«Intro - Arthur's Farewell» (Jerry Goldsmith) – 1:55
«The Wicker Man» (Bruce Dickinson, Adrian Smith, Steve Harris) – 4:41
«Ghost of the Navigator» (Dickinson, Janick Gers, Harris) – 6:48
«Brave New World» (Dickinson, Dave Murray, Harris) – 6:06
«Wrathchild» (Harris) – 3:25
«2 Minutes to Midnight» (Dickinson, Smith) – 6:26
«Blood Brothers» (Harris) – 7:15
«Sign of the Cross» (Harris) – 10:49
«The Mercenary» (Gers, Harris) – 4:42
«The Trooper» (Harris) – 4:34


=== Disk 2 ===
«Dream of Mirrors» (Gers, Harris) – 9:38
«The Clansman» (Harris) – 9:19
«The Evil That Men Do» (Dickinson, Smith, Harris) – 4:40
«Fear of the Dark» (Harris) – 7:40
«Iron Maiden» (Harris) – 5:51
«The Number of the Beast» (Harris) – 5:00
«Hallowed Be Thy Name» (Harris) – 7:23
«Sanctuary» (Paul Di'Anno, Murray, Harris) – 5:17
«Run to the Hills» (Harris) – 4:52


== Besetning ==
Bruce Dickinson: vokal
Steve Harris – bass, bakgrunnsvokal
Dave Murray: gitar
Janick Gers: gitar
Adrian Smith: gitar, bakgrunnsvokal
Nicko McBrain: trommer
Michael Kenney: keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) Rock in Rio på Discogs 
(en) Rock in Rio på MusicBrainz 
(en) Rock in Rio på AllMusic
Liste over ordførere i Skjerstad

Skjerstads ordførere er en liste over ordførere i tidligere Skjerstad kommune (i 1905 ble Fauske kommune fradelt og i 2005 ble resten av kommunen innlemmet i Bodø kommune).


== Se også ==
Skjerstad
Kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Skjerstad 1945-2003
Kommunestyrerepresentanter i Skjerstad 2003-2005


== Referanser ==


== Kilder ==
Gunnar Berg (1975). Bygdebok for Skjerstad og Fauske. Bodø: kommunene Fauske og Skjerstad. 
NRK. «Valgsider». Besøkt 17.05.2006. 
Bodøhistorie.no
W.C. Brøgger

«Waldemar Christopher Brøgger» omdirigeres hit; se også sønnesønnen Waldemar Brøgger
Waldemar Christofer Brøgger (født 10. november 1851 i Christiania, død 17. februar 1940 i Oslo) var en norsk geolog og universitetsrektor.


== Bakgrunn og virke ==
Han tok artium ved Christiania Katedralskole i 1869 og anneneksamen i 1870. Deretter studerte han realfag og zoologi under professor Theodor Kjerulf. Hans tidlige forskning ledet til avhandlingen Über Apatitvorkommnisse im südlichen Norwegen (sammen med Hans Reusch, 1875). Brøgger ble så umiddelbart ansatt i Norges geologiske undersøkelse som assistent og arbeidet vesentlig på Korsika og Elba.
Han ble amanuensis ved Universitetets mineral-kabinett (1876), stipendiat (1878) før han i 1881 ble utnevnt til professor i geologi og mineralogi ved Stockholms högskola. Han overtok Kjerulfs professorat i Christiania (1890) og ble der til 1917 for å vie seg til forskning i sin helhet. Fra 1906-1911 var han universitetets første rektor.
Han var en viktig person under unionsoppløsningen med Sverige rundt 1905. Professor Brøgger ble sendt til Stockholm som hemmelig agent for å se de svenske reaksjonene.
Waldemar Christofer Brøgger var sønn av boktrykkeren Anton Wilhelm Brøgger og i ekteskap (1878) med Antonie Wilhelmine Sofie Scheel Siewers (1854-1933) far til arkeologen og politikeren Anton Wilhelm Brøgger, farfar til forfatteren og forlagsmannen Waldemar Brøgger og oldefar til antropologiprofessoren og skribenten Jan Brøgger.


== Utmerkelser ==

Brøgger  mottok en rekke ordener og utmerkelser for sitt virke. Han ble i 1895 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og ble i 1902 forfremmet til kommandør med stjerne. I 1911 ble han tildelt storkorset av St. Olavs Orden «for videnskabelig fortjeneste og fortjeneste av Universitetet». Han fikk storkors av Finlands hvite roses orden, var kommandør av første klasse av den svenske Nordstjerneordenen og ridder av  Dannebrogordenen. Han ble utnevnt til kommandør av den franske Æreslegionen og av Italias kroneorden. Brøgger var innehaver av 1. klasse av Den prøyssiske krones orden og 2. klasse av den russiske Sankt Stanislaus-ordenen.
Brøgger ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Heidelberg, Universitetet i Glasgow (1901), Universitetet i Oxford, Universitetet i Cambridge og Stockholms universitet. Han ble belønnet med Murchisonmedaljen i 1891 og med Gunnerusmedaljen i 1927.
Brøggerhalvøya, Brøggerbreane og Brøggertinden på Spitsbergen er oppkalt etter ham. Brøgger er også avbildet på et norsk frimerke.
2. september 2011 ble bygningen som huser Geologisk museum på Tøyen i Oslo offisielt døpt om til Waldemar C. Brøggers hus, i anledning UiOs 200-årsjubileum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Waldemar Christopher Brøgger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Waldemar Christopher Brøgger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) W.C. Brøgger hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Publikasjoner av W.C. Brøgger i BIBSYS
Rashtriya Janashakti Party

Rashtriya Janashakti Party (RJP – Det Nasjonale Folkeparti) er et monarkistisk parti i Nepal danna i mars 2005 av Surya Bahadur Thapa.
Partiet er en fortsettelse av Thapas fraksjon innafor det store monarkistiske partiet Rastriya Prajatantra Party (RPP). Denne fraksjonen var opp til 2005 kjent som Rastriya Prajatantra Party (Thapa).
(Det kan skape forvirring at Khamal Thapa, den ekstremistiske innenriksministeren i kong Gyanendras kuppregjering, i 2005 danna et nytt parti, der han er president, som i pressa ofte omtales som RPP (Thapa). Dette partiet blei størst i Gyanendras skinndemokratiske lokalvalg i februar 2006 Men dette nye RPP (Thapa) har ingen forbindelse med Surya Bahadur Thapa og det partiet som mesteparten av tida etter 1991 har vært kjent som RPP (Thapa).)
RJP samler mer moderate og forsiktige politikere enn de mer ekstreme fløyene i RPP.
Partiet har etter kong Gyanendras statskupp 1. februar 2005 med en viss forsiktighet både støtta og kritisert det kongelige diktaturet. RJP har kritisert arrestasjonen av politikere fra de parlamentariske partiene og ekstreme uttalelser fra monarkister i regjeringa, men har også latt partimedlemmer delta som ministre.
Det kan virke som om Thapa er innstilt på at den nåværende politiske situasjonen ikke kan vare, og ønsker å kunne fungere som brubygger og holde seg inne med begge sider, uansett hva som skjer.
I 1999-parlamentet som blei gjeninnkalt etter at diktaturet falt i april 2006 hadde RJP 1 representant. Partiet beholdt denne ene representanten i det nye overgangsparlamentet som blei konstituert 15. januar 2007.
Partiets studentforbund heter Rashtriya Janashakti Students Union.


== Se også ==
Surya Bahadur Thapa
Rastriya Prajatantra Party
Panchayat-demokratiet
Nepals Kongressparti
Sjupartialliansen for demokrati i Nepal
Lokendra Bahadur Chand
Khamal Thapa


== Eksterne lenker ==
Rashtriya Janashakti Partys hjemmeside (På engelsk og Nepali)
Slaget ved Kullen 1428

Slaget ved Kullen mellom Kalmarunionen og vitaliebrødrene fant sted ved Kullen i Skåne i juli 1428. Det ble utkjempet etter beleiringsslaget om København våren og sommeren 1428. Beleiringsslaget hadde mislykkes for hanseaterflåten, som gikk i oppløsning. Erik av Pommern rustet så ut og førte ved 28. juli ut en flåte på syv storskip med 700-900 væpnede menn og 500 sjømenn i Øresund.


== Forspillet ==
Den 28. juli seilte den kongelige eskadren ut av Øresund. Den møtte motvind og måtte søke til Kullen på Skånekysten nord for Øresund. Den store hanseaterflåten lå sør for Øresund. Det ble holdt konferanse mellom de alliert, der grev Gerhard av Schauenberg ønsket å vende tilbake til Flensburg for å gjenta beleiringen fra året før. Hanseatene ville til Öland for å plyndre. vitaliebrødrene hadde til hensikt å seile gjennom Øresund til Norge for et plyndringstokt. Med disse ulike interessene delte flåten seg i to kontingenter. Vitaliebrødrene reiste nordover. Greven satte kurs vestover med store deler av flåten, som underveis kom ut for storm og ble spredt.
Vitaliebrødrene visste at sjøforsvaret av Norge ikke var godt nok til å forhindre strandhuggeri. Det var derfor fristende for dem med et fremstøt mot nord, der mulighet for krigsbytte var stor. De var likevel uvitende om at kong Erik av Pommern hadde dratt nordover. Hanseatene,som var kjent med denne kongelige eskadren ved Kullen, hadde ikke underrettet dem.


== Slaget ==
Så snart den kongelige eskadren observerte vitaliebrødrenes eskadre på vei ut av Øresund, seilte Erik av Pommern straks etter for å ta opp forfølgelse. Vitaliebrødrene oppdaget storskipene for sent. Først prøvde de å flykte, men ble inntatt av de danske skipene. Kampene var kort, vitaliebrødrene fortrakk å overgi seg, selv om dødsdom ventet i kongens rett. Syv skip med mastplattformer eller mers på toppen av stormasten og tre snekker ble tatt av kongens menn. Rundt 500 ble trolig tatt til fange. Erik av Pommern innlemmet de erobrede skipene inn i egne flåte.


== Etterspillet ==
I Medeltidens Svenska Krig er det hevdet at vitaliebrødrene hadde plyndret i Norge. Det var i virkeligheten to sjøtog mot Norge dette året, et om våren, det annet på sensommeren ble stoppet ved Kullen av Erik av Pommern. Dette motiverte i stedet vitaljebrødrene til å forberedere et tredje sjøtog, som skulle finne sted ganske tidlig det neste året. 
Etter seieren i slaget ved København 1427, beleiringsslaget om København i 1428 og seieren ved Kullen behersket Erik av Pommern Østersjøen sensommeren og høsten 1428. De allierte besluttet seg for å angripe på land mot danske besittelser i Slesvig og Jylland. 
Fra Sverige kom Axel Pedersson med åtti skip, som kan ha vært leidangsfartøyer med 2 000 mann, hvorav 400 væpnede. Skipene seilte rundt omkring i den vestlige del av Østersjøen der de lammet all hanseatisk sjøfart.


== Kilder ==
Jørgen H. Barfod: Flådens fødsel, 1990. ISBN 87-87720-08-6
Marte Heggelund

Marte Heggelund (født 1980) er en norsk artist. Hun kommer opprinnelig fra Rypefjord ved Hammerfest, og er per 2020 bosatt i Oslo. Heggelund debuterte som plateartist i mars 2006 med albumet I Abide, som etter hennes egne uttalelser er inspirert av litteraturen. I august 2008 utkom albumet Treason på hennes eget plateselskap Mate Music.


== Utdannelse ==
Heggelund har mastergrad i engelsk litteratur ved Universitetet i Tromsø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marte Heggelund på Discogs 
(no) Marte Heggelunds hjemmeside
(en) Marte Heggelunds MySpace
(no) Intervju i Startsiden
Rasse und Siedlungshauptamt

Rasse und Siedlungshauptamt (RuSHA, «Sentralkontoret for rase og bosetning») var en av hovedavdelingene i Schutzstaffel (SS). 
Kontoret ble opprettet for å autentisere «ariskheten» til kvinner som ville gifte seg med SS-medlemmer. Etterhvert ble virkefeltet utvidet til å ivareta alle spørsmål omkring raserenhet innenfor SS. Blant annet hadde avdelingen ansvaret for Lebensborn-prosjektet. Da stadig større områder i øst ble okkupert fikk kontoret også ansvaret for å organisere bosetning for SS-medlemmer i disse områdene.


== Ledere ==
SS-Gruppenführer Richard Walther Darré ( 1931 – 1938)
SS-Brigadeführer Günther Pancke (1. september 1939 – 9. juli 1940)
SS-Gruppenführer Otto Hofmann (9. juli 1940 – 20. april 1943)
SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (20. april 1943 – 25. desember 1943)
SS-Gruppenführer Dr. Harald Turner (25. desember 1943 – ? 1944)
SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (? 1944 – 31. juli 1944)
SS-Standartenführer Albert Uhlih (31. juli 1944 – ? 1944)
SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (? 1944 – ? 1945)
Slaget ved Stralsund 1429

Slaget ved Stralsund var kulminasjonen av en dansk ekspedisjon med mange små skip ment for overfall, forstyrrelse av sjøfartsvirksomhet, og angrep mot havneliggende skip langs østersjøskysten under hanseatisk kontroll.


== Sjøtoget ==
I Lübeck ble det fra mars måned 1429 kjent at en Peder Oxe hadde samlet en flåte på hundre snekker og robåter i Grønsund mellom Falster og Møn. Sundet var et tradisjonelt samlingssted for sjøtog inn i Østersjøen. Arild Huitfeldt beretter i «Danmarckis Rigis Krønicke» at dronning Filippa av England i sin manns fravær hadde utrustet 75 småfartøy med 1 400 mann, og antyder at dette var foretatt uten Erik av Pommerns medviten.
Fra Grønsund angrep flåten på åtti skip kysten av Mecklenburg og fortsatte til havnebyen Stralsund. Angrepet der midnatt til 5. mai 1429 kom overraskende, og handelsflåten der ble for en stor del brent. Danskene dro videre mot Wolgast, der de hadde frihavn. Deretter brente de kystene av Rügen og Mecklenburg omkring Greifswald. I mellomtiden hadde Lübeck og Wismar kommet til hektene og rustet ut seks større skip som var klar for å avskjære den danske flåten.


== Slaget ==
9. mai 1429 vendte den danske flåten tilbake for å hærta Stralsund. Der ble de møtt av hanseatens storskip, plassert der stredet mellom fastlandet og Rügen var på sitt smaleste. Kampene ble harde til tross for at det var bare få mellomstore storskip med i den danske flåten, men til slutt klarte stralsunderne å erobre to av skipene som de siden førte for å bryte opp den danske slagorden og drive flere på grunn. Den danske flåten gikk i oppløsning, og store deler flyktet tilbake til Danmark. Hvor mange skip som gikk tapt er ikke kjent, og heller ikke hvor mange som falt, bare at 300 ble tatt til fange av hanseatene.


== Etterspill ==
Da Erik av Pommern fikk vite om nederlaget ved Stralsund skal han ha blitt rasende på dronning Filippa. Dronningen trakk seg tilbake i Vadstena kloster der hun døde et halvt år senere i januar 1430, etter å ha nedbragt et dødfødt barn. Slaget i Stralsund hadde, tross nederlaget, en viss betydning. Stralsund inngikk en separatfred med Kalmarunionen i juli 1430.


== Litteratur ==
Sundberg, Ulf:Medeltidens Svenska Krig, 1999 ISBN 91-89660-11-0
Barfod, Jørgen H.: Flådens fødsel, 1990 ISBN 87-87720-08-6
Jørgen Gunnerud

Jørgen Gunnerud (født 2. juni 1948 i Oslo) er en norsk forfatter og lektor.
Gunnerud er utdannet cand.philol med hovedfag i historie. I sin ungdom var han aktiv i ml-bevegelsen, og stilte blant annet som formannskandidat for Rød Front i Det Norske Studentersamfund i Oslo, der han ble valgt som leder i 1973. 
Debuten som forfatter i 1994 med kriminalromanen Raymond Isaksens utgang med handling fra en bygd i Finnmark. Gunneruds gjennomgangsfigur er Kripos-etterforskeren Knut Moen.
For romanen Høstjakt mottok han Rivertonprisen 2007.     


== Bibliografi ==
Raymond Isaksens utgang – kriminalroman (1994)
Kvinnen fra Olaf Ryes plass – kriminalroman (1996)
Gjerningsmann: Ukjent – kriminalroman (1998)
Selvtekt – kriminalroman (2000)
Til odel og eie – kriminalroman (2003)
Håvard den halte – en fortelling (2004)
Djevelen er en løgner – kriminalroman (2006)
Høstjakt – kriminalroman (2007)
Byen med det store hjertet – kriminalroman (2009)
Skje din vilje – kriminalroman (2010)
Mistanken – kriminalroman (2012)
Sju dager i september – roman (2014)


== Priser ==
Rivertonprisen 2007, for Høstjakt


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Jørgen Gunnerud i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Jørgen Gunnerud på Kolon Forlags nettsider
Jørgen Gunnerud i Store norske leksikon
Jørgen Gunnerud i NRK Forfatter
Hal Lindes

Hal Andrew Lindes (født 30. juni 1953 i Monterey i California) er en engelsk-amerikansk gitarist og komponist. Han ble født i Monterey i den amerikanske delstaten California. I 1980 ble han med i den britiske gruppen Dire Straits han turnerte og ga ut plater med gruppen til 1985. Senere har han arbeidet med filmmusikk. Han har skrevet musikk til flere filmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hal Lindes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hal Lindes på Internet Movie Database 
(en) Hal Lindes hos The Movie Database 
(en) Hal Lindes på Discogs 
(en) Hal Lindes på MusicBrainz 
(en) Hal Lindes på Last.fm 
(en) Hal Lindes på AllMusic
Solheimsviken

Solheimsviken ligger inne i Puddefjorden ved foten av Løvstakken i Bergen. Området omtales gjerne som «Viken». Her ligger Danmarks plass, et av Norges mest trafikkerte kryss, med legevakten like ved siden av.Her lå Bergens Mekaniske Verksted (BMV). I dag er verftsområdet bebygget med nye kontorbygg for blant andre DNB. Flere bygg fra skipsbyggingstiden er modernisert. Arenum messehall ble revet for å gi plass til DNB-bygget. Det tidligere verftsområdet heter i dag Solheimsviken Næringspark og eies av Rieber Eiendom.
Solheimsgaten er strøkets handlegate, med byste av Arne Bendiksen som vokste opp i gaten. Da strøket ble sanert rundt 1980, fikk bydelen rundt 500 nye innbyggere i moderne lavblokker, et aldershjem og kontorer for rundt 200 Statoil-ansatte. Selve Solheimsgaten var blitt gågate, men bare ett trehus stod tilbake, nr 58 som også ble kalt «bakerhuset». I en årrekke hadde både Europris og bakeriet Solbrød utsalg i 1. etasje, men i 2018 ble også dette siste trehuset revet.Pga de enorme omkostningene ved ekspropriasjon av tomtegrunn ble prosjektet i Solheimsviken den siste totalsanering av en gammel bydel i Bergen.Forum kino i Solheimsviken var en gang Norges største frittstående kinobygg.


== Referanser ==
John Fearn

John Fearn (født 1768, død 1837) var en offiser i den britiske marinen, skipskaptein og oppdagelsesreisende. Fearn ble berømt for å ha vært den første europeer som kom til Nauru, som i dag er en selvstendig republikk.
Fearn oppdaga Nauru 8. november 1798 på vei fra Ny-Zealand til Kina med hvalfangstskipet sitt, Hunter. Han kalte øya Pleasant Island på grunn av dens vakre miljø og på grunn av nauruernes gjestmildhet.
Bevegelsesmengde

Bevegelsesmengde er en fysisk størrelse som i klassisk fysikk er definert som masse multiplisert med hastighet. Bevegelsesmengde er en vektor, dvs. det er en størrelse med retning i rommet. Vanlig symbol er p og SI-enheten er newtonsekund (kilogram ganger meter per sekund, dvs. kg·ms-1). Bevegelsesmengde er en svært sentral størrelse i fysikken siden den, i motsetning til hastighet, er en bevart størrelse i kollisjoner og andre gjensidige kraftutvekslinger dersom summen av ytre kraftpåvirkninger er null.
Andre betegnelser for bevegelsesmengde er massefart, impuls og driv, hvor driv er mest brukt i dagligtale og impuls er vanlig i mer abstrakt betydning.


== Definisjon ==
I newtonsk mekanikk defineres bevegelsesmengde som produktet av masse og hastighet. En vektor i rommet har tre komponenter, og dermed har vi

  
    
      
        
          p
        
        =
        (
        
          p
          
            x
          
        
        ,
        
          p
          
            y
          
        
        ,
        
          p
          
            z
          
        
        )
        =
        m
        (
        
          v
          
            x
          
        
        ,
        
          v
          
            y
          
        
        ,
        
          v
          
            z
          
        
        )
      
    
    {\displaystyle \mathbf {p} =(p_{x},p_{y},p_{z})=m(v_{x},v_{y},v_{z})}
  For et system sammensatt av flere deler, er den totale bevegelsesmengden summen av bevegelsesmengden til hver enkelt del

  
    
      
        
          
            p
          
          
            tot
          
        
        =
        
          ∑
          
            i
          
        
         
        
          
            p
          
          
            i
          
        
      
    
    {\displaystyle \mathbf {p} _{\text{tot}}=\sum _{i}~\mathbf {p} _{i}}
  hvor summen angir en vektoraddisjon.


== Newtons lover ==
Newtons lover kan formuleres ved
hjelp av begrepene kraft og bevegelsesmengde.

Newtons første lov sier at bevegelsesmengden er uendret når ingen krefter virker.
Newtons andre lov sier at en kraft F som virker over tid endrer bevegelsesmengden, dvs. 
  
    
      
        Δ
        
          p
        
        =
        
          F
        
        Δ
        t
      
    
    {\displaystyle \Delta \mathbf {p} =\mathbf {F} \Delta t}
  .
Newtons tredje lov sier at en kraft har en like stor og motsatt rettet motkraft. Dette impliserer at summen av bevegelsesmengde er bevart når kraft og motkraft er i samme system.


== Se også ==
Power factor, et kallenavn i skytesport brukt om kulens bevegelsesmengde