Aldrich Ames

Aldrich «Rick» Hazen Ames (født 16. juni 1941 i River Falls i Wisconsin) er en tidligere CIA-analytiker. I 1994 ble han arrestert og dømt til fengsel på livstid for å ha spionert for Sovjetunionen og Russland.


== Biografi ==
Ames' far var analyst i CIA etter å ha undervist i historie på lærerhøyskolen i River Falls. Aldrich Ames hadde noen sommerjobber i CIA, og ble ansatt som trainee i 1962. I 1967 tok han en bachelorgrad i historie fra George Washington University. I 1969 giftet han seg med Nancy Segebarth, en kollega han hadde møtt under CIAs treningsprogram. Segebarth sluttet i CIA på grunn av organisasjonens reglement om ekteskap mellom kolleger på samme kontor. Samme år ble han stasjonert i Ankara i Tyrkia, der han prøvde å rekruttere sovjetiske spioner til å arbeide for USA. I hele sin karriere hos CIA klarte ikke Ames å rekruttere en eneste sovjetisk informant.I 1972 returnerte han til CIAs hovedkvarter, der han i fire år jobbet i Sovjet/Øst-Europa-avdelingen. Han fikk gode skussmål for arbeidet, men hans høye alkoholforbruk ble lagt merke til. I 1976 dro han til New York City, der han fikk ansvar for to sovjetiske agenter. Også her fikk hans arbeide gode skussmål.I 1981 ble han forflyttet til Mexico by mens Segebarth ble igjen i New York. Ekteskapet var på den tiden skrantende. Arbeidet hans i Mexico ble vurdert som svært dårlig, dels på grunn av hans alhoholisme, og han hadde minst tre utenomekteskapelige forhold. I oktober 1982 startet han et forhold med María del Rosario Casas Dupuy, en kulturattaché ved den colombianske ambassaden i Mexico City. Han rekrutterte henne som CIA-informant. Forholdet deres var kjent blant flere av hans kolleger, men han opplyste ikke hans overordnede om det. Under en diplomatisk mottakelse i Mexico by kom Ames i en høylytt og beruset krangel med en cubansk tjenestemann. Selv etter dette ble han i september 1983 forflyttet til SE-avdelingen i Washington, D.C., i en underavdeling som hadde ansvaret for sovjetisk kontraetterretning. Ames fikk da tilgang til alle CIAs planer og operasjoner mot KGB og GRU. Han tok Rosario med seg til Washington og en måned senere søkte Segebarth om skilsmisse. I november rapporterte Ames sitt forhold med Rosario til sine overordnede. Skilsmissen var kostbar – han måtte betale underholdsbidrag i tre år og Segebarths gjeld. I tillegg var Rosario, som han giftet seg med i august 1985, en storforbruker av penger. Hun kom fra en velstående familie, og selv om hun ikke hadde særlig med penger selv så var hun vant til luksus. Hun holdt hyppig telefonkontakt med sin familie i Colombia og handlet mye klær.
Mellom 1986 og 1989 var Ames stasjonert i Roma, Italia.


=== Spionasje ===
Han hjalp til tider en kollega i å vurdere ansatte hos Sovjets ambassade som mulige mål for rekruttering. Dette ansvaret gjorde at han måtte opprette kontakt med personer hos ambassaden, noe både CIA og FBI hadde fullt kjennskap til. I april 1985 tok han kontakt med den sovjetiske ambassaden for å tilby hemmeligheter til dem mot betaling. Han ba da om, og mottok, 50 000 dollar. Han kompromitterte minst 100 operasjoner, og hans informasjon førte til at minst ti amerikanske spioner ble drept. Trolig ga han Sovjetunionen navnene på alle spionene USA hadde i landet, noe han fikk om lag 1,5 millioner eller 2,5 millioner dollar for. Dette gav ham og Rosario mulighet til å leve på et høyere nivå enn inntekten fra CIA. Ames slet med alkoholproblemer, men hadde ikke noen ideologisk grunn for forræderiet. Det var, ifølge Ames selv, det økonomiske aspektet som drev ham til spionasje.


=== Arrestasjon og dom ===
I februar 1994 ble han og kona arrestert idet de skulle reise til Russland på et oppdrag for CIA. Etter at han ble dømt til fengsel på livstid og hun ble dømt til fengsel i fem år, soner han nå i et føderalt fengsel i Terre Haute i Vigo County, Indiana.  


== I populærkultur ==
Aldrich Ames: Traitor Within er en film om Ames fra 1998 med Timothy Hutton som Ames.
Ames ble inkludert som en karakter i Frederick Forsyths roman Ikon (Icon) fra 1997, hvor flere sovjetiske agenter rekruttert av USA blir forrådt av ham.
Ames, Harold James Nicholson og Edward Lee Howard blir nevnt i filmen Første oppdrag (The Recruit) fra 2003 som eksempler på at CIA alltid vil være sårbar for intern spionasje.


== Litteratur ==
Peter Maas (1995). Killer Spy: The Inside Story of the FBI's Pursuit and Capture of Aldrich Ames, America's Deadliest Spy (engelsk). Warner. ISBN 0-446-51973-1. 
David Wise (1995). Nightmover: How Aldrich Ames sold the CIA to the KGB for $4.6 Million (engelsk). HarperCollins. ISBN 0-06-017198-7. 
Pete Earley (1997). Confessions of a Spy: The Real Story of Aldrich Ames (engelsk). ISBN 0-425-16712-7. 
Sandra Grimes; Jeanne Vertefeuille (2012). Circle of Treason: A CIA Account of Traitor Aldrich Ames and the Men He Betrayed (engelsk). Annapolis: Naval Institute Press. ISBN 9781591143345. OCLC 785079499. 
Michael R. Bromwich (21. april 1997). «A Review of the FBI’s Performance in Uncovering the Espionage Activities of Aldrich Hazen Ames (April, 1997)» (engelsk). U.S. Department of Justice Office of the Inspector General. Arkivert fra originalen 14. mai 2017. Besøkt 29. mai 2019. 
«Rationalizing treason: An interview with Aldrich Ames». CNN. Cold war (engelsk). mars 1998. Arkivert fra originalen 7. mai 2001. Besøkt 29. mai 2019. 
«Famous Cases: Aldrich Hazen Ames» (engelsk). FBI. Arkivert fra originalen 6. juni 2002. Besøkt 29. mai 2019. 
Pete Earley. «CIA Traitor Aldrich Ames» (engelsk). Crime Library. Arkivert fra originalen 2. februar 2003. Besøkt 29. mai 2019. 
Victor Cherkashin; Gregory Feifer (2005). Spy Handler: Memoir of a KGB Officer: the True Story of the Man Who Recruited Robert Hanssen and Aldrich Ames (engelsk). New York: Basic Books. ISBN 0-465-00968-9. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aldrich Ames – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aldrich Ames på Internet Movie Database