jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
11. århundre f.Kr.


== Begivenheter ==


=== Europa ===
Ifølge Diodorus Siculus grunnlegger fønikerne Gades (Cádiz) i Spania.Proto-geometriske stil i greske vaser.
Den mykenske bronsealder-sivilisasjonen kollapser.


=== Midtøsten ===
Jonerne etablerer seg i Lilleasia, ved å gjenoppbygge Milet og grunnlegge Efesos
Arameiske riker blir etablert i Syria
Det hebraiske kongedømmet blir etablert
Begynnelsen av tredje mellomepoke i Egypt


=== Det fjerne østen ===
Zhou-dynastiet avløser Shang-dynastiet


=== Amerika ===
Chavín-kulturen oppstår i Peru.


== Viktige personer ==
Tiglat-Pileser I, konge av Assyria 1114 – 1076Ramses XI, farao i Egypt 1107 – 1077
Smendes I, farao i Egypt 1077 – 1051
Psusennes I, farao i Egypt 1047 – 1001


== Oppfinnelser/oppdagelser ==
Kunsten å bearbeide av jern sprer seg til Egeerhavet og Sentral-Europa.
12. århundre f.Kr.


== Begivenheter ==
1159-1141. Globalt redusert årsvekst i henhold til analyse av årringer.


=== Europa ===
24. april 1184 (tradisjonell tidsangivelse). Grekerne inntar Troja.


=== Midtøsten ===
9. januar 1192. Handelsbyen Ugarit i Syria blir ødelagt av sjøfarere.
1160. Assyria inntar Sumeria.
Fønikerne oppnår selvstendig status


=== Det fjerne østen ===
Det vestlige Zhou-dynastiets fortrenger Yin-herskerne fra Shang-eraen i Kina


== Viktige personer ==
Ramses III, farao i Egypt 1186 – 1154Tiglat-Pileser I, konge av Assyria 1115 – 1077Nebukadnesar I, konge av Babylon 1125 – 1104Kong Wu av Zhou


== Oppfinnelser/oppdagelser ==
Utvikling av fønikisk alfabet.
Efedrin

Efedrin, C10H15NO, er en naturlig forekommende stimulerende substans som er blitt anvendt innenfor medisinen i hundrevis av år. Planter innen gruppen ephedra inneholder inntil 2–3% efedrin i røtter og andre plantedeler.
Stoffet har to effekter:

Det øker frigjøringen av noradrenalin fra nerveendene.
Det virker direkte stimulerende på både alfa- og betareseptorer i nervesystemet.Efedrinets virkning avtar ved gjentatt bruk fordi det oppstår en økning av toleransen.
Efedrin kan ha en psykostimulerende effekt, og enkelte pasienter som bruker efedrin som legemiddel mot astma har opplevd dette som en besværlig bivirkning. De får søvnvansker, nerverykninger, har tendens til å snakke mye og raskt, og skjelver på hendene. Misbruk av efedrin forekommer, men er sjelden. Anders Behring Breivik tok efedrin forut for terrorangrepet i 2011.Blant annet kroppsbyggere bruker i enkelttilfeller efedrinpreparater som slankemiddel, for å redusere fettvev og som prestasjonsøkende middel. Det advares mot skader på hjerte-kar-systemet ved bruk av efedrinpreparater. Efedrin brukes i enkelte hostedempende midler, og i nesedråper.
Efedrin står på WADAs liste over forbudte stoffer i idretten. Siden stoffet forekommer i flere hostemiksturer og kosttilskudd er flere idrettsutøvere tatt uten å være klar over at de benyttet et forbudt middel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Moore, P. K. (2003). Pharmacology (5 utg.). Edinburgh New York: Elsevier Limited. ISBN 0-443-07145-4. 
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Flower, R. J.; Henderson, G. (2012). Rang and Dale's pharmacology (7 utg.). Edinburgh New York: Elsevier/Churchill Livingstone. ISBN 978-0-7020-3471-8. 


== Eksterne lenker ==
Efedrin Nycomed Pharma i Felleskatalogen
Langavatnet (Bergen)

Langavatnet er en innsjø i Åsane bydel i Bergen kommune i Hordaland.
Det er jordbruksområder rundt vannet, men i sørøst grenser det opp mot Europavei 16/Europavei 39 i Vågsbotn.


== Referanser ==
Leanid Karnijenka

Leanid Leanidavitsj Karnijenka (hviterussisk Леанід Леанідавіч Карніенка - Ljeanid Ljeanidavitsj Karnijenka, russisk Леонид Корниенко – Leonid Kornijenko, født 20. august 1987) er en hviterussisk langrennsløper.
I junior-VM i 2006 var Karnijenkas beste plassering en 16.-plass.
Under VM 2007 i Sapporo tok Karnijenka overraskende en sølvmedalje på 15 km fristil, bak nordmannen Lars Berger. Han hadde ikke deltatt i noen verdenscupløp før dette. Han hadde derfor svak FIS-ranking og dermed tidlig startnummer. Dette gav ham en fordel foran de senere startende fordi Karnijenka unngikk snøværet som satte inn omtrent halvveis i løpet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leanid Karnijenka – Olympedia 
(en) Leanid Karnijenka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Leanid Karnijenka – FIS (langrenn) 
(en) Leanid Karnijenka – TheSports.org
Hvite ørner

Hvite ørner eller Beli orlovi (serbisk:Бели орлови) var en serbisk paramilitær enhet som opererte fra 1991 til 1995 under Bosnia-krigen. De hadde nære bånd til Srpska radikalna stranka. Hvite ørner refererer til det serbiske nasjonale symbolet, en ørn med to hoder under en krone. Navnet stammer fra en anti-kommunistisk organisasjon som ble opprettet under andre verdenskrig og som fortsatte en mindre geriljakrig mot Titos regjering like etter krigens slutt. De nye Hvite ørnene ble opprettet i overgangen mellom 1991 og 1992 av Dragoslav Bokan og Mirko Jović.Vitnemål i ICTY indikere at Hvite ørner var ansvarlige for flere grusomheter og krigsforbrytelser begått under Bosnia-konflikten. Deriblant i byene Foča og Gacko. Flere medlemmer av gruppen har blitt tiltalt ved ICTY inkludert Mitar Vasiljević og Milan Lukić.


== Referanser ==
Richard Manuel

Richard Manuel (født 3. april 1943 i Stratford, Ontario, Canada, død 4. mars 1986) var en canadisk pianist, keyboardist, trommeslager, vokalist og låtskriver, mest kjent for sitt medlemskap i The Band.


== Diskografi ==
Med The Band
Music from Big Pink (1968)
The Band (1969)
Stage Fright (1970)
Cahoots (1971)
Rock of Ages (live) (1972)
Moondog Matinee (1973)
Northern Lights – Southern Cross (1975)
Islands (1977)
The Last Waltz (1978)Solo
Whispering Pines (2002)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helm, Levon and Davis, Stephen  (1993). This Wheel's on Fire, A Cappella Books, ISBN 1-55652-405-6


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Manuel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Manuel på Internet Movie Database 
(en) Richard Manuel hos The Movie Database 
(en) Richard Manuel på Discogs 
(en) Richard Manuel på MusicBrainz 
(en) Richard Manuel på Songkick 
(en) Richard Manuel på AllMusic
Isaac Stern

Isaac Stern (født 21. juli 1920 i Kremenets i Ukraina, død 22. september 2001 i New York) var en av de mest betydningfulle fiolinvirtuosene i det 20. århundre.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Isaac Stern var ti måneder gammel da hans familie flyttet til San Francisco. Han mottok sin første musikkundervisning fra sin mor før han ble innskrevet ved musikkonservatoriet i San Francisco i 1928. Han studerte her til 1931, videre studerte han privat med Louis Persinger. Han vendte tilbake til konservatoriet i San Francisco i 1932 for å studere med Naoum Blinder i fem år. Stern har sagt at han skylder Blinder det meste. 


=== Karriere ===

Da han var 15 år gammel, 18. februar 1936 debuterte han offentlig. Han spilte Saint-Saëns' Fiolinkonsert nr. 3 i b-moll, med San Franciscos symfoniorkester, dirigert av Pierre Monteux. 
I musikkretser ble Stern berømt for sine innspilninger og for å gå i spissen for enkelte yngre utøvere. Blant hans oppdagelser, var cellisten Yo-Yo Ma, og fiolinistene Itzhak Perlman og Pinchas Zukerman. Han spilte også en betydelig rolle i å redde New York bys Carnegie Hall fra nedrivning i 1960. Auditoriet i Carnegie Hall er oppkalt etter ham.
Blant hans mange innspilninger, spilte Stern inn konserter av Brahms, Bach, Beethoven, Mendelssohn og Vivaldi og moderne verker av Samuel Barber, Béla Bartók, Igor Stravinskij og Leonard Bernstein. Han dubbet også fiolinspilling i flere filmer, hvor én av dem var Spelemann på taket.

Sterns favorittfiolin var Guarneri «Ysaye» del Gesù, én av fiolinene laget av cremoneseren Giuseppe Guarneri. 

Hvis jeg ble gitt muligheten å høre to fiolinister gjennom hele instrumentets historie, ville jeg uten å nøle velge Paganini og Ysaye.

I hans selvbiografi som er skrevet med Chaim Potok, Mine første 79 år (My First 79 Years), nevner han Nathan Milstein og Arthur Grumiaux som har vært store påvirkninger i måten han spiller fiolin på. Han eide også en Vuillaume-fiolin og to fioliner laget av Samuel Zygmuntowicz i senere tid. 
Han giftet seg med ballerinaen Nora Kaye i november 1948, men deres ekteskap endte i skilsmisse i 1949. 17. august 1951 giftet Isaac seg med Vera Lindenblit. De fikk tre barn sammen. Deres ekteskap endte også i skilsmisse i 1994 etter 43 års ekteskap. 23. januar 1997 giftet Isaac seg med sin tredje kone, Linda Reynolds, som overlevet ham.
Isaac Stern døde 22. september 2001 av hjertesvikt. Han ble 81 år gammel.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
Han ble tildelt flere utmerkelser, blant annet:

2000 – Polar Music Prize
1992 – Presidentens frihetsmedalje.
1987 – Wolfprisen
1987 – Æresgrammy
1982 – Léonie Sonnings musikkpris


== Referanser ==
Garth Hudson

Eric Garth Hudson (født 2. august, 1937 i Windsor, Ontario) er en canadisk musiker, organist, keyboardist, pianist og saksofonist, mest kjent for sitt medlemskap i The Band. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Garth Hudson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Garth Hudson på Internet Movie Database 
(en) Garth Hudson hos The Movie Database 
(en) Garth Hudson på Apple Music 
(en) Garth Hudson på Discogs 
(en) Garth Hudson på MusicBrainz 
(en) Garth Hudson på Spotify 
(en) Garth Hudson på Songkick 
(en) Garth Hudson på Last.fm 
(en) Garth Hudson på AllMusic
Birgit Rike Lund

Birgit Rike Lund (født 14. august 1925, død 2. mai 2022 i Valle) var en folkemusiker og kveder. Siden 1952 har Birgit og mannen vært bosatt i Vanse i Farsund kommune i Vest-Agder. Hun har også deltatt Landskappleikene. Folkemusikken inneholder bånsuller, stev, salmer og religiøse folketoner. Hun har også deltatt på lokale kappleiker. Birgit Rike Lund har vært aktiv som lærer på kvedekurs og lærer på Ole Bull Akademiet på Voss. Hun har også gitt ut en CD sammen med Gunnar Stubseid på hardingfele og Eilert Hægeland på orgel. Nominert til Farsund kommunes kulturpris i 2013 for sitt musikalske virke, men også for sin innsats i Lista Husflidslag.Vinner av Farsund kommunes kulturpris 2014. vinner av Valle kommunes kulturpris 2015 sammen med sin bror Kjetil O. Rike.


== Priser ==
2003: Æresmedlem i Landslaget for Spelemenn (LfS)
2013: Æresmedlem i Lista husflidslag.


== Diskografi ==
Med rosur raude, 1998


== Dikt ==
Stavdalsbui.
Vinterferien 21.2.1977


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bondekvinnelaget: "Sæbyggjen diktar og drøymer" : dikt og prosa frå Setesdal, Valle 1981


== Eksterne lenker ==
Om Birgit Rike Lund på Folkorg
Om Birgit Rike Lund på NRK
Hans Gude Gudesen

Hans Gude Gudesen (født 6. mars 1950) er en norsk oppfinner og vitenskapsmann som har vært sentral i pågående utvikling av ny teknologi.
Gudesen kommer fra Fredrikstad. Han er utdannet mag. art. i arkeologi ved Universitetet i Oslo. Etter dette jobbet han en rekke år i USA innenfor utvikling av ny teknologi. Han var i tidlig kontakt med NTNU-professorene Arne Halaas og Tor A. Ramstad for at de skulle samarbeide; dette førte til selskapet Fast Search & Transfer ASA . På 1990-tallet var Gudesen hjernen i selskapet Opticom, hvor han satt på aksjer for rundt en milliard kroner. Senere byttet den gjenværende delen av selskapet navn til Thin Film Electronics.


== Bibliografi ==
Hans Gude Gudesen: Merovingertiden i Øst-Norge : kronologi, kulturmønstre og tradisjonsforløp, Universitetets oldsaksamling, 1980:2, ISSN 0333-1296, Oslo, ISBN 82-7181-016-2


== Referanser ==
Gerardus ’t Hooft

Gerardus 't Hooft  (født 5. juli 1946 i Den Helder) er en nederlandsk fysiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysikk i 1999 for sitt avgjørende bidrag innen kvantestrukturen og teorien for elektrosvak vekselvirkning i fysikken. Han delte prisen med landsmannen Martinus J.G. Veltman, som også var hans doktorgradveileder.
't Hooft tok en doktorgrad i fysikk ved Universitetet i Utrecht i  1972 og har vært professor ved dette universitetet siden 1977. Han  har vært representant for det nederlandske vitenskapsakademiet siden  1982.
't Hooft og Veltman utviklet de matematiske grunnene for den såkalte Standardmodellen for elementærpartikler som beskriver og grupperer alle kjente slike partikler. Gjennom deres arbeid kan partiklers egenskaper beregnes og forutsies på en bedre måte. Mer spesifikt utviklet de en metode for å demonstrere at gaugeteorier med spontant symmetribrudd er renormerbare. Det viktigste eksempelet fra en slik teori er teorien for den svake vekselvirkningen som ble fremmet av Sheldon Glashow, Steven Weinberg og Abdus Salam. Dette beviset var det avgjørende steget som ledet til at Standardmodellen ble akseptert blant de allmenne fysikerne.
Han har også fått Lorentz-medaljen (i 1986) og Wolfprisen (i 1981).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gerardus 't Hooft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gerardus 't Hooft – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nobelprisen i fysikk 1999 hos Nobelprize.org
(en) Gerardus ’t Hooft hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1999
Nobelprize.org, Nobeltalen
Rusinsk

«Rusinsk» kan også referere til rusinere.Rusinsk er et østslavisk språk i nær slekt med ukrainsk. Offisielt er språket en ukrainsk dialekt, noe som støttes av russiske og ukrainske språkforskere. Dette begrunnes i at det finnes en rekke overgangsdialekter mellom rusinsk og ukrainsk. De fleste andre språkforskere betrakter det som et selvstendig språk. Deres begrunnelse er at forskjellen mellom rusinsk og ukrainsk er minst like stor som mellom ukrainsk og hviterussisk. Dessuten finnes det også overgangsdialekter mellom russisk, hviterussisk og ukrainsk.
Rusinsk ble før 2. verdenskrig talt av i underkant av en million mennesker i Karpato-Ruthenia. I dag tales det av rundt 610 000 mennesker, og er ett av seks offisielle språk i den serbiske regionen Vojvodina.


== Referanser ==
Skjenning

Skjenning er et trekantet og løvtynt flatbrød penslet med nysilt melk og sukker på den ene siden. I Inntrøndelag (indre deler  av Trondheimsfjorden og Snåsavatnet) brukes skjenning som tilbehør til sodd. Skjenning kommer av begrept «å skinne» fordi den siden av flatbrødet som er sukret, skinner.
Skjenning ble bakt av en deig kokte, stappede poteter og havremel. Til utkjevlingen av de tynne leivene ble det brukt byggmel, og når leiven var godt festet til takken ble den smurt med melk tilsatt 3-4 spiseskjeer sukker pr liter. Skjenningen er ferdig stekt når leiven begynner å løsne fra takken. Det var viktig å kunne holde riktig og god varme på takken under stekingen, og før det kom elektriske takker var det best å bruke småkløvd baksteved for å kunne holde varmen jevn.Skjenning ble ikke som annet flatbrød oppbevart i buret i hele leiver, men ble delt i fjordinger mens det enda lå på takka. Hver fjording ble så delt i to slik at det ble åtte biter av en leiv. Etter hvert som skjenningen er ferdig stekt ble bitene lagt i en kasse med god tyngde på lokket slik at de ikke skulle krølle seg.I tidligere tider er nok dette en type flatbrød som har hatt bredere utbredelse og Gerhard Schøning forteller i sine reisebeskrivelser fra 1773 om bruk av skinna-brød som til bryllupskost i Romsdal. Her heter det: Skinna-brød kaldes et vist Slags Flad-brød, som medens det steges, oversmørres paa den ene Siide med raae Mælk. (Mælken av nye baarne Køer), hvoraf det overtrækkes med en hvid Hinne. Skjenning er beskyttet opprinnelsesbetegnelse, det vil si at skjenning skal bakes etter gitte normer på Innherred (kommunene Levanger, Verran, Snåsa, Inderøy, Verdal og Steinkjer). Deigen skal bestå av potet, havremel, byggmel, rugmel, sukker, salt og vann. Den skal pensles med en melk- og sukkerblanding på den ene siden under stekingen. Forskriften setter krav til at hovedingrediensene potet og havre skal være dyrket og bearbeidet på Innherred, og at de skal utgjøre minimum 75 % av deigen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ambjørnrud, Olga; Børke, Ingunn; Jansen, Johanne og Moe, Elisabet (redaksjon) (1965): Norsk mat. Oslo.
Dybdahl, Audun (1992): Matstell i eldre tid. Skikker og hjelpemidler i Inn-Trøndelag. Steinkjer. ISBN 82-99-1868-3-8
Schøning, Gerhard (1910): Reise giennom en Deel av Norge i de Aar 1773, 1774, 1775 paa Hans Majestæt Kongens Bekostning er giort og beskreven af Gerhard Schøning. Bind I og II. Trondhjem.
Ture Nerman

Ture Nerman (født 18. mai 1886, død 7. oktober 1969) var en svensk politiker, sosialist og kjent antifascist. Han deltok som journalist under den spanske borgerkrigen og var medlem av Riksdagen både for Socialistiska Partiet og Socialdemokraterna.
Mot slutten av livet endret han sine politiske standpunkter. Han ble tilhenger av svensk medlemskap i NATO og støttet USA i Vietnamkrigen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ture Nerman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ture Nerman – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ture Nerman på Discogs 
(en) Ture Nerman på MusicBrainz
Bindon Blood

Bindon Blood (født 7. november 1842 nær Jedburgh i Skottland, død 16. mai 1940 i London) var en britisk general. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bindon Blood hadde slektsbånd tilbake til oberst Thomas Blood som forsøkte å stjele de britiske kronjuvelene i 1671. 
Blood fikk utdannelse fra Royal Schoo i Banagher, Queen's College i Galway og Addiscombe Military College.


=== Militær ===
Han deltok i flere av Storbritannias kolonikriger. Han begynte i 1860 ved Royal Engineers som midlertidig løytnant med ansvar for signalisering og bygging av  pontonbroer i India, og i kortere perioder i Zululand og Sør-Afrika.
Han ble kaptein i 1873, og tjenestegjorde med styrkene i Den nordvestlige grenseprovinsen (Jowaki) i Britisk India. 
I 1879 ble han sendt tilbake til Afrika for zulukrigen. Han kjempet så under den andre anglo-afghanske krigen og i slaget ved Tel-el-Kebir. I 1882 ble han  brevet overstløytnant.
Året etter, i 1883, giftet Blood seg med Charlotte E. Colvin, annen datter av sir Auckland Colvin, en ledende administrator i Bririsk India. Han dro deretter tilbake til India og tok kommando over Bengal Sappers and Miners i 1885. Etter syv år fikk han graden brigadegeneral, og tjenestegjorde i garnisonen i Rawalpindi og så i unnsettelsesstyrken kjent som Chitralekspedisjonen. Han kommanderte så Malakand Field Force og Buner Field Force, og kom garnisonen til unnsetning under beleiringen av Malakand. General Blood ledet dermed det første felttoget som unge løytnant Winston Churchill deltok i. Churchill har gitt en beskrivelse av general Bloods handlekraft i sin bok om felttoget, «The Story of the Malakand Field Force»:

«Han hadde en personlig påkjenning i felttoget. En fanatiker som deltok i en delegasjon dro frem en kniv og styrtet mot han på 8 yards avstand. Sir Bindon Blood, i salen på sin hest, trakk sin revolver, som de fleste av oss anså at en general kun bar for syns skyld, og skjøt angriperen død på to yards avstand.»Mot slutten av posteringen ble han forfremmet til generalmajor.
Lord Kitchener ble øverstkommandere under annen boerkrig sent i 1900, og bad om Blood, som ankom fra India tidlig i mars 1901. Han var i strid i seks måneder i Eastern Transvaal. I september 1901 vendte han tilbake til India og fikk der overkommandoen over  Punjab Command, dit han ankom påfølgende måned. He kept the local rank of Lieutenant-General.I november 1907 gikk han ut av tjeneste og bosatte seg i London, hvor han fortsatte å leve et svært aktivt liv. Han was made colonel-commandant of the Royal Engineers in 1914 and worked to recruit soldiers for the First World War. He was aged 94 when he was made Chief Royal Engineer (CRE) in 1936. He died in 1940, survived by his one daughter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om familien Blood (engelsk)
Bjørgulv Straume

Bjørgulv Straume (født 11. august 1938 i Hylestad) er folkemusiker med munnharpe som instrument. Han er også kveder og munnharpesmed. Han ble inspirert av Torleiv H. Bjørgum til å starte med munnharpe, men er ellers selvlært på instrumentet gjennom å høre på opptak av munnharpe og hardingfele. Straume lærte kveding som barn av Gro Heddi Brokke og han lærte å smi munnharper av Folke Nesland i godt voksen alder.I tillegg til å spille tradisjonelle slåtter, har Straume også komponert egne slåtter for munnharpe. Luftslaget ble komponert til minne om et britiske bombefly som styrtet i Setesdalsheiene under andre verdenskrig, 8. september 1941.


== Priser ==
Første premie på landskappleiker i 1990 og 1991


== Diskografi ==
Pilegrimen (1996), med Kirsten Bråten Berg, Svein Tindberg & Jan Erik Pettersen
Frå ætt til ætt (1996)
Frå Senegal til Setesdal (1997), med Kirsten Bråten Berg, Solo Cissokho & Kouame Sereba
Hrynhent (2003), med Øystein Kikut


=== Deltar på ===
Jonas Fjeld: Texas Jensen (1993)
Sissel Kyrkjebø: Se ilden lyse (1994)
Eriksen: The Water Is Wide (1994)
Henry Kaiser & David Lindley: The Sweet Sunny North (1994)
Henry Kaiser & David Lindley: The Sweet Sunny North Vol. 2 (1996)
Heilo: Masterpieces From Norway: Traditional Folk Music (1997)
Kirsten Bråten Berg: Tiramakan/eg vippa meg/Håvår Heddi (1997)
Heilo: Devil's Tune: Ethnic Music From the Twilight Zone (1998)
Sissel Kyrkjebø: Fire In Your Heart (1998)
Heilo: Norsk folkemusikk og folkedans (2001)
Hallvard T. Bjørgum: Free Field (2003)
ta-lik: Fille-vern – Gamle og nye mestre i norsk munnharpetradisjon (2006)
Heilo/Grappa: 4th International Jew's Harp Festival (2006)
Hallvard T. Bjørgum: Peace Will Come (2009)
Heilo: Norsk brygg (2010)


== Eksterne lenker ==
Bjørgulv Straumes hjemmeside
Munnharpebølgen artikkel (.doc) hvor Bjørgulv Straumes betydning for munnharpespill i Norge omtales
Bente Skari

Bente Skari (tidligere Martinsen; født 10. september 1972 i Oslo) er en norsk langrennsløper og olympisk mester som dominerte internasjonal kvinnelangrenn i årene 1999–2003. Hun representerte Nittedal IL.


== Karriere ==
Skari hadde sin styrke i klassisk teknikk. Hun vant gull på 10 km klassisk i OL i Salt Lake City i 2002, og fikk sølv på stafetten. I OL-98 ble det også to medaljer på henne. Hun har ytterligere fem individuelle VM-gull. Hun har vært med på to VM-sølvmedaljer med det norske stafettlaget.
Skari debuterte i verdenscupen 7. mars 1992, og fikk sin første pallplassering 18. desember 1996. Hun vant verdenscupen i langrenn sammenlagt fire ganger, og ble to ganger nummer to. I tillegg vant hun sprintcupen fem sesonger på rad fra 1997/1998. Hun har totalt vunnet 42 verdenscuprenn.Skari vant i perioden 1997–2003 16 NM-gull, flere enn noen annen kvinnelig langrennsutøver inntil rekorden ble tangert av Marit Bjørgen i 2013.
Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris mottok hun i 1999. I 2001 ble hun tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Adam Małysz og Thomas Alsgaard. Hun la opp etter VM-sesongen 2003.
Bente Skari er gift med den tidligere skiløperen Geir Skari og bosatt i Nittedal. Hun er datter av langrennsløperen Odd Martinsen, også kjent som «stafett-Martin».


== Resultater i verdenscupen i langrenn ==


=== Individuelle seire ===


=== Stafettseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bente Skari på Internet Movie Database 
(de) Bente Skari – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bente Skari – Olympedia 
(en) Bente Skari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bente Skari – FIS (langrenn) 
(no) Presentasjon på Nittedalsporten
Erik Søgård

Erik Søgård (født 11. oktober 1926 i Engerdal, død 2. august 2007) var en norsk langrennsløper. 
Søgård var gård- og skogeier i Engerdal.
En av hans største meritter er NM-gullet i stafett fra 1956. Han gikk da på laget til Vestre Trysil IF og vant gullet sammen med Hallgeir Brenden og Arvid Nyberg. I internasjonale renn var hans 7.-plass under femmila i Holmenkollen i 1952 hans beste plassering.


== Referanser ==
Oversikt alle vinnere av ski-NM 1909 til 1972


== Eksterne lenker ==
Alle vinnere av NM på ski
Video fra NM på ski i 1956