jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fjærbeinvannymfe

Fjærbeinvannymfe [syn. Platyscelus pennipes] er en vannymfe som tilhører familiegruppen  fjærbeinvannymfer (Platycnemididae).


== Utbredelse ==
Fjærbeinvannymfe er utbredt i Europa, østover inn i Asia.  Finnes i Danmark, langs kysten av det sørlige Sverige og Finland. Finnes på egnede lokaliteter i det sørøstlige Norge, rundt «Oslofjorden».


== Utseende ==
Kjønnene er ulike. Hannens kropp er lysblå med mørke flekker på oversiden. Hunnen ligner hannen, men er grønngul i stedet for blå.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40 og 50  millimeter.


== Levevis ==
Nymfen lever på bunnen langs bredden i, soleksponerte, langtsomtflytende elver eller kanaler, rike på vannplanter. Vannet må være rent og ikke surt.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1 år. 
Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra juni til  august.
Fjærbeinvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) elvevannymfe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) elvevannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) elvevannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) elvevannymfe hos Dyntaxa 
(en) elvevannymfe hos Fauna Europaea 
(en) elvevannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Platycnemis pennipes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platycnemis pennipes – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platycnemis pennipes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fjærbeinvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Rødvannymfe

Rødvannymfe [syn p. minium] er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 


== Utbredelse ==
Den er utbredt i Europa,  øst inn i Asia. Finnes i Danmark, og det sørøstlige Sverige og Finland. I lavlandet i det sørøstlige Norge, langs kysten til Nordland.


== Utseende ==
Kroppen er rød, men litt gul på undersiden. Kjønnene er ganske like, hannene har noe sterkere farge. 
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40 og 50  millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever i vann  eller myrtjern i lavlandet, men særlig sakterennende bekker i lavlandet.
Eggene legges på vannplanter, under vannlinjen.  Utviklingen tar 1-3 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe. 
Flygetiden er fra mai til månedskifte august/september.
Rødvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) Rød vannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) Rød vannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rød vannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) Rød vannymfe hos Dyntaxa 
(en) Rød vannymfe hos Fauna Europaea 
(en) Rød vannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrrhosoma nymphula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pyrrhosoma nymphula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrrhosoma nymphula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Rødvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Ahus Stensby sykehus

Ahus Stensby sykehus på Minnesund i Eidsvoll kommune, Akershus, var lokalsykehuset for Øvre Romerike. Sykehuset ble etter sykehusreformen en del av Akershus universitetssykehus (Ahus) HF. Stensby ble lagt ned i begynnelsen av 2013.


== Historikk ==
Stensby gård ble i 1911 gitt som gave til Eidsvoll kommune av eieren av Mathiesen Eidsvold Værk, kammerherre Håkon Mathiesen, "til istandbringelse av tidsmessig sygehus med epidemianstalt". Den første pasienten ble innlagt 23. oktober 1913. I 1966 overtok Akershus fylkeskommune huset. Sykehuset er påbygd med Fellesovervåkning i 1991, ny resepsjon og hovedinngang i 1995 og ny medisinsk avdeling i 2001.
Etter at Ahus måtte kutte budskjettet for 2013 med 130 millioner, vedtok styret i Ahus 19. desember 2012 å legge ned sykehuset med virkning senest 1. april 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Mathiesen Eidsvold Værk

Mathiesen Eidsvold Værk ANS (MEV) er en norsk industribedrift som eies av den norske industrifamilien Mathiesen. Bedriften driver innen skogbruk og i eiendomsbransjen, og har historisk vært blant de største bedriftene innen norsk trelastindustri. Firmaet eier i dag rundt 357 000 dekar grunn, hovedsakelig skog, i traktene rundt Eidsvoll og Hurdalssjøen. Arealet har blitt redusert noe gjennom utbyggingen av Oslo lufthavn, Gardermoen og etterhvert som tettstedsbebyggelsen har vokst. I 2012 var firmaet Norges 9. største private grunneier og Norges nest største private skogeier etter Carl Otto Løvenskiold.Mathiesen-familiens industrivirksomhet startet i 1671. I 1842 ble eiendommene i Eidsvoll- og Hurdaltraktene kjøpt av Christopher Tostrup og Mogens L. Mathiesen, som dannet firmaet Tostrup & Mathiesen som de eide med 50 % hver. Dette firmaet ble en av de største bedriftene innen norsk trelastindustri og tidvis det høyest lignede firmaet i Oslo. I 1892 kjøpte Mogens L. Mathiesens sønn Haaken C. Mathiesen ut Tostrups arvinger, og året etter overtok han Eidsvold Værk og dannet firmaet Mathiesen Eidsvold Værk.I 1994 ble trevarevirksomheten skilt ut og overtatt av Moelven Industrier.
Nåværende eier er  Haaken Eric Mathiesen.


== Se også ==
Liste over Norges største grunneiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Eidsvoll museum
Rødøyevannymfe

Rødøyevannymfe er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae).


== Utbredelse ==
Rødøyevannymfe er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, østover i det vestlige Asia.  Finnes i Danmark, og det sørøstlige Sverige og Finland. I lavlandet i det sørøstlige Norge langs kysten til Kristiansand. Den er også funnet i Trøndelag.


== Utseende ==
Kjønnene er ganske like. Hannene har mørk kropp og klare røde øyne. De bakerste ledd av bakkroppene er blå på oversiden.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40 og 50  millimeter.


== Levevis ==
Nymfene lever i næringsrike vann  i lavlandet, med flytende blader av vannlilje eller tjønnaks.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1-2 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra tidlig i juni til ut august.
Rødøyevannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) Rødøyevannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) Rødøyevannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rødøyevannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) Rødøyevannymfe hos Dyntaxa 
(en) Rødøyevannymfe hos Fauna Europaea 
(en) Rødøyevannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Erythromma najas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Erythromma najas – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erythromma najas – detaljert informasjon på Wikispecies 
Rødøyevannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Spydblåvannymfe

Spydblåvannymfe er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 


== Utbredelse ==
Spydblåvannymfe er utbredt i Europa, øst gjennom Asia. Også i Sibir.  Finnes i Danmark, Sverige og Finland. I Norge, i lavlandet og i fjellet under alpin sone, til Troms.


== Utseende ==
Kjønnene er ulike. Hannen er klart blå med mørke tegninger. Eldre hanner kan få en mørkere blågrønn farge. Hunnen har en lysere, gulbeige underside, men er mørk nesten svart på oversiden.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 30 og 45  millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever i mindre vann, men helst i myrtjern og små dammer i lavlandet. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe. Arten kan enkelte steder opptre svært tallrikt og er blant de vanligste vannymfene i Norge.
Eggene legges på  flytende vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1-2 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. 
Flygetiden er fra mai til midten av august.
Spydblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) spydblåvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) spydblåvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) spydblåvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) spydblåvannymfe hos Dyntaxa 
(en) spydblåvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) spydblåvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Coenagrion hastulatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coenagrion hastulatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coenagrion hastulatum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Spydblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Eidsbekken

Eidsbekken er et sidevassdrag til Haldenvassdraget, på Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune i Viken. Den starter i Eidsdammen, passerer Eidsverket og renner ut i Lierelva. Vannfallet ved Eidsverket er tidligere blitt utnyttet industrielt. Eidsbekken har gitt navn til boligveien «Eidsbekken» på Bjørkelangen. Eidsbekken har et fall på 47,8 meter fra Eidsdammen til Lierelva.


== Referanser ==
Klypeblåvannymfe

Klypeblåvannymfe (Coenagrion armatum) er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 


== Utbredelse ==
Klypeblåvannymfe er utbredt i lavlandet i det nordlige Europa og Asia. Finnes i Danmark, og har flekkvis utbredelse i Sverige og Finland. I sørøstlige Norge langs kysten til Vest-Agder. Finnes på noen få egnede lokaliteter i Midt-Norge.


== Utseende ==
Kjønnene er ganske like. Hannen har et karakteristisk tanglignende analvedheng, bakerst på kroppen. 
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 35 og 45  millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever i næringsrike vann i lavlandet, med mye vegetasjon langs bredden.  Den foretrekker tette enger av elvesnelle, sjøsivaks, flaskestarr, myrull, og takrør.   
Eggene legges på flytende vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra tidlig i mai til juli, vanligvis er flygetiden ganske kort, ofte bare noen uker.
Klypeblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Olsvik, Hans. & Dolmen, Dag. 1992. Distribution, habitat, and conservation status of threatened Odonata in Norway. Fauna norv. B. 39. Side 1-21.
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) klypeblåvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) klypeblåvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) klypeblåvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) klypeblåvannymfe hos Dyntaxa 
(en) klypeblåvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) klypeblåvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Coenagrion armatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coenagrion armatum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Klypeblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Nordblåvannymfe

Nordblåvannymfe [syn. C. concinnum] er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 


== Utbredelse ==
Nordblåvannymfe er utbredt i Nord-Europa, øst gjennom Asia til elven Amur. Ikke funnet i Danmark. Finnes i Finland og det nordlige Sverige, men mangler i fjellet. Utbredt i det sørlige Norge, nord til Troms. Vanligst på østlandet, sjelden på vestlandet.


== Utseende ==
En av de minste blåvannymfene i Norge. Kjønnene er ganake like, og kjennes lett på den karakteristiske tegningen på andre bakkroppsledd.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 32 og 40  millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever i mindre myrtjern, omsluttet av skog.  Arten krever vegetasjon av torvmose langs bredden. Den miste av de norske artene vannymfer. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra slutten av mai til begynnelsen av august.
Nordblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) nordblåvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) nordblåvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) nordblåvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) nordblåvannymfe hos Dyntaxa 
(en) nordblåvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) nordblåvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Coenagrion johanssoni – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coenagrion johanssoni – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nordblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Sørblåvannymfe

Sørblåvannymfe (Coenagrion puella) er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae).


== Utbredelse ==
Sørblåvannymfe er utbredt i Europa og Nord-Afrika, østover til Sentral-Asia.  Finnes i Danmark, og det sørøstlige Sverige og Finland. I sørøstlige Norge langs kysten, vest til Rogaland.


== Utseende ==
Kjønnene er ulike. Hannen har en karakteristisk tegning på det andre bakkroppsleddet. Hunnen utseende varierer.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 32 og 50  millimeter.


== Levevis ==
Nymfen lever i næringsrike dype vann  i lavlandet, med rik vegetasjon.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1-2 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene.  De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra mai til  august.
Sørblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) sørblåvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) sørblåvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sørblåvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) sørblåvannymfe hos Dyntaxa 
(en) sørblåvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) sørblåvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Coenagrion puella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coenagrion puella – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coenagrion puella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Sørblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Liste over herskere i aztekerriket

Liste over tlatoanier omfatter herskere i aztekerriket, som de selv kalte «Mexica». Tittelen «Tlatoanis Mexicas» betyr «stortaler over Mexica».


== Aztekerriket ==
Rekken før grunnleggelsen av Tenochtitlan (1325) regnes å være delvis mytologisk og tilpasset oppfatninger blant senere herskere.


== Kolonitiden ==
Se også Liste over visekonger i Ny-Spania


== Referanser ==
Fagerblåvannymfe

Fagerblåvannymfe er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 


== Utbredelse ==
Fagerblåvannymfe er utbredt i Europa og det vestlige Asia. Den finnes i Danmark, det sydlige Sverige og Finland og i Sør-Norge langs kysten til Hordaland, men er også funnet i Trøndelag og Nordland.


== Utseende ==
Tegningene i svart på kroppen kan variere ganske mye, men forbrystet (prothorax) form og farge kan brukes som sikker bestemmelse av arten.  
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 32 og 46  millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever ved kysten, i næringsrike vann  eller myrtjern og mindre dammer i lavlandet.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen. Utviklingen tar 1-2 år.  Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra mai til midten av august.
Fagerblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og på vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) fagerblåvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) fagerblåvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fagerblåvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) fagerblåvannymfe hos Dyntaxa 
(en) fagerblåvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) fagerblåvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Coenagrion pulchellum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coenagrion pulchellum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coenagrion pulchellum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fagerblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Gamle Ullerål ungdomsskole

Gamle Ullerål skole var fram til 2011 en ungdomsskole med alternative tilbud for elever fra Ringeriks-distriktet. Skolen ligger på Nordsiden i Hønefoss, like ved Hov ungdomsskole og Ullerål skole. Skolen flyttet i 2011 aktivitetene sine til Åsbygda skole, og innehar der et tett samarbeid med gården Honerud i Åsbygda.
Fra gammelt av er denne skolen kjent som både Alme skole og Ullerål folkeskole. Sistnevnte skolebygg sto ferdig i 1864. Den fungerte som barneskole inntil nye gamle Ullerål skole (denne) sto klar i 1901 og er synonym med dagens skolebygning i teglstein. På 1950-tallet ble det bygget en ny barneskole på sletten nedenfor denne skolen, som da etter hvert ble framhaldskole på Ringerike.


== Se også ==
Ullerål
Ullerål skole