jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Datalink-laget

Datalink-laget er det andre av de sju lagene i OSI-modellen. Det utfører tjenester for nettverkslaget og benytter seg av tjenestene på det fysiske laget.
Datalink-laget er det laget i modellen som sørger for at data er overført korrekt mellom to tilstøtende nettverksenheter. Datalink-laget tilbyr metoder for å overføre data mellom enhetene og sørger for å oppdage, og om mulig rette opp, mulige feil som oppstår på det fysiske laget. Eksempler på datalink-protokoller er Ethernet for lokale datanett, og PPP, HDLC og ADCCP for punkt-til-punkt forbindelser.
Datalink-laget omhandler bare det å få informasjon fra et sted til et utvalg av tilstøtende steder. Det er ikke noe behov for data på dette laget å kunne nå overalt, bare å nå et annet sted. Ansvaret for at informasjonen skal komme videre til den endelige mottakeren overlates til nettverkslaget.
Dette laget er bygget opp av to komponenter. Den ene komponenten er Logical Link Control, som avgjør hvor en ramme med data slutter og den neste begynner. I et brevpostnettverk er hvert brev en ramme med data, og man kan lett se hvor er brev begynner og slutter fordi det er inni en konvolutt. Man kan også spesifisere at et brev skal begynne med «Hei» og slutte med «Vennlig hilsen».
Den andre komponenten er Media Access Control (medietilgangskontroll). Denne komponenten avgjør hvem som har tilgang til mediet til enhver tid. Det er i hovedsak to typer medietilgangskontroll: distribuert og sentralisert. Begge disse kan sammenlignes med kommunikasjon mellom personer:

I et nettverk med folk som snakker, altså en samtale, ser vi etter tegn fra våre samtalepartnere på at de er i ferd med å begynne å snakke. Hvis to personer begynner å snakke samtidig, vil de stoppe opp og begynne et spill om hvem som skal få snakke først. Dette er distribuert styring.
I mer formelle sammenhenger og debatter er det ofte en ordfører som avgjør hvem som til enhver tid har ordet. Dette er sentralisert styring.


== Eksempler ==
Controller Area Network (CAN)
Modbus
Ethernet
Token ring
Point-to-Point Protocol (PPP)
LocalTalk
Frame Relay
Fiber Distributed Data Interface (FDDI)
ARCnet
Econet
StarLan
ATM


== Grensesnitt ==
Datalink-laget er ofte implementert i programvare som en nettverkskortdriver. Operativsystemet har definerert et programvaregrensesnitt mellom datalink-laget og resten av stakken ovenfor. Dette grensesnittet utgjør ikke et lag, men er bare en definisjon på kommunikasjon mellom lagene. Noen eksempler er:

ODI
NDIS
SANA II
Carlo Oppizzoni

Carlo Oppizzoni  (født 15. april 1769 i Milano i Hertugdømmet Milano, død 13. april 1855 i Bologna i Kirkestaten) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1802–1855.
Han ble utnevnt til kardinal i 1804, med San Bernardo alle Terme som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) 1743
Kardinal Francesco Saverio de Zelada (1717-1801) 1766
Kardinal Antonio Felice Zondadari den yngre (1740-1823) 17853
Kardinal Giovanni Filippo Gallarati Scotti (1747-1819) 1793
Kardinal Carlo Oppizzoni (1769-1855) 1802


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Det fysiske laget

Det fysiske laget er det første av de sju lagene i OSI-modellen for datanettverk. Det utfører tjenester for datalink-laget.
Dette laget refererer til nettverksmaskinvare, fysisk kabling og trådløse elektromagnetiske forbindelser. Det omhandler også elektriske spesifikasjoner, kollisjonskontroll og annen lavnivå funksjonalitet.
Det fysiske laget er det aller enkleste og definerer bare hva en bit egentlig er, med andre ord hvordan overføre nuller og enere. For eksempel vil man på dette laget spesifisere hvordan de elektriske kontaktene ser ut, hvilke frekvenser som brukes til overføring og hvilke frekvenser som vil ødelegge nettverkskortet. I et brevpostnettverk, altså et nettverk bygget opp av folk som sender brev til hverandre, vil det fysiske laget omhandle hvordan man leser og skriver de ulike tegnene i alfabetet.
Hovedfunksjonene og -tjenestene som utføres på det fysiske laget er:

opp- og nedkobling av en forbindelse til et kommunikasjonsmedium;
deltakelse i prosessen som avgjør hvordan kommunikasjonsressursene effektivt skal deles mellom flere brukere, slik som konflikthåndtering og flytkontroll;
konvertering mellom måten digitale data representeres hos brukeren og de tilsvarende signalene som overføres på kommunikasjonskanalen.


== Dellag for fysisk signalering ==
I et lokalt datanett (LAN) eller bynett (MAN) som benytter seg av OSI-arkitektur er dellaget for fysisk signalering den delen av det fysiske laget som tar seg av:

grensesnittet til dellaget for medietilgangskontroll (MAC) på datalink-laget
koding, overføring og dekoding av tegn


== Eksempler ==
EIA standarder: RS-232, RS-422, RS-423, RS-449, RS-485
ITU standarder: V.24, V.35
ISDN
T1, E1
10BASE-T, 10BASE2, 10BASE5, 100BASE-TX, 100BASE-FX, 100BASE-T, 1000BASE-T, 1000BASE-SX som alle er fysiske lag for transport av Ethernet
elektrisitet
radio
Magedreining (hund)

Magedreining hos hund er en akutt livstruende tilstand som krever øyeblikkelig hjelp av veterinær. Den omfatter utvidelse (dilatasjon) og dreining (torsjon, 90-360 grader m/klokka sett bakfra) av magesekken. 


== Symptomer ==
Symptomene er gjerne typiske. Hunden blir akutt dårlig, buken blir spent og bukomfanget forstørres. Man kan høre gasslyder om en banker på den utspilte buken. Klemmer man på buken, viser hunden tydelige tegn på smerte. Hunden er ofte svært urolig og prøver å innta stillinger som gjør det lettere å puste. Den brekker seg, men ingen ting det kommer opp.
Tilstanden kan raskt forverres. Hunden kan få åndenød og puster svært raskt med åpen munn. Den får gjerne bleke slimhinner, uregelmessig hjerteaksjon og svak, rask puls. Til slutt vil hunden kunne gå i sjokk og dø.


== Årsak ==
Lidelsen er mest vanlig hos store hunderaser, og da spesielt store raser med dyp brystkasse og opptrukket buk (f.eks. mynder). Middelaldrende og gamle hunder ser dessuten ut til å rammes oftere enn unge hunder, men tilstanden kan også oppstå hos de yngre.
Forskerne er ikke sikre på årsaksforholdene. Oftest oppstår lidelsen hvis hunden har spist store mengder fór, og det har vært satt i sammenheng med tørrfór som er gitt tørt. Videre har magedreining lettere for å oppstå hvis man mosjonerer hunden rett før eller etter et måltid.
Leptospirose (hund)

Leptospirose er en bakteriell sykdom, forårsaket av varianter av bakterien Leptospira interrogans. Bakterien kan trenge gjennom uskadet hud, og dermed smitte ved for eksempel bading i vann forurenset med urin fra syke dyr. Bakterien kan også forårsake alvorlig sykdom hos mennesker.


== Symptomer ==
Hos hund er vanlige symptomer, oppkast, diaré og generelt nedsatt almentilstand, og uten behandling kan sykdommen være dødelig. Sykdommen behandles med antibiotika for både hund og menneske.
Hos mennesker kan hjernehinnebetennelse, lever- og nyresvikt forekomme. Langvarig tretthet og hodepine i rekonvalesensperioden er vanlig.


== Årsak ==
En rekke forskjellige dyr kan være bærere av bakterien. Gnagere er den vanligste smittekilden, men bakterien kan også finnes hos storfe, gris, hest og piggsvin. Bakterien er dessuten påvist hos hund og viltlevende rotte i Norge.
Mennesker smittes vanligvis via drikkevann, eller ved å bade i vann som er forurenset av urin fra smittede dyr. Bakterien kan også smitte direkte fra dyr til menneske, men smitter ikke fra person til person. Den kan smitte gjennom intakt hud.
Jarl André Storbæk

Jarl André Storbæk (født 21. september 1978) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Eidsvold Turn.Han er oppvokst i Ljørdalen i Trysil. Han har tidligere spilt for Vålerenga i Tippeligaen, etter 2009-sesongen ble ikke kontrakten med klubben fornyet. Han har 17 A-landskamper for Norge. Han har også 28 kamper for aldersbestemte landslag.
Storbæk gikk til Vålerenga fra Ham-Kam etter 2005-sesongen, etter å ha spilt to sesonger på Briskeby.
Han har også spilt for Raufoss, Østre Trysil og Nybergsund.
Etter 2014-sesongen, valgte Strømsgodset å ikke fornye kontrakten. Storbæk gikk siden tilbake til Nybergsund som spillende hjelpetrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jarl André Storbæk – Transfermarkt 
(en) Jarl André Storbæk – Transfermarkt (manager) 
(en) Jarl André Storbæk – national-football-teams.com 
(en) Jarl André Storbæk – FootballDatabase.eu 
(en) Jarl André Storbæk – Soccerway 
(en) Jarl André Storbæk – EU-Football.info 
(no) Jarl André Storbæk – Norges Fotballforbund 
(en) Jarl André Storbæk – FBref
Anaplasmose

Anaplasmose (tidligere kalt ehrlichiose) forårsakes av en  rikettsiebakterie som invaderer de røde blodlegemene
Sykdommen var tidligere kun kjent som en dyresykdom som kunne ramme hest, hund, katt, storfe og sau, hos sistnevnte kjent som sjodogg.
De siste årene (1994 i USA, 1997 i Slovenia) er sykdommen påvist hos mennesker. Den naturlige smittekilden for bakterien er bl.a. flått, men infiserte gnagere, sau og hjortedyr er også smittebærere. Smitte av anaplasmose øker risikoen for smitte av borreliose fra flått og det blir derfor i noen land alltid testet for anaplasmose hos pasienter med borreliasmitte eller ved mistanke om slik infeksjon (Slovenia). Anaplasmose hos mennesker antas å være underdiagnosert i Norge fordi det ikke er pliktig å rapportere tilfeller av sykdommen, og spesifikke og sikre tester utover blodutstryk (som i beste fall påviser aktiv infeksjon inntil to måneder etter smitte) ikke gjøres annet enn i forskningsøyemed.Sykdommen kan behandles med antibiotika (12-14 dager) og er vanligvis selvhelbredende hos mennesker. Infeksjon kan gi influensalignende symptomer som muskelsmerter, hodepine og feber. I sjeldnere tilfeller utvikles lungesvikt, nyresvikt, nervøse symptomer og hos 1-2% av infiserte oppstår aids-lignende immunsvikt. Basert på tall fra USA antas anaplasmose å ha en dødelighet på 1%, som følge av sekundær infeksjon hos pasienter med aids-lignende immunsvikt. Hos hund og sau er det beskrevet kroniske infeksjoner, leddsmerter og perifere nervesymptomer. Sykdommen kan behandles med antibiotika.
Arten som angriper varierer mellom artene. For storfe nevnes artene Anaplasma marginale, A. centrale og A. cordatum. For hund har man A. canis mens sau har A. ovis. Hos sau refererer litteraturen også til Anaplasma phagocytophilum. For mennesker nevnes arten A. chaffeensis.
Litteraturen kan sprike noe, da slekten Anaplasma har blitt utvidet til å inkludere arter som er flyttet over fra slekten Ehrlichia


== Referanser ==
Iktyose

Iktyose eller ichtyosis er en samlebetegnelse for en rekke forholdsvis sjeldne hudsykdommer. Det finnes mellom 20 og 30 forskjellige typer. De vanligste er Ichthyosis vulgaris, kjønnsbundet ichthyosis, Lamellær ichthyosis, Bulløs ichthyosis og syndromer med Ichthyose (Netherton). Viktig kjennetegn er at huden blir tørr, fortykket og skjell-lignende. På grunn av dette er iktyose også kjent som «fiskehud».
De alvorligste typene er lamellær og bulløs ikytose og syndromer forbundet med Ichthyose (Netherton). Av disse er lamellær den vanligste i Norge. De største problemer forbundet med denne typen er blant annet kløe, tørre øyne, nedsatt svettefunksjon, dårlig temperaturregulering, sprekkdannelse under føttene og et annerledes utseende. De fleste som har til dels alvorlige og smertefulle symptomer vil likevel hevde at det mest hemmende er et skjemmende utseende og sjenanse forbundet med dette.
Den vanligste varianten av iktyose er genetisk betinget og er altså arvelig. Det finnes også en ervervet variant av iktyopse, men den er svært sjelden.


== Forekomst ==
Den vanligste formen, hereditær ichthyosis vulgaris, rammer 1 av 300 mennesker og forekommer over hele verden. De sjeldneste formene rammer kun 1 av 300.000 individer.


== Slik fungerer iktyose ==
Normal hud fornyer seg stadig, ved at hudceller dør og siden flasser av. Normal «levetid» for hud er ca. 14 dager. Når den flasser gjør den det i så små partikler at det normalt ikke synes. 
Iktyose skyldes et defekt dominant gen som ennå ikke er lokalisert, men som indirekte fører til for lite av proteinet fillaggrin i det øverste levende cellelaget i overhuden. Dette gjør at hudcellene ikke lenger har normal «levetid», og «hoper seg opp». De ulike typene av iktyose hoper seg opp enten ved at cellene produseres så raskt at kroppen ikke klarer å kvitte seg med døde celler, eller, som ved Vulgaris-typen, den produseres med et noen lunde normalt tempo, men flasser ikke når de skal. Resultatet blir, i prinsippet, det samme uansett type.


== Behandling ==
Iktyose kan så langt ikke kureres, men dempes gjennom bruk av fete kremer og salver. Symptomene ved enkelte av iktyosetypene kan fjernes helt eller delvis ved hjelp av retinoider, for eksempel gjennom Acitretin (Neotigason). Retinoider har en normaliserende virkning på «opphopingsprosessen», men har en del alvorlige bivirkninger Et sunt kosthold og trening kan være effektivt. Mange har også god effekt med bruk av vitaminer og kosttilskudd, fiskeoljer, Omega 3, Nattlysoljer etc i kapselform.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Ichtyose på Rihshospitalets nettsider
Artikkel på Rihsospitalets nettsider
Amerikansk nettside om sykdommen
Iktyoseforeningen i Norge
Høgskolen i Innlandet

Høgskolen i Innlandet (HINN) er en norsk statlig høgskole som ble opprettet 1. januar 2017 gjennom en sammenslåing av Høgskolen i Hedmark og Høgskolen i Lillehammer. 
Virksomheten er lokalisert på Blæstad, Elverum, Evenstad, Hamar, Lillehammer og Rena. Lillehammer er største studiested med 5750 studenter (2020). Kongsvinger og Oslo er desentraliserte studiesteder. Høgskolens rektorat og høgskoleadministrasjon er fordelt på Terningen Arena i Elverum og Storhove i Lillehammer.
Høgskolen tilbyr utdanning på bachelor-, master- og ph.d.-nivå, i tillegg til etter- og videreutdanning. Den norske Filmskolen inngår som en del av Høgskolen i Innlandet.
Høgskolen søkte om universitetsstatus i 2018, men NOKUT konkluderte i januar 2020 med at Høgskolen i Innlandet ikke oppfylte alle krav til universitetsstatus.


== Fakulteter ==
Fakultet for anvendt økologi, landbruksfag og bioteknologi
Fakultet for audiovisuelle medier og kreativ teknologi
Handelshøgskolen Innlandet – Fakultet for økonomi og samfunnsvitenskap
Fakultet for helse- og sosialvitenskap
Fakultet for lærerutdanning og pedagogikk
Den norske filmskolen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
fusjoninnlandet.no Arkivert 17. november 2016 hos Wayback Machine.
Krisekommunikasjon

Krisekommunikasjon ligger under fagområdet Informasjon og samfunnskontakt, og dreier seg om en organisasjons kommunikasjon under en krise.


== Definisjoner ==
En krise vil gjerne, i sammenheng med kommunikasjon, defineres som en «hendelse som fører, eller potensialet kan føre, en virksomhet inn i tilstand av dårlig omdømme, og som truer dens framtidige mulighet til inntjening, vekst, og – i ytterste konsekvens – også dens eksistens». (Lerbinger 1997:4)
Et offentlig utvalg som ble nedsatt i 2000 for å utrede samfunnets sårbarhet og beredskap under ledelse av Kåre Willoch; NOU 2000: 24: «Et sårbart samfunn» definerer krise slik: «En krise er en hendelse som har potensial til å true viktige verdier og svekke en organisasjons evne til å utføre viktige funksjoner».


== Tiltak ==
Sentralt i krisekommunikasjon, står en kriseplan. En slik plan er normalt inndelt i tre deler: «Før krisen» handler det om kartlegging, forebyggings og å skape beredskap for kriser som ikke kan forhindres. «Under krisen» handler det om å bruke eksisterende kriseplaner best mulig. «Etter krisen» handler det om gjenreise tillit og å tilegne seg erfaringer. (Robstad 2001:1)


== Kilder ==
Lerbinger, Otto: ”The Crisis Manager – Facing Risk and Responsibility”, LEA, 1997
Robstad, Per, ”Forutsetninger for god kriseberedskap”, Artikkel; Statens Informasjonstjeneste, 2001
Robstad, Per & Ihlen, Øyvind, “Informasjon & Samfunnskontakt – Perspektiver og praksis, Fagbokforlaget, 2004
Statens forvaltningstjeneste, NOU 2000: 24: ”Et sårbart samfunn”, Oslo, 2000
Varanteatern

Humorgruppe dannet i Lund i Sverige i 1992. Har hatt suksess med Varan-TV på svensk tv og med musikkgruppen Tyskarna från Lund.


== Medlemmer ==
Anders Andersson
Fredrik Ljungberg
Jonas Sykfont
Magnus Thomson
Olof Wallberg
David Wiberg
Fredrik Åkerman
Charles Albert Gobat

Charles Albert Gobat (1843–1914) var en sveitsisk advokat og politiker. Han ble i 1902 tildelt Nobels fredspris sammen med Élie Ducommun.


== Biografi ==
Gobat ble født som sønn av den protestantisk presten Charles-Philibert og Caroline De la Reussille. Fra 1860 til 1872 bodde familien på slottet Ebenrain i Sissach i kantonen Basel-Landschaft. Han var nevø av Samuel Gobat, en misjonær som ble biskop av Jerusalem. Han studerte jus i Basel, Heidelberg, Bern og Paris, og tok sin doktorgrad med beste karakter. Etter eksamen arbeidet han som advokat i Bern, og hans firma ble etter hvert det ledende i byen.Etter 1882 ble han stadig mer engasjert i politikk og særlig utdannelse. Han ble dette året utnevnt som undervisningsinspektør i Bern, et verv han beholdt i tretti år. Han ble samme år innvalgt i kantonen Berns folkeforsamling. Fra 1888 til 1890 var han medlem av Kantonrådet, overhuset i Sveits' nasjonalforsamling, og fra 1890 og til sin død var han medlem av Nationalrat, underhuset og Sveits' lovgivende forsamling.Som politiker var Gobat en liberal og moderat reformator. I 1902 fikk han innført et prinsipp om at tvister om tolkningen av kommersielle traktater skulle behandles i Den faste voldgiftsdomstolen i Haag.Gobat var i 1892 president for den fjerde kongress i Den Interparlamentariske Union i Bern. Kongressen vedtok Bern som hovedsete og Gobat ble ansatt som direktør i Det interparlamentariske byrå. Han ble i stillingen i sju år. I 1902 ble han belønnet med Nobels fredspris for sin «eminente praktiske administrasjon av Den interparlamentariske union».Da  Élie Ducommun døde i 1906, overtok Gobat ledelsen av Det internasjonale fredsbyrå. Byrået fikk fredsprisen i 2010.Gobat døde på post. Under en fredskonferanse i Bern i 1914 falt han om, mistet bevisstheten og døde en time senere.


== Referanser ==
Ludovico Ludovisi

Ludovico Ludovisi  (født 27. oktober 1595 i Bologna i Kirkestaten, død 18. november 1632 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1621–1632, og prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse 1622–1632.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ludovico Ludovisi var den eldste av Orazio Ludovisis og Lavinia Albergatis fire barn; familien tilhørte patrisierne i Bologna. Han var nevø av pave Gregor XV (1621–1623) og fetter til kardinal Niccolò Albergati-Ludovisi. Han studerte ved Collegio Romano i Roma og dea ung slder og ble slik forberedt på det geistyølige liv. Etter at onkelen Alessandro Ludovisi i 1612 ble erkebiskop i Bologna, fortsatte han ved universitetet i Bologna. Der avla han i 1615 doktorseksamen i kanonisk rett.


=== Kardinal ===
Han ble utnevnt til kardinal i 1621 av Gregor XV (Alessandro Ludovisi), og var således kardinalnepote. Han fikk Santa Maria in Traspontina som sin tittelkirke. Som kardinalnepote oppviste ham de følgende 29 måneder - pave Gregor regjerte ikke lengre - et utpreget politisk talent og en forbløffende energi, som også innbragte ham en rekke innbringende embeder og prebender. Og inntektene bare akkumulerte seg, også etter det påfølgende paveskifte: hans årlige inntekter oppgikk i 1632 til om lag 100.000 scudi.
Han ble sendt som legat til Fermo i 1621 og til Avignon i 1621–1623. Han var også camerlengo fra 19. april 1621 til 7. juni 1623.
I august 1623 deltok Ludovisi i det konklavet som valgte pave Urban VIII. Grunnet en konflikt med den nye paves familie ble Ludovisi nødt til å forlate Romea  Under Borgia-krisen våren 1632 tilhørte nemlig Ludovisi den indrekuriale og spanskorienterte opposisjon, som beskyldte paven for en indirekte støtte til de tyske protestanter under den pågående trettiårskrigen.
Han fortsatte imidlertid i embedet som prefekt for den hellige consulta for «Propaganda Fide» (1622 til 1632) og visekansler for Den hellige romerske kirke (1623 til 1632).


=== Død ===
Han døde i Bologna i 1632, og han ble bisatt i det sentrale Roma, i jesuittenes hovedkirke Sant'Ignazio. I ettertiden er han blitt særlig kjent for de omfattende kunstsamlingene han etterlot seg, Ludovisisamlingene i Villa Ludovisi.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Silvia Cartwright

Silvia Rose Cartwright (født 7. november 1943 i Dunedin på New Zealand) var New Zealands andre kvinnelige generalguvernør. Hun var generalguvernør på New Zealand fra 2001 til 2006.
Cartwright ble i 1989 utnevnt til dame kommandør av Order of the British Empire, ble derved adlet og fikk retten til å føre tiltaleformen Dame foran sitt navn. Hun er også tildelt Dronningens tjenesteorden og ble i 2001 utnevnt til første følgesvenn av New Zealands fortjenstorden.


== Referanser ==
Scipione Caffarelli-Borghese

Scipione Caffarelli-Borghese  (født 1576 eller 1579 i Roma i Italia, død 2. oktober 1633) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1610–1612 – men besøkte aldri byen, og hadde for det meste verv i Roma, bl.a. som Storpønitentiar 1610–1632. 
Han ble utnevnt til kardinal i 1605, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke. Han var kardinalnepote til pave Paul V var grunnleggeren av kunstsamlingen i Villa Borghese.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X ( 1475-1521) *1513
Pave Paul III (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Paul V (1523-1621) *1597
Kardinal Scipione Caffarelli-Borghese (1576-1623) *1610


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 28. september 2015 hos Wayback Machine.