jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Babe Ruth

George Herman «Babe» Ruth (født 6. februar 1895, død 16. august 1948) var den statistisk sett beste baseballspilleren i sportens historie. Han startet med å spille for Boston Red Sox, men ble solgt til New York Yankees i en av verdens mest berømte spillerhandler. På grunn av sin utagerende livsstil tiltrakk han seg også stor oppmerksomhet utenfor banen, og han ble derfor en av USAs første superstjerner.

Ruth satte et utall rekorder i sine 22 sesonger i Major League Baseball (MLB). Selv om nesten alle disse senere er blitt slått, betraktes han generelt som den beste spiller baseballsporten noensinne har sett. Hans nyskapende, styrkeorienterte spillestil sendte sjokkbølger gjennom baseballverdenen, som han reformerte og eksponerte på mange måter. Efter å ha trukket seg tilbake var han blant de fem første spillerne til å bli valgt inn i National Baseball Hall of Fame. I dag er han fortsatt spilleren med best treff-statistikk i MLB, med 349 treff per 1000 kast.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bill Bryson: En sommer, Amerika 1927


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Babe Ruth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Babe Ruth – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Babe Ruth – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Babe Ruth – mlb.com 
(en) Babe Ruth – Baseball-Reference.com (Major League) 
(en) Babe Ruth – Baseball-Reference.com (Minor League) 
(en) Babe Ruth – ESPN (MLB) 
(en) Babe Ruth – Society for American Baseball Research 
(en) Babe Ruth – fangraphs.com
Nærkontakt av tredje grad

Nærkontakt av tredje grad (originaltittel: Close Encounters of the Third Kind) er en amerikansk sciencefiction-film fra 1977 om utenomjordiske romfartøy og kontakt med en fremmed sivilisasjon, regissert av Steven Spielberg.


== Handling ==
Filmen bygger på tre historier, som best beskrives slik:

En gruppe forskere, inkludert Lacombe (Truffaut) og Laughlin (Balaban) undersøker UFO-observasjoner over hele verden og oppdater en forsvunnet skvadron fra Andre verdenskrig i Mexicos ørken.
I løpet av en motorjakt opplever Roy Neary (Dreyfuss) er nærkontakt av andre grad (en nærkontakt der fysiske bevis finnes) og blir sykelig opptatt av UFOer, til hans families misnøye. Han begynner å produsere modeller av en åskam han aldri har vært på. Etterhvert rapporterer hans kone ham inn til myndighetene.
Jillian Guiler (Dillon) ser et romfartøy lande, der hennes sønn Barry blir kidnappet. Ikke lenge etterpå blir også hun sykelig opptatt av et mentalt bilde av en åskam.


== Rolleliste (utvalg) ==
Richard Dreyfuss som Roy Neary
François Truffaut som Claude Lacombe
Teri Garr som Ronnie Neary
Melinda Dillon som Gillian Guiler
Bob Balaban som David Laughlin
Lance Henriksen som Robert
J. Patrick McNamara som Project Leader
Warren J. Kemmerling som Wild Bill
Merrill Connally som Team Leader
Phil Dodds som ARP Musician


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Close Encounters of the Third Kind – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nærkontakt av tredje grad på Internet Movie Database 
(no) Nærkontakt av tredje grad hos Filmfront 
(sv) Nærkontakt av tredje grad i Svensk Filmdatabas 
(da) Nærkontakt av tredje grad i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nærkontakt av tredje grad på Allociné 
(nl) Nærkontakt av tredje grad på MovieMeter 
(en) Nærkontakt av tredje grad på AllMovie 
(en) Nærkontakt av tredje grad på Turner Classic Movies 
(en) Nærkontakt av tredje grad på Rotten Tomatoes 
(en) Nærkontakt av tredje grad på Metacritic 
(en) Nærkontakt av tredje grad hos Filmsite.org
Roger Eberts anmeldelse av filmen
Norrmalm

Norrmalm er en bydel i Stockholms innerstad. Navnet brukes også om et bydelsområde som omfatter flere bydeler (deriblant denne).
Stockholm sentrum, som omfatter den sørlige delen av Norrmalm, kalles også «Stockholms city». Bydelen forbindes med Kungsholmen via Barnhusbron.


== Se også ==
Norrmalm (bydelsområde)
Norrmalmsreguleringen


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Norrmalm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norrmalms stadsdelsnämnd
Stockholms ström

Stockholms ström (ofte bare omtalt som Strömmen) omfatter den delen av Saltsjön som ligger vest for Gamla stan og øst for Skeppsholmen og Kastellholmen.
Manolo Blahnik

Manolo Blahnik (født 27. november 1942) er en spansk moteskaper og eponym for et av verdens mest prominente designmerker for damesko.
Blahnik ble født i Santa Cruz de La Palma på Kanariøyene, og vokste opp på en bananplantasje. Han ble uteksaminert fra Universitetet i Genève med en grad i litteratur i 1965, og fortsatte med å studere kunst i Paris. Han flyttet til London i 1970, og åpnet sin første skobutikk i 1973 ved å kjøpe opp en eksisterende skobutikk ved navn Zapata i Chelsea i London.
Skoene hans blir nå solgt i butikker som bærer hans navn rundt om kring i verden, og varierer i pris fra ca. 5000 til 25000 norske kroner. Skoene er ofte stiletthæler, og er gjerne pyntet med perler eller sløyfer. TV-serien Sex og singelliv nevnte skoene hans så ofte at det fungerte som god reklame for ham, og han ble omtalt som «den femte stjernen» i serien etter de fire hovedrollene.


== Den «andre» Manolo ==
Det har vært en del forvirring i media rundt en blogger som kaller seg selv «Manolo», og har en blogg som han kaller «Manolo's Shoe Blog». Bloggeren omtaler seg selv i tredje person som «The Manolo», og diskuterer emner innen skredderyrket, samt at han av og til gjør narr av kjendiser. Han bidrar også med en ukentlig artikkel i Washington Post Express.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Manolo Blahnik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi om Manolo Blahnik
Frank Cook

Frank Robert Cook (født 25. mars 1924 i Oslo, død 13. august 1982) var en norsk jazzmusiker (bass) og orkesterleder.  
Han ble kjent i 1950-årene fra innspillinger med Nora Brockstedt, Per Asplin, Lillian Harriet og Frank Ottersen, i Rowland Greenbergs kvintetter og Carsten Klouman Trio, samt sitt eget Frank Cook's orkester, som spilte med vokalister som Anders Saus og Per Müller.
Cook var med på Sverre Cornelius Lund og Arnstein Johansens innspillinger i 1960-årene og medvirket i NRK med Kjell Halvorsen (piano) og Bjørn Krokfoss (trommer) fra 1967. Han skrev filmmusikk til Gylne ungdom (1956) og bidro til utgivelsen Toner fra tigerstaden: musikk, mennesker og miljø fra Oslos revyliv 1905–78 (Fabritius 1979). Orkesteret hans medvirket på innspillinger med bl.a. Britt Langlie, Wenche Myhre og Jan Høiland og var fast inventar i tidlige utgaver av Roald Øyen-programmet Bit for bit, bilde for bilde i fjernsynet.
Frank Cook ble gravlagt på Vestre gravlund i Oslo. Han var bror av vokalist og skuespiller Ingeborg Cook.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Frank Cook på Discogs 
(en) Frank Cook på MusicBrainz
John Walker

John Walker er navnet til flere personer:

John Walker (fotballspiller)
John Walker (friidrettsutøver)
John Walker (musiker)
John Walker (roer)


== Se også ==
John Walker Lindh
Johnnie Walker
Långholmen

Långholmen er en øy som også utgjør en bydel i det sentrale Stockholm.
Det er en lang og smal holme (1380 x 405 meter) som ligger mellom Kungsholmen og Södermalm. Västerbron strekker seg over Långholmen, og mellom Södermalm og Långholmen går det smale Pålsundet.
Oldenburg (land)

Oldenburg er et historisk territorium ved Nordsjøen i delstaten Niedersachsen i Tyskland.
Oldenburg har omkring 875 000 innbyggere. Hovedbyen Oldenburg har omkring 156 000 innbyggere.Oldenburg var et dansk grevskap fra 1667 til 1773, ble storhertugdømme i 1815, tysk forbundsland i 1871 og republikk (fristat) i 1918. I 1946 ble det del av delstaten Niedersachsen.
Den oldenburgske fyrsteslekten kom i besittelse av den danske tronen i 1448, av den norske i 1450 og av den svenske i 1457 med kong Christian I, og slekten har siden innehatt den danske tronen. Også det norske kongehuset tilhører slekten Oldenburg. De har også tidligere regjert Hellas og Russland, og inkluderer dessuten den britiske monarken.


== Litteratur ==
Oldenburgische Bibliographie (16. Jahrhundert bis 1907). In der Landesbibliothek Oldenburg bearbeitet von Egbert Koolman. Lax, Hildesheim 1987 (Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Niedersachsen und Bremen, Bd. XXXa).
Albrecht Eckhardt, Heinrich Schmidt (Hrsg.): Geschichte des Landes Oldenburg. 3. Aufl. Holzberg, Oldenburg 1998, ISBN 3-87358-285-6.
Hans Friedl u. a. (Hrsg.): Biographisches Handbuch zur Geschichte des Landes Oldenburg. Hrsg. im Auftrag der Oldenburgischen Landschaft. Isensee, Oldenburg 1992, ISBN 3-89442-135-5.
Wolfgang Günther: Das Land Oldenburg unter nationalsozialistischer Herrschaft. In: Oldenburger Jahrbuch, Bd. 85 (1985), S. 111–130 (online).
Franz Hellbernd und Heinz Möller, Oldenburg, ein heimatkundliches Nachschlagewerk. Vechtaer Druckerei und Verlag GmbH, Vechta 1965.
Paul Kollmann: Das Herzogthum Oldenburg in seiner wirthschaftlichen Entwickelung während der letzten vierzig Jahre auf statistischer Grundlage dargestellt. Stalling, Oldenburg 1893 (Digitalisat).
Hermann Lübbing: Oldenburg, Historische Konturen. Heinz Holzberg Verlag, Oldenburg 1971, ISBN 3-87358-045-4.
Horst Milde: Oldenburg in Niedersachsen. Einige Erinnerungen und Betrachtungen. Ein Beitrag zum 50jährigen Bestehen des Landes Niedersachsen. In: Oldenburger Jahrbuch, Bd. 96 (1996), S. 1–23 (online).
Hans Patze, Ernst Schubert (Hrsg.): Geschichte Niedersachsens. 3 Bände, Lax, Hildesheim (letzter Band 3, Teil 1: 1998, ISBN 3-7752-5901-5).
Rainer Rheude, Peter Kreier: Das Oldenburger Land. Isensee, Oldenburg 2007, ISBN 978-3-89995-371-8.
Georg Sello: Die territoriale Entwicklung des Herzogtums Oldenburg. Neudruck der Ausgabe Göttingen 1917, Wenner, Osnabrück 1975.
Gerd Steinwascher: Die Oldenburger. Die Geschichte einer europäischen Dynastie. Kohlhammer, Stuttgart 2011, ISBN 978-3-17-021061-5.
Andreas Vonderach: Kleine Geschichte des Landes Oldenburg. Isensee, Oldenburg 2015, ISBN 978-3-7308-1188-7.
Rolf-Harald Wippich: Oldenburg und Ostasien. Der Schiffs- und Handelsverkehr eines norddeutschen Kleinstaates im Chinesischen Meer in der Mitte des 19. Jahrhunderts. In: Jahrbuch für europäische Überseegeschichte, Bd. 4, 2004, S. 33–62, ISSN 1436-6371.
Kjell Schou-Andreassen

Kjell «Schou'en» Schou-Andreassen (født 19. juni 1940, død 19. november 1997) var en norsk fotballspiller og en av landets mest-vinnende fotballtrenere.  Han er mest kjent som norsk landslagstrener 1974–77, sammen med Nils Arne Eggen.
Selv spilte han midtstopper for Viking (1958-59, 1964-70, 202  A-kamper totalt), avbrutt av opphold i Stavanger (1960–61) og Brann (1962–63). Han fikk en junior-landskamp (1958).  
Han trente Viking som assistent til Sverre Andersen (1971), og med hovedansvar (1972), hvilket ga klubben seriemesterskap i 1972
Så var han U-landslagstrener (1973–77) og A-landslagstrener sammen med Nils Arne Eggen (1974–78). I 1977 kom Norge nærmere å kvalifisere seg til et sluttspill enn noen gang tidligere siden krigen. De to hadde også ansvaret for OL-landslaget i 1987. Etter tiden som A-landslagstrener var Schou-Andreassen trener i Bryne (1977–79) og Lillestrøm der han tok over etter Joe Hooley og fikk 2.-plass i cupen i 1980 og cupmesterskap i 1981.  Senere  vendte han  «hjem» til Viking og vant serien i 1982.
Eggen har aldri lagt skjul på at Schou Andreassen har betydd svært mye for ham og for norsk fotball.  De siste 15 årene markerte Schou-Andreassen seg mest i kulissene. Han hadde stor betydning for utviklingen av trenere og ledere i norsk idrett. Han bygget også opp sitt eget selskap innen personalutvikling.  Schou-Andreasen døde av leukemi.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Ledelse, teamarbeid og teamutvikling i fotball og arbeidsliv Sammen med Cato Wadel. 1989 ISBN 82-991781-2-6
Västerbron

Västerbron er en bro i Stockholm som strekker seg fra Södermalm, over Långholmen og Riddarfjärden til bydelen Marieberg på Kungsholmen. Broen ble åpnet for trafkk 20. november 1935. Broen var den andre faste forbindelsen i Stockholm i nord-sydlig retning, etter Slussen.
Broen begynner ved Långholmsgatan på Södermalm, går over Pålsundet og krysser Långholmen og deretter over Riddarfjärden. 
Broen er drøyt 600 meter lang. Broens del over vann er ca. 340 meter. Om lag 140 meter av broens høyeste del ligger innenfor bydelen Kungsholmen. 


== Se også ==
Liste over broer i Sverige
Riddarfjärden

Riddarfjärden er det østligste sundet i Mälaren.
Riddarfjärden ligger ved Stockholm, mellom bydelene Marieberg, Kungsholmen, Norrmalm, Riddarholmen og Gamla stan i nord, samt Södermalm og Långholmen i sør. Västerbron er den vestlige grensen, mens Vasabron er østlig grense.
Riddarfjärden er 2 700 meter lang i øst-vestlig retning, og på det minste 400 meter bred. Gjennomsnittlig dybde er 15-20 meter, den største dybden er 23 meter. Strandlinjen er 6 400 meter.
Riddarfjärden har utløp mot Saltsjön og Østersjøen via de korte elvestrekningene Norrström og Söderström. 
Grensen mellom landskapene Uppland og Södermanland går gjennom Västerbrons midtre spenn.
Robert Menzies

Robert Gordon Menzies (født 20. desember 1894, død 15. mai 1978) var en australsk politiker. Han var den 12. statsministeren i Australia og den statsministeren som har sittet lengst, med totalt 18 og et halvt år. 
Menzies fikk makten relativt raskt i Australia, men hans første periode som statsminister mislyktes. Han bodde så i «the Outback» i åtte år, før han stiftet Liberal Party og kom tilbake til politikken. Dette ble en stor suksess, og han dominerte australsk politikk på 1950- og tidlig 1960-tallet. Menzies var kjent som en flink taler, både i parlamentet og «the hustings».
Menzies ble utnevnt til ridder av Australiaordenen og av de to britiske ordenenen Tistelordenen og Order of the Companions of Honour. Utnevnelsen til Tistelordenen i 1963 medførte at han ble adlet og han fikk etter dette rett til å føre tiltaleformen Sir foran sitt navn. Menzies var fellow av Royal Society og fikk tittelen Queen's Counsel.


== Referanser ==
Alfred Paulsen

Alfred Paulsen (født 9. november 1849 i Oslo, død 4. august 1936) var en norsk komponist, organist og kordirigent.
Paulsen var elev av blant annet Edvard Grieg og Ludvig Mathias Lindeman, og han studerte ved musikkonservatoriet i Leipzig. Han var en periode organist i Jakob kirke i Oslo, inntil han i 1888 emigrerte til USA. Fra 1895 var han kordirigent Bethania i Chicago. 
Han komponerte mye for kor. Blant de mest kjente sangene er «Når fjordene blåner» (1907) og «Norge, mitt Norge» (1911). Videre skrev han – i hovedsak før han dro til USA – en del verker for orgel og klaver, til dels under pseudonymet Leon Lambert.
Alfred Paulsen var ridder av St. Olavs Orden. Han var bror av skøyteløperen Axel Paulsen.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Paulsen, Alfred». Cappelens musikkleksikon. 5 : Musikalier - Schwegel. 5. Oslo: Cappelen. 1980. s. 322. ISBN 8202036909.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalutgave på Bokhylla.no ved Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) Alfred Paulsen på Discogs 
(en) Alfred Paulsen på MusicBrainz
Kåre Brynjulvsrud

Kåre Brynjulvsrud (født 2. august 1967) kommer fra Mysen i Østfold. Han er tegner med karikatur som spesiale, men jobber også i andre teknikker. Blant annet har han hatt to separatutstillinger med tegninger for bandet Ni liv 


== Eksterne lenker ==
Brynjulvsruds tegninger til Ni liv
Karel Svoboda

Karel Svoboda (født 19. desember 1938 i Praha, død 28. januar 2007 i Jevany) var en tsjekkisk komponist.
Svoboda studerte opprinnelig medisin, men ble på 1950-tallet medlem av det tsjekkiske rockbandet Mefisto. Han arbeidet senere som komponist, og laget særlig filmmusikk og sanger for forskjellige vokalister, bl.a. Karel Gott. I 1973 skrev han musikken til filmen Tre nøtter til Askepott. I 1974 skrev han musikken til anime-serien Vikingen Vikke.Karel Svoboda ble funnet skutt i sin egen have 28. januar 2007. Det antas at han skjøt seg selv. Han var gift og hadde et barn på ett år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karel Svoboda (composer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karel Svoboda på Internet Movie Database 
(sv) Karel Svoboda i Svensk Filmdatabas 
(da) Karel Svoboda på Filmdatabasen 
(en) Karel Svoboda hos The Movie Database 
(en) Karel Svoboda på Discogs 
(en) Karel Svoboda på MusicBrainz 
(de) Berliner Zeitung: Und diese biene, die ich meine
Ken-Børre Langås

Ken-Børre Langås, (født 4. desember 1971) er en norsk musiker med hovedinstrument bass/ kontrabass. Han har blant annet spilt med Ni liv (først Bygdabilly Band) fra oppstarten i 2003 og fram til 2009, og medvirket på utgivelser i 2003, 2006 2007 og 2009. Han har siden gått videre med en ny gruppe, Hank's a lot i 2011, og plateutgivelsen Hjertesjuk blues (2012), hvor han har gjendiktet amerikanske Hank Williams' sanger til norsk.


== Diskografi ==


=== Ni liv ===
Telemarkana (2007)
Sjumilsteg (2008)


=== Bygdabilly Band ===
Da eg og bestefar va' små (2003)
Bygdabilly Band (2005)


=== Hank's a Lot ===
Luta lei (2012)
Hjertesjuk Blues (2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ni liv
Hank's a lot, Myspace
Skeppsholmen

Se også Skeppsholmen (TV-serie).
Skeppsholmen er en øy i Saltsjön og en bydel i det sentrale Stockholm. Den har broforbindelse med Norrmalm ved Blasieholmen og Kastellholmen. På Skeppsholmen ligger blant annet Moderna museet, fullriggeren Af Chapman (1888) (som fungerer som vandrerhjem) og Skeppsholmskyrkan.
Bydelen Skeppsholmen omfatter øyene og Kastellholmen. Bydelen har vanngrense mot Gamla stan, Norrmalm, Djurgården og Södermalm. 
Skeppsholmen inngår i Ekoparken.
Reimersholme

Reimersholme er en øy og en bydel i Stockholms innerstad. 
Den het tidligere Räkneholmen, men 24. juni 1798 fikk den sitt nåværende navn. Den er oppkalt etter hattemakeren og rådmannen Anders Reimers (1727–1816). Han eide en gård på østsiden av øya.
Reimersholme ligger inntil Långholmen like vest for Södermalm. De første boligene ble oppført på 1880-tallet ved Charlottenburg. På 1860-tallet ble det oppført en ullfabrikk her, Stockholms Yllefabrik, der det blant annet arbeidet fanger fra fengselet på Långholmen.  Fabrikken gikk konkurs i 1934. I perioden 1942–1946 ble det oppført 900 leiligheter, først på den østlige og nordlige siden, og etter 1980 også på sørsiden. 
Øya er forbundet med Södermalm via Reimersholmsbron, som er 39 meter lang og 13 meter bred. 


== Eksterne lenker ==
Ullas hemsida – Om Reimersholmes historie
Mandal prosti

Mandal prosti var et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten hadde sete i Mandal, der Mandal kirke var prostikirke. Fra 1.1.2020 ble prostiet slått sammen med Lister prosti til Lister og Mandal prosti med prostesete i Lyngdal.Prostiet er inndelt i sogn. 


== Sogn og kirker i Mandal prosti ==
Mandal kommune:

Mandal prostisogn
Mandal kirke (prostikirke)
Harkmark kirke
Holum sogn
Holum kirkeAudnedal kommune:

Grindheim sogn
Grindheim kirke
Konsmo sogn
Konsmo kirkeLindesnes kommune:

Lindesnes sogn
Spangereid kirke
Vigmostad kirke
Valle kirkeMarnardal kommune:

Marnardal sogn
Laudal kirke
Bjelland kirke
Øyslebø kirkeSongdalen kommune:

Greipstad sogn
Greipstad kirke
Finsland sogn
Finsland kirkeSøgne kommune:

Søgne sogn
Søgne hovedkirke
Søgne gamle kirkeÅseral kommune:

Åseral sogn
Åseral kirke
Ljosland kapell
Åknes kapell


== Se også ==
Mandal prestegjeld
Søgne prestegjeld


== Referanser ==


== Kilder ==
Prostiet på kirken.no arkivert utgave
Otredal prosti

Otredal prosti er et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Vennesla.


== Historikk ==
Torridal prosti ble opprettet ved kgl.res. 10.05.1862. Prostiet omfattet opprinnelig Oddernes prestegjeld og Øvrebø prestegjeld overført fra Råbyggelaget prosti, Søgne prestegjeld overført fra Mandal prosti, tilbakeført til Mandal prosti ved kgl. res. 09.08.1883) og Tveit prestegjeld overført fra Vestre Nedenes prosti, tilbakeført til Vestre Nedenes prosti ved kgl. res. 09.08.1883, igjen overført til Torridal prosti etter at Birkenes var skilt ut som eget prestegjeld ved kgl. res. 17.08.1905. I tillegg ble de tre prestegjeldene Evje, Bygland og Valle overført til Torridal prosti fra Setesdal prosti i 1883. Ved kgl.res. 12.06.1931 ble navnet endret fra Torridal til Otredal prosti. Åseral sogn ble 1.1.2019 overført fra Mandal prosti til Otredal prosti.


== Sogn og kirker i Otredal prosti ==
Vennesla kommune:

Vennesla prostisogn
Vennesla kirke
Hægeland sogn
Hægeland kirke
Øvrebø sogn
Øvrebø kirkeBygland kommune:

Bygland sogn
Bygland kirke
Austad kirke
Sandnes kirke
Årdal sogn
Årdal kirkeBykle kommune:

Bykle sogn
Bykle kirke
Bykle gamle kirke
Fjellgardane kirkeEvje og Hornnes kommune:

Evje og Hornnes sogn
Evje kyrkje
Hornnes kyrkjeIveland kommune:

Iveland sogn
Iveland kirkeValle kommune:

Valle og Hylestad sogn
Valle kirke
Hylestad kirkeÅseral kommune:

Åseral sogn
Ljosland kapell
Åknes kapell
Åseral kirke


== Bilder ==

		
		
		


== Se også ==
Liste over Den norske kirkes sogn
Liste over kirker i Norge etter kommune


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Prostiet på kirken.no
Smiley

En smiley, smilemerke eller smilefjes er et tegnet symbol, som viser et stilisert ansikt med øyne og munn plassert inne i en sirkel.


== Randtegninger ved overgangen fra epistler til brev (historikk) ==

Smiley oppsto som randtegninger i brev tidlig på 1600-tallet. Ved overgangen fra høytidelige og moralske epistler, (som skjedde gjennom større mobilitet og skrivekunstens allmenne utbredelse), ble det vanligere å skrive små beskjeder og brev som ble sendt til familie og venner. En egen genre her var Amerikabrevene, men de inneholdt gjerne temmelig trivielle iakttakelser, og i beste fall rent humoristiske meddelelser. Enkelte forsynte brevene med ledsagende randtegninger i form av en sirkel med smilemunn eller vice versa; en sur munn dersom det var uflaks, vanskeligheter eller ulykker som ble meddelt.


=== Hippietid ===
Designet til det kjente, buttonformede emblemet ble skapt ved et amerikansk universitet i 1963. Det opprinnelige smileymerket viste kun smilefjeset, men det ble snart plassert en mengde forskjellige ansiktsuttrykk innenfor rammene av den samme, trill runde sirkelen.
Med hippiebevegelsen ble smileys- og blomsterklistermerker (enten en stor, gul sirkel med hvite kronblader eller Solsikker) svært populære. Ofte kunne også de to uttrykkene bli kombinert slik at smileyfiguren utgjorde kjernen i blomsterkurven.


== Forholdet til broder emotikon ==

En spesiell grafisk form for smileys, emotikon eller «følelsesmerker», ble skapt av amerikanske typografer på 1860-tallet; f.eks. ;-), :, ) eller (, -) som viser enkle ansiktsuttrykk uten sirkel og liggende på siden med tegn som skal forestille øyne, nese og munn. Ettersom slike var relatert til trykktyper eller skrifttegn fikk de ingen stor utbredelse. Det skjedde først gjennom lanseringen av e-post at emotikonet fikk ny aktualitet. Det mest brukte var smilefjeset plassert i en personlig hilsen. Enkelte dataprogrammer og mobiltelefoner har også automatisk overføring av skrevne emotikon til smileys.
Tilsvarende følelsesuttrykk er også blitt standard i SMS-meldinger, lagt inn som faste ikon i tegnmenyen.


== Se også ==
Emotikon
Smil
Emoji


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Smilies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Smiley – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Scott Fahlmans smiley-side (på engelsk)
Liste over ulike ASCII-smilefjes (på engelsk)
smileska