jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sjøfløyte

Sjøfløyte, også kalt kjøpefløyte og byfløyte, er en norsk variant av blokkfløyte. Disse trefløytene kom sjøveien fra kontinentet på 1700-tallet og 1800-tallet, og ble derfor kalt sjøfløyte. Etter hvert ble det laget mange fløyter på bygdene som mer eller mindre kopierte de stort sett tyske fløytene. Navnet "sjøfløyte" er mest vanlig i Numedal, Telemark og Agder. På Vestlandet kunne fløyta hete tyskfløyte, som jo peker på opprinnelsen. I Gudbrandsdalen, hvor det er funnet mange 1700-tallsfløyter, het den gjerne "trefløyte". Egil Storbekken skapte sin tussefløyte etter inspirasjon fra ei bygdefløyte fra Gudbrandsdalen.
Som en følge av pietistiske bevegelser i Norge i siste halvdel av 1800-tallet ble hardingfela erklært som syndig, og mange spelemenn begynte å spille danseslåttene på fløyte i stedet. I Flesberg i Numedal var det rundt 20 navngitte sjøfløytespelemenn i år 1900.
Sjøfløytetradisjonen var i ferd å dø ut på 1900-tallet, men på 1970-tallet ble tradisjonen gjenopptatt av musikere som Per Midtstigen, Steinar Ofsdal, Tellef Kvifte og Ånon Egeland. Midtstigen og Ofsdal fikk i 1989 Spellemannprisen for utgivelsen "Sjøfløyta". Blant tidligere viktige sjøfløytespillere finnes Knut Juveli og Herleik Stuvstad samt sjøfløytemaker Nils Stuvstad.


== Se også ==
Tussefløyte


== Eksterne lenker ==
Artikkel fra folkedans.no
Artikkel fra fløytemaker Bodil Diesen
Colin Farrell

Colin James Farrell (født 31. mai 1976 i Castleknock utenfor Dublin, Irland) er en irsk skuespiller. Han er sønn av fotballspilleren Eamon Farrell som spilte for Dublin-klubben Shamrock Rovers FC.


== Filmografi (utvalg) ==
2007 – Cassandra's Dream
2006 – Miami Vice
2004 – Alexander
2003 – S.W.A.T.
2003 – Veronica Guerin
2003 – Daredevil
2003 – The Recruit
2002 – Phone Booth
2002 – Minority Report
2002 – Hart's War
2001 – American Outlaws
2000 – Tigerland
2000 – Ordinary Ecent Criminal
1998 – The War Zone
1998 – Falling For A Dancer
1996 – Ballykissangel (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Colin Farrell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Colin Farrell – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Colin Farrell på Internet Movie Database 
(sv) Colin Farrell i Svensk Filmdatabas 
(da) Colin Farrell på Filmdatabasen 
(da) Colin Farrell på Scope 
(fr) Colin Farrell på Allociné 
(en) Colin Farrell på AllMovie 
(en) Colin Farrell hos Turner Classic Movies 
(en) Colin Farrell hos Rotten Tomatoes 
(en) Colin Farrell hos The Movie Database 
Fansite
Torbjørn Gabrielsen

Torbjørn Gabrielsen (født 18. juli 1959 i Asker) er utdannet Mag Art i teatervitenskap ved Universitetet i Oslo. Han var teaterleder i Nordland fra 1988, teatersjef ved Nordland Teater 1993, og leder for Lofoten Teater og Teater NOR siden 1990.
Han er fra 1997 leder for produksjonsselskapene Teater NOR og Stamsund Internasjonale Teaterfestival. Han er oppnevnt som medlem av Norsk kulturråd for perioden 2016–2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Teater NOR
Stamsund Internasjonale Teaterfestival
Kebehsenuf

Kebehsenuf (også transkribert som Qebehsemuf, Kabexnuf, i betydningen «Han som forfrisker sine brødre») er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en dødsgud, en av Horus’ fire sønner, og deres mor var gudinnen Isis. Hans tre brødrene var Imset, Hapy og Duamutef, og sitt vesen var de personifiseringen av fire kanopiktiske krukker som fulgte de mumifiserte kroppene til de nylig døde.
Sammen med sine søsken fungerte Kebehsenuf som beskyttende gravvoktere. De hadde ansvaret for hver sin krukke (kanoper) som inneholdt deler av den dødes innmat. Kebehsenuf hadde ansvaret for retningen mot vest og krukken med innvollene. Hans krukke ble prydet med et falkehode og plassert til venstre for sarkofagen med de rituelt begavede.


== Framtoning ==
Kebehsenuf ble først framstilt som et menneske, men siden tiden til Det nye rike ble hans framtoning et menneske med hodet til en falk.Pyramidetekstene kalt Kebehsenuf for de dødes gud og en hjelper for å komme til himmelen. Han er beskytteren av den fjerde dagen av den fjerde måneden og den fjerde natten av dagen. Mens Kebehsenuf og hans tre brødre beskyttet de døde, sto de selv under beskyttelse av gudinnen Serket, som bar skorpionen som emblem.


== Se også ==
Kanopiktiske krukker


== Referanser ==
Sannhetens time – Historien om Veronica Guerin

Sannhetens time – Historien om Veronica Guerin er en irsk biografisk dramafilm fra 2003, regissert av Joel Schumacher. Filmen er basert på den sanne historien om den irske journalisten Veronica Guerin, som ble myrdet av irske narkolangere..


== Handling ==
Veronica Guerin, en reporter for Sunday Independent, blir oppmerksom på hvordan narkotikatrafikken i Dublin går utover arbeiderklassen, spesielt barna, og hun lover å avsløre de ansvarlige bakmennene. Hennes undersøkelser fører henne blant annet til John Traynor, en bemerkelsesverdig kilde til informasjon om den kriminelle underverdenen. Traynor er villig til å hjelpe henne til en viss grad, men villeder henne for å beskytte seg mot narkobaronen John Gilligan. For å styre henne bort fra Gilligan, antyder Traynor at Gerry Hutch, en kriminell kjent som "The Monk" har ansvaret for innførsel av narkotika. Guerin etterforsker Hutch, men oppdager at han ikke er involvert.
Når Guerin nærmer seg sannheten, blir hun og familien mål. En kule avfyrt gjennom et vindu i hjemmet hennes som advarsel stopper ikke henne. Hun blir deretter skutt i beinet, og hennes unge sønn Cathal blir truet. Hennes ektemann Graham, moren Bernie og broren Jimmy bønnfaller Veronica om å slutte, men hun blir mer bestemt på å avsløre de kriminelle gjengene. Den 26. juni 1996 møter Guerin i en rettssak for å svare for parkeringsbøter og fartsbøter som hun tidligere hadde ignorert. Hun får en bot, og reiser deretter hjem. Men to menn på motorsykkel stopper ved siden av henne. Sjåføren ødelegger vinduet på bilen hennes, og skyter henne seks ganger.


== Rolleliste ==
Cate Blanchett – Veronica Guerin
Gerard McSorley – John Gilligan
Ciarán Hinds – John Traynor
Brenda Fricker – Bernie Guerin
Don Wycherley – Chris Mulligan
Alan Devine – Gerry «The Monk» Hutch
Colin Farrell – Tatovert gutt
Danielle Fox-Clarke – Rusavhengig jente


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veronica Guerin på Internet Movie Database 
(no) Veronica Guerin hos Filmfront 
(sv) Veronica Guerin i Svensk Filmdatabas 
(da) Veronica Guerin i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Veronica Guerin på Allociné 
(nl) Veronica Guerin på MovieMeter 
(en) Veronica Guerin på AllMovie 
(en) Veronica Guerin på Turner Classic Movies 
(en) Veronica Guerin på Rotten Tomatoes 
(en) Veronica Guerin på Metacritic
Furness

Furness [fə'nɛs] er en halvøy i den sørlige delen av Cumbria i England. Området kan også defineres sosio-kulturelt med noe mer flytende grenser; ut fra den mest inkluderende definisjonen dekker den hele North Lonsdale, området nord for Morecambe Bay. 
Området deles inn i Low Furness og High Furness. Low Furness er en halvøy som stikker ut i Irskesjøen og markerer den vestlige siden av Morecambe Bay. Rett utenfor halvøya ligger den lange, smale øya Walney. High Furness er området som ikke tilhører halvøya, men som historisk og kulturelt inngår i Furness. Store deler av området er innenfor nasjonalparken Lake District, og omfatter Furness Fells. Cartmel regnes ofte med til Furness, men er strengt tatt en egen halvøy mellom elvene Leven og Kent. 
Byen Barrow-in-Furness dominerer området, og har godt over to tredeler av innbyggerne. Andre viktige bosetninger er Ulverston, Coniston, Broughton-in-Furness, Cartmel, Dalton-in-Furnes, Askam og Ireleth. Totalt bor det omkring 100 000 mennesker i Furness.
Kollaboratør

Kollaboratør, fra 1860-årene fra fransk, collaboration, substantiv fra latinske collaborare; co, «sammen», + labore, «arbeide», og betyr egentlig samarbeider / samarbeidspartner. Ordet er gjengs mange steder i verden, men har fått en dårlig klang etter den andre verdenskrig, da «jøssinger» i alle tyskokkuperte land brukte det for å kategorisere de som samarbeidet aktivt med okkupantene og tjente på det.


== Referanser ==
Naunet

Naunet (også transkribert som Nu, Nun, Nenu, Nunu, Nunut, Nuit, Nent, Nunet, etc) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi er en abstrakt guddom i, selve guddommeliggjørelsen av himmelen over det opphavelig vannet i kosmos før skapelsen. Hun er den kvinnelige motpart til Nun som er det opphavelige vannet i kaos.


== I kosmologien ==
I denne sammenheng var de begge en del av kosmologien i Ogdoaden, de åtte opphavelige guddommer som representerte verden før skapelsen, i byen Hermopolis (Khemenu, Ḫmnw, «åttebyen»), lokalisert på grensen mellom Øvre og Nedre Egypt, i løpet av Det gamle rike (i tiden mellom rundt 2686 og 2181 f.Kr.).
I en sammenheng var Naunet og Nun det samme konseptet, og ble sett på som androgyn (tvekjønnet) og hennes mannlige navn var således Nu eller Nun. Som andre av de fire opprinnelige konsepter av Ogdoaden var hennes hannkjønnsform avbildet som en frosk eller en mann med froskehode, og hennes kvinnelige form ble avbildet som en slange eller en kvinne med slangehode. Navnet i seg selv betyr «avgrunn». Det er en parallell til nen, «uvirksom» i et ordspill: «Jeg løftet dem opp fra ut av vannmassen (nu), ut av uvirksomhet (nen)».Hun ble sjelden beskrevet som en personifisert guddom, og er ikke ofte omtalt uten sin partner Nun, skjønt tidvis er hun beskrevet som mor til solguden sammen med den sammensatte guddom Nun-Ptah. Hun kan faktisk ha vært i løpet av et stadium av mytologien en urutgave av himmelgudinnen Nut.


== I kunsten ==
I kunsten opptrer Nu også som en mann med skjegg, blågrønn hud og representerer vannet. Som andre Ogdoad-konsepter hadde ikke Nu tempel eller kultsteder overhode. Nu og Naunet ble noen ganger representert av et hellig kjern eller dam, eller som ved Abydos av en underjordisk elv.
I den tolvte timen av Portboken er hun/han avbildet med utstrakte armer som holder en solbåt som har åtte guder, med skarabéguden Khepri som står i midten omgitt av de andre syv: Nun og Naunet, Amun og Amaunet, Heh og Hauhet, Kek og Kauket. I løpet av Senepoken da Egypt ble okkupert og styrt av utenlandske, persiske herrer, ble det negative aspektet av Naunet/Nun (kaoset) den dominerende oppfattelsen, muligens en refleksjon av den politiske uroen i landet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Budge, E. A. Wallis (1904): The Gods of the Egyptians: Or, Studies in Egyptian Mythology (PDF), 1, 283f.
Kek

Kek (også transkribert som Keku, Kekui, Kekuit) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gud, forstått som en guddommeliggjørelsen av det opphavelige mørket og selve navnet betyr også mørke (kkw smꜣw, keku-semau). Ved å være en sammenheng eller et abstrakt konsept ble Kek sett på som tvekjønnet, androgyn, og hans kvinnelige navn var således Kauket eller Keket. Som andre av de fire opprinnelige konsepter av Ogdoaden var hennes hankjønnsform avbildet som en frosk eller en mann med froskehode, og hennes kvinnelige form ble avbildet som en slange eller en kvinne med slangehode.


== Mørket ==
I en del aspekter representerte Kek og Keket også natten og dagen, og ble påkalt for å henholdsvis «løfte opp lyset» og «løfte opp natten». Som symbol på mørket representerte Kek også ubemerkethet og det ukjente, og derfor også kaos. Kek ble oppfattet som det som opptrådte før lyset, og derfor kjent som den som brakte med seg lyset.
Navnet ble skrevet som kk eller kkwy (kkt, kkwyt) med en variant med hieroglyfen for himmelen som binding med en stav eller septer (N2) assosiert med ordet for «mørke», kkw.


== Historie ==
I de eldste representasjoner er Kek gitt framtoningen av en slange, og som Keket hodet av en frosk eller en katt. I en scene er de identifisert med Ka og Kait; i denne scenen har Kait-Keket hodet til en frosk med en bille på toppen av hodet, og Ka-Kek har hodet av en slange med en solskive på toppen. I den gresk-romerske epoken ble Keks mannlige form avbildet som en mann med froskehode, og den kvinnelige formen som en kvinne med slangehode, slik de var med alle fire dualistiske konsepter i Ogdoaden.


=== Moderne bruk i høyreekstrem populærkultur ===
Ordet «KEK» er fra 2010-tallet blitt et motto og symbol i høyreekstreme miljøer. Bokstavkombinasjonen er hentet fra dataspillet World of Warcraft der språket til fienden i spillet blir kodet, og den populære forkortelsen LOL (laughing out loud) i fiendens tale blir gjengitt som «KEK». Ordet har blitt brukt i humoristiske memer på det anonyme bildedelingsforumet 4chan og utviklet seg til delvis ironisk kjennemerke for høyreekstremisme og nynazisme, særlig blant unge mennesker. Som en mer eller mindre spøkefull henvisning til nazismen i Tyskland på 1930-tallet, er «KEK» blitt utformet som et hakekors- eller jernkors-liknende symbol og plassert i en grønn variant av Hitler-Tysklands «krigsflagg» (Reichskriegsflagge), men også i parodiske varianter av blant annet Sørstatenes rasistiske «rebellfane» («sørstatskorset»). Videre er forkortelsen blitt knyttet til den gammelegyptiske kaos-guddommen Kek med froskehode som en konstruert forbindelse til Pepe the Frog, et annet populærkulturelt symbol fra ungdommelig, høyreradikal motkultur og den amerikanske altright-bevegelsen. Både «KEK»-flagget og flagg med Pepe the Frog ble brukt av Trumptilhengere som stormet kongressbygningen i Washington, D.C. 6. januar 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Seawright, Caroline (2003): «Kek and Kauket, Deities of Darkness, Obscurity and Night» Arkivert 13. mai 2017 hos Wayback Machine., The Keep
Inkulturasjon

Inkulturasjon er et begrep benyttet i kristen missiologi, særlig innen katolsk missiologi. Det handler om tilpasningen av den måte den kristne tro forkynnes på under hensyntagen til de spesifikke kulturer som blir evangelisert. Uttrykket har fellestrekk med, men er ikke identisk med, sosiologiens adaptasjon. En vellykket inkulturasjon av kristendommen i en kultur innebærer på den ene side at kristendommen absorberes i denne kultur i en så stor grad at den ikke bare finner kulturelle uttrykk hjemmehørende i denne kulturelle omverden, men også blir en animerende kraft som transformerer den nye kulturen.  
Uttrykket slo gjennom i missiologiske fagkretser omkring 1970, og ble videre popularisert i den katolske kirke av den pavelige encyklika Redemptoris Missio av pave Johannes Paul II (1990). 
Apostelen Paulus' tale for grekerne på Areopagos i Athen (Apgj 17,22-33) kan sies å være det tidligste dokumenterte inkulturasjonsforsøk.
Veronica Guerin

Veronica Guerin (født 5. juli 1958 i Dublin i Irland, myrdet 26. juni 1996 samme sted) var en irsk journalist som ble myrdet av irske narkotikalangere.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Veronica Guerin var datter av regnskapsføreren Christopher Guerin og hans hustrue Bernadette,. Hun og hennes fire søsken ble født og oppdratt i  Artane. Hun gikk på katolsk skole og gjorde det der godt i sportsfag. Ved siden av å spille basketball og camogie, ble hun som 15-åring med på finalen i gælisk fotball. Hun spilte for både Ireland women's national basketball team og Republic of Ireland women's national football team.Guerin studerte regnskapsføring på Trinity College, og senere ble hun statsviter.


=== Karriere ===
Hun hadde arbeidet med PR før hun ble journalist i de irske avisene Sunday Business Post og Sunday Tribune.  I 1994 begynte hun å skrive om kriminelle nettverk i den irske avisen Sunday Independent. Hun brukte kallenavn på kriminelle hun omtalte, for å omgå irsk ærekrenkelseslovgivning. Da hun begynte å skrive om narkotikaomsetning, mottok hun en rekke dødstrusler. 
Hun ble skutt i benet utenfor hjemmet 30. januar 1995, og noen av hennes kritikere hevdet da at hun hadde arrangert dette selv for å få publisitet. Det ble imidlertid etablert et beskyttelsesystem, men 13. september 1995 ble hun angrepet av den antatt kriminelle John Gilligan, da hun prøvde å intervjue ham. Det irske Garda Síochána ville gi henne kontinuerlig beskyttelse, men dette avslo hun.26. juni 1996 ble hun skutt og drept, idet hun ble truffet av fem skudd avfyrt av passasjeren på en passerende motorsykkel, da hun kjørte bilen sin på motorveien M7 rett utenfor Dublin. Drapet vakte stor oppmerksomhet og taoiseach John Bruton (lederen av den irske regjeringen) karakteriserte det som «et angrep på demokratiet». I den påfølgende etterforskningen ble over 150 arrestert i en jakt på organisert kriminalitet i Irland.I november 1998 ble narkohandleren Paul Ward anklaget for drapet, og dømt til livsvarig fengsel på grunnlag av at han hadde tilsvarende våpen og en motorsykkel. Denne kjennelsen ble senere opphevet etter anke, men Ward ble sittende fengslet på grunn av andre forhold. Senere ble den sentrale narkohandleren Brian Meehan arrestert i Amsterdam, utlevert til Irland, og senere anklaget for drapet. Han ble dømt til livsvarig fengsel, og soner fortsatt denne dommen. Senere ble også John Gilligan utlevert fra England 3. februar 2000 og dømt til 20 års fengsel for medvirkning.Historien om Guerin er filmatisert gjennom filmen med samme navn fra 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veronica Guerin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Veronica Guerin på Internet Movie Database
Oligosakkarid

Oligosakkarider (gr. oligo = «få»; lat. sacchara = «sukker») er et samlebegrep for enkle sukkerarter (sakkarider) som består av 2-10 monosakkarider. Eksempler på slike sukkerarter er fruktose, galaktose, maltose, mannose, melibiose, raffinose, stachyose, verbascose.
Olisakkarider er oppløselige kostfibre som ikke danner gel, men fungerer som viktig næring for bakteriene i fordøyelseskanalen til dyr og mennesker.


== Eksempler på oligosakarider ==
Frukto-oligosakkarider (FOS) og inulin, som finnes i en rekke grønnsaker (blant annet i sikori, løk og asparges), består av korte kjeder med fruktosemolekyler. Inulin er imidlertid mer komplekst og inneholder flere polymerer (altså antall monosakkarider i molekylet) enn FOS. Inulin og oligofruktose brytes ikke ned i kroppen slik som stivelse, men passerer ufordøyd fra munnhulen gjennom magesekken og tynntarmen til tykktarmen, der de fordøyes av tykktarmsbakteriene til eget bruk gjennom fermentering (også kalt gjæring). Begge blir fullstendig nedbrutt som kortkjedete fettsyrer og melkesyre som gir noe energi (1,5 kcal per gram).
Manno-oligosakkarider (MOS), som består av korte kjeder med mannosemolekyler, er mye benyttet i dyremat (eksempevis hundemat og kattemat) for å fremme sunn fordøyelse og øke prestasjonsnivået, erverves helst fra celleveggen til ølgjærceller (Saccharomyces cerevisiae). Også galakto-oligosakkarider (GOS) opptrer naturlig og består av korte kjeder med galaktosemolekyler, men disse kan bare delvis fordøyes av mennesker.
Harlekinmarihøne

Harlekinmarihøne er en av marihønene. Den er opprinnelig ikke en norsk art, men har etablert seg på Østlandet. Den er innført til Europa og Nord-Amerika for biologisk kontroll av skadedyr, i første rekke bladlus. I tillegg til å spise bladlus spiser harlekinmarihøna andre insekter og deres egg, sommerfugler, blomsterfluer, biller. Den kan fortrenge innfødte arter av marihøner. Man frykter at utbredelse av harlekinmarihøna slik kan forringe artsmangfoldet. Påvirkningen kan også bli indirekte ved at noen av artene den spiser ville ha bidratt til pollinering. 


== Utbredelse ==
Harlekinmarihøne har en naturlige utbredelse øst i Asia, men har blitt innført i Nord-Amerika, hvor den ikke regnes for å forstyrre den lokale faunaen. Den sprer seg også i Europa. Arten ble påvist i Norge i 2006, men den er uønsket i Norge da den utkonkurrerer andre arter. Siden den ble observert som tilfeldig blindpassasjer på importplanter i 2006, har en nå påvist at den har slått seg ned på Sagene i Oslo. Harlekinmarihøna har et stort sprednings- samt etableringspotensiale. Den kan om relativt kort tid bli en vanlig art i norsk fauna. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert til å ha svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og høy økologisk effekt.


== Utseende ==
Harlekinmarihøne er svært variabel av utseende, den har vanligvis mange prikker, gjerne mellom nitten og 21. Fargen er ofte oransje, rød eller gulaktig. Den kanskje mest kjente arten i Norge er syvprikket marihøne, med sine røde dekkvinger, med syv mørke prikker.  Harlekinmarihøna har vanligvis et M- eller W-formet merke på halsskjoldet. 


== Levevis ==
Harlekinmarihøne er kjent for å være en glupsk bladlusjeger. Den kan også være et skadeinsekt ved at den angriper frukt og ved at den trekker innendørs om vinteren. De går i vinterdvale i de kaldere delene av året, men våkner opp når temperaturen er over 10°C. Det klimatiske forholdene i Norge tillater at harlekinmarihøna kan leve der.
I likhet med mange andre marihøner, bruker harlekinmarihøna kjemikaliet isopropylmethoxypyrazin som forsvar, men denne arten har stoffet i sterkere konsentrasjoner enn de fleste andre marihøner.
Harlekinmarihøna utskiller et luktstoff som kan forårsake ødeleggelser av vinavlinger og skape allergiske reaksjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) harlekinmarihøne i Encyclopedia of Life 
(en) harlekinmarihøne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) harlekinmarihøne hos Artsdatabanken 
(sv) harlekinmarihøne hos Dyntaxa 
(en) harlekinmarihøne hos ITIS 
(en) harlekinmarihøne hos NCBI 
(en) Kategori:Harmonia axyridis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Harmonia axyridis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Harmonia axyridis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Direktoratet for naturforvaltning: Fryktet marihøne vil ha gode kår i Norge
Forskning.no: Farlig skadedyr kan få mildere hverdag
Stavanger Aftenblad: Monstermarihøner inntar Oslo
Harlekinmarihøna i Norge