jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tawhid

Tawhīd (arabisk: توحيد); også transkribert som tawheed, toheed og tauheed; (tyrkisk: Tevhid) er et uttrykk for islamsk forståelse av Guds enhet. Ordet er avledet av wahda, enhet. 
Islams strengt konsekvente monoteisme har retorisk brodd både mot den kristne treenighetslæren og mot polyteismen i den før-islamske arabiske kulturen. Det motsatte av tawhīd er shirk, som betyr å sette noe eller noen ved Guds side.
Begrepet tawhid har en lang historie. al-Ash'ari (878-941) var blant de muslimske teologene som på 900-tallet drøftet Guds natur. Formuleringer i Koranen om Guds «hender» og om at Gud «sitter» kunne fra én side sett forstås som om Gud hadde et legeme. I og med dette legemets «legemsdeler» kunne ikke Gud lenger sees som én. al-Ash'ari avviste problemstillingen og hevdet at Guds vesen ikke kunne defineres. Hans etterfølger Abu Bakr al-Baqillani (d. 1013) følger opp disse problemstillingene, samt rasjonelle gudsbevis, i sin avhandling al-Tahwid.Under almohade-dynastiet i Nord-Afrika 1130-1269 ble tawhid oppfattet som essensen av læren om Guds enhet, og denne troen ble ansett som et særtrekk ved almohadene, til forskjell fra deres rivaler og forløpere almoravidene.Den egyptiske reformatoren Muhammad Abduh (1849–1905) hevdet i sin bok Risalat al-tawhid (læren om Guds enhet, 1897) at «enhver velfundert tenkning fører til en tro på Gud, slik han er beskrevet i Koranen». Den egyptiske tenkeren Sayyid Qutb (1906–1966) mente at tawhid er det underliggende prinsipp i all sann religion.Koranens sure 112, Enhetsbekjennelsen er også et tidlig uttrykk for tawhid:

Si, 'Han er Gud, EnGud, den ene OmsorgskildeIkke har Han avlet, og ikke er Han fødtog ikke er én ham jevnbyrdig'


== Referanser ==
Husby tunnelbanestasjon

Husby tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Husby i Västerort i Stockholm kommune. 
Stasjonen trafikkeres av T-bane 3 (blå linje) og ligger mellom stasjonene Kista og Akalla. Den ligger i fjelltunnel under Husby sentrum. 
Stasjonen ble tatt i bruk 5. juni 1977. 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Kymlinge tunnelbanestasjon

Kymlinge tunnelbanestasjon er en ikke fullført stasjon på Stockholms tunnelbane, i Sundbyberg kommune. Den ligger mellom Hallonbergen og Kista på den blå linjens Akalla-gren.
På slutten av 1970-tallet forelå det planer om å bygge en bydel sør for Kista. Bydelen skulle hovedsakelig være tiltenkt statlige etater og myndigheter, som skulle flytte ut fra Stockholms innerstad. Senere ble det bestemt at visse sentrale myndigheter skulle lokaliseres til andre steder i Sverige, og prosjektet ble avsluttet. Prosjekteringen av stasjonen var allerede påbegynt, og for å bevare den for eventuelle fremtidige utvidelser, ble den bygd i råkonstruksjon, men uten billetthaller, rulletrapper, heiser og annet utstyr. 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Ingemannhytta

Ingemannhytta er ei ubetjent turisthytte i Sortland kommune i Nordland. Hytta ligger i Gårdsdalen, nordøst for Sørfjordbotn på Hinnøya, ca. 190 moh. Hytta har 5 sengeplasser.
Ingemannhytta ble bygd i 1954. I 1991 fikk Vesterålen Turlag en 20 års bruksavtale for hytta, og i 2004 pusset turlaget opp hytta. Oppussingen ble betalt av Olav Thons stiftelse. Etter oppussingen ga hyttas private eier hytta vederlagsfritt til Vesterålen Turlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den Norske Turistforenings side om Ingemannhytta
Trollfjordhytta

Trollfjordhytta er ei ubetjent turisthytte i Hadsel kommune i Nordland. Hytta ligger ved østenden av Isvatnet på Austvågøya, i fjellet vest for Trollfjorden. Hytta ligger ca. 405 moh og har 6 senger.
Ei hytte ble bygd i området på 1950-tallet. I 1993 ble denne hytta revet, og ei ny Moelven-brakke ble satt opp i stedet. Denne nye hytta var eid av elektrisitetsverket Trollfjord Kraft AS. Vesterålen Turlag utvidet og oppgraderte hytta i 1994, og fikk deretter driftsansvaret for hytta. I 2004 ble hytta pusset opp av turlaget. Ved årsskiftet 2006/07 overtok Vesterålen Turlag hytta vederlagsfritt fra Trollfjord Kraft.


== Eksterne lenker ==
Vesterålen Online: Overdrar hytte til turlaget
Den Norske Turistforenings side om Trollfjordhytta
Infinity Systems

Infinity Systems er en høyttalerprodusent etablert i 1968.
Infinity har siden oppstarten laget både små høyttalere for bokhyller og store, rene high-end høyttalersystemer for de riktig audiofile. I de større høyttalerne, har det frem til 1998 vært benyttet meget dyre komponenter. Etter at infinity ble overtatt av Harman-konsernet har det i mindre grad vært satset på high-end, og heller på systemer og høyttalere til lavere priser.
Infinity har stått for flere inovative steg innenfor høyttalerproduksjon, som å ta i bruk Neodym magneter, såvel som polypropylene til høyttalerkon.
Per dags dato, har Infinity løsninger for et bredt lydspekter. Infinity strekker seg fra hjemmekino, inkluderende multikanals høyttalerpakker, innebyggingshøyttalere, marineløsninger, såvel som aktive subwoofere og forsterkere for bilbruk. Infinity-komponenter brukes blant annet i Chryslers høykvalitets lydsystemer.
Infinity er med i Harman International Industries.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Infinity Audio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Infinity Classics (Tysk) Oversikt over Infinity sine prestasjoner.
BobbyShred sin side om eldre Infinity Høyttalere
Blackeberg

Beckomberga er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Den grenser til bydelene Grimsta, Råcksta, Norra Ängby og Södra Ängby.
Det meste av bydelen ligger i Bromma bydelsområde, mens ca. 5 hektar ligger i Hässelby-Vällingby.


== Se også ==
Blackeberg tunnelbanestasjon
Den utvalgte

For artikkel om bok med samme navn, se: Den utvalgte (bok)
Den utvalgte (originaltittel: The Golden Child) er en amerikansk eventyrfilm og actionkomedie fra 1986 med Eddie Murphy i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Charles Dance, J.L. Reate og Charlotte Lewis. Regi er ved Michael Ritchie. Filmen handler om det perfekte barn, født med magiske krefter for å bringe det gode til verden. De onde makter kidnappet dette dette barnet. Å finne ham er blir viktigere en noe annet. Denne jobben går til den amerikanske sosialarbeideren Jarrell. 
Filmen fikk lunken mottakelse av kritikerne, men ble en stor publikumssuksess.


== Handling ==
Chandler Jarrell (Murphy) er en sosialarbeider med spesialitet å finne barn som har forsvunnet. En dag blir kontaktet av en ung asiatisk kvinne (Charlotte Lewis) som forteller ham at et veldig viktig barn, en verdens frelser, har blitt bortført av onde krefter, og at Jarrell er «Den Utvalgte» – og den eneste som kan redde ham. Barnet oppholder seg et sted i Tibet og holdes i fangenskap av demonen Sardo Numspa (Charles Dance). Etterhvert tar Jarrell saken seriøst og blir dermed trukket inn i en kamp mellom gode og onde krefter.


== Om filmen ==
AnmelderneFilmen fikk relativt dårlig mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 26% på Rotten Tomatoes (2012). Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 3 av 4 stjerner og beskrev den som en «underholdende lettvekter».Anmelderne i Dagbladet og Aftenposten gav den terningkast to, mens anmelderen i VG gav den terningkast tre.
PublikumFilmen innbrakte $80 millioner på amerikanske kinoer og endte dermed på en åttendeplass over de mest innbringende filmene i USA i 1986. Dedn innbrakte 9,7 millioner kroner i Sverige. Produksjonskostnadene var på ca. $25 millioner.
TriviaSkuespiller Mel Gibson var opprinnelig ment å spille rollen som «Chandler Jarrell». Da Gibson viste seg å være utilgjengelig, valgte produsentene Murphy, og endret manus fra drama til komedie.

I NorgeDen hadde kinopremiere 21. mars 1987 og videopremiere 1. desember 1987. Den ble utgitt på kjøpefilm den 27. juli 1990 og på DVD (leie og salg) den 6. juni 2001.


== Rollebesetning ==
Eddie Murphy : Chandler Jarrell
J.L. Reate : The Golden Child
Charles Dance : Sardo Numspa
Charlotte Lewis : Kee Nang
Victor Wong : Alter Mann
Randall Cobb : Til
James Hong : Doktor Hong
Shakti : Kala
Tau Logo : Yu
Tiger Chung Lee : Khan
Pons Maar : Fu
Peter Kwong : Tommy Tong
Eric Douglas : "Gule drage"


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den utvalgte på Internet Movie Database 
(no) Den utvalgte hos Filmfront 
(sv) Den utvalgte i Svensk Filmdatabas 
(da) Den utvalgte i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den utvalgte på Allociné 
(en) Den utvalgte på AllMovie 
(en) Den utvalgte på Turner Classic Movies 
(en) Den utvalgte på Rotten Tomatoes 
(en) Den utvalgte på Metacritic 
(en) Den utvalgte på Box Office Mojo
Bromma Kyrka

Bromma Kyrka er en bydel i Västerort i Stockholm. Den tilhører Bromma bydelsområde. Bydelen grenser til Beckomberga, Eneby, Riksby og Norra Ängby.
NRF

NRF kan referere til:

NATO Response Force, multinasjonal militærstyrke
Norsk Revmatikerforbund, interesseorganisasjon for folk med revmatisme og muskel- og skjelettplager
Norsk rødt fe, rase av storfe
Nouvelle Revue Française, tidsskrift
Norsk Rockforbund interesseorganisasjon for konsertarrangører
Norsk Rettsmedisinsk Forening, fagorganisasjon for sakkyndige i retten.
Norsk Restaurantforening
Fagersjö

Fagersjö er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i bydelsområdet Farsta. Bydelen grenser til Farsta, Hökarängen, Gubbängen, Högdalen og Rågsved samt til Svartvik i Huddinge kommune. Fagersjö ligger ved innsjøen Magelungen. 
Fagersjö sentrum er gjenstand for en ny detaljplan. Svenska Bostäder vil rive sentrumsbegyggelsen og i stedet oppføre tre høyhus à ca. 9 etasjer på stedet. Dermed vil Fagersjö sentrum bli det første forstadssenteret som rives siden 1960-tallet. Til tross for sterk motstand mot rivingen – blant annet underskriftskampaner – ble den nye detaljplanen godkjent av Stadsbyggnadsnämnden 21. juni 2006. Den første sentrumsleiligheten ble revet i løpet av sommeren, og de to siste planlegges revet i løpet av vinteren 2006.
Dekoratør

Dekoratør er en flertydig betegnelse på personer som utfører dekorasjoner. Betegnelsen kan vise til personer som utfører 

blomsterdekorasjoner
vindusutstillinger
maling av porselensdekorasjoner


== Se også ==
Dekorasjon
Putto

Putto (i flertall putti), italiensk benevning på en gud i barneskikkelse (av utseende ofte lik en liten engel) fremfor alt en sådan som vises naken i renessansekunsten og i senere kunst.
Farsta

Farsta er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i bydelsområdet Farsta. Bydelen grenser til Hökarängen, Sköndal, Larsboda, Farsta strand og Fagersjö.
Bydelen er kupert med flere høydedrag omkring sentrum, blant annet kvartalet Fågelö (71 moh.).


== Se også ==
Farsta tunnelbanestasjon
Farsta Centrum


== Historie ==
Området tilhørte Farsta gård og ble kjøpt av byen i 1912. Man begynte å bygge på slutten av 1950-tallet. Før dette fantes det bare noen småbruk og Hökarängens gård. Farsta ble en bydel i 1926, men omfattet da også de nåværende bydelene Larsboda og Farsta strand, som ble utskilt i 1957.
I 1955 ble generalplanen for Farsta som hadde blitt utarbeidet av Sven Markelius. Planen hadde i prinsippet samme preg som ABC-staden Vällingby, som da var under oppførelse. Også Farsta skulle bli en forstad med arbeidsplasser, boligstrøk og sentrum innenfor samme område. Gatene fikk navn etter steder i Värmländ. Farsta sentrum ble innviet den 23. oktober 1960 og ble raskt Stockholms ledende handelssted. Innvielsen samlet mer enn 100 000 mennesker samt 1 200 særskilt inviterte, med prinsessene Sibylla og Margaretha i spissen. Farsta tunnelbanestasjon som ble innviet den 4. november 1960 ligger på en viadukt over Munkforsplan og Kroppaplan i Farsta sentrum. Etter ombygninger er Farsta sentrum per 2015 Stockholms fjerde største handelssted. Midt i sentrum ligger Farsta torg med salg av frukt, grønnsaker og blomster. Torget ble anlagt som en italiensk piazza.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric ([1973] 1977): Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
Hultin, Olof; Österling, Ola; Perlmutter, Michael ([1998] 2002): Guide till Stockholms arkitektur (2. oppl.). Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050-58-3


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Farsta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Farsta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fort

Et fort (fra fransk for sterk eller kraftig) er en mindre, selvstendig befestning eller et hovedstøttepunkt i en større befestningslinje.  I Kystartilleriet er det også navnet på selvstendige anlegg.


== Se også ==
Festning
Borg
Austrått fort
Odderøya fort
Urskog fort
Møvik fort
Synagogen Kahal Zur Israel

Synagogen Kahal Zur Israel var den første synagogen i Amerika, konstruert i 1637 og dens første rabbiner var Isaac Aboab da Fonseca. De gamle ruinene har blitt møysommelig konservert og befinner seg i byen Recife i Pernambuco (Brasil) hvor det nå befinner seg et senter for jødisk kultur i Pernambuco (Centro Cultural Judaico de Pernambuco).
I samlingen befinner det seg informasjon om det jødiske folket i Pernambuco fra den nederlandske perioden (1630–1654) samt utgravde arkeologiske gjenstander fra synagogen.
Når den nederlandske administrasjonen ble forvist av brasilianerne forverret klimaet seg for jødene og en del bestemte seg for å forlate landet igjen. Noen av disse dro så til den da nederlandske byen Nieuw Amsterdam (nå bedre kjent som New York).


== Eksterne lenker ==
Synagogen Kahal Zur Israel, av José Luiz Mota Menezes (portugisisk) Arkivert 29. november 2006 hos Wayback Machine.
Utgravingen av Synagogen Kahal Zur Israel (portugisisk)
De brasilianske jødenes start i New York (portugisisk)
Statsakten på Akershus

Statsakten på Akershus, i propagandaen fra fascistpartiet Nasjonal Samling (NS) bare kalt «Statsakten», var en statshandling og seremoni i Oslo 1. februar 1942 da Josef Terboven, Nazi-Tysklands rikskommissar i det tyskokkuperte Norge under andre verdenskrig 1940–45, innsatte Vidkun Quisling, leder for NS, som «ministerpresident» (statsminister) i landet. Samtidig ble de tyskkontrollerte kommissariske «ministre» i navnet erstattet av Quislings «nasjonale regjering» med statsråder utgått fra NS.


== Bakgrunn og følger ==

Det formelle grunnlaget for overtagelsen av makten var at de konstituerte statsrådene, kalt konstituerte ministre fra 25. september 1941, 30. januar 1942 la ned sine embeder, og anmodet Quisling om å ta tittelen «ministerpresident». Dette var med hjemmel i nødretten, og hadde godkjennelse fra den nye Høyesterett. Handlingen ble også godkjent av Terboven ved at han klokken 12.15 søndag 1. februar på sitt kontor på Stortinget aksepterte ministrenes avskjed. Quisling aksepterte anmodningen, og senere på dagen ble det hele feiret med en høytidelig seremoni i Riddersalen på Akershus festning. Salen var pyntet med NS' solkorsørn, tysk hakekorsørn, flagg og faner. Representanter for den nazifiserte norske staten var tilstede sammen med tyske militære og sivile okkupasjonsmyndigheter. Samme kveld ble det arrangert fakkeltog forbi Grand Hotel i Karl Johans gate der ministerpresidenten og regjeringen mottok hyllesten fra balkongen.
Formelt besto den tyske overhøyhet i Norge. I praksis ble det større spillerom for Nasjonal Samling-regjeringen og partiet. Quisling tok inn på Slottet, og formelt sett ble Kongens og Stortingets funksjoner slått sammen. Bestemmelser som tidligere hadde hatt status som forordninger, ble nå lover. Ved lov av 12. mars 1942 ble NS også «statsbærende parti».
Quisling hadde håp om at ordningen ikke bare skulle gi ham og NS formell, men også reell makt og føre til fred mellom Norge og Tyskland. Imidlertid fortsatte tysk tilsynsforvaltning gjennom Reichskommissariat Norwegen som før inntil frigjøringen 8. mai 1945.


== Propagandaomtale ==
Seremoniene og paradene i forbindelse med «Statsakten» ble dokumentert og omtalt som historiske begivenheter med filmreportasje i Norsk Films ukerevy på kino, radiopptak i NRK og bred dekning i den tyskkontrollerte pressen i Norge. Den sterkt sensurerte og NS-vennlige hovedstadsavisa Aftenposten skrev følgende på forsiden dagen etter: «1. februar 1942 større enn 17. mai 1814 – større enn 7. juni 1905.»

		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Vidkun Quislings første regjering 9. –15. april 1940
Vidkun Quislings andre regjering 1. februar 1942 – 8. mai 1945


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aftenpostens morgenutgave, mandag 2. februar 1942, side 1-8, 10, 11, 13 og 14.
Søkbar digitalkopi av 1. februar 1942 (propagandabok fra begivenheten)
Nyordning og nazifisering, artikkel hos Norgeshistorie.no


== Eksterne lenker ==
(en) Statsakten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Führerbefehl

Führerbefehl eller Führererlass (befaling/forordning fra Føreren) var en ordre eller forordning direkte fra Adolf Hitler til sine underordnede.
En viktig rettskilde til ordningen var artikkel 48 i Weimarforfatningen; da Hitler ble rikspresident i 1933 benyttet han seg av denne artikkelen til å utstede «nødforordninger» (Notverordningen). De stred ofte både mot øvrig tysk lov, og kunne også være i strid med grunnleggende menneskelige rettigheter.
Ved et riksdagsvedtak av 26. april 1942 ble Hitlers autoritet ytterligere rettslig styrket.
Et eksempel på Führerbefehl er ordren kjent som Kommandobefalingen som bestemte at alle spesialstyrker som ble tatt til fange av tyske styrker i Europa eller Afrika skulle henrettes umiddelbart.


== Litteratur ==
Martin Moll (utg.): „Führer-Erlasse“ 1939–1945. (Inneholder samtlige kjente av Hitlers skriftlig gitte direktiver innen områdene stat, parti, økonomi, okkupasjonspolitikk og militærforvaltning, selv om de ikke ble publiserte i Reichsgesetzblatt). Franz Steiner Verlag, Stuttgart 1997, ISBN 3-515-06873-2.
Schönfelder: Deutsche Reichsgesetze, Beck, 1944
Sartorius: Sammlung von Reichsgesetzen staats- und verwaltungsrechtlichen Inhalts, Beck, 1935–37
Ølensvåg

Ølensvåg (også brukt Ølsvågen) er et tettsted i Vindafjord kommune i Rogaland. Tettstedet har 466 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger i Ølsvågen, som er den innerste delen av Ølsfjorden.
I Ølensvåg ligger mesteparten av industrien i Vindafjord, blant annet bedriftene Westcon, Omega, Ølen Betong, Berge sag og trelast, Granberg Garveri AS og Sandfrakt. I Ølensvåg ligger også Vågen skole som har klassetrinn fra 1.-7.klasse og Lundeneset vidaregåande skole.
Europavei 134 går gjennom Ølensvåg, og riksvei 543 går fra Ølensvåg til Utbjoa.


== Referanser ==
Lundeneset vidaregåande skole

Lundeneset vidaregåande skole er en kristen internatskole i Ølensvåg i Vindafjord, eid av Norsk Luthersk Misjonssamband. Skolen har offentlig godkjenning og eksamensrett for 298 elever og plass til ca. 180 elever i internatet.
Skolen tilbyr studieretningene studiespesialisering, salg, service og reiseliv, IT og medieproduksjon og påbygging til generell studiekompetanse.
Skolen ligger i Ølensvåg i Vindafjord kommune, ca. 45 km øst for Haugesund. 


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Misjonssambandet sine videregående skoler
Fylkesvei 66 (Hedmark)

Fylkesvei 66 i Hedmark gikk mellom Trehørningen i Hamar og Alu i Ringsaker kommune. Veiens lengde var 3,5 km.
2019 ble veien delstrekninger av fylkesvei 186, fylkesvei 1734 og fylkesvei 1748.


== Kommuner og knutepunkter ==

 HamarMøllebruvegen 

 Grønsvebakken bru (fylkesgrense Flagstadelva, 33 m)
 RingsakerArnkvernvegen 

 Arnkvern bru (over E6, 75 m) Fv84Fylkesvei 84 Furnesvegen fra Snarud mot 212Fylkesvei 212 Pellervika, og mot Europavei 6 Vien i HamarKårtorpvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Spenningskollaps

Spenningskollaps er en ustabilitet som oppstår i overføringsnett for vekselstrøm når forbruket av reaktiv effekt overstiger tilgjengeligheten. Når spenningskollaps inntreffer vil spenningen stadig synke helt til sikkerhetsbrytere i generatorer og overføringsnett slår seg av og kobler ut helt, og hele eller deler av kraftsystemet blir spenningsløst.
For tungt lastede kraftsystemer oppgis nærheten til den maksimale grensen før spenningskollaps inntreffer som lastmargin. Ved svært små endringer i kraftnettet, kan lastmarginene overskrides, og en liten feil vil kunne ha store innvirkninger for svært store deler av strømnettet.
God leveringssikkerhet krever at man har muligheten til å gjøre justeringer i tilfelle feil på overføringslinjer, uten å overskride lastmarginen, og systemer som gjør at en raskt kan avgrense strømbrudd til minst mulig område.
Horngudens tale

Horngudens tale er en romanserie på seks bøker skrevet av B. Andreas Bull-Hansen. Handlingen er satt til en tid og en verden som minner om vår egen jernalder.


== Bøkene ==
Dragens tårer
Brans reise
Han Som Søker
Cernunnos' komme
Der gudene dør
Tazka Kora


== Guder ==


=== Cernunnos ===
Cernunnos er en av de mest omtalte gudene i Horngudens tale.
Han blir beskrevet som tre ganger så høy som et vanlig menneske, med en arret og muskuløs kropp og et gevir på hodet.


=== Kragg ===
Kragg er klippefolkets gud og blir også kalt «Himmelfuglen». I Dragens tårer dukker han opp tre ganger, hver gang for å hjelpe.


=== Mannanan ===
Mannanan er havguden, og kin-marernes gud.


=== Tarkin ===
Tarkin er kanathenernes gud, også kjent som «lansebæreren». Han bringer liv til Kanath, og hvert tohundrede år når Tarkin er døende sender han sine tjenere ut for å finne «Tarkinar Ethem», kvinnen som er utvalgt til å føde hans barn. Slik blir han gjenfødt, og når Tarkin blir gjenfødt blir Kanath igjen frodig.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bull-Hansen fanside og forum
Foxtrot

Foxtrot (skapt 1914 i New York) er en dans i saktere 4/4 takt, først kjent gjennom den amerikanske vaudeville-danseren Harry Fox (f. 1882).  For å kompensere for manglende kompetanse innen two-step, fant han opp to ekstra trot (steg) slik at man, innenfor 4/4-takten fikk en sakte-sakte-kvikk-kvikk sekvens.  Med danse-ensemblet «Dolly Sisters» utførte Fox sine trot til ragtime-musikk, på The New York Theater's Jardin de Danse, og inspirerte umiddelbart danseparet Vernon Castle og Irene Castle.  Det er også hevdet at Castle var tidligere ute (1912) i sin «Bunny-hug» dans til James Reese Europes versjon av W. C. Handys Memphis blues.
I løpet av 1915 var dansen blitt meget populær, om enn i en mindre slitsom variant der de to sakte-sakte var omgjort til en enhetlig glidende bevegelse.  Danseren skal i den opprinnelige slowfox bevare en stødig takt, samtidig som orkesteret beveger seg i en behersket, dog synkopert form, som i jazz.  En rolig (til tider gående) «travelling» foxtrot var mulig der det var plass, men populariteten og fulle dansesaler nødvendig-gjorde en «on-the-spot» variant, også kalt «social» dansing.  Videreføringer av foxtrot er «Peabody», «Quickstep» og «Roseland foxtrot».
Den nye «Rock around the clock» (1954) av Bill Haley ble ofte tildanset av rasktgående foxtrot, og er således en av de mest populære låtene for denne typen dans.


== Eksterne lenker ==
om opphavet til dansen
ballroomcountry om dansen
Fylkesvei 184

Fylkesvei 184 går mellom Hersau i Ringsaker og Vien i Hamar kommune.
Før den nybygde strekningen mellom Moelv og Brumunddal ble tatt i bruk var strekningen mellom Hersoug og Pellervika del av europavei 6.Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 84 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 RingsakerRingsakervegen 

 HamarFurnesvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv184
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Dragens tårer

Dragens tårer er en roman av B. Andreas Bull-Hansen og den første boken i Horngudens tale. 


== Handling ==
Boken handler om Karain, en gutt født med fjær over hele kroppen. Når rykter kommer om demoner i sør blir han drevet vekk fra byen han har levd hele sitt liv i. Han møter skogvordene Loke, Bul, Bile og Vile som har satt ut for å redde verden fra Evigvinteren. Vi følger reisen deres til et folkeferd i sør, som lenge har ventet på en profet. Samtidig må Karain og skorvordene forhindre at vinteren blir evigvarende.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bull-Hansen fanside og forum