jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gastrin

Gastrin utskilles av G-celler i magesekken og stimulerer sekresjon av magesyre (saltsyre – HCl) fra parietalceller både indirekte (ved å stimulere sekresjon av histamin fra enterokromafine celler) og direkte (via gastrin reseptorer som øker intracellulære kalsium-nivået). Histamin stimulerer parietalcellene via H2 reseptorer som aktiverer adenylyl syklase (AC).
Cato den yngre

Marcus Porcius Cato Uticencis (født 95 f.Kr., død 46 f.Kr.), kjent som Cato den yngre for å skille ham fra hans oldefar Cato den eldre, var en politiker og senator mot slutten av den romerske republikk, og en tilhenger av stoisk filosofi. Han er kjent for sin legendariske stahet, iherdighet, spesielt i hans konflikt mot Julius Cæsar, samt hans immunitet mot bestikkelser og korrupsjon.
Skuespillet Cato, en tragedie fra 1712 av Joseph Addison er basert på hendelsene i de siste dagene av hans liv.


== Referanser ==
Gunder-metoden

Gunder-metoden er en utregningsmetode som brukes i kombinert. Metoden går ut på at vinneren av det kombinerte hopprennet starter først i langrennet, og poengene i hopp regnes om til sekunder. Dette bestemmer starttidspunktet til løperne. Den som kommer først i mål, er sammenlagtvinner.
Før Gunder-metoden ble innført, brukte man individuell start i det kombinerte langrennet, og regnet ut en sammenlagt poengsum etter at rennet var ferdig. Dette gjorde at det kunne være vanskelig å holde oversikten over stillingen i konkurransen, og det kunne ta tid etter at rennet var ferdig før de endelig utregnede resultatene forelå. Dette var upraktisk både for publikum og for journalister som dekket kombinertrenn, og ødela etter hvert noe av publikumsinteressen for kombinertidretten.
Gunder-metoden er oppkalt etter den norske tidligere kombinertløperen Gunder Gundersen, som imidlertid ikke var den som først lanserte denne arrangementsformen. Metoden ble presentert av journalisten Vera Reff (under pseudonymet Veronica) i en kommentar i Aftenposten i februar 1966, og Gundersen, som da var leder for Teknisk Komité Kombinert i Norges Skiforbund, tente på ideen. Gunder-metoden ble de neste årene prøvd i flere nasjonale og internasjonale renn, blant annet under Svenska Skidspelen i 1968 og 69, og i Holmenkollrennene i 1970.
Det gikk likevel et tiår før denne arrangementsformen ble vanlig. Lahtisspelen tok den i bruk fra 1979, Holmenkollrennene igjen i 1980, og fra 1981 gikk flere og flere arrangører av kombinertrenn over til å bruke denne metoden. Da verdenscupen i kombinert tok til sesongen 1983/84, ble Gunder-metoden brukt i alle renn. Under VM i Oslo i 1982 ble Gunder-metoden brukt i lagkonkurransen, men ikke i det individuelle rennet. Først fra og med VM i 1985 og OL i 1988 ble Gunder-metoden brukt i individuelle renn i internasjonale mesterskap.


== Omregninger ==
Per 2020 benytter Det internasjonale skiforbundet (FIS) omregningene 1. poeng = 4 sekunder (individuelt) og 1. poeng = 1,33 sekunder (lag) i både VM og i verdenscupen.Tabellen viser utviklingen av justeringene av sekundverdien per poeng etter hopprennet, brukt i vinter-OL fra 1988 til 2018. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Skihistorie.no: 30 år siden den første verdensmester ble kåret med Gunder-metoden (18. januar 2015, besøkt 21. januar 2015)
Jakob Vaage, Tom Kristensen: Holmenkollen – Historien og resultatene. De norske Bokklubbene, Stabekk 1992. ISBN 82-525-1678-5 (s. 137-138, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
NBC Olympics.com explanation on Gundersen method Arkivert 28. februar 2017 hos Wayback Machine. - Accessed 21 December 2009.
Wallechinsky, David og Jaime Loucky (2009). The Complete Book of the Winter Olympics: 2010 Edition. London: Aurum Press. s. 274-280.
Tjøttagodset

Tjøttagodset eller Tjøtta Gård eller Det Brodtkorbske gods er et gods sør på øya Tjøtta i Alstahaug.
Øyvind Skaldespiller og deretter sønnen Hårek av Tjøtta regjerte her rundt år 1000.  Det er mulig at det da ble bygget en privat kirke her.
Fra rundt år 1300 eide Erling Vidkunsson gården. I 1350 gikk den over til å bli kirkegods, underlagt Nidaros, og etter reformasjonen ble den en del av kongens eiendommer i Nord-Norge (krongods).
Fogden i Helgeland, Peter Jakobsson Falck og hans etterkommere drev gården fra 1632, og hadde også et jektebruk der. Ved salget av krongodset i 1666 kom gården i Joachim Irgens eie, men den ble i 1675 solgt videre til kjøpmann Lorentz Mortensen Angell i Trondheim. Gjennom ekteskapet mellom dennes datter Rebekka Lorentzen Angell (1681–1735) og Anders Dass, gikk gården over til Dass-familiens eie.
Etter 1730 forfalt gården på grunn av uår og uenigheter. Isach Jørgen Coldevin, eier av Dønnesgodset, overtok i 1761, men bare få år etter, i 1767, kjøpte sorenskriver Niels Gierbrandt Brodtkorb Tjøttagodset. Godset forble deretter i Brodtkorb familiens eie til utpå 1900-tallet. Først overtok Johan Brodtkorb (d.e.), så sønnen Nils Brodtkorb, og siden dennes sønn Johan Brodtkorb (d.y.), som drev gården fra 1870 til 1879. En tid deretter var Johan Brodtkorb (d.y..) bestyrer på «den praktiske kvindeskolen» på godset. Frem til 1900 vedlikeholdte skolen et større hageanlegg.
Ved Johan Brodtkorbs død i 1918 gikk gården konkurs. Siden 1930 har staten vært eier, med en stasjon for saueavl og planteforskning, og siden 1975 også en stasjon innen akvakultur.
I dag heter gården Bioforsk Tjøtta og er på rundt 6800 dekar. På gården finner man hovedlåna fra 1700-tallet, hovedbygningen fra 1870 og stabbur.  Tjøtta kirke fremstår i tredje utgave.
Et nytt driftstun ble tatt i bruk i 1996.


== Eksterne lenker ==
Dønnesgodset, av dr. philos Axel Coldevin, 1980
Det Brodtkorbske godsarkiv finnes ved Universitetsbiblioteket i Trondheim, Gunnerusbiblioteket
Hovedceller

Hovedceller (exocrinocyti principales) er celler i magesekken som produserer og utskiller pepsinogen. Pepsinogen er et inaktivt protein på 44 aminosyrer som omdannes til den aktive proteasen (enzym som spalter proteiner) pepsin ved at den spalter av aminosyrer/peptider på seg selv i surt miljø som består av saltsyre (magesyre).
Trypsin

Trypsin er et enzym som spalter proteiner med basisk pH. Trypsin splitter proteinkjeder på karboksylsiden av arginin og lysin på bortsett fra når disse etterfølges av et prolin. Bortsett fra det, er det stor sannsynlighet for at splittingen slår feil, når to basiske aminosyrer sitter på rad.Trypsin er en av de mest brukte proteaser i proteinanalyse. Den brukes ofte i forbindelse med proteomanalyse, innen oppfølging av LC-MS analyse.


== Referanser ==
Protease

En protease (eller peptidase) er et enzym som spalter proteiner/peptider i mindre proteiner/peptider (også kalt proteolytisk enzym). Det finnes mange proteaser som blant annet er viktig for fordøyelsen. 
Frukt kan også inneholde spesielle proteaser f.eks. bromelain fra ananas, ficin fra fiken og papain fra papaya. Det finnes naturlige og kunstige proteasehemmere (proteaseinhibitorer) som blokkerer enzymaktiviteten til proteaser. Proteaser forekommer overalt i cellen. Ødelegges og knuses celler, bryter proteasene ned proteinet. Dette har betydning for utbyttet hvis man skal isolere enzymer eller andre proteiner fra plantevev. 

Noen eksempler er:

Pepsin
Trypsin
Chymotrypsin
Elastase
Kollagenase
Carboksypeptidase A
Carboksypeptidase B
EnzymSerin-proteaser er en gruppe enzymer, som spalter peptidbindinger og som alle har aminosyren serin i det aktive sete. Alle serin proteaser har felles katalytiske mekanismer. OH gruppen i serin angriper peptidbindingene slik, at den svekkes og brytes. De bedste krakariske serin protease er chymotrypsin, trypsin og elastase.
Chymotrypsin -chymotrypsin består af tre polypeptid kjeder, som holdes sammen av fem disulfide bindinger. De tre kjedene er kjede A aminosyre mellem 1-13, kjede B aminosyre 16-146 og kjede C aminosyre 149-245. De fem disulfide bindingene er cystein side kjede mellem 1 og 122, 42 og 58, 168 og 182, 191 og 220. I det aktiv sete ligger der de tre katalytiske essentielle, nemlig Ser 195, His 57 og Asp 102. Enzymet har antiparallel -sheet struktur, som består to foldet enheter (aminosyre 27-112 og 133-130). Hver enhet består av seks trådet antiparallele sheets, som former seg i høy rad forvridende hydrogen binding . Chymotrypsin er syntetiseret i acinar cells av bukspyttkjærtellen som inactive precursor (zymogen), som også kalles chymotrypsinogen. Chymotrypsinogen aktiveres av aktion av protease i tynntarmen. Aktiveringen af chymotrypsinogen skjer i følgende trinn. Det er indre spaltning, som katalyseres av trypsin. dvs. bindingen mellem aminosyrerne Arg 15 og Il 16 brytes så kommer det en aktiv to kjedet enzym som kalles -chymotrypsin. Så følger det en lignede spaltning med chymotrypsin som katalysator. Dette foregår mellem aminosyrerne Leu 13 og Ser 14, -chymotrypsin blir til -chymotrypsin, til sist får -chymotrypsin til å bryte bindingen mellem Tyr 146 & Thr 147 , Asn 148 & Ala 149.
J. Randy Taraborrelli

John Randall Anthony Taraborrelli (født 29. februar 1956) er en amerikansk biograf og journalist. Han er mest kjent for sine kjendisbiografier om artister som Madonna og Michael Jackson. Taraborrelli bor for tiden i Los Angeles, California.


== Bøker ==
Diana: A Celebration of the Life and Career of Diana Ross (1985)
Motown: Hot Wax, City Cool and Solid Gold (1988)
Laughing Till It Hurts – The Complete Life and Career of Carol Burnett (1988)
Call Her Miss Ross (1991)
Michael Jackson – The Magic and the Madness (1991) (oppdatert 2003)
Cher – A Biography (1992)
Sinatra – Behind the Legend (1997)
Jackie, Ethel and Joan: Women of Camelot (2000)
Once Upon a Time: Behind the Fairytale of Princess Grace and Prince Rainier (2003)
Madonna – An Intimate Biography (2004)


== Eksterne lenker ==
(en) J. Randy Taraborrelli på Internet Movie Database 
(fr) J. Randy Taraborrelli på Allociné 
(en) J. Randy Taraborrelli på AllMovie 
(en) J. Randy Taraborrelli hos The Movie Database
Berlinerbolle

En berlinerbolle (også kjent som smultbolle) er en bolle som stekes i varm smult eller frityrolje, rulles i sukker eller melis og har enten vaniljekrem eller syltetøy inni eller den kan være uten fyll.I Tromsø er den kjent under navnet solbolle eller mørketidsbolle (dekket med et lag av mørk sjokolade) som kommer av at den spesielt spises på senhøsten og dagene rundt 21. januar når sola kommer tilbake etter mørketiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berliner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Søk etter berlinerbolle i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
Panhard VBL

VBL eller Véhicule Blindé Léger (fransk: Lett Pansret Kjøretøy) er et fransk amfibisk pansret oppklaringskjøretøy med firehjulstrekk, produsert av Panhard.


== Eksterne lenker ==
(en) Véhicule Blindé Léger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Véhicule Blindé Léger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Politiagentene

Politiagentene (orig: Stingers) er en australsk krim- og dramaserie som gikk på Nine Network fra 1998 til 2004. Serien handlet om en gruppe politiagenter i Melbourne som levde et hemmelig liv under stadig skiftende identiteter. Ved hjelp av løgner og dobbelspill infiltrerte agentene de kriminelle miljøene og løste saker der andre politienheter sto maktesløse. De skjulte sin virkelige identitet, ikke bare for forbryterne, men også for kollegene. Tre menn og to kvinner utgjorde den hemmelige spanergruppen: Peter Church  (Peter Phelps) er var ensom ulv som er dypt plantet i det kriminelle miljøet. Ellen MacKenzie (Anita Hegh) hadde hatt en lynkarriere i politiet og var spesialist på organisert kriminalitet. Bernardo Rocca (Joe Petruzzi) var gruppens trygge klippe og var på vei oppover karrierestigen. Angie Piper (Kate Kendall) var en meget samvittighetsfull og fysisk topptrent politikvinne. Oscar Stone (Ian Stenlake) var gruppens klovn, og et geni når det gjaldt å skape nye identiteter.Serien er inspirert av virkelige historier hos en undercoverenhet ved Victoria Politiet i delstaten Victoria.
Den har blitt sendt i over 60 land, deriblant i Norge, hvor den ble sendt på NRK Detektimen fra 2000 til 2007. Den ble sendt i reprise på NRK3 fra 2008. I Norge hadde serien et seertall på mellom 500 000 og 800 000. Seertallene var høyest de første fem årene.


== Hovedroller ==
Peter Church – Peter Phelps
Angie Piper – Kate Kendall
Bernie Rocca – Joe Petruzzi
Oscar Stone – Ian Stenlake
Ellen Mackenzie – Anita Hegh
Kaye Kelso – Jessica Napier
Daniella Mayo – Roxane Wilson
Christina Dichiera – Jacinta Stapleton
Luke Harris – Gary Sweet
Leo Flynn – Daniel Frederiksen
Ingrid Burton – Rebecca Gibney


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Politiagentene på Internet Movie Database
Anita Hegh

Anita Hegh (født 11. mai 1972) er en australsk skuespiller. Faren hennes er fra Norge og moren fra Estland, men Hegh selv er født og oppvokst i Australia. Hun er best kjent for rollen som «Ellen Mackenzie» i TV-serien Politiagentene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anita Hegh på Internet Movie Database 
(en) Anita Hegh hos The Movie Database
Jacinta Stapleton

Jacinta Stapleton (født 6. juni 1979 i Malvern, Victoria, Australia) er en australsk skuespiller. Hun er kjent fra såpeserien Neighbours og politidramaserien Politiagentene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacinta Stapleton på Internet Movie Database 
(en) Jacinta Stapleton hos The Movie Database 
(en) Jacinta Stapleton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gaius Terentius Varro

Gaius Terentius Varro var en romersk konsul og kommandant. Sammen med sin kollega, Lucius Aemilius Paullus, var han kommandant i slaget ved Cannae under den andre punerkrigen i 216 f.Kr. mot den karthagenske generalen Hannibal. Slaget ble et knusende romersk nederlag.
Før han ble konsul hadde han vært praetor i 218 f.Kr. Han ble valgt til prokonsul i Picenum fra 215 til 213 f.Kr.. I 208–207 f.Kr. holdt han Etruria som propraetor mot Hannibals yngre bror Hasdrubal. Han reiste til Afrika i 200 f.Kr. som ambassadør.
Slaget ved Nola (215 f.Kr.)

Det andre slaget ved Nola ble utkjempet i 215 f.Kr. mellom Hannibals hær og en romersk hær under Marcus Claudius Marcellus. Det var Hannibals andre forsøk på å ta Nola. Han hadde mislyktes året før. Han ble igjen slått tilbake, men gjorde et nytt forsøk året etter.
Slaget ved Nola (214 f.Kr.)

Det tredje slaget ved Nola ble utkjempet i 214 f.Kr. mellom Hannibals hær og en romersk hær under Marcus Claudius Marcellus. Det var Hannibals tredje forsøk på å ta byen Nola. Igjen lyktes Marcellus å forhindre at byen ble tatt.
Let It Bleed

Let It Bleed er et album av The Rolling Stones, utgitt i desember 1969.
Albumet er en naturlig oppfølger til Beggars Banquet fra året før og inneholder de siste bidragene til Brian Jones. Jones aller siste bidrag var autoharpe på «Midnight Rambler» i mars 1969.
Mick Taylor, Jones' erstatter, hadde allerede bidratt på singelen «Honky Tonk Women», som ble utgitt i juli 1969, men er også med på Let it Bleed-versjonen «Country Honk».
Albumet ble utgitt like etter at Stones hadde fullført en turné i USA som skulle bli til deres neste album 'Get Yer Ya-Ya's Out!' året etter.
Som vanlig kom ikke singelen med på albumet, men «Honky Tonk Women» ble allikevel med i en countryversjon kalt «Country Honk». Albumet inneholder den første Rolling Stones-låten som i sin helhet ble sunget av Keith Richards, «You Got the Silver». Åpningsporet kalles «Gimmie Shelter», men omtales som «Gimme Shelter» på alle andre utgivelser.
Let It Bleed ble svært godt mottatt både av kritikere og publikum da det ble utgitt i slutten av 1969. Albumet nådde førsteplass på albumlisten i Storbritannia og tredjeplass i USA i januar 1970.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.

Side én«Gimmie Shelter» – 4.36
«Love in Vain» (Robert Johnson) – 4.22
«Country Honk» – 3.10
«Live With Me» – 3.35
«Let It Bleed» – 5.33Side to«Midnight Rambler» – 6.56
«You Got the Silver» – 2.54
«Monkey Man» – 4.15
«You Can't Always Get What You Want» – 7.30


== Besetning ==
The Rolling StonesMick Jagger - sang
Keith Richards - gitar, sang
Brian Jones - autoharp, perkusjon
Mick Taylor - gitar, sang
Bill Wyman - bass)
Charlie Watts - slagverk, perkusjonØvrige medvirkendeNicky Hopkins - piano, keyboard på «Live With Me», «You Got the Silver» og «Monkey Man»
Ian Stewart - piano på «Let It Bleed»
Leon Russell - piano på «Live With Me»
Ry Cooder - mandolin på «Love in Vain»
Byron Berline - fiolin på «Country Honk»
Merry Clayton - sang på «Gimmie Shelter»
Bobby Keys - saksofon på «Live With Me»
Jimmy Miller - trommer på «YCAGWYW», perkusjon, tamburin
Al Kooper - keyboard, piano og valthorn på «YCAGWYW»
Jack Nitzsche - korarrangement på «YCAGWYW»
Nanette Newman - sang på «YCAGWYW»
London Bach Choir - kor på «YCAGWYW»


== Ettermæle ==
I 2003 plasserte musikkmagasinet Rolling Stone Let It Bleed på 32.-plass på sin liste over «Tidenes 500 beste album»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Let It Bleed på Discogs 
(en) Let It Bleed på MusicBrainz 
(en) Let It Bleed på Spotify 
(en) Let It Bleed på AllMusic
Slaget ved Capua

Det første slaget ved Capua ble utkjempet i 212 f.Kr. mellom Hannibal og en romersk armé. Den romerske styrken var ledet av to konsuler, Quintus Fulvius Flaccus og Appius Claudius Pulcher. Den romerske styrken ble beseiret, men klarte å unnslippe.
Slaget ved Silarus

Slaget ved Silarus ble utkjempet i 212 f.Kr. mellom Hannibals armé og en romersk styrke ledet av pretor Marcus Centenius Penula. Karthagenerne seiret og ødela hele den romerske hæren.
Cannae

Cannae (moderne Canne della Battaglia) er en landsby i kommunen Barletta i regionen Puglia sørøst i Italia. Den ligger nær elven Aufidus på en høyde på den høyre elvebredden, 9,6 km sørvest fra dens munning og 9 km sørvest fra byen Barletta.
Den er kjent for slaget ved Cannae hvor romerne ble beseiret av Hannibal i 216 f.Kr. (se andre punerkrig). Det er omstridt hvorvidt slaget fant sted på den høyre eller venstre elvebredden.
Senere ble stedet et municipium og uviktige romerske rester eksisterer fortsatt på høyden kjent som Monte di Cannae. I middelalderen ble den et biskopsete, men ble ødelagt i 1276.
A Bigger Bang

A Bigger Bang er et album av The Rolling Stones, utgitt i 2005. 
Åtte år etter Bridges to Babylon kom endelig oppfølgeren i 2005. Det ble møtt av svært gode kritikker, og mange hevdet det var bandets beste album siden Tattoo You i 1981. Albumet nådde andreplass på albumlisten i Storbritannia og tredjeplass i De forente stater.
Låtene «Streets Of Love» og «Rough Justice» ble utgitt på en dobbel singel og nådde 15.-plass på hitlistene i Storbritannia. På VG-listen Topp 20 hadde singelen 14.-plass som beste plassering. Albumet som helhet gjorde det imidlertid bedre, da det gikk rett inn på andreplass på VG-listen bak James Blunt.
Som en kuriositet kan det nevnes at A Bigger Bang er det første av The Rolling Stones' album der Mick Jagger spiller bass.
Albumet inneholder også en av de mest kontroversielle låtene The Rolling Stones har laget. I «Sweet Neo-Con» tar Mick Jagger et oppgjør med nykonservatismen. Mange tolket dette som en kritikk av den amerikanske presidenten, George W. Bush. Selv om Stones også tidligere har laget låter med politiske undertoner, har sjelden tekstene vært så eksplisitt politiske som dette. Keith Richards var kritisk til dette, og låten var av den grunn nær ved å bli droppet fra albumet.
Stones var innom Norge to ganger på A Bigger Bang turnéen, 1. september 2006 i Bergen (Koengen) og 8. august 2007 i Oslo (Valle Hovin stadion).


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.

Side én«Rough Justice» – 3.11
«Let Me Down Slow» – 4.16
«It Won't Take Long» – 3.55
«Rain Fall Down» – 4.53Side to«Streets of Love» – 5.10
«Back of My Hand» – 3.32
«She Saw Me Coming» – 3.12
«Biggest Mistake» – 4.06Side tre«This Place Is Empty» – 3.16
«Oh No! Not You Again» – 3.46
«Dangerous Beauty» – 3.48
«Laugh? I Nearly Died» – 4.54Side fire«Sweet Neo-Con» – 4.34
«Look What the Cat Dragged In» – 3.57
«Driving Too Fast» – 3.56
«Infamy» – 3.47


== Personell ==
The Rolling StonesMick Jagger - sang, gitar, slidegitar, munnspill, keyboard, perkusjon, bass på spor 6, 7, 11 og 13
Keith Richards - gitar, kor, piano, bass, sang på «This Place Is Empty» og «Infamy»
Charlie Watts - trommer
Ron Wood - gitar, slidegitar, deltar ikke på spor 9, 11, 12 ,13 og 16Øvrige medvirkendeDarryl Jones - bass
Chuck Leavell - piano, orgel
Waddy Wachtel - elektric og akustisk gitar, kor
Matt Clifford - piano, organ, programmering
Blondie Chaplin - kor på «She Saw Me Coming» og «Infamy»
Lenny Castro – perkusjon på «Look What the Cat Dragged In»
Don Was – piano på «This Place Is Empty»


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Bigger Bang på Discogs 
(en) A Bigger Bang på MusicBrainz 
(en) A Bigger Bang på Spotify 
(en) A Bigger Bang på AllMusic 
A Bigger Bang på The Rolling Stones' offisielle nettsider
Rullestol

Rullestol er et hjelpemiddel for bevegelseshemmede mennesker. Hensikten er å øke den enkeltes mobilitet. Rullestoler er som oftest konstruert som en stol med hjul som drives med håndkraft, men finnes også i motoriserte utgaver. Disse går saktere, og har ikke samme kapasitet for passasjerer eller bagasje som biler.
Rullestoler «anses ikke som kjøretøy», derimot regnes den som fører rullestol «som gående» .. Dette gjør at rullestolbrukere skal benytte fortau og ikke veibane.
Rullestoler kan lages som en enkel stol for midlertidig forflytning eller som en stol for langvarig opphold. De forskjellige bruksområdene setter forskjellige krav til komfort, kvalitet og kjøreegenskaper.
Stoler som er beregnet for langvarig og personlig bruk må kunne justeres for å passe brukeren. Dette gjøres ved mekaniske justeringer og bytte av puter, armlener, fotstøtter og nakkestøtter.
Manuelle rullestoler skal utvikles i henhold til, og godkjennes etter, europeisk standard EN 12183.


== Elektriske rullestoler ==

Rullestoler kan også drives av en eller to elektromotorer. Slike stoler er oppladbare, og kan ha en forflytningskapasitet på opp mot 40 kilometer. Trafikkreglenes § 1 skriver at motordrevne rullestoler må «være konstruert for en hastighet som ikke overstiger 10 km/t» Elektriske rullestoler er i større grad enn manuelle tilpasset hver enkelt person, da de normalt brukes over lengre tid. 
Elektriske rullestoler skal utvikles i henhold til, og godkjennes etter, europeisk standard EN 12184.Siden det i en elektrisk rullestol finnes mulighet for strømforsyning, har de ofte også elektriske tilleggsfunksjoner som justerbare seteinnstillinger, høydejustering, benvinkel etc. Enkelte elektriske rullestoler har også ståfunksjonalitet, som gjør at brukeren kan reises opp i stående stilling.


== Referanser ==


== Se også ==
Bil
Liggetralle


== Eksterne lenker ==
(en) Wheelchairs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jennie Johnsen

Jennie Johnsen (født 3. desember 1977 i Skien) er en norsk venstrepolitiker. Hun ble den inntil da yngste bystyrerepresentanten i Skien da hun som 17-åring ble valgt inn i Skien bystyre høsten 1995. Jennie Johnsen var leder i Unge Venstre fra 1998 til 2001. Fra 2002 til 2004 var hun nestleder i Venstre. Hun var fra 2003 til 2007 medlem i Oslo bystyre, der hun satt i Helse- og sosialkomitéen og var i perioden 2005–2009 vararepresentant til Stortinget. Hun var rådsmedlem i Nei til EU i 2011 og 2012.


== Eksterne lenker ==
(no) Jennie Johnsen hos Stortinget 
(no) Jennie Johnsen hos Norsk senter for forskningsdata
Joggedress

Joggedress er en av de vanligste former for dagligdags uformelt tøy i den vestlige verden. Joggedresser består av joggebukser og en jakke eller genser som er laget i meget mykt, men slitesterkt stoff. De kan ha mange forskjellige farger. Begge kjønn bruker joggedress.
Et annet ord for joggedress er «grilldress» som er et folkelig uttrykk for et klesplagg bestående av en bukse og en jakke i samme stoff. Bruksområdene ved bruk kan være så mangt. Man forbinder ofte grilling med klesplagget, derav navnet grilldress. Begrepet er også ironisk i og med at joggedress innebærer fysisk aktivitet som mosjon, mens grilldress er det motsatte, og innebærer stillestående inntak av fetende mat, men riktignok utendørs. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tracksuits – kategori av bilder, video eller lyd på Commons