jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mihai Eminescu

Mihai Eminescu (uttalt [miˈhaj emiˈnesku], født Mihail Eminovici, 15. januar 1850 i Botoșani ved Tsjernivtsi, død 15. juni 1889 i București) var en senromantisk dikter, som blir regnet for å være Romanias nasjonaldikter. Blant de mest kjente diktene hans er «Luceafărul» («Aftenstjernen»), «Mai am un singur dor» («Jeg har et enkelt ønske igjen»), og fem Scrisori (Epistler).
Fordi fødebyen er geografisk plassert i Moldova som idag er delt i den rumenske regionen Moldavia og Republikken Moldova, regner også sistnevnte Eminescu som «sin» poet og har kalt opp sitt nasjonale teater etter ham.Eminescu var aktiv i den litterære foreningen Junimea, og medarbeider (mellom 1880 og 1881 var han endog sjefredaktør) i avisen Timpul, som var Det konservative partiets språkrør.Det er også blitt avdekket at Eminescu ville ha sterke antisemittiske lover i Romania, etter den tyske modellen, og skrev, for eksempel, at "jødene ikke fortjener noen rettigheter noe sted i Europa, fordi de skyr arbeid."


== Bibliografi ==
Ingen verk er oversatt til norsk, men på engelsk finnes det bl. a. 

Poems, English version by Corneliu M. Popescu. 1989 – 214 s., forord på engelsk og rumensk ISBN 973-23-0082-5


== Litteratur ==
George Călinescu, La vie d'Eminescu, Bucureşti: Univers, 1989, 439 s.
Marin Bucur (ed.), Caietele Mihai Eminescu, Bucureşti, Editura Eminescu, 1972
Murărașu, Dumitru (1983), Mihai Eminescu. Viața și Opera, Bucureşti: Eminescu.
Petrescu, Ioana Em. (1972), Eminescu. Modele cosmologice și viziune poetică, Bucureşti: Minerva.
Dumitrescu-Buşulenga, Zoe (1986), Eminescu şi romantismul german, Bukarest: Eminescu.
Bhose, Amita (1978), Eminescu şi India, Iaşi: Junimea.
Iţu, Mircia (1995), Indianismul lui Eminescu, Braşov: Orientul latin.
Vianu, Tudor (1930), Poezia lui Eminescu, Bucureşti: Cartea Românească.
Negoițescu, Ion (1970), Poezia lui Eminescu, Iaşi: Junimea.
Simion, Eugen (1964), Proza lui Eminescu, Bucureşti: Editura pentru literatură.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mihai Eminescu
Wenedyk

Wenedyk er et naturalistisk kunstig språk laget i 2002 av nederlenderen Jan van Steenbergen.


== Språkeksempel ==
Fader vår på Wenedyk:

Potrze nostry, kwały jesz en czałór, sąciewkaty si twej numię. Owień twej rzeń. Foca si twa włątać, komód en czału szyk i sur cierze. Da nów odzej nostry pań kocidzany. I dziemieć nów nostrze dziewta, komód i nu dziemiećmy swór dziewtorzór. I nie endycz nosz en ciętaceń, uta liwra nosz dzie mału. Nąk twie są rzeń i pociestać i głurza, o siąprz. Amen.


== Eksterne lenker ==
Wenedyk
Sergiu Celibidache

Sergiu Celibidache (født 28. junijul./ 11. juli 1912greg. i Roman i Romania, død 15. august 1996 i La Neuville-sur-Essonne bei Paris) var en rumensk dirigent. Han studerte filosofi og matematikk i București, samtidig med at han mottok klaverundervisning. I 1936 reiste han til Berlin for videre studier og tok doktorgrader i  musikk (avhandling om Josquin des Prez), filosofi og matematikk.
I perioden 1945 til 1952 var Celibidache sjefdirigent for Berliner Philharmoniker som han brøt definitivt med høsten 1954.
Celibidache var en temperamentsfull herre og en av de mest særpregede av de mange særpregede personligheter som har stått på et dirigentpodium. Mange musikere kunne ikke finne seg i å samarbeide med ham, men dette ble tolerert da Celibidaches konserter var magiske.Han var en av de sjeldne musikere som nektet å spille inn plater; men mange av konsertene hans er dog blitt bevart gjennom radioopptak. Celibidache er mest kjent for tolkningene av Anton Bruckner, Claude Debussy og Maurice Ravel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergiu Celibidache – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sergiu Celibidache på Internet Movie Database 
(fr) Sergiu Celibidache på Allociné 
(en) Sergiu Celibidache på AllMovie 
(en) Sergiu Celibidache hos The Movie Database 
(en) Sergiu Celibidache på Discogs 
(en) Sergiu Celibidache på MusicBrainz 
(en) Sergiu Celibidache på AllMusic
Vinkelsliper

En vinkelsliper er et motordrevet verktøy som brukes til for eksempel kapping, sliping, rubbing og rustfjerning av emner i forskjellige slags materialer.
Vinkelslipere kan drives av en elektrisk motor, en bensinmotor eller trykkluft.  Motoren driver en aksling hvor det er montert en slipeskive som kan byttes når den slites ut.  Vinkelslipere har typisk en justerbar beskyttelseskant og et sidehåndtak slik at den kan holdes med begge hender.  Det finnes et utall forskjellige skiver til forskjellige materialer og anvendelser, slik som kutteskiver, slipeskiver, stålbørster og poleringskluter.


== Sikkerhet ==


=== Støy ===
Vinkelslipere støyer ofte mye, og bør derfor brukes sammen med hørselvern. En studie gjort av den amerikanske National Institute for Occupational Safety and Health viste støynivåer på 91 til 103 dBA da vinkelsliperene spant fritt.


=== Vibrasjoner ===
Som mange andre maskinverktøy kan vinkelslipere føre til vibrasjonsskader ved utstrakt bruk over lengre tid.


=== Øyeskader ===
Ved kutting av metaller kan det komme gnistsprut fra en vinkelsliper, og det bør derfor brukes vernebriller for å forebygge øyeskader.


=== Skader på lemmer ===
Ettersom vinkelslipere lett kan skjære gjennom materialer som stål og betong kan den også lett kutte gjennom bekledning og lemmer. Særlig skummelt kan det bli dersom man mister en vinkelsliper hvor påknappen er aktivert med en låsemekanisme som holder maskinen gående. Vinkelsliperen kan da rulle avgårde og gjøre store skader. Det er også viktig at arbeidsstykket er godt festet for å unngå overraskelser, for eksempel ved hjelp av en skrutvinge.


== Referanser ==
Ole Ålgård

Ole Ålgård (født 9. september 1921 på Ålgård, død 26. januar 1995) var en norsk jurist og diplomat. 
Ole Ålgård tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1940. Han begynte i utenrikstjenesten etter å ha utdannet seg til jurist: Han ble cand.jur. i 1946 og tok også eksamen på Académie de droit international de La Haye i Frankrike i 1947. Han var ambassaderåd i Brussel fra 1965 til 1967 og var da også fast norsk representant i Europarådet. Ålgård var ambassadør i Beijing fra 1967 til 1970, Norges ambassadør til FN i New York i ti år fra 1972 til 1982. Fra 1975 var han leder av FNs tilsynskomite for FNs andre utviklingstiår. Han avsluttet sin karriere i utenrikstjenesten som ambassadør i København fra 1982 til 1989. 
Ole Ålgård var kommandør av St.Olavs Orden (1978).


== Sitater ==
Per Egil Hegge siterer Ole Ålgård:«I Sverige er alt som ikke er tillatt, forbudt. I Norge er alt som ikke er forbudt, tillatt. Og i Danmark er alt som er forbudt, tillatt.» 


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1980 ISBN 82-516-0756-6
Ole Ålgård - Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
Overenskomst om felles Nordisk Arbeidsmarked, undertegnet av Ole Ålgård
Likheter og forskjeller mellom Danmark og Norge
Jergul

Jergul er et sted i Karasjok kommune i Finnmark.
Berggrunnen består av Jergul-gneisen som tilhører Finnmarksviddas grunnfjellsområde. Jergul-gneisen er en metamorf bergart som ble dannet for 2 800 millioner år siden da ny jordskorpe ble dannet i nordøstlige Fennoskandia.


== Referanser ==
Panserneshorn

Indisk nesehorn eller panserneshorn (Rhinoceros unicornis) er ett av to pansrede neshorn i neshornfamilien og tilhører således gruppen av hovdyr. Artens nærmeste slektning er javaneshorn (Rhinoceros sondaicus), som tilhører samme slekt.
Panserneshorn er en monotypisk art med karakteristiske hudfolder som danner et panserlignende platemønster på dyrets kropp, noe som også er opphavet til det norske navnet på arten. Arten har kun ett horn og blir cirka 3,50 m langt og omkring 1,70 m i skulderhøyde. Vekten ligger på cirka 1,5–2 tonn.Arten er den mest tallrike av de asiatiske neshornene, og teller ifølge Bibhab Talukdar, som leder IUCN/SSC Asian Rhino Specialist Group (AsRSG), cirka 2 850 individer.


== Inndeling ==
Inndelingen følger IUCN/SSC Asian Rhino Specialist Group (AsRSG) og IUCNs rødliste.

Perissodactyla, hovdyr
Tapiromorpha, tapirdyr
Rhinocerotidae, neshornfamilien
Rhinoceros
R. sondaicus, javaneshorn
R. unicornis, panserneshorn (monotypisk)
Dicerorhinus
D. sumatrensis, sumatraneshorn
Ceratotherium
C. simum, stumpneshorn
Diceros
D. bicornis, spissneshorn
Tapiridae, tapirfamilien
Hippomorpha, hestedyr
Equidae, hestefamilien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panserneshorn i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Panserneshorn hos Fossilworks 
(en) Panserneshorn hos ITIS 
(en) Panserneshorn hos NCBI 
(en) Kategori:Rhinoceros unicornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhinoceros unicornis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhinoceros unicornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Punjabier

Punjabier (punjabi: ਪੰਜਾਬੀ, پنجابی, også kalt Panjabifolket) er en indoarisk etnisk gruppe fra Sør-Asia. Punjabiens region, Punjab (Pakistan) og Punjab (India), har vært hjemmet til en av verdens aller eldste sivilisasjoner. Punjabi-identiteten er som regel både etnisk og språklig.  Punjabienes førstespråk og morsmål er punjabi, et indoarisk språk. De snakker også hindi og urdu.
Det er ca. 80 000 000 punjabier i Pakistan og ca. 30 000 000 i India. Det finnes også mange punjabier i andre deler av verden over som bla annet i Storbritannia, Canada og USA. Samlet er det ca. 120 millioner punjabier i verden.
Dudgeoneidae

Dudgeoneidae er en liten gruppe av sommerfugler som er beslektet med tredrepere (Cossidae) og noen ganger blir regnet til denne familien. De har larver som borer i ved, og er kjent fra tropene i den gamle verden.


== Utseende ==
Middelsstore, brune sommerfugler som kan minne om nattfly (Noctuidae). Forvingene har påfallende, runde, hvite flekker. Hodet er ganske lite, med trådformede eller kamformede antenner og ganske kraftige palper (munnfølere). Kroppen er tykk og kraftig, forvingene avlange, bakvingene mye kortere enn forvingene, avrundede og bleke.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Overfamilien Cossoidea Leach, 1815
Familien Dudgeoneidae Berger, 1957
Slekten Dudgeonea Hampson, 1900
Dudgeonea actinias Turner, 1902 – Australia
Dudgeonea leucosticta
Dudgeonea locuples
Dudgeonea lychnocychla Turner, 1945 – Australia
Dudgeonea malagassa Viette, 1958 – Madagaskar
Dudgeonea nummata
Dudgeonea polyastra Turner, 1933 – Australia
Dudgeonea sierraleonensis


== Eksterne lenker ==
(en) Dudgeoneidae i Encyclopedia of Life 
(en) Dudgeoneidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dudgeoneidae hos NCBI 
(en) Kategori:Lepidoptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dudgeonea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Side om Dudgeonea actinias
Barcode of Life - Dudgeonea [1]
Fort Haslemoen

Fort Haslemoen er et nedlagt fort, tidligere eid av det norske forsvaret.
Fort Haslemoen er i dag en paintballbane på 50 dekar. Banen består av flere bunkere fra krigen, skyttergraver, veier og skog. Banen er fin å bruke til scenariospill og big game. 
Området har blitt brukt av militæret frem til 2003 da militærleiren på Haslemoen i Våler kommune ble nedlagt. Hvert år blir det arrangert et scenario spill som heter ActionGame. Dette er et spill som foregår over en hel helg. Det blir spilt flere oppdrag. 200 møter opp og spiller mot hverandre (100 fra øst og 100 fra vest). Du må være fylt 16 for å kunne delta.
Hjemmefødsel

Hjemmefødsel vil si å føde hjemme. Ved planlagt hjemmefødsel er det den gravide selv som har inngått en avtale med en valgt jordmor som ved avtalt tidspunkt i fødselen bistår kvinnen ( og evt partner) i hennes hjem. 
I dag foretrekker likevel de fleste kvinner å føde på sykehus.
I Norge er antallet hjemmefødsler stigende. I 2008 var der 89 hjemmefødsler, men der var 153 slike i 2014, iflg Nasjonalt fødselsregister. I 2015 var det 169 planlagte hjemmefødsler i Norge. I 2018 var det 103.
I mange land er slike fødsler mest vanlige, ofte grunnet mangel på medisinske fasiliteter.
Mongoose

Mongoose er et sykkelmerke. Det finnes mange forskjellige modeller av Mongoose. Navnet mongoose er det engelske ordet for mungo, som er et lite pattedyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Edward Saksehånd

Edward Saksehånd (orig. Edward Scissorhands) er en amerikansk eventyrfilm fra 1990 regissert av Tim Burton. Hovedrollen spilles av Johnny Depp. 


== Handling ==
Det var en gang en oppfinner som bodde i et slott som lå høyt oppe på en ås. Hans største oppfinnelse var Edward. Mannen døde før Edward ble ferdig laget. Edward fikk skarpe metallsakser som hender. Han var veldig sjarmerende, men han var ikke fullkommen. Han bodde for seg selv i det store slottet.
En dag kom det ei snill dame fra Avon ved navn Peg på besøk. Hun ville selge sminke, men da hun så Edward tok hun ham med hjem til sin familie.
Det var ikke lett for Edward i begynnelsen. Han var sjenert, og han passet ikke inn i samfunnet. Etterhvert som tiden gikk, ble han nokså populær hos naboene. Edward kunne klippe ting som ingen andre kunne. Han fikk jobbe i hagene til folk, klippe håret til damene og hundene osv.
Han forelsker seg i datteren til den snille damen (Kim). Edward gjorde alt hun ba om for å få henne til å like ham.
Denne filmen har en sterk kjærlighetshistorie, humor og en dramatisk handling.


== Skuespillere ==
Johnny Depp (Edward Saksehånd)
Winona Ryder (Kim)
Dianne Wiest (Peg)
Anthony Michael Hall (Jim)
Kathy Baker (Joyce)


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Saksehånd på Internet Movie Database 
(no) Edward Saksehånd hos Filmfront 
(sv) Edward Saksehånd i Svensk Filmdatabas 
(da) Edward Saksehånd i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Edward Saksehånd på Allociné 
(nl) Edward Saksehånd på MovieMeter 
(en) Edward Saksehånd på AllMovie 
(en) Edward Saksehånd på Turner Classic Movies 
(en) Edward Saksehånd på Rotten Tomatoes 
(en) Edward Saksehånd på Metacritic
Kåre Orud

Kåre Orud (født 12. juli 1914 i Tune, død 7. november 1998 i Oslo) var en norsk billedhugger. 
Han var utdannet ved SHKS 1938–39, og ved Kunstakademiet 1939–40, med Wilhelm Rasmussen som lærer. Han debuterte på Høstutstillingen i 1940 med et pikehode. Han var i flere år formann i Norsk Billedhoggerforening.
Blant hans kjente arbeider kan nevnes Sarpsborgpiken (1948) i Struer, Danmark; Rallarmonumentet i Rjukan; Steinhoggeren (1972) på Grorud og et monument over dronning Maud (1963). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Parmann, Øistein. «Kåre Orud». I: Kunsten idag, nr 3/1963


== Eksterne lenker ==
drammensbilder.com
tinnkort.net bilde av Rallarmonumentet
visitstruer.dk Sarpsborgpiken
(no) Kåre Orud i Store norske leksikon
David Gill

David Gill (født 5. august 1957  i Reading) er en britisk idrettsleder. Han var administrerende direktør for den engelske Premier League-klubben Manchester United, visesjef i G-14 og medlem i FAs styre. 
Han kom til Manchester United i 1997 som finansdirektør og ble senere administrerende direktør. 2. juli 2006 ble Gill medlem i styret i FA. Han erstattet Arsenals David Dein.
Gill ble i 2019 utnevnt til kommandør av Order of the British Empire (CBE) for sin innsats for fotball.


== Referanser ==
Cossoidea

Cossoidea («tresommerfugler») er en gruppe (overfamilie) av sommerfugler som gjerne blir regnet å omfatte to familier, tredrepere og Dudgeoneidae. Av og til blir familien sneglespinnere (Limacodidae) og noen nærtbeslektede familier også regnet til Cossoidea. Gruppen Metarbelinae og Ratardinae blir enten regnet som egne familier i Cossoidea eller, som her, som underfamilier av tredrepere. Gruppen er særlig artsrik i Australia, i Norge forekommer det bare tre arter.


== Utseende ==
Middelsstore til meget store (vingespenn 1 – 25 cm), vanligvis grå eller brune sommerfugler.


== Levevis ==
Larvene borer i ved eller i røttene på ulike slags planter. De bruker gjerne lang tid på utviklingen. De voksne sommerfuglene flyr om natten. De har som oftest reduserte munndeler og tar ikke næring til seg.


== Eksterne lenker ==
(en) Cossoidea i Encyclopedia of Life 
(en) Cossoidea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cossoidea hos Artsdatabanken 
(sv) Cossoidea hos Dyntaxa 
(en) Cossoidea hos Fauna Europaea 
(en) Cossoidea hos Fossilworks 
(en) Cossoidea hos ITIS 
(en) Cossoidea hos NCBI 
(en) Kategori:Cossoidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cossoidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Norsk Billedhoggerforening

Norsk Billedhoggerforening (NBF) er en landsdekkende kunstnerorganisasjon for norske billedhuggere. Foreningen ble stiftet i 1946 og har ca. 380 medlemmer. Siden 1967 har foreningen hatt tilhold i Villa Furulund i Hekkveien i Oslo som de leier av Oslo kommune. I 2018 ble Villa Furulund gjenåpnet som et nasjonalt senter for tredimensjonal kunst etter et omfattende restaureringsarbeid. Første etasje ble gjort om til utstillingslokaler og åpnet opp for publikum. I andre etasje finner man kontorer, ateliérer og en hybel for foreningens medlemmer. Utenfor huset ligger en skulpturpark som også er tilgjengelig for publikum, i parken finner man skulpturer utført av foreningens medlemmer. I tillegg til lokalene i Hekkveien disponerer foreningen også et studio i Berlin, et visningsrom på Carl Berner T-bane stasjon og et ateliérer på Tenerife. Styreleder pr 2020 er Ebba Moi, og Erik Steen er daglig leder.


== Historie ==
Fram til andre verdenskrig hadde ikke norske billedkunstnere sin egen interesseorganisasjon. Initiativet til å starte en egen organisasjon kom i 1946 fra Stinius Fredriksen og Arne Vigeland, som på det tidspunktet var biledhuggerrepresentanter i Bildende Kunstneres Styre (B.K.S). Etter krigen mottok B.K.S en stor mengde henvendelser om å reise krigsminnesmerker i hele landet, samt ferdigstillingen og utsmykningen av Oslo rådhus som hadde blitt satt på pause under krigen. Stinius og Vigeland mente at norske billedhuggere trengte sin egen forening for å kunne behandle disse henvendelsene på en best mulig måte. Sammen med Per Hurum, Nils Falkstad og Anne Raknes tok de initiativ til å arrangere stiftelsesmøte for Norsk Billedhoggerforening i lokalene til Unge Kunstneres Samfund i Oslo. Der ble Gunnar Janson valgt til foreningens første formann.I 1967 flyttet foreningen inn i Villa Furulund, en sveitservilla fra 1878 like ovenfor Carl Berners plass i Oslo. I 1963 hadde den tidligere eieren solgt huset til kommunen og det var i så dårlige stand at omfattende oppussing var nødvendig. Daværende formann Kåre Orud inngikk en avtale med Oslo kommune om at foreningen kunne disponere huset og eiendommen rundt i bytte mot at de holdt både huset og området ved like, samt en symbolsk husleie på 10 kr per år.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foreningens hjemmeside
StarCraft II: Wings of Liberty

Starcraft II: Wings of Liberty er et sanntidsstrategispill utgitt av Blizzard Entertainment. Det er oppfølgeren til det populære spillet Starcraft. Starcraft II ble for første gang annonsert 19. mai 2007, i Seoul i Sør-Korea. En multiplayer-demo var tilgjengelig på BlizzCon 2007, og spillet kom på markedet i juli 2010.


== Historie ==
Historien i StarCraft II foregår fire år etter StarCraft: Brood War, og omhandler blant annet tidligere skikkelser fra det originale spillet, som for eksempel Zeratul, Artanis, Sarah Kerrigan og Jim Raynor. Spillerne besøker planeter fra det originale spillet, som for eksempel Char, Mar Sara, og Braxis, og en god del nye planeter, som for eksempel Jungelplaneten Bel'Shir. Xel'Naga-ene, den gamle romfarende rasen som skapte Protossene og Zergene, har en hovedrolle i spillet.


== Spillet ==
Ifølge Blizzard er StarCraft II designet for å være "det ultimate konkurrerende sanntidsstrategispillet". De tre rasene fra originalen – Protoss, Terran, og Zerg –  returnerer. StarCraft II  fokuserer mer på flerspiller-aspektet sammenlignet med  StarCraft I. Forandringene inkluderer store forbedringer av Battle.net, og nye mekanismer som lar en spille med spillere på samme nivå. I tillegg er replay-funksjonen, som gjør at man kan ta opp og se på tidligere spill, forbedret.


=== Tropper ===
StarCraft II har ca. like mange forskjellige typer tropper som Starcraft. Noen tropper fra originalen returnerer, noen med nye oppgraderinger og evner. Noen tropper har blitt fjernet helt, for det meste fordi deres funksjoner er blitt erstattet av nye enheter.


== Utvikling ==
Utviklingen av StarCraft II ble annonsert 19. mai 2007, på Blizzards Worldwide Invitational i Seoul i Sør-Korea. StarCraft II ble utviklet under kodenavnet Medusa, og blir utgitt til Windows Vista, Windows XP og Mac OS X. Det har blitt påstått at utviklingen av spillet startet i 2003, rett etter at Warcraft III: The Frozen Throne ble utgitt.
StarCraft II støtter grafikkstandarden DirectX 9 (Pixel Shader 2.0) og er kompatibel med DirectX 10. Spillet bruker Havok fysikkmotoren, som åpner for realistisk interaksjon med miljøet, som for eksempel biter av en sprengt bygning som triller nedover en rampe.


== Eksterne lenker ==
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos MobyGames 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos MobyGames 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty på Internet Movie Database 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty på Behind The Voice Actors 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos Giant Bomb 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos Internet Game Database 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos GameFAQs 
(en) StarCraft II: Wings of Liberty hos GameFAQs 
Norsk Starcraft2side
Breimøll

Breimøll (Choreutidae) er en liten familie av små sommerfugler der særlig arten neslebreimøll (Anthophila fabriciana) er vanlig i Norge. Denne lille, brune møllen har brune vinger med sølvhvite flekker som den holder oppreiste og utspredte der den farer rundt på bladene av brennesle (Urtica dioica), snart løpende, snart flygende.


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne rundt 1 cm), brunlige møll som ligner viklere (Tortricidae). I hvile holder de vingene bratt opp fra kroppen, og skiller seg slik fra de fleste andre sommerfugler. Hodet er ganske bredt med små fasettøyne, antennene er trådformede og omtrent 2/3 så lange som forvingene. Disse er brunlige, ofte med metalliske eller mørke tverrflekker eller -bånd. Noen tropiske arter er ganske spektakulært farget med metalliske tverrbånd. Bakvingene er brede, avrundede og brunlige, ofte med en tynn, metallfarget skråstripe nær bakkanten.


== Levevis ==
De fleste artene har larver som gnager på blader av mange ulike slags planter, og ofte kan skjelettere dem. Larvene er ofte beskyttet av et silkespinn. Noen larver lever som bladminerere, blant annet på holurt (Aristolochia). Én art, Choreutis tigroides, er regnet som et skadedyr på jackfrukt (Artocarpus) i Sørøst-Asia. De voksne møllene flyr for det meste om dagen, men noen er nattaktive og kommer til lys. Flukten er rask og rykkvis, og de løper også ganske fort.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Overfamilien Choreutoidea Stainton, 1854 – bare en familie
Familien breimøll, Choreutidae Stainton, 1854
Underfamilien Millierinae – 3 slekter, nylig opphøyd til en familie for seg
Slekten Millieria Ragonot, 1874
Underfamilien Choreutinae Stainton, 1854 – ca. 15 slekter
neslebreimøll, Anthophila fabriciana (Linnaeus, 1767)
skjoldbærerbreimøll, Prochoreutis argentinella (Fourcroy, 1785)
brun breimøll, Prochoreutis sehestediana (Fabricius, 1776) – Arten blir vurdert som Nær truet (NT) på den Norsk rødliste for arter.
Choreutis pariana (Clerck, 1759)
Choreutis diana (Hübner, 1822)


== Kilder ==
Pakkanen, P. 2000. Choreutidae in Finland. [1]
Nettressursen Norges sommerfugler. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Breimøll – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Breimøll i Encyclopedia of Life 
(en) Breimøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Breimøll hos Artsdatabanken 
(sv) Breimøll hos Dyntaxa 
(en) Breimøll hos Fauna Europaea 
(en) Breimøll hos ITIS 
(en) Breimøll hos NCBI 
(en) Kategori:Choreutidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Choreutidae – detaljert informasjon på Wikispecies