jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
August Thyssen

August Thyssen (født 1842 i Eschweiler, død 2. desember 1926 på Schloß Landsberg) var en tysk industrimann.
Etter studier ved det polytekniske universitetet i Karlsruhe og handelshøyskolen i Antwerpen arbeidet han i likhet med sin bror Joseph Thyssen i farens bankhus.
I 1867 grunnla han med en rekke partnere i Duisburg jernverket Thyssen-Foussol & Co. 1870 grunnla han Thyssen & Co., som utviklet seg til et av de største europeiske industriforetak. I 1891 overtok han det store Gewerkschaft Deutscher Kaiser i (Duisburg-)Hamborn.
Sammen med Hugo Stinnes var Thyssen en av grunnleggerne av RWE.
Den 3. desember 1872 giftet Thyssen seg med Hedwig Pelzer. De ble skilt i 1885. Om August Thyssen faktisk var far til barna August, Heinrich, Fritz og Hedwig, ble aldri oppklart. For å unngå oppsplitting av konsernet som følge av skilsmissen, overdro han selskapet til sine barn, men beholdt disposisjonsrett og dermed ledelsen av selskapet.
På 1930-tallet gikk det meste av virksomheten inn i Vereinigte Stahlwerke AG. I 1997 ble Thyssen-konsernet fusjonert med KruppHoesch og er nå en del av ThyssenKrupp AG.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rasch, Manfred og Gerald D. Feldman (red.): August Thyssen und Hugo Stinnes. Ein Briefwechsel 1898-1922, München (C.H.Beck) 2003 – ISBN 3-406-49637-7
North Lanarkshire

North Lanarkshire (skotsk-gælisk: Siorrachd Lannraig a Tuath; skotsk: North Lanrikshire) er en av Skottlands 32 regioner. Den grenser i nordøst mot City of Glasgow, har deler av Glasgows forsteder, landsbyer og pendlerbyer. Det grenser også mot Falkirk, Stirling, East Dunbartonshire, South Lanarkshire og West Lothian. Regionen dekker deler av de tradisjonelle grevskapene Lanarkshire, Dunbartonshire og Stirlingshire.
Området ble opprettet i 1996, fra distriktene (innen Strathclyde-regionen) Cumbernauld og Kilsyth, Motherwell og Monklands, samt en del av Strathkelvin-distriktet (Chryston og Auchinloch), som opererte mellom 1975 og 1996. Som en ny enkeltstående myndighet ble North Lanarkshire ansvarlig for alle funksjoner som tidligere ble utført av både regionrådet og distriktsrådene.


== Geografi ==
North Lanarkshire ligger i Central Valley av Skottland, øst for Glasgow. Den ligger på Skottlands nord-sør vannskille med elven Clyde som renner gjennom den vestlige delen av området på vei til Irskehavet, og elven Almond i øst munner ut i Firth of Forth nær Edinburgh. De nordlige områdene består av skog så vel som høyere områder som Kilsyth Hills.


== Byer og landsbyer ==
Airdrie
Bellshill
Coatbridge
Cumbernauld
Kilsyth
Motherwell
Wishaw


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) North Lanarkshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stirling (region)

Stirling (skotsk-gælisk: Sruighlea; skotsk: Stirlin) er en av Skottlands regioner og har en befolkning på rundt 94 330 innbyggere (beregnet per 2017). Den dekker det meste av Stirlingshire (unntatt Falkirk) og grenser mot Clackmannanshire, Falkirk, Perth and Kinross, Argyll and Bute, East Dunbartonshire og West Dunbartonshire. Administrasjonsbyen er Stirling.
Regionen dekker det meste av det tradisjonelle grevskapet Stirlingshire, og den sørvestlige delen av Perthshire. Mesteparten av befolkningen i regionen, omkring 70 %, bor i det sørvestlige hjørnet, konsentrert om byen Stirling og omkringliggende bosetninger i lavlandet. De resterende 30 % av regionens befolkning er tynt fordelt over det rurale, hovedsakelig høylandsområdet, nord i regionen. Den sørlige halvdelen av dette landlige området omfatter den flate vestlige flomsletten til elven Forth, avgrenset i sør av Touch Hills og Campsie Fells. Nord for dalen ligger Trossachs-fjellene, og den nordlige halvdelen av regionen er generelt preget av fjell.


== Byer og landsbyer ==
Aberfoyle
Bannockburn
Boreland
Bridge of Allan
Callander
Crianlarich
Doune
Dunblane
Killin
Lochearnhead
Thornhill
Stirling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stirling council area – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Stirling Council, offisielt nettsted
Perth

Perth kan vise til:

Perth (Australia), by i Australia
Perth (Skottland), by i Skottland
HMAS «Perth», flere skip i Royal Australian Navy som er oppkalt etter byen.Perth kan også være en kortform for:

Perth and Kinross, region i Skottland
Perthshire, tradisjonelt grevskap i Skottland
South Ayrshire

South Ayrshire (skotsk-gælisk: Siorrachd Àir a Deas; skotsk: Sooth Ayrshire) er en av Skottlands 32 regioner som dekker den sørlige delen av Ayrshire. Den grenser mot East Ayrshire, North Ayrshire og Dumfries and Galloway. Per 30. juni 2020 var befolkningen i South Ayrshire på 112 140 personer.De administrative grensene ble dannet i 1996 som en direkte etterfølger til Kyle og Carrick distriktsrådsområdet, med distriktet og byen Dalmellington, som ligger sørøst for Kyle og Carrick, og ble overført til det nyopprettede East Ayrshire Council-området. South Ayrshires hovedkvarter, County Buildings, ligger på Wellington Square i byen Ayr.


== Byer og landsbyer ==
Alloway, Ayr
Ballantrae
Crosshill
Dailly, Dalrymple
Girvan
Kirkoswald
Lendalfoot
Maybole, Monkton
Prestwick
Tarbolton, TroonTurnberry er et kjent feriested med flere golfbaner og et hotell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) South Ayrshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alloway

Alloway (skotsk-gælisk: Allmhaigh) er en landsby i South Ayrshire i Skottland. Den regnes som en forstad til regionens administrasjonsby, Ayr. Landsbyen er mest kjent for å være fødestedet til dikteren Robert Burns (1759–1796) og lokaliseringen for diktet Tam o'Shanter (1790) som omtaler Alloway, blant annet kirken og brua Brig o'Doon. Det er reist et minnesmerke over Burns i byen. 
Tobias Bachope (ca. 1665–1710), mureren ansvarlig for byggingen av godsene Hopetoun House, Craigiehall og Kinross House, kom også fra Alloway. Noen historiske deler av landsbyen utgjør et verneområde. Alloway har flere museer. Landsbyen og områdene rundt ble innlemmet i Royal Burgh of Ayr i 1935, og den utvidede landsbyen er nå en forstad til Ayr.


== Robert Burns ==

Fødestedet til Robert Burns, kjent som Burns Cottage («Burns’ hytte») , ligger i Alloway, nå ved siden av et museum som inneholder originale manuskripter av hans poesi. Et minnesmerke fra 1800-tallet over Burns, formet av Thomas Hamilton, ligger ved foten av landsbyen ved siden av den nåværende kirken.
Den nærliggende, nå ødelagte kirken Alloway Auld Kirk og broen Brig o' Doon er omtalt i diktet Brig o'Doon, og er for tiden turistattraksjoner. Burns far, William Burnes, er gravlagt i Auld Kirk. For å legge til et «spøkelsesaktig» utseende til stedet, tennes grønne lys over det om natten.
Hele området knyttet til Burns, som omfatter Burns Cottage, Brig o' Doon, Alloway Auld Kirk, de gamle og nye museumsbygningene, Burns-monumentet og relevante lokale landemerker, vedlikeholdes av National Trust for Scotland som museum for Robert Burns’ fødested.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alloway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

About Ayr, South Ayrshire Council
South Ayrshire Council - South Ayrshire Councils nettsted med info om rådets tjenester
Ayr

Ayr (skotsk-gælisk: Inbhir Àir, «Munningen av elven Ayr») er en stor by og en tidligere kongelig burgh som er beliggende på vestkysten av Ayrshire i sørvestlige Skottland. Den ligger ved Firth of Clyde. Ayr er administrasjonsby for rådsforsamlingen for området South Ayrshire og er den historiske grevskapsbyen i Ayrshire. Ayr er for tiden (2010-tallet) den mest befolkningsrike bosetningen i Ayrshire og den 13. mest folkerike bosetningen i Skottland. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 46 849 innbyggere.Byen ble beregnet som en kongelig burgh i 1205. Den fungerte som Ayrshires sentrale markedsplass, kjøpstad og havn gjennom hele middelalderen. Den forble en kjent havn også i tidlig moderne tid. På de sørlige breddene av elven Ayr står forsvarsvollene til en borg som ble bygget av Oliver Cromwell på midten av 1600-tallet. I den sørlige delen av byen er fødestedet til den skotske poeten Robert Burns i forstaden Alloway. Da Ayr ble tilknyttet jernbanenettet på 1800-tallet utviklet byen seg snart til et feriested ved kysten. Det er fortsatt tilfelle i dag da turisme utgjør en betydelig andel av byens økonomi, blant annet via åpningen av Butlins feriepark på byens sørlige odde og ved teateret Gaiety Theatre som har hatt mangfoldige forstillinger gjennom slutten av 1900-tallet og tiltrukket seg utøvende kunstnere fra hele Storbritannia.Politisk sett går Ayr til valgurnene og stemmer betydelig mer konservativt enn resten av Skottland, og har vært representert av et konservativt parlamentsmedlem uavbrutt for en periode på 91 år – fra 1906 (som en del av valgkretsen Ayr Burgh) og fram til 1997. Byen utgjør en del av den første konservative valgkretssetet i Skottlands parlament og som har stemt konservativt siden et suppleringsvalg i 2000. Byen er i dag marginalt delt mellom de konservative og det skotske nasjonalistpartiet.Ayr er en av de største handelsstedene i sørlige Skottland, og ble anerkjent som den nest sunneste bysentrum i Storbritannia av Royal Society for Public Health («Det kongelige samfunn for offentlige helse») i 2014. Det vil si å ha en høy konsentrasjon av apotek, helsestasjoner, museer, kunstgallerier, fritidssentre og bibliotek. Ayr har årlig vært vert for det skotske Grand National hesteveddeløp siden 1965. Byen har to aviser, Ayr Advertiser og Ayrshire Post, og en radiostasjon, West FM. Fotballklubben er Ayr United FC som spiller i Scottish Championship, det nest høyeste nivået i skotsk fotball. Deres tilnavn er «The Honest Men» (De ærlige menn).


== Bilder ==
Glimt fra Ayr
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Close, Rob (2005): Ayr A History & Celebration, Francis Frith Collection
Kennedy, R.; Kennedy, J. (1992): Old Ayr, Stenlake Publishing
Love, Dane (2003): Ayr Past and Present, History Press
Love, Dane (2011): Legendary Ayrshire, Carn Publishing
Love, Dane (1995): Pictorial History of Ayr, Robert Hale & Company
Reid, Denholm; Andrew, Ken (2001): Ayr Remembered, Stenlake Publishing
Carmichael, Duncan (2001): Ayr United Football Club, Tempus


== Eksterne lenker ==
(en) Ayr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
 Ayr hos Wikivoyage

South Ayrshire Council
Prestwick

Prestwick (skotsk-gælisk: Preastabhaig) er en by i South Ayrshire på sørvestkysten av Skottland, rundt 50 km sørvest for Glasgow. Byen ligger rett nord for den større byen Ayr, som er regionens administrasjonsby. Prestwicks sentrum er kun 3 km fra Ayr, og de to byene vokser mer og mer sammen. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 15 170 innbyggere, beregnet til 14 720 i 2014.Glasgow Prestwick lufthavn ligger rett utenfor byen, og omkring 53 km fra Glasgow. Den brukes mye av lavprisselskaper som Ryanair og BMIbaby, og er et knutepunkt for flytransport. Polar Air Cargo bruker den som sin hovedbase. BAE Systems og GE Aircraft Engines har vedlikeholds- og produksjonslokaler ved flyplassen. Prestwick er også et sentrum for flygekontrolltjenesten, og kontrollerer omkring 70 % av flytrafikken i Storbritannia. I tillegg utgjør den halvparten av Shanwick Oceanic Control Centre, som overvåker all flytrafikk på den europeiske siden av Nord-Atlanteren.
Byen er kjent for sine golfbaner, først og fremst Prestwick Golf Club. Byen var vert for det første The Open Championship, som ble spilte på golfbanen Prestwick Old Course fra 1860 til 1872.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prestwick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
About Prestwick Arkivert 11. juni 2016 hos Wayback Machine.
South Ayrshire Council
Motherwell

Motherwell (skotsk-gælisk: Tobar na Màthar; skotsk: Mitherwall) er by og tidligere burgh i North Lanarkshire i Skottland, sørøst for Glasgow. Historisk sett i sognet Dalziel og en del av Lanarkshire, er Motherwell administrasjonsbyen for North Lanarkshire Council. Geografisk skiller elven Clyde Motherwell fra Hamilton i vest, mens elven South Calder Water skiller Motherwell fra Carfin i nord-øst og New Stevenston og Bellshill mot nord. Folketallet er for 2020 beregnet til 32 840 innbyggere.


== Beskrivelse ==
Motherwell var tidligere den viktigste byen for den skotske stålindustrien, og ble derfor kalt Steelopolis. Byens utseende blir dominert av et vanntårn og de tre kjøletårnene på Ravenscraig stålverk, som ble stengt i 1992. Stengningen av stålverket, som hadde et av de største produksjonslokalene i Skottland, signaliserte slutten for stålindustrien i denne delen av Storbritannia. En av årsakene til dette sies å være at det ikke var mulig å få subsidier fra EU, da Skottland som en del av Storbritannia måtte kjempe med resten av riket om midler som ble overført.
Fotballklubben Motherwell FC ble grunnlagt i 1886. Laget er kjent som Steelmen.Byen var fram til 1996 administrasjonssenter for distriktet Motherwell.


== Næringsliv ==
Flere callsentre og næringsparker finnes i regionen. Større arbeidsgivere er blant annet whisky-fabrikanten William Grant & Sons og maskinprodusenten Terex.
Fornøyelsesparken M&D's ligger i byen.


== Vennskapsbyer ==
 Schweinfurt, Tyskland
 Motherwell, Østkapp,Sær-Afrika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Motherwell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
 Motherwell hos Wikivoyage

North Lanarkshire Council
Motherwell Times, lokalavisen
Motherwell (distrikt)

Motherwell var et administrativt distrikt i Skottland fra 1975 til 1996. Det året ble ordningen med administrative distrikter opphevet, og området har siden vært styrt som en del av North Lanarkshire. 
Administrasjonssenteret var byen Motherwell, som nå er administrasjonsby for regionen.
Personalunion

Personalunion er en union hvor to eller flere stater har et felles statsoverhode som regjerer over alle statene, men hvor hver enkelt stat er uavhengig av hverandre og derfor regnes som selvstendige. Til forskjell fra personalunion er en realunion som er en union mellom selvstendige, likestilte stater, med felles statsoverhode og med felles utenrikspolitikk organisert ved felles, og gjensidig bindende overenskomst.Begrepet «personalunion» ble opprettet av den tyske juristen Johann Stephan Pütter, og introduserte det i Elementa iuris publici germanici («Elementer av tysk offentlig rett») fra 1760.Kalmarunionen var en typisk personalunion. Forening av de to kongeriker i Skottland og England i 1707 var også en personalunion hvor begge riker fortsatte å eksistere, men delte monark. Den første kongen i unionen er derfor både kong Jakob VI av Skottland og Jakob I av England. Jakob VI og I ga ordre om at britisk flagg skulle bli skapt som kombinerte kors-symbolene i de to respektive engelske og skotske flaggene, henholdsvis korset til sankt Georg og sankt Andreas (Andrew på engelsk). Resultatet var Union Jack, hvor Jack er forkortelse for Jacobus, den latinske versjonen av Jakob (James på engelsk).


== Personalunioner ==
Kalmarunionen mellom Norge, Danmark og Sverige, med avbrudd fra 1397 til 1523.
Kongerikene Danmark og Norge fra 1397 til 1536/1537, deretter realunion.
Kongeriket Danmark og hertugdømmene Slesvig og Holsten frem til 1864.
Unionen mellom Sverige og Norge fra 1814 til 1905
Sverige, Norge og Skåne på 1300-tallet
Castilla og Aragón fra 1469 til 1580
Sverige var fra 1592 til 1599 i personalunion med Polen-Litauen
England og Skottland fra 1603 til 1707
Brandenburg-Preussen fra 1618 til 1701
Storbritannia og Irland fra 1707 til 1801
Storbritannia og Hannover fra 1714 til 1837
Danmark og Island fra 1. desember 1918 til 17. juni 1944
Polen-Litauen mellom Kongedømmet Polen og Storhertugdømmet Litauen fra 1386 til 1596
Polen og Sachsen under huset Wettin


== Referanser ==


== Se også ==
Konføderasjon
Føderasjon
Slaget om Guadalcanal

Slaget om Guadalcanal, også kjent under kodenavnet Operasjon Watchtower av allierte styrker, var en serie land-, sjø- og luftslag i Stillehavskrigen rundt Guadalcanal i Salomonøyene mellom 7. august 1942 og 9. februar 1943.
Slaget sto mellom de allierte (fortrinnsvis amerikanske styrker) og japanske styrker og var den første store offensiven de allierte hadde mot Japan. Noen mener at slaget om Guadalcanal var et vendepunkt i krigen mot Japan under andre verdenskrig, sammen med slaget om Midway.
Den 7. august 1942 landet allierte styrker, hovedsakelig amerikanske,  på øyene Guadalcanal, Tulagi, og Florida i de sørlige Salomonøyene. De ville nekte japanske styrker å true forsynings- og kommunikasjonlinjene mellom USA, Australia og New Zealand. De allierte hadde også planlagt å bruke Guadalcanal og Tulagi som baser for senere å kunne nøytralisere den store japanske basen i Rabaul på New Britain. De allierte overveldet de undertallige japanske forsvarerne, som hadde okkupert øyene siden mai 1942, og hadde erobret Tulagi og Florida, samt en flyplass (senere kalt Henderson Field) som var under bygging på Guadalcanal. Store amerikanske marinestyrker støttet landgangen.
Overrasket over den allierte offensiven, gjorde japanerne flere forsøk på å gjenerobre Henderson Field. Tre store bakkekamper og sju store sjøslag samt kontinuerlig, nesten daglige luftkamper kulminerte i det avgjørende Sjøslaget om Guadalcanal i begynnelsen av november 1942, der det siste japanske forsøket på å ta Henderson Field fra hav og land, ble beseiret. I desember 1942 ga japanske styrker opp alle planer om å gjenerobre Guadalcanal og evakuerte deretter sine gjenværende styrker den 7. februar 1943 og overga dermed øya til de allierte. Slaget om Guadalcanal var en betydelig strategisk seier for de allierte styrker over japanerne i Stillehavet. De japanske styrkene hadde nådd toppen av sine erobringer i Stillehavet.


== Slag ==
Slaget ved Cape Esperance
Slaget om Tenaru
Slaget om Øst-Salomonøyene
Slaget om Edson's Ridge
Slaget om Henderson Field
Slaget om Santa Cruz-øyene
Sjøslaget om Guadalcanal
Slaget ved Tassafaronga


== Se også ==
Rapport fra Guadalcanal, film fra 1943 som omhandlet slaget om Guadalcanal.


== Eksterne lenker ==
(en) Guadalcanal Campaign – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guadalcanal Campaign – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
CAFTA

CAFTA (Central American Free Trade Agreement) er en frihandelsavtale mellom USA, Costa Rica, Honduras, El Salvador, Guatemala, Den dominikanske republikk og Nicaragua. 
Avtalen ble signert i mai 2004, mens Den dominikanske republikk signerte i august samme år. 


== Eksterne lenker ==
Office of the United States Trade Representative
Free Trade Area of the Americas

FTAA (Free Trade Area of the Americas) er en foreslått frihandelsavtale mellom alle land på det amerikanske kontinentet, unntatt Cuba. 
Prosessen ble startet i desember 1994 på Summit of the Americas med representanter fra 34 land i Miami. Forhandlingene ble offisielt startet i april 1998. 
Avtalen var planlagt å tre i kraft i 2005, men er ennå ikke ferdigforhandlet (pr. januar 2005).


== Eksterne lenker ==
FTAA-prosessens offisielle hjemmeside
Albrecht I av Tyskland

Albrecht I av det tysk-romerske riket (født i juli 1255 i Rheinfelden, død 1. mai 1308) var konge av Tyskland og hertug av Østerrike.


== Referanser ==
Ringerikskraft

Ringerikskraft er et norsk konserneselskap som produserer, omsetter og distribuerer ren energi og er spesialist i drift av elvekraftverk. Det har forretningskontor i Hønefoss og ei historie som går tilbake til 1912, da Åsa kraftstasjon ble satt i drift som selskapets første vannkraftverk. I dag råder selskapet over ti hel- og deleide kraftverk, hvorav ni er operative på døgnbasis og ett bare ved høy vannføring.
Ringerikskraft er et energikonsern hjemmehørende på Ringerike. Selskapet er eid av kommunene Hole (11,42 %), Ringerike (69,46 %) og Nore og Uvdal (4,85 %), samt KLP (14,27 %). Ringerikskraft omsetter for cirka 450 millioner kroner og hadde cirka 150 ansatte ved utgangen av 2015.
Ringerikskraft har en vannkraftproduksjon med en årlig normalproduksjon på cirka 410 GWh. I tillegg til vannkraft produserer Ringerikskraft cirka 5 GWh bio- og geovarme, har mer enn 3 900 km lav- og høyspentnett og nærmere 25 000 kunder, samt en entreprenørvirksomhet på nær 100 årsverk med en årlig omsetning på cirka 150 millioner norske kroner.

Dette er vannkraftverkene
Hønefoss kraftstasjon I, 10 GWh (600 boliger), bare drift ved høy vannføring
Hønefoss kraftstasjon II, 124 GWh (7 700 boliger)
Åsa kraftstasjon, 3 GWh, (180 boliger)
Vittingfoss kraftverk, 150 GWh (9 300 boliger)
Aall-Ulefoss kraftverk, 36 GWh (2 200 boliger)
Viulfoss kraftverk, 65 GWh (4 100 boliger)
Bergerfoss II, 8 GWh (500 boliger)
Kistefoss I kraftverk, 10 GWh (600 boliger)
Kistefoss II kraftverk, 25 GWh (1 500 boliger)
Askerudfoss kraftverk, 74 GWh (4 600 boliger)I tillegg til vannkraftverkene har Ringerikskraft Damtjern som årsmagasin. Dammen er en kombinert gravitasjons- og fyllingsdam. Den har et overløp med kapasitet på 5 m³/s ved høyest regulerte vannstand. Praktisk reguleringshøyde er cirka 7 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Huhtamaki

Huhtamäki Oyj er en finsk-eid emballasjeprodusent.
Bedriften ble grunnlagt i Karleby i Finland av Heikki Huhtamäki i 1920. Den var opprinnelig en godteribedrift, men i løpet av 1930-åra utviklet den seg til også å omhandle matvarer generelt. I løpet av 1940-tallet ble også helseprodukter inkludert, og i løpet av de neste tretti årene også dameklær, tung industriteknikk, reklame og elektroniske komponenter. Globalt er Huhtamaki i dag en av verdens største emballasjeprodusenter, med ca. 15 500 ansatte i 36 land.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Spenncon

Spenncon AS et norsk selskap som produserer råbygg basert på prefabrikkerte betongelementer. Selskapet har ca. 500 ansatte og en omsetning på rundt 860 millioner kroner. Selskapet er eid av Consolis SAS. Consolis SAS har hovedkontor i Paris. Spenncon kjøpte opp den 78 år gamle Rogalandsbedriften AS Betong med 130 ansatte og årlig omsetning på 260 mill. kr. 26.06.2014. Etter at avtalen var signert, ble Spenncon den største betongelemententreprenøren i Rogaland med en forventet omsetning på 500 mill. kr. pr. år.
Ett halvår etter oppkjøpet ble alle ansatte sagt opp og Spenncon la ned all produksjon. I 2017 avviklet Spenncon sin virksomhet i Bergen og flyttet denne produksjonen til Rogaland. Den samlede produksjonen ble flyttet fra Foss-Eikeland til Skurve, fabrikken der ble gjenåpnet i 2018. Spenncon har nå fabrikker i Hønefoss, Hjørungavåg og Skurve. Spenncon har en søsterbedrift Spenncon Rail på Hønefoss som produserer jernbanesviller. Spenncon rail ble senere solgt og byttet navn til Sateba Norway. I 2023 måtte Spenncon Hønefoss permittere opp mot 100 mann.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted