jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eli Storbekken

Eli Florhaug Storbekken (født 20. desember 1953 i Tolga) er en norsk folkemusiker som foruten å være sanger også spiller seljefløyte.Hun er datter av Egil Storbekken, og medvirket på hans utgivelser Trolldans (1984) og Lengt (1997). Hun er en etablert og erfaren folkesanger. Storbekken har en lang og variert karriere innen den vokale folkemusikken, og samarbeider med musikere innen ulike sjangere.     
Siden 1976 har hun representert Norge på en rekke folkemusikkfestivaler i Norden og turnert i Irland, Russland, Ukraina, USA, Irak og Qatar.
På 1990-tallet turnerte hun i flere år med gruppa Det Syng med Agnes Buen Garnås, Anne Marit Jacobsen, Sinikka Langeland og Halvor Håkanes. De ga ut CD-en Ballader på vandring. I 1998 var hun med på å etablere Kvedar; et stort nordisk vokal- og danseensemble som turnerte i alle de nordiske land fram til 2004.
Storbekken var primus motor for Latino Folk Joik, som holdt skolekonserter og konserter på festivaler og arrangementer hvor mangfoldighet var tema.I seks år var hun musikalsk leder for Maridalsspillet, hvor hun komponerte musikk og ledet koret. 
Hun var med i redaksjonsrådet for boka Sang i Norge (2008), og sang inn 50 sanger i forbindelse med det prosjektet.
Etter at hun flyttet til Oslo på 1970-tallet, har hun blant annet også vært i Chateau Neuf Spellemanslag og i ensemblet Kvedar. Hun var solist på fremføringen Sten i Glass (Hamar, 1998). Storbekken er aktiv kurs- og foredragsholder, og har vært tilknyttet Høgskolen i Oslo, Universitetet i Oslo og Ole Bull Akademiet. 


== Priser og nominasjoner ==
Eli Storbekken mottok Folkelarmprisen 2009 i kategorien «Gruppe», for CD-utgivelsen MAROS (august 2009).
Hun mottok Gammleng-prisen i klassen «Folkemusikk» i 2011.
For albumet Rosekolla mottok hun Folkelarmprisen 2014, sammen med Hans Hinrich Thedens, i klassen «Dokumentasjon».
Sammen med Sigurd Hole ble hun nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen «Folkemusikk/tradisjonsmusikk» for Fabel.


== Diskografi ==
1984: Trolldans, EMI Norsk
1989: Glimt, Hot Club Records – med Svend Undseth
1995: Folkemusikk fra Hedmark, Grappa
1995: Lengt, EMI Norsk – med Egil Storbekken
1997: Det syng (CD) – med Agnes Buen Garnås, Halvor Håkanes og Sinikka Langeland
2000: Sjugurd og Trollbrura, Finnskogen Kulturverksted
2000: Nattergalen – CD og notesamling med toner fra Østerdalen, Ole Bull-akademiet
2001: Chateau Neuf Spelemannslag: Curing Norvegian Stiffness, Grappa
2001: Norsk folkemusikk, NDF – med Steinar Ofsdal
2001: Folk og dans, Heilo
2002: Gjenklang, Grappa
2009: Maros, Grappa
2012: Songen til fløyta, Echofisk
2014: Rosekolla (dokumentasjons-cd), Nasjonalbiblioteket
2016: Fabel, Heilo
2020: Spellstenen, Heilo
2021: Tidløse toner, Heilo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Latino Folk Joik
Jon Schaffer

Jon Ryan Schaffer (født 15. mars 1968 i Franklin i Indiana) er en amerikansk gitarist og låtskriver. Schaffer er skaperen av heavy metal-bandet Iced Earth. Schaffer er Iced Earths eneste gjenværende originalmedlem og den eneste som har vært med på hvert album siden begynnelsen. Han er også bandets hoved-låtskriver.
Da Schaffer var 14 år fikk han sin første gitar og begynte å lage musikk. Som 16-åring hoppet han av skolen og flyttet hjemmefra og dro til Tampa i Florida. I de første årene som musiker slet Schaffer økonomisk, og måtte bo i bilen sin og forlatte hus. I 1985 startet han bandet Purgatory, som raskt skiftet navn til Iced Earth.
Schaffer spiller også i side-prosjektet sammen med Blind Guardian-vokalist Hansi Kürsch kalt Demons & Wizards.
Han ble observert som deltaker under stormingen av den amerikanske kongressen i januar 2021 og ble etterlyst av politiet (listet blant "most wanted" av FBI). Han meldte seg etter kort tid for politiet og erkjente seg 16. april 2021 som den første av medvirkende i stormingen skyldig. Schaffer antas å ha forbindelser med den høyreekstreme gruppen Oath Keepers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Schaffer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jon Schaffer på Apple Music 
(en) Jon Schaffer på Discogs 
(en) Jon Schaffer på MusicBrainz 
(en) Jon Schaffer på Encyclopaedia Metallum 
(en) Jon Schaffer på Spotify 
(en) Jon Schaffer på AllMusic
Katia Polletin

Katia Polletin (født 24. mars 1967) er en østerriksk barneskuespiller og arkitekt. 
Hun spilte tittelrollen i den vesttysk-sveitsisk-australske fjernsynsserien Heidi fra 1978, basert på Johanna Spyris to Heidi-bøker fra 1880 og 1881.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katia Polletin på Internet Movie Database 
(en) Katia Polletin hos The Movie Database
Bronkietreet

Bronkier er en forgrening av luftrøret som finnes innvendig i lungene. I likhet med luftrøret består bronkiene av bruskringer i forskjellig størrelse, bundet sammen av et sterkt lag av bindevev, slik at det dannes et bøyelig og elastisk rør.
Den første delen av løftrøret i hver lunge kalles hovedbronkien (bronchus principalis) og sitter plassert i lungeroten (hilus). Den kan regnes som stammen i bronkietreet, som altså er en trelignende forgrening av luftrøret som finnes i hver lunge. Forgreningene som går ut fra stammen (hovedbronkien) kalles bronkiegrener eller bronkioler (bronchus lobaris primerior, bronchus lobaris interior), mens de aller fineste forgreningene på bronkiolene kalles lungeblærer eller alveoler. Sistnevnte er omgitt av kapillarnettet i lungene, der all utskiftning (oksygen tilføres og karbondioksid utskilles) mellom blod og luft foregår.
Bronkieveggene består av glatt muskulatur som på innsiden er bekledd med av en slimhinne. Slimhinnen har i tillegg til slimceller også såkalte flimmerepitelceller, celler med mikroskopiske hår som gjør disse cellene bevegelige. Dette er celler som opptrer i grupper og beveger seg rytmisk sammen, slik at det oppstår en kontinuerlig bølgende bevegelse som skyver slimet i retning av svelget. Slim som cellene av ulike årsaker ikke klarer å passere ut i svelget hostes opp.


== Se også ==
Åndedrettssystemet
Luftrør
Lunge
Alveol
Skallethet

Skallethet er mangel av hårvekst, altså hårtap på hele eller deler av hodet. Relativt mange menn utvikler skallethet med stigende alder, og også en del kvinner om enn mye færre. Tilbøyelighet til skallethet er delvis arvelig (alopecia androgenetica). Høy panne er et omskrivende uttrykk for en begynnende skallethet.
Da skallethet ofte ansees som uønsket, markedsføres et antall produkter, både legemidler (Minoksidil/Finasterid) og naturmidler som skal motvirke hårtap og/eller fremme hårvekst. Enkelte velger å skjule tapt hår med parykk eller tupé. Det er også utviklet forskjellige former for hårtransplantasjon. Forskjellige frisyrer brukes også for å kamuflere delvis skallethet, se hentesveis.


== Se også ==
Alopecia areata (flekkvist håravfall)
Alopecia totalis (tap av alt hodehår)
Alopecia universalis (tap av alt kroppshår)
Hårtap (Alopecia androgenetica)
Oksidentalisme

Oksidentalisme (av latin occidentem, som betyr vest, solnedgang) er et begrep som beskriver det stereotype synet på Vesten i Østen. Ian Buruma og Avishai Margalit gjorde begrepet kjent i 2004 da de utga boka Occidentalism: the West in the Eyes of its Enemies. Begrepet ble skapt som en motpol til orientalisme, som Edward Said tok i bruk som et sammendrag av den vestlige verdens stereotyper om de som bor i Orienten. Oksidentalismens stereotype bilde av Vesten og de som bor der inneholder klisjéer som effektivitet, utbredt gledesløshet og sjelløs kunnskap på bekostning av opplyst visdom.


== Litteratur ==
Bonnett, Alastair: The Idea of the West: Culture, Politics and History, 2004
Xiaomei Chen: Occidentalism : a theory of counter-discourse in post-Mao China, 2002
Alt kan repareres

Alt kan repareres er Jokke & Valentinernes første album. Det kom ut i 1986. Bandet måtte slite for å få råd til studioinnspilling. De ga ut plata på plateselskapet VEPS mens CD-en kom på JEPS (Jokkes Eget Plateselskap). Mastertapene forsvant etter første VEPS-pressing av denne LP-en, noe som førte til at andre-pressinga på VEPS og alle seinere utgivelser på vinyl og CD er opptak fra et vinyl-eksemplar.
«Alt kan repareres» er også navnet på en sang av Jokke & Valentinerne.


== Sporliste ==
«Intro» (Joachim Nielsen)
«Hvis jeg var deg» (Joachim Nielsen)
«Uskydighet» (Joachim Nielsen)
«Action» (Joachim Nielsen)
«Hvor er du nå» (Joachim Nielsen)
«Nederlag» (Joachim Nielsen)
«Feig» (Joachim Nielsen)
«Søvnløse netter» (Joachim Nielsen/Håkon Torgersen)
«Øl» (Joachim Nielsen)
«Snyltegjesten» (Joachim Nielsen)
«Hvor har du vært» (Joachim Nielsen)
«Pene ben» (Joachim Nielsen)
«En skabbete hund krysser sine spor» (Joachim Nielsen)


== Medvirkende ==


=== Jokke & Valentinerne ===
Joachim Nielsen: Vokal, gitar, låtskriver, produsent
May Irene Aasen: Trommer, produsent
Håkon Torgersen: Bass, låtskriver, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Waldemar Hepstein: Orgel (på «Nederlag»)
Lars Bjerkmann: Kor
Geir Sandøy: Munnspill
Svein Solberg: Produsent, tekniker
Christopher Nielsen: Artwork


== Eksterne lenker ==
(en) Alt kan repareres på Discogs
Et hundeliv

Et hundeliv er det andre albumet til Jokke & Valentinerne. Det ble gitt ut i 1987 og var det andre og siste på plateselskapet VEPS (Vårt Eget PlateSelskap).


== Sporliste ==
«Plenty» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen)
«Tida er inne» (Joachim Nielsen)
«Midt i en drøm» (Joachim Nielsen)
«CIA» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen/Stein Randgaard)
«Det drypper» (Joachim Nielsen)
«Suksess» (Joachim Nielsen)
«Sola skinner» (Joachim Nielsen)
«Spenn» (Joachim Nielsen)
«Gjeld» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen)
«Alt kan repareres» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen)
«Et hundeliv» (Joachim Nielsen)
«Billa» (Joachim Nielsen)
«To fulle menn» (Joachim Nielsen)


== Medvirkende ==


=== Jokke & Valentinerne ===
Joachim Nielsen: Gitar, vokal, orgel, låtskriver, produsent
May Irene Aasen: Trommer, låtskriver, produsent
Håkon Torgersen: Bass, låtskriver, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Brødrene Nielsen - synthesizer
Bitten Forsudd - kor, arrangement
Ida Lind - kor, arrangement
Lars Birkelund - kor, arrangement
Mikael Holmberg - kor, arrangement, munnspill på Det drypper
Carl Petter Opsahl - klarinett på Det drypper
Lars Bjerkmann - sologitar på Det drypper
Geir Birk Nilsen - orgel på Alt kan repareres
Svein Solberg - tekniker
Jan-Arne Rundgren - tekniker
Stein Randgaard - låtskriver på CIA
Christopher Nielsen - coverdesign
Waldemar Hepstein - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Et hundeliv
Salomon Jadassohn

Salomon Jadassohn (født 13. august  1831 i Breslau i Preussen, død 1. februar 1902 i Leipzig i kongeriket Sachsen) var en tysk romantisk komponist, pianist, musikkteoretiker og musikkpedagog.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Salomon Hadassohn ble født i en jødisk familie og fikk sin første musikalske utdannelse i Breslau hos Moritz Brosig; fra 1848 var hans lærer Moritz Hauptmann ved Leipzig-konservatoriet, og fra 1849 til 1851 studerte han under Franz Liszt i Weimar.


=== Musikerkarriere ===
Etter musikkstudiet ble han dirigent for koret i Leipzig-synagogen. På slutten av 1860-tallet dirigerte han Evterpe-konsertene i Leipzig, og i 1871 ble han knyttet til konservatoriet i byen. Han var lærer i musikkteori, klaver og komposisjon. På 1880-tallet var han dirigent for konsertforeningen i Danzig. Han ble så utnevnt til Martin Traugotts etterfølger som dirigent for det filharmoniske koret og orkesteret ved operaen i Bremen. Senere flyttet han tilbake til Leipzig, hvor han døde.
Hans komponistgjerning var svært allsidig; han skrev symfonier, serenader for orkester, ouverturer, konserter for klaver og orkester, kammermusikk, klaverstykker, korverk og lieder samt vokalduetter og sakrale verk. En rekke av sine verk offentliggjorde han under pseudonymet «Olivier». Han utgav også flere musikkteoretiske skrifter, som i sin tid fikk stor oppmerksomhet. I dag er Jadassohns verk og skrifter i stor grad glemt.
Han nøt et fremragende ry som musikkpedagog. Til hans kjente elever hørte Frederick Delius, Camillo Schumann, Oskar Böhme, George Whitefield Chadwick, Sergei Bortkewitsch og ikke minst Christian Sinding.


=== Familie ===
Salomon Jadassohn var gift med sangpedagogen Helene Friedländer (1843–1891). Sønnen Alexander Jadassohn (1873–1948) ble musikkfiorlegger; datteren Beate (1878 til etter 1955) skrev barnebøker under navnene Beate Frederich og Beate Jacoby. Datteren Bertha Jadassohn (1880–1934) giftet seg i 1904 med komponisten Leo Fall.


== Musikkverk (utvalg) ==
Fantasie für Orgel op.95
Klaviertrio op.85
Klavierquintett für Klavier, zwei Violinen, Viola und Violoncello op. 126
Quartett in c-Moll für Violine, Viola, Violoncello und Klavier op. 77
Quartett für Klavier, Violine, Bratsche und Violoncello op. 109
Serenade für Bläser op. 104
Klaviertrio für Piano, Violine und Violocello op. 16


== Skrifter ==
Die Formen in den Werken der Tonkunst
Harmonielehre
Kanon und Fuge
Instrumentationslehre


== Referanser ==
Trøndersk mesterskap (korpsmusikk)

Trøndersk mesterskap er en konkurranse for trønderske skolekorps, voksenkorps/amatørkorps og aspirant/juniorkorps. Arrangementet arrangeres av Norges Musikkorps Forbund. Konkurransen avholdes årlig i månedsskiftet januar/februar, på søndag og avholdes i Olavshallens Store sal, Lille sal og Kammersalen.
Konkurransen er delt i 8 divisjoner, tre for skolekorps og tre for amatørkorps samt en klasse for aspirant/juniorkorps og en åpen klasse. Det er fri påmelding til konkurransen, noe som betyr at divisjonen korpset velger å delta i, ikke nødvendigvis er i samsvar med tidligere resultater. Både janitsjarkorps og brassband kan delta i samme divisjon. I 2007 deltok 41 korps, med tilsammen 1500 korpsmusikere. I 2019 deltok 73 korps (inkludert aspirant/juniorkorps).
Korpsene blir vurdert av dommere som setter en poengsum mellom 0 og 100, der 100 er makssum. Vinner i 1. divisjon voksenkorps/amatørkorps og 1. divisjon skolekorps blir utropt til «Trøndersk mester». tillegg deles det ut en pris til beste instrumentgruppe i hver divisjon. Tidligere ble det korpset som fikk flest poeng, uavhengig av divisjon, utnevnt "dagens korps".


== Tidligere vinnere ==
Trøndersk mester skolekorps (1. divisjon)2003 – Grenaderkorpset
2004 – Grenaderkorpset
2005 – Åsvang og Eberg skolekorps
2006 – Byåsen skolemusikkorps
2007 – Tillerbyen skolekorps
2008 – Byåsen skolemusikkorps
2009 – Byåsen skolemusikkorps
2010 – Byåsen skolemusikkorps
2015 - Byåsen skolemusikkorps, 95 poeng
2016 - Byåsen skolemusikkorps, 96 poeng
2017 - Byåsen skolemusikkorps, 97 poeng
2018 – Byåsen skolemusikkorps, 97 poengTrøndersk mester voksenkorps (1.divisjon)2004 – Ila Brass Band
2005 – Musikkforeningen Nidarholm & Ila Brass Band (delt seier)
2006 – Ila Brass Band
2007 – Ila Brass Band
2008 – Ila Brass Band
2009 – Ila Brass Band
2010 – Ila Brass Band
2011 – Ila Brass Band
2012 – Musikkforeningen Nidarholm
2013 – Ila Brass Band
2014 – Musikkforeningen Nidarholm
2015 - Ila Brass Band, 98 poeng
2016 - Ila Brass Band, 94 poeng
2017 - Ila Brass Band, 95 poeng
2018 – Ila Brass Band, 96.5 poeng (Musikkforeningen Nidarholm 97 - 3 poeng)Dagens korpsSkolekorps

2006 – Byåsen skolemusikkorps (vinner 1.div)
2007 – Nypvang og Spongdal skolemusikkorps(vinner 2. divisjon, 94p)Amatørkorps

2007 – Ila Brass Band (vinner 1. div)


== Eksterne lenker ==
Norges Musikkorps Forbunds informasjonsside om Trøndersk Mesterskap
Norges Musikkorps Forbunds infoside om TM
Shire (elv)

Shire en elv i det sørlige Malawi og sentrale Mosambik. Shire er Malawis viktigste elv og er 402 km lang. Elva renner fra den sørlige enden av Malawisjøen og renner ut i Zambezi i Mosambik. En demning ved Liwonde regulerer vanntilsiget fra Malawisjøen. Et rikt dyreliv som elefanter, flodhest, krokodiller og antiloper er avhengig av planter som vokser på elvebreddene.
Grand opéra

Grand opéra (fransk stor opera) er en betegnelse som fra begynnelsen ble brukt for å skille den gjennomkomponerte franske opera fra opéra comique, men som nå fortrinnsvis refererer til den påkostede, dekorative operagenren som var fremherskende i Paris mellom 1830 og 1850. Grand opéra var en spektakulær scenisk genre som krevde påkostede dekorasjoner og et dyrt scenemaskineri, et stort orkester og kor og tallrike solistroller. Emnene var hovedsakelig hentet fra historien.
Andre komponister som skrev grand opéra var Rossini, Halévy, Spontini, Wagner og Verdi.
Hovedrepresentantene for sjangeren var komponisten Giacomo Meyerbeer og hans librettist Eugène Scribe, med Les Huguenots (1836) og Le Prophète  (1849). Fram til utbruddet av første verdenskrig hørte disse to til de mest spilte operaene. Andre komponister som skrev grand opéras er Richard Wagner (Rienzi, 1842), Gaetano Donizetti (Dom Sébastien, 1843), Hector Berlioz (Les Troyens, 1858) og Giuseppe Verdi (Jérusalem, 1847; Les vêpres siciliennes, 1855; Don Carlos, 1867).


== Litteratur ==
Anselm Gerhard: Die Verstädterung der Oper. Paris und das Musiktheater des 19. Jahrhunderts. Metzler, Stuttgart 1998. ISBN 3-476-00850-9
Junold, Arkadi: Die grand opera bei Verdi, Wagner, Berlioz und Tschaikowsky, Arkadien Verlag, Berlin: 2011, ISBN 978-3-940863-31-7
Barbara

For å lese om den franske sangartisten Barbara, se Monique SerfBarbara er et kvinnenavn utledet av det greske ordet barbarus (βαρβαρος) som betyr «fremmed».


== Utbredelse ==
Barbara var, sammen med andre former av navnet, det femte vanligste kvinnenavnet i Tyskland i senmiddelalderen.Barbara var et vanlig navn i England på 1200-tallet og igjen fra 1500- til 1700-tallet. Navnet var også svært vanlig rundt 1930-årene.

Barbara var et svært populært navn i USA fra 1930-årene til 1950-årene.

Barbara er i dag blant de mest brukte navnene i befolkningene i Polen, Slovenia og USA.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Babs og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Sankta Barbara, legendarisk martyr og katolsk helgen
Barbara Cartland, engelsk forfatter
Barbara Hendricks, amerikansk-svensk operasanger
Barbara McClintock (1902–1992), amerikansk forsker
Barbara Bush (1925–2018), mor til den amerikanske presidenten George W. Bush
Barbara Walters (1929–), amerikansk journalist
Barbara, artistnavn for den franske sangeren Monique Serf
Barbra Streisand, født Barbara Joan Streisand, amerikansk sanger


== Se også ==
Barbar – begrep for «utlending»
Santa Barbara – by i USA
Santa Barbara (TV-serie) – amerikansk såpeopera
Barbara (TV-film), forestilling fra fjernsynsteatret, 1969
Barbro
Barbie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Barbara
(en) Think Baby Names: Barbara
Patrick Calcagni

Patrick Calcagni (født 5. juli 1977 i Sorengo) er en sveitsisk landeveissyklist.
Calcagnii startet karrieren i det italienske laget Vini Caldirola i 2000. Han ble også sveitsisk mester på tempo denne sesongen. I sitt siste år med det italienske laget tok han en etappeseier i Japan rundt. Fra 2005 syklet han for ProTour-laget Liquigas. Sesongen etter debuterte han i Tour de France.
I Tour de Romandie 2007 vant han spurtkonkurransen.
I 2008- og 2009-sesongen syklet han for Barloworld.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Calcagni – ProCyclingStats 
(en) Patrick Calcagni – Cycling Archives 
(en) Patrick Calcagni – Cycling Quotient
Ferniss

En ferniss er et lakkaktig stoff som smøres over et ferdigtørket maleri.  Det skal ligge som en gjennomsiktig hinne mellom malerfargene og luften og beskytte mot støv og annet som ellers legger seg over den malte overflaten, og gi motstand mot vann og fuktighet. Hovedpoenget med ferniss er at hvis et maleri får støvskader/røykskader el. lignende, vil dette sette seg i fernissen, og ikke i selve bildet. En erfaren kunstrestoratør vil kunne fjerne fernissen, for å så legge på ny, og med dette gjennopprette den opprinnelige gløden til bildet.
Fernissen består av harpiksstoff og løsemiddel(er). Fra gammelt bruktes sandarak eller mastiks, og fra tidlig på 1800-tallet ble dammarharpiks tatt i bruk. I dag bruker mange kunstig framstilte harpikstyper. De gamle hadde både fordeler og ulemper som de nyere tilsynelatende har bedre orden på. Der var tidligere nesten like mange oppskrifter som der var kunstnere som brukte ferniss.


== Ferniss på oljemaleri ==
Fernissen er ofte så diffusjonstett at tørkeprosessen i oljefargene stopper opp. Det er da viktig at det som er innerst er helt tørt. Et ufernissert oljemaleri vil ofte ha en overflate der penselstrøk og pigmentkornene i malingen har satt ujevne spor, med reflekser som ikke alltid harmonerer. Fernissen vil derfor gi en jevnere overflate, gjerne med oppfriskede farger. Det finnes også fernisser som gir mattere overflater på bekostning av skarpheten i konturene i billedet.
Hurtigtørrende ferniss blir brukt til korrektur. Den legges over et felt av bildet der en ønsker å forandre noe, for å hindre at innerste fargelags kjemi inngår uheldige forbindelser med det nye, samt gi et «blankt ark» å legge fargene på.
En god ferniss som er lagt på lag for lag er enkel å fjerne med løsemiddel. Riktig gjort, blir maleriet uforstyrret av en slik rensing. Noen av de gamle mestere brukte imidlertid å lasere ved hjelp av fernisslagene, slik at bildene deres må restaureres med både våkenhet og omhu.


== Annen bruk ==
Også møbler og annet treverk blir fernissert, da ofte med størknende oljer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Winsor & Newton Retningslinjer for fernissering Arkivert 23. februar 2016 hos Wayback Machine.
Retningslinjer fra Golden
Svart sauemaur

Svart sauemaur (Formica fusca) er en svart, middelstor maur som er vanlig i store deler av Norge. Den har relativt små kolonier med færre enn 500 arbeidere. 
Svart sauemaur er svært lik vanlig sauemaur (Formica lemani)
Noen ganger forekommer de tilfeldig i hus på jakt etter mat, ofte skjer dette tidlig om våren. Vanligvis forsvinner de av seg selv i løpet av kort tid, da det mot sommeren blir lettere å finne mat ute. 
Svart sauemaur kan anlegge reir (koloni) i myke materialer innendørs, i hulrom i vegger og tak.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8


== Eksterne lenker ==
(en) Svart sauemaur i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svart sauemaur hos Artsdatabanken 
(sv) Svart sauemaur hos Dyntaxa 
(en) Svart sauemaur hos Fauna Europaea 
(en) Svart sauemaur hos Fossilworks 
(en) Svart sauemaur hos ITIS 
(en) Svart sauemaur hos NCBI 
(en) Kategori:Formica fusca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Formica fusca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Formica fusca – detaljert informasjon på Wikispecies