Eidskog

Eidskog (skogfinsk: Ejtskoa) er den sørligste kommunen i Innlandet. Den grenser i nord mot Kongsvinger og Sør-Odal, i vest mot Aurskog-Høland og Nes. Eidskog er ellers en grensekommune mot Sverige (mot øst og sør). Kommunen har tre kirker, Eidskog kirke (1665), Magnor kirke (1923) og Vestmarka kirke (1883).


== Geografi ==


=== Elver, fjell og vann ===
Elver: Buåa – Vrangselva
Fjell: Hornkjølberget
Innsjøer: Baksjøen – Nordre Billingen – Søndre Billingen – Busjøen – Digeren – Store Gaustadsjøen – Harstadsjøen – Havsjøen – Helgesjøen – Hesbølsjøen – Holmsjøen – Hornsjøen – Ingelsrudsjøen – Nessjøen – Skjærvangen – Stangnessjøen – Steineia – Store Børen – Tannsjøen – Veslebøren – Søndre Øyungen – Øysjøen – Nordre Åklangen – Søndre Åklangen


=== Klima ===
Eidskog har innlandsklima med relativt lite nedbør, kalde vintre, varme sommere og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961–1990 er gitt i tabellen nedenfor.

Det ble (med noen avbrudd) drevet meteorologiske målinger i regi av Meteorologisk institutt i Eidskog i perioden 1890−2005. Høyeste og laveste offisielt registrerte temperaturer i kommunen er henholdsvis 34,2 grader 6. august 1975 på Skotterud og −37,5 grader 14. januar 1918 på Åbogen.


== Historie ==

Navnet Eidskog er gammelt og ble brukt om området mellom dagens Kongsvinger i Norge og Arvika i Sverige. Eskoleia, veien gjennom Eidskog, var (og er for så vidt fortsatt i form av riksvei 2) en av de viktigste ferdselsårene mellom Norge og Sverige. Den nevnes allerede i sagatiden, og ble etter kanoniseringen av Olav den hellige del av en viktig pilegrimsvei fra Europa til Nidaros. Ved Midtskog, i dag kalt Matrand, ble en stavkirke reist på 1100-tallet. Dagens Eidskog kirke er bygd på samme sted, og er fra 1665.
Veien gjennom Eidskog har også vært viktig militært sett, og flere ganger opp gjennom historien har svenske styrker rykket inn i Eidskog. Det ble bygget flere forsvarsverk i området for å stoppe dem, blant annet ved Magnor og Matrand, men hovedforsvaret var ved Kongsvinger festning.
Siste gang svenskene angrep gjennom Eidskog var i 1814, da generalmajor Carl Pontus Gahn 31. juli krysset grensen, og marsjerte mot Kongsvinger. Han ble stoppet ved Lier skanse nær Kongsvinger den 2. august av oberstløytnant Krebs, og trakk seg tilbake til Eidskog. Den 4. august rykket Krebs etter for å drive svenskene helt ut av landet. De to styrkene møttes i slaget ved Matrand, som var den blodigste trefningen under hele krigen, og endte med norsk seier.
Senere på året havnet Norge i union med Sverige, og fiendtlighetene ved grensen opphørte for denne gang. At veien gjennom Eidskog var en viktig forbindelsesrute mellom de to landene, ble ytterligere understreket ved åpningen av Grensebanen i 1865, som knyttet Christiania til Stockholm.
Eidskog ble en selvstendig kommune fra 1. januar 1861 ved utskilling fra Vinger kommune. Den nye kommunen hadde da 6 920 innbyggere.
I 2001 ble Eidskog kjent for sin behandlingsgaranti. Det ble lovet at kommunen ville sørge for at innbyggerne ikke trengte å vente mer enn seks uker på en operasjon. Andre garantier kommunen ga gjaldt barnehageplass, tomt, ved og sommerjobb.
Få år senere, i 2008, hadde kommunen et driftsunderskudd på 42 millioner kroner og en samlet gjeld på 500 millioner kroner, den høyeste per innbygger i Hedmark.I perioden 1900–1910 var det 21 skoler i Eidskog, blant dem Skotterud, Magnor, Enderud (som brant ned), Finsrud, Vestmarka, Børli, Fjeld, Matrand og Nevjen.


== Næringsliv ==
Eidskogs viktigste bedrifter er sentrert rundt glass og aluminium: Hydro Extrusion Norway, H-Vinduet og Magnor Glassverk. Alle disse tre holder til ved tettstedet Magnor  
Utover dette finnes det noen små mekaniske verksteder og snekkerbedrifter. Mange av innbyggerne i arbeidsfør alder pendler til Kongsvinger og Oslo for å opprettholde normal lønnsinntekt. Kommunen er den største arbeidsgiveren i Eidskog. I tillegg settes det stadig igang ulike prosjekter med statlig finansiering for å bidra til lokal sysselsetting. Et eksempel på dette er etableringen av Magnor Næringshage AS høsten 2006 som et samarbeid mellom lokalt næringsliv, kommune og SIVA.
Eskoleia Møbel var en del av firmaet Eskoleia, og var lokalisert på Magnor. De var Norges eneste sofaprodusent på innlandet og fikk mye oppmerksomhet for designsofaene Hea, Blester og Spon. Eskoleia Møbel ble sommeren 2007 solgt til Gulberg Produktdesign og ble drevet under navnet BG Norge. Firmaet ble slått konkurs i 2009.
30. juni 2020 offentliggjorde den norske møbelprodusenten Vestre AS planer om å bygge en møbelfabrikk på Magnor. Investeringen er den største i norsk møbelindustri på flere tiår. Fabrikken «The Plus» er tegnet av BIG Bjarke Ingels Group i København og stod ferdig høsten 2021. I januar 2022 ble det fremsatt kritikk om at etableringen av den nye fabrikken ikke hadde generert så mange nye arbeidsplasser for innbyggere i Eidskog som det var gitt løfter om.


== Kommunale tjenester ==
Kommunen har to barnehager, to oppvekstsentre, to barneskoler, én ungdomsskole og én kulturskole. Eidskog Montessoriskole ble opprettet i 2008 etter at Vestmarka skole ble nedlagt. Eidskog har samme sosiale og økonomiske struktur som Oslo indre øst. Dette gjør det nødvendig med en slik sterk satsing på tiltak for barn og unge. Kommunens framtid ligger i at de yngste får utdanning og arbeid utenfor kommunen.
Eidskog kommune har organisert enkelte tekniske tjenester i egne kommunale foretak (KF). Et eksempel på et slikt foretak er Eidskog Næringsservice KF.


== Politikk ==


=== Kommunestyrevalget 2019 ===


=== Kommunestyrevalget 2015 ===


=== Liste over ordførere ===
Note:
1861– : Andreas Magnus Andersen
1861–1872: Henry T. Fearnley
1872–1879: Haagen Pedersen Malmer
1879–1895: Meldal Johnsen
1895–1897: O. Løken
1897–1901: Hans Taugbøl
1901–1905: Johan Johansen Stenslet
1905–1907: O. Løken
1908–1913: Otto Pram
1914–1915: Ole Fagernes
1915– : M. T. Huse
1916–1916: Olof Nilsson
1917–1919: Otto Pram
1920–1922: H. A. Rambøl
1923–1928: Thv. Taugbøl
1929–1934: Kaspar Billerud
1935–1945: Selmer Alm, Arbeiderpartiet
1945–1947: Hallgrim Sørli, Arbeiderpartiet
1948–1963: Sigurd Skjørberg
1964–1981: Ivar Delviken
1982–1983: Kaare Fjeld
1984–1999: Kåre Delviken
1999–2005: Ivar Skulstad, Arbeiderpartiet
2005–2007: Greta Storm Ofteland, Arbeiderpartiet
2007–2015: Knut Gustav Woie, Senterpartiet
2015–: Kamilla Thue, Arbeiderpartiet


== Severdigheter ==
Sootkanalen, det første sluseanlegget i Norge, for tømmerfløting
Glassblåsing ved Magnor Glassverk
Grenselosmuseet, til minne om fluktruta til Sverige under andre verdenskrig
Oppistun Børli, dikteren Hans Børli sitt hjemsted
Allmenninga («Ælminga»), bygdetun med samlinger fra Eidskog Museum
Morokulien, til minne om langvarig fred med Sverige
Rønning Treski, se og lær hvordan man lager treski av Norges eneste treski produsent


== Kjente eidskoginger ==
Alfred Ljøner (1893–1958), politiker og fagforeningsleder, formann i  Norsk Skog- og Landarbeiderforbund
Per (Oddvar) Løken (1918–1986), Margarinkonge, gründer og forretningsmann.
Hans Børli (1918–1989), dikter
Anne-Lise Bakken (1952–), tidligere stortingsrepresentant (Ap) og statsråd
Karin Andersen (1952–), stortingsrepresentant (SV) 1997–2021
Ivar Skulstad (1953–), politiker (Ap)
Inger Marie Berg (1955–), smykkekunstner
Tor Alex Erichsen (1955–), keramiker
Remi Eriksen (1967–), konsernsjef, DNV
Wilhelm Brenna (1979–), juniorverdensmester i skihopp


== Referanser og fotnoter ==


== Litteratur ==
Lillevold, Eyvind (1894–1978) (1965). Vinger og Eidskog. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eidskog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Eidskog i Store norske leksikon
(no) Kommunefakta Eidskog - Statistisk sentralbyrå
(no) Eidskog museum