jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alkekonge

Alkekonge (Alle alle) er en pelagisk dykkende sjøfugl og den minste av alkene (Alcini), en monofyletisk gruppe som tilhører familien alkefugler (Alcidae). Arten er trolig den mest tallrike sjøfuglarten i verden. Den globale bestanden er anslått til cirka 15 millioner par.


== Beskrivelse ==
Alkekongen er en liten, tettbygd og kompakt alkefugl med korte bein og et kort, butt nebb. Fjærdrakten er svart på oversiden og hvit på undersiden. Nebb og lemmer er svarte. Om vinteren blir arten hvit i strupen, på halssidene og på brystet. Den blir omkring 17–20 cm lang og veier typisk 130–200 g.


== Utbredelse og atferd ==
Alkekongen er en høyarktisk art som hekker på Baffinøya i Canada, på Grønland, Jan Mayen og Svalbard, samt på Frans Josef Land, Novaja Semlja og Severnaja Semlja i Russland.
Arten lever i store kolonier på fjellrike kyster med isfritt hav. Den bygger sitt reir i fjellsprekker og under store steiner. Den legger oftest bare ett egg som paret sammen ruger i mellom 28 til 31 døgn. Når ungene er flygedyktige etter cirka 27 døgn, forlater de reiret sammen med hannen og flyr ut til sjøen.
Føden består i hovedsak av små krepsdyr, spesielt hoppekreps. Calanus glacialis dominerer i kalde vannmasser og Calanus finmarchicus (raudåte) i varme.


=== Underarter ===
Det er beskrevet to underarter; A. a. polaris, som hekker på Frans Josef Land, og den noe mindre A. a. alle, som forekommer innenfor resten av artens utbredelsesområde, inkludert Svalbard (der den er mest tallrike fuglearten).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alkekonge – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Alkekonge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alkekonge hos Artsdatabanken 
(sv) Alkekonge hos Dyntaxa 
(en) Alkekonge hos Fauna Europaea 
(en) Alkekonge hos Fossilworks 
(en) Alkekonge hos ITIS 
(en) Alkekonge hos NCBI 
(en) Kategori:Alle alle – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Alle alle – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alle alle – detaljert informasjon på Wikispecies
Steppehøne

Steppehøne (vitenskapelig navn Syrrhaptes paradoxus) er en fugl.
Den blir 30-41 cm lang. Den har en svart flekk på magen og undersiden av vingene er lyse.
Hannen har grått hode og bryst, oransje fjes og et grått brystbånd. Hunnen mangler brystbåndet, er mer stripet på overdelene, og har mindre kraftige farger.
Den har et lite, dueaktig hode og hals, men en kraftig og kompakt kropp. Den har lange, spisse vinger og hale, og en hurtig, direkte flukt. Flokker flyr til vannhull ved soloppgang og solnedgang. Føttene og tærne er fjærkledde.


== Eksterne lenker ==
(en) steppehøne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) steppehøne hos Artsdatabanken 
(sv) steppehøne hos Dyntaxa 
(en) steppehøne hos Fauna Europaea 
(en) steppehøne hos ITIS 
(en) steppehøne hos NCBI 
(en) Kategori:Syrrhaptes paradoxus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Syrrhaptes paradoxus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Syrrhaptes paradoxus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mongolturteldue

Mongolturteldue (Streptopelia orientalis) er en art i duefamilien (Columbidae) og inngår der i slekten Streptopelia. Det er først og fremst to distinkte raser av denne, Streptopelia orientalis orientalis på den sentrale taigaen i Sibir og Streptopelia orientalis meena i de åpne skogsområdene i Sentral-Asia.


== Eksterne lenker ==
(en) Mongolturteldue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mongolturteldue hos Artsdatabanken 
(sv) Mongolturteldue hos Dyntaxa 
(en) Mongolturteldue hos Fauna Europaea 
(en) Mongolturteldue hos Fossilworks 
(en) Mongolturteldue hos ITIS 
(en) Mongolturteldue hos NCBI 
(en) Kategori:Streptopelia orientalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Streptopelia orientalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Streptopelia orientalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Skjæregjøk

Skjæregjøk (vitenskapelig navn  Clamator glandarius) er en fugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjæregjøk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Skjæregjøk hos Artsdatabanken 
(sv) Skjæregjøk hos Dyntaxa 
(en) Skjæregjøk hos Fauna Europaea 
(en) Skjæregjøk hos ITIS 
(en) Skjæregjøk hos NCBI 
(en) Kategori:Clamator glandarius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Clamator glandarius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Clamator glandarius – detaljert informasjon på Wikispecies
Fylkesvei 76 (Akershus)

Fylkesvei 76 i Akershus gikk mellom Ottarsrud og Horgen i Frogn. Veiens lengde var 4,7 km.
Tidligere var veien del av riksvei 153, som opprinnelig også gikk mellom Dyrløkke og Ottarsrud.2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1390 og en delstrekning av fylkesvei 1381.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Frogn
Europavei 6 fra Horgen mot Europavei 134 Vassum, kun avrampe fra nord / pårampe mot nord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Odderøya fyr

Odderøya fyr er et havnefyr ved innseilingen til Vestre havn i Kristiansand. Fyret ble opprettet i 1832.
Fyrstasjonen er landfast og ligger på halvøya Odderøya, 1 km sør for kvadraturbebyggelsen. Fyrstasjonen er bygget samtidig med Oksøy fyrstasjon og har funksjonell og visuell forbindelse med denne og Grønningen fyrstasjon.
Fyrbygningen er oppført i tre med det opprinnelige lyktehuset innebygd i gavlen. En tåkeklokke henger i en galge foran hovedbygningen.
Anlegget omfatter maskinhus/fyrbetjentbolig, bryggerhus, oljebod, naust og brygge. Dagens bygningsmasse er i hovedsak oppført i 1874 da fyret ble flyttet og det første fyrhuset revet.


== Fyrets utvikling ==
Den opprinnelige fyrbygningen var liten, skrøpelig og lå lavt i terrenget ytterst på pynten. Fyrdirektøren hadde satt følgende ramme for anlegget: «Bekvemeligheder med største Økonomi og saavidt at et Par enslige Folk kan bo der». Også teknologien var enkel i starten. Hovedlampen var en rundbrenner med parabolsk reflektor som vendte sørover. Den var skjermet for bare å være synlig i trygt farvann mellom Grønningen og Oksøy og for å markere leden videre innover. I tillegg hadde fyret to flatbrennerlamper med reflektorer, én i retning Dybingen og én inn mot havnen. Alle tre lampene lyste ved brenning av rapsolje. Hovedlampen skulle være tent fra solnedgang til soloppgang hele året.
I 1874 ble fyret flyttet høyere opp dit den fredede fyrstasjonen ligger i dag og fikk høyere standard. Men heller ikke nå fungerte fyrlykten tilfredsstillende. I 1885 ble det derfor montert en fyrlampeoperatør som ga et blinkende lys for å skille fyrlyset fra bakgrunnsbelysningen fra byen. Året etter ble det satt opp en 700 kg tung tåkeklokke i en galge foran gavlveggen mot sjøen.
I 1914 fikk fyrlykten på Odderøya et 4. ordens linseapparat.
I 1927 og 1928 ble både fyrlykten og tåkeklokken elektrifisert. Dermed var det slutt på bæring og påfylling av petroleum, snyting av veker og pussing av sotete lampeglass og ruter.  Nødaggregat ble også installert.
I 1984 ble det satt opp en ny, moderne fyrlykt foran den gamle fyrbygningen. Linseapparatet fra 1914 ble overført til den nye lykten. Samtidig ble fyrstasjonen automatisert og avfolket.


== Status ==
Fyrstasjonen på Odderøya er et typisk, lite trefyr med tårn og lykt i gavlen på bolighuset. Fyrstasjon er et karakteristisk trekk i Kristiansands havnebilde og har fyrhistorisk og opplevelsesmessig verdi ved sin forbindelse til Oksøy og Grønningen fyrstasjoner. Det frittliggende tåkeklokkeanlegget er det eneste av sitt slag som er bevart i Norge. Fyrstasjonen ble fredet etter lov om kulturminner i 1994. Området har vært båndlagt av forsvaret, men er nå delvis frigitt som turområde. Vest-Agder fylkeskommune kjøpte anlegget fra Kystverket for 500 000 kroner i 2005.


== Eksterne lenker ==
«Odderøya fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fylkesvei 616

Fylkesvei 616 går mellom Kalvåg og Hansli i Bremanger kommune, med armer til Isane og til Måløy.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Før Bortnetunnelen ble åpnet 16. mai 2013 hadde Strekningen mellom Bortne og Kollsete betegnelsen Fv573Fylkesvei 573. Fergeforbindelsen mellom Smørhamn og Kjelkenes ble nedlagt etter at tunnelen ble tatt i bruk.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

BremangerSmørhamnsvegen 

Hornelsvegen 

Bortne


== Se også ==
Bremangersambandet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv616
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Oldeide-Måløy
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Ytre Bremanger landfast
EY

EY (kjent som Ernst & Young inntil 1. juli 2013) er et internasjonalt selskap med tjenester innen rådgivning, revisjon, skatte- og avgiftsrådgivning og forretningsjus og transaksjoner.
Dagens selskap er et resultat av fusjoner mellom en rekke mindre selskaper, og virksomheten kan spore sine røtter tilbake til 1849, da Harding & Pullein ble stiftet i England. I 1989 ble Ernst & Whinney slått sammen med Arthur Young. Disse to var henholdsvis de fjerde og femte største revisjonsselskapene i verden. Den siste, store fusjonen kom i 2002, da selskapene slo seg sammen med Arthur Andersen & Co i 56 land.
EY hadde i 2019 260 000 ansatte i over 150 land. Det internasjonale hovedkontoret ligger i London i England.
I Norge er EY det største revisjonsselskapet og har ca. 1 900 ansatte fordelt på 38 kontorer. Hovedkontoret finnes i Oslo.
Hvert år arrangerer EY verdens største vekstskaperprogram, EY Entrepreneur Of The Year (EOY), for å fremheve og hedre dem som skaper arbeidsplasser, varige verdier og vekst i samfunnet. EOY ble startet i USA i 1986, og avholdes nå i over 50 land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ernst & Young – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pier Luigi Nervi

Pier Luigi Nervi (født 21. juni 1891 i Sondrio, død 9. januar 1979 i Roma) var en italiensk arkitekt og ingeniør. Han tok eksamen ved universitetet i Bologna i 1913. Nervi er kjent for sin begavelse innenfor konstruksjonsteknikk og sin nytenkning i bruk av armert betong.Nervis arbeider:

Utstillingsbygget i Torino, Italia (1949)
UNESCOs hovedkvarter i Paris, Frankrike (1950) (i samarbeid med blant andre Marcel Breuer)
Palazzetto dello Sport i Roma, Italia (1958)
Olympiske Stadion i Roma, Italia (1960)
Palazzo del Lavoro i Torino, Italia (1961)
Papirmøllen i Mantova, Italia (1962)
George Washington Bridge Bus Station i New York, USA (1963)
Tour de la Bourse i Montréal, Canada (1964)
Field House på Dartmouth College i New Hampshire, USA
Cathedral of Saint Mary of the Assumption i San Francisco, USA (1967) (i samarbeid med Pietro Belluschi)
Den store audienshallen sør i Vatikanstaten (kalt Aula Nervi inntil 1978) (1966/1971)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pier Luigi Nervi – Olympedia 
(en) Pier Luigi Nervi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Pensjonsrettighet

Pensjonsrettighet er avtalt rett til ytelser i henhold til en pensjonsplan – typisk i forbindelse med en av fire utfall eller hendelser: opphør av medlemskap før oppnådd pensjonsalder, uførhet, død eller langt liv. Fripoliser og oppsatte rettigheter er eksempler på pensjonsretter.
Pensjonsretter er normalt finansiert («fondert») og administrert av en pensjonsinnretning – en generell betegnelse som omfatter såvel pensjonskasser som livsforsikringsselskaper. 
Alternativt kan pensjonsretten være et ikke-fondert løfte om fremtidig pensjonsutelse fra en arbeidsgiver til en ansatt eller et ansattefellesskap, administrert av bedriften eller dennes oppdragstaker. Slike avtalteregulerte ordninger kalles oftest driftspensjonsordninger.
Oppsatte rettigheter

Oppsatte rettigheter er det tekniske uttrykket som brukes i sammenheng med pensjon man har rett på men ikke har tatt ut, som regel fordi man ikke har nådd stillingens aldersgrense. Det er Statens pensjonskasse som har denne ordningen for folk som har jobbet i det offentlige i minimum tre år, men som siden har fått en jobb som gjør at de ikke lenger er medlem av Statens pensjonskasse. I alt har Statens pensjonskasse om lag 300 000 personer med oppsatte rettigheter. Ved et kvalitetssikringsarbeid i 2008 avdekket man 2900 som ikke var registrert, men som hadde slike rettigheter. 
Tidligere ansatte i offentlig sektor med minimum tre års tjenestetid har «oppsatt rett» til pensjon. Denne utløses ved innvilgelse av permanent uførepensjon eller en tidsbegrenset uførestønad i folketrygden, eller når man når stillingens aldersgrense eller når man ved 67 år tar ut folketrygdens alderspensjon. Den som fortsatt er ansatt ved nådd alder eller ved uførepensjonering har ingen «oppsatt rett» – men en regulær rett til pensjon etter forsikringsavtalen.
I kollektive pensjonsavtaler i arbeidsforhold gjelder tilsvarende regler. Antall år den enkelte må ha vært medlem i pensjonsavtalen for å få en såkalt fripolise kan dog variere noe. 
I Obligatorisk tjenestepensjon (OTP) er kravet 12 måneder. Hvis ansatte slutter etter mindre enn 12 måneders opptjening blir verdien av vedkommendes pensjon tilført pensjonsordningens innskuddsfond.
I private pensjons- og renteforsikringer har man ikke regler om oppsatt pensjon, her er det verdien av pensjonen når premiebetalingen avsluttes som avgjør om pensjonsavtalen har en restveri. Restverdien av en renteforsikring tegnet uten skattefradrag for innbetalt premie kan gjenkjøpes – verdien kan heves. 
EPES/EPA-forsikringer kan ikke gjenkjøpes.


== Eksterne lenker ==
Kvalitetssikring av medlemsdata Pressemelding fra Statens pensjonskasse
Fleksibel pensjonsalder NOU 28 2008 kap. 15.12 Pensjonsregulering
Fripolise

Fripolise er faguttrykket på en pensjonsrett som ikke er fullt utbetalt for resten av avtalt opptjeningstid, og hvor således arbeidsgiver (sponsorselskapet) eller pensjonsrettighetshaveren har avbrutt premiebetalingen. 
Når man slutter i en jobb hvor man har en pensjonsordning vil personens del av pensjonsordningen overføres til en fripolise hvis man ikke fortsetter å betale på forsikringen selv. Hvis man velger å betale selv vil dette bli til en individuell pensjonsavtale (IPA). Hvis man senere ikke ønsker å betale videre på denne så vil den bli til en fripolise.
Fripoliser øker i verdi ved at de årlig blir tilført overskudd fra selskapet som håndterer fripolisen. Dette er enten et livsforsikringselskap eller et dedikert fripoliseselskap.


== Se også ==
Tjenestepensjon
Alderspensjon
Røykens venner

Røykens venner er en norsk interesseorganisasjon som ble stiftet i forbindelse med at røykeloven trådte i kraft 1. juni 2004. Organisasjonen ønsker en liberalisering av røykeloven for sine medlemmer. Helge Skogstad var initiativtaker og leder. Medlemstallet økte etter hvert til vel 2 000 og kontingenten var øremerket rettslig avklaring av hvorvidt det fortsatt skulle være lov å røyke i lokaler hvor kun medlemmer har adgang. 
Foreningen opprettet en del røykeklubber i samarbeid med utesteder. Men da disse ble pålagt å stenge i 2005, dabbet interessen for medlemskap av. Hardanger Hotel, som hadde en slik klubb, gikk imidlertid til sak mot staten. Hotellet tapte i første rettsintans, Oslo tingrett, våren 2006, men vant i Borgarting lagmannsrett i august 2007. Røykens venner har vært en støttespiller for Hardanger Hotel under den rettslige behandlingen av saken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
2500 røykere organisert
Henning Hauger

Henning Hauger (født 17. juli 1985) er en norsk fotballspiller og fotballeder som spiller for Bærum Sportsklubb. Han er også sportslig leder for Bærums ungdomsavdeling.
Han debuterte i Tippeligaen for Stabæk i 2003, og ble fast på laget i 2005, da Stabæk rykket opp igjen etter én sesong i 1. divisjon. Han er bror til tidligere Stabæk-spiller Andreas Hauger.


== Tidligere karriere ==
Hauger startet sin karriere som guttespiller i Stabæk Fotball og Stabæk Bandy. Det var først bandygutta han så opp til, men da hans seks år eldre bror, Andreas Hauger spilte seg inn på A-laget til Stabæk fotball, valgte han å satse på det samme. I 2002 ble han tatt opp i A-stallen til Stabæk, og et år senere fikk han sin debut som innbytter. I 2004 ble det enda flere kamper, da han kom inn som innbytter i tolv kamper, og scoret sitt første og andre mål. I denne perioden var Hauger først og fremst sett på som en offensiv midtbanespiller, og ble kjent i Stabæk-miljøet som gutten med Norges beste førstetouch. Han noterte seg for åtte mål frem til Jan Jönsson tok over roret, og han ble omskolert til defensiv midtbanespiller. Han forlot moderklubben sin til fordel for Hannover i 2011, men ble tatt farvel med som en helt i Stabæk, og fikk hedersordene; Henning Hauger er en helt spesiell spiller for Stabæk. I tillegg til å ALDRI ha mistet ballen én eneste gang i hele sin Stabæk-karrière, så er han bokstavelig talt født inn i klubben, med hele familien som har spilt bandy og fotball i en evighet for Stabæk. 


== Hannover 96 ==
Stabæk ble den 1. juli 2011 enig med Hannover 96 om en overgang på 3.5 millioner kr for Hauger. Han debuterte som innbytter  den 6. august mot TSG Hoffenheim


== Hauger for landslaget ==
Hauger har spilt over 40 aldersbestemte landskamper, og ble 18. januar 2006 tatt ut i A-landslagets tropp til treningskampene mot USA og Mexico. I kvalifiseringen til VM i 2010 ble han tatt ut hyppig i landslagstroppen, og startet også hjemmekampen mot Nederland 15. oktober 2008. Etter at Egil Olsen tok over landslaget i 2009 fikk Hauger i økende grad tillit, og han startet både bortekampen mot Nederland 10. juni, og hjemmekampen mot Makedonia 9. september, samt privatlandskampen mot Sør-Afrika 10. oktober. Gradvis etablerte Hauger seg som et fast innslag på landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henning Hauger – Transfermarkt 
(en) Henning Hauger – national-football-teams.com 
(en) Henning Hauger – WorldFootball.net 
(en) Henning Hauger – FootballDatabase.eu 
(de) Henning Hauger – fussballdaten.de 
(en) Henning Hauger – Soccerway 
(en) Henning Hauger – EU-Football.info 
(no) Henning Hauger – Norges Fotballforbund 
(en) Henning Hauger – FBref 
(es) Henning Hauger – as.com
Momarken travbane

Momarken travbane er en travbane (totalisatorbane) som ligger på Mysen i Indre Østfold kommune.
Travbanen på Momarken ble åpnet i 1920, og har en banelengde på 1000 meter. Travbanen har kjøredag på tirsdager.


== Storløp på Momarken ==
Norsk Trav oaks 3 år vbl/kbl hopper
Oaks revansje 4 år vbl/kbl hopper
Østfoldpokalen kalblods eliten
Steinlagers Æresløp varmblods eliten


== Litteratur ==
Travselskapet: Momarken – AS Momarken travbane 1920-1995, Momarken travselskap 1930-1995. Mysen (1995). ISBN 82-993526-0-6


== Eksterne lenker ==
Travbanens nettsted
Merkantilt Institutt

Merkantilt Institutt (nå Fagskolen Kristiania) startet opp i 1987. Ernst G. Mortensens Stiftelse kjøpte Merkantilt Institutt (MI) i 1993, og MI ble en del av NKS-Gruppen. 
NKS-Gruppen flyttet i 2005 til nye lokaler i Kirkegata i Oslo som ble gitt navnet Campus Kristiania og MI skiftet navn til Norges Kreative Fagskole (og Norges Merkantile Fagskole, som ble avviklet i 2008). I 2012 skiftet Norges Kreative Fagskole navn til Norges Kreative Høyskole (NKH), og i 2018 til Fagskolen Kristiania.
Den 1. september 2018 ble Fagskolen Kristiania et eget AS, og er en del av stiftelsen Høyskolen Kristiania. Fagskolen Kristiania tilbyr fagskolestudier i Oslo, Bergen og på nett.


== Eksterne lenker ==
Fagskolen Kristiania
Høyskolen Kristiania
Fylkesvei 557

Fylkesvei 557 går mellom Liavatnet og Ytrebygda i Bergen. Hele strekningen er under planlegging og bygging i ny trasé som firefelts motorvei som del av Ringvei vest. Veien vil i den forbindelse også bli forlenget fra Straume til Flyplassvegen.


== Historikk ==
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
I 2010 ble 3,5 km firefeltsvei inkludert Knappetunnelen åpnet. I 2015 ble den videreført som firefeltsvei til Liavatnet.
Frem til 2019 var fylkesvei 574 del av veien, og strekningen mellom Dolvikflaten og Ytrebygda var del av fylkesvei 556.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

BergenYtrebygdsvegen 

 Liavatnet-Sandeidet (7,5 km, fire felt) rampe (75 m) til VRiksvei 555 Sotraveien mot 555Fylkesvei 555 Beinastaden i Øygarden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv557
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ouzo

Ouzo (ούζο) er et gresk aniskrydret brennevin, ikke ulikt brennevinet Arak. Navnet har blitt brukt siden det 19. århundre, men det er ukjent når man første gang lagde ouzo. Ouzo er i utgangspunktet et klart brennevin, men når det tilsettes vann blir den melkehvit. Dette skyldes at de eteriske oljene er oppløsbare i alkohol, men ikke i vann. 


== Historie ==
Ouzoens historie er uklar, men enkelte mener det i en eller annen form kan dateres tilbake til antikken. En lignende drikk, raki, ble laget i Det bysantinske rike og senere i Det ottomanske rike; dette navnet fortsatt brukes på tyrkiske og arabiske drikker som minner sterkt om ouzo.
Den moderne ouzoproduksjonen begynte etter at Hellas ble uavhengig i det 19. århundre. Det tidligste senteret for produksjonen var Lésvos, og det lages fortsatt mye av brennevinet der. En av de største produsentene er Barbayiannis (Βαρβαγιάννης), som holder til på den sørøstlige delen av øya. 
I 1932 utviklet ouzoprodusenter en destillasjonsmetode hvor det brukes apparater av kobber, og dette er nå regnet som den rette måten å lage drikken på. 


== Produksjonsprosessen ==
Prosessen starter med at det lages sterk sprit fra pressede druer eller rosiner. Det kan også tilsettes urter eller bær under gjæringen. Den spesielle lukten og smaken kommer fra anis, men det er også vanlig å tilsette andre smaksstoffer, som blant annet koriander, kløver, lakris, mynte, fennikel, hasselnøtt og kanel; de forskjellige produsenter har alle sine egne oppskrifter. 
Alkoholen helles i kobberdestillasjonsapparater sammen med smaksstoffene og destilleres. Ouza av høy kvalitet brennes flere ganger. Spriten blandes så ut til omkring en styrke på omkring 40 %. og lagres i noen måneder.


== Bruk ==
Ouzo drikkes gjerne som en aperitif, ofte på et ouzeri. Den serveres gjerne med mezedes, småretter av fisk, blekksprut og kjøtt. Den drikkes normalt sakte, blandet med vann. 


== Se også ==
Tsipouro
Fylkesvei 540

Fylkesvei 540 går mellom Damsgård og Sandeidet i Bergen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Før Knappetunnelen ble tatt i bruk var Bjørgeveien mellom Sandeidet og Straume del av fylkesvei 557.
2019 ble den tidligere strekningen mellom Sandeidet og Straume del av fylkesvei 574.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

Bergen   (3,8 m) Løvstakktunnelen (⇓2 354 m, ⇑2 372 m)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv540
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 558

Fylkesvei 558 går mellom Gyldenpris og Haakonsvern i Bergen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 191 (Hordaland), og en delstrekning av fylkesvei 582.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv558
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Nikolaj Kruglov

Nikolaj Konstantinovitsj Kruglov (russisk: Николай Константинович Круглов; født 31. januar 1950 i Krasnyj Mys, Gorkij oblast) er en tidligere russisk skiskytter. Han representerte Sovjetunionen.
Under OL 1976 i Innsbruck vant han 20-kilometeren, og gikk tredje etappe på Sovjetunionens stafettlag som vant foran Finland og DDR.
Sønnen Nikolaj er også skiskytter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nikolaj Kruglov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nikolaj Kruglov – Olympedia 
(en) Nikolaj Kruglov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikolaj Kruglov – IBU