jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dahlener Heide

Dahlener Heide er et 180 km² stort, skogkledd høgdedrag i det nordlige Sachsen, på østsida av Elben mellom byene Dahlen og Belgern. Området ligger på mellom 100 og 200 moh.
Geologisk består Dahlener Heide av en serie med endemorener (Dahlener Endmoräne) fra nest siste og eldre istider (saale og elster). Hovedtrinnet strekker seg mellom Ochsensaal og Bockwitz; her er det avsatt en støtsidemorene med et svært velutvikla relieff. Her finnes høgdeforskjeller på opptil 55 m og hellinger på opptil 25°. Ved Schildauer Berg ligger en annen randmorene, som på det høgeste når opp til 217 moh. – Dahlener Heides høgeste punkt.
Etter nedisningene har smeltevatn jevna ut profilet og avsatt grusvifter og sandurer, og på sørsida av moreneplatåene finnes avsetninger av leire, silt, sand og grus. Mellom kvartære avsetninger finnes også stedvis rester av tertiære lag.
Jordsmonnet er i de sentrale, skogkledde delene av Dahlener Heide brunjord, men det finnes også strøk med skrinnere jordsmonn. Skogen domineres av gran, isprengt holt av bøkeskog.
Dahlener Heide er godt tilrettelagt for turgåere, med over 200 km med turveger.


== Eksterne lenker ==
WANDERFUL e.V. – Verein zur touristischen Förderung und Erhalt der Dahlener Heide
Faye Dunaway

Dorothy Faye Dunaway (født 14. januar 1941 i Bascom i Florida i USA) er en amerikansk skuespiller. Hun ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for filmene Bonnie and Clyde (1967) og Chinatown (1974) og vant prisen for rolletolkningen sin i filmen Network (1976). Dunaway har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Faye Dunaways foreldre var Grace April (født Smith 1922–2004), husmor, og John MacDowell Dunaway jr. (1920–1984). Han var yrkesmilitær og familien flyttet idelig rundt omkring, også i Europa. I en tid bodde hun i Mannheim i Vest-Tyskland. Etter eksamen ved University of Florida flyttet hun til New York City.


=== Skuespillerinne ===
I New York kom hun i 1962 med i Lincoln Center Rep. Company og hadde en del småroller, off-Broadway.
Dunaway gjorde sin filmdebut i 1967 i The Happening. Hennes store gjennombrudd kom samme år i Bonnie og Clyde der hun spiller en av tittelrollene mot Warren Beatty. Som en sval og grønnøyd blond skjønnhet kom hun under 1970-tallet til å bli en av de mest etterspurte skuespillerinnene i både i Hollywood og i internajonale filmer.
Faye Dunaway ble belønnet med en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle i 1976 for sin medvirkning i filmen Network. Hun har vært Oscarsnominert vie ytterligere to anledninger. Dunaway har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 
I 1981 spilte hun Joan Crawford i filmen Kjæreste mamma, basert på Christina Crawfords bok. Filmen fikk ujevne anmeldelser og Dunaway mottok en Razzie Award for dårligste kvinnelige hovedrolle, en pris hun delue med Bo Derek for hennes innsats i en Tarzanfilm. Ifølge Faye Dunaway ødela den filmen hennes karriere. De seriøse hovedrollene ble færre, og hun medvirket i filmer som Supergirl fra 1984.
Dunaway har vært gift to ganger, og fikk sitt første og eneste barn, sønnen Liam, da hun var 38 år gammel. Hun har også hatt en del meget omskrevne kjærlighetsaffærer, blant annet med Marcello Mastroianni, som hun traffe under innspillingen av Amanti (1968).


== Filmografi (utvalg) ==

1967 – Bonnie and Clyde

1970 – Little Big Man

1974 – Chinatown

1974 – Inferno i flammer

1975 – Tre dager for Condor

1976 – Network

1976 – De fordømtes reise

1978 – Eyes of Laura Mars

1981 – Kjæreste mamma

1984 – Supergirl

1987 – Barfly


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Faye Dunaway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Faye Dunaway – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Faye Dunaway på Internet Movie Database 
(sv) Faye Dunaway i Svensk Filmdatabas 
(da) Faye Dunaway på Filmdatabasen 
(da) Faye Dunaway på Scope 
(fr) Faye Dunaway på Allociné 
(en) Faye Dunaway på AllMovie 
(en) Faye Dunaway hos Turner Classic Movies 
(en) Faye Dunaway hos Rotten Tomatoes 
(en) Faye Dunaway hos TV Guide 
(en) Faye Dunaway hos The Movie Database 
Faye Dunaway på Twitter 
(en) Faye Dunaway på Internet Broadway Database
(en) Faye Dunaway på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Harry Shearer

Harry Julius Shearer (født 23. desember 1943 i Los Angeles i California) er en amerikansk komedieskuespiller og skribent. Han er kjent for sin barndomskarriere og hans stemme for ulike figurer i The Simpsons.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Dora Warren (født Kohn; død 2008) som var bokholder, og Mack Shearer. Foreldrene var jødiske innvandrere fra Østerrike og Polen. Da han var fire år gammel hadde han en pianolærer hvis datter fikk virke som barneskuespillerinne. Pianolæreren foretok et karriereskifte etter noen tid, og ble agent for barneskuespillere, etterso han på grunn av datteren kjente til folk og forhold i den bransjen. Han bad om tillatelse fra Shearers foreldre til å la gutten komme til en prøvespilling. Dette gikk bra.


=== Karriere ===
Julius' karriere begynte allerede som barn i filmer som The Robe (1953) og TV-serien The Jack Benny Program (serien gikk fra 1950 til 1965). Han var med i Saturday Night Live fra 1979 til 1980. Han ble sparket grunnet kreativ uenighet. Senere uttalte han: «Jeg var kreativ, mens de var anderledes» (org. «I was creative, they were different»).
Shearer har publisert tre bøker; Man Bites Town (en samling av Los Angeles Times Magazines-artikler han har laget) og It's the Stupidity, Stupid. Den siste, kalt Not Enough Indiansprofil, kom ut iukjent, ihvertfall etter 2005.
Shearer er nok mest kjent for sitt arbeid i The Simpsons. Der er han har stemmene til figurene Mr. Burns, Waylon Smithers, Ned Flanders, Reverend Timothy Lovejoy, Kent Brockman, Julius Hibbert og rektor Seymour Skinner pluss mange andre småroller.
Shearer er også en habil musiker, først og fremst bassist, og spiller i bandene Spinal Tap og The Folksmen i de fiktive dokumentarene Hjelp vi er i popbransjen og A Mighty Wind
Shearer spilte også en gjesterolle i filmen Wayne's World 2 i 1993 som radioprogramlederen «handsome-Dan»
Siden 1993 har Shearer vært gift med sanger Judith Owen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Harry Shearer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harry Shearer på Internet Movie Database 
(sv) Harry Shearer i Svensk Filmdatabas 
(da) Harry Shearer på Filmdatabasen 
(da) Harry Shearer på Scope 
(fr) Harry Shearer på Allociné 
(en) Harry Shearer på AllMovie 
(en) Harry Shearer hos Rotten Tomatoes 
(en) Harry Shearer hos The Movie Database 
(en) Harry Shearer hos Behind The Voice Actors 
(en) Harry Shearer på Discogs 
(en) Harry Shearer på MusicBrainz 
(en) Harry Shearer på Songkick 
(en) Harry Shearer på AllMusic 
Harry Shearer på Twitter 
Harry Shearer på Facebook 
Harry Shearer på answers.com
Johanneskirken

Johanneskirken er en  nygotisk korskirke fra 1894 i Bergen kommune, Vestland fylke.


== Beliggenhet ==

Kirken ligger på Sydnesplassen 5 på Sydneshaugen som et sluttpunkt på byens øst-vest hovedakse fra Kjøttbasaren i øst via Torget - Torgallmenningen - Torggaten - Vestre Torggaten med det restaurerte avsluttende trappeløpet Johanneskirketrappene opp til kirken. Kirken med dens høytliggende plassering er derfor godt synlig fra store deler av byen.


== Bygningen ==

Kirken er bygget i glasert tegl, korsarmene rommer sideskip og sidegallerier. Kirketårnet er med sine 61 meter over bakken Bergens høyeste tårn. Kirken har det største kirkerommet i byen, med sitteplass til 1.250 personer.Freskomaleriene i kirkens menighetshus fra 1924 er utført av Hugo Lous Mohr.


== Historie ==
Planleggingen av kirken startet i 1888, da det ble holdt en arkitektkonkurranse der forslaget til  arkitekt Herman Major Backer ble antatt. Selve byggearbeidet startet i 1891 og ble avsluttet i 1894.
Julesalmen Det lyser i stille grender ble første gang fremført i Johanneskirken på julaften 1944. Det var siste krigsjulen den ble fremført av et jentekor fra bydelen Fridalen, dirigert av komponisten selv, Lars Søraas d.y.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gillow, Johanne Elizabeth: «… En dag i dine forgårde er bedre end tusinde ellers …» Johanneskirken i Bergen 1888–94. Byggeprosjektet og aktørene. Hovedoppgave i kunsthistorie ved UiB 2000
Lidén, Hans Emil og Magerøy, Ellen Marie; Norges Kirker, Bergen bind II, s.230–237, Oslo 1983, ISBN 82-05-14299-8


== Eksterne lenker ==
Kirkens nettside
Kirker i Bergen
Johanneskirken Kirkesøk
Bergen byleksikon på nett, om Johanneskirken
«Johanneskirken». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tombstone

Tombstone er en amerikansk by som ligger i Cochise County i Arizona. Byen ble grunnlagt i 1879 i et område som da var kalt Arizona Territory. Ifølge folketellingen i 2000 hadde byen et innbyggertall på 1 504, noe som var en drastisk nedgang i folketallet siden den gang da byen var større enn San Francisco.


== Historie ==
Tombstone vokste opp omkring en rik sølvmine og ble hurtig kjent som en av vestens mest lovløse steder. Eksempelvis var byens «kulturhus» Bird Cage Theater kun i drift i åtte år, men i den tiden døde det 26 mennesker der. Tombstone var i 1881 også plassen for en av de mest kjente duellene gjennom tidene, hvor blant annet «Doc» Holliday og Wyatt Earp var innblandet.
Tombstone er i 2008 godt bevart samt et populært reisemål.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tombstone, Arizona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tombstone, Arizona – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Louise Fletcher

Estelle Louise Fletcher (født 22. juli 1934, død 23. september 2022) var en amerikansk skuespiller som mottok Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som søster Ratched i filmen Gjøkeredet.


== Bakgrunn ==
Louise Fletcher var den andre av fire barn til pastor Robert Capers Fletcher, en episkopal prest fra Arab i Alabama, og Estelle Caldwell. Begge hennes foreldre var helt døve og arbeidet med døve og hørselskadede.
Louises far grunnla mer enn 40 kirker for døve i Alabama. 


== Filmografi (utvalg) ==

1975 – Gjøkeredet

1983 – Prosjekt brainstorm

1984 – Ildbarnet

1989 – Best of the Best


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louise Fletcher på Internet Movie Database 
(sv) Louise Fletcher i Svensk Filmdatabas 
(da) Louise Fletcher på Filmdatabasen 
(da) Louise Fletcher på Scope 
(fr) Louise Fletcher på Allociné 
(en) Louise Fletcher på AllMovie 
(en) Louise Fletcher hos Rotten Tomatoes 
(en) Louise Fletcher hos The Movie Database
Sukao

Sukao – Somalisk Ungdom Kultur og Aktivitets Organisasjon – er en organisasjon for somalisk ungdom. Sukao ble stiftet i 2003. Organisasjonen er et rusfritt og klanfritt tilbud. De arbeider for at somalierne skal delta aktivt i det norske samfunnet. Sukao har som formål å forbedre unge somaliers situasjon i Oslo. De har bl.a. idrettsaktiviteter, folkedans og driver lekselesing. 
Sukao er medlem av Velferdsalliansen.  27.08.2013 ble det åpnet konkurs i boet til organisasjonen. 


== Eksterne lenker ==
Sukaos hjemmeside Arkivert 22. mai 2006 hos Wayback Machine.
Kunngjøring i Brønnøsundsregisteret
Ellen Burstyn

Ellen Burstyn (født Edna Rae Gillooly 7. desember 1932 i Detroit i Michigan) er en amerikansk skuespiller.
I 1974 vant Burstyn en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Alice Hyatt i dramafilmen Alice bor her ikke lenger. Hun ble også nominert til en Oscar for rollene i Siste forestilling, Exorcisten, Samme tid neste år, Levende eller død? og Requiem for a Dream. Burstyn har også vunnet to Primetime Emmy Awards for rollene i Law & Order: Special Victims Unit og Political Animals. Hun har en Tony Award for rolletolkningen i skuespillet Same Time, Next Year, som filmen Samme tid neste år er basert på.


== Filmografi (utvalg) ==

1971 – Siste forestilling

1973 – Exorcisten

1974 – Alice bor her ikke lenger

1984 – Farlig brennpunkt

2000 – Requiem for a Dream

2002 – Ya-Ya jentenes hemmelige nedtegnelser

2002 – Den røde drage

2006 – The Wicker Man

2008 – W.

2009 – According to Greta

2012 – Political Animals (TV-serie)

2014 – Interstellar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ellen Burstyn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ellen Burstyn på Internet Movie Database 
(sv) Ellen Burstyn i Svensk Filmdatabas 
(da) Ellen Burstyn på Filmdatabasen 
(da) Ellen Burstyn på Scope 
(fr) Ellen Burstyn på Allociné 
(en) Ellen Burstyn på AllMovie 
(en) Ellen Burstyn hos Turner Classic Movies 
(en) Ellen Burstyn hos Rotten Tomatoes 
(en) Ellen Burstyn hos The Movie Database 
(en) Ellen Burstyn hos Internet Broadway Database 
(en) Ellen Burstyn på Internet Broadway Database
(en) Ellen Burstyn på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Grønt belte (Storbritannia)

Se også grønt belte (andre betydninger).Et grønt belte er i britisk byplanlegging et konsept for å kontrollere byers vekst. Det første grønne beltet ble opprettet rundt London av boligminister Duncan Sandys. Konseptet består av at det opprettes en ring rundt byer hvor det er restriksjoner på bygging slik at man beholder naturområder og landsbygd. 


== Politikk ==
Politikken som ligger bak grønne belter er nedfelt i regjeringens Planning Policy Guidance Note 2: Green Belts, et rundskriv om  reguleringspolitikk. Lokale myndigheter er ikke bundet av dokumentet, men blir sterkt anbefalt å følge prinsippene når de vurderer reguleringsendringer som kan føre til urbanisering av nye områder, eller når de har planer om å innføre et grønt belte. 
Det er definert fem mål for grønne belter:

Å stoppe uhindret spredning av store, tett bebygde områder
Å hindre nabobyer i å smelte sammen
Å beskytte landsbygden fra å bli tatt over av byene
Å bevare historiske byers spesielle karakter
Å bidra til byfornyelse ved å oppmuntre til gjenbruk av eiendommer fremfor nybygningDet man anser for å være de fremste fordelene og mulighetene med grønne belter er:

Mulighet for å finne åpne naturområder nær byene
Mulighet for fritidsaktiviteter i naturen
Bevaring av vakre landskap
Sikring av miljøinteresser
Bevaring av dyrket mark, skog og annen eiendom knyttet til primærnæringer


== Grønne belter i England ==
Per 2003 var det fjorten grønne belter i England, som tilsammen beskyttet 13% av arealet.
Glenda Jackson

Glenda May Jackson (født 9. mai 1936 i Birkenhead i Cheshire) er en britisk skuespiller og politiker som har mottatt Oscar to ganger. Hun representerte Labour Party i det britiske parlamentet og ble assosiert med partiets venstrefløy.Jackson ble utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire i 1978.


== Filmografi (utvalg) ==

1980 – Oss agenter imellom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenda Jackson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Glenda Jackson på Internet Movie Database 
(sv) Glenda Jackson i Svensk Filmdatabas 
(da) Glenda Jackson på Filmdatabasen 
(da) Glenda Jackson på Scope 
(fr) Glenda Jackson på Allociné 
(en) Glenda Jackson på AllMovie 
(en) Glenda Jackson hos Turner Classic Movies 
(en) Glenda Jackson hos Rotten Tomatoes 
(en) Glenda Jackson hos The Movie Database 
(en) Glenda Jackson hos Internet Broadway Database 
(en) Glenda Jackson hos Hansards parlamentsdebatter 
Glenda Jackson MP
Camden Labour Party
(en) Glenda Jackson på Internet Broadway Database
Basildon

Basildon er den største byen i distriktet (borough) Basildon i seremonielle grevskapet Essex i England. Den administrasjonssenter for distriktet Basildon. Den ligger omkring 51 km øst for sentrale London, 18 km sør for byen Chelmsford og 16 km vest for Southend-on-Sea. Mindre byer i nærheten er Billericay i nord, Wickford i nordøst og South Benfleet i øst. Basildon ble opprettet som ny by etter den andre verdenskrig i 1948 for å ta av for befolkningsveksten i London ved å lokke londonere til mer landlige omgivelser. Tre mindre byer og landsbyer, Pitsea, Laindon, Basildon og Vange, ble slått sammen for å danne en kjerne i den nye byen. Den nye byen tok navnet Basildon ettersom den var den mest sentrale av de fire.
Det lokale administrasjonssenteret med samme navn ble opprettet i 1974 og fikk status som borough i 2010, og omfatter et større område enn bare byen Basildon; de to nabobyene Billericay og Wickford, foruten en rekke landsens landsbyer og mindre bosetningsområder kom innenfor dens grenser. Byen Basildon er en av de mest tettest befolkede områder i grevskapet.
En del av Basildons beboere arbeider i London grunnet at byen er godt tilknyttet med City of London og Docklands finansielle og korporative distrikter med hovedkontorer. Det er en reise som tar 36 til 58 minutter fra tre stasjoner i Basildon til Londons Fenchurch Street stasjon.Basildon er også kjent som stedet der bandet Depeche Mode kommer fra. Alle medlemmene i bandet er fra Basildon.


== Historie ==
Stedet er kjent fra langt eldre tid; i Domesday Book (1086) er det nevnt som Behoter. Dette viser antagelig til Beorthals dun, et område ved veien Holy Cross Church Road i dagens Basildon. Den moderne navneformen kommer antagelig fra det angelsaksiske navnet Beorthealh og dun, «Beorthealhs ås eller borg». Dun er keltisk for bygdeborg, som gjerne lå på en høyde eller ås, sammenlign med Dundee. Navnet har så gjennom tiden blitt forvansket som Berdlesdon, Bretlesden, Batlesdon, Bastelden, Basseldon og Bassendon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Basildon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Basildon Council
Basildon Heritage
Basildon Borough History - Basildon
Basildon History
Basildon i Domesday Book
Basildon Radio - Basildon local Internet Radio station
Sydbøkfamilien

Sydbøkfamilien (Nothofagaceae) er en plantefamilie i ordenen Fagales. Den omfatter ca. 35 arter i én slekt – sydbøkslekten (Nothofagus).
Sydbøkfamilien har vært regnet som en del av bøkefamilien inntil nylig, men genetiske studier har vist at slektskapet er atskillig fjernere enn tidligere antatt. Sydbøkfamilien oppstod på superkontinentet Gondwanaland, og har i dag representanter i det sørlige Sør-Amerika, Australia, Tasmania, New Zealand, Ny-Guinea og Ny-Caledonia.


== Eksterne lenker ==
(en) Sydbøkfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Sydbøkfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sydbøkfamilien hos Artsdatabanken 
(en) Sydbøkfamilien hos Fossilworks 
(en) Sydbøkfamilien hos ITIS 
(en) Sydbøkfamilien hos NCBI 
(en) Sydbøkfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Nothofagaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nothofagaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Lasse Lindroth

Lars «Lasse» Erik Oliver Lindroth (født 9. november 1972, død 11. juli 1999) var en svensk forfatter, skuespiller og stand up-komiker.
1994 utkom hans første bok Där inga änglar finns. Den ble fulgt av ytterligere tre, den siste utgitt posthumt. I 1994 skapte han også Ali Hussein, et alter ego han anvendte som stand up-komiker. Med sin utenlandske bakgrunn og sine personlige erfaringer kunne han i denne rollen gjøre narr av hverdagsrasisme og fremmedfrykt.
Lasse Lindroth døde i en bilulykke på E6 i Bohuslän i juli 1999, på vei hjem fra et engasjement i Norge, der han var svært populær. Bare tre uker før sin død hadde han giftet seg med Emma Lindroth, som også ventet deres barn.
Han hviler som «Komiker Lasse Lindroth» på St. Jörgens kirkegård i Varberg. Gravstenen har inskripsjonen «Den sjunde dagen» og prydes av en stilisert fisk, et kamerattegn Lasse Lindroth også bar som tatovering. 


== Filmografi ==
1995 – Sjukan (TV-serie)
1998 – Beck – Öga för öga
1998 – Beck – The Money Man
1997 – Beck – Pensionat Pärlan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Lindroth på Internet Movie Database 
(da) Lasse Lindroth på Filmdatabasen 
(da) Lasse Lindroth på danskefilm.dk 
(da) Lasse Lindroth på danskfilmogtv.dk 
(en) Lasse Lindroth hos The Movie Database 
Lasse Lindroth – en minneside
Sécurité publique Canada

Sécurité publique Canada (fullt navn: Ministère de la Sécurité publique du Canada (engelsk: Public Safety Canada) er et departement i den canadiske regjeringen med ansvar for indre sikkerhet og sivil beredskap. Departementet ble opprettet i desember 2003 gjennom en reorganisering av den føderale regjeringen, blant annet med bakgrunn i terrorangrepet 11. september 2001.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Chuichi Nagumo

Chuichi Nagumo (南雲 忠一, Nagumo Chūichi, født 25. mars 1887, død 6. juli 1944) var admiral i den keiserlige japanske marine. Han ledet det suksessrike japanske angrepet på Pearl Harbor, men ble seks måneder etter slått av US Navy i slaget ved Midway.
Nagumo avsluttet sin utdanning ved den japanske sjøkrigsskolen i 1908 og hadde deretter en rekke kommandoer, blant annet ved stabsskolen. Hans spesialitet var torpedotaktikk. Ved ansiennitet og forbindelser ble han stadig forfremmet og fikk etterhvert kommando over en hangarskipsgruppe (1. hangarskipsgruppe) i april 1941.
Mange jevnaldrende og historikere tvilte på hvor egnet han var for en slik stilling med hans manglende erfaring med hangarskipsoperasjoner. Mens han var sjef for styrken ledet han angrepet på Pearl Harbor og gjorde en god innsats i de innledende kampene i Stillehavet i 1942. Hans angrep på britiske styrker i Det indiske hav var en suksess; senkningen av et britisk hangarskip, to kryssere og to destroyere tvang britene til å trekke sine styrker tilbake til Øst-Afrika.
I det avgjørende slaget ved Midway mistet han imidlertid fire hangarskip. Dette førte til mye kritikk, mest fordi mange japanere anså at Nagumo ikke hadde gjort en helhjertet innsats i slaget. Etter Midway kommanderte han hangarskip i slaget ved Salomonøyene og slaget ved Santa Cruz øyene. I november 1942 ble han flyttet til å lede en marinebase i Japan. I mars 1944 fikk han igjen en sjøkommando i Marianene; ved de avgjørende kampene om Saipan begikk han selvmord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
WW2DB: Chuichi Nagumo (engelsk)
Komposisjon

Komposisjon kan vise til 

Komposisjon (billedkunst) - formell oppbygning av kunstverk
Komposisjon (musikk) - å skape et musikkverk, betegner også verket selv


== Se også ==
Advanced Composition Explorer
Australias herrelandslag i fotball

Australias herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til Australia, og dette landslaget blir administrert av Australias fotballforbund. Det australske fotballforbundet ble stiftet i 1961, og ble medlem av FIFA i 1963. Australia har deltatt i seks VM-sluttspill mellom 1974 og 2022. Landet spiller ikke fast på én stadion, men har de siste årene spilt på blant annet Stadium Australia og Sydney Football Stadium i Sydney, Docklands Stadium i Melbourne og Adelaide Oval i Adelaide.


== Historie ==
Australia deltok for første gang i fotball-VM i 1974 i Vest-Tyskland. I 2006 kvalifiserte de seg for et nytt VM, og dette går også i Tyskland. De slo Uruguay i play-off spill på straffesparkkonkurranse i Sydney 16. november, og kom med til VM.
Den 12. juni 2006 scoret Tim Cahill landets første mål i et VM-sluttspill da han utlignet til 1-1 i det 84. minutt i en kamp mot Japan. Australia vant til slutt kampen 3-1, og dette var landets første seier i et VM-sluttspill.


== VM-resultater ==


== Kamper i VM-sluttspill ==


== Nåværende tropp ==
Oppdatert 28. november 2022.
Australias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.


=== Andre spillere ===
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.


== Flest landskamper ==


== Flest landslagsmål ==


== Landslagsmanagere ==
Oppdatert 26. januar 2011.

* Poeng per kamp = er statistisk basert på en standard 3 poeng for seier og 1 poeng for uavgjort.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olsen, Egil Roger (2002): DRILLOS VERDEN. Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7


== Eksterne lenker ==
(en) Hjemmeside til det australske fotballforbundet
(en) Australias profil hos FIFA.com Arkivert 9. juni 2010 hos Wayback Machine.
(en) FIFAs VM-2006 profil om Australia Arkivert 18. juni 2006 hos Wayback Machine.
(en) Oversikt over australske spillere som har flest landskamper og landslagsmål (RSSSF)
(en) Oversikt over australske landslagssjefer fram til 1998 (RSSSF)