jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Božena Němcová

Božena Němcová (født 4. februar 1820 i Wien, død 21. januar 1862 i Prag) var en betydningsfull bøhmisk forfatterinne av tyskøsterriksk og tsjekkisk opprinnelse.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hennes opprinnelige navn var Barbara Betty Pankel. Foreldrene var Johann Pankel, en kusk som stammet fra Niederösterreich, og Teresie Novotná, en tsjekkisk tjenestepike. Foreldrene giftet seg imidlertid først sommeren etter i Böhmen. Da faren ble ansatt som kusk for grev Karl Rudolf von der Schulenburg og hans kone, hertuginne Katharina Wilhelmine von Sagan, ved slottet Nachod, flyttet familien til Ratiborschitz i bøhmisk Skalitz. Moren arbeidet der som vaskekone ved det lokale slottet, hvor Božena vokste opp.
1837 giftet hun seg 17 år gammel etter press fra moren med den statlige finanstjenestemannen Josef Němec, en ivrig tsjekkisk nasjonalist. Ekteskapet var ulykkelig og preget av fattigdom. I 1842 fikk ektemannen en stilling i Prag (Praha), provinsen Böhmens hovedstad. Der kom hun i kontakt med førende krefter innen tsjekkisk nasjonalisme, som František Palacký. 


=== Forfatterinne ===
Hun begynte å skrive og tok det tsjekkiske fornavnet Božena.
Særlig skrev hun fra 1842-45 eventyr og dikt. Hennes første publiserte tekst var et nasjonalt innstilt dikt, Ženám Českým/An die Tschechischen Frauen, fra 1843. Fra 1845 offentliggjorde hun Obrazy z okolí domažlického (Reisebilder aus der Gegend von Taus), og fra 1845-47 forskjellige eventyr og sagn som hun hadde samlet.
På grunn av sine aktiviteter i forbindelse med den mislykkede revolusjonen i 1848 ble Josef Němec forflyttet til Slovakia (dengang del av Ungarn), mens Božena ble i Böhmen med deres fire barn. Hun besøkte imidlertid mannen, og skrev også bøker om slovakiske temaer.
I 1855 utkom hennes hovedverk Babička (bestemoren, ty. Die Großmutter), som i mange henseender bar preg av å være selvbiografisk. Den omhandlet hennes barndom i Böhmen. Hun døde av kreft i 1862 og er gravlagt på Vyšehrad gravlund.
Etter hennes død ble bestemoren, heltinnen i hovedverket Babička, en tsjekkisk nasjonalromantisk identifikasjonsfigur.
Senere oppståtte myter om at hennes virkelige far skulle være en adelsmann, enten grev Karl Rudolf, eller sogar også fyrst Metternich, har aldri blitt bevist.
Den tsjekkisk-tyske filmen Tre nøtter til Askepott fra 1971 er basert på et av Božena Němcovás eventyr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berwanger, Katrin: Die szenische Poetik Božena Němcovás. – München: Sagner, 2001
Morava, Jirí: Sehnsucht in meiner Seele. – Innsbruck: Haymon, 1995
Tosch, Berta: Zum 100. Geburtstag Božena Němcovás. – i: Österreichische Osthefte 4.1962 – S. 299-401


== Eksterne lenker ==
(en) Božena Němcová – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Božena Němcová – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Božena Němcová på Internet Movie Database 
(sv) Božena Němcová i Svensk Filmdatabas 
(fr) Božena Němcová på Allociné 
(en) Božena Němcová hos The Movie Database 
(en) Božena Němcová på Discogs 
(de) Radio Praha zum 140. Todestag
(en) Engelske nettsider fra Museum Božena Němcová Arkivert 26. juli 2020 hos Wayback Machine.
Gunn Margit Andreassen

Gunn Margit Aas Andreassen (født 23. juli 1973 i Kristiansand) er en norsk tidligere skiskytter fra Birkenes.
Andreassen vant to olympiske stafettmedaljer: bronse under OL 1998 i Nagano og sølv i 2002 i Salt Lake City.
Under VM i 2003 tok hun bronse på 15 km, hennes eneste individuelle internasjonale mesterskapsmedalje. Hun har tre stafettmedaljer fra VM: bronse i 1995, sølv i 1997 og gull i 2004. Hun var også med på å vinne to VM-gull i lagkonkurransen i 1995 og 1997.
Etter skiskytterkarrièren utdannet Andreassen seg til eiendomsmegler og jobber som det. Hun hadde tre sønner med samboer frem til 2021 Frode Andresen, to gjenlevende.


== Meritter ==
OL-sølv    – stafett  Salt Lake City 2002
OL-bronse  – stafett Nagano 1998
VM-gull    – lag 1995, lag 1997 og stafett 2004
VM-bronse  – 15 km 2003
VM-bronse  – stafett 1997


== Resultater i verdenscupen ==
Gunn Margit Andreassen står uten individuelle seire i verdenscupen, men har 5 pallplasseringer individuelt, samt 30 pallplasseringer i stafetter og lagkonkurranser. Dette antallet inkluderer pallplasser i olympiske leker og verdensmesterskap, da det innen skiskyting har vært vanlig å regne individuelle seire i OL og VM med i verdenscupen.
Hennes beste plassering i verdenscupen sammenlagt er en 10. plass, noe hun oppnådde i sesongen 1996/1997 og 2001/2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunn Margit Andreassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gunn Margit Andreassen på Internet Movie Database 
(en) Gunn Margit Andreassen – Olympedia 
(en) Gunn Margit Andreassen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gunn Margit Andreassen – FIS (langrenn) 
(en) Gunn Margit Andreassen – IBU
Margot Wallström

Margot Elisabeth Wallström (født 28. september 1954 i Kåge, Västerbottens län) er en svensk og europeisk sosialdemokratisk politiker. Fra 3. oktober 2014 til 10. september 2019 var hun utenriksminister i Stefan Löfvens første regjering og Stefan Löfvens andre regjering. Den 6. september 2019 ble det offentliggjort at Wallström, etter eget ønske, ville avgå som utenriksminister. Hennes begrunnelse er at hun vil tilbringe mer tid med familien.Sverige er, under Wallströms tid som utenriksminister, det første land i verden som utformet og fører en feministisk utenrikspolitikk. Hun fikk utarbeidet Handbok i feministisk utrikespolitik, som blant annet inneholder metoder og erfaringer, og skal være en ressurs for det internasjonale arbeidet for likestilling og menneskerettigheter for alle kvinner og jenter.


== Bakgrunn og virke ==
Wallström har vært politisk engasjert sosialdemokrat fra ungdomstiden av, først i Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund, senere i Socialdemokraterna. Hun var fra 1979 til 1985 medlem av Sveriges riksdag. Fra 1988 til 1991 var Wallström forbruker-, kvinne og ungdomsminister i Sverige. Fra 1994 til 1996 var hun kulturminister og deretter til 1998 sosialminister. 
Fra 1999 til 2004 var hun miljøkommissær, og ble etterfulgt av Stavros Dimas. Fra 2004 till 2010 var hun visepresident i Europakommisjonen og kommissær for institusjonene og kommunikasjonsstrategi. 
Utenom politikken har Wallström arbeidet innen bank og fjernsyn. Fra 1993 til 1994 var hun direktør for den regionale fjernsynskanalen TV Värmland. Fra 1998 til 1999 arbeidet hun som visepresident for Worldview Global Media i Colombo på Sri Lanka.
Wallström er æresdoktor ved Chalmers tekniska högskola (2001), Mälardalens högskola (2004) og University of Massachusetts, Lowell i USA (2005).
Margot Wallström er gift og har to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margot Wallström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Margot Wallström på Internet Movie Database 
Margot Wallström på Twitter 
(sv) Margot Wallström hos Sveriges riksdag
Årdal i Ryfylke

Se også Årdal (andre betydninger)
Årdal er en tidligere selvstendig kommune i Rogaland. Årdal var opprinnelig del av Hjelmeland formannskapsdistrikt, men ble skilt ut som egen kommune i 1849. Årdal er mest kjent for sin renesanssekirke, Årdal gamle kirke, som ble preget av Stavangerrenessansens to største kunstnere Lauritz Snekker og Gottfried Hendtzschel. 
En del av Årdal med 40 innbyggere ble overført til Hjelmeland og Fister kommune ved kongelig resolusjon av 6. mars 1869.
1. januar 1965 ble det meste av Årdal og Fister kommuner, Hjelmeland kommune og Buergårdene i Jelsa (8 innb) slått sammen til den nye Hjelmeland kommune. Den delen av Årdal som gikk inn i Hjelmeland hadde 743 innbyggere. Sunngardene krets i Årdal med 121 innbyggere ble på samme tidspunkt slått sammen med Strand.
Jacques Delors

Jacques Lucien Jean Delors (født 20. juli 1925 i Paris i Frankrike) er en fransk økonom og politiker, som var president for Europakommisjonen i to perioder fra 1985 til 1995.
Delors fikk i sin tid som president i Kommisjonen gjennomført omfattende budsjettreformer og han var også viktig for arbeidet med å få innført EUs indre marked fra 1. januar 1993. Han satt i Europaparlamentet fra 1979 til 1981. Fra 1981 til 1984 var han finansminister under president François Mitterrand.
Jacques Delors mottok Karlsprisen i 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacques Delors – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacques Delors – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jacques Delors hos Europaparlamentet
Georgia Bureau of Investigation

Georgia Bureau of Investigation (GBI) er en politietat i den amerikanske delstaten Georgia med ansvar for etterforskning av alvorlige lovbrudd på delstatsnivå, kriminaltekniske laboratorietjenester og strafferettslige datasystemer.
GBI har sin historie tilbake til 1937, da guvernøren underskrev en lov som etablerte sikkerhetsdepartementet, den første organisasjonen med politimyndighet i hele Georgia. Departementet fikk til oppgave å samle fingeravtrykk og etablere et strafferegister for hele delstaten, og ble inndelt i en uniformert gren – Georgia State Patrol – og en ikke-uniformert gren – GBI. Etterhvert fikk GBI også ansvar for etterforskning av lovbrudd på landområder i delstatens eie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Liv Signe Navarsete

Liv Signe Navarsete (født 23. oktober 1958 i Sogndal i Sogn og Fjordane) er en norsk politiker for Senterpartiet (Sp) som siden 1. september 2022 er statsforvalter i Vestland. Fra 2005 til 2021 var hun innvalgt på Stortinget for Sogn og Fjordane. Fra 2005 til 2009 var hun samferdselsminister og fra 2009 til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 2013 kommunal- og regionalminister i regjeringen Stoltenberg. Navarsete var partileder for Senterpartiet fra 2008 til 2014. Hun varslet i 2020 at hun ikke ville stille til gjenvalg til Stortinget. Fra 2019 til 2023 er hun medlem av Lærdal kommunestyre.


== Bakgrunn ==
Navarsete er opprinnelig fra Sogndal, giftet seg i 1979 og ble som tobarnsmor i 1992 enke, da ektemannen brått døde på grunn av hjerteinfarkt. Hun har nå voksne barn.Fra år 2000 har hun bodd i Lærdal, hvor hun ble samboer med Lars Petter Nesse, som har vært varaordfører i kommunen. På skuddårsdagen 2008 fridde hun til ham, og 17. mai 2008 giftet de seg i den norske sjømannskirken i London.
Navarsete har utdannelse som cand.mag. ved Høgskulen i Sogn og Fjordane. Hun har blitt tildelt Storegutprisen for god og levende nynorsk.


== Politisk karriere ==
Navarsete ble medlem av Senterpartiet høsten 1986. Hun var leder i Sogn og Fjordane Sp 1998–2004. Hun var politisk rådgiver i Helse- og sosialdepartementet 1999—2000 og andre nestleder i Senterpartiet 2001–2008. Hun var vararepresentant på Stortinget 2001–2005. Hun var medlem av Sogndal kommunestyre 1991–1995 og av Lærdal kommunestyre 2003–2005, samt av Sogn og Fjordane fylkesting 1995–2005.
Ved stortingsvalget i 2005 ble Navarsete innvalgt på Stortinget. Hun ble statsråd i Samferdselsdepartementet i Jens Stoltenbergs andre regjering 17. oktober 2005. Hun overtok ledelsen av Kommunal- og regionaldepartementet 20. oktober 2009, og hadde denne posten fram til regjeringen gikk av høsten 2013. Mens hun var statsråd, møtte Erling Sande på Stortinget.
Etter at Åslaug Haga trakk seg som partileder i 2008 (og Lars Peder Brekk fungerte midlertidig i vervet i noen måneder), ble Navarsete valgt til leder for Senterpartiet 12. september 2008. Hun hadde vervet fram til 2014.
I tillegg til dette har Navarsete sittet i konsernstyret i Gjensidige Nor Forsikring, vært styreleder i Stiftinga Vestlandsforsking og arbeider som selvstendig næringsdrivende.


== Stortingskomiteer ==
2017–2021: medlem i Utenriks- og forsvarskomiteen
2013–2017: medlem i Utenriks- og forsvarskomiteen
2009–2013: møtte ikke mens hun var statsråd, Erling Sande var fast møtende vararepresentant
2005–2009: møtte ikke mens hun var statsråd, Erling Sande var fast møtende vararepresentant


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liv Signe Navarsete – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Liv Signe Navarsete – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Liv Signe Navarsete hos Stortinget 
(no) Liv Signe Navarsete hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Liv Signe Navarsete på Internet Movie Database 
Samferdselsdepartementet - Om samferdselsminister Liv Signe Navarsete
Entre Ríos

Entre Ríos er en provins nordøst i Argentina som grenser mot naboprovinsene Provincia de Buenos Aires, Corrientes, Santa Fe, samt til nabolandet Uruguay. Provinsen har en befolkning på 1 235 994 (2010) og dekker et areal på 78 781 km². Hovedstaden ligger i byen Paraná som har om lag 250 000 innbyggere. Byen ligger ved elva Paraná. Andre byer er Concordia, Gualeguaychú og Concepción del Uruguay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Entre Ríos Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Havmannprisen

Havmannprisen er en litterær pris som utdeles årlig for beste nordnorske bok utgitt i foregående år. Prisen utdeles under Havmanndagene i Mo i Rana, av Rana bibliotek og Nordland fylkesbibliotek i samarbeid med Helgeland sparebank, Ark Mo og Norsk Forfattersentrum.  For årene 1996 og 1997 ble Havmannprisen tildelt etter avstemning blant brukerne av folkebiblioteket i Mo i Rana. I 1998 ble den fast etablert som landsdelspris for beste nordnorske bok, tildelt etter vurdering av en fagjury.Premien består av et diplom, et nordlandsåkle og et pengebeløp; og deles ut under Havmanndagene i mai.


== Prisvinnere ==
1998 – Odd Klippenvåg, for Body & soul
1999 – Laila Stien, for Gjennom glass
2000 – Hanne Ørstavik, for Tiden det tar
2001 – Dag Skogheim, for Sanatorieliv
2002 – Ragnhild Nilstun, for For kjærlighets skyld
2003 – Endre Lund Eriksen, for Ingen kan stoppe meg no
2004 – Morten Harry Olsen, for Størst av alt
2005 – Tor Eystein Øverås, for Til
2006 – Herbjørg Wassmo, for Et glass melk, takk
2007 – Jorun Thørring, for Tarantellen
2008 – Ingeborg Arvola, for Ingen dager uten regn
2009 – Ellen Einan, for Noen venter på bud
2010 – Mikkel Bugge, for Gå under jorda
2011 – Frank A. Jenssen, for Snøen er aldri hvit
2012 – Line Merethe Nyborg, for Du vet ikke hvem jeg er
2013 – Ellisiv Lindkvist, for Ditt røde hår, Unn 
2014 – Sigbjørn Skåden, for Våke over dem som sover
2015 – Siri Pettersen, for Evna
2016 – Per Knutsen, for Broren til Hugo
2017 – Gøhril Gabrielsen, for Ankomst
2018 – Kathrine Nedrejord, for Forvandlinga
2019 – Kjersti Anfinnsen, for De siste kjærtegn
2020 – Odd Klippenvåg, for En lykkelig gift mann
2021 – Irene Larsen, for Der det gror skierri


== Tidlige prisvinnere ==
1996 – Leif Alstahaug, for boka Fra Aannerbakken til Olympiatoppen, om Mo skilags historie
1997 – Svein Stevik, for boka Anta Maajeh – reindriftssame og dansemusiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Havmannprisen presentert på Nordland fylkesbiblioteks nettside
Om Havmannprisen hos rana bibliotek
Havmannprisen til Ingeborg Arvola
Havmannprisen til Frank A. Jenssen
Havmannprisen til Mikkel Bugge
Havmannprisen til Ellen Einan
Havmannprisen til Jorun Thørring
Havmannprisen til Siri Pettersen
Irene Larsen er årets Havmannprisvinner
The Works

The Works er et album av Queen, utgitt i 1984.
Etter ei pause på to år, gikk Queen tilbake til studio. Mye hadde forandret seg i musikkverdenen siden deres siste album, Hot Space, som var en kommersiell flopp, og dårlig mottatt av mange fans. De to årene drev Freddie Mercury, Brian May og Roger Taylor med soloprosjekter på hver sin kant.
Platas tittel kommer fra en kommentar Roger Taylor gjorde mens de begynte å spille inn plata, «Let's give them the works!». Og bandet gjorde nettopp det, med et møte mellom synth og hardrock. Alle Queens kjennemerker er representert, fra rike arrangementer, kraftige vokaler og fengende gitarriff, og bandet sparte ikke på noe.
«Keep Passing the Open Windows» ble egentlig skrevet for et planlagt filmprosjekt av romanen The Hotel New Hampshire. Queen skulle skrive musikken til filmen, men den ble ikke noe av. Men sangen var allerede ferdig, og bandet likte den så godt at de inkluderte den på plata. Når filmen til slutt ble laget, hadde Queen allerede kommet seg videre, og sangen ble ikke brukt.
«Hammer to Fall» ble senere brukt i filmen Highlander, en film Queen laget  seks sanger til (som utgjør det meste av den neste plata, A Kind of Magic).
For første og eneste gang i karrieren deres ble alle sangene på plata utgitt på singler (inkludert to sanger som ikke var på plata, «I Go Crazy» og «Thank God It's Christmas»).


== Sporliste ==
«Radio Ga Ga» (Roger Taylor) 5:49
«Tear It Up» (Brian May) 3:28
«It's a Hard Life» (Freddie Mercury) 4:08
«Man on the Prowl» (Freddie Mercury) 3:28
«Machines (or Back to Humans)» (Roger Taylor/Brian May) 5:10
«I Want to Break Free» (John Deacon) 3:20
«Keep Passing the Open Windows» (Freddie Mercury) 5:22
«Hammer to Fall» (Brian May) 4:28
«Is This the World We Created?» (Brian May/Freddie Mercury) 2:16


== Personell ==
Freddie Mercury – vokaler, piano
Brian May – gitar, vokaler
John Deacon – bass
Roger Taylor – trommer, vokaler


== Eksterne lenker ==
(en) The Works på Discogs 
(en) The Works på MusicBrainz 
(en) The Works på Spotify 
(en) The Works på Spotify 
(en) The Works på AllMusic
Norske foreninger i utlandet

Norske foreninger i utlandet er en liste over foreninger for nordmenn som er fast bosatt i utlandet og for foreninger av etterkommere av nordmenn. Med på denne listen er ikke klubber som kun har kommersielle formål.


== Europa ==
Sverige: Norske foreninger i Sverige Arkivert 20. mars 2005 hos Wayback Machine.
Danmark: Norske foreninger i Danmark Arkivert 3. januar 2007 hos Wayback Machine.
Finland: Den norske forening i Finland
Island: Nordmannslaget Arkivert 29. januar 2005 hos Wayback Machine.Frankrike: Norsk nettverk i Frankrike
Hellas: Norsk forening i Aten
Litauen: Den norske klubb i Litauen
Luxemburg: Den Norske Forening i Luxembourg Arkivert 12. august 2006 hos Wayback Machine.
Spania: Norsk Forening på Costa del Sol
Storbritannia: Den norske klub i London Arkivert 24. februar 2020 hos Wayback Machine., Anglo Norse Society, Nora - klubb for norske jenter i London og Ansa London
Sveits: Norgesklubben Zürich
Tyskland: Den Norske Klub i Hamburg


== Amerika ==
Amerikas forente stater: Sons of Norway


== Se også ==
Liste over antall nordmenn bosatt i utlandet
Oktoberprisen

Oktober-prisen var en skjønnlitterær pris som i perioden 1993–2002 ble utdelt årlig av Forlaget Oktober. Ifølge statuttene skulle prisen gå til «et fremragende skjønnlitterært forfatterskap i utvikling». Prisen opphørte i 2002.


== Prisvinnere ==
1992 – Øyvind Berg
1993 – Ola Bauer
1994 – Rune Christiansen
1995 – Tove Nilsen
1996 – Per Petterson
1997 – Kjell Askildsen
1998 – Torgeir Rebolledo Pedersen
1999 – Lars Amund Vaage
2000 – Hanne Ørstavik
2001 – Morten Øen
2002 – Egil Haraldsen
Formosa (provins)

Provincia de Formosa er en provins nord i Argentina som grenser til naboprovinsene Chaco og Salta samt til Paraguay. Provinsen har en befolkning på 530 162 (2010) og dekker et areal på 72 066 km². Hovedstaden ligger i byen Formosa.
Urspråket Pilagá snakkes i de vestre og sentrale delene av Formosa.


== Historie ==
Den 15. juni 1955 ble territoriet Formosa en egen provins.
Fra 1991 til 2001 økte befolkningen i provinsen med nesten 100.000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (spansk)
En-sides info, inkludert kart
A Kind of Magic

A Kind of Magic er album av Queen, utgitt i 1986.
Den var bandets tolvte studioplate, og lydsporet til filmen Highlander, den første i en serie regissert av Russell Mulcahy. Selv om plata ikke ble populær i USA, nådde den førsteplass i Storbritannia, og var på lista i sekstitre uker, og hadde tre hitsingler. 
A Kind of Magic er et av bandets mestselgende album.


== Sporliste ==
«One Vision» (Queen) 5:10
«A Kind of Magic» (Roger Taylor) 4:24
«One Year of Love» (John Deacon) 4:26
«Pain is so Close to Pleasure» (Freddie Mercury/John Deacon) 4:21
«Friends Will be Friends» (Freddie Mercury/John Deacon) 4:07
«Who Wants to Live Forever» (Brian May) 5:15
«Gimme the Prize (Kurgan's Theme)» (Brian May) 4:34
«Don't Lose Your Head» (Roger Taylor) 4:38
«Princes of the Universe» (Freddie Mercury) 3:32


== Singler ==
Queen spilte inn «One Vision», utgitt i Storbritannia 4. november 1985, rett etter deres mye omtalte opptreden på Live Aid, og singelen ble kritisert, sagt å bare ha blitt gitt ut for å melke denne veldedighetsopptredenen. Den gjorde det imidlertid bra på listene, nådde syvendeplass i Storbritannia, og kom på topp ti over hele Europa. Sangen dukket også opp i filmen Iron Eagle.
«A Kind of Magic», utgitt 17. mars 1986 i Storbritannia, nådde tredjeplass i bandets hjemland, men var en førsteplasshit i 35 andre land. Russel Mulcahy, Highlanders regissør, regisserte også musikkvideoen til denne sangen.
«Friends Will be Friends», utgitt 9. juni 1986, nådde en fjortendeplass i Storbritannia, og kom til topp 40 i Europa.
«Who Wants to Live Forever», utgitt 15. september 1986, nådde 24.-plass i Storbritannia. The National Philharmonic Orchestra (det Nasjonal filharmoniske orkester) var med i musikkvideoen, sammen med førti korgutter og to hundre tusen stearinslys.
«Pain is so Close to Pleasure»
«One Year of Love»
«Princes of the Universe»


== Eksterne lenker ==
(en) A Kind of Magic på Discogs 
(en) A Kind of Magic på MusicBrainz 
(en) A Kind of Magic på Spotify 
(en) A Kind of Magic på AllMusic
Live Magic

Live Magic er et konsertalbum av det britiske rockebandet Queen. Den ble spilt inn live under turneen til A Kind of Magic, og ble sluppet 1. desember 1986.


== Sporliste ==
«One Vision» 5:08
«Tie Your Mother Down» 2:59
«Seven Seas of Rhye» 1:21
«A Kind of Magic» 5:29 (full live-versjon)
«Under Pressure» 3:48
«Another One Bites the Dust» 5:50 (full live-versjon)
«I Want to Break Free» 2:40
«Is This the World We Created…?» 1:30
«Bohemian Rhapsody» 4:41
«Hammer to Fall» 5:19
«Radio Ga Ga» 4:26
«We Will Rock You» 1:32
«Friends Will be Friends» 1:09
«We Are the Champions» 2:01
«God Save the Queen» 1:18


== Eksterne lenker ==
(en) Live Magic på Discogs 
(en) Live Magic på MusicBrainz 
(en) Live Magic på AllMusic
Frostatingsloven

Frostatingsloven (norrønt: Frostaþingslǫg) er en av Norges eldste lover. Den gjaldt på Frostatinget, som dekket store deler av Trøndelag. Ifølge Snorre Sturlason ble Frostatinget «satt» av Håkon den gode omtrent 950-960. Lovteksten ble samlet og nedskrevet på 1000-1200-tallet. De eldste skriftlige fragmenter vi har er fra 1220-1250 og 1260. Mesteparten av teksten er bare fra avskrifter gjort på 1600-tallet.
Frostatingsloven ble i likhet med de andre landskapslovene erstattet av Magnus Lagabøtes landslov da denne kom i 1274.
Det mest kjente sitatet fra loven er «med lov skal landet bygges, og ikke med ulov ødes» (gammelnorsk: at lǫgum skal land várt byggja en eigi at ulǫgum eyða).
Fra frostatingsloven kjenner man den såkalte motstandsretten som uttrykkelig ga allmuen rett til å avsette og drepe tyranniske herskere som brøt lovene. I loven heter det: «Ingen mann skal gjøre voldsverk mot en annen, verken kongen eller en annen mann. Hvis kongen gjør det, skal man skjære hærpil». Dette belyses i boken Vikingtid, motstandsrett og folkestyre.
En utgave på moderne nynorsk utkom i 1994. 


== Litteratur ==
Frostatingslova. Omsett av Jan Ragnar Hagland og Jørn Sandnes. Samlaget, 1994. (Norrøne bokverk). ISBN 82-521-4322-9
Jørn Sandnes. «Slaget på Stiklestad i lys av Frostatingslovens motstandsbestemmelser». I Årbok for Nord-Trøndelag historielag 1992
Sverre Bagge. «Kirken, bøndene og motstandsretten i Norge i middelalderen». I: Historisk tidsskrift; nr 3, 2005
Jørn Sandnes. «Engi maðr skal atfor at oðrum gera, noen merknader til motstandsbestemmelsene i Frostatingsloven». I Historisk tidsskrift; nr 2, 2006


== Eksterne lenker ==
Frostatingsloven i Norges gamle Love bind 1 side 119-300
Frostatingsloven, avskrift fra 1220-1250 på riksarkivet.no
Fragmenter av Frostatingsloven ca. 1260 i Riksarkivet