jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tetrapod

Tetrapod kan blant annet vise til:

Firbente virveldyr, også kjent som Tetrapoder, betegnelsen på de virveldyr som kan leve på land, og har føtter (derav navnet).
Tetrapod (betongkonstruksjon), firearmet betongkonstruksjon som brukes ved bygging av moloer.
Anna Schwartz

Anna Jacobson Schwartz (født 11. november 1915, død 21. juni 2012) var en amerikansk økonom ved National Bureau of Economic Research i New York som er mest kjent for boken A Monetary History of the United States, 1867–1960 som hun skrev sammen med Milton Friedman.
Schwartz ble født Anna Jacobson i The Bronx i New York av jødiske foreldre som hadde innvandret fra Øst-Europa. Hun var den tredje av fem søsken. I 1936 giftet hun seg med Isaac Schwartz, paret fikk to sønner og to døtre.
Etter en mastergrad i økonomi ved Columbia University ble Anna Schwarz i 1941 ansatt ved National Bureau of Economic Research i New York og arbeidet der i over 70 år. Hun tok en PhD grad i økonomi ved Columbia i 1964.
Gjennom sitt arbeid ble hun kjent med Milton Friedman som var ansatt ved University of Chicago. De innledet et langvarig samarbeid som i stor grad skjedde gjennom brevveksling. I 1963 utga de to boken A Monetary History of the United States, 1867-1963 som hevder at endringer i pengepolitikken har store effekter på økonomien. De ga Federal Reserve mye av skylden for den store depresjonen. Boken er regnet som en klassiker i økonomifaget. 
Anna Schwartz hadde også en omfattende produksjon i eget navn med spesialområdet finanshistorie og bankstatistikk i USA og England.
I 1981 ble hun utnevnt til direktør for United States Gold Commission som ble satt ned under president Ronald Reagan og skulle utrede gullets stilling i amerikansk pengepolitikk. Shwartz og flertallet i kommisjonen lot være å anbefale en tilbakegang til en gullstandard.
I 2009 skrev hun et innlegg i The New York Times med sterk kritikk av hvordan sentralbanksjef Ben Bernanke hadde handlet finanskrisen som startet i 2008 og ga uttrykk for at Bernanke ikke burde gjenoppnevnes til stillingen.
Hun døde 96 år gammel i sitt hjem på Manhattan 21. juni 2012.


== Bøker ==
Monetary History of the United States, 1867-1961 (with Milton Friedman) ISBN 0-691-00354-8
Monetary Statistics Of The United States: Estimates, Sources, Methods (with Milton Friedman) ISBN 0-87014-210-0
Growth and Fluctuations in the British Economy, 1790 – 1850: An Historical, Statistical, and Theoretical Study of Britain’s Economic Development  (with Arthur Gayer and Walt Whitman Rostow) ISBN 1-4990-2898-9


== Referanser ==
Gramenet UEA

Gramenet Unió Esportiva Atlètica er en fotballklubb fra Gramenet i Catalonia. Klubben ble grunnlagt i 1923, og spiller i dag i Segunda División B. Hjemmebanen er Estadio Nou Municipal de Gramenet, som har en tilskuerkapasitet på 5 000.
FC Barcelona-spilleren Oleguer Presas starta sin karriere i Gramenet UEA.
CF Badalona

Club de Futbol Badalona er en fotballklubb fra Badalona i Catalonia. Den ble grunnlagt i 1903, og spiller per 2022 i Segunda División RFDF (nivå 4). Hjemmebanen er Camp del Centenari, som har en tilskuerkapasitet på 10 000.
Tidligere Liverpool-spiller Luis García starta sin karrière i CF Badalona.
Sæmund Fiskvik

For Sæmund Fiskviks farfar, se Sæmund Sørensen Fiskvik.Sæmund Olav Fiskvik (født 22. juni 1948 i Trondheim) er en norsk plateprodusent, musikkorganisasjonsmann og Spellemann-general, som ansvarlig for kåringen gjennom 25 år.
Han er utdannet adjunkt med fagene historie og matematikk.Fiskvik var leder i AKP(m-l) i Trondheim i 1970-årene og deltok i visegruppa Isenkram. Han var sjef for ml-bevegelsens plateselskap MAI 1976–1983, konsulent for platebransjen 1983–1990, direktør for organisasjonen til de internasjonale plateselskapene i Norge, IFPI 1990–2005 og styreleder i Grammofonplategrossistenes Forening. Han har vært sekretær for Spellemannkomiteen siden 1983.
Fiskvik mottok bransjeprisen under utdelingen av Spellemannprisen 2005.
Han er sønnesønn av småbruker, organist og Sp-politiker Sæmund Fiskvik.


== Referanser ==
UE Sant Andreu

Unió Esportiva Sant Andreu er et katalansk fotballag fra distriktet Sant Andreu i Barcelona. Det ble grunnlagt i 1907, og spiller (2021-22) i Tercera division (nivå 5). Hjemmebanen er Camp Municiplal Narcís Sala som har plass til 6 500 tilskuere.
Jure Košir

Jure Košir (født 24. april 1972 i Mojstrana) er en tidligere slovensk alpinist.
Den første internasjonale triumfen kom under junior-VM 1991 i Hemsedal, der han gikk til topps i super-G. Senere spesialiserte han seg i storslalåm og fremfor alt slalåm. I 1993 vant han som første utøver for det uavhengige Slovenia et renn i verdenscupen. Under OL 1994 i Lillehammer fikk han bronse i slalåmrennet, slått av Thomas Stangassinger og Alberto Tomba. Han kom på tredjeplass sammenlagt i slalåmcupen i sesongen 1993/94.
Sesongen 1994/95 ble enda mer suksessrik. På grunn av den overlegne Alberto Tomba vant han ingen renn, men kom på andreplass i verdenscupen i storslalåm, og på tredjeplass i slalåmcupen samt i totalsammendraget.
De påfølgende sesongene oppnådde han ikke like gode resultater, men sesongen 1998/99 ble et nytt høydepunkt i karrieren. Da vant han to slalåmrenn, og kom på andreplass i slalåmcupen sammenlagt. Foran sesongen 2005/06 kunngjorde han at han la opp. I tillegg til tre verdenscupseire stod han totalt 20 ganger på seierspallen, 18 av dem i slalåm.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jure Košir – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jure Košir – Olympedia 
(en) Jure Košir – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jure Košir – FIS (alpint) 
(en) Jure Košir – ski-db.com
Harald Christian Strand Nilsen

Harald Christian Strand Nilsen (født 7. mai 1971 i Gjøvik) er en norsk tidligere alpinist.


== Karriere ==
Allrounderen Strand Nilsen vant ingen verdenscuprenn, men fikk flere pallplasseringer i storslalåm og kombinasjon i 1994/1995-sesongen. Han kom på tredjeplass i storslalåmcupen denne sesongen, bare slått av Alberto Tomba og Jure Kosir. 13.-plass i totalverdenscupen samme sesong var karrierens beste plassering.
De følgende årene spesialiserte Strand Nilsen seg som slalåmkjører, og plukket regelmessig plasseringer blant de 15 beste, men han nådde aldri opp på nivået fra 1994- og 1995-sesongene.
Under OL 1994 på Lillehammer var han med på å ta tredobbelt seier i kombinasjonsøvelsen, da han tok bronsemedaljen etter Lasse Kjus og Kjetil André Aamodt. Han deltok også i 1998 i Nagano. Han la opp etter sesongen 2002/03.
Strand Nilsen er i dag bosatt i hjembyen Gjøvik hvor han driver egen praksis som kiropraktor.


== Pallplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Christian Strand Nilsen – Olympedia 
(en) Harald Christian Strand Nilsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Harald Christian Strand Nilsen – FIS (alpint) 
(en) Harald Christian Strand Nilsen – ski-db.com
Jeff Waters

Jeff Waters (født 13. februar 1966) er en canadisk musiker. I 1984 startet han thrash metal-bandet Annihilator, som han selv er frontmann, låtskriver og hjernen bak. Debutalbumet Alice in Hell fra 1989 blir sett på som en av de beste albumene i sin sjanger, og bandet ga ut en solid andreplate kalt Never, Neverland året etter. I senere tid har bandets suksess gått litt i bølger, med jevne utskiftinger av bandmedlemmer. Jeff Waters er det eneste medlemmet som har vært medlem siden starten, og Annihilator blir sett på som «hans band». I dag skriver han alt materiale selv, og med hjelp fra den faste rytmegitaristen og vokalisten Dave Padden (medlem siden 2003) leier Waters inn musikere til sine turneene.
Som liten flyttet Jeff Waters rundt i Canada, ettersom hans far var med i militæret. Som 9-åring bosatte de seg fast i Ottawa, hvor han begynte å studere klassisk gitar.
På plata After forever som det nederlandske bandet After forever ga ut i 2007, er han gjestemusiker på et av sporene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jeff Waters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeff Waters på Discogs 
(en) Jeff Waters på MusicBrainz 
(en) Jeff Waters på Encyclopaedia Metallum 
(en) Jeff Waters på Songkick 
(en) Jeff Waters på AllMusic 
Annihilators offisielle MySpace-side
Kiminobu Kimura

Kiminobu Kimura (født 24. oktober 1970 i Hirosaki) er en tidligere japansk alpinist. På slutten av 1990-årene ble Kimura regnet blant verdens fremste slalåmkjørere, og ble regnet for å være en utmerket tekniker.
Kimuras karriere begynte langsomt. Etter deltakelse i OL 1992 deltok han fra januar 1993 regelmessig i rennene i verdenscupen. Han oppnådde bare svake plasseringer den første tiden, og måtte ta et lengre konkurranseopphold på grunn av ryggproblemer.
Da han kom tilbake etter et to måneders sykehusopphold, begynte han å etablere seg som toppalpinist. Fra januar 1996 til mars 1998 oppnådde han 16 topp 10-plasseringer. Den beste plasseringen oppnådde han i januar 1998, med en tredjeplass i slalåmrennet i Veysonnaz. Dette var den beste plasseringen noensinne for en japansk alpinist siden Tetsuya Okabe i 1990.
I sesongen 1996/97 kom han på åttendeplass sammenlagt i slalåmcupen, og året deretter ble han nummer fem. Han la opp etter 2002/03-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kiminobu Kimura – Olympedia 
(en) Kiminobu Kimura – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kiminobu Kimura – FIS (alpint) 
(en) Kiminobu Kimura – ski-db.com
Grønligrotta

Grønligrotta er en 4100 meter lang kalkstein-grotte i Røvassdalen i Rana kommune, rundt 30 km fra Mo i Rana. Grotta har en helning nedover på 20°. Laveste punkt ligger 107 meter under inngangen. Turister tas, med guide, cirka 400 meter innenfor fjellsiden utenfor, med opptil 80 meter fjell over seg.
Kalksteinen er enkelte steder omdannet til et tynt marmor-bånd, innhyllet i glimmerskifer. Taket i grotta består av granatglimmerskifer.Grotta ble oppdaget i 1750 av den første bosettelsen på gården i Grønlia. Den første utforskning av grotta ble foretatt i 1914 av den norske geologen Oxaal da han også kartla hele grottesystemet. I 1988 ble det foretatt videre undersøkelser av dens sedimenter av geologene StPierre og Løvlie. Grotten er Nordens eneste opplyste turistgrotte, og har årlig 10 000 besøkende.Grotta ble dannet som en hule under vann, og veggene fremviser klare spor av erosjon. 
Gjennom Grønligrotta renner en underjordisk elv med fosser og stryk. Eleven som renner igjennom grotten er den samme elven som renner gjennom «Setergrotten» og geologisk sett har de samme grottesystem, men det er ikke mulig for mennesker å komme fra den ene grotten til den andre. Den inneholder også flere jettegryter, der hvis man er heldig kan se små fisk (ørret). En granittblokk er kilt inn i en fjellsprekk inne i det såkalte «kapellet» i grotta, er blitt fraktet flere km med isbreen for 10 000 år siden i istidens sluttfase.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Håkonsen, Tor B. (1999). Ut på tur: 52 turforslag på Nord-Helgeland. [Mo i Rana]: Rana blad. s. 96–97. ISBN 8299269520.
Steven Cook

Steven Cook er navnet til flere personer:

Steven Cook (fotograf)
Steven Cook (ishockey) (1984–)
Canadas liberale parti

Canadas liberale parti (Liberal Party of Canada) er et liberalt politisk parti i Canada grunnlagt i 1867. Partiet bruker selv betegnelsen sosialliberalt parti og står for et fritt marked kombinert med en sterk velferdsstat. Partiet omtales som et big tent-parti som favner et bredt spekter av velgerne.


== Historie ==
Partiet tapte etter tretten år regjeringsmakten ved valgene i februar 2006. Etter dette valget gikk partilederen Paul Martin av og Bill Graham fungerte som partileder fram til valget av Stéphane Dion i desember 2006.
Forbindelsen mellom Liberal Party of Canada og de liberale partiene i provinsene og territoriene varierer. De fleste provinspartiene er lokalavdelinger av det føderale partiet, men i Ontario, Alberta, Britisk Columbia og Quebec er de separate partier. Partiene i de to første provinsene ligger nært det føderale partiet ideologisk, mens i de to siste ligger provinspartiene mer til høyre. I tillegg har mange medlemmene  Saskatchewan-avdelingen gått over til Saskatchewan Party.


== Partiledere ==
Alexander Mackenzie 1873-1880
Edward Blake 1880-1887
Wilfrid Laurier 1887-1919
William Lyon Mackenzie King 1919-1948
Louis St. Laurent 1948-1958
Lester B. Pearson 1958-1968
Pierre Trudeau 1968-1984
John Turner 1984-1990
Jean Chrétien 1990-2003
Paul Martin 2003-2006
Stéphane Dion 2006–2008
Michael Ignatieff 2008–2011
Bob Rae 2011–2013
Justin Trudeau 2013–


== Se også ==
Canada
Sosialliberalisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liberal Party of Canada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stéphane Dion

Stéphane Maurice Dion (født 28. september 1955 i Québec) er en canadisk politiker og vitenskapsmann. Han har siden 2. desember 2006 vært leder av Canadas liberale parti. Som tidligere regjeringsmedlem sitter han i Det kongelige råd for Canada.


== Karriere ==
Dion har en magistergrad i statsvitenskap fra Université Laval og en doktorgrad i sosiologi fra Institut d'études politiques de Paris (Sciences Po).
Dion har vært valgt inn i underhuset fra valgretsen Saint-Laurent—Cartierville siden 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stéphane Dion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stéphane Dion på Internet Movie Database 
(en) Stéphane Dion hos The Movie Database 
Stéphane Dion på Twitter 
(en) Stéphane Dion hos Canadas parlamentsbibliotek 
Stéphane Dions hjemmeside
Prinsessen av Burundi

Prinsessen av Burundi er en art ciklider, endemisk til de harde vannmassene i Tanganyikasjøen i Øst-Afrika. Den er en populær akvariefisk som blir ca. 10 cm lang. Den har også blitt brukt i en rekke studier om fiskeadferd.
Som de fleste ciklider, viser den omfattende yngelpleie og eldre yngel er med på å pleie sine yngre søsken. Arten har blitt oppkalt etter den belgiske iktyologen Pierre Brichard.


== Populærkultur ==
Fiskearten har gitt navn til kriminalromanen Prinsessen av Burundi fra 1992, skrevet av den svenske forfatteren Kjell Eriksson.


== Eksterne lenker ==
(en) Prinsessen av Burundi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Prinsessen av Burundi i Encyclopedia of Life 
(en) Prinsessen av Burundi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prinsessen av Burundi hos FishBase 
(en) Prinsessen av Burundi hos ITIS 
(en) Prinsessen av Burundi hos NCBI 
(en) Kategori:Neolamprologus brichardi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neolamprologus brichardi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Neolamprologus brichardi (Poll, 1974) - FishBase
Jesse Jackson

Jesse Louis Jackson sr. (født 8. oktober 1941 i Greenville, Sør-Carolina i USA) er en amerikansk menneskerettsaktivist, politiker og baptistpastor.
Etter universitets- og teologistudier begynte han å arbeide for Martin Luther King og ble en av hans nærmeste menn. Sammen med ham organiserte han Southern Christian Leadership Conference (SCLC) og var mot sluttet av 1960-årene leder for Operation Breadbasket. I 1971 grunnla han People United to Serve Humanity (PUSH), en organisasjon for selvhjelp for den sorte befolkningen, og 1984 Rainbow Coalition.
I 1980-årene ble han en velkjent politiker og talsmann i borgerrettsspørsmål og for den afroamerikanske befolkningsgruppen. Han drev i 1984 og 1988 kampanjer for å bli presidentkandidat for Det demokratiske parti.
Han har deretter blant annet støttet Bill Clinton og til tider vært en av hans rådgivere. Han har også agert internasjonalt og ved en rekke anledninger medvirket til å få amerikanske fanger og gisler frigitt. Han har senere fremtrådt som kritiker av amerikansk utenrikspolitikk i Midtøsten og Latin-Amerika, som i forbindelse med krigen i Irak.
I 2013 ble Jackson tildelt den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jesse Jackson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ed Podivinsky

Edward Charles Podivinsky (født 8. mars 1970 i Toronto) er en tidligere, kanadisk alpinist.
Han tok gull i utfor i junior-VM i alpint 1989.
I løpet av karrieren vant han ett renn i verdenscupen, et utforrenn i Saalbach-Hinterglemm 6. januar 1994. I tillegg oppnådde han flere topplasseringer i Super-G og alpin kombinasjon.
Karrierens høydepunkt var nok bronsemedaljen i utforrennet under OL 1994 på Lillehammer. Det skilte bare 12 hundredels sekunder opp til vinneren, Tommy Moe. Fire år senere, under OL 1998 i Nagano oppnådde han også en sterk plassering, han kom på femteplass og vare bare åtte hundredels sekunder for sent til å ta en ny bronsemedalje.
Han la opp som alpinist etter OL 2002 i Salt Lake City.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ed Podivinsky – Olympedia 
(en) Ed Podivinsky – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ed Podivinsky – FIS (alpint) 
(en) Ed Podivinsky – ski-db.com
Florence Masnada

Florence Masnada (født 16. desember 1968 i Grenoble) er en tidligere fransk alpinist.
Hun tilhørte verdenseliten i 1990-årene i spesialdisiplinene utfor og Super-G. I starten av karrieren var hun også glimrende tekniker og tok i 1990 en tredjeplass i storslalåm i Stranda, og en fjerdeplass i slalåm i  Morzine (Frankrike).
I store mesterskap vant hun tre medaljer. I OL 1992 i Albertville tok hun bronse i kombinasjonen, og i OL 1998 i Nagano sikret hun seg sølv i utfor, kun slått av Katja Seizinger. I tillegg har hun en sølvmedalje i kombinasjonen fra VM 1999 i Vail, der Pernilla Wiberg tok gullmedaljen.
I verdenscupen vant hun ett renn, Super-G i Garmisch-Partenkirchen i 1995. Florence Masnada la opp i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Florence Masnada – Olympics.com 
(en) Florence Masnada – Olympic.org 
(en) Florence Masnada – Olympedia 
(en) Florence Masnada – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Florence Masnada – FIS (alpint) 
(en) Florence Masnada – ski-db.com 
(en) Florence Masnada – TheSports.org
Håkon Meyer

Håkon Ludvig Meyer (født 11. februar 1896, død 23. oktober 1989) var en sentral norsk fagforeningsmann som under andre verdenskrig gikk inn i Nasjonal Samling. Han var sønn av juristen og arbeiderpartipolitikeren Ludvig Meyer, og bror til Eli Krog og Karl Meyer. 


== Mellomkrigstiden ==
I mellomkrigstiden var han en sentral debattant, skribent og kulturpolitiker i Arbeiderpartiet. Han var blant annet redaktør av Arbeiderpartiets tidsskrift Det 20.århundre, formann i Kristiania Arbeidersamfund, første formann i Venstrekommunistisk Ungdomsfylking fra 1923, samt forretningsfører for Folketeaterbygningen. I 1924 ble han dømt til 150 dagers fengsel for oppfordring til militærstreik. Han representerte Arbeiderpartiet ved en rekke anledninger, også internasjonalt. Han var en av sosialismens ledende ideologer i Norge, og en av dem som advarte sterkest om fascismens frammarsj i Europa. Mot slutten av 1930-årene var han anfører for en løs venstreopposisjon innen Arbeiderpartiet.


== Okkupasjonen ==
Etter den tyske invasjonen av Norge 9. april 1940 var Meyer blant dem som ønsket å få en ordning med tyskerne. Han var sentral i Fagopposisjonen av 1940, stiftet 15. juni 1940, men denne gikk i oppløsning da en gruppe med Meyer i spissen gikk i direkte forhandlinger med NS. I desember samme år meldte Meyer seg inn i NS.
Under okkupasjonen var han såkalt kommissarisk leder i Norsk Kommuneforbund fra september 1941 til september 1942. Meyer mente at arbeidernes interesser måtte ivaretas innenfor rammene av den situasjonen Norge var i og de makthaverne som landet hadde, og slik kunne holde fagbevegelsen intakt. Slik aksepterte han nasjonalsosialismen som en uunngåelig ny ramme, men det er ikke tydelig hvilken sympati han hadde for denne. Han hadde kvaler da NS under den dramatiske unntakstilstanden i september 1941 overtok ledelsen av LO. Etter 1943 holdt han en lav politisk profil.


== Landssvikoppgjøret ==
I landssvikoppgjøret ble han i en rettssak som startet 30. april 1946 dømt til 10 års tvangsarbeid. Som formildende omstendighet ble det lagt vekt på at han med fare for egen sikkerhet hadde benyttet seg av sine politiske kontakter, og hjulpet en rekke tyske emigranter og jøder å flykte fra Norge. Han ble løslatt i 1949.
Etter dette flyttet han, og slo seg ned i Sverige. Der slo han seg opp som en velstående forretningsmann, ved å importere industriprodukter fra Tyskland.


== Bibliografi ==
Kunst og klassekamp, Det Norske Arbeiderpartis forlag, 1921
Verdier, mål og midler - Betragtninger over arbeiderbevegelsen, eget forlag, 1927
Historieoppfatning og marxisme, Det Norske Arbeiderpartis forlag, 1930
Innledning til Det kommunistiske manifest, Det Norske Arbeiderpartis forlag, 1930
Den politiske arbeiderbevegelse i Norge, Det Norske Arbeiderpartis forlag, 1931
De politiske arbeiderinternasjonaler 1914-1934, Det Norske Arbeiderpartis forlag, 1934
Bak Moskvaprosessene - Artikler av norske og utenlandske sosialister, Tanum, 1937
Teater i Oslo 1942-43, Folketeaterforeningen, 1944
Et annet syn, Dreyer, 1952


== Referanser ==
RMVB

RealMedia Variable Bitrate (RMVB) er en utvidelse av multimediaformatet RealMedia utviklet av RealNetworks.
RMVB er vanligvis brukt til multimediainnhold lagret lokalt. Filer som bruker dette formatet har filutvidelsen .rmvb.
RMVB filer er har ofte mindre størrelse enn filer laget med MPEG4-part2-kodeker, som for eksempel DivX og Xvid. Grunnet dette har filformatet blitt ganske vanlig (men ikke veldig populært) på fildelingsclienter slik som Bittorent, eDonkey og Gnutella. Filformatet er ikke støttet av veldig mange medieavspillere, men er tilgjengelig på blant annet RealPlayer 10 og Media Player Classic. MPlayer kan spille av RMVB-filer i Linux/UNIX. RMVB kan også spilles av i VLC Media Player v.1.0.1.


== ID-blokk ==
De første 4 bytene av filen er «.RMF» (standard RealMedia-format), som er 2E 52 4D 46 i hex, slik at systemet kan gjenkjenne filen lettere.


== Se også ==
RealMedia
RealVideo
RealAudio
Containerformat


== Eksterne lenker ==
RealMedia hos MultimediaWiki