Hilde Henriksen Waage

Hilde Henriksen Waage (født 1959) er en norsk forsker og historiker med Midtøsten som spesialfelt. Hun har som forsker vært særlig opptatt av konflikten mellom israelerne og palestinerne, samt Norges utenrikspolitikk overfor Israel. Waage er professor ved Universitetet i Oslo og ved Institutt for fredsforskning.


== Bakgrunn og virke ==
Waage er utdannet lærer ved Halden lærerhøgskole i 1981. Etter det studerte hun historie ved Universitetet i Trondheim. Etter å ha fullført cand.mag. flyttet hun til Oslo for videre studier ved Universitetet i Oslo. Hun ble cand.philol. i 1987, med hovedoppgaven Hva nå med jødene? Norges forhold til Palestina-spørsmålet 1945–1949. Hovedoppgaven berørte et sensitivt tema, spesielt for norsk UD, noe som førte til at representanter for den norske statsmakten truet med søksmål for ærekrenkelser. Det endte med at hennes hovedfagsoppgave, som den eneste i Norge, ble hemmeligstemplet i 20 år. I 1996 ble hun dr.philos. med avhandlingen Norge - Israels beste venn (som ble utgitt i bokform allerede samme år).Waage er ansatt som forsker ved Institutt for fredsforskning (PRIO) og var direktør ved instituttet fra 1992 til 1993. I 2005 ble hun ansatt som førsteamanuensis i historie ved Universitetet i Oslo, og i 2007 ble hun professor i historie samme sted.


== Forskning ==
I 2004 la Waage fram en forskningsrapport om Norges rolle i fredsprosessen i Midtøsten fra 1993-1996. I den hevder hun de norske forhandlerne lot seg bruke som redskap av Israel i forhandlingene som førte frem til Oslo-avtalen, og at tidligere utenriksminister Johan Jørgen Holst var den ivrigste i israels tjeneste under forhandlingene. Hun hevder også at de norske forhandlerne var med på å rehabilitere Yasir Arafat og PLO, på bekostning av andre palestinske ledere som var langt dyktigere forhandlere. Waage har presisert at Norge ikke opptrådte på denne måten fordi de var Israel-vennlig, men fordi «det var den eneste muligheten for Norge til å være en troverdig forhandler».Hun har skrevet flere bøker om Midtøsten-konflikten. 
Waage har på bakgrunn av sitt virke som Midtøsten-forsker mottatt en del kritikk og enkelte trusler fra Israel-vennlig hold. Spesielt mottok hun mange trusler i perioden da den andre intifada pågikk; da var hun svært synlig i offentligheten fordi hun ofte ble invitert til debatter og nyhetssendinger på TV og radio. Senere har den israelvennlige organisasjonen MIFF rettet en del kritikk mot henne.


== Utmerkelser ==
I 2013 ble hun tildelt Sverre Steen-prisen for fremragende historieformidling for gjennom «grundig kildegransking kastet nytt lys over norsk Midtøsten-politikk og Norges rolle i internasjonale forhandlinger, ikke minst gjennom boka Norge - Israels beste venn».


== Bibliografi, utvalg ==
1989: Da staten Israel ble til, Gyldendal
1996: Norge - Israels beste venn, Universitetsforlaget
2004: Peacemaking is a risky business,  PRIO
2012: Coercive Diplomacy: Israel, Transjordan and the UN—a Triangular Drama (sammen med Jørgen Jensehauge), Revisited British Journal of Middle Eastern Studies.
2012: Securing the State: From Zionist Ideology to Israeli Statehood Diplomacy & Statecraft (sammen emd Jørgen Jensehaugen og Marte Heian-Engdal).
2013: Konflikt og stormaktspolitikk i Midtøsten, Cappelen Damm Akademisk
2013: ‘Finishing the Enterprise’: Israel's Admission to the United Nations (sammen med Marte Heian-Engdal, Jørgen Jensehaugen), The International History Review.
2013: Krig og fred i det lange 20. århundre (sammen med Rolf Tamnes og Hanne Hagtvedt Vik), Cappelen Damm Akademisk


== Referanser ==