jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hovedstadens Sygehusfællesskab

Hovedstadens Sygehusfællesskab (H:S) var et dansk helseforetak som ble opprettet 1. januar 1995 med formål å drive helsevesenet i København og Frederiksberg. Det omfattet 5 sykehus samt sykepleierskeutdannelsen.
Som et ledd i Strukturreformen ble Hovedstadens Sygehusfællesskab nedlagt ved utgangen av 2006 og dets oppgaver blir nå ivaretatt av Region Hovedstaden.


== Eksterne lenker ==
Lov nr. 537 af 24-06-2005 om regioner og om nedlæggelse af amtskommunerne, Hovedstadens Udviklingsråd og Hovedstadens Sygehusfællesskab
Lov nr. 1132 af 21-12-1994 om Hovedstadens Sygehusfællesskab (historisk)
Region Hovedstaden
H:S' hjemmeside er nedlagt etter strukturreformen. En tidligere kopi kan sees på Internet Archive Wayback Machine
Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek

Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek   (Biographical Directory of the United States Congress) er et biografisk oppslagsverk over alle medlemmer av begge kongressens kamre i fortid og nåtid samt kongressens forgjenger, Den kontinentale kongress. 
Det er biografisk kilde for alle politiske figurer som har vært valgt til kongressen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Biographical Directory of the United States Congress – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aksent (musikk)

En aksent i musikalske noter er en foredragsanvisning som forteller at den betegnede noten/akkorden skal framheves dynamisk (ved trykk) eller agogisk (ved å endre noteverdien).

Det vanligste tegnet for en aksent er 
  
    
      
        >
      
    
    {\displaystyle >}
  , mens 
  
    
      
        ∧
      
    
    {\displaystyle \wedge }
   i de fleste musikktradisjonene betyr en skarpere betoning. Ellers finnes de dynamiske tegnene 
  
    
      
        f
        
        z
      
    
    {\displaystyle f\!z}
   (forzato, «forsterket») og 
  
    
      
        s
        
        f
        
        z
      
    
    {\displaystyle s\!f\!z}
   (sforzando / sforzato, «svært betont»). Også 
  
    
      
        f
        
        p
      
    
    {\displaystyle f\!p}
   (fortepiano, «sterkt og deretter straks svakt») kan sies å være et aksentuelt tegn. 
I barokken falt aksenter gjerne sammen med mindre forsiringer eller ornamenter i forbindelse med en betont note. I Wienerklassisismen ble også 
  
    
      
        ⋅
      
    
    {\displaystyle \cdot }
   og 
  
    
      
        ′
      
    
    {\displaystyle \prime }
  ) brukt som små aksenter over eller under noten, men den eksakte graden og utføringen av disse aksentueringene er i dag omstridt.


== Se også ==
Dynamikk
Agogikk
Tim Herron

Tim Herron (født 6. februar 1970) er en amerikansk golfspiller på PGA-touren.
Herron er født i Minneapolis i Minnesota. Han ble profesjonell i 1993.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2006: Bank of America Colonial
1999: Bay Hill Invitational
1997: LaCantera Texas Open
1996: Honda Classic


== Eksterne lenker ==
(en) Tim Herron – PGA-touren 
(en) Tim Herron – Verdensrankingen
Alarm (avis)

Alarm var en norsk avis, som ble utgitt i årene 1919–1940 av Norsk Syndikalistisk Føderasjon. Carl O. Tangen satt som redaktør fra 1919-1927, deretter var han ansvarshavende i avisens redaksjonskomité. 
Avisen hadde en rekke artikler om arbeiderkamper i inn- og utland, norsk og internasjonal anarkisme og syndikalisme, samt ideologiske debatter. 
Carl O. Tangen ble ofte arrestert for artikler, spesielt antimilitaristiske, myndighetene ikke likte. 
Vinteren 1940 ble Carl O. Tangen dømt til ett års fengsel for ærekrenkelse mot fremmed stats overhode, etter anmodning fra Tyskland. Foranledningen var et oppslag i Alarm den 9. desember 1939 hvor nazistene Adolf Hitler, Hermann Göring og Joseph Goebbels omtales på en lite flatterende måte. 9. april 1940 overfalt tyskerne Norge, og Alarm ble stanset av okkupasjonsmakten. 
I 1945 skiftet Alarm navn til Solidaritet.
Robben Island

Robben Island er en øy 12 km utenfor Sør-Afrikas kyst og Cape Town. Ordet Robben i navnet kommer fra nederlandsk og betyr sel.
Øya ble befolket for tusener av år siden inntil den ble skilt fra fastlandet med et sund. Siden slutten av 1700-tallet har øya blitt benyttet til å isolere mennesker fra omverdenen, først og fremst som fengsel. De første fangene var politiske ledere fra nederlandske kolonier i Afrika og Asia. Mellom 1836 og 1931 ble øya benyttet som tuberkulosesanatorium, og senere fengsel for politiske fanger fra Sør-Afrika. De mest kjente var Nelson Mandela, og andre ANC-ledere, Walter Sisulu, Govan Mbeki og Robert Sobukwe.
Staten eier all mark unntatt tomta for øyas kirke.
Øya er i dag et populært turistmål og ble i 1999 inkludert på UNESCOs liste over verdensarven. Øya nås med ferge fra Victoria & Alfred Waterfront og er åpen året rundt, men med værforbehold.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Robben Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robben Island – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Robben Island Museum
Texas Open

Texas Open er en golfturnering på den amerikanske PGA-touren, som spilles hvert år på TPC San Antonio i San Antonio i Texas.
Mange av golfsportens største stjerner har vunnet denne turneringen, inkludert Sam Snead, Ben Hogan, og Arnold Palmer som vant den tre år på rad.
Fra 1995 til 2009 ble turneringen avholdt på La Cantera Golf Club.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Profil på PGATOUR.com
Texas Open (andre betydninger)

Texas Open kan vise til:

Texas Open, golfturnering på PGA-touren
Texas Women's Open, golfturnering på LPGA-touren
Texas Tennis Open, tennisturnering på WTA-touren
Michael Shanks (skuespiller)

Michael Garrett Shanks (født 15. desember 1970) er en canadisk skuespiller som ble kjent for rollen som arkeologen Dr. Daniel Jackson i fjernsynsserien Stargate SG-1. Han har også stemmen til «Thor» som dukker opp fra tid til annet på Stargate SG-1 og han har hatt gjesteroller i Stargate Atlantis og Andromeda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Michael Shanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Garrett Shanks på Internet Movie Database 
(da) Michael Garrett Shanks på Scope 
(fr) Michael Garrett Shanks på Allociné 
(en) Michael Garrett Shanks på AllMovie 
(en) Michael Garrett Shanks hos The Movie Database
To mistenkelige personer

For den norske filmen, se To mistenkelige personer (film)To mistenkelige personer er en roman av den norske forfatteren og journalisten Gunnar Larsen. Boka ble utgitt i 1933, og handlingen er basert på den sanne historien om lensmannsmordene på Vågård, som fant sted i Ytre Ådal den 22. august 1926. Som ung journalist hadde Larsen dekket saken for Dagbladet. Boka regnes som den første dokumentarromanen i Norge, og ble filmatisert under samme navn (To mistenkelige personer) av regissøren Tancred Ibsen i 1950. Filmen ble forbudt å vise offentlig frem til 1998.


== Om To mistenkelige personer ==


=== Historien bak romanen ===
I 1926 inntraff en av de mest omtalte saker i norsk kriminalhistorie. Saken ble kjent som «Lensmannsmordene i Ådal». Etter et innbrudd ble ransmennene Anton Emanuel Oskar Svensson og Henning Sigurd Madsen jaget av politiet. I en trefning ble to lensmenn skutt. Den ene døde momentant, den andre levde lenge nok til å få identifisert forbryterne. Dermed startet en storstilt forbryterjakt over hele Østlandet. Den ene morderen tok etter hvert sitt eget liv, mens den andre havnet i fengsel. 


=== Etterspillet ===
Den unge journalisten Gunnar Larsen fra Dagbladet fulgte saken nøye. I 1933 tok han for seg dramaet i dokumentarromanen To mistenkelige personer. Da Tancred Ibsen filmatiserte romanen i 1950, reagerte den overlevende forbryteren, som nå hadde sonet sin dom. Han ønsket filmen stoppet, anla sak mot Norsk Film A/S, og vant saken endelig gjennom en høyesterettsdom i 1952. Dommen førte til at filmen ble forbudt vist i offentligheten, og ikke frigitt før 1998.


=== Handling ===
Romanen åpner med at den hardbarkede svenske forbryteren «Ekstrøm» og den lokale unggutten «Gustav» er på rømmen etter et innbrudd. De blir overrasket av to politimenn ved skjulestedet ved Randsfjorden, får panikk og skyter begge. Dermed må Ekstrøm og Gustav legge på flukt gjennom store deler av Østlandet og Vest-Sverige. Leseren følger forbryternes intense flukt og politiets jakt.


== Utgivelser ==
Romanen ble utgitt på Gyldendal Norsk Forlag i 1933. Siden er romanen utgitt 1983 (Bokklubb-utgaven), 1992 og 2000. Bokklubb-utgaven fra 1983 inneholder etterord av Haagen Ringnes, og er illustrert av Niels Ditlev. 


== Illustrerte utgaver ==
1983 – To mistenkelige personer, illustrert av Niels Ditlev. Den Norske Bokklubb, Månedens bok nr. 1276.


== Film ==
Tancred Ibsen: To mistenkelige personer (1950). Peter Lindgren som Ekstrøm og Ivar Svendsen som Gustav.
Nordby (Danmark)

Nordby er administrasjonssenter i Fanø kommune i Danmark og den største byen på øya Fanø. Den hadde 2 649 innbyggere i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordby (Fanø) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Di 8

Di 8 er en serie på 20 diesellokomotiver levert til NSB mellom 1996 og 1997. 1. januar 2002 ble samtlige lok overført til CargoNet i forbindelse med at godstrafikken ble skilt ut i eget datterselskap. Typen er konstruert for lette godstog eller som stort skiftelok, men ble lenge benyttet i tunge godstog på Nordlandsbanen, noe som er årsaken til at lokomotivene var ganske nedslitte før de ble 20 år gamle. Lokomotivtypen er godt egnet som skiftelokomotiv siden det har midtstilt førerhytte.
Ti av lokomotivene ble i 2011 solgt til England for å trekke tunge malmtog internt på et stålverk. Til sammen er tre lokomotiver hensatt eller skrotet. Resterende sju lokomotiver ble i 2013 overført tilbake til NSB for bruk som beredskapslokomotiver, men enkelte har blitt utleid til CargoNet også etter det. Lokene hadde opprinnelig rød førerhytte og gule motorkasser, men noen fikk etterhvert CargoNets sølvgrå fargedrakt.


== Eksterne lenker ==
(en) NSB Di 8 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Di 8 – NJK Materielldatabasen
Di 8 – Jernbane.net
(sv) Lokguide - Diesellok Di 8 – järnväg.net
(de) MaK Di 8 – loks-aus-kiel.de
Sjangermaleri

Sjangermaleri, også kalt sjangerbilde, sjangerkunst og sjangerscene etter fransk petit genre (i motsetning til grand genre, det vil si «historiemaleri»), er malerier og andre bilder i kunsthistorien som viser motiver fra dagliglivet. De er forsøk på å fremstille ulike sider ved hverdagslivet gjennom portretter av alminnelige mennesker i vanlige, trivielle situasjoner, gjerne scener fra markeder, hjem, fester, vertshus og gater. Innholdet kan være fortellende, ofte lett anekdotisk, fra malerens samtid, men også religiøst, allegorisk eller historisk. Framstillingene kan være realistiske, oppdiktede eller romantiserte.
De tidligste sjangerscenene finnes i bakgrunnen i religiøse bilder, men etterhvert utviklet de seg til å bli et selvstendig motiv. Folkelivsskildringer ble populære i 1600-tallets Holland, og kunstnere som Johannes Vermeer og Frans Hals malte mange sjangerscener, ofte figurer i interiører. Sjangermaleriet finner vi også igjen hos franske malere på 1700-tallet, som Chardin og Antoine Watteau. På grunn av det gjenkjennelige, og ofte sentimentale innholdet har sjangermaleriet vært en populær kunstform blant borgerskapet og middelklassen.
Sjangermalerier står i motsetning til andre typer malerier, som stilleben, historiemaleri, portrettmalerier, marinemalerier og landskapsmalerier. Betegnelsen sjangerbilde brukes imidlertid iblant også feilaktig om et bilde som er bestemt etter sjanger, altså etter et visst innhold eller motiv. I likhet med seinere tiders sjangerlitteratur og sjangerfilm, knyttes da sjangermaleriet til en tydelig sjanger. Det vil si at kunstuttrykket bevisst følger konvensjoner eller tradisjoner for form og innhold og er utført etter en mer eller mindre klart definert oppskrift eller formel.


== Se også ==
Stilleben
Portrett
Landskapsmaleri
Vedutamaleri
Marinemaleri
Historiemaleri
Slagmaleri
Maleriets historie
Ukiyo-e, japanske sjangermotiver 1600-1900
Kistebrev, Bilderbogen, lubok, billige ettbladstrykk med populære motiver 1600-1900, også hverdagsscener
Tendenskunst, kunst med et tydelig politisk eller religiøst budskap


== Eksterne lenker ==
(en) Genre paintings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Caveman’s Valentine

The Caveman's Valentine er et amerikansk mysteriedrama fra 2001 regissert av Kasi Lemmons. Filmen handler om en mentalt ustabil huleboer i New York som forsøker å avsløre en morder som er en kjent kunstner. Hovedrollen spilles av Samuel L. Jackson.


== Handling ==
«Romulus» er mentalt syk, en huleboer i en park i New York. Han er også en begavet komponist, og far til en politibetjent i byen. På valentinsdagen fryser en ung mann ihjel i et tre i nærheten av hulen hans. Politiet påstår det er en ulykke som en følge av at noen har opptrådt rart, men «Romulus» tror på en av den dødes venner da han sier at den kjente fotografen David Leppenraub tok livet av ham. Romulus, som stadig ser hallusinasjoner av sin kone som en ung dame, bestemmer seg for å fange morderen, og greier å få en invitasjon til Leppenraubs gård for å spille en av sine nyeste komposisjoner.


== Rollebesetning ==
Samuel L. Jackson - Romulus Ledbetter
Colm Feore - David Leppenraub
Aunjanue Ellis - Officer Lulu Ledbetter
Tamara Tunie - Sheila Ledbetter
Jay Rodan - Joey Peasley
Ann Magnuson - Moira Leppenraub
Anthony Michael Hall - Bob
Sean MacMahon - Scotty Gates
Jeff Geddis - Paul


== Eksterne lenker ==
(en) The Caveman's Valentine på Internet Movie Database 
(no) The Caveman's Valentine hos Filmfront 
(sv) The Caveman's Valentine i Svensk Filmdatabas 
(da) The Caveman's Valentine i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Caveman's Valentine på Allociné 
(nl) The Caveman's Valentine på MovieMeter 
(en) The Caveman's Valentine på AllMovie 
(en) The Caveman's Valentine på Turner Classic Movies 
(en) The Caveman's Valentine på Rotten Tomatoes 
(en) The Caveman's Valentine på Metacritic
Die Hard i New York

Die Hard i New York er den tredje filmen i Die Hard-serien med Bruce Willis i hovedrollen som politimannen «John McClane». Filmen introduserer Samuel L. Jackson som «Zeus Carver», Willis' noe motvillige partner. I motsetning til de første to filmene i serien inneholder denne mindre action og vold, og mer dialog og figurutvikling.


== Handling ==
Skurken i denne filmen er «Simon Gruber» (spilt av Jeremy Irons), bror til «Hans Gruber», en tysk kriminell som ble drept av McClane i sluttscenene i Die Hard, den første filmen i serien. Simon skal ta hevn for sin bror, men han anser det som en stor fordel å kunne kombinere hevnen med tyveriet av gullet i et høysikkerhetshvelv i kjelleren under Federal Reserve Bank of New York. 
Simon distraherer politiet ved å plante både ekte og falske bomber over hele byen, og han tvinger «McClane» og «Carver» til å delta i et spill der han gir dem litt informasjon om en bombe, og muligheten til å desarmere den.


== Om filmen ==
Die Hard i New York var den første filmen i serien som ikke fant sted under juleferien, og den første der «John McClane» kan være politimann i sitt eget distrikt. Det er også den første filmen der han har en partner, Samuel L. Jacksons figur «Zeus Carver».


== Skuespillere ==

Bruce Willis som John McClane
Jeremy Irons som Simon Gruber / Peter Krieg / Mr. Vanderfloog / Bob Thompson
Samuel L. Jackson som Zeus Carver
Graham Greene som NYPD-etterforsker Joe Lambert
Colleen Camp som NYPD-etterforsker Connie Kowalski
Larry Bryggman som NYPD-inspektør Walter Cobb
Anthony Peck som NYP- etterforsker Ricky Walsh
Nick Wyman som Mathias Targo
Sam Phillips som Katya
Stephen Pearlman som Dr. Fred Schiller
Kevin Chamberlin som NYPD-betjent Charlie Weiss
Charles Dumas som FBI-agent Andy Cross
Michael Cristofer som CIA-agent Bill Jarvis


== Eksterne lenker ==
(en) Die Hard i New York på Internet Movie Database 
(no) Die Hard i New York hos Filmfront 
(sv) Die Hard i New York i Svensk Filmdatabas 
(da) Die Hard i New York i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Die Hard i New York på Allociné 
(nl) Die Hard i New York på MovieMeter 
(en) Die Hard i New York på AllMovie 
(en) Die Hard i New York på Turner Classic Movies 
(en) Die Hard i New York på Rotten Tomatoes 
(en) Die Hard i New York på Metacritic
Aftermath

Aftermath er et album av The Rolling Stones, utgitt i 1966.
Aftermath er historisk i den forstand at det er The Rolling Stones' første album som består utelukkende av sanger skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.
Albumet ble utgitt i to forskjellige utgaver i Storbritannia og De forente stater med to måneders mellomrom i 1966. Grunnen var at det amerikanske markedet var klar for et Greatest Hits-album. Og Big Hits (High Tide and Green Grass) ble utgitt bare en måned før Aftermath var klart, dermed ble Aftermath utsatt i USA. Albumet ble også amerikanisert; maks 12 sanger, måtte også innholde deres siste slager, noe som også ble standard i Storbritannia etter 60-tallet.
Den amerikanske utgaven har tre spor færre enn den britiske og en annen rekkefølge på låtene. Låtene som kun er med på den britiske versjonen, er «Out of Time», «Take It Or Leave It» og «What to Do». I tillegg ble «Mother's Little Helper» byttet ut med «Paint It, Black». Den britiske utgaven har unormalt lang spilletid, 20 minutter lenger enn deres forrige studioalbum Out of Our Heads.
I Storbritannia ble albumet utgitt rett etter utgivelsen av hiten «19th Nervous Breakdown», og rett før den enda større hiten «Paint It, Black». Hadde disse singlene blitt inkludert med deres B-sider kunne Aftermath blitt rockens første dobbeltalbum (se Blonde on Blonde).
Aftermath ble en stor suksess, og tilbrakte åtte uker på toppen av den britiske albumlisten. Den amerikanske utgivelsen fikk også en svært positiv respons, da den nådde andreplass på albumlisten og solgte til platina. Der ble også «Mother's Little Helper» en topp 10-slager.


== Sporliste ==
Alle sanger skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.


=== Britisk utgave ===
Side én«Mother's Little Helper» – 2.45
«Stupid Girl» – 2.55
«Lady Jane» – 3.08
«Under My Thumb» – 3.41
«Doncha Bother Me» – 2.41
«Goin' Home» – 11.13Side to «Flight 505» – 3.27
«High and Dry» – 3.08
«Out of Time» – 5.37
«It's Not Easy» – 2.56
«I Am Waiting» – 3.11
«Take It Or Leave It» – 2.47
«Think» – 3.09
«What to Do» – 2.32


=== Amerikansk utgave ===
Side én«Paint It, Black» – 3.45
«Stupid Girl» – 2.55
«Lady Jane» – 3.08
«Under My Thumb» – 3.41
«Doncha Bother Me» – 2.41
«Think» – 3.09Side to «Flight 505» – 3.27
«High and Dry» – 3.08
«It's Not Easy» – 2.56
«I Am Waiting» – 3.11
«Goin' Home» – 11.13


== Personell ==
The Rolling StonesMick Jagger – sang, munnspill
Brian Jones – akustisk slide gitar, sitar, tamboura, mellotron, keyboard, munnspill
Keith Richards – akustisk og elektrisk gitar, bass, sang
Charlie Watts – slagverk, perkusjon
Bill Wyman – bass, perkusjonØvrige medvirkendeJack Nitzsche – piano, orgel, cembalo
Ian Stewart – piano, orgel


== Accolades ==
Den amerikanske utgaven av Aftermath kåret til det 108. beste albumet noensinne av Rolling Stone i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aftermath på Discogs 
(en) Aftermath på MusicBrainz 
(en) Aftermath på Spotify 
(en) Aftermath på AllMusic
Foster’s Lager

Foster's Lager er et internasjonalt distribuert australsk øl. Det er brygget under lisens i syv land: Australia, Canada, Kina, Tyskland, Irland, Spania og Sverige. 
I april 2006 kunngjorde Scottish & Newcastle plc at de har godtatt å kjøpe Foster's i Europa (inkludert Tyrkia), den russiske føderasjonen og andre land i Samveldet av uavhengige stater fra Foster's Group Limited for omtrent 309 millioner britiske pund.Foster's Lager har slagordet «The Amber Nectar» i Australia og Storbritannia, og «Australian for Beer» andre steder. 
I Australia brukes merkenavnet Foster's om en del andre øltyper også, blant annet Foster's Light Ice, en lagerpils med lavt alkoholinnhold. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foster's i Storbritannia
Patchellhytta

Patchellhytta er en turisthytte vest i Habostaddalen i Stranda kommune på Sunnmøre. Hytta ligger bare noen meter fra kommunegrensa mot Ørsta, mellom Brekketindane og Smørskredtindane, rett øst for fjellet Slogen.
Den opprinnelige hytta, som ble satt opp av Charles Watson Patchell selv, var en liten stenhytte. Denne ble benyttet av Patchell og andre som utgangspunkt for å bestige fjelltoppene i området. I 1964 ble det bygget en ny og større hytte. Denne ble restaurert og utvidet i 1996 slik at den nå har 23 senger.
Gaularfjellet

Gaularfjellet er et fjellområde på grensen mellom kommunene Sogndal og Sunnfjord (før 2020 Gaular) i Vestland. Den høyeste fjelltoppen er Jostefonni/Sunnfjordbjørnen (1 615 moh.) (61°25′N 6°32′Ø). Den høyeste nær veien er Gottopphesten (1 492 moh.) (61°23′N 6°31′Ø)Fylkesvei 613 går over Gaularfjellet. Veien, som ble åpnet for trafikk i 1938, er et kjent turistmål og er nasjonal turistvei. Den hurtige overgangen fra fjord til fjell, og svingene opp Bårddalen fra Vetlefjorden lokker mange hit. Høyeste punkt på fjellovergangen er 748 moh. Før Fjærlandstunnelen ble åpnet 1986 gikk riksvei 5 over Gaularfjellet. Før Høyangertunnelen 1982 ble åpnet var dette eneste fergefrie veien mellom nordsiden av ytre og indre Sognefjorden, i tillegg til bilferge på fjorden. Fra 1986 til 2010 var veien riksvei 13, og fra 2010 til 2019 fylkesvei 13.
I juni 2016 åpnet en ny utsiktsplattform på fylkesveien, Utsikten, det har blitt et attraktivt stoppested for eventyrlystne turister.


== Se også ==
Rørvikfjellet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gaularfjellet - i fosseland - Informasjonsside for nasjonale turistveier
Warner Baxter

Warner Leroy Baxter (født 29. mars 1889, død 7. mai 1951) var en amerikansk skuespiller.
Baxter vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Cisco Kid i filmen Ciscos elskerinne (1929). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1929 – Ciscos elskerinne

1932 – 42. gate

1932 – På ærens makt

1933 – Paddy Nestbest

1935 – Kampen for lykken

1936 – Robin Hood fra Eldorado

1937 – Slaveskibet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Warner Baxter på Internet Movie Database 
(sv) Warner Baxter i Svensk Filmdatabas 
(da) Warner Baxter på Filmdatabasen 
(fr) Warner Baxter på Allociné 
(en) Warner Baxter på AllMovie 
(en) Warner Baxter hos Turner Classic Movies 
(en) Warner Baxter hos Rotten Tomatoes 
(en) Warner Baxter hos The Movie Database 
(en) Warner Baxter hos Internet Broadway Database 
(en) Warner Baxter på Internet Broadway Database