jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Melodeon (orgel)

Melodeon er en type orgel med frie tunger som lydgivere. Lyden dannes ved at luft suges forbi frie tunger, eller frie rørblad, og får disse til å vibrere. Vanligvis pumpes luften ved hjelp av to fotpedaler, jamfør tråorgel, men det finnes instrumenter med elektrisk pumpe og pedalstemmer. Det første melodeonet ble produsert i 1854 av Mason & Hamlin fra Boston, Massachusetts, og instrumentet var da også overveiende et amerikansk fenomen. På engelsk omtales det også gjerne som american (reed) organ.
Melodeon er nært beslektet med harmonium, men skiller seg fra denne ved at luften suges ved hjelp av undertrykk, istedenfor å blåses. Dette gir to ganske ulike klangresultat. I et melodeon  undertrykkes det ofte lite sjarmerende overtonespekteret til de vibrerende tungene, mens et harmonium vil la disse spre seg langt mer uhindret. Som resultat av dette har et melodeon ofte en mer behagelig klangfarge enn et harmonium.
Det største melodeon som er laget er trolig Peloubet Church Organ fra 1892 med 1948 frie tunger, 3 manualer og pedaler, laget av Lyon & Healy (iflg. Robert Gellermann, The American Reed Organ, 1973 Vestal Press, New York).


== Se også ==
Harmonium
Tråorgel
Storuman (innsjø)

Storuman (umesamisk: Stuora Ubmeje) er en 173 km² stor innsjø i landskapet Lappland i Sverige. Umeälven går gjennom innsjøen, som er 135 meter på det dypeste. Ved sørøstenden av innsjøen ligger tettstedet Storuman.
Innsjøen består av to lett skillbare deler. Den ca. 30 km lange nordvestre delen er smal og svingete, og omgis av 400-500 meter høye, bratte fjellsider. Her er innsjøen opptil 112 meter dyp, med en bredde på 500 meter. Den sørøstlige delen av innsjøen er opptil 6 km bred, med nesten jevne kystlinjer.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==
Francisco Novella

Don Pedro Francisco Novella Azabal Pérez y Sicardo var en spansk general. Han var visekonge av Ny-Spania en kort periode mellom den 5. og den 21. juli 1821.
Brosmefamilien

Brosmefamilien (Lotinae) er en gruppe torskefisker. Tidligere ble artene i denne gruppen regnet til gruppen torskefamilien og inndelingen som egen gruppe er fortsatt omdiskutert
. Alle artene har en langstrakt kropp med lang rygg- og gattfinne og skjeggtråd.


== Arter som finnes i Norge ==
Blålange (Molva dypterygia)
Brosme (Brosme brosme)
Lake (Lota lota)
Lange (Molva molva)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Moen, Frank Emil (2003). Dyreliv i havet - Nordeuropeisk marin fauna (3 utg.). Kristiansund: KOM Forlag. ISBN 82-90823-54-1. 
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) brosmefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) brosmefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) brosmefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) brosmefamilien hos Dyntaxa 
(en) brosmefamilien hos Fauna Europaea 
(en) brosmefamilien hos Fossilworks 
(en) brosmefamilien hos ITIS 
(en) brosmefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Lotidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lotinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Lotidae - Hakes and burbots - FishBase
(en) ITIS Standard Report
John Ngugi

John Ngugi (født 10. mai 1962 i Nyahururu) er en tidligere kenyansk langdistanseløper.
Hans første internasjonale suksess kom da han ble verdensmester i 1986. Han gjentok denne bedriften tre ganger frem til 1989, en prestasjon som kun er overgått av Paul Tergat og Kenenisa Bekele.
Han var også en meget sterk baneløper. Under VM 1987 i Roma var han blant favorittene på 5000 meter, etter at han hadde vunnet sitt forsøksheat. I finalen tok Ngugi ledelsen etter ca. 2000 meter, men på den siste runden ble han forbiløpt av flere løpere, og endte til slutt på en skuffende 12.-plass.
Under OL 1988 i Seoul var Ngugi igjen blant favorittene på 5000 meter. Etter en kilometer tok han sin vane tro ledelsen. Selv om avstanden tilbake til resten av feltet ble mindre mot slutten, vant han finalen med 30 meters forsprang til konkurrentene.
Under Samveldelekene i 1990 i Auckland forsøkte Ngugi å bruke samme taktikk som i Seoul. Selv om han på andre runde snublet, falt i bakken og havnet 35 meter bak resten av feltet, greide han å ta igjen ledergruppen og skaffe seg en 40 meters ledelse. Denne gangen holdt imidlertid ikke forspranget, Ngugi måtte gi tapt med åtte hundredels sekunder til australieren Andrew Lloyd.
Dette var Ngugis siste opptreden i internasjonale mesterskap, og han la opp etter sesongen 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) John Ngugi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) John Ngugi – Olympedia 
(en) John Ngugi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Ngugi – Commonwealth Games Federation 
(en) John Ngugi – World Athletics 
(en) John Ngugi – Track and Field Statistics
Juan Ruiz de Apodaca

Don Juan José Ruiz de Apodaca y Eliza Gastón de Iriarte López de Letona y Lasqueti (født 3. februar 1754, død 11. januar 1835 var visekonge av Ny-Spania fra den 20. september 1816 til den 5. juli 1821.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Ruiz de Apodaca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Melderskin (andre betydninger)

Melderskin kan referere til:

Melderskin – en fjelltopp i KvinnheradSkip med navnet «Melderskin»:

MF «Melderskin» (1963) av 1963 (Som M/F «Melderskin» 1963–1995)
MF «Melderskin» (1985) av 1985 (Som M/F «Melderskin» 1996–2020)
Alna holdeplass

Alna er en stasjon på Hovedbanen på Oslos østkant. 
Hovedbanen ble i 1971 lagt i kurve forbi det gamle stasjonsområdet på Alnabru stasjon og en ny holdeplass for lokaltogene ble opprettet med navnet "Alna". Stasjonen betjenes for tiden av linje L1 mellom Spikkestad/Asker og Lillestrøm. 
Det hadde eksistert en holdeplass med samme navn tidligere. I 1872 ble Alna holdeplass anlagt omtrent der den senere Alnabru stasjon skulle ligge, men den ble nedlagt allerede det påfølgende året.  


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 54–55. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Alna holdeplass
(no) Alna holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hovedbanen
Mercedes-Benz W100

Mercedes-Benz W100 (600) (1963–81) er en luksusbil fra tyske Mercedes-Benz. Den erstattet Mercedes 300 (W189 «Adenauer») og ble laget i 2 677 eksemplarer og solgt til verdens statsledere og rikinger.  Etter avviklingen i 1981 fikk den ingen etterfølger før Maybach 57 og 62 kom i 2002.
Mercedes 600 hadde svært komplisert hydraulikk som drev alt fra vinduer og seter til dørene med automatisk lukking.  Den var svært tung (mellom 2.5 og 3.5 tonn) og fikk en spesialutviklet kraftig 6.3-liters M100 V8-motor på 250 hk med overliggende kamaksel og mekanisk bensininnsprøytning.  Karosseriet var tegnet av designerne Bruno Sacco (1933–), Friedrich Geiger (1907–96) og Paul Bracq (1933–).
600 Limousine kom som 4-dørs med kort akselavstand (SWB) på 5.5 meter og var den vanligste (2 190 eksemplarer). En slik ble i 1972 solgt i Norge til sirkusdirektør Arnardo. 600 Limousine kunne fås med glassvegg mellom baksetet (passasjer) og forsete (fører).
Så kom 600 Pullman (428 eks.) som hadde lang akselavstand (LWB) på 6.2 meter og plass til seks seter, enten 6-dørs med tre seterader eller 4-dørs, men med skillevegg og to seterader vendt mot hverandre. En Landaulet (59 eks.) var en Pullman der taket kunne fjernes for passasjerne.
To coupe ble laget (noe kortere enn SWB) til Mercedes-ingeniørene Dr. Rudolf Uhlenhaut (1906–89) og Dr. Fritz Nallinger (1898–1984).  Bilen ble ellers individualisert,  tilpasset kjøpernes varierte ønsker til utstyr, utseende og motorisering.

		
		
		
		
		


== Referanser ==
4. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006

4. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006 startet 4. mai og endte med Fyllingen – Start 2 den 8. mai 2006.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2006: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Stefano Baldini

Stefano Baldini (født 25. mai 1971 i Castelnovo di Sotto) er en italiensk langdistanseløper.
Baldini var nummer åtte i en søskenflokk på elleve i en bondefamilie i provinsen Reggio Emilia. I 1996 ble han verdensmester i halvmaraton i Palma de Mallorca. I 1997 kom han på andreplass i London Marathon med tiden 2.07,57, ny italiensk rekord. Under EM i friidrett 1998 i Budapest vant han maratontittelen. Han tok i tillegg bronse under VM 2001 i Edmonton og VM 2003 i Paris.
Baldinis største triumf var likevel seieren på maratondistansen under OL 2004 i Athen. Dette løpet går først og fremst inn i den olympiske historien på grunn av at lederen av løpet, brasilianeren Vanderlei de Lima ble hindret underveis av den religiøse fanatikeren Cornelius Horan, noe som kostet de Lima mye tid og energi. Like etterpå ble han tatt igjen av Stefano Baldini. Baldini løp først over mål, men da de Lima like etterpå løp inn til tredjeplass, ble han feiret som en vinner. Da Vanderlei de Lima ble hindret, hadde han mistet over et minutt av forspranget sitt, så det er tvilsomt om Baldini ville ha vunnet om Vanderlei de Lima ikke hadde blitt hindret.
I 2006 ble Baldini nummer fem under London Marathon, og forbedret sin italienske rekord til 2.07,22, og under EM 2006 i Göteborg tok han igjen gull på maratondistansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Stefano Baldini – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefano Baldini – Olympedia 
(en) Stefano Baldini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stefano Baldini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Stefano Baldini – Italias olympiske komité 
(en) Stefano Baldini – World Athletics 
(it) Stefano Baldini – FIDAL 
(en) Stefano Baldini – Track and Field Statistics 
(en) Stefano Baldini – ARRS 
Stefano Baldinis hjemmeside (italiensk og engelsk)
Rana kraftverk

Rana kraftverk er et vannkraftverk ved Mo i Rana i Rana kommune i Nordland fylke. 
Kraftverket utnytter fallet fra inntaksmagasinet Store Akersvatnet til Ranelva. Store Akersvatn reguleres mellom 523 og 480 moh.
Det overføres vann fra magasinene Kallvatnet (reguleringshøyde 564-521 moh), Gresvatnet (595-592) og Kjennsvatnan (527-520 moh). I tillegg hentes det vann fra tre bekkeinntak i fjellet ved Okstindbreen. 
Kjensvatn kraftverk er bygget i overføringstunnelen mellom Gressvatn og Kjensvatn.
Randalselva, Andfjellbekken, Daudmannselva, Blerekelva, Virvasselva overføres også til kraftverket gjennom lange tunneler.
Vannet i Tverrvatnet blir pumpet opp til Akersvatnet i Tverrvatn pumpestasjon.
Kraftverket startet produksjonen i 1968 og er utvidet ved flere anledninger senere. Det er bygget i fjell.
Det er installert fire francisturbiner på totalt 500 MW. Midlere årsproduksjon er på 1975 GWh.
Kraftverket er Nord-Norges nest største kraftverk målt i produksjon, etter Svartisen kraftverk.
Eier er Statkraft. 
Fra 2004 og 15 år frem i tid ble 65% av produksjonen utleid til det finske konsortiet  Etalä-Pohjanmaan Voima Oy og Kymppivoima Tuatanto Oy. Avtalen hadde en verdi på ca 3 milliarder kroner hvorav 2,2 milliarder var betaling for kraft og resten var betaling for drift og vedlikehold.Kraftverket er under rehabilitering i perioden 2017 til 2026, til en kostnad på 800 millioner. Forbedret virkningsgrad vil gi 40 GWh økt produksjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
1Rana blad
Statkraft
18. serierunde i Adeccoligaen 2007

18. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet 11. august klokken 16.00 med den TV-sendte kampen mellom Bodø/Glimt og Hamarkameratene. Runden ble avsluttet med syv kamper den 12. august 2007 som alle startet klokken 18.00.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Adeccoligaen 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Svabo kraftverk

Svabo kraftverk er et vannkraftverk ved Mo i Rana i Rana kommune i Nordland fylke. 
Kraftverket utnytter fallet fra inntaksmagasinet Andfiskvatnet til Ranelva. Andfiskvatnet er oppdemmet og reguleres mellom 241 til 231 moh. Elven Andfiskåga er delvis tørrlagt som følge av reguleringen.
Det er installert francisturbin på 3,2 MW. Midlere årsproduksjon er på 20 GWh. Kraftverket er bygget i fjell.
Eier er Mo Industripark AS. Avløpsvannet brukes som kjølevann i industriparken, og går deretter videre til Vika kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Se også ==
Mo Industripark: VANNET SOM RESSURS – ENERGIUTNYTTING I STOR SKALA
MIP Miljøkraft AS
Skjellbrosmefamilien

Skjellbrosmefamilien (Phycinae) er en gruppe torskefisker. Tidligere ble artene i denne gruppen regnet til gruppen torskefamilien. 
De fleste artene har to lange finnestråler på bukfinnene, og skjeggtråd.


== Arter som finnes i Norge ==
Ciliata
femtrådet tangbrosme
nordlig tangbrosme
firetrådet tangbrosme
paddetorsk
Phycis
skjellbrosme
tretrådete tangbrosmer
strandtangbrosme
sølvtangbrosme
tretrådet tangbrosme


== Kilder ==
ITIS Standard Report


== Eksterne lenker ==
(en) skjellbrosmefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skjellbrosmefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) skjellbrosmefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skjellbrosmefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) skjellbrosmefamilien hos Dyntaxa 
(en) skjellbrosmefamilien hos Fossilworks 
(en) skjellbrosmefamilien hos ITIS 
(en) skjellbrosmefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Phycidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phycinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nyland holdeplass

Nyland holdeplass er en jernbaneholdeplass på Hovedbanen på Oslos østkant. 
Nyland ble anlagt i 1944, og flyttet 400 meter østover i 1961. Holdeplassen ligger like ved jernbaneverkstedet på Grorud, og betjenes for tiden av lokaltog L1 Spikkestad - Oslo S - Lillestrøm. 


== Kilder ==
Thor Bjerke (red.) m.fl. Banedata '94. Norsk Jernbaneklubb 1994. ISBN 82-90286-15-5


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 54. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Nyland holdeplass
(no) Nyland holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hovedbanen
Bishop Hill

Bishop Hill var en svensk koloni i Henry County i staten Illinois, USA, ved jernbanen mellom Chicago og Burlington, rundt 200 km vest for Chicago. Kolonien ble grunnlagt av den første store organiserte svenske utvandrergruppa, og kan ses som starten på den svenske utvandringa til Nord-Amerika.


== Historie ==
Bishop Hill ble grunnlagt av den selvlærte predikanten Erik Jansson i 1846, og oppkalt etter hans fødested, Biskopskulla i Uppsala. Hjemme i Hälsingaland hadde Jansson på midten av 1840-tallet danna en sekt hvis medlemmer ble kalt Erik-Jansarna. Disse kom snart i konflikt med statskirken, og Jansson rømte til slutt fra en fangetransport som skulle ta ham til statsfengselet i Gävle. Han og 400 av hans tilhengere bega seg i 1846 til Illinois, hvor de grunnla kolonien som et samvirke med felleseie. Det utvikla seg snart et mangsidig samfunn der med blant annet skole, kirke, hotell, smie, mølle, vognmakeri osv.
Jansson ble myrdet på våren i 1850, og i hans sted tok et sjumannsråd ledelsen, med Jonas Olsson (død 1898) fra Söderala. På slutten av 1850-tallet ble denne ordninga oppløst, og visse innflytelsesrike menn delte mesteparten av eiendommene mellom seg og gjorde dem til sine egne. På en del av området ble det bygd en mindre by ved navn Galva (etymologisk en forvanskning av Gävle).


== Dagens Bishop Hill ==
Det finnes i Bishop Hill fortsatt flere bygninger fra koloniens dager, og man verdsetter minnet om kolonien og den svenske arven høyt. I 2000 bodde det 125 mennesker her, hvorav en stor del er etterkommere av de opprinnelige utvandrerne.


== Eksterne lenker ==
Bishop Hill-sällskapet (på svensk)
Julian Tuwim

Julian Tuwim (født 13. september 1894 i Łódź, død 27. desember 1953 i Zakopane) var en polsk dikter av jødisk avstamning, en betydelig personlighet innen polsk litteratur. Han studerte jus og filosofi ved Universitetet i Warszawa og var også kjent for sine bidrag til barnelitteraturen.
Han ble gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa. 


== Referanser ==
Bjerka kraftverk

Bjerka kraftverk er et vannkraftverk ved Finnbakken i Hemnes kommune i Nordland fylke. 
Kraftverket utnytter et fall på 371 meter fra magasinet Stormålvatnet til Leirelva. Stormålvatnet er oppdemmet og reguleres mellom 430 til 397 moh. Bjerkaelva reguleres som følge av verket.
Det er installert en francisturbin på 20 MW. Midlere årsproduksjon er på 144 GWh. 
Eier er Statkraft 


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft – Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Hellevika

Hellevika (eller Hellevik) er et sted i Fjaler kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger ytterst i Dalsfjorden.Hellevika har ca. 150 innbyggere.


== Referanser ==
Tranøy (delområde)

Delområde Tranøy er delområd i Senja kommune på Senja i Troms og Finnmark. Området omfatter Tranøybotn og bygdene nordover og østover, deriblant Vangsvik. Delområdet er identisk med den delen av kommunen som kalles Nord-Tranøy. Området har et areal på 299,94 km².
Tranøy grenser i sørvest til Stonglandet, i vest til Torsken, i nordvest til Berg og i nordøst til Silsandområdet i Lenvik. Over Solbergfjorden i sør ligger Dyrøy kommune.
Delområdet består av følgende 5 grunnkretser (Innbyggertall 2022):

Sørli (118)
Øverbotn (143)
Solli (182)
Vikstranda (358)
Tranøybotn (76)Utvikling i folketallet i delområdet de senere år:
Waldemar Cierpinski

Waldemar Cierpinski (født 3. august 1950 i Neugattersleben, Sachsen-Anhalt) er en tidligere tysk maratonløper.
Cierpinski er den eneste utøveren, ved siden av etiopieren Abebe Bikila, som har vunnet olympisk gull på maratondistansen to ganger. Det gjorde han under OL 1976 i Montréal og OL 1980 i Moskva. 
Han var praktisk talt ukjent da han deltok under OL 1976. Han løp sammen med ledergruppen inntil tittelforsvareren Frank Shorter fra USA rykket fra de øvrige etter 25 km. Cierpinski tok opp jakten og passerte Shorter, og vant til slutt med 51 sekunder.
Under OL i Moskva løp Cierpinski fornuftig og forsøkte ikke å holde det høye tempoet som ledergruppen satte opp. Han tok igjen ledergruppen etter 36 km, og opparbeidet seg et godt forsprang. Selv om Gerard Nijboer fra Nederland tok innpå på den siste kilometeren, spurtet Cierpinksi de siste 200 meterne inn til sitt OL-gull nummer to. 
I tillegg til to OL-gull tok han bronse på maratondistansen junder VM 1983 i Helsingfors, en fjerdeplass under EM 1978, samt fem nasjonale mesterskap for DDR. 


== OL-medaljer ==
 1976  Montréal -  Gull i friidrett, maraton menn  Øst-Tyskland
 1980  Moskva -  Gull i friidrett, maraton menn  Øst-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Waldemar Cierpinski – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Waldemar Cierpinski – Olympics.com 
(en) Waldemar Cierpinski – Olympic.org 
(en) Waldemar Cierpinski – Olympedia 
(en) Waldemar Cierpinski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Waldemar Cierpinski – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Waldemar Cierpinski – World Athletics 
(en) Waldemar Cierpinski – Track and Field Statistics
Øvre Røssåga kraftverk

Øvre Røssåga kraftverk er et vannkraftverk i Bleikvasslia i Hemnes kommune i Nordland fylke. Deler av nedbørsfeltet ligger i Grane og Hattfjelldal kommuner.
Kraftverket utnytter fallet på 135 meter fra magasinet Røssvatn til Stormyrbassenget. Røssvatn er oppdemmet og reguleres mellom 384 til 375 moh. Røssåga reguleres som følge av kraftverket.
Produksjonen startet i 1961 og kraftverket ble ferdigstilt i 1962 med en samlet effekt på 160 MW og årlig produksjon på 880 GWh. Kraftverket er bygget i fjell og eier er Statkraft.
Det er installert tre francisturbiner på totalt 175 MW. Midlere årsproduksjon er på 900 GWh. 
Kraftverket er oppgradert i 2020. Effekten er økt med 15 MW, produksjonen er økt med rundt 100 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Jo Sondre Aas

Jo Sondre Aas (født 2. juli 1989 på Grindal i Rennebu) er en norsk fotballtrener og fotballspiller som er spillende assistenttrener for Levanger Fotballklubb.
Aas fikk sin debut for Rosenborgs A-lag 28. juni 2007 i 3. runde i cupen mot Skeid, og debuterte i eliteserien 25. august 2007 i RBK sin hjemmekamp mot Vålerenga Fotball. Aas signerte 4. januar 2008 en proffkontrakt med Rosenborg som varer ut sesongen 2010, og ble dermed tatt opp i A-stallen til RBK.
Aas ble toppscorer da Rosenborgs  juniorlag deltok i den prestisjefylte juniorturneringen til Real Sociedad vinteren 2007. I etterkant av denne turneringen ble Aas invitert til en ukes treningsopphold i Real Madrid. Aas spilte fast på det norske G-18-landslaget. Aas står bokført med 16 landskamper for aldersbestemte landslag, og har scoret syv mål. Aas scoret 16 mål for RBKs 2.-lag i 2007.
Jo Sondre Aas fikk et innhopp mot Lyn første seriekamp 2008, den 31. mars. Han ble satt inn for Steffen Iversen som pådro seg en skade i skulderen. Aas ble tilkjent et straffespark for RBK som resulterte i det avgjørende 2-1 målet.
Aas var første del av sesongen 2009 utleid til Moss, men han valgte å avslutte leieoppholdet i Ranheim. Låneoppholdet ble forlenget, og da han i forkant av 2011-sesongen ikke fikk ny kontrakt med RBK, valgte han å gå til Ranheim på permanent basis. 11. januar 2012 signerte han en 3-årskontrakt med Sandefjord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jo Sondre Aas – Transfermarkt 
(en) Jo Sondre Aas – Soccerway 
(no) Jo Sondre Aas – Norges Fotballforbund 
(en) Jo Sondre Aas – FBref 
Spillerprofil på RBK.no
Spillerprofil på RanheimFotball.no
Spillerstatistikk på altomfotball.no
Spillerstatistikk på NIFS.no
Knut Erik Lippert

Knut Erik Lippert (født 26. april 1969) var ordfører i Svelvik kommune i Vestfold for Høyre fra 1999 til 2011. Han ble første gang valgt inn i kommunestyret i 1991. 
Knut Erik Lippert er utdannet diplomøkonom fra BI og er informasjonssjef i Sande kommune fra 2011. 


== Referanser ==
Jim Hines

James «Jim» Ray Hines (født 10. september 1946 i Dumas, Arkansas) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.
Hines ble den første som løp 100 meter under ti sekunder, under det amerikanske mesterskapet i 1968 i Sacramento løp han på 9,9 sekunder. Noterbart er at tiden 9,9 var med manuell tidtaging. Senere samme år under OL i Mexico by vant han finalen på 100 meter foran Lennox Miller og Charles Greene med tiden 9,95. Dette ble registrert som ny verdensrekord da det var med elektronisk tidtaging. Verdensrekorden ble stående i 15 år inntil hans landsmann Calvin Smith løp på 9,93 i 1983.
Hines ble også olympisk mester på 4x100 meter stafett, han var ankermann på det amerikanske stafettlaget, de andre var Charlie Greene, Melvin Pender, Ronnie Ray Smith, og USA vant finalen foran Cuba og Frankrike.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by:
gull 100 meter
gull 4x100 meter stafett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jim Hines – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jim Hines – Olympics.com 
(en) Jim Hines – Olympic.org 
(en) Jim Hines – Olympedia 
(en) Jim Hines – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jim Hines – Pro-Football-Reference.com 
(en) Jim Hines – World Athletics 
(en) Jim Hines – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Jim Hines – Track and Field Statistics