jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Claus Krag

Claus Krag (født 21. april 1943) er spesialist på norrøn filologi og norsk middelalderhistorie. Han er kalt «Norges fremste vikingtidforsker» av Aftenposten. Han ble cand.philol. i 1969 og er professor emeritus i eldre historie ved Høgskolen i Telemark i Bø.
Krag er en kritisk historiker og stundom i opposisjon til rådende historiesyn. I bindet han skrev i Aschehougs Norgeshistorie (1995) fikk han kritikk for å ha tonet ned de demografiske forklaringsmodellene til forståelsen av den norske staten på vikingtiden som var utviklet av Andreas Holmsen. Krag tolket veksten i kongemakten i vikingtiden som et utslag av kristningen og at kirkens organisasjon muliggjorde en sterkere statsmakt. For Krag er derfor kongsmaktens posisjon fra tiden før Olav den hellige overdrevet beskrevet av den senere sagatradisjonen.


== Bibliografi ==
2003 Sverre : Norges største middelalderkonge ISBN 978-82-03-23201-5
2000  Norges historie fram til 1319 ISBN 82-00-12938-1
1995 Vikingtid og rikssamling 800-1130 Aschehougs Norgeshistorie bd.2 1995 ISBN 82-03-22015-0.
1991 Ynglingatal og Ynglingesaga- en studie i historiske kilder ISBN 82-00-21130-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Claus Krag i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Claus Krag i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Aftenposten Løgneren som ble Norges Konge «At Sverre Sigurdsson ble Norges største middelalderkonge, var en følge av rene tilfeldigheter kombinert med en svært så vellykket nødløgn». April 2005
Dagbladet: Var dette sentrum i Norge? Krag intervjuet om slaget på Stiklestad.
MSNBC

MSNBC (Microsoft/National Broadcasting Company) er en 24-timers nyhetskanal som sender over kabelnettet i USA. Kanalen ble lansert den 15. juli 1996 av Microsoft og NBC Universals kringkastingsenhet NBC, men Microsoft solgte seg ut av kanalen i 2012. For tiden er MSNBC den tredje største nyhetskanalen på det amerikanske kabelnettet, etter CNN og Fox News Channel. Kanalen har hovedsete i Rockefeller Center i New York, og deler enkelte fasiliteter med NBCs lokale TV-stasjon WNBC.


== msnbc.com ==
Nettstedet msnbc.com var fra oppstarten et samarbeid mellom NBC News og Microsoft, og ble drevet som en forlengelse av sistnevntes nettportal MSN. Da NBC ble eneste eier av MSNBC i 2012, pekte msnbc.com videre til NBCNews.com. Et eget nettsted for selve TV-kanalen ble deretter etablert på domenet msnbc.com.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) MSNBC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Typisk norsk (album)

Typisk norsk er det andre albumet til den norske supergruppen Gitarkameratene. Albumet ble utgitt i 1990 på plateselskapet Grappa og er produsert av Johnny Sareussen.  Innspillingen foregikk i Bel Studio i Oslo, mai, juni og august 1990. I 2010 ble albumet remastret og utgitt på nytt, med fire bonusspor. 
Plata lå femten uker på VG-lista i 1990 og 1991, med nummer to som beste plassering.Bildene til plata er tatt av Morten Brun og Trygve Schønfelder. Tegning av Even Richardson.


== Sporliste ==
«Fisketur i øsende regn» (Lillebjørn Nilsen) – 3:00
«Gammal Amazon» (Øystein Sunde) – 2:58
«Ryktet forteller» (Jan Eggum) – 3:42
«Venner» (Halvdan Sivertsen) – 2:56
«Ambassanova» (Sunde) – 3:00
«Adjø Sabine!» (Nilsen) – 3:45
«Plektrene kaller!» (Sunde/Sivertsen) – 3:39
«Lene» (Sivertsen) – 2:24
«Kem ska få følge deg hem» (Eggum) – 3:21
«Anna på Grand Canaria» (Nilsen) – 2:50
«Vi e seife» (Eggum) – 3:30
«Kjærlighet og fred» (Sivertsen) – 2:43


== Bonusspor på 2010-utgaven ==
«Nana!» (Nilsen) – 2:03
«Per og Lise» (Eggum) – 3:14
«Gull og grønne skoger» (Vidar Sandbeck) – 2:11
«Barn av regnbuen» (Pete Seeger/Nilsen) – 3:08


== Listeplasseringer ==


== Personell ==


=== Gitarkameratene ===
Jan Eggum – Vokal, gitar, aukustisk gitarbass på spor 5 og 7, trekkspill på spor 6, pianobass på spor 11, kor og klapp på «Nana!»
Lillebjørn Nilsen – Vokal, 6- og 12-strengersgitar, munnharpe og leirgjøk på spor 7, slidegitar på spor 9 og 11, munnspill på spor 12 og «Nana!», balalaika og klapp på «Nana!», kor på «Per og Lise» og ukulele-gitar på «Gull og grønne skoger»
Halvdan Sivertsen – Vokal, gitar, trønder på spor 10, kor og klapp på «Nana!», kor på «Per og Lise»
Øystein Sunde – Vokal, gitar, dobro på spor 1, 8 og «Barn av regnbuen», nylon-fills på spor 5, resonadogitar på spor 6 og 8, mandolin på «Nana!», kor og klapp på «Nana!», kor på «Per og Lise»


=== Ytterligere musikere ===
Bjørn Kjellemyr – Bassgitar
Paolo Vinaccia  – Perkusjon, alt annet på spor 7, klapp på «Nana!», trommer og kor på «Per og Lise»
Holly Odell – Fiolin på «Gammal Amazon» og «Adjø Sabine!», vokal på «Adjø Sabine!»
Laila Myseth – Vokal på «Adjø Sabine!»
Eivind Aarset – Gitar på «Per og Lise»
Amund Enger – Kor på «Per og Lise»
Audun Erlien – Bassgitar og kor på «Per og Lise»
Geir Rebbestad – Kor på «Per og Lise»
Bugge Wesseltoft – Trekkspill, synthesizer og kor på «Per og Lise»
Stian Carstensen – Trekkspill  på «Gull og grønne skoger»
Frøydis Grorud – Fløyte på «Gull og grønne skoger»
Aud Ingebjørg Heldaas – Fele på «Gull og grønne skoger»
Olaf Kamfjord – Bassgitar på «Gull og grønne skoger»
Johnny Sareussen – Bassgitar på «Barn av regnbuen»


=== Produksjon ===
Ingar Helgesen – opptak og miks
Rolf Kjernet – Assisterende tekniker
Johnny Sareussen – Plateprodusent
Jan Erik Kongshaug – Remix og remastering på 2010-utgivelsen
Morten Brun - Fotograf
Trygve Schønfelder - Fotograf
Even Richardson - Tegning


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Typisk norsk på Discogs 
(en) Typisk norsk på MusicBrainz 
(en) Typisk norsk på Spotify 
(no) Typisk norsk på Rockipedia
Ole Jørgen Benedictow

Ole Jørgen Benedictow (født 22. juli 1941 i Oslo) er en norsk middelalderhistoriker. Han er professor (emeritus) i historie ved Universitetet i Oslo fra 1994. Benedictow har særlig studert pestepidemier som svartedauden i middelalderen. I 1977 utgav han bindet om senmiddelalderen, Fra rike til provins 1448–1536 i Cappelens Norgeshistorie. 


== Bibliografi ==
2002 Svartedauen og senere pestepidemier i Norge: pestepidemiens historie i Norge 1348-1654
1997 Verdenshistorie før 1850: lærebok  ISBN 82-00-42304-2
1997 Norgeshistorie før 1850: lærebok  ISBN 82-00-42302-6
1997 Noregshistorie før 1850: lærebok  ISBN 82-00-42303-4
1995 Norges- og verdenshistorie før 1850, VK I : lærebok  ISBN 82-00-40842-6
1993 The Medieval Demographic System of the Nordic Countries
1992 Plague in the late Medieval Nordic Countries
1977 Fra rike til provins 1448-1536 bind. 5 i Cappelens Norgeshistorie. Nyskriving av norgeshistorien med nye innsikter fra Det nordiske ødegårdsprosjektet


=== Vitenskapelige artikler ===
Drapet på Knut Alvsson og dommene over ham Historisk tidsskrift 1969 48: 181-219
Konge, hird og retterboten av 17. juni 1308 Historisk tidsskrift 1972 51: 233-284
Tore Iversen: Trelldommen. Norsk slaveri i middelalderen Historisk tidsskrift 2001 80: 1
Knut Alvsson og hans vei til opprør Historisk tidsskrift 1974 53: 122-147
Walløe, Juhasz og pestens sosiologi Historisk tidsskrift 1985 64: 16-18
Den store manndauen og dødsregisteret fra Sigdal Historisk tidsskrift 1986 65: 3-15


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ole Jørgen Benedictow i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Ole Jørgen Benedictow i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Ole Jørgen Benedictow
Forskning.no Svartedauden enda verre enn antatt Intervju 2004
Lelio Sozini

Lelio Francesco Maria Sozini (født 1525, død 1562) var en religiøs tenker som var aktiv under reformasjonen. Han tilhørte den kjente adelsslekten Sozzini fra Siena. Hans lære skulle bli videreført gjennom nevøen Fausto Sozzini. (Selv skrev han navnet Sozini, mens nevøen skrev det Sozzini.)
Lelio Sozzini reiste rundt til flere land i Europa og hadde kontakt med flere av reformatorene, som Philipp Melanchthon, Thomas Bullinger og Jean Calvin. Omsider slo han seg ned i Zürich, hvor han døde. 
Han var en ganske spekulativ tenker, og grunnla aldri noe samfunn. Men han kritiserte mange av datidens læresetninger og kom til å ha innvirkning på senere tenkning. Han studerte hebraisk, arabisk og gresk, og han hadde kjennskap til koranen.


== Referanser ==
Kronene i Håvet

Kronene i Håvet er en gruppe kongelige monogrammer i en fjellvegg på Kongsberg. I juni 1704 besøkte daværende Kong Frederik IV Kongsberg, og startet en skikk som er levende den dag i dag; å hugge inn de kongelige monogrammer i «Håvet». Kong Frederik hogg også inn monogrammer fra tidligere tiders kongebesøk.
Det første monogrammet i fjellsiden tilhører selvsagt Christian IV som i 1624 ville ta de nyoppdagede sølvforekomstene nærmere i øyesyn og deretter grunnla Kongsberg. Deretter følger Frederik III (1648) og Christian V (1685). 
Etter Frederik IV følger Christian VI og hans dronning Sofie Magdalene, som eneste dronning, (1733), Frederik V (1749), Oscar I (1845), Oscar II (1890), Haakon VII (1908), Olav V (1962) og til slutt Harald V (1995).


== Inskripsjon ==
Under monogrammene står følgende inskripsjon:

Her hvor vildsom ørk har været
og sig grumme Dyr har næret
Nu et Guds Skatkammer findes
Hvor Den ædle Sølvertz vindes
Norge derved staar i Blomster
Kongen ogsaa har Indkomster
Sex af Konger har erfaret
Hvilken Skat her er bevaret


== Eksterne lenker ==
(en) Kronene i Håvet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kongsberg kommune om Kronene i Håvet – Arkivert utgave
Fausto Sozzini

Fausto Paolo Sozzini (født 1539, død 1604) var nevø av Lelio Sozini og en virksom person under reformasjonen. Han ble kjent for å preke antitrinitarisme.
Han tilhørte adelsslekten Sozzini fra Siena og hadde studert teologi og jus. Tidlig begynte han å gå imot kirkens lære. Derfor måtte han flykte. I Zürich overtok han sin nylig avdøde onkels skrifter. Senere kom han til Transilvania, og enda senere til Polen, hvor han oppholdt seg i Kraków og omegn.
I Polen gikk han sammen med noen og grunnla det som kom til å bli socinianerne. De hadde sitt hovedsenter i Rakow, nord for Kraków. 


== Referanser ==
Vanessa Paradis

Vanessa Chantal Paradis (født 22. desember 1972 i Saint-Maur-des-Fossés i Val-de-Marne) er en fransk sanger, modell og skuespiller. 
Før hun ble skuespiller var hun en kjent fotomodell i Frankrike, men det er som sangerinne hun er blitt berømt.
Hun opptrådte for første gang som 7-åring i talentkonkurransen «L'école des fans». Hun sang «Emilie Jolie» på fransk TV i 1980. Hun hadde en onkel som var musikkprodusent og hjalp henne frem. Hennes første sang som fikk suksess var «Joe Le Taxi», den var en hit i 15 land. Dette er også den mest kjente sangen hennes. Hennes første album «M & J» kom i 1987. 
I 1998 innledet hun et kjærlighetsforhold til den amerikanske skuespilleren Johnny Depp, som hun har en datter og en sønn med. Datteren, Lily-Rose Depp, er skuespiller og modell.Høsten 2006 annonserte Johnny Depp og Vanessa at de var forlovet.
Hennes første filmrolle var i filmen Forbudt kjærlighet (Noce Blanche) i 1989.
I 1991 signerte hun en 3 millioner franc modellkontrakt med Chanel, for å være dere nye ansikt for parfymen Coco.
I juni 2012 kunngjorde Vanessa at hun hadde brutt sin forlovelse med Johnny Depp. Siden 2018 har hun vært gift med Samuel Benchetrit, en fransk forfatter, regissør og skuespiller.Hennes søster, Alysson Paradis, er også skuespiller.


== Diskografi ==
M&J (1987)
Variations Sur Le Même T'aime (1990)
Vanessa Paradis (1992)
Live (1994)
Bliss (2000)
Au Zénith (2001)
Divineidylle (2007)
Il y a (best of) (2009)


== Filmografi (utvalg) ==

1989 – Forbudt kjærlighet

1998 – En av to

2017 – Frost

2018 – En kniv i hjertet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Vanessa Paradis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vanessa Paradis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vanessa Paradis på Internet Movie Database 
(sv) Vanessa Paradis i Svensk Filmdatabas 
(da) Vanessa Paradis på Filmdatabasen 
(da) Vanessa Paradis på Scope 
(fr) Vanessa Paradis på Allociné 
(en) Vanessa Paradis på AllMovie 
(en) Vanessa Paradis hos Rotten Tomatoes 
(en) Vanessa Paradis hos The Movie Database 
(en) Vanessa Paradis hos Behind The Voice Actors 
(en) Vanessa Paradis på Apple Music 
(en) Vanessa Paradis på Discogs 
(en) Vanessa Paradis på MusicBrainz 
(en) Vanessa Paradis på SoundCloud 
(en) Vanessa Paradis på Spotify 
(en) Vanessa Paradis på Songkick 
(en) Vanessa Paradis på Last.fm 
(en) Vanessa Paradis på Genius — sangtekster 
(en) Vanessa Paradis på AllMusic 
Vanessa Paradis på Twitter 
(fr) Vanessa Paradis på Facebook 
Vanessa Paradis på Instagram 
(fr) Vanessa Paradis på YouTube 
(fr) Vanessa Paradis på YouTube 
Vanessa Paradis på Myspace 
Vanessa Paradis på Dailymotion
Edgeir Benum

Edgeir Reidar Benum (født 13. oktober 1939 i Verdal) er en norsk historiker. 
Han er cand. philol. fra 1967, professor i historie ved Universitetet i Tromsø 1972 til 1980, ved Universitetet i Oslo siden 1980. Benum har særlig forsket på norsk etterkrigshistorie. 


== Bibliografi ==
1997 Overflod og fremtidsfrykt Aschehougs Norgeshistorie ISBN 82-03-22042-8
1994 Byråkratienes by: Fra 1948 til våre dager i Oslo bys historie bind 5 ISBN 82-02-12305-4
1979 Sentraladministrasjonens historie 1845-1884 bind 2
1969 Maktsentra og opposisjon : Spaniasaken i Norge 1946 og 1947
Et nytt forskningspolitisk regime? Grunnforskning, OECD og Norge 1965–1972 Historisk tidsskrift 2007 86: 551


== Eksterne lenker ==
Edgeir Benum - Store norske leksikon
(no) Publikasjoner av Edgeir Benum i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Edgeir Benum i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Harald Stanghelles anmeldelse av Aschehougs Norgeshistorie bd 12 i Dagbladet  27. februar 1998
Berge Furres anmeldelse av Achehougs Norgeshistorie bd 12 i Dagbladet 11. mars 1998
Ståle Dyrvik

Ståle Dyrvik (født 26. oktober 1943, død 25. november 2022) var en norsk historiker og spesialist på historisk demografi og Dansketiden. Han var førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen fra 1975 til 1988, og professor i historie samme sted siden 1988. 


== Bibliografi ==
2005 Året 1814 Utsyn & innsikt, Samlaget ISBN 978-82-521-6570-8
2004 Den demografiske overgangen Utsyn & innsikt, Samlaget ISBN 82-521-6166-9
1999 Norsk historie 1625-1814: vegar til sjølvstende bd 3 i serien Norsk historie ISBN 978-82-521-5183-1
1998 Truede tvillingriker 1648-1720 bind 3 i firebindsverket Danmark-Norge 1380-1814 ISBN 82-00-12676-5
1996 Mellom brødre 1780-1830 bind 7 i Aschehougs Norgeshistorie ISBN 82-03-22020-7
1983 Historisk demografi. Ei innføring i metodane
1978 Den lange fredstiden 1720-1784 bind. 8 i Cappelens Norgeshistorie
1976 Norge under eneveldet: 1720-1800


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ståle Dyrvik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ståle Dyrvik i BIBSYS
Patty Hearst

Patricia Campbell «Patty» Hearst (født 20. februar 1954), nå kjent som Patricia Hearst Shaw, er en amerikansk filmskuespiller. Hun er også barnebarn til den amerikanske avismagnaten William Randolph Hearst og ble verdenskjent da hun ble kidnappet i 1974 og kort etter slo seg sammen med kidnapperne og ble selv en revolusjonær terrorist – hun ranet en bank og tilbrakte tid i fengsel (men ble senere benådet).


== Referanser ==


== Se også ==
Stockholmsyndromet


== Eksterne lenker ==
(en) Patty Hearst på Internet Movie Database 
(sv) Patty Hearst i Svensk Filmdatabas 
(da) Patty Hearst på Scope 
(fr) Patty Hearst på Allociné 
(en) Patty Hearst på AllMovie 
(en) Patty Hearst hos The Movie Database 
(en) Patty Hearst hos Behind The Voice Actors
Villa Medusa

Villa Medusa er en norsk reality-serie som gikk tre sesonger på TVNorge fra 2000 til 2001. Programleder var Tina B. Christensen.Villa Medusa var blant de første reality-seriene som gikk på Norsk TV. Det var en norsk versjon av en svensk serie med samme navn som hadde gått siden 1999. Programmet var populært i starten, men i tredje sesong falt mange av seerne i fra.


== Konsept ==
Konseptet, som var svensk, gikk ut på at åtte personer skulle bo sammen på et feriested i fem uker, uten penger, kredittkort og mobiltelefon. Oppdraget var å tjene penger til å betale oppholdet osv. Hvordan pengene ble hentet inn var avhengig av deltakernes kreativitet. Alt de tjente gikk i en felleskasse, og alle deltakerne måtte være enige om hvordan pengene skulle fordeles. 
I slutten av hver episode møttes deltakerne til et stormøte hvor de gav hverandre poeng. En hvit kamel gav ett pluss-poeng mens en svart kamel gav ett minus-poeng. De som i finalen hadde flest hvite kameler hadde størst sjanse til å vinne premien på 100 000 kr.  
Alle fra 20 til 35 år kunne søke om å delta i programmet.
Første sesong ble innspilt på Gran Canaria i januar-februar 2000.


== Seertall ==
Første sesong hadde et seersnitt på 226 000 og ble det nest mest sette programmet på TVNorge i 2000. Det gikk enda bedre for andre sesong som hadde et seersnitt på 236 000. I tredje sesong falt imidlertid seertallene betydelig og ble liggende på 177 000. De svake tallene for tredje sesong førte til at programmet ble nedlagt.


== Andre versjoner ==
Villa Medusa har svensk opphav og ble utviklet av Hasse Aro i produksjonsselskapet Strix Television. 
Den svenske versjonen gikk fem sesonger på Kanal 5 og ble sendt i perioden 1999 til 2001. Den ble også produsert en dansk versjon som gikk i to sesonger på TV Danmark i 1999  og 2000.


== Deltakere og innspillingssted ==


== Trivia ==
I mars 2000 ble en drapsdømt rømling gjenkjent da han opptrådte i en episode av serien. Vedkommende ble i 1995 idømt 14 års fengsel for drap på en mann på Stena Saga. Han skal ha rømt høsten 1999 etter en permisjon fra Ila Kretsfengsel. Han arbeidet på en bar som ble benyttet som innspillingssted.May Britt Renée Nohre, en av de som ble mest kjent fra serien, deltok også i reality-serien Den siste viking, da med etternavnet Dale.


== Se også ==
Oversikt over norske Reality-TV-serier


== Referanser ==
Tina B. Christensen

Tina Beate Christensen (født 10. april 1971 i Mehamn) er en norsk programleder, produksjonsleder, sykepleier og tidligere Reality-TV-deltaker. I 1999 deltok hun i første sesong av 71° nord, hvor hun kom på en tredjeplass. Året etter var hun programleder for reality-serien Villa Medusa og ansvarlig for bakomfilmene til andre sesong av 71° nord. Etter det var hun utegående reporter for TV-programmet Salsa og programleder for Popcorn. Hun var ansatt i TVNorge fra 2000 til 2006. Deretter i Mastiff (2008-09) og Nordisk Film (2009-10). Fra 2010 til 2011 var hun produksjonsleder i NRK, med delansvar for programmer som Lydverket og den omstridte serienTrekant. I 2011 begynte hun som utviklingskoordinator i produksjonsselskapet Strix Television.Christensen er utdannet sykepleier med spesialfelt i psykiatri (utdannet ved Høgskolen i Oslo, 1991-95 og 1998-00), og har ellers studert prosjektledelse og ledelse av film, tv og sceneproduksjon på Handelshøyskolen BI (2009–11).


== Referanser ==
Ingvald Svinsås-Lo

Ingvald Svinsås-Lo (født 26. desember 1897 i Meldal, død 1. juni 1980) var bonde og politiker (V). Han var ordfører i Meldal kommune, Sør-Trøndelag 1934-37, og stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 1945-49. 
Svinsås-Lo hadde utdannelse fra landbruksskole, og drev egen gård 1925-59. Han satt i Meldal kommunestyre 1928-40 og 1945-59, var leder av Venstres fylkeslag 1938-52, og hadde lederverv i landbrukssamvirket og sparebank.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ingvald Svinsås-Lo hos Stortinget 
(no) Ingvald Svinsås-Lo hos Norsk senter for forskningsdata
Tippeligaen 1990

Tippeligaen 1990 startet 28. april og sluttet 7. oktober. Dette var den første sesongen under navnet Tippeligaen, etter at Norsk Tipping hadde gått inn som hovedsponsor. Ligaen var derimot fremdeles best kjent som 1. divisjon på folkemunne. Og etter sesongen ble det besluttet å endre navn på den daværende 2. divisjon, til 1. divisjon. Og videre fra 3. divisjon til 2. divisjon osv.Det ble spilt 22 runder. De to nederste lagene rykket ned, mens laget som endte på 10.-plass spilte kvalifisering mot de to lagene som kom på andreplass i hver sin avdeling i 2. divisjon.


== Tabell ==


== Toppscorere ==
20 mål:
 Tore André Dahlum, Start
17 mål:
 Mini Jakobsen, Rosenborg
13 mål:
 Mike McCabe, Tromsø
12 mål:
 Halvor Storskogen, Strømsgodset
 Petter Belsvik, Molde
11 mål:
 Per Hilmar Nybø, Brann
9 mål:
 Kjell Jonevret, Viking
8 mål:
 Roger Nilsen, Viking
 Alf Kåre Tveit, Viking
 Sten Glenn Håberg, Start
 Gøran Sørloth, Rosenborg


== Kvalifisering ==
Bryne - Eik-Tønsberg 5-1
Eik-Tønsberg - Lillestrøm 1-3
Lillestrøm - Bryne 2-0


== Se også ==
Kvalifisering til Eliteserien i fotball


== Referanser ==


== Kilder ==
rsssf.no
François Mansart

François Mansart (født 13. januar 1598 i Paris, død 23. september 1666 samme sted) var en fransk arkitekt. Han tilkjennes æren for å ha introdusert klassisismen i den franske barokkarkitekturen. Encyclopædia Britannica beskriver ham som den mest talentfulle og kvalifiserte blant 1600-tallets franske arkitekter, hvis arbeider er «kjennetegnet av deres høye grad av raffinement, subtilitet og eleganse». Han var grandonkel av Jules Hardouin Mansart.


== Bakgrunn ==
Mansart var ikke utdannet arkitekt, men var sønn av en av de kongelige snekkerne og byggmesterne. Moren var baker, og Mansart kom fra en familie med byggmestere, arkitekter og billedhuggere. Hans far døde da han var tolv år, og moren døde året etter. I de neste årene bodde han fram til 1617 hos slektningen Germain Gaultier, som var billedhugger og byarkitekt i Rennes. Deretter flyttet han til onkelen Marcel Le Roy, en anerkjent murermester i Toulouse, hvor Mansart arbeidet og gikk i lære i årene 1618 til 1621. 
Han arbeidet en periode i tegnestuen til Salomon de Brosse som var den mest brukte arkitektene under Henrik IV og lærte seg arkitektfaget her.


== Mansardtak ==
Han har gitt navn til takformen Mansardtak. Mansart gjorde utstrakt bruk av denne takformen, som ofte er firesidige skråtak som er knekket i to soner, den øvre slakere og den nedre brattere og gjerne med vinduer, noe som skapte ekstra innvendig areal i loftetasjen.


== Arbeider ==
De fleste av Marsarts arbeider er i dag enten revet eller bygget om. Mansart påbegynte blant annet kirken Val-de-Grâce i Paris, men det mest kjente stående, intakte arbeidet er Château de Maisons, i dag kalt Château de Maisons-Laffitte i kommunen Maisons-Laffitte ved Versailles i departementet Yvelines. Bygningen er helt symmetrisk og også interiøret er intakt, herunder en stor trappeoppgang.


== Privatliv ==
Den ugifte og barnløse Mansart ble i sin samtid en av Paris' rikeste ikke-adelige menn, som samlet en enorm formue blant annet i fast eiendom. Han var kjent for sin elegante klesstil og kultiverte livsform. Dette brakte ham imidlertid også fiender, og han ble utsatt for rykter og bakvaskelser. Det ble gitt ut et anonymt skriv, kalt «Mansarades», med en rekke angivelige pikante detaljer om hans liv, hvor forfatteren både påstod at han var homofil og at arbeidene han sto for var slurvete gjennomført og ikke i henhold til den kvalitet han oppga.
Denne kampanjen mot ham lyktes imidlertid ikke, da de toneangivende kreftene i samfunnet fortsatte å bruke ham, i anerkjennelse av hans dyktighet og organisasjonsevne.


== Enkelte arbeider ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) François Mansart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons