jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Geitanger

Øya Geitanger (gammelt lokalt navn Geitung) ligger i Øygarden kommune vest for Bergen. Denne fredfulle øya er uten biler. Forholdene er gode for fiske og dykking. Antall innbyggere på øyen var under ti i 2006.
I tidligere tider har innbyggerne på Geitanger, som ligger innerst i Hjeltefjorden, livnært seg med fiske og enkelt landbruk. Fiske- og landbruksvarene ble hovedsakelig solgt på Fisketorget i Bergen. Varene ble fraktet med oselver fra øyen til Bergen havn.
De seneste årene har det vært en besetning med gammelnorsk sau (villsau) på Geitanger som bidrar til å ivareta deler av øyas kulturlandskap. Øyen som tidligere besto av større lyngheier, har i dag fått en tilvekst av gran og furu som i hovedsak er plantet i kommunal regi. Lyngheiene på Geitanger har vist seg å være gunstig for honningproduksjon. Rundt på øyen finnes en rekke steingarder som fremdeles er godt synlig i terrenget.
Transport til Geitanger er sjøveien fra tettstedet Knappskog på Sotra til øyas vestside hvor det finnes en dypvannskai og havnen Keilo. Sør på Geitanger er det etablert en gjestehavn med servering om sommeren.


== Galleri ==
Vigintisexviri

Vigintisexviri (entall: vigintisexvir) var et kollegium av underordnede magistrater (magistratus minores) i den romerske republikk; navnet betyr bokstavelig «tjueseks menn». Kollegiatet bestod av seks råd:

decemviri stlitibus iudicandis – 10 magistrater som behandlet lovsaker, inkludert de som holdt orden på om en person var fri eller slave;
tresviri capitales, også kjent som nocturni – tre magistrater som hadde en politifunksjon i Roma, og hadde ansvaret for fengslede og henrettelser av kriminelle;
tresviri aere argento auro flando feriundo, også kjent som tresviri monetales – tre magistrater som hadde ansvaret for støping av bronse, sølv og kopper i myntproduksjonen;
quattuorviri viis in urbe purgandis, også kjent som quattorviri viarum curandarum – fire magistrater som hadde ansvaret for opprettholdelse av veiapparatet i byen Roma;
duoviri viis extra urbem purgandis, også kjent som duoviri curatores viarum – to magistrater som så for veiene i nærheten av Roma;
de fire praefecti Capuam Cumas – prefekter som ble sendt til Capua og Cumae i Campania for å administrere lovverket der.
Gasherbrum III

Gasherbrum III er den fjerde høyeste toppen i Gasherbrum-massivet i fjellkjeden Baltoro Muztagh, en del av fjellkjeden Karakorum nordøst i Pakistan. Fjellet ligger mellom Gasherbrum II og Gasherbrum IV.
Gasherbrum III er 7 952 moh. Siden fjellet har en primærfaktor under 500 meter, regnes det ofte som en fortopp til Gasherbrum II.
Gasherbrum III var lenge en av verdens høyeste ubestegne topper, frem til den ble besteget av en polsk ekspedisjon i 1975.


== Se også ==
Liste over verdens høyeste fjell


== Eksterne lenker ==
Pearltours
Bjørnar Andresen

Bjørnar Andresen (født 1. april 1945, død 2. oktober 2004) var en norsk jazzmusiker (bass, gitar, banjo), kjent for sitt improvisatoriske og flerkulturelle musikkuttrykk på en rekke utgivelser.Med sin barndomsvenn Svein Finnerud etablerte han frijazz-gruppen «Finnerud trio» (1967–74), inspirert av materiale de hadde bivånt med Paul Bley og Kent Carter i Universitetets Aula, såvel som George Russells seminarer i jazzteori. Med Terje Rypdal og Espen Rud utga han «Min bul» (1970), samtidig som han var aktiv ved Henie-Onstad kunstsenter, der flere av fremførelsene fant sted.
I 1986 ga han ut en plate med hardingfelespilleren Nils Økland.
Han medvirket på utgivelser med The Quintet (1998–), med Jon Eberson og Paal Nilssen-Love på Mind the Gap (2004), samt Jon Klettes gruppe Jazzmob på Pathfinder (2003).  Hans siste opptreden våren 2004 høres på Thomas Strønens gruppe Bayashi, platen Rock (Jazzaway, 2005).  I anledning hans hyllestkonsert på Cosmopolite (2001) ble der etablert et Crimetime Orchestra (2001), som Andresen ledet til posthum utgivelse Life is a beautiful monster (2004). Paal Nilssen-Love/Ken Vandermarks utgivelse Seven (2006) i opptak fra 1. april 2005 på Blå, var dedikert Andresens 60-årsdag.


== Diskografi ==
AlbumNils Økland/Bjørnar Andresen (1986), med Nils Økland
Mind the Gap (2001), med Jon Eberson & Paal Nilssen-Love
Life Is a Beautiful Monster (2005), med Crimetime Orchestra


=== Min Bul ===
Min Bul (1970)


=== Svein Finnerud Trio ===
Svein Finnerud Trio (1968)
Plastic Sun (1970)
Multimal (1972), med Trond Botnen & Calle Neumann
Thoughts (1974)
Travel Pillow (1994)
Egne hoder (2000)
Preachers – The Unreleased Works 1969–1980 (2007)
The Complete Released Works 1968–1999 (2008)


=== Quintet ===
Quintet March 28th 1999 (1999)


=== Samsa'ra ===
Samsa'ra (2003)


=== Bayashi ===
Help Is On Its Way (2003)
Rock (2005)


=== Jazzmob ===
Pathfinder (2003)Deltar påGeorge Russell: Othello Ballet Suite/Electronic Organ Sonata No. 1 (1968)
Jan Garbarek: Esoteric Circle (1969)
George Russell: Electronic Sonata for Souls Loved by Nature (1971)
Terje Rypdal: Terje Rypdal (1971)
George Russell: Listen to the Silence (1973)
Odin Records: Norsk jazz 1960–1980 (1983)
Skinn & Bein: Knaus (1989)
Element: Shaman (1999)
Peter Opsvik: Woodwork (1999)
Terje Rypdal: Selected Recordings (2002)
ECM: Selected Recordings I–VIII (2002)
Melodisc/Tuba: Aérien Voyage – Rare and Unreleased Grooves and Fusion from Norway (2003)
Melodisc: Stellar Voyage – Rare Rock Grooves and Fusion from Norway (2005)
Ravi og DJ Løv: Den nye arbæidsdagn (2005)
Norsk jazzforum: Jazz From Norway 2006 – JazzCD.no 2rd Set (2006)
Element: Transformation to Paradise (2009)
Prisma Records: I Want The Beatles to Play at My Art Center! (2012)
Hal Clark: Electro-Acoustic Works 1974–75 (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Collision Course

Collision Course (utgitt 30. november 2004) er en DVD/CD av Linkin Park og Jay-Z. Linkin Park og Jay-Z nyinnspilte og mikset to sanger til én sang, til en såkalt mashup. Totalt er det seks mashups på CD-en. Albumet ble kjent pga. dets første singel Numb/Encore, som var en mashup av Linkin Parks Numb og Jay-Zs Encore.
MTV foreslo for Jay-Z at han skulle synge sammen med et band. Jay-Z likte forslaget, og spurte Mike Shinoda om det ville være en god idé å utgi et album sammen, hvilket de ble enige om at det var. 


== Sporliste ==
«Dirt Off Your Shoulder/Lying From You» – 4:05
«Big Pimpin’/Papercut» – 2:36
«Jigga What/Faint» – 3:31
«Numb/Encore» – 3:25
«Izzo/In The End» – 2:45
«Points of Authority/99 Problems/One Step Closer» – 4:56


== Listeplassering ==


== Eksterne lenker ==
(en) Collision Course på Discogs 
(en) Collision Course på MusicBrainz 
(en) Collision Course på AllMusic
Martin Revheim

Martin Alexander Korsvik Eia-Revheim (født 5. juli 1973) er en norsk forretningsmann og kulturarbeider.


== Liv og virke ==
Martin Revheim vokste opp som sønn av en alkoholisert og voldelig far, noe som har preget han i ettertid, og han utga i 2022 en bok om oppvekst og terapi for å bearbeide traumene fra barndommen.Et av hans første kulturprosjekter var etableringen av Klubbscenen Blå i Oslo. Foretaket ble stiftet den 28. februar 1998, og Revheim startet etablissementet sammen med Kjell Einar Karlsen. Blå ble etterhvert en del av Brenneriveien Jazzhus. Revheim var medeier frem til 2005.
Etter å ha ledet Kongsberg Jazzfestival fra 2002 til 2005, ble Revheim fra 1. august 2006 orkestersjef i Kringkastingsorkestret.  Fra 2009 til 2011 var han direktør i Stiftelsen Norsk Musikkinformasjon. Fra 2011 er han ansatt i Sparebankstiftelsen DNB som hussjef for Sentralen, et kulturhus i Oslo sentrum som åpnet i 2016.
Han har sittet i juryen for Spellemannprisen.  I 2003 var han en av redaktørene av boken 111 skiver vi elsker (Dinamo, 2003).Revheim er utdannet sosionom fra Høgskolen i Oslo (1992-1996).


== Bibliografi ==
2022, Å sette sammen bitene, Cappelen Damm, ISBN 9788202680701


== Referanser ==
James Blunt

James Blunt (født James Hillier Blount 22. februar 1974 i Tidworth) er en britisk musiker. Han har fem Grammy Award-nominasjoner for debutalbumet sitt, Back to Bedlam. Hans singel «You're Beautiful», som ble hans første suksess, lå på topp av hitlistene i mange land, deriblant Norge og USA. Singelen «Tears and Rain» var også en av de store favorittene blant folket. Han ble dermed den første britiske artisten siden Elton Johns 1997-versjon av «Candle in the Wind» som toppet de amerikanske hitlistene. Back to Bedlam solgte totalt 10 663 000 kopier verden over. Albumet lå 42 uker på VG-lista, fem av disse på topp.
Før den kommersielle suksessen jobbet Blunt i den britiske hæren som offiser og var kaptein under Kosovo-krigen, hvor han tjente som oppklaringsoffiser i regimentet The Life Guards og var blant det første soldatene inn i Priština. Låten «No Bravery» fra «Back to Bedlam» er basert på hans opplevelser fra krigen.
11 juni 2013 utgav han albumet Moon Landing, singelen "bonfire heart" toppet hitlistene i 10 land 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) James Blunt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James Blunt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James Blunt på Internet Movie Database 
(en) James Blunt på Apple Music 
(en) James Blunt på Discogs 
(en) James Blunt på MusicBrainz 
(en) James Blunt på SoundCloud 
(en) James Blunt på Spotify 
(en) James Blunt på Songkick 
(en) James Blunt på Last.fm 
(en) James Blunt på AllMusic 
James Blunt på Twitter 
James Blunt på Facebook 
James Blunt på Instagram 
James Blunt på YouTube 
James Blunt på Myspace
Terje Lyngstad

Terje Lyngstad (født 30. desember 1966 i Florø). Han vokste opp på Vassenden i Jølster. Lyngstad har vært teatersjef ved Sogn og Fjordane Teater siden 2004.
Terje Lyngstad er utdannet lektor i markedsføring ved Høgskolen i Buskerud 1994. Han var lærer ved Hafstad vidaregåande skule 1991–1995, medarbeider ved Førde Internasjonale Folkemusikkfestival 1996-1997, salgs- og informasjonssjef ved Sogn og Fjordane Teater 1997-1999, kultursjef i Jølster 2000–2001, avdelingsbanksjef i Sparebanken Vest i Førde 2001-2003. Han har vært styreleder i Sogn og Fjordane Kunstnarsenter 2001-2003, Folkeuniversitetet i Sogn og Fjordane og i Stiftinga Bendikttunet. Lyngstad var hovedforfatter av boka Kampen om Nasjonal (Skald forlag, 2000), om kunstneren Ludvig Eikaas. Siden 2003 har han vært fast skribent i aviser som Firda, Dag og Tid og Nationen. I 2007 ble Lyngstad valgt inn i bystyret i Førde kommune for Førde Arbeidarparti, et parti han meldte seg ut av i januar 2011 pga. regjeringens standpunkt i saken om den papirløse flyktningen Marie Amelie. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Terje Lyngstad hos Sceneweb
Teater Vestland

Teater Vestland ( tidligere Sogn og Fjordane Teater) er et regionteater med Vestland fylkeskommune og Sunnfjord kommune som eiere. Teateret ble etablert i 1977, og skiftet navn fra Sogn og Fjordane Teater (SOFTeater) til Teater Vestland fra 1. januar 2020   
Teateret har staten som største tilskuddsyter. Administrasjon, scene og verksteder for teateret ligger i Førde i Sunnfjord.  
Teateret turnerer i både gamle Sogn og Fjordane fylke og i gamle Hordaland fylke, og satser særlig på ny norsk dramatikk, stykker med historier fra regionen og politisk engasjerende forestillinger. Teateret bruker nynorske tekster og vestnorske taleformer som utgangspunkt og scenespråk. Teater Vestland har ca. 20 fast ansatte (per 2020). Teatersjef fra 1. januar 2021 er Cecilie Grydeland Lundsholt.


== Priser (utvalg) ==
Teateret mottok Heddaprisen 2006 i kategorien «Særlig faglig innsats» for dokumentarteaterforestillingen Saman skal vi leve, som handlet om Arve Beheim Karlsens død i 1999.I 2010 mottok teateret Heddaprisen i kategorien «Særlig kunstnerisk innsats» for satsing på ny, norsk dramatikk med regionalt perspektiv.


== Teatersjefer ==
Teaterets øverste sjef ansettes på åremål; åremålsperioden på fire år kan fornyes.
1980–1987: Anne Gullestad
1988–1990: Noralv Teigen
1991–1999: Emte Stag
2000–2003: Mette Brantzeg
2004–2015: Terje Lyngstad2016–2020: Bodil Kvamme
2021–d.d.: Cecilie Grydeland Lundsholt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted
Kammerkoret Psalmista

Kammerkoret Psalmista fra Oslo ble dannet i 2003 under navnet Storsalen kammerkor. Tilknyttet Storsalen menighet i Oslo frem til 2006. Siden 2006 har koret vært tilknyttet Høgskolen i Staffeldtsgate og Grønland kirke. 


== Urfremførelser ==
"Kyrie", liturgisk salme for blandet kor (SATB) av Arne J. Solhaug, 2006


== Dirigenter ==
Ingrid Margrethe Winter Hjelm (2003-–2005)
Rolf Nykmark (2005)
Brit Karin Wetteland (2006–2007)
Hildegunn Opstad Smørgrav (2007–-)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Chrix Dahl

Christian Axel «Chrix» Dahl (født 5. januar 1906 i Kristiania, død 16. juni 1994 samme sted) var en norsk grafiker, maler, illustratør og avistegner, kjent som illustratør for en rekke utgivelser.


== Bakgrunn og arbeid ==
Chrix Dahl var sønn av marineoffiser Axel Dahl og hustru Lilly f. Steen. Han vokste opp i Ullern, der han var nabo til Edvard Munchs Ekely. Dahl studerte under Eivind Nielsen ved Statens kunst- og håndverksskole (1924–25) og  Axel Revold ved Statens kunstakademi (1925–32). Han debuterte hos Blomqvist i 1930.
Dahl virket lenge som overlærer for radérklassen ved Statens kunst- og håndverksskole (1945–74), blant annet for Håkon Bleken (1950) og Finn Graff (1959–63). Dahl reiste i Syd-Europa, blant annet til Venezia i 1929. Turen førte til flere etsninger som ble vist frem ved Nordnorsk Kunstmuseum  før han hadde sin debututstilling i 1930.


=== Bokillustrasjoner ===
Chrix Dahl illustrerte Henrik Wergelands Hasselnødder – med og uden kjerne (Fabritius, 1936) og Voltaires Candide (F. Bruns Bokhandel, 1946), som også er å finne i Nasjonalgalleriets samling. Videre illustrerte han bl. a.:

Bjørnstjerne Bjørnson: Tyrolersangen (1932)
Asbjørnsen og Moe: 12 eventyr (1936)
Mark Twain: Skandalen i Hadleyburg og andre historier (1947)
Reidar Øksnevad: Franske vismenn. En antologi (1948)
Mark Twain: Percival Keene (1949)
Odd-Stein Anderssen: Hjemme i Oslo (1950)
Paul Géraldy: Mannen og kjærligheten (1950)
Dikken Zwilgmeyer: Som kvinder er (1953)
Stefan Zweig: Leporella (1954)
Ola Viker: Dommerbordet (1955)
Johan Borgen: Lillelord (1955)
Carson McCullers: Balladen om den bedrøvelige kafé (1955)
Titt Fasmer Fahl: Ungdommens musikkbibliotek. Bach – Händel – Haydn (1958)
Nils Johan Rud: Det var en lørdag aften (1959)
Arnulf Øverland: Jeg gikk i rosengården (1960)
Nic. Stang: Hverdag blant italienere (1960)
Det Norske Veritas 1864-1964 (1964)
Bernhard Herre: En jegers erindringer (1966)
Titt Fasmer Fahl: Musikkens store B'er (1970)
Titt Fasmer Fahl: De tryllet i toner. Händel. Haydn. Mozart (1971)
Ingrid Arnulf: Anemone mot asfalt (1973)
Reidar Hanssen: På multegress og villstrå (1978)
Jules Verne: Den hemmelighetsfulle øya (1979)I tillegg har han illustrert en lang rekke bokomslag.


=== Annet ===
Dahl var også frimerkekunstner, med ansvar for serien «Norsk malerkunst», hvorfra J. C. Dahls Brudeferden i Hardanger ble kåret til «tidenes vakreste» (utgitt 1974).Hans verker ble samlet i Sidsel Helliesens Chrix Dahl, tegninger til bøker (1986), fra utstillingen ved Nasjonalgalleriet 15. mars-4. mai 1986. Videre finner man Tegninger og akvareller utgitt av Lillehammer Kunstmuseum (2002).
Det finnes også et «Ellen og Chrix Dahls legat» for kunstnere.Chrix Dahl mottok Bokkunstprisen i 1959.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Chrix Dahl i BIBSYS
Jubileumsutstilling 5.-29. januar 2006, Munchatelieret, arrangert av Iselin Bast
Utdypende biografi i Store norske leksikon
Eksempler på bokillustrasjoner av Chrix Dahl
Arne J. Solhaug

Arne Johnson Solhaug, (født 25. september 1942 i Østre Toten) er førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole, kantor i Grønland kirke i Oslo, forfatter og komponist. 


== Komposisjoner (utvalg) ==
Lat oss prise Gud, vår Fader (NoS 282) (1979)
For Guds folk er hvilen tilbake : for blandet kor : SATB (2004)
Jeg åpner din kimono : for blandet kor : SATB (2004)
For Guds folk er hvilen tilbake : for blandet kor : SATB (2004)
Jesus Kristus ble lydig til døden : motett for Palmesøndag : for blandet kor SATB (2005)
Kyrie : liturgisk salme for blandet kor : SATB (2006)


== Bibliografi ==
Fra organist til kantor : utviklingen av en ny kirkemusikeridentitet – sakprosa (2002)
Et luthersk graduale-håndskrift fra 1500-tallet : spor av Nidarostradisjon i Island – sakprosa (2003)


== Kilder ==
Store norske leksikon
Mischa Spoliansky

Mischa Spoliansky (født 28. desember 1898 i Białystok i Russland (nå i Polen), død 28. juni 1985 i London) var en russisk-britisk komponist av revy- og filmmusikk.
Mischa Spoliansky studerte musikk i Tyskland. Han var komponinst og pianist ved flere revyscener i Berlin. Under pseudonymet «Arno Billing» skrev han melodien til den første «hymnen» til de homofile i 1920, «Das Lila Lied», som han tilegnet sin venn Magnus Hirschfeld. Han samarbeidet med flere av tidens store navn i Tyskland, som Margo Lion, Richard Tauber og Marlene Dietrich.    
I 1933 emigrerte Spoliansky til London. Der begynte han en ny karriere som komponist av filmmusikk. Han ble raskt britisk statsborger, ikke minst takket være verdensryet han hadde fått som komponist av slageren «Heute Nacht oder nie» til filmen «Das Lied einer Nacht» i 1932.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mischa Spoliansky på Discogs 
(en) Mischa Spoliansky på MusicBrainz 
(en) Mischa Spoliansky på AllMusic 
(en) Mischa Spoliansky på Internet Movie Database 
(sv) Mischa Spoliansky i Svensk Filmdatabas 
(da) Mischa Spoliansky på Filmdatabasen 
(en) Mischa Spoliansky på AllMovie 
(en) Mischa Spoliansky hos The Movie Database 
(en) Mischa Spoliansky hos Internet Broadway Database
Knut Audum

Knut Erik Audum (født 25. januar 1944) er en norsk ingeniør og restaureringshåndverker, kjent som jazzmusiker (kornett) og orkesterleder.
Hans startet med egen besetning (1962), som ble Knut Audums New Orleans Band (1963–70).
Det ble videreført som Magnolia Jazzband i 1970, der Audum også spilte en tid (til 1974).
Knut Audum spilte så i Christiania Jazzband (1975-79) og i Ophelia Ragtime Orchestra (1980-85) og i Black & White Stompers (1987-2012). I senere tid har han spilt bl.a. i Luna Leaps In og Tordenskiolds Jazz Five.


== Eksterne lenker ==
www.audum.no
Felix Jackson

Felix Jackson (født Felix Joachimson; 5. juni 1902 i Hamburg, død 7. desember 1992 i Woodland Hills i California i USA) var en tysk-amerikansk manusforfatter og filmprodusent. Han ble nominert til Oscar for beste historie for filmen Ungkarsmammaen (1939).


== Filmografi (utvalg) ==

1933 – Lachende Erben

1933 – Das häßliche Mädchen

1934 – Früchtchen

1934 – Peter

1935 – Når storken går vill

1935 – Das Tagebuch der Geliebten

1936 – Katharina, die Letzte

1938 – Glorias "pappa"

1938 – Sensasjonen fra Paris

1938 – Katerinas gjenverdigheter

1939 – Tre smarte piker vokser op

1939 – Ungkarsmammaen

1939 – Jeg er ingen engel

1940 – Vårparade

1941 – Menns skjulte veier

1941 – Ektemann på rasjon

1942 – Broadway

1947 – Du og ingen annen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Felix Jackson på Internet Movie Database 
(sv) Felix Jackson i Svensk Filmdatabas 
(da) Felix Jackson på Filmdatabasen 
(fr) Felix Jackson på Allociné 
(en) Felix Jackson på AllMovie 
(en) Felix Jackson på AllMovie 
(en) Felix Jackson hos The Movie Database
Paleosibirske språk

Paleosibirske språk er en fellesbetegnelse på noen språk som tales av enkelte folkegrupper i det østlige Sibir. Disse språkene er ikke nødvendigvis i slekt. 
De fleste av de paleosibirske språkene har i dag få talere. Flere beslektede språk er utdødd, og mange av de nåværende språkene er muligens på vei til å dø ut. 
De paleosibirske språk omfatter i dag følgende språk og språkgrupper:
Tsjuktsjisk-kamtsjadalsk, som tsjuktsjisk og noen andre språk hører til. Tsjuktsjisk tales av mer enn 10 000 personer. Språket undervises i skoler og brukes i tidsskrifter. 
Giljakisk eller nivkh, et isolert språk som kanskje har omkring 2000 talere.
Jenisej-ostjakisk, en språkgruppe som i dag bare omfatter språket ket.
Jukagirsk, en språkgruppe som noen mener er i slekt med uralske språk.
Muztagh Tower

Muztagh Tower er en spektakulær fjellformasjon i fjellkjeden Baltoro Muztagh i Karakorum, Pakistan. Fjellet ligger mellom Baltoro-breen og Sarpo Laggo-breen. 
Den 7 273 meter høye toppen ble lenge ansett å være ubestigelig, og fjellet regnes fortsatt som et av verdens vanskeligste fjell å klatre i. Muztagh Tower ble første gang besteget i 6. juli 1956 av en britisk ekspedisjon via vestsiden. Britene kom opp fem dager før franske klatrere også besteg toppen, via en rute opp fjellets østside.


== Se også ==
Liste over verdens høyeste fjell
Chalcodryidae

Chalcodryidae er en artsfattig familie av biller som bare er kjent fra New Zealand. De ligner på skyggebiller (Tenebrionidae). Det er bare kjent seks arter, to andre arter i slekten Sirrhas ble nylig overført til familien Perimylopidae.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mer eller mindre matt brunlige biller. Antennene er nokså lange og trådformede, palpene har et forstørret ytterste ledd.
Som vanlig for gruppen Heteromerer har for- og mellomføttene fem ledd, bakføttene fire. Disse leddene er ganske tynne.


== Utbredelse ==
Disse billene finnes bare på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
Familien Chalcodryidae Watt, 1974
Slekten Chalcodrya Redtenbacher, 1868
Chalcodrya hilaris
Chalcodrya variegata Redtenbacher, 1868
Slekten Onysius Broun, 1886
Onysius anomalus Broun
Onysius pulcher Broun
Slekten Philpottia Broun, 1915
Philpottia maculatus Broun
Philpottia mollis Broun


== Eksterne lenker ==
(en) Chalcodryidae i Encyclopedia of Life 
(en) Chalcodryidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chalcodryidae hos Fossilworks 
(en) Chalcodryidae hos ITIS 
(en) Chalcodryidae hos NCBI 
(en) Kategori:Chalcodryidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chalcodryidae – detaljert informasjon på Wikispecies
West Potomac Park

West Potomac Park er en park i Washington D.C. tilknyttet det amerikanske nasjonalparksystem. Den ligger ved National Mall, og omfatter parkområdet som strekker seg sørover mot Potomacelven fra vannspeilet mellom Lincolnmonumentet og området rundt Washingtonmonumentet. I parken ligger en rekke nasjonale minnesmerker: Korean War Veterans Memorial, Jefferson Memorial og Franklin Delano Roosevelt Memorial, og omkranser Tidal Basin, en kunstig vik av Potomac som ble anlagt på 1800-tallet og knytter elven til nordenden av Washington Channel. 
Storparten av Washingtons berømte sakura (japanske kirsebærstrær) omkranser Tidal Basin og er hovedattraksjonen under National Cherry Blossom Festival fra 31. mars til 15. april hvert år, og hortokulturister klarer som regel å behandle trærne slik at de alle fleste av dem har sin korte vårblomstring innenfor denne perioden. 


== Eksterne lenker ==
National Cherry Blossom Festival webside