jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eskimomåke

Eskimomåke (Larus thayeri) er en stor, nordamerikansk måkefugl som inkluderes i slekten Larus, men det er ikke avklart om eskimomåka er en selvstendig art eller et taxon under grønlandsmåke (L. glaucoides).


== Biologi ==
Eskimomåka hekker på Canadas arktiske øyer og overvintrer normalt på stillehavskysten fra sørlige Alaska til Californiabukta. Det finnes også populasjoner som overvintrer ved De store sjøer og de øvre deler av Mississippi.
Eskimomåken blir 58–63 cm lang og har et vingspenn på 130–140 cm.
Arten er oppkalt etter den amerikanske ornitologen John Thayer (1862–1933).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eskimomåke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Eskimomåke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eskimomåke hos Artsdatabanken 
(en) Eskimomåke hos ITIS 
(en) Eskimomåke hos NCBI 
(en) Kategori:Larus glaucoides thayeri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Larus glaucoides thayeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Polarmåke

Polarmåke (Larus hyperboreus) er en kystbunden overflatebeitende sjøfugl som tilhører gruppen måker og inngår i slekten Larus, som er den mest tallrike av måkeslektene.


== Biologi ==
Polarmåke er en arktisk art som blant annet hekker Svalbard, Jan Mayen, Island og Grønland, dessuten lengst nord i Russland og Nord-Amerika. Høst og vinter sees den ofte langs norskekysten, i Sør-Norge dog fåtallig og typisk som enkeltindivider i flokker av gråmake og svartbak.
Polarmåka er som grønlandsmåka en svært lys måkeart. I alle drakter fra ungfugl- til voksen hekkedrakt mangler den mørkt på vingespissene, et godt kjennetegn som skiller den fra alle andre norske måkearter (men ikke fra grønlandsmåka). Polarmåka er meget stor, på størrelse med en svartbak, mens grønlandsmåka er mindre, omtrent på størrelse med en gråmåke.
Polarmåka hekker i kolonier i bratte fjellvegger eller på små øyer, men parene kan også hekke enkeltvis.
Som svartbaken tar polarmåka ofte egg og unger fra andre sjøfugler. Den tar fisk og andre marine organismer i vannoverflaten, og spiser gjerne åtsler og avfall. Den kan også drepe nyfødte selunger.


== Eksterne lenker ==
(en) Polarmåke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Polarmåke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Polarmåke hos Artsdatabanken 
(sv) Polarmåke hos Dyntaxa 
(en) Polarmåke hos Fauna Europaea 
(en) Polarmåke hos Fossilworks 
(en) Polarmåke hos ITIS 
(en) Polarmåke hos NCBI 
(en) Kategori:Larus hyperboreus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Larus hyperboreus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Larus hyperboreus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Miljøstatus i Norge: Sjøfugl
Rosenmåke

Rosenmåke (Rhodostethia rosea) er en monotypisk art i den monotypiske slekten Rhodostethia, som inngår i gruppen måker (Larinae). 
Arten er arktisk og hekker på myrgrunn i nordlig taiga og tundra i det nordlige Sibir, såvidt i det nordøstlige Canada, og langs øst- og vestkysten på Grønland, mens den tilbringer vintersesongen i havområdene ved Beringstredet. Det er kjent at noen fugler også kan overvintre i Nordvest-Atlanteren, på et begrenset område i Labradorsjøen. Arten ble observert i Berlevåg i juni 2014..


== Beskrivelse ==

Rosenmåka blir omkring 29–32 cm og veier typisk cirka 120–250 g. Vingespennet utgjør cirka 82–92 cm. Fjærdrakten er hovedsakelig hvit med lys grå overside og en karakteristisk svart, tynn ring som renner over bakhodet, ned kinnene og rundt halsen på fuglen i hekketiden. Ringen mangler utenfor hekketiden. Nebbet er sort og de undere ekstremitetene gule.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2016), som i all vesentlighet støttes av HBW Alive. Norske navn følger NOF der disse finnes. Norske navn i parentes er ikke offisielle.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
Anoinae, noddyer
Gyginae, silketerner
Rynchopinae, saksenebber
Sterninae, terner
Larinae, måker
Creagrus
Hydrocoloeus
Rhodostethia (monotypisk)
R. rosea, rosenmåke (monotypisk)
Rissa
Pagophila
Xema
Saundersilarus (monotypisk), amurdvergmåke eller gulehavsmåke
Chroicocephalus
Leucophaeus
Ichthyaetus
Larus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rosenmåke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rosenmåke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rosenmåke hos Artsdatabanken 
(sv) Rosenmåke hos Dyntaxa 
(en) Rosenmåke hos ITIS 
(en) Rosenmåke hos NCBI 
(en) Kategori:Rhodostethia rosea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhodostethia rosea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhodostethia rosea – detaljert informasjon på Wikispecies
Ballstad

Ballstad er også navnet på en gård i Tjeldsund, se Ballstad (Tjeldsund).Ballstad er et fiskevær og et tettsted i Vestvågøy kommune i Lofoten i Nordland. Tettstedet har 1 142 innbyggere 1. januar 2020 (fordelt på grunnkretsene Ballstad 541, Reine 265, Skotnes/Skarsjø 210 og Gjerstad 126), og ligger på sydspissen av Vestvågøya ytterst ut mot Vestfjorden. Navnet kommer visstnok fra det norrøne mannsnavnet Baldrekr. Fiskeværet er skjermet mot storhavet av store og små øyer.


== Stedet ==
Riksvei 818 forbinder Ballstad med Lofotveien (E10). Ballstadheia er et fjell med god utsikt og lett å bestige, med Nonstind som høyeste punkt på 459 moh. Skottind kan også bestiges til fots, og er Ballstads høyeste punkt med sine 671 moh. Ballstad ligger cirka 11 km fra kommunesentret (og byen midt i Lofoten) Leknes, som har 3 200 innbyggere (1. januar 2020, hvis man ser på grunnkretsene Leknes vest, Leknes øst og Hol som en del av Leknes), og Ballstad er et sted i Vestvågøy kommune, som har 11 433 innbyggere (totalen av alle grunnkretsene 1. januar 2020).
Ballstad har god og rommelig havn, fordelt på tre hovedområder: Hattvika, for mindre båter; hovedhavnen mellom Ballstadøya og Ballstadlandet; og Kræmmervika, som imidlertid også er for grunn for større fartøyer, men som er den aller best beskyttede havn.
Ballstad har nok vært fiskevær i kanskje 1000 år, og stedet er fortsatt et aktivt fiskevær med en betydelig fiskeflåte, flere fiskemottak, og har også mekanisk verksted, og båtslippen Ballstad Slipphall med Nord-Europas største veggmaleri på cirka 3000 m². Veggmaleriet er malt av kunstneren Scott Thoe. Det er trandamperi, skipshandel, bil/båt-verksted, dagligvareforretning og utleie av rorbuer til turister om sommeren. Fiskefilétfabrikken stoppet produksjonen for noen år siden. Honda-verkstedet er velkjent som elektro-verksted, både når det gjelder bil, båt og maskinelt utstyr generelt.
Det finnes også bruktbutikk, gårdsutsalg og en del privat produksjon av artikler for turisme og næringsliv generelt.
Et eget blad, Ballstadværingen, gis ut en gang per år – siden starten i 1989.
Hvert år feires «Ballstaddagan», som varer fra søndag første helga i juli til søndag andre helga i juli. Det er en kort festival med spill og lek, og lørdagskvelden bes det opp til ordentlig bryggedans på allmenningen. «Ballstaddagan» blir arrangert av det lokale idrettslaget Ballstad UIL.
På Ballstadøya finnes det også gamle vikinggraver (Langøya ved Borgosen).
Sola over horisonten og mulighet for midnattssol på Ballstad fra soloppgang 26. mai til solnedgang 18. juli.                  
Siste soloppgang før mørketida er 8. desember (7. desember når det er skuddår) og første soloppgang etter mørketida er 4. januar.


== Galleri ==

		
		
		


== Avstander ==
Svolvær: 8 mil
Lofoten turistsenter: 4 mil
Borg med Lofotr viking-muséum: 25 km
Stamsund: 27 km
Leknes: 11 km
Gravdal: 6 km


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon og bilder fra Ballstad - turliv.no
Live Webkamera
Tungeskjæring på Ballstad
117 Ballstadbilder av Anders Beer Wilse fra 1910
Grunnkretsene for Ballstad finner du her hos Statistisk sentralbyrå.
Fjelljo

Fjelljo (Stercorarius longicaudus) er en predatorisk pelagisk overflatebeitende sjøfugl i jofamilien (Stercorariidae), som tilhører gruppen med måkefugler (Lari). Arten tilhører gruppen som kalles «jagere», som har forlengede midtre halefjær. To underarter anerkjennes.


== Biologi ==

Fjelljo er den minste av joene og blir omkring 48–53 cm lang, noe som inkluderer de opp mot 22 cm lange midtre halefjærene. Hannen veier typisk 280 g, mens hunnen blir større og veier omkring 310 g. Vingespennet utgjør typisk cirka 105–117 cm.Hekkedrakten er forholdsvis lys grå og hvit, mens vinterdrakten er mørkere brun. De midtre halefjærene er forlengede og tapes med vinterdrakten. Ungfuglens fjærdrakt er grå. Voksen fugl har mørk hette på hodet. Kjønnene er like.
Fjelljoen hekker i fjellet, men er ellers å finne langt til havs. Er det dårlig med smågnagere lar den gjerne være å hekke. Det er vanlig med to egg, som ruges ut av begge foreldrene. Ungene tas også vare på av begge foreldrene fram til de klarer seg på egen hånd – cirka 6 uker etter klekking. Fjelljoen er en fryktløs forsvarer av rede og unger. 
I hekketiden spiser fuglen lemen og andre smågnagere, men ellers lever den på fisk og annen mat fra havet. Den kan også gjerne stjele mat fra andre fugler og spise andre fuglers unger.
Fjelljoen hekker i fjellet i hele Norge, og helt ned til kysten i Finnmark. Den hekker også på Svalbard. Tidlig på høsten forlater den landet, og overvintrer langt ute i Atlanterhavet.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler et al. (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Lari, måkefugler
Stercorariidae, jofamilien
Stercorarius
S. skua, storjo
S. chilensis, kaneljo
S. maccormicki, sørjo
S. antarcticus, sørhavsjo
S. pomarinus, polarjo
S. parasiticus, tyvjo
S. longicaudus, fjelljo
S. l. longicaudus (nominatformen), arktisk og subarktisk Scandinavia og Russland østover til elven Lena
S. l. pallescens, Nordøst-Sibir øst for elven Lena, arktisk Alaska, Nord-Canada og Grønland


== Referanser ==


== Kilder ==
Long-tailed jaeger i Avibase (en)


== Eksterne lenker ==
(en) fjelljo – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) fjelljo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fjelljo hos Artsdatabanken 
(sv) fjelljo hos Dyntaxa 
(en) fjelljo hos Fauna Europaea 
(en) fjelljo hos Fossilworks 
(en) fjelljo hos ITIS 
(en) fjelljo hos NCBI 
(en) Kategori:Stercorarius longicaudus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stercorarius longicaudus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stercorarius longicaudus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bonapartesnipe

Bonapartesnipe (Calidris fuscicollis) er en monotypisk vadefugl i snipefamilien.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini,
Calidrini,
Calidris
C. tenuirostris, sibirsnipe
C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
C. virgata, brottsnipe
C. pugnax, brushane
C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
C. acuminata, spisshalesnipe
C. himantopus, styltesnipe
C. ferruginea, tundrasnipe (krumnebbsnipe)
C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
C. subminuta, langtåsnipe
C. pygmaea, skjesnipe
C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
C. alba, sandløper (polarløper, strandløper)
C. alpina, myrsnipe
C. ptilocnemis, klippesnipe
C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus)
C. bairdii, gulbrystsnipe
C. minuta, dvergsnipe
C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe)
C. fuscicollis, bonapartesnipe, (monotypisk)
C. subruficollis, rustsnipe
C. melanotos, alaskasnipe
C. pusilla, sandsnipe
C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
Prosobonia, (polynesiasniper)
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) bonapartesnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) bonapartesnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bonapartesnipe hos Artsdatabanken 
(sv) bonapartesnipe hos Dyntaxa 
(en) bonapartesnipe hos Fauna Europaea 
(en) bonapartesnipe hos Fossilworks 
(en) bonapartesnipe hos ITIS 
(en) bonapartesnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Calidris fuscicollis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calidris fuscicollis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calidris fuscicollis – detaljert informasjon på Wikispecies
Alaskasnipe

Alaskasnipe (Calidris melanotos) er en monotypisk vadefugl i snipefamilien. Arten finnes vesentlig i Nord-Amerika og det østlige Sibir. Den observeres også årlig i Norge, vesentlig på kysten av Vestlandet.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini,
Calidrini,
Calidris
C. tenuirostris, sibirsnipe
C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
C. virgata, brottsnipe
C. pugnax, brushane
C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
C. acuminata, spisshalesnipe
C. himantopus, styltesnipe
C. ferruginea, tundrasnipe (krumnebbsnipe)
C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
C. subminuta, langtåsnipe
C. pygmaea, skjesnipe
C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
C. alba, sandløper (polarløper, strandløper)
C. alpina, myrsnipe
C. ptilocnemis, klippesnipe
C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus)
C. bairdii, gulbrystsnipe
C. minuta, dvergsnipe
C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe)
C. fuscicollis, bonapartesnipe
C. subruficollis, rustsnipe
C. melanotos, alaskasnipe, (monotypisk)
C. pusilla, sandsnipe
C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
Prosobonia, (polynesiasniper)
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) alaskasnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) alaskasnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) alaskasnipe hos Artsdatabanken 
(sv) alaskasnipe hos Dyntaxa 
(en) alaskasnipe hos Fauna Europaea 
(en) alaskasnipe hos Fossilworks 
(en) alaskasnipe hos ITIS 
(en) alaskasnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Calidris melanotos – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calidris melanotos – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calidris melanotos – detaljert informasjon på Wikispecies
Hinlopen

Hinlopen kan vise til:

Thymen Jacobsz Hinlopen (1572–1637) – en nederlandsk handelsmann
Hinlopenstretet – et sund mellom Spitsbergen og Nordaustlandet på Svalbard
Hinlopenbreen – en isbre på Svalbard
Sandterne

Sandterne (Gelochelidon nilotica) er eneste art i slekten Gelochelidon i delgruppen terner (Sterninae), som videre er en del av måkefamilien (Laridae). 

		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Sandterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sandterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sandterne hos Artsdatabanken 
(sv) Sandterne hos Dyntaxa 
(en) Sandterne hos Fauna Europaea 
(en) Sandterne hos Fossilworks 
(en) Sandterne hos ITIS 
(en) Sandterne hos NCBI 
(en) Kategori:Gelochelidon nilotica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gelochelidon nilotica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gelochelidon nilotica – detaljert informasjon på Wikispecies
Kongeterne

Kongeterne (Thalasseus maximus) er en kystbunden overflatebeitende sjøfugl som tilhører slekten Thalasseus (toppterner) og inngår i delgruppen terner (Sterninae) i måkefamilien (Laridae). Toppterner er større enn andre terner og karakteriseres av en bakovervoksende fjærtopp som kan reises på issen. 


== Biologi ==

Kongeterne blir 45–50 cm lang, veier 320–450 g og har et vingespenn på 125–135 cm. Hannen blir som regel litt større enn hunnen, med kroppsmassen varierer ganske mye. Nominatformen blir dessuten noe større 350–450 g enn rasen albididorsalis 320–440 g.Fjærdrakten er overveiende lysegrå og hvit. I hekkedrakt har arten svart hodehette, mens den i vinterdrakt har helthvit isse med en svart fjærkrans i nakkeregionen.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
Larinae, måker
Anoinae, noddyer
Gyginae, silketerner
Sterninae, terner (9 slekter, 38 arter)
Onychoprion, (sotterner), (4 arter)
Sternula, (dvergterner), (7 arter)
Phaetusa (monotypisk)
Gelochelidon (monotypisk)
Hydroprogne (monotypisk)
Larosterna (monotypisk)
Chlidonias, (svartterner), (4 arter)
Sterna, (havterner), (13 arter)
Thalasseus (toppterner), (6 arter)
T. maximus, kongeterne
T. m. albididorsalis,
T. m. maximus, nominatformen
T. bergii, hinduterne
T. sandvicensis, splitterne
T. elegans, langnebbterne (monotypisk)
T. bengalensis, bengalterne
T. bernsteini, kinaterne (monotypisk)
Rynchopinae, saksenebber


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kongeterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kongeterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kongeterne hos Artsdatabanken 
(sv) Kongeterne hos Dyntaxa 
(en) Kongeterne hos Fossilworks 
(en) Kongeterne hos Fossilworks 
(en) Kongeterne hos ITIS 
(en) Kongeterne hos NCBI 
(en) Kategori:Thalasseus maximus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thalasseus maximus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thalasseus maximus – detaljert informasjon på Wikispecies
Splitterne

Splitterne (Thalasseus sandvicensis) er en kystbunden overflatebeitende sjøfugl som tilhører slekten Thalasseus (toppterner) og inngår i delgruppen terner (Sterninae) i måkefamilien (Laridae). Toppterner er større enn andre terner og karakteriseres av en bakovervoksende fjærtopp som kan reises på issen.


== Biologi ==

Splitterne blir 34–45 cm lang, veier 130–300 g og har et vingespenn på cirka 100 cm. Hannen blir som regel litt større enn hunnen, men fjærdrakten og spesielt kroppsmassen varierer en del mellom underartene.Aten kjennetegnes av et svart nebb med gul tupp. Fjærdrakten er overveiende lysegrå til lys mellomgrå og hvit. I hekkedrakt har arten svart hodehette, mens den i vinterdrakt har helthvit isse med en svart fjærkrans i nakkeregionen.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
Larinae, måker
Anoinae, noddyer
Gyginae, silketerner
Sterninae, terner (9 slekter, 38 arter)
Onychoprion, (sotterner), (4 arter)
Sternula, (dvergterner), (7 arter)
Phaetusa (monotypisk)
Gelochelidon (monotypisk)
Hydroprogne (monotypisk)
Larosterna (monotypisk)
Chlidonias, (svartterner), (4 arter)
Sterna, (havterner), (13 arter)
Thalasseus (toppterner), (6 arter)
T. maximus, kongeterne
T. bergii, hinduterne
T. sandvicensis, splitterne
T. s. sandvicensis, nominatformen
T. s. acuflavidus,
T. s. eurygnathus,
T. elegans, langnebbterne (monotypisk)
T. bengalensis, bengalterne
T. bernsteini, kinaterne (monotypisk)
Rynchopinae, saksenebber


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Splitterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Splitterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Splitterne hos Artsdatabanken 
(sv) Splitterne hos Dyntaxa 
(en) Splitterne hos Fossilworks 
(en) Splitterne hos ITIS 
(en) Splitterne hos NCBI 
(en) Kategori:Thalasseus sandvicensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thalasseus sandvicensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thalasseus sandvicensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Hvitkinnsvartterne

Hvitkinnsvartterne (vitenskapelig navn Chlidonias hybrida) er en fugl.


== Kilder ==
White-winged tern i Avibase (en)


== Eksterne lenker ==
(en) hvitkinnsvartterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hvitkinnsvartterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitkinnsvartterne hos Artsdatabanken 
(sv) hvitkinnsvartterne hos Dyntaxa 
(en) hvitkinnsvartterne hos Fauna Europaea 
(en) hvitkinnsvartterne hos ITIS 
(en) hvitkinnsvartterne hos NCBI 
(en) Kategori:Chlidonias hybrida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chlidonias hybrida – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlidonias hybrida – detaljert informasjon på Wikispecies
Svartterne

Svartterne (vitenskapelig navn Chlidonias niger) er en fugl.


== Eksterne lenker ==
(en) svartterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) svartterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartterne hos Artsdatabanken 
(sv) svartterne hos Dyntaxa 
(en) svartterne hos Fauna Europaea 
(en) svartterne hos Fossilworks 
(en) svartterne hos ITIS 
(en) svartterne hos NCBI 
(en) Kategori:Chlidonias niger – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chlidonias niger – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlidonias niger – detaljert informasjon på Wikispecies
Hvitvingesvartterne

Hvitvingesvartterne (vitenskapelig navn Chlidonias leucopterus) er en fugl.


== Kilder ==
White-winged tern i Avibase (en)


== Eksterne lenker ==
(en) hvitvingesvartterne – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hvitvingesvartterne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitvingesvartterne hos Artsdatabanken 
(sv) hvitvingesvartterne hos Dyntaxa 
(en) hvitvingesvartterne hos Fauna Europaea 
(en) hvitvingesvartterne hos ITIS 
(en) hvitvingesvartterne hos NCBI 
(en) Kategori:Chlidonias leucopterus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chlidonias leucopterus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlidonias leucopterus – detaljert informasjon på Wikispecies