jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Paul Jones

John Paul Jones (født 3. januar 1946) er artistnavnet til John Richard Baldwin, som er en britisk musiker og musikkprodusent. Jones er best kjent for sin tid i Led Zeppelin, hvor han spilte bass, orgel, piano og mandolin.
I 2011 ble Jones rangert som nummer 1 i 20 Most Underrated Bass Guitarists i Paste magazine.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jones' foreldre var veldig musikalske, hans far var pianist og arrangør for storband, mens moren var sanger og danser.Jones begynte å spille piano allerede som liten gutt, og ble etterhvert organist i sin lokale kirke. Han var fascinert av klassisk musikk (Rachmaninov var en favoritt), men også av blues og jazz. Da han begynte på college begynte han å spille bass. 


=== Karriere ===
Jones begynte etterhvert å spille i bandene “The Deltas” og jazzrock-bandet “Jett Blacks”. 
I 1962 ble Jones med i Jet Harris' og Tony Meehans band som bassist i to år. Det var etter dette at han, etter anbefaling av Tony Meehan, begynte som studiomusiker. Det var gjennom Jet Harris og Tony Meehan at Jones ble kjent med gitaristen Jimmy Page, som hadde spilt på deres superhit “Diamonds”. Jones ble etterhvert en meget ettertraktet studiomusiker og arrangør. På midten av 1960-tallet hadde han spilt sammen med artister som Rolling Stones, The Supremes, Jeff Beck og Pages band The Yardbirds. 


=== Led Zeppelin ===
I 1968 fikk Jones jobben som bassist i Jimmy Pages nye band som fikk navnet Led Zeppelin. Mens Page, Robert Plant og John Bonham fikk mesteparten av oppmerksomheten på scenen, holdt Jones seg i bakgrunnen og konsentrerte seg om spillingen.Også utenfor scenen var Jones den mest rolige og mediesky av Zeppelin-medlemmene, og ofte tok han inn på et annet hotell enn resten av bandet.Etter at Led Zeppelin ble oppløst i 1980, har Jones vært relativt lite aktiv som musiker, og har i stedet returnert til studioet, hvor han har gått over til å bli produsent. Han samarbeidet med avantgarde-sangerinnen Diamanda Galás på hennes album The Sporting Life (1994). I 1999 ga han ut sitt første soloalbum, Zooma, og i 2001 kom The Thunderthief ut. 
Sammen med Dave Grohl og Josh Homme startet han i 2009 supergruppen Them Crooked Vultures.
John Paul Jones opptrådte med norske Supersilent under Punktfestivalen i Kristiansand i 2010, på Moldejazz i 2011 og på Øyafestivalen i 2013. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Paul Jones (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Paul Jones på Internet Movie Database 
(da) John Paul Jones på Filmdatabasen 
(en) John Paul Jones hos The Movie Database 
(en) John Paul Jones hos Internet Broadway Database 
(en) John Paul Jones på Discogs 
(en) John Paul Jones på Discogs 
(en) John Paul Jones på MusicBrainz 
(en) John Paul Jones på Songkick 
(en) John Paul Jones på AllMusic
Vindspollen

Vindspollen (Vindspoll) er en fjord i Bremanger kommune i Vestland. Vindspollen er en arm av Midtgulen. Det er 3 gårder langs fjorden; 2 av dem har fastboende eiere. Fjorden har en strand innerst, og i bakgrunnen rett over stranden ligger Middagsfjellet. På vestsiden av fjorden ligger Muleliegga.
Navnet Vindspoll har sin opprinnelse i at det blåser mye i området; fjorden går rett sør og «fanger opp» det dårlige været. Ordet poll betyr liten fjordarm.


== Topografi og klima ==
Vindspollen er en værhard plass, noe som speiles igjen i naturen. Naturen er steinete og grå med lite vegetasjon og grønne plasser der vinden ikke «biter» så hardt. Det regner mye i Vindspollen og det er et vått temperert klima med korte sommere og milde vintere. 


== Adkomst ==
For å komme til Vindspollen må en ta av fra riksvei 614 ved Myklebust. Veien kom på 1980-tallet og en måtte før i tiden ro båten fra Kjelkenes. Veien veksler mellom 1 felt og litt bredere kjørebane med akkurat passering for 2 biler.


=== Veier fra og til Vindspollen ===
Øst til fylkesvei 614Fylkesvei 614
Vest til Botnane


== Referanser ==
Melanesia

Melanesia (de svartes øyer) er en øygruppe i Stillehavet, nord for Australia. Gruppen omfatter øyene Ny-Guinea, Bismarckarkipelet, Salomonøyene, Santa Cruz-øyene, Vanuatu, Ny-Caledonia, Loyauté-øyene, Fiji, Timor og de østlige delene av Indonesia. Melanesia dekker tilsammen et areal på ca. 1 000 000 km².


== Se også ==
Mikronesia
Polynesia
Oseania
Somaliland

Somaliland er en de facto uavhengig republikk internasjonalt anerkjent som en del av Somalia. Republikken erklærte sin selvstendighet 18. mai 1991, etter Siad Barres fall, og regner seg som en fortsettelse av Britisk Somaliland, som i 1960 ble slått sammen med Italiensk Somaliland for å danne Somalia.
Somaliland ble i mai 1991 erklært selvstendig av sentralkomiteen i Somali National Movement. Selvstendigheten er ikke anerkjent av noen andre stater. Heller ikke Den afrikanske union har anerkjent Somaliland, men i en rapport fra 2005 ga de uttrykk for en viss støtte til landets sak. Mens Somalia har vært uten fungerende myndigheter fra 1991 til 2012, har Somaliland innført en folkevalgt demokratisk grunnlov og avholdt flere president- og parlamentsvalg, med internasjonale observatører.Myndighetene i Somaliland holdt den 31. mai 2001 en folkeavstemning om ny grunnlov for landet, der unionen med Somalia fra 1960 er erklært opphevet. Folkeavstemningen ble dermed også et spørsmål om støtte til selvstendighet. 97,9 % av de avgitte stemmene støttet den nye grunnloven, med en valgdeltagelse anslått av valgobservatører til omkring 66 %. Internasjonale observatører rapporterte om et fredelig og rettferdig valg, og fant at avstemningen i hovedsak var i samsvar med internasjonale standarder. Myndighetene i Somaliland viser til folkeavstemningen som et uttrykk for ønsket om selvbestemmelse. Somalia avviste folkeavstemningen som ulovlig.


== Naturgeografi ==
Somaliland grenser til Djibouti, Etiopia og Somalia. 


== Demografi ==
Innbyggertallet er beregnet å ligge mellom 4.9 og 5 millioner. Hovedstaden Hargeisa har anslagsvis mellom 1 000 000 og 1 200 000 innbyggere. Beregningene er usikre fordi det ikke foreligger noen pålitelig folketelling.


== Historie ==
Det tidligere  Protektoratet Britisk Somaliland fikk sin selvstendighet den 26. juni 1960, og dannet union med tidligere Italiensk Somaliland samme dag dette området fikk sin selvstendighet (det sistnevnte skjedde den 1. juli 1960). Det nye landet tok navnet Den Somaliske Republikk. 
Den 18. mai 1991 erklærte Somaliland seg uavhengig fra resten av Somalia etter at regjeringen i Somalia brøt sammen og borgerkrig brøt ut.Da somaliske pirater angrep handelsfartøyer i Adenbukten i 2010 og 2011, lyktes myndighetene i Somaliland og den somaliske naboregionen Puntland, i motsetning til øvrige deler av Somalia, med å straffeforfølge mange av piratene.


== Politikk og administrasjon ==


=== Administrativ inndeling ===

Landet er delt inn i seks regioner. De er følgende:

Awdal
Saaxil
Marodijeex
Togdheer
Sanaag
Sool


=== Dødsstraff ===
Somaliland praktiserer dødsstraff for drap. Henrettelsesmetoden er skyting.


== Se også ==
Presidenter i Somaliland
Somali
Somaliere i Norge
Piratvirksomhet ved Somalia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Somaliland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Somaliland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Savanne

Savannen er et av jordas større biomer. Den kan betraktes som en mellomting mellom skog og steppe, som et grasdekt landskap med spredte trær. Savanne fins i Afrika, Nord-Amerika, Sør-Amerika og Australia.


== Klima og jordsmonn ==
Temperaturen er høy hele året. Årsnedbøren varierer mellom 250 mm på de tørreste savannene til 1800 mm på de mest nedbørsrike. Det er en eller to tørketider.
Jordsmonnet tilhører lateritt-typen, men har på grunn av det tørrere klimaet høyere humusinnhold enn i den tropiske regnskogen.


== Vegetasjon ==
Gress dominerer landskapet. De fleste grasartene er høgvokste, men utstrakt beiting holder graset nede. Det afrikanske elefantgraset kan nå høgder på 5 meter.
Trærne står enkeltvis eller i små holt. Vanligst er akasiearter. Trærne tilpasser seg tørken på ulike måter. Noen arter feller bladene i tørketida, mens andre har tjukke og nesten nåleforma blad. De hyppige brannene favoriserer arter som tåler brann.
Til tross for at savanner ikke har mange trær, er primærproduksjonen den nest største etter tropisk regnskog. Dette skyldes den kraftige gressveksten. Undersøkelser har vist at dyrene på savannene konsumerer er større del av primærproduksjonen enn i andre økosystemer. I Uganda har målinger vist at gresspisende dyr tar til seg 50 % av netto primærproduksjon, noe som er mye når tilsvarende undersøkelser viser at reinsdyr på Hardangervidda bare tar til seg 0,6 % av primærproduksjonen. En grunn til dette kan være at de plantespisende artene har tilpasset seg mange særegne nisjer over lang tid (koevolusjon).


== Fauna ==
Dyrelivet på savannen er rikt. Det er et mangfold av store, planteetende pattedyr (antiloper, sebra, gnu, sjiraff, elefant, impala) og store rovdyr som jakter på disse (løve, leopard, gepard), så vel som åtseletere (hyene).
Av insekter finner en termitter, grashopper, sirisser og tallrike maur- og vepsearter.


== Se også ==
Cerrado
Gresslette
Pampa
Prærie
Puna


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fimreite, Norvald (1997). Innføring i økologi. Oslo: Samlaget. ISBN 8252147852.
Hjørundfjord

Se artikkelen Hjørundfjorden for informasjon om fjorden med samme navn.

Hjørundfjord er en tidligere kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal fylke. Kommunen omfattet bygdene rundt Hjørundfjorden fra Hundeidvik i nord. 
Kommunen ble opprettet som Hjørundfjord formannskapsdistrikt i 1837. Kommunesenteret lå på Sæbø.
Hjørundfjord ble slått sammen med Vartdal og Ørsta i den nye Ørsta kommune 1. januar 1964. Før kommunesammenslåingen hadde Hjørundfjord 1728 innbyggere. Per 1. januar 2015 var det 901 innbyggere. 


== Kirke ==
Hjørundfjord sogn ble opprettet i 1751. Hovedkirken ligger på Sæbø. I 1929 ble Storfjord sogn utskilt som eget sogn med kirke på Bjørke.


== Skole ==
Det ble bygd en kommunal internatskole, Stafset skule, i 1915. Skolen ble nedlagt som internatskole i 1949.


== Se også ==
Liste over ordførere i Hjørundfjord


== Litteratur ==
Sivert Aklestad (1937). Hjørundfjord kommune 1837-1937. Minneskrift. Hjørundfjord heradstyre. 
Hjørundfjordboka. Register og rettingar med tillegg til bygdebøkene for Hjørundfjord. Hjørundfjord bygdeboknemnd. 1993. 


== Eksterne lenker ==
Hjørundfjordportalen
Steppe

Se også steppdans for dansestilen.

Steppe (fra russisk: степь, step, «gressland») er et av de større biomer på landjorda. Steppene fins i tempererte strøk og omfatter store områder i Nord- og Sør-Amerika og Asia. I Nord-Amerika kalles steppen prærie; i Sør-Amerika pampas, og i Sør-Afrika veld. Stepper over en viss høyde kalles gjerne alpine stepper.
Stepper er skogløst sletteland dominert av grasarter. Store deler av steppene kan være tatt i bruk for jordbruksformål, enten som beiteland eller til kornproduksjon. Det meste av verdens hveteavlinger er dyrket på tidligere steppeland. Det er i dag lite tilbake av stepper i opprinnelig stand.


== Klima og jordsmonn ==
Klimaet er temperert kontinentalt, med kjølige vintrer og varme somrer. Nedbøren er sparsom i forhold til fordampingen. Jordsmonnet er oftest svartjord, og svært fruktbar. Nedbørunderskuddet gjør at næringssalter trekkes opp i det øverste jordlaget. Det finnes imidlertid ulike typer stepper. Saltstepper dannes på saltholdig jord, som typisk udvikles i varme, tørre områder og har en tørr vegetasjonstype. Typen er vanlig nord for Kaspihavet, i Nord-Afrika, på Sør-Amerikas høysletter og i det indre av Australia.


== Vegetasjon ==

Steppen er for tørr til at det kan vokse trær der. Små skogholt og smale band av skog kan forekomme langs vassdrag.  I stedet dominerer grasarter, men steppen har også en rik flora av blomsterplanter, særlig av erteblomstfamilien og korgplantefamilien.
Planter som er spesielt tilpasset det tørre klimaet på steppene kalles xerofytter.


== Fauna ==
Opprinnelig hadde steppene store flokker av hovdyr, som den amerikanske bisonen og gaffelbukken (pronghorn) og den eurasiske villhesten og saigaantilopen. Bestandene av disse dyra har gått sterkt tilbake pga. jakt og oppdyrking. Av større rovdyr fins puma, ulv og coyote. Steppene har store bestander av gravende dyrearter.
Steppene har et særlig stort mangfold av hønsefugler som præriehøns, rapphøns og fasan.


== Referanser ==


== Se også ==
Savanne
Cerrado
Pampa
Puna
Gresslette


== Eksterne lenker ==
(en) Steppes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

«The Steppes», Barramedasoft.com.ar. 1998–2008
Utopi

En utopi er forestillingen om en lykketilstand, eller et perfekt sted. Ordet brukes også om romaner som skildrer slike samfunn. 
Ordet er dannet fra de to greske ordene ou (ingen) og topos (sted), og ble først brukt i tittelen på briten Thomas Mores bok De Optimo Reipublicae Statu deque Nova Insula Utopia (ca. 1516), til daglig bare Utopia, og som navn på den idealstaten More beskriver i denne boken. Ludvig Holberg hadde uten tvil dette verket i tankene da han i 1741 skrev sin eneste roman Nils Klims underjordiske reise, hvor idealsamfunnet kalles «Potu» (Utopia skrevet baklengs). 
I dagligtale brukes ordet utopi om en virkelighetsfjern ide, en ugjennomførlig ide eller en (f.eks. litterær) beskrivelse av en idealstat / en ideell tilværelse.  
Det motsatte av en utopi er en dystopi, en skildring av et (framtids)samfunn preget av negative utviklingstrekk.
Både utopier og dystopier er vanlige sjangre innen science fiction.


== Kjente litterære utopier ==
Utopia av Thomas More (1516)
The New Atlantis av Francis Bacon (1626)
Gullivers reiser av Jonathan Swift (1726)
Candide, ou l'Optimisme av Voltaire (1759)
Туманность Андромеды (norsk oversettelse Andromeda-tåken) av Ivan Jefremov (1957)
Island av Aldous Huxley (1962)


== Eksterne lenker ==
Utopi; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
József Samassa

József Samassa (født 30. september 1828 i Aranyosmarót i erkebispedømmet Esztergóm i Østerrike-Ungarn, nå Zlazé Moravce, erkebispedømmet Bratislava-Trnava, Slovakia, død 20. august 1912) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av det ungarske erkebispedømmet Eger 1873–1912.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X i 1906, med San Marco som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
Kardinal József Batthyány (1727-1799) *1759
Erkebiskop Ferenc Fuchs (1744-1807) *1788
Erkebiskop István Fischer de Nagy (1754-1822) *1804
Biskop József Vurum (1763-1838) *1816
Biskop Ferenc (František) Lajcsák (Lajčák) (1772-1833) *1825
Kardinal János Keresztély Scitovszky (1775-1866) *1828
Kardinal János Simor (1813-1891) *1857
Kardinal József Samassa (1828-1912) *1871


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Konklavet 1922

Konklavet 1922 ble holdt i Det sixtinske kapell i Vatikanet 2. februar–6. februar 1922, etter pave Benedikt XVs død 22. januar samme år.


== Beskrivelse ==
Konklavet ble ledet av kardinal Vincenzo Vannutelli, som var dekanus for kardinalkollegiet. Hans bror, Serafino Vannutelli, hadde ledet det forrige konklavet.
Ved pavens død var det 61 kardinaler. En av dem, Enrique Almaraz y Santos, døde dagen etter Benedikt XV. Tre rakk ikke frem til Roma i tide, og fire hadde forfall på grunn av sykdom, høy alder eller lang reisevei. Det var dermed 53 kardinal som møtte. Da den øvre aldersgrensen for stemmerett ikke ble innført før i 1970 hadde alle 53 stemmerett ved konklavet.
I den fjortende avstemning, på konklavets femte dag, ble kardinal Achille Ratti valgt og tok navnet Pius XI.
Man vet nøyaktig hvordan stemmene falt. Kirkehistorikere har kunnet høste innsikt ved at den østerrikske kardinal Piffl brøt en av konklavenes grunnregler, om ikke å gjøre seg noen notater om forløpet av pavevalget. Reglene sier at kardinalene skal gi sine notater til camerlengoen (kammerherren) eller til valgkontrollørene, og disse brennes sammen med stemmesedlene. Ingen kardinal får lov til å beholde sine notater med avstemningsresultatene. Kardinalene får ikke forlate Det sixtinske kapell før stemmesedler og notater er brent. Når man likevel vet hvordan avstemningene foregikk i 1914 og 1922, er det fordi kardinal Piffl skrev ned resultatene i sin hemmelige dagbok. Den ble publisert i 1963.


== Deltagere ==
Vincenzo Vannutelli
Gaetano de Lai
Antonio Vico
Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte
Basilio Pompilj
Giovanni Cagliero S.D.B.
Michael Logue
Giuseppe Francica Nava di Bontifé
Agostino Richelmy
Bartolomeo Bacilieri
Rafael Merry del Val y Zulueta
Ottavio Cagiano de Azevedo
Pietro Maffi
Alessandro Lualdi
Desiré Mercier
Pietro Gasparri
Louis-Henri Luçón
Paulin-Pierre Andrieu
António Mendes Bello
Francis Bourne
Wilhelmus Marinus van Rossum C.SS.R.
János Csernoch
Friedrich Gustav Piffl C.C.R.S.A
Alfonso Maria Mistrangelo Sch.P.
Andreas Fruehwirth O.P.
Raffaele Scapinelli di Léguigno
Pietro LaFontaine
Vittorio Amedeo Ranuzzi de' Bianchi
Donato Sbarretti Tazza
Louis-Ernest Dubois
Tommaso Pio Boggiani O.P.
Alessio Ascalesi C.PP.S.
Louis-Joseph Maurin
Adolf Bertram
Augusto Silj
Juan Soldevilla Romero
Teodoro Valfré di Bonzo
Aleksander Kakowski
Edmund Dalbor
Francesco Ragonesi
Michael von Faulhaber
Juan Bautista Benlloch y Vivó
Francisco de Asís Vidal y Barraquer
Karl Joseph Schulte
Giovanni Tacci
Achille Ratti
Gaetano Bisleti
Louis Billot S.J.
Michele Lega
Francis Aidan Gasquet O.S.B.
Niccolò Marini
Oreste Giorgi
Camillo Laurenti


== Fraværende ==


=== For sen ankomst ===
William Henry O'Connell
Denis Dougherty
Louis-Nazaire Bégin


=== Sykdom, høy alder, lang reisevei ===
José María Martín de Herrera y de la Iglesia
Lev Skrbensky z Hriste
Giuseppe Prisco
Joaquim Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti


== Referanser ==
Alois Grillmeier

Alois Grillmeier (født 1. januar 1910 i Pechbrunn i bispedømmet Regensburg i Tyskland, død 13. september 1998 i Unterhaching i Bayern) var en av den katolske kirkes kardinaler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alois Grillmeier var sønn av bonden Joseph Grillmeier (født 1874 i Pechbrunn ved Konnersreuth; død 1943 samme sted) og hans hustru Maria født Weidner (født 1879 i Ödwalpersreuth ved Windischeschenbach; død 1941 i Pechbrunn), og hadde åtte søsken.


=== Jesuitt ===
Han trådte inn i jesuittordenen i april 1929 etter gymnasstudier i Regensburg. Han studerte filosofi i München og teologi i Tisis (Østerrike), Pullach,Valkenburg i Nederland. 


=== Prest ===
Han ble presteviet 24. juni 1937 mens han studerte teologi videre i Frankfurt am Main. Han studerte også i Innsbruck (jesuittene ble utvist av nazistene fra Tyskland i oktober 1939). Etter studier i Roma fikk han doktorgraden i februar 1942 fra Universitetet i Freiburg.
Han ble innkalt til militærtjeneste i den tyske hær få uker etter prestevielsen i 1942, men kastet ut i april 1944 ("jesuitter uverdige til å forsvare fedrelandet"). Etter krigen underviste han ved flere av jesuittenes læresteder i det tyskspråklige område, og var med på Annet Vatikankonsil 1962–1965 som teologisk ekspert. Han var flere ganger i Zambia og Malawi for å kurse misjonærene der i Det annet Vatikankonsils dekreter og konstitusjoner.
Grillmeier ble kjent ved annet Vatikankonsil, der han var teologisk rådgiver til biskop Wilhelm Kempf av Limburg. Fra 1963 til 1965 var han også i konsilets egen teologiske kommisjon. Han hadde særlig innvirkning på utkastene til dokumentet Lumen gentium, den dogmatiske konstitusjon om Kirken. Det var da han første gang møtte kardinal Wojtyła og samarbeidet med ham i utviklingen av andre forskjellige dokumenter som Gaudium et spes, Dei verbum og Dignitatis humanae.Han ble pensjonist i 1978 på sin 68. fødselsdag, men fortsatte å forfatte og underviste. Han ble utnevnt av pave Johannes Paul II som pavelig delegat til jesuittordenen (1981–1983).


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal i 1994, med San Nicola in Carcere som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pietro Pavan

Pietro Pavan (født 30. august 1903 i Treviso i Italia, død 26. desember 1994 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han var prest og akademiker, som ble betraktet som en av verdens ledende autoriteter på katolsk sosiallære. Han medforfattet pave Johannes XXIIIs encykika «Pacem in terris», og deltok som ekspert under Annet Vatikankonsil 1963–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1985 av pave Johannes Paul II, med San Francesco di Paola ai Monti som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Panico

Giovanni Panico (født 12. april 1895 i Tricase ved Ugento i Italia, død 7. juli 1962 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og var nuntius i Portugal da han ble utnevnt til kardinal i 1962 av pave Johannes XXIII. Drøyt en måned etter han mottok den røde kardinalshatten døde han.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Giovanni Panico


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church