jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Semikolon

Semikolon er tegnet «;». Tegnet inntar en mellomstilling mellom komma og punktum. Semikolon brukes på to måter på norsk: Den ene for å skille mellom to helsetninger; den andre for å skille mellom personer eller annet som ramses opp i en liste, der bruk av vanlig komma vil være forvirrende.


== Skille helsetninger ==
Eksempler på bruk av semikolon for å skille  helsetninger:

Kongen er en pålitelig mann og en rettferdig hersker; adlyd alle hans befalinger og vis din troskap!
Han sa ingenting om den saken i dag; han mente vel det var best å tie.
Før drev vi med glass; nå driver vi med sikkerhet.Som alternativ til semikolon, kan man benytte punktum. Man kan også bytte ut semikolon med komma, men som oftest er det da nødvendig å legge til en konjunksjon. Det sistnevnte eksempelet kan dermed også skrives slik:

Før drev vi med glass. Nå driver vi med sikkerhet.
Før drev vi med glass, men nå driver vi med sikkerhet.Merk at dersom en av to setninger ikke er en fullstendig setning, kan man ikke skille dem med semikolon. Eksempel: «Nok en gang: Jeg har ikke lyst!» Her er setningene skilt med kolon.
Merk også at setninger som skilles med semikolon, må ha en viss sammenheng. Man skriver f.eks. ikke: «Norge er et europeisk land; Elvis Presley var en svært populær sangartist.» De to setningene hører ikke sammen; de omhandler vidt forskjellige tema.


== Oppramsing ==
Eksempel på bruk av semikolon i oppramsing:

De som kom på besøk var: søsteren min, Janne; Hege; broren hennes, Thomas; kjæresten hans, Nils; og Olav.Semikolon skiller her mellom de forskjellige personene; dette gjør at det klart kommer frem at det er snakk om fem personer, at søsteren min er Janne, at broren til Hege er Thomas, og at Thomas' kjæreste er Nils. Dersom man bare bruker kommaer, blir den samme oppramsingen tvetydig, ettersom det ikke er noe som indikerer om søsteren min og Janne er forskjellige personer, eller om Heges bror og Thomas er forskjellige personer; det siste kommaet indikerer dog at Thomas' kjæreste er Nils: «søsteren min, Janne, Hege, broren hennes, Thomas, kjæresten hans, Nils, og Olav.»


== Annet ==
Pga. navnet semikolon, og delvis utseendet til tegnet, blir ofte semikolon feilaktig blandet med vanlig kolon på norsk. Men teknisk sett er et semikolon et komma med et punktum på toppen.
På gresk brukes et tegn med samme utseende som spørsmålstegn.


== Se også ==
Tankestrek
Kolon
Komma
Punktum


== Eksterne lenker ==
Språkrådet om semikolon
Mer om semikolon finner du hos Korrekturavdelingen.
Side med "Kurs i semikolon". Mange gode litterære eksempler
Simon Langham

Simon Langham (født 1310 i Langham i Rutland i England, død 22. juli 1376 i Avignon) var erkebiskop av Canterbury, rikskansler av England og kardinal.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Som ung ble han munk i St. Peters abbedi i Westminster, og etterhvert abbed der.


=== Skattmester, biskop, rikskansler ===
I 1360 ble han utnevnt til skattmester i England, og i 1361 til biskop av Ely. Han ble så rikskansler i 1363.


=== Erkebiskop ===
Han ble erkebiskop av Canterbury i 1366.
I Oxford drev han ut sekularprestene fra Canterbury Hall, og erstattet dem med munker. Lederen for prestene som ble drevet ut var en John de Wiclif, som man senere har identifisert som reformatoren John Wyclif.Langham gav nye bestemmelser mot akkumulasjon av embeder innen kirken, og forsøkte ved sine visitaser av kirker og klostre å få satt en stopper for misforholdene han kom over. I 1367 gav han presten John Ball prekenforbud og i 1368 grep han inn i den bitre teologiske striden mellom Uthred Boldon (død 1396) og William Jordan, begge teologer ved universitetet i Oxford, ved at han selv forfattet 30 artikler om nåde og om de ikketroendes forløsning.


=== Kardinal ===
I 1365 og 1366 hadde Langham vært involvert i anti-pavelige tiltak i England, men han ble allikevel utnevnt til kardinal i 1368. Dette førte til at han tapte sitt gode forhold til kong Edvard III. To måneder etter å ha blitt kardinal gikk han derfor av som erkebiskop, og reiste til Avignon, der paven residerte på denne tiden. Han ble tatt i nåde, og fikk lov til å inneha mindre embeter i England. I 1374 ble han igjen valgt til erkebiskop av Canterbury, men takket nei til dette.Han døde i Avignon 22. juli 1376, og ble gravlagt i Westminster Abbey. Hans gravmonument der, laget av Henry Yevele, er det første for en geistlig i kirken.Hans betydelige rikdommen ble testamentert til abbediet, og han har derfor blitt kalt Westminster Abbeys andre grunnlegger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
E.O. Blake: Langham, Simon. In: Lexikon des Mittelalters V, Sp. 1686
J.A. Robinson: Simon Langham, abbot of Westminster. In: Church Quarterly Review, 66 (1908), S. 339–366
A.C. Wood: Registrum Simonis Langham, Cantuariensis archiepiscopi. Oxford University Press, Oxford 1956


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Johannes V. Jensen

Johannes Vilhelm Jensen (født 20. januar 1873 i Farsø, død 25. november 1950 i København) var en dansk forfatter, kjent for sine dikt, artikler, noveller og romaner. 
Han mottok Nobelprisen i litteratur i 1944.Jensen var bror av Thit Jensen.


== Bibliografi (ikke komplett) ==
Danskere (1896)
Einar Elkær (1898)
Den gotiske rennaissance (1901)
Himmerlandshistorier (1898 – 1919)
Den lange Rejse (1908–1922)
Kongens Fald (1900)– tatt opp i den danske Kulturkanonen
Aandens stadier (1928)
Myter (1907–1944)


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1949 – Dansk Oversætterforbunds Ærespris
1944 – Nobelprisen i litteratur
1918 – Holger Drachmann-legatet
1902 – Carl Møllers Legat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Johannes V. Jensen på bibliografi.dk
(da) Johannes V. Jensen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon
(en) Johannes V. Jensen på Internet Movie Database 
(sv) Johannes V. Jensen i Svensk Filmdatabas 
(da) Johannes V. Jensen på Filmdatabasen 
(da) Johannes V. Jensen på Scope 
(en) Johannes V. Jensen hos The Movie Database
Christchurch (Dorset)

Christchurch er en by og en kommune (borough) i det seremonielle grevskapet Dorset i England. Den utgjør sammen med omkringliggende områder et distrikt ved samme navn, og siden dette ble opprettet i 1974 har byen vokst slik at den nå kan sies å være praktisk talt identisk med distriktet. Det ligger tilstøtende til Bournemouth i vest og til New Forest i øst. Kommunen utgjør et areal på 50,38 km². I henhold til folketellingen i 2011 hadde den en befolkning på 54 210 innbyggere, noe som gjør den til den fjerde mest folerikeste byen i Dorset, rett bak Weymouth som har befolkning på 54 539. I 1974 ble byen slått sammen med deler av distriktet Ringwood og Fordingbridge, og overført fra Hampshire til Dorset. En viktig grunn til dette er at den utgjør en del av et urbant område som består av Bournemouth, Poole og Wimborne, et område som best kunne administreres som del av Dorset.
Byen ble grunnlagt som en saksisk landsby, og het opprinnelige Twyneham, som betyr «bosetning mellom to elver». Dette viser til Avon og Stour, som begge renner ut i havet ved havnen i Christchurch. Sentrum domineres av klosterkirken som har gitt byen sitt nåværende navn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hill, David; Rumble, Alexander R. (1996): The defence of Wessex: the Burghal Hidage and Anglo-Saxon fortifications. Manchester University Press. ISBN 978-0-7190-3218-9.
Hinde, Thomas, red. (1996): The Domesday Book: England's Heritage, Then and Now. Godalming: Coombe Books. ISBN 978-1-873535-60-8.
Hodges, Michael A (2003): Christchurch: The Golden Years. Tiverton: Dorset Books. ISBN 978-1-871164-38-1.
Hoodless, W.A (2005): Hengistbury Head: The Whole Story. Poole: Poole Historical Trust. ISBN 978-1-873535-60-8.
Moxey, Sarah (1997): Avon Valley Footpath Guide. Wellington: Halsgrove. ISBN 978-1-874448-26-6.
Newman, Sue (2009): Christchurch Through Time. Stroud: Amberley Publications. ISBN 978-1-84868-358-7.
Newman, Sue (1998): Images of England: Christchurch. Stroud: Tempus Publishing Limited. ISBN 0-7524-1050-4.
Powell, Mike (1995): Christchurch Harbour. Christchurch: Natula Publications. ISBN 1-897887-07-8.
Stannard, Michael (1999): The Makers of Christchurch: A Thousand Year story. Christchurch: Natula Publications. ISBN 978-1-897887-22-6.
Taylor, Christine (1994): Christchurch: A Pictorial History. Chichester: Phillimore and Co. Ltd. ISBN 0-85033-901-4.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Christchurch, Dorset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettstedet til Christchurch Borough Council Arkivert 2. august 2011 hos Wayback Machine.
Offisielle turistnettsted for Christchurch Arkivert 31. oktober 2020 hos Wayback Machine.
Christchurch i Open Directory Project
 Christchurch (Dorset) hos Wikivoyage
Samfunn

Samfunn (norrønt: samfundr, «sammenkomst») er et begrep som i henhold til sammenhengen har flere betydninger: folk i en stat (med felles institusjoner, lover, sedvaner, tradisjoner og lignende); (folket i) bygd, kommune, by, og tettsted; gruppe av folk med felles tro, meninger, formål og lignende (som trossamfunn, kirkesamfunn); og  forening (som idrettsforening, studentsamfunn, militære samfunn).Et samfunn er således en gruppe mennesker som lever sammen og deler institusjoner og som ofte har en felles kultur, felles tradisjoner og interesser. I sosiologien brukes begrepet om et sosialt system, som kan være delvis åpent eller delvis lukka. Samfunnet står sentralt i samfunnsvitenskapene, som sosiologi, historie, økonomi, statsvitenskap, antropologi, lingvistikk og psykologi. Begrepet er også anvendt på dyresamfunn, men refererer som regel om mennesker. Ifølge antropologen Maurice Godelier står det menneskelige samfunn i kontrast til dets nærmeste biologiske slektninger blant primatene ved at de menneskelige samfunn er basert på hankjønnets dominans i familien.


== Se også ==
Gemeinschaft («fellesskap»)
Gesellschaft («sammenslutning»)
Samhold
Sosial


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Society – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bishops Waltham

Bishops Waltham (eller: Bishop's Waltham) er en liten by i Hampshire, England. Den ligger i distriktet City of Winchester, og hadde i 2010 en befolkning på 7 018 innbyggere.I 904 ble byen gitt til biskopen av Winchester, og den fikk dermed sitt navn («biskopens Waltham»). En senere biskop, Henry du Blois, bygde Bishops Waltham Palace, som nå ligger i ruiner. William av Wykeham døde i byen.
I 904 ble byen gitt til biskopen av Winchester, og den fikk dermed sitt navn («biskopens Waltham»). En senere biskop, Henry du Blois, bygde Bishops Waltham Palace, som nå ligger i ruiner. William av Wykeham døde i byen.
Etter slaget ved Trafalgar ble flere franske fanger, inkludert admiral Pierre-Charles Villeneuve, innkvartert i byen.
Byen har en normannisk sognekirke, og en rekke georgianske bygninger. Like utenfor byen ligger en vingård.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bishop's Waltham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hantsweb
Bishops Waltham Parish Council
Future Proof Bishops Waltham, miljøgruppe
Bishops Waltham Data Set August 2013 (PDF), statistikk
Skjørbuk

Skjørbuk (muligvis fra nederlandsk scheurbuik av nylatin scorbutus, eller av «skyr» som tidligere var skipskost, og norrønt «bjugr» = ødem) er en mangelsykdom forårsaket av langvarig underskudd på vitamin C (l-askorbinsyre). Skjørbuk medfører blødninger, oppsvulmet og blodig tannkjøtt, løsning av tenner, dårlig appetitt, vekttap og tretthet. Tidligere rammet skjørbuk ofte sjøfolk, siden disse levde på ensidig kost i opptil flere måneder.
Skjørbuk oppstod stadig hyppigere blant sjøfolk fra 1500-tallet og utover som en følge av lange sjøreiser og ensidig kosthold om bord. Skipslegene (håndverksutdannede kirurger) og det medisinske miljø (universitetsutdannende medisinere) kjente ingen effektiv behandling. En rekke forklaringer ble fremmet, og en rekke tiltak forsøkt, men først da den skotske marinelegen James Lind gjennomførte et kontrollert eksperiment om bord på HMS «Salisbury» i 1747, fikk man en effektiv kur. Lind viste at pasienter som fikk sitroner, ble friske på få dager. Dette var det første kontrollerte medisinske eksperiment som er dokumentert, beskrevet i boken A Treatise of the Scurvey (1753). Ikke før i 1795 ble limejuice innført som en del av den daglige kost i Royal Navy. Dette er bakgrunnen for at britiske sjøfolk fikk tilnavnet limeys. Tilskudd med juice fra citrusfrukt ble innført i den dansk-norske marine alt i 1789. Sykdommen var tidligere ikke uvanlig i Norge, antall tilfeller var størst senvinters da tilgangen på frukt og grønnsaker var liten. Den økende bruken av potet i kostholdet mot slutten av 1700-tallet løste problemet. 
Hippokrates omtaler sykdommen. Bergenslegen Høyer beskrev behandling med multer i 1596, sitert i en plantebok fra Leiden i Ambrosius Rhodius' doktorgrad fra 1635. Hans Egede fortalte fra Grønland 1738 at inuitter brukte skjørbuksurt mot sykdommen, og kurerte Egedes skipsmannskap med dette. Vasco da Gamas syke sjøfolk ble helbredet av appelsiner da de bunkret ved Cape i Sør-Afrika.Torstein Hvite dro fra Island til Norge på 900-tallet, og lå syk hele vinteren etterpå. Biskop Arne ble så syk under en sjøreise fra Danmark til Tønsberg i 1289 at tennene hans falt ut. Da biskop Laurentius rundt 1300 satt fengslet i Nidaros, svulmet beina opp, og «skjørbuken løp opp i buken». Kvann ble dyrket i vikingtiden og motvirket skjørbuk, og da den tyske legen Otto Sperling tenkte på å åpne praksis i Trondheim på 1600-tallet, sa stattholder Jens Juel til ham at innbyggerne der selv kurerte skjørbuk med lybsk øl, mjød og multer, så en lege var unødvendig.Skjørbuk var et betydelig problem på mange arktiske og antarktiske ekspedisjoner. De norske legene Axel Holst og Theodor Frölich påviste i 1907 at skjørbuk var en kostholdssykdom. De satte først marsvin på en C-vitaminfattig diett og fremprovoserte skjørbuk. Når marsvinene igjen fikk C-vitaminholdig diett, forsvant sykdommen. I 1937 fikk Albert Szent-Györgyi nobelprisen for sin oppdagelse av askorbinsyre som vitamin C. 
I folkemedisinen ble planten skjørbuksurt, Cochlearia officinalis, brukt som middel mot skjørbuk. Skjørbuksurt tilhører korsblomstfamilien.


== Referanser ==
Wickham

Wickham, tidligere stavet Wykeham, er en liten historisk markedslandsby og verdslig sogn i Hampshire i sørlige England. Den er lokalisert rundt 5 km nord for Fareham. Den er innenfor det administrative distriktet til City of Winchester, skjønt den er nærmere Fareham enn Winchester. I henhold til folketelling for 2001 var det 1915 innbyggere, noe som hadde steget til 2060 innbyggere i 2011. Sentrum av Wickham er fokusert på dets brede og velproporsjonerte plass som er foret med historiske bygninger og utsett som et vernet område. Byen er mest kjent som fødestedet til William av Wykeham; hans navn inneholder en tidligere skrivemåte for Wickham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sharp, Thomas (1946): The Anatomy of the Village, Harmondsworth, Middlesex: Penguin


== Eksterne lenker ==
(en) Wickham, Hampshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fareham

Fareham er en markedsby i det sørøstlige Hampshire i England, mellom Southampton og Portsmouth. Den er administrasjonssenter for  distriktet Fareham. Andre byer i nærheten er Gosport i sør, Portchester i øst og Wickham i nord. Distriktet har totalt 97 504 innbyggere (2011).
Byen ligger på leire, og dette har ført til at produksjon av teglstein, takstein og pipeelementer har vært en viktig næringsvei. Teglsteinene Fareham Red er velkjente i England, og er blant annet brukt til å bygge Royal Albert Hall i London. Hovednæringsveien er nå handelsbedrifter. I tillegg har mange bedrifter plassert sine servicetelefonsentraler i Fareham.
Byen ligger ved nordvestenden av Portsmouths havn, og elven Wallington renner fordi Fareham og ut i havneområdet. Av denne grunn har Fareham også en rik maritim historie. Royal Navy har sin sjøkrigsskole der, med over 2000 elever.
Fareham har alltid blitt overskygget av sine naboer, og selv om byen har opplevd stor vekst og har mange innbyggere er det liten grunn til å tro at den får status som city i overskuelig framtid.


== Vennskapsbyer ==
Fareham har følgende vennskapsbyer:

 Pulheim
 Vannes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fareham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Fareham hos Wikivoyage

Fareham Borough Council
Alva Myrdal

Alva Myrdal (født 31. januar 1902, død 1. februar 1986) var en svensk diplomat, politiker og forfatter. Hun ble tildelt Nobels fredspris i 1982. Hun var gift med Gunnar Myrdal og mor til Jan Myrdal.
Alva Myrdal ble først offentlig kjent på 1930-tallet, som medforfatter av boken Befolkningsproblemet i krise, og betraktes som en av de viktigste kreftene bak den svenske velferdsstaten. Etter å ha vært et fremstående medlem av det sosialdemokratiske partiet i flere år, ble hun i slutten av 1940-årene involvert i internasjonalt arbeid. I 1948 ble hun tilbudt stillingen som sjef for FNs avdeling for sosiale spørsmål, noe hun takket ja til. I første halvdel av 1950-årene ledet hun UNESCOs sosialvitenskapelige avdeling i Paris, og fra 1955-61 var hun Sveriges ambassadør i India. 
I 1962 ble hun valgt inn i Sveriges riksdag, og hun ble statsråd i 1967.
I 1982 ble Alva Myrdal tildelt Nobels fredspris sammen med Alfonso García Robles. Hun fikk prisen for sitt arbeid for nedrustning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alva Myrdal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alva Myrdal på Discogs
Morgan 4/4

Morgan 4/4 var den første firehjulsbilen produsert av den britiske bilprodusenten The Morgan Motor Company, og ble sluppet på markedet i 1936. Modellbetegnelsen «4-4» (senere «4/4») stod for fire hjul og fire sylindre. Tidligere Morganbiler hadde alltid vært trehjulsbiler med to hjul foran og et hjul bak, og vanligvis med tosylindrede V-motorer.
Bortsett fra et opphold pga. den 2. verdenskrig – og perioden mars 1951 til september 1955, da kun den kraftigere Morgan Plus 4 ble laget – har 4/4 vært i produsert uavbrutt frem til i dag. Motorstørrelsen har økt fra en 1.122 cc Coventry Climax motor i 1936 til en 1.800 cc Ford motor i 2004.
Fredrik Ljungberg

Karl Fredrik Ljungberg (født 16. april 1977) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Klubbfotball ==


=== Tidlig karriere ===
Familien hans flyttet til Halmstad da han var 5 år gammel, og han debuterte for Halmstads Bollklubb sitt A-lag i 1994-sesongen. Han vant både den svenske cupen og serien med klubben.


=== Arsenal ===
Fire år senere, i 1998, ble Ljungberg solgt til den engelske fotballklubben Arsenal for £ 3 000 000. Han debuterte i en kamp mot Manchester United hvor han scoret etter bare noen få minutter.
Han var med på å vinne to seriemesterskap, og tre FA-cup trofeer med Arsenal, samt et Community Shield.


=== West Ham ===
Den 23. juli 2007 signerte Ljungberg for West Ham United FC på en 4 årskontrakt for en overgangssum som kunne øke til £3 millioner.Ljungberg fikk bare 25 kamper i en skuffende første sesong i West Ham, og 6. august 2008 ble det kjent at West Ham United hadde betalt Ljungberg 60 millioner kr for å løse svensken fra kontrakten etter bare et år, og at han nå var klubbløs.


== Landslagsspill ==
Fredrik Ljungberg debuterte for Sverige mot USA i 1998 og har deltatt i fem mesterskap med landet sitt, han spilte under EM i fotball 2000, VM i fotball 2002, EM i fotball 2004, VM i fotball 2006 og EM i fotball 2008. I årets EM var han kaptein for Lars Lagerbäcks mannskap.Han har spilt 75 landskamper, og scoret 15 mål for Sverige.


== Meritter ==
Halmstad 

Seriemester: 1997
Cupmester: 1995Arsenal

Community Shield: 1999
FA Premier League: 2001-02, 2003-04
FA Cup: 2002, 2003, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Fredrik Ljungberg – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Fredrik Ljungberg – FIFA 
(jp) Fredrik Ljungberg – J.League Data 
(en) Fredrik Ljungberg – Major League Soccer 
(fr) Fredrik Ljungberg – LÉquipe 
(en) Fredrik Ljungberg – Transfermarkt 
(en) Fredrik Ljungberg – Transfermarkt (manager) 
(en) Fredrik Ljungberg – national-football-teams.com 
(en) Fredrik Ljungberg – WorldFootball.net 
(en) Fredrik Ljungberg – Soccerbase.com 
(en) FootballDatabase Fredrik Ljungberg's profile and stats
(en) Goal.com profile
(en) The Wonderful World of West Ham United statistics
Fareham (distrikt)

Fareham er et distrikt i Hampshire, England. Administrasjonssenteret ligger i byen Fareham. Distrikter ligger mellom Southampton og Portsmouth, og tilhører et sammenhengende urbant belte i det sørlige Hampshire. En stor andel av innbyggerne pendler til de to større byene. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974, som etterfølger av Fareham bydistrikt. Grensene for dette ble satt i 1932. Distriktet dekker et areal på 74,23 km² og hadde 111 581 innbyggere i 2011.


== Steder i distriktet ==
Fareham
Hill Head
Locks Heath
Portchester
Sarisbury, Stubbington
Titchfield
Warsash


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borough of Fareham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wallington (Hampshire)

Wallington er en liten elv i det sørlige Hampshire i England. Den har sitt opphav i nærheten av Waterlooville og strømmer vestover rundt Portsdown Hill gjennom landsbyen Southwick, hvor elven har blitt oppdemmet for å danne en ornamental innsjø på eiendommen til herskapshuset Southwick House, passerer Fareham før den renner ut i Portsmouths havn ved Fareham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«River Wallington», Geoview.info
«River Wallington - Counting Weir Fareham to Southwick», Portsmouth and District Angling Society
Gosport

Gosport er en by og en kommune (borough) i sørlige Hampshire og i sørlige England. Den utgjør også et distrikt. Byen ligger på en halvøy på den vestlige siden av havnen i Portsmouth og på motsatt side av byen Portsmouth, som den er knyttet til via fergeselskapet Gosport Ferry. Arealet er på 25,29 km², og ved folketellingen i 2011 var befolkningen på 82 622 innbyggere, hvorav de fleste bor i selve byen.
Gosport feiret sitt 800-årsjubileum i 2004. I 1204 ga biskop Godfrey de Lucy av Winchester alle inntekter fra den nye byen til Winchesterkatedralen. Dette er den første offisielle anerkjennelse av Gosport som by. Stedets historie går lenger tilbake; utenfor bykjernen kjenner man til bosetninger fra angelsaksisk tid og enda lenger tilbake. Det synes også klart at det må ha vært en landsby der før 1204, og at denne så fikk bystatus (town).
Royal Air Force anla en flybase på Rownerhalvøya ved byen, RAF Gosport i 1918. Under slaget om Storbritannia ble denne en av frontlinjebasene for jagerfly som ble sendt opp for å stoppe tyske bombefly. I 1946 ble basen solgt til Royal Navy, som brukte den som helikopterbase under navnet HMS Siskin. I 1966 trakk marinen seg ut, og et boligfelt ble anlagt på stedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gosport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Gosport Borough Council