jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjetil D. Brandsdal

Kjetil Davies Brandsdal (født 1. juli 1973) er en norsk musiker fra Sandnes. Han er kjent for prosjekter som Noxagt, Ultralyd, University Punx og Fibo-Trespo. University Punx var sammen med franske og irske venner som Mickaël Trémel og de spilte blant annet inn Cultural Politics.


== Diskografi ==


=== Vinyl ===
KDB 01 Kjetil D Brandsdal LP – 119 copies
KDB 04 KDB LP – approx. 200 copies
Huden min forsvant 7" (Induce) – 100 copies, one sided ep.
The Very Best Of... 7" (Boblador) – 200 copies.
KDB/Fibo-Trespo split-7" Mykedroner – 310 copies.
Draalt/KDB split-LP – 100 copies.
Andreas Brandal/Brandsdal split-LP Smalltown Supersound – 20 copies, lathe cut.
KDB & Jan Christian Kyvik 7" (BWCD) – 300 copies
Rogalands Lydigste LP (Swill Radio) – 500 copies.
Kjetil D. Brandsdal LP (Ecstatic Peace) – scales the heights of his two 'classic' solo LPs
Kjetil D Brandsdal and Michael Tremel LP (Smalltown Supersound)


=== Kompaktplater ===
KDB 05 CD version of KDB 01
Freedom Waaohwaaaoh (Corpus Hermeticum) – stuff from KDB 01 and 04
Rogalands Lydigste CD (Metal ArtDisco) + bonus tracks


=== Kassetter ===
Kassett Nr. 1 – Soon to be released as an LP
Kassett Nr. 2
Dobbelkassett – double m/Morten Wenzel: Guitar Scriptures – Acoustic guitar
Kassett #3: Bonuskassett – Free with Kassett #3
Fleisch
Audio Cassette Tape Number Four
Du klager saa ofte/Life didn't go in circles
Metropolitan Pliice Forensic – Both tracks feature on KDB 02
KDB 02 Escapist Entertainment Vol. 1
KDB 03 Untitled – Black and white cover
KDB 03 Untitled – Colour cover
Untitled – Black cover
Social Change 1 & 2
Popper Tape
Elephantine/Next after the tenth


=== University Punx ===
Med franske og irske medmusikanter, deriblant Mickaël Trémel. Nevnt 2002.

In Society 7" (Mykedroner)
Inspired by the Devil
Cultural Politics (Krank Records)


== Eksterne lenker ==
(en) Kjetil D. Brandsdal på Discogs 
(en) Kjetil D. Brandsdal på MusicBrainz
Kurvball

Kurvball (tysk Korfball, nederlandsk korfbal) er en ballsport for to lag. Den utøves for det meste i Nederland og Belgia. Kurvball skiller seg fra andre lagidretter ved at den er en mix-sport; et lag består av fire kvinner og fire menn.


== Regler ==
Kurvball spilles innendørs eller utendørs på en bane delt inn i to halvdeler kalt soner. Nesten midt i hver sone er det plassert en stolpe (3,5 meter høy, lavere i yngre årsklasser) med en kurv øverst. Ballen er lik en vanlig fotball. 
En kamp spilles mellom to lag som begge har åtte spillere på banen samtidig; to av hvert kjønn i både angreps- og forsvarssonen. Målet er å kaste ballen gjennom kurven til det andre laget. Etter to scoringer bytter lagene soner, slik at angriperparene blir forsvarere og omvendt. Ved pause bytter lagene banehalvdel.


== Historie ==
Kurvball er trolig opprinnelig en svensk sport. Rundt 1902 skal den nederlandske læreren Nico Broekhuysen ha spilt ringboll i Sverige, og mens den svenske utgaven døde hen, dro Broekhuysen tilbake til Nederland og videreutviklet sporten til kurvball.


== Filosofi ==
Kurvball er en lagsport i større grad enn de fleste andre lagsporter. Det er ikke lov å løpe med ballen, ikke engang om man spretter den, men med en gang man har den, må man stoppe (om man ikke allerede står stille) og lete etter medspillere å sentre til. Dette gjør at det er mindre rom for indivuelle prestasjoner enn i for eksempel basketball.
At kurvball er en mix-sport betyr ikke at de to kjønnene spiller mot hverandre, bare sammen. Det angripende laget kan sentre ballen til hvem som helst på eget lag, men det forsvarende laget kan ikke la en mann spille forsvar på en kvinne eller en kvinne på en mann. De kan heller ikke sette to forsvarere eller flere på én angriper, men må holde seg til mann mot mann, bokstavelig talt.
Taktikk er grunnlaget for kurvballs filosofi, taktikk og ikke fysisk styrke skal vinne kamper. Dette betyr at det ikke er lov å berøre motspillere, men også at angriperen ikke kan skyte når forsvaret er en armlengde unna og vendt mot angriperen prøver å blokkere skuddet.
Ballen kan ikke sparkes eller slås med knyttet neve, og det er ikke lov å dytte på eller riste i målstolpen.


== Internasjonalt ==
Opprinnelig ble kurvball spilt for det meste i Belgia og Nederland. Det var demonstrasjonsidrett i OL i Antwerpen i 1920 og Amsterdam i 1928.
International Korfball Federation (IKF) ble grunnlagt i 1993 og består pr 2005 av 42 medlemsland. Sporten har vært med i World Games siden 1985 og verdensmesterskap har vært arrangert hvert fjerde år siden 1978.
Nederland og Belgia er fremdeles de store nasjonene. Både Sverige og Danmark har nasjonale kurvballforbund, men i Norge har sporten ikke slått an.


== Verdensmestere ==
1978 – Nederland
1984 – Nederland
1987 – Nederland
1991 – Belgia
1995 – Nederland
1999 – Nederland
2003 – Nederland
2007 – Nederland
2011 – Nederland
2015 – Nederland
2019 – Nederland


== Eksterne lenker ==
International Korfball Federation (IKF) med regler, nasjonale forbund og resultater
Keiji Haino

Keiji Haino (født 3. mai 1952) er en japansk musiker som i tillegg til sine soloprosjekter også er med i sideprosjektet Fushitsusha.


== Diskografi ==
Watashi dake LP (PSF 1982)
Nijiumu (PSF 1990)
Itsukushimi (PSF 1992)
Execration That Accept To Acknowledge (Forced Exposure, 1993)
Ama No Kawa (Mom'n'dad, 1993)
Beginning And End, Interwoven (Streamline, 1994)
Guitar Works I-VIII EP (Table Of The Elements, 1994)
Tenshi No Gijinka CD (Tzadik, 1995)
A Challenge To Fate CD (Les Disques Du Soleil, 1995)
The Book Of Eternity Set Aflame (Forced Exposure, 1995)
Te Organ CD (PSF, Japan, 1995)
Tamashii no Jun'ai CD Box set (Parple Trap, 1995)
Saying I Love You CD (Blast First, 1995)
Live in London (Blast First, 1996)
I Said, This Is the Son of Nihilism (Table of the 1996)
Execration That Accept to Acknowledge [live] Forced Exposure (1996)
Haino & Mazzacane, Vol. 2 Menlo Park 1996
Haino & Mazzacane, Vol. 2 Menlo Park 1999
An Unclear Trail: More Than This (Avant 2000
Pauvros Shambala 2000
So, Black Is Myself (Alien8, 2000)
Live (PSF 2001)
Abandon All Words at a Stroke, So That...
21st Century Hard-Y-Guide-Y Man


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Keiji Haino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Keiji Haino på Discogs 
(en) Keiji Haino på MusicBrainz 
(en) Keiji Haino på Spotify 
(en) Keiji Haino på Songkick 
(en) Keiji Haino på AllMusic
Kulturnett

Kulturnett Norge var en Internett-satsing fra Kultur- og kirkedepartementet. Den ble lansert 8. desember 1998 med redaksjon lagt til Nasjonalbiblioteket i Mo i Rana. Kulturnett ble lagt ned 1. mars 2013 og tjenestene overført til andre nettsteder, fortrinnsvis Kultursøk og Norvegiana, samt en fellesløsning for Regionale kulturnett.
Siden 2003 har Kulturnett vært drevet som en del av ABM-utvikling, statens senter for arkiv, bibliotek og museum (fra 2010 en del av Norsk kulturråd). Dette er et felles webhotell og tjenestetilbyder innen arkiv, bibliotek og museum.
Regionale kulturnett eksisterer i flere fylker, og det er også tematiske seksjoner innen tjenesten slik som «kultur på kart» og «kunstnerregisteret». Lenker til karttjenesten hos Kulturnett for Wikipedia er med tillatelse. For et eksempel på bruken av denne kultur-relaterte karttjenesten, se Nord-Aurdal.


== Eksterne lenker ==
Norsk kulturråd
Kulturdepartementet
Om Norvegiana
Kulturnett Akershus
Kvartærgeologi

Kvartærgeologi er en underdisiplin av geologien som omhandler den yngste perioden i jordens historie, kvartær, som omfatter i hovedtrekk de siste 2,58 millioner årene.Perioden kvartær karakteriseres med store og ofte raske klima- og miljøforandringer, spesielt dannelsen av istider og mellomistider er særegent. Det er likevel viktig å merke seg at det har eksistert is på jorden lenge før kvartær. Grønlandsisen er 5-6 millioner år gammel og isen over Antarktis er 30 millioner år gammel.
Årsakene til de kraftige klimaforandringene i kvartær knyttes ofte opp mot solinnstrålingen. En kombinasjon av eksentrisiteten, jordaksens helning og presesjonen som alle tre følger sykluser over fra 26 000 til 100 000 år, skaper forskjellig solinnstråling.


== Kartlegging ==
Det er flere måter å kartlegge klimautviklingen kvartærgeologien. Forskere har blant annet forsøkt å kartlegge morenemateriale. Men man kan møte problemer i denne kartleggingen fordi det forutsetter at det er rester av organisk materiale i morenen, slik at man kan bruke C-14 datering. Det finnes også dateringsmetoder av morene som forteller hvor utsatt en stein har vært for sollys, men dette gir bare resultater dersom steinen har vært helt i overflaten. En av de beste metodene for å kartlegge omfanget av istider på er ved bruk av isotopgeokjemi ved å analysere isotoper i dyphavskjærner. Fordi 16O -isotoper binder seg mer bedre til is enn 18O, vil konsentrasjonen av 18O i havet være mye større når man har en istid. Dette kan man finne igjen i kalksteinen på havbunnen. Man bruker ofte dette prinsippet i kombinasjon med 1H og 2H -isotoper som følger samme prinsipp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quaternary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karmelberget

Karmelberget eller Karmelfjellet, Haifas «grønne lunge», er en fjellkjede i nordvestre del av Israel som strekker seg fra Middelhavet og sørøstover i landet. Karm betyr «vinmark», så Karmel kan bety «Guds vinmark».I det Det gamle testamentet berettes det at profeten Elia ofret på berget og talte imot Baaldyrkerne. Det er beskrevet som Guds fjell av Jesaja. På 1200-tallet grunnla en gruppe eremitter et kloster og en klosterorden, karmelittene. Stella Maris, en fransk orden, har kirke, kloster og gjestehus her.
Bahai-troens verdenssenter, inkludert flere hellige plasser, ligger på fjellet. Det viktigste er Bábs helligdom. På Karmelberget ligger også Det universelle rettferdighetens hus, bahai'enes administrative organisasjon.


== Hulene ==
På vestsiden av Karmelfjellene ligger fire huler – Tabun, Jamal, el-Wad og Skhul – der man har funnet spor av menneskelig aktivitet som kan dateres 500 000 år tilbake i tid. Den arkeologiske utgravningen av disse begynte på 1920- og 1930-tallet, for å så videreføres på 1960-tallet med med moderne metoder. Utgravningene førte til at man fant verktøy, spor etter dyr og flere begravede mennesker, som har gitt viktig informasjon om menneskenes utvikling.Spor viser at hulen Tabun har vært bosatt fra rundt 500 000 til 40 000 år siden. Det er funnet våpen i form av våpen og andre verktøy av flint, og rester etter dyrebein. Prøver av jorden og sanden i hulen har også gitt viktige indikasjoner på hvordan klimaet var i området i løpet av denne tiden. I hulen Skhul ble det funnet fjorten skjeletter, som man antar er rundt 100 000 år gamle. Disse funnene har gitt viktig informasjon om menneskets utvikling. I hulen El-Wad er det funnet mange funn fra natufisk-kulturen. Man tror at bosetningen her var permanent. Funn herfra inkluderer fine våpen og verktøy, med spesialiserte bruksområder. Utenfor hulen er det funnet spor etter flere hundre begravede mennesker.I 1971 ble hulene og området rundt regulert som et naturreservat av israelske myndigheter. I 2012 ble disse fire hulene inkludert som en del av verdensarven, inkludert under kriterium (iii) – ettersom hulene inneholder spor fra forhistoriske samfunn, i et av verdens lengste sammenhengende tidsrom – og kriterium (v) – siden de også viser spor fra jegersamfunnet helt opp til overgangen til jordbrukssamfunnet.

		
		


== Bahaitroens hellige steder ==

Bahai-troens verdenssenter, inkludert flere hellige plasser, ligger på fjellet. Det viktigste er Bábs helligdom. På Karmelberget ligger også Det universelle rettferdighetens hus, bahai'enes administrative organisasjon. Den 23. mai 2001 åpnet terrassene sine porter for besøkende. De nitten terrassene går fra den tyske tempelkolonien nederst opp til toppen av Karmelberget.
FN-organet UNESCOs verdensarvkomite besluttet i 2008 at Bábs helligdom og bahai-verdenssenteret på Karmelberget, som ett av to bahaitroens hellige steder i Israel, er inkludert på verdensarvlisten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mount Carmel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Side om terrassene
UNESCOs verdensarvskomite
Kitáb-i-Íqán

Iqan eller Kitáb-i-Íqán (Visshetens Bok) (arabisk: كتاب الإيقان‎, persisk كتاب ايقان ) er en hellig tekst innen bahai, skrevet av grunnleggeren  Bahá'u'lláh ca. 1862-1863, ved slutten av hans landsforvisning i Bagdad, som et svar til en av Bábs morbrødre. I boken beskriver han sin teologi, og tar opp temaet Guds enhet; de guddommelige budbærerne blir sett som "speil" via menneskene kan forstå Gud, og den essensielle enheten i deres læresetninger.
Det sentrale budskapet er at bahai er en monoteistisk religion, at det finns bare en Gud. Religionen er en enhet (men med mange guddommelige budbærere eller manifestasjoner og profeter), og at menneskeheten også er en enhet. Bahá'u'lláh presenterer i boken hva han oppfatter som bevis for den guddommelige skikkelsen i Bábs åpenbaring. Han beskriver videre hvordan profetene opp gjennom tiden møter opposisjon og fornektelse gjennom åndelig blindhet og gjerrighet hos et fanatisk lederskap og presenterer de kvaliteter den sanne søkeren må ha. Videre tar han opp den åndelige meningen angående profetier rundt Kristi gjenkomst, den tolvte imam og begreper som oppstigelse og dommedag. 
Boken ble første gang trykket i 1881 i Bombay. 


== Teksten på norsk ==
Teksten finnes i antologien Bahá’í-troens skrifter, 2007


== Eksterne lenker ==
Søk i den engelske utgaven av Kitáb-i-Íqán
Karate

For radioprogrammet Karate, se Karate (radioprogram)
Karate er flere japanske kampsystemer med opprinnelse på Okinawa.  Felles for dem alle er at de hovedsakelig vektlegger effektive spark-, slag- og blokkeringsteknikker. Selv om navnet karate først ble formulert på 1930-tallet, strekker historien til karate seg helt tilbake til Shaolin-tempelet og buddhistmunken Bodhidarma på 500-tallet. Man finner også kataer som er flere hundre år gamle.


== Karatens røtter ==
På Okinawa hadde man fra gammelt av utviklet et kampsystem som ble kalt Tode (eller Tote – kinesisk hånd). På grunn av hyppig kontakt med det kinesiske fastlandet ble denne stilarten påvirket av sør-kinesiske kampsystemer kalt Ch'uan Fa (kung fu). Dette førte til utviklingen av en ny stilart på Okinawa som ble kalt Te. Siden våpen var forbudt for bøndene på Okinawa, bestod dette systemet i all hovedsak av våpenløs kamp.
Hver by på Okinawa hadde sin egen te-stilart. Men det var først og fremst stilartene fra tre byer som ble dominerende. Disse var shuri-te, naha-te og tomari-te. Det er disse tre grenene som er grunnlaget for de tradisjonelle karatestilartene man finner i dag: Shotokan, Goju-Ryu og shito-ryu. Siden har det oppstått stilarter som wado-ryu, kyokushinkai, shotokai, chito-ryu, samt en rekke stilarter av nyere dato, blant annet makotokai som ble dannet i 2014.
I tiden etter andre verdenskrig har karate blitt populær i Sør-Korea under navnene tangsudo eller kongsudo.


== Kion (grunnteknikker) ==
Denne delen består av grunnleggende trening, hvor man lærer de grunnleggende spark-, slag- og blokkeringsteknikkene.


== Kata (mønster) ==
En kata består av en rekke teknikker og bevegelser, satt sammen i et fast mønster som skal simulere en kampsituasjon. Antallet teknikker varierer fra et tyvetalls til 50-60 teknikker.
Antall kataer kan variere fra stilart til stilart. Det er vanskelig å si med sikkerhet når de forskjellige kataene oppstod, men man vet med sikkerhet at noen av dem stammer tilbake til 1600-tallet. Det har også blitt hevdet at noen strekker seg tilbake til Kina og Shaolin-tempelet.


== Gradering ==
Karatekaer bærer et belte rundt livet som viser hvilken gradering man har. I Shotokan-karate går man fra hvitt (10. kyu) til hvitt med gul stripe (9. kyu), før gult (8. kyu) dersom man er junior, eller fra hvitt (10. kyu) til gult (8. kyu) dersom man er senior. Deretter oransje, grønt, blå, lilla og så tre brune belter. Fra 1. kyu, som er det siste brune beltet, er neste trinn svart belte (1. dan).
Svart belte 10. dan er øverste dan-inndeling. Over dette finnes det tre grader, junidan, juichidan og øverst shihan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Karate – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lyrikk

Lyrikk eller lyrisk diktning er en av de tre skjønnlitterære hovedsjangrene, ved siden av epikk og drama.
Lyriske sjangre finnes det flere av. Stev og joik er eksempler som har vært utbredt i Skandinavia.
Ordet lyrikk kommer fra det greske ordet lyra, altså musikkinstrumentet «lyre». I antikken var lyrikk sang til lyrespill. Også i ikke-vestlige kulturer har betegnelser for lyrikk etymologisk tilknytning til sang, for eksempel det kinesiske shi, som betyr «ordsang». 


== Kjennetegn ==
Kjennetegn ved lyriske tekster:

Teksten er konsentrert og mettet med betydning
Teksten oppviser stor grad av nærhet mellom 'stemmen' i teksten og det som omtales
Teksten gjør bruk av musikalske eller visuelle virkemidler, som rim (innrim og/eller verserim) og/eller rytme.
Teksten kan være strofisk, stikisk eller rapsodisk
Teksten kan være rimfri og benytte seg av frie vers og/eller frie rytmer. (Jf.Henrik Wergeland "Mig selv")Ifølge Platon skjelner Sokrates mellom tre slags fortelling, nemlig eposet, dramaet og dityramben, dvs. korlyrikk til ære for Dionysos. I dramaet taler poeten gjennom andre. I eposet taler han dels sjøl, dels gjennom andre. I dityramben taler imidlertid poeten sjøl helt og holdent. Denne typen fortelling kan da sies å være utgangspunktet for den lyriske diktninga. Kravet om nærhet mellom den talende og det uttalte må ikke forstås slik at det er forfatteren som taler i teksten. Et lyrisk jeg kan være synlig til stede i teksten eller det kan underforstås (implisitt jeg), og jeg-et kan ha egenskaper og erfaringer som minner om forfatterens, men behøver ikke å ha det.
I en lyrisk tekst vil klangvirkninger, rytme og typografi trekke oppmerksomheten mot ordenes stofflige kvaliteter, og ikke bare mot ordenes betydning. Disse sidene ved lyrikken behandles i metrikken.
Lyriske tekster kan variere mye i lengde, fra japanske haiku-dikt til tekster som går over flere titalls sider. Edgar Allan Poe stilte som krav til en lyrisk tekst at den ikke skulle være lengre enn at den skulle kunne leses «at one sitting». Hvis teksten måtte deles på flere opplesninger, ville «effekten som følger av inntrykkets enhet» gå tapt.


== Litterære priser ==
Årlig deles ut Den norske lyrikkprisen, tidligere Hartvig Kirans minnepris.


== Se også ==

Ballade
Elegi
Gruk
Haiku
Hymne
Konkret poesi
Limerick
Madrigal
Minnesang
Ode
Rap
Sang
Shi
Slam
Sonette
Stev
Strofe
Vagantdiktning
Vers
Vise


== Eksterne lenker ==
Lyrikkmagasinet – Nyheter, lenker, videoer ++
Lyrikk; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Lakki

Lakki er en norsk Wam og Vennerød-film fra 1992 etter Per Knutsens roman Gutten som kunne fly. Svend Wam ble nominert til Amandaprisen for manuskriptet til denne filmen, som han også regisserte. 


== Handling ==
Historien skildrer livet til den 14 år gamle Lakki som drømmer seg bort fra en utrygg tilværelse. Tilværelsen består av hans festgale mor, hans selvopptatte far, hans voldelige gymnaslærer, samt den pedofile Buddha-mannen. Lakki tenker ofte på tiden da foreldrene bodde sammen og livet var godt. Men selv da var det skår i gleden. Han husker også sin sinnssyke bestefar som han arvet genseren til. Når Lakki er alene innbiller han seg at det har begynt å gro vinger på ryggen hans så han kan fly av gårde fra denne vonde verden. Han begynner å eksperimentere med rus sammen med LSD-selgeren Tim, og en dag begynner han å hallusinere at det vokser vinger ut på ryggen hans, og han må bestemme seg for om han vil flykte eller bli hvor han er. Når Lakki en dag kommer hjem til moren, oppdager han at hun har låst seg inne på rommet og forsøkt å begå selvmord. Lakki begynner å hugge seg gjennom døren med øks. Han besvimer til slutt av utmattelse. Dagen etter bestemmer han seg for å brenne bestefarens genser, noe som sørger for at vingene hans faller av. Han drar så til sykehuset og tilgir moren for det hun har gjort.


== Mottakelse ==
Filmen ble dårlig mottatt, både av presse og publikum. Lave besøkstall førte til at den ble tatt av plakaten etter fire dager i alle Norges byer unntatt Oslo. Den dårlige mottakelsen gjorde at filmen ble endret og relansert under tittelen Gutten som kunne fly. Denne versjonen fikk noe bedre mottakelse av kritikerne, men publikum sviktet nok en gang.Lakki regnes som en av de minst suksessfulle filmene til Wam & Vennerød.

På mange måter er jeg en snobb. Jeg tåler ikke at kvinner røker på gaten eller at noen sier kukk og fitte i radioen


== Rolleliste ==
Anders Borchgrevink (Lakki)
Nina Gunke (moren)
Bjørn Skagestad (faren)
Jorunn Kjellsby (Siss, morens venninne)
Gabriel Paaske (Tim)
Øyvin Bang Berven (gymlæreren 'Tarzan')
Jan Grønli (Buddha-mannen)
Stian Bonnevie Arntzen (Lakki som 7-åring)
Henrik Mestad (en farlig mann)
Ivar Tindberg (Eddie)
Anders Jacobsen (musketer)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lakki på Internet Movie Database 
(no) Lakki i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Lakki hos Filmfront 
(da) Lakki i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Lakki på MovieMeter 
(en) Lakki på AllMovie
Lille Laila

«Lille Laila» er en sang fra 1966, komponert av Åge Heltzen.

Melodien ga også inspirasjon til den tidligere puben med samme navn på Grønland i Oslo.


== Innspillinger ==
Sangen var en hit i Norge med gruppen Doodle Bugs i 1969 på albumet Lille Laila.
Den ble også spilt inn av De Syngende Husmødre på albumet Kjent og kjært fra 1984.


== Kilder ==
Omtale hos notebutikken.no med opplysning om komponist og forfatter
(en) Lille Laila på Discogs
(en) Lille Laila på Discogs
Lusaka

Lusaka er hovedstaden og største by i Zambia i det tidligere Rhodesia. Byen ligger i den sørlige delen av det sentrale platået, på en høyde på ca. 1300 meter og har en befolkning på ca. 1,7 millioner (folketelling 2010). Det snakkes tre hovedspråk i Lusaka, disse er engelsk, Nyanja og Bemba (de siste to er Bantu-språk), men kun engelsk er offisielt språk. Lusaka er en av de raskest voksende byene i det sørlige Afrika. Byen fikk sitt navn etter den lokale høvdingen i området. Zambias største utdanningsinstitusjon, University of Zambia ligger i Lusaka. Den internasjonale flyplassen Lusaka internasjonale lufthavn ligger i Lusaka. Det privat eide flyselskapet Zambezi Airlines har hovedkontoret sitt i Lusaka.


== Historie ==

Der Lusaka ligger i dag var det tidligere en landsby oppkalt etter sin høvdingen Lusaaka, som ifølge historien, var plassert ved Manda Hill, i nærheten av der Zambia nasjonalforsamling holder til i dag. I språket Nyanja, betyr  Manda betyr kirkegård. Området ble utvidet av de europeiske (hovedsakelig britiske) nybyggerne i 1905 med byggingen av jernbanen.
På grunn av sin relativt sentrale beliggenhet, at byen hadde jernbane og at den var plassert i skjæringspunktet mellom den Great North Road og Great East Road, ble Lusaka i 1935 valgt å erstatte Livingstone som hovedstad i den britiske kolonien Nord-Rhodesia.
Etter føderasjon mellom Nord- og Sør-Rhodesia i 1953, var byen et senter for frigjøringsbevegelsen som førte til opprettelsen av republikken Zambia. I 1964 ble Lusaka hovedstaden i det nylig uavhengige Zambia.


== Transport ==


=== Luftfart ===

Byens flyplass er Lusaka internasjonale lufthavn, som ligger langs jernbanestrekningen fra Livingstone til Kitwe. Flyplassen er hovedbasen til Zambezi Airlines og tilbyr flyvninger til blant annet Johannesburg, Ndola og Dar-es-Salaam. Lusaka internasjonale lufthavn er både en militær og sivil lufthavn. Den gamle flyplssen ligger mye nærmere sentrum, men brukes bare sporadisk av presidenten.


== Vennskapsbyer ==
 Dusjanbe, Tadsjikistan, siden 1966
 Los Angeles, USA, siden 1968
 Izjevsk, Russland


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lusaka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Zambia Tourism page on Lusaka
Map of Lusaka
Lusaka Social Centre Arkivert 19. mai 2009 hos Wayback Machine.
Lusaka Times
Zambia Online
The Lowdown, "What's on?" magazine