jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Røykenvikbanen

Røykenvikbanen var en om lag syv kilometer lang sidelinje på Gjøvikbanen fra Jaren til Røykenvik ved Randsfjorden. Sidebanen ble trafikkert fra 1900 og frem til 1957. Trafikken på strekningen til Røykenvik kom i gang før resten av Gjøvikbanen ble åpnet, slik at strandbygda ved Randsfjorden i to år kunne regnes som Gjøvikbanens nordligste stasjon.


== Historie ==
Røykenvikbanen ble primært anlagt for transport av tømmer etter stortingsvedtak i mars 1894, men fikk etter hvert også en viss persontrafikk. Røykenvik ble dessuten trafikkert av dampbåt som fraktet både folk og varer. I en tidlig fase av banens historie ble det også vurdert å forlenge den til Odnes, der det ble anlagt stasjon på Valdresbanen. Dette ble det imidlertid ikke noe av.Inntil september 1932 var det elleve avganger daglig på banen med persontog, men så ble persontrafikken tilnærmet nedlagt, med bare én daglig avgang kl. 5:20 fra Røykenvik hvert døgn. Fra 25. juni 1949 opphørte persontrafikken på banen helt. Godstrafikken fortsatte imidlertid til november 1957. Ca. 800 meter av strekningen ble etter nedleggelsen beholdt som sidespor ved Jaren stasjon (Jaren–Andfossen), mens resten av banen ble fjernet i 1960.
Stasjonen på Brandbu, banens eneste mellomstasjon, lå usentralt i forhold til bygdas sentrum, og toget ble etter hvert utkonkurrert av bussrutene til Jaren. Fra starten var det holdeplass ved Andfossen, men rundt 1930 ble motorvogner satt inn i trafikk på banen, og en uoffisiell holdeplass ved Augedalsbakken ble åpnet (ca. 700 meter nord for Brandbu).
Stasjonsbygningen på Brandbu ble revet i 1984, men godshuset står fortsatt i ombygget tilstand. Røykenvik stasjon ble brannskadet i 1964, og ble revet året etter. Lokomotivstall, godshus og bryggerhus er bevart. Lokstallen ble brukt som arkiv innen driften på banen ble nedlagt. Senere har den huset keramikkverksted, og i 2015 ble den renovert og tatt i bruk som restaurant. Fylkesvei 34 går i dag over de tidligere stasjonsområdene og en god del av traseen.


== Linjekart ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo/Hamar: Norsk Jernbanemuseum & Norsk Jernbaneklubb. s. 150. ISBN 82-90286-28-7. 
Helge Stenersen (1981). Røykenvikbanens historie — og mye, mye mer. Brandbu. ISBN 82-990829-0-0. 
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 113–118. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Nils Carl Aspenberg (1994). Glemte spor. Boken om sidebanenes tragiske liv. Baneforlaget. s. 104–108. ISBN 8291448000. 
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 221–242.  [2 bind]


== Eksterne lenker ==
Fylkesarkivet i Oppland
Røykenbanen i openstreetmap.org
Bilde av Røykenvik stasjon 1948, Digitalt Museum
Skinnelangs: Røykenvikbanen
Ekstrasensorisk persepsjon

Ekstrasensorisk persepsjon, oftest forkortet ESP,  er et faguttrykk fra parapsykologien som har glidd inn i dagligtalen fra det amerikanske extra-sensory perception, det vil si «oppfattelse utenom sansene», hvor sansene betyr våre vanlige som syn og hørsel. Synske personer hevder å være i besittelse av stor grad av ESP. Det samme gjelder folk som finner vannårer, spår eller finner ting som er mistet eller forlagt.
I mellomkrigstiden ble det drevet mye forskning rundt fenomenene. Det ble gjennomført lange laboratorieforsøk der alle andre omstendigheter tilsynelatende var under kontroll. Mest kjent er kanskje kortgjetningsforsøkene i regi av Joseph Banks Rhine ved Duke University i Nord-Carolina.
En rasjonell forklaring er at underbevisstheten oppfatter ting som ikke behandles direkte av bevisstheten og dermed gir folk illusjonen av å ha andre sanser.
Mye som til da var tatt for god fisk ble avslørt som tøv og lureri, men ikke alt. Enkelte resultater som tilsynelatende tydet på ESP så ut til å ha en rasjonell forklaring som ikke involverte fusk.Forkjemperne mente at konklusjonen var at det var en viss sannsynlighet for at det var «noe», men dette var ikke noe en kunne fange inn i et laboratorium med den tids måleinstrumenter. Senere etterprøving hevdes å ha bekreftet dette, uten at det i dag er utviklet metoder som gjør undersøkelsene enklere. Kritikere mener at slike undersøkelser er direkte uvitenskapelige siden resultatet aldri har vært mer enn at «noe» finnes «et sted», uten at man kan si noe mer om dette ukjente. ESP er med andre ord en form for pseudovitenskap. Debatten finnes fortsatt, men ingen seriøs forskning rettes så vidt en vet mot dette feltet.
Enkelte mennesker hegner om konspirasjonsteorier som går ut på at visse lands hemmelige tjenester vet mye mer om ESP enn man tror. 
Sciencefiction- og fantasyforfattere har benyttet seg fritt om fenomenene.


== Referanser ==


== Se også ==
Parapsykologi
Telepati (tankelesning)
Clairvoyance (synskhet og prekognisjon)
Persepsjon
To trøtte typer

To trøtte typer er en norsk tegneserie av Christopher Nielsen. 
Det er også laget to TV-produksjoner (TV-serien To trøtte typer og kortfilmen To trøtte typers julekalender) og en film (Slipp Jimmy fri) som tar utgangspunkt i disse tegneseriefigurene.


== Tegneserien ==
To trøtte typer er en samfunnssatirisk tegneserie skrevet og tegnet av Christopher Nielsen. Den første historien med To trøtte typer, stod på trykk i Gateavisa nummer 7 i 1981. Tegneserien handler om de to trøtte, småkriminelle blandingsmisbrukerne Odd og Geir i Oslo. Typene og deres hverdagsproblemer er skildret med humor og treffende miljø- og personbeskrivelser i en rufsete undergroundstil. Seriene er utgitt i en rekke hefter, både antologier, og egne soloutgivelser. De fleste historiene er samlet i albumene Homo Norvegicus og Uflaks.


== Utgivelser ==
1993: To trøtte typer: TO TRØTTE TYPER SPESSIAL ! 
1997: To trøtte typer: JULE SPESSIAL ! 
1996: To trøtte typer 1: TO TRØTTE TYPER EXTRA NARVER SPESSIAL !
2000: Homo Norvegicus
2005: Uflaks


== Referanser ==
UAE Team Emirates

UAE Team Emirates (tidligere kjent som Lampre) er et sykkellag registrert i De forente arabiske emirater.


== 2023 ==


=== Ryttere ===


=== Seire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) UAE Team Emirates – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cannondale Pro Cycling

For laget knyttet til Slipstream Sport, se Cannondale (2016)Cannondale Pro Cycling Team er et italiensk sykkellag.
Laget ble grunnlagt under navnet Liquigas i 1999, og holdt lenge til i 2. divisjon der de sakte med sikkert bygde opp et navn i sykkelverden. I 2005 slo laget seg sammen med Team Bianchi før den første ProTour-sesongen.
Foran 2007-sesongen ble Bianchi erstattet av amerikanske Cannondale som lagets sykkelleverandør, noe som markerte Cannondales comeback i sykkelsporten, etter at selskapet avsluttet sponsingen av Lampre-Caffita-laget etter 2005-sesongen. Før 2013-sesongen gikk Cannondale inn som hovedsponsor.
I august 2014 kunngjorde laget at de ville slå seg sammen med Garmin-Sharp fra 2015-sesongen.


== Rytterne 2014 ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liquigas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Friidrett under Sommer-OL 1904

Friidrett under Sommer-OL 1904. Friidrett var med for tredje gangen på det olympiske programmet 1904 i St. Louis. Utøvere, kun menn, fra 11 nasjoner konkurrerte om 25 olympiske titler, to flere enn i Paris 1900. 
Det var tre nye øvelser på programmet; tre- og tikamp samt kasting av 56 pounds vekt. De lange hinderløpet på 4000 meter var strøket fra programmet. Det korte hinderløpet var litt lengre enn tidligere, 2590 meter mot tidligere 2500 meter og 5000 meter for lag var omgjort til 4 miles for lag. Utøverne fra hjemmenasjonen USA dominerte stort, de vant olympisk gull i 23 av 25 øvelser. Archie Hahn og Ray Ewry vant begge tre gullmedaljer. Hahn vant sprintøvelsene 60, 100 og 200 meter. Ewry vant stille lengde, stille høyde og tresteg uten tilløp og forsvarte dermed sine olympiske mesterskapstitler fra forrige OL da han vant de samme tre øvelsene. 


== Medaljer ==


== Resultater ==


=== 60 m ===


=== 100 m ===


=== 200 m ===


=== 400 m ===


=== 800 m ===


=== 1500 m ===


=== Maraton ===


=== 110 m hekk ===


=== 200 m hekk ===


=== 400 m hekk ===


=== 2590 m hinder ===


=== Lagløp 4 miles (6437 m) ===
Kun to lag deltok i konkurransen. Ni amerikanske løpere og en fransk (Coray).


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdehopp ===


=== Tresteg ===


=== Høyde uten tilløp ===


=== Lengde uten tilløp ===


=== Tresteg uten tilløp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskoskast ===


=== Sleggekast ===


=== Vektkasting 56 pund (25,4 kg) ===


=== Trekamp ===
Trekamp besto av 100 yards, kulestøt og lengdehopp.


=== Tikamp ===
Tikamp besto av 100 yards, kulestøt, høydehopp, 880 yards kappgange, slegge, stavspreng, 120 yards hekk, vektkasting (25,4 kg), 1 eng. miles


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 5. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Tommys Popshow

Tommys Popshow er et norsk musikalsk underholdningsprogram med Tommy Steine som gikk på TV 2 fra 2003 til 2004. Programmet var lagt opp som en musikkonkurranse der tre kjendislag skulle konkurrere mot hverandre i hvert program. Noen av dem hadde musikalsk bakgrunn, andre ikke. Steine sang en norsk versjon av Robbie Williams' låt «Let me entertain you» i åpningen av hvert program. En rekke andre kjente sanger ble fremført i hvert program av deltakerne. 
Programmet gikk på fredagskvelder og skulle være en konkurrent til Ivar Dyrhaugs Beat for beat. Det gikk dårlig og etter fire sendinger ble programmet flyttet en time tidligere, slik at det ikke kolliderte med Beat for beat. Andre sesong gikk på søndagskvelder, tredje på mandagskvelder.
Premieren ble sett av 490 000, mens andre sending falt ned til 287 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommys Popshow på Internet Movie Database 
(no) Tommys Popshow hos Filmfront
Erik Nystuen

Erik Nystuen (født 20. februar 1957) er en norsk fotballspiller som spilte 118 kamper for Kongsvinger i perioden 1983–1987. Han er registrert med 35 scoringer i denne perioden. Men tar du med scoringer fra før KIL rykket opp til den høyeste divisjonen er han tidenes toppscorer for KIL med 160 mål.
Han gikk under kallenavnet Gullfot.
Han jobber i jernbaneverket på Kongsvinger
Han er far til Kongsvingerspiller Espen Nystuen.


== Eksterne lenker ==
Profil hos altomfotball.no
Tonight med Timothy Dahle

Tonight med Timothy Dahle er en norsk komiserie med Henrik Elvestad og Espen Eckbo som gikk på TV 2 i 2003. Serien var en parodi på talkshow-sjangeren og handlet om det (tilsynelatende) direktesendt talkshowet «Tonight». Henrik Elvestad hadde rollen som talkshow-verten Timothy Dahle, mens Espen Eckbo spilte en rekke både kjente og ukjente roller. Nye rollefigurer var Timothy Dahles medprogramleder og sidekick, Steinar Hoftun, sexologen Kyrre Ekely, og en imitasjon av komikeren Per Inge Torkildsen. I tillegg var det fast innslag med dokusåpen Asbjørns, med karakteren Asbjørn Brekke. Programmet gikk på torsdagskvelder.
Premieren ble sett av 550 000 og hadde en markedsandel på 41,3 prosent.VGs TV-anmelder var meget fornøy og gav premieren terningkast fem.


== Andre personer i serien ==
Trond Fausa Aurvaag ....  Tommy
Sverre Horge ....  Tore
Gunny Jorfald ....  Anne-Ma Löwer
Kristian Ødegård ....  Karsten Hegerlund
Marian Ottesen ....  Tonje Lian
Line Verndal ....  Emilie Stray-Henriksen


== Referanser ==
Instrumentalis

Instrumentalis er en grammatisk kasus. Den benyttes for å vise at et substantiv eller substantivuttrykk indirekte utfører verbhandlinga, vanligvis ved å bli brukt av en agens. Den kan brukes både for fysiske objekter og abstrakte konsepter.


== Forekomst ==
Instrumentalis i ren form brukes eller ble brukt i gammelengelsk, georgisk, baskisk, sanskrit og balto-slaviske språk. På tyrkisk og tamilsk finnes instrumentalis/komitativ. Noen uralske språk bruker adessiv eller lokativ for å uttrykke instrumentalis. For eksempel betyr finsk kirjoitan kynällä ikke «jeg skriver på en penn» slik adessiven -llä antyder, men «jeg skriver med en penn». Andre uralske språk bruker instrumentalis/komitativ. For eksempel betyr lulesamisk pennajn tjáláv «jeg skriver med en penn».
Mange språk som ikke har instrumentalis, bruker en annen kasus med instrumentalis-betydning. For eksempel bruker klassisk gresk dativ. I ..με κτείνει δόλῳ, «han dreper meg med et åte» brukes dativ av δόλος for å angi instrumentet. På latin brukes ablativ på tilsvarende måte.


== Bruk ==
I denne russiske setningen, «Я написал письмо ручкой» (ja napisal pis'mo rutsjkoj), er ручкой instrumentalis (nominativ ручка, «penn»), og viser at pennen er et redskap. På norsk vil setningen normalt bli konstruert med et preposisjonsuttrykk/adverbial: for eksempel «Jeg skrev notatet med en penn» eller «Jeg skrev notatet ved hjelp av en penn».
Kasusen er mest brukt på russisk, hvor den kalles творительный падеж (tvoritelnij padezj). Den markeres der normalt med endelsen -ом (-om) for hankjønn og intetkjønn entall, og -ой (-oj) for hunkjønn entall og -ами for alle kjønn i flertall. Det finnes enkelte unntak. På russisk, og i enkelte andre slaviske språk, kan instrumentalis også ha andre funksjoner:

Å angi tiden hvor en handling finner sted («under», «i», «på»). I setningen «я работаю утром», på norsk «jeg arbeider på morgenen», er утро, «morgen», satt i instrumentalis for å angi tidsrommet.
Å angi endring av status. I setningen «сегодня я стал американским гражданином», på norsk «i dag ble jeg amerikansk borger» er гражданин, «borger», satt i instrumentalis for å angi endring av status.
Å fremheve en egenskap eller en profesjon. I setningen «Я работаю переводчиком», på norsk «jeg jobber som oversetter» brukes instrumentalis for å angi yrket. Årsaken til denne bruken er at en profesjon anses å være et instrument for å utføre et arbeid.
Brigitte Totschnig

Brigitte Habersatter-Totschnig (født 30. august 1954 i Filzmoos) er en tidligere østerriksk alpinist.
Hun vant åtte renn i verdenscupen i løpet av karrieren (sju i utfor og ett i storslalåm). I 1976 og 1977 gikk hun til topps sammenlagt i utforcupen.
Under OL 1976 i Innsbruck tok hun sølv i utfor, etter Rosi Mittermaier.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Brigitte Totschnig – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Brigitte Totschnig – Olympedia 
(en) Brigitte Totschnig – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Brigitte Totschnig – FIS (alpint) 
(en) Brigitte Totschnig – ski-db.com
Õ

Õ eller õ er en modifisert bokstav i det latinske alfabetet, og består av bokstaven O med en tilde. 


== Bruk ==


=== Skoltesamisk ===
På skoltesamisk er Õ den 25. bokstaven i alfabetet, mellom O og P. Den representerer en halvtrang, midtre vokal [ɘ], som minner om den samme lyden som Õ representerer på estisk. 


=== Estisk ===
På estisk er Õ den 27. bokstaven i alfabetet, og står mellom W og Ä. Den representerer lyden [ɤ]. Tidligere ble den skrevet Ö, men tidlig i det 19. århundre innførte Otto Wilhelm Masing Õ for å unngå forvirring mellom flere homografer. 
I uformelle sammenhenger som SMS-meldinger og når man bruker et tastatur hvor det ikke er mulig å skrive Õ brukes estere ofte 6 for å angi bokstaven. 


=== Portugisisk ===
På portugisisk angir Õ lyden [o] eller [õ]. Den regnes ikke som en egen bokstav, men en modifisert O. 


=== Vietnamesisk ===
På vietnamesisk angir Õ lyden [o] eller [o̰], en stigende tone med glottalt brudd fulgt av videre stigning. Man finner også tegnene Ỗ og Ỡ.


== Bruk på internett ==
I HTML skrives den &Otilde; for Õ og &otilde; for õ.
På grunn av problemer med tegnkoding ser man på mange ungarskspråklige sider at Õ er satt inn for Ő, O med dobbel akutt aksent. Dette skjer fordi tegnene deler kode i ISO 8859-1 og 8859-2 samt i Windows-1252 og Windows-1250. Problemet oppstår når  den som lager siden ikke passer på å angi at det skal kodes for ungarsk. Õ eksisterer ikke i det ungarske alfabetet.
Bøleråsen

Bøleråsen er et område på Langhus i Nordre Follo kommune i Akershus som har vokst fram etter at den første bebyggelsen kom i 1985. Nærsenteret Bøleråsen senter åpnet i 2017 og består av 32 leiligheter, en Kiwi-butikk, Bøleråsen legesenter, Balkan Pizza & Kebab House, Bustetrollet Frisør og treningssenteret Puls Bøleråsen. Tidligere lå det en SPAR-butikk tomten, men dette ble revet for å gjøre plass til det nye nærsenteret.På toppen av Bøleråsen ligger det et vanntårn med høydebasseng. Dette anlegget forsyner innbyggerne i tidligere Ski kommune med vann.


== Skoler og barnehager ==


=== Barneskoler ===
Bøleråsen skole


=== Barnehager ===
Skoglia barnehage
Bjørkekroken barnehage
Trollskogen barnehage
Bøleråsen barnehage


== Utbygging ==
1985 – Einerveien og Lyngåsen
1995 – Hasselkroken
2000 – Jordbærstien
2010 – Bølerkollen
90-tallet: Bjørkekroken, Briskeveien, Granfaret, Jettegryta, Kløversvingen, Ospelia, Tyriveien
Andre: Kantarellen, Tyttebærlia, Rognebærveien, Nypesvingen, Hyllebærstien, Blåklokkelia, Skogstjerna, Storsteinen, Rotstubben, Maurstien, Tømmerveien


== Referanser ==
Kwame Brown

Kwame Brown (født 10. mars 1982, Charleston i Sør-Carolina) er en amerikansk profesjonell basketballspiller. I 2001 ble han valgt først i NBA-utvalget. Han har tidligere spilt for Los Angeles Lakers og Washington Wizards. Han er 2,11 meter høy og veier 123 kilo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kwame Brown – eurobasket.com 
(en) Kwame Brown – Basketball-Reference.com
Karusellmusikk

Karusellmusikk er et album av Jo Nesbø, frontfigur i gruppen Di derre. Albumet ble utgitt i 2001. Det gjennomgående temaet i sangtekstene er reising. Nesbø ble inspirert til å lage et prosjekt på dette temaet da han var på turné med Di derre noen år tidligere. Menneskers rotløshet og lengsel etter å være underveis blir skildret, og hver tekst representerer en novelle fra hans senere utgitte novellesamling med samme navn som platen. Nesbø ga oss med denne platen radiohiten «Håp», som er en sang om kjærlighetssorg.


== Sporliste ==
«Reisetips»
«Et kyss og Istanbul»
«Rød karusell»
«I himmer'n»
«Det er så sterkt»
«Saturn spinner»
«Nyttårsvals»
«Håp»
«Stripetrøtt»
«Gloria»
«Penelope og Elinor»
«Reisetips/melodika»


== Kilder ==

(en) Karusellmusikk på Discogs
Guido Kratschmer

Guido Kratschmer (født 10. januar 1953 er en tidligere tysk friidrettsutøver som på 1970- og 80-tallet tilhørte verdenseliten i tikamp. Han opplevde karrierens høydepunkt under OL 1976 i Montréal der han tok sølv med et resultat på 8411 poeng og følgende enkeltresultater: 10,66 s – 7,39 m – 14,74 m – 2,03 m – 48,19 s – 14,58 s – 45,70 m – 4,60 m – 66,32 m – 4.29,1 m).
I juni 1980 satte Kratschmer verdensrekord med 8649 poeng. Han var nevnt blant gullfavorittene foran tikampen under OL i Moskva, men han fikk ikke delta på grunn av de vestlige nasjonenes boikott av lekene.


== Medaljer i internasjonale mesterskap ==
EM 1974: bronse (8132 poeng)
OL 1976: sølv (8411 poeng)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Guido Kratschmer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Guido Kratschmer – Olympics.com 
(en) Guido Kratschmer – Olympic.org 
(en) Guido Kratschmer – Olympedia 
(en) Guido Kratschmer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guido Kratschmer – World Athletics 
(en) Guido Kratschmer – Track and Field Statistics
Markus Moe

Markus Moe (født 30. november 1989) er en norsk langrennsløper. Han har fra 2005 markert seg som en lovende juniorløper nasjonalt og internasjonalt både i klassisk og fri stil. Markus Moe er oppvokst på Tjøme i Vestfold, og han er tilknyttet Oseberg skilag i Tønsberg. Han begynte på toppidrettslinja ved Hovden videregående skole i Setesdal i Aust-Agder høsten 2005. Han tok gull i stafetten og sølv i jaktstarten i junior-VM i rulleski i Kroatia sommeren 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Markus Moe – Transfermarkt 
(en) Markus Moe – FIS (langrenn) 
(no) Bilde og omtale
Gerd Fleischer

Gerd Elinor Fleischer (født 17. september 1942) er en norsk menneskerettighetsforkjemper. Hun er leder for Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF) og en fremtredende representant for norske krigsbarn.
Hun har norsk-samisk mor og tysk far. Hun er oppvokst i Troms. Som barn ble hun selv utsatt for diskriminering, vold og forfølgelse fra lokalsamfunnet og den norske staten. Som 13-åring måtte hun rømme hjemmefra, etter at moren var blitt gift med voldelig «jøssing». Som 17-åring forlot hun Norge. Etter atten år i eksil, det meste av tiden i Mexico by, kom hun tilbake til Norge, fast bestemt på å kjempe for rettferdighet for krigsbarna og alle ofre for diskriminering og forfølgelse. Hun har to adopterte barn, opprinnelig gatebarn fra Mexico. Hun har deltatt i krigsbarnas søksmål mot den norske staten ved den europeiske menneskerettighetsdomstolen i 2007.
Foran Sametingsvalget 2009 var hun andrekandidat for Samefolkets Parti i valgkretsen Sør-Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norway's "lebensborn", artikkel fra BBC NEWS hvor Gerd Fleischer intervjues (engelsk)
Selvhjelp for innvandrere og flyktninger

Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF) er en norsk landsdekkende organisasjon som ledes av Gerd Fleischer. Organisasjonen ble grunnlagt i 1986 og yter hjelp til innvandrere og flyktninger.


== Eksterne lenker ==
http://www.seif.no/
Tribunefeber

For den britiske filmen fra 1997, se Tribunefeber (film)Tribunefeber er et norsk fotball-relatert underholdningsprogram med Frithjof Wilborn som gikk på TV 2 i 1999. Med seg på laget hadde han Ingebrigt Steen Jensen som fotballekspert, mens Mia Gundersen skulle lede kåringen av «Mr. Tippeligaen '99». I tillegg hadde Ole Paus et innslag kalt «Mitt lille lag» der han reiste i Europa og lagde portretter av fotballproffene. I hver episode ble kjente nordmenn invitert til å fortelle om hvorfor de elske fotball og hvilket lag de støttet. Det ble også plass til uhøytidelige konkurranser. I hver episode var det også en kåring som het «Bjarte Flem-prisen», hvor de skulle kåre tidenes største fotballtabbe. Programmet gikk sent på fredagskvelder og ble utpå høsten avsluttet med et cupfinaleshow.
Programmet var rettet mot folk flest og ikke bare de som var spesielt interessert i fotball.Programmet var et samarbeidsprosjekt mellom Dinamo, Fotballforbundet, Norsk Tipping, Toppfotballen og TV 2.Premieren ble sett av 333 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tribunefeber på Internet Movie Database 
(no) Tribunefeber hos Filmfront
Erling Moss

Erling Moss (født 29. juni 1948) er en norsk advokat. 
Han tok juridikum i 1972 og har egen advokatforretning i Mo i Rana siden 1976. Han var i lengre tid forsvarer for Fredrik Fasting Torgersen.Moss har i flere år engasjert seg i Liland-saken. Han har blant annet skrevet boken Saken Per Liland (Pax 1997) – der han anklager det norske rettsvesen for å ha visst at Liland satt uskyldig dømt, uten å ha gjort noe for å stoppe soningen eller for å få gjenopptatt saken.Sammen med Camilla Juell Eide utgav han boken om Torgersensaken, "... aldri mer slippes løs" i 1999 (Pax). Boken peker ut en annen gjerningsmann enn Torgersen.


== Referanser ==