jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Roehampton University

Roehampton University er et universitet i Roehampton i Wandsworth i London i England. 
Roehampton-universitetet ble grunnlagt som Roehampton Institute of Higher Education i 1975, da fire lærerhøyskoler fra 1700-tallet ble slått sammen. Strukturen med fire høyskoler er bevart, selv om de fungerer som ett universitet. De fire institusjonene som ble slått sammen, i den rekkefølge de ble grunnlagt, er:

Whitelands College, en anglikansk høyskole
Southlands College, en metodisthøyskole
Digby Stuart College, en katolsk høyskole
Froebel College, en høyskole basert på Friedrich Fröbels undervisningsteorier1. januar 2000 ble Roehampton en del av Federal University of Surrey, og skiftet navn til University of Surrey Roehampton. Den andre delen av føderasjonen var University of Surrey i Guildford.
Mot slutten av 2003 ble det annonser at Roehampton ville søke om status som uavhengig universitet. Søknaden ble levert i mars 2004, og 23. juni 2004 ble det annonsert at den var godkjent. Fra august 1. august 2004 har det vært selvstendig under navnet Roehampton University.


== Rangeringer ==
Roehampton University ble rangert som nummer 66 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 78 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.Roehampton University var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
DNV

DNV Group AS er et internasjonalt klassifikasjonsselskap med hovedkontor på Høvikodden i Bærum. Selskapet eies av Stiftelsen Det Norske Veritas.DNV har sin virksomhet innen skipsklassifikasjon, sertifisering, rådgivning, inspeksjon, testing og forskning.DNV er verdens største klasseselskap; i 2015 hadde 13175 fartøy DNV som klasseselskap, og i 2022 hadde DNV en markedsandel på 25 %.


== Navnebytte i 2021 ==
Selskapet ble etablert som DNV GL gjennom en fusjon mellom Det Norske Veritas (DNV) og Germanischer Lloyd (GL) 12. september 2013. DNV GL skiftet navn til DNV i 2021, med virkning fra 1. mars 2021.


== Historie ==
DNV ble grunnlagt 15. juni 1864 av seks norske forsikringsforeninger, og hadde ansvar for å inspisere norske handelsskip. DNV var en uavhenging medlemsforening og hadde som formål: «at tilveiebringe en paalidelig og ensartet Klassifikation og Taxation af norske Skibe». Landets største gjensidige sjøforsikringsforening, Arendalsforeningen, holdt seg utenfor foreningen helt til 1869, men fra da av var i praksis hele den norske maritime kaskoforsikring underlagt DNVs kontroll.Fra 1867 hadde DNV agenter i London, og fra 1871 i New York. Frem til 1881 var det nesten utelukkende seilskip bygget i tre som DNV hadde befatning med, men etter det ble skip av jern og stål dominerende. Sjødyktighetsloven fra 1903 innførte statlig tilsyn av skips sjødyktighet, og DNV fikk kontrolloppgaver knyttet til dette.Fra 1979 ble DNV organisert som en stiftelse. På 1980- og 1990-tallet førte en serie ulykker, blant annet ulykken med Alexander L. Kielland, til at legitimiteten til skipsklassifikasjon ble trukket i tvil, og DNV arbeidet aktivt for å utvide gyldighetsområdet for klassifikasjonen.I 2011 inngikk DNV en avtale om å kjøpe det nederlandske selskapet Kema. I 2013 ble virksomhetene i DNV og tyske Germanischer Lloyd (GL) slått sammen til konsernet DNV GL.


=== Germanisher Lloyd ===
Germanisher Lloyd ble grunnlagt i Hamburg i 1867 av 600 skipsredere, skipsbyggere og forsikringsselskaper. 20. desember 2012 ble en fusjon mellom de to selskapene kjent, og ble gjennomført 12. september 2013. I 2017 kjøpte  Stiftelsen Det Norske Veritas aksjene fra Mayfair Vermögensverwaltung som utgjorde 36,5% av selskapet, og i 2021 ble navnet igjen DNV.


== Korrupsjonssak ==
I 2020 pågrep Politiets sikkerhetstjeneste en ansatt i DNV mistenkt for å ha solgt informasjon til Russland. Den ansatte ble pågrepet på en restaurant mens han var sammen med en russisk diplomat, og Dagbladet omtalte saken som en «klassisk spionsak», og den ansatte ble siktet for avsløring av statshemmeligheter og grov avsløring av statshemmeligheter.  I juni 2022 ble saken henlagt med begrunnelsen at opplysningene som ble overlevert ikke kunne skade grunnleggende nasjonale interesser, men den ansatte ble i stedet siktet for korrupsjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Kl

KL, Kl og kl kan referere til

Grønlandsk – ISO 639 alpha-2 kode  (på grønlandsk: kalaallisut, «menneskenes språk»)
klasse – klasse forkortes ofte kl.
klokken – klokken forkortes ofte kl., f.eks. kl. 16.30
kiloliter (kl) – en enhet for volum
VM i fotball 1958

VM i fotball 1958 ble igjen arrangert i Europa, denne gang i Sverige. Brasil vant mesterskapet etter å ha slått Sverige 5-2 i finalen. Verdensmesterskapet ble det store gjennombruddet for superstjernen Pelé, som med tiden skulle bli betraktet som verdens beste fotballspiller gjennom alle tider. Dette ble det første VM i fotball hvor vinneren kom fra et annet kontinent enn arrangørlandet.
For første gang deltok Sovjetunionen i VM, og alle de britiske nasjonene (England, Skottland, Wales og Nord-Irland). Turneringsformatet ble endret fra 1954: Det var fremdeles seksten lag som spilte i fire kvalifiseringsgrupper, men denne gangen spilte alle lagene i gruppen mot hverandre, uten ekstraomganger ved uavgjort resultat. Hvis to lag hadde like mange poeng, skulle ikke målforskjellen, det skulle i stedet spilles omkamper for å avgjøre hvilke lag som gikk videre til kvartfinalene.
I Gruppe 4 spilte ikke Pelé før i den siste av Brasils gruppekamper, mot Sovjetunionen. Han noterte seg ikke på scoringslisten, men Brasil vant 2-0, og vant gruppen med to poeng. I denne gruppen ble det spilt omkamp mellom Sovjetunionen og England, og Anatolij Iljins mål i det 67. minutt sendte England ut av VM. 
Det måtte også spilles omkamper i gruppe 1 (Nord-Irland slo Tsjekkoslovakia og gikk sammen med Vest-Tyskland til kvartfinalene) og i Gruppe 3 (Wales slo Ungarn, og gikk videre sammen med Sverige). 
Frankrike vant Gruppe 2, ikke minst på grunn av Just Fontaines farlige skuddfot. Han scoret seks mål på de tre første kampene. Jugoslavia sikret seg andreplassen i gruppen.
I kvartfinalene fortsatte Just Fontaine scoringsshowet med to nye mål da Frankrike slo ut Nord-Irland. Vest-Tysklands Helmut Rahn sikret tysk avansement med kampens eneste mål mot Jugoslavia, mens Sverige sendte Sovjetunionens lag hjem. I den siste kvartfinalen scoret Pelé kampens eneste mål mot Wales.
I semifinalen imponerte svenskene igjen ved å beseire Vest-Tyskland med 3-1. Fontaine puttet på enda et mål i Frankrikes kamp mot Brasil, men det var ikke nok til å stoppe Brasil. Med hat trick av Pelé vant Brasil hele 5-2. I bronsefinalen scoret Fontaine ytterligere fire mål da Frankrike slo Vest-Tyskland 6-3. Dermed hadde Fontaine scoret 13 mål i løpet av VM-turneringen, en rekord som fremdeles står.
Finalen ble spilt på Råsunda stadion i Solna. 50 000 tilskuere var vitne til at Sverige tok ledelsen allerede etter fire minutter. Brasilianerne kom sterkt tilbake, og Vava scoret to mål før pausen. I andre omgang var Pelé den store stjernen med to nye mål. Sluttresultatet ble 5-2 til Brasil, som for første gang kunne reise hjem med Jules Rimet-pokalen.


== Arenaer ==


== Første runde ==


=== Gruppe 1 ===


=== Gruppe 2 ===
Råsundastadion

Råsundastadion var et fotballstadion i Solna i Sverige. Det ble innviet i 1937. Den opprinnelige publikumskapasiteten var 40 000 men til VM i fotball 1958 ble den utvidet til å kunne romme drøyt 50 000 tilskuere. 2012 var kapasiteten 36 000. Råsunda var Sveriges nasjonalarena for fotball og hjemmebane for AIK. 
Publikumsrekorden er 52 943, en rekord som ble satt 26. september 1965 under VM-kvalifiseringskampen i fotball mellom Sverige og Vest-Tyskland.
Den siste kampen i alle kategorier som ble spilt på arenaen den 22. november 2012 var mellom AIK og Napoli i Europaligaen. Edinson Cavani scoret det siste målet på arenaen samme dag.
Photharam

Photharam er en by i provinsen Ratchaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 36 200.
Tak (by)

Tak (på thai: ตาก) er provinshovedstaden i provinsen Tak i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 24 100.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tak (town) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ratchaburi

Ratchaburi er hovedstaden i provinsen Ratchaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 92 400.
Mae Sot

Mae Sot er en by i provinsen Tak i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 44 700.
Den ligger få kilometer fra grensen til Myanmar, på hovedveien mellom Bangkok og Myanmars største by Yangon.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mae Sot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Uthai Thani

Uthai Thani (อุท้ยธานี) er provinshovedstaden i provinsen Uthai Thani i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 17 510.
Byen ligger ved Maenam Sakae Krang nær den store elven Chao Phraya, ca. 230 km nord for Bangkok. Dette er et rikt jordbruksområde med ris- og fruktdyrking. Her bearbeides også bambusprodukter.


== Referanser ==
Chainat

Chainat (ชัยนาท) er provinshovedstaden i provinsen Chainat i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 15 500.
Byen, som har vært et handelssted i århundrer, ligger ved den store elven Chao Phraya. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chainat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sam Phran

Sam Phran er en by i provinsen Nakhon Pathom i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 37 100.
Krathum Baen

Krathum Baen er en by i provinsen Samut Sakhon i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 72 800.


== Referanser ==
Pathum Thani

Pathum Thani er provinshovedstaden i provinsen Pathum Thani i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 27 900.
Pathumthani ligger i et fruktbart område ved elven Chao Phraya, sør i provinsen og på vestsiden av elven. Byen ligger 45 km nord for Bangkok. Ved siden av ris dyrkes det særlig appelsiner i store plantasjer i omegnen. To universiteter har campus her: Asian Institute of Technology og Shinawatra University.
Pathumthani var opprinnelig en bosetning for Mon-folket som innvandret fra Burma på 1600-tallet.


== Referanser ==
Singburi

Singburi er provinshovedstaden i provinsen Singburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 20 000.
Byen ligger ved den store elven Chao Phraya, og er rundt 140 km fra Bangkok.
Singburi er en av Thailands eldste byer, og den første bosettingen der går tilbake til  Dvaravati-tiden.
I 1895 oppstod den nåværende provinsen Singburi da kong Rama V Chulalongkorn slo den gamle provinsen av det det med naboprovinsene Inburi og Promburi.
Nakhon Nayok

Nakhon Nayok er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Nayok i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 21 300.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nakhon Nayok – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Si Racha

Si Racha er en by i provinsen Chon Buri i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 178 900.
Den er en middels stor kystby og ligger mot Bangkokbukten nord i Siambukten (som er en del av Sør-Kina-havet).
Trat

Trat er provinshovedstaden i provinsen Trat i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 21 600.
Buriram United FC

Buriram United FC er en fotballklubb fra Buriram i Thailand som spiller i toppserien Thai Premier League. De har vunnet serien 8 ganger og cupen 3 ganger.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Buriram United F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det Udom

Det Udom er en by i provinsen Ubon Ratchathani i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 35 700.
Nakhon Phanom

Nakhon Phanom er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Phanom i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 34 600.
Byen ligger ved Mekongelven som skiller Thailand fra nabolandet Laos.
Under Vietnamkrigen kom mange flyktinger fra Indokina til Nakhon Phanom-området. USA hadde her en militærbase og et anlegg for avlytting av radiokommunikasjon.


== Eksterne lenker ==
(en) Nakhon Phanom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Khon Kaen

Khon Kaen er provinshovedstaden i provinsen Khon Kaen i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 147 600.
Byen ligger ved jernbanelinjen og ved hovedveien fra hovedstaden Bangkok til grensebyen Nong Khai ved Mekong, nær Laos' hovedstad Vientiane.  


== Kilder ==
(no) Khon Kaen i Store norske leksikon
Ban Phai

Ban Phai er en by i provinsen Khon Kaen i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 35 600.
Byen ligger ved jernbanelinjen og ved hovedveien fra hovedstaden Bangkok til grensebyen Nong Khai ved Mekong, nær Laos' hovedstad Vientiane.  


== Referanser ==
Samut Sakhon

Samut Sakhon er provinshovedstaden i provinsen Samut Sakhon i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 63 500.
Den er en kystby og ligger mot Siambukten (som er del av Sørkinahavet)..
Suphanburi

Suphanburi (สุพรรณบุรี) er provinshovedstaden i provinsen Suphanburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 53 400.
Suphanburi kan muligens være det stedet for legendariske Suvannabhumi som nevnes i svært gamle buddhistiske tekster. Men den første bosetting som er historisk belagt, er fra Dvaravati-perioden, da byen var kjent under navnet Mueang Thawarawadi Si Suphannaphumi. Den ble grunnlagt mellom 877 og 882. Senere ble den kalt U Thong, og var hjembyen til prins U Thong, grunnlegger av Ayutthayariket. Det var kong Khun Luang Pha Ngua som til slutt gav byen det navn den har i dag. Suphanburi var en viktig grenseby, og også åsted for flere slag mellom thailenderne og burmeserne.
San Kamphaeng

San Kamphaeng er en by i provinsen Chiang Mai i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 33 000. 
Byen ligger få kilometer øst for Chiang Mai.
Sansai

Sansai er en by og et distrikt i provinsen Chiang Mai i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 37 500 innbyggere.
Den ligger noen få kilometer nord for Chiang Mai.


== Referanser ==
Lamphun

Lamphun (thai: ลำพูน) er provinshovedstaden i provinsen Lamphun i det nordlige Thailand. Den dekker hele tambon (det lokaladministrative området) Nai Mueang i distriktet Mueang Lamphun. Per 2006 var det en befolkning på 14 030. Lamphun ligger 665 km nord for Bangkok og 19 km sør for Chiang Mai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Lamphun hos Wikivoyage

Nettsted for byen Lamphun
Chiang Rai

Chiang Rai (เชียงราย) er provinshovedstaden i provinsen Chiang Rai i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 78 800.
Byen ble grunnlagt av kong Mengrai i 1262 og var Lannathai-kongedømmets første hovedstad, før den kort tid etter ble lagt til Chiang Mai lenger sør. I 1432 dukket "smaragdbuddhaen" (i virkeligheten er den ikke en smaragd, men av jade), Thailands mest skattede religiøse fremstilling, opp i Chiang Rai da et lyn slo ned i  Wat Phra Kaew-tempelet slik at et stuccodekke ble avdekket.
Rayong

Rayong er provinshovedstaden i provinsen Rayong i det østlige  Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 119 100.
Den er en kystby og ligger mot Siambukten (som er del av Sørkinahavet).
Chanthaburi

Chanthaburi er provinshovedstaden i provinsen Chanthaburi i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 99 900.
Kalasin

Kalasin er provinshovedstaden i provinsen Kalasin i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 55 100.
Phra Phutthabat

Phra Phutthabat er en by i provinsen Saraburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 57 000.
Nonthaburi

Nonthaburi er provinshovedstaden i provinsen Nonthaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 375 900.


== Referanser ==
Phra Pradaeng

Phra Pradaeng er en by i provinsen Samut Prakan i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 171 300.


== Referanser ==
Nakhon Pathom

Nakhon Pathom er provinshovedstaden i provinsen Nakhon Pathom i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 117 900. Byen ligger ca. 65 km vest for Bangkok, langs motorvei 4 og 323, og er plassert midt mellom nedre deltautløp av The Chin og Mae Klong.
Nakhon Pathom er trolig Thailands eldste by, og grunnlagt før hinduperioden, antakelig tidlig på 500-tallet eller tidligere. Her finner vi tempelanlegget Phra Pathom Chedi fra 500-tallet, da byen inngikk i Dvaravati-kulturen. Tempelet har verdens høyeste buddhistiske tårn [chedi] med en høyde på 127 meter. Tempelanlegget er et betydelig buddhistisk senter og en stor attraksjon for turisme og pilegrimsreiser. 
Byen ble inntatt av khmerene tidlig på 1000-tallet og ødelagt av burmeserne i 1057. Palassanlegget Saman Chandra ble anlagt for Rama VI (1910–1925) og har godt bevarte parkanlegg vest i byen. Her ligger også Silpakorn-universitetet.
Takhli

Takhli er en by i provinsen Nakhon Sawan i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 42 700.
Byen ligger ved jernbanelinjen mellom Bangkok og Chiang Mai.
Uttaradit

Uttaradit er provinshovedstaden i provinsen Uttaradit i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 58 300.
Uttaradit har vært omkjempet i flere hundreår mellom Ayutthaya-riket og Burma. 
I 1967 ble bykjernen nesten fullstendig ødelagt under en storbrann. Gamlebyen er senere blitt gjenoppbygd i gammel stil, og en mer moderne bydel oppstod i de øvrige deler av byen.
Phra Samut Judee

Phra Samut Judee er en by i provinsen Samut Prakan i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 30 500.
Pak Kret

Pak Kret (thai: ปากเกร็ด) er en by i provinsen Nonthaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås til 182 900 (2005).
Bang Lamung

Bang Lamung er en kystby i provinsen Chonburi i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 39 600.
Byen ikke langt fra Pattaya, ligger øst i Bangkokbukten som er den nordlige delen av Siambukten. Det er et område i sterk økonomisk vekst. 


== Referanser ==
Pattaya

Pattaya (uttale   (thai: พัทยา, uttale: /pʰát-tʰá-jaː/) er en by i provinsen Chonburi i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2007) til 101 378. Da er det ikke inkludert arbeidere fra andre steder i landet som fortsatt er registrert i sin hjemby og langtidsboende fra utlandet.
Pattaya er en kystby og ligger mot Siambukten (som er del av Sørkinahavet). Flere andre byer ligger like ved, blant annet Bang Lamung
Pattaya er en av de mest kjente turistdestinasjonene i Thailand, med 5 millioner besøkende i 2004.Opprinnelig var Pattaya en liten fiskerlandsby, inntil de rike i Bangkok "oppdaget" stedet på 1960-tallet og begynte å bruke byen som feriested. Ikke lenge etter begynte amerikanske soldater tilknyttet flybasen U Ta Pao i Rayong å benytte den til "Rest and Recreation" (R&R). Byen vokste raskt, ikke minst på grunn av nattelivet og go-go-barer. Da amerikanerne forlot området etter Vietnamkrigen ble byen kastet inn i en krise. Den ble så et mål for europeisk masseturisme. Selv om sexturismen fremdeles er nokså synlig, forsøker Pattaya å presentere seg som et egnet sted for familieturisme. Av aktiviteter som passer for turister som ikke søker go-go og natteliv, kan nevnes attraksjoner som Sri Racha Tiger Zoo, over 20 golfbaner, Nong Nooch Tropical Garden og flere familieparker.


== Strender ==
Pattaya Beach ligger langs Beach Road og går helt fra nord til sør i Pattaya. 
Jomtien Beach ligger lenger sør for Pattaya sentrum. Denne stranden strekker seg flere km.
På Jomtien Beach finnes et norsk konsulat som betjener den stadig økende turiststrømmen og det ikke ubetydelige antallet fastboende norske i denne delen av Thailand.
Også Den norske Sjømannskirke er representert i Pattaya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pattaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sa Kaeo

Sa Kaeo (สระกัว) er provinshovedstaden i provinsen Sa Kaeo i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 28 500.
Sakaeo ligger øst i Thailands sentralregion og rundt 220 km fra hovedstaden Bangkok. Byen er sentral for handelen med Kambodsja, som avvikles over den mindre grensebyen Aranyaprathet.
Sisaket

Sisaket er provinshovedstaden i provinsen Sisaket i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 44 800.
Tha Bo

Tha Bo er en by i provinsen Nong Khai i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås til 35 300 (2005).
Den ligger ved Mekong og ikke langt fra den laotiske hovedstaden Vientiane.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nong Khai

Nong Khai er provinshovedstaden i provinsen Nong Khai i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 63 600.Byen ligger ved Vennskapsbroen over Mekongelven som skiller Thailand fra nabolandet Laos.
Kantharalak

Kantharalak er en by i provinsen Sisaket (provins) i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 36 600.
Bang Bua Thong

Bang Bua Thong er en by i provinsen Nonthaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 41 600.


== Referanser ==
Bang Kruai

Bang Kruai (บางกรวย) er en by i provinsen Nonthaburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 78 300.
Na Klang

Na Klang er en by i provinsen Nongbua Lamphu i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 31 000.
Maha Sarakham

Maha Sarakham er provinshovedstaden i provinsen Maha Sarakham i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 51 600.
Ubon Ratchathani

Ubon Ratchathani er provinshovedstaden i provinsen Ubon Ratchathani i det nordøstlige Thailand (kalt Isan-området). Befolkningen anslås (2005) til 122 500.
"Ubon", som er kortform av bynavnet, ligger ca. 630 km nordøst for hovedstaden Bangkok, henimot grensene mot Laos og Kambodsja. 
Området var lenge behersket av khmerene, før Ayutthayariket under Rama Thibodi beseiret dem. Etter at Arutthaya ble ødelagt av burmeserne i 1767 tilvandret også andre folkestammer Ubon, dom Kha- og Suai-folkene. Kong Rama I fikk tyve år etter de lokale ledere til å organisere en sentral bosetting som lot seg forsvare bedre enn de spredte landsbyene folk inntil da bodde i. Den leder som lyktes i det, skulle få adelstittel. I 1786 klarte Thao Khamphong å anlegge denne større sentrale bosetningen. Den fikk navnet Ubon Ratchathani. Senere ble den flyttet til sin nåværende beliggenhet.
Det antas at byen vil få langt større økonomisk betydning enn den har i dag. Meget av Thailands handel med Laos, Kambodsja og Vietnam er tenkt knyttet til denne byen.
Chachoengsao

Chachoengsao er hovedstaden i provinsen Chachoengsao i det østlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 49 700.
Chachoengsao ligger ved elven Maenam Bang Pakong 24 km overfor der den tømmer seg i Siambujten. Byen er ca. 100 km øst for Bangkok.
Risdyrking er viktigste næringsvei i området, men der utover dyrkes også sukkerrør, soya og korn. Og ikke minst fruktdyrking er en viktig næringsvei. Det er også en tiltagende industrialisering. 
Byen ble grunnlagt under kong Maha Chakrapat i 1549. Her ble mange rekrutter til hæren utdannet. 
Blant stedets severdigheter kan nevnes det buddhistiske tempelanlegget Wat Sothon Wararam Woravihan, som ble restaurert i [1999. Det går tilbake til Ayutthayatiden. Her er det en forgylt Buddha i meditasjonspositur (Luang Po Sothon), ca. 1,65 m.
Khlong Luang

Khlong Luang er en by i provinsen Pathum Thani i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 118 600.


== Referanser ==
Ban Phaeo

Ban Phaeo er en by og et distrikt (amphoe) i provinsen Samut Sakhon i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 41 900.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(th) Offisielt nettsted
Phitsanulok

Phitsanulok (th. พิษณุโลก) er provinshovedstaden i provinsen Phitsanulok i det nordlige Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 103 400.
Kaeng Khoi

Kaeng Khoi er en by i provinsen Saraburi i det sentrale Thailand. Befolkningen anslås (2005) til 30 300.
Byen ligger ved jernbanelinjen og hovedveien fra Bangkok til Isanområdet, evs. den nordvestlige regionen av landet.


== Referanser ==