jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Emir

For den norske artisten, se EMIR

Emir (arabisk: kommandør) er en adelig historisk tittel i islamske nasjoner i Midtøsten og Nord-Afrika. Opprinnelig ble den brukt som en ærestittel gitt til etterkommerne etter Muhammed via hans datter Fatima Zahra. Århundrer etter Muhammed ble det brukt i en videre betydning, som for eksempel tittelen brukt av høvdinger av beduinene i Arabia og av adelsmenn og tjenestemenn i Det osmanske riket.
Ordet emir blir også brukt mindre formelt for ledere i enkelte kontekster, for eksempel blir lederen av en gruppe pilegrimer til Mekka kalt en emir hadji.
Kalifen brukte tittelen emir ul-mu'mineen, «kommandør av de trofaste». Den vestlige marinegraden admiral kommer fra det arabiske uttrykket amir al-bahr, «sjøkommandør».
Emir er også begrepet brukt av kuwaitiske al-Sabah-dynastiet for å henvise til deres herskende monark siden uavhengigheten 19. juni 1961. Qatar har på samme måte brukt tittelen siden 1971 og Bahrain gjorde det fra 1971 til 2002.
På arabisk og persisk er en annen betydning av ordet «emir» prins, mer nøyaktig, den mannlige etterkommeren av en monark. Det kunne også bety «kronprins». Før kong Abdullah av Jordan, sønn av kong Hussein, ble kronet, ble han kalt «emir Abdullah». I denne betydningen er et land som er styrt av en emir kalt et emirat, som De forente arabiske emirater.
Emir er også et vanlig muslimsk mannlig navn i Albania, Kosovo, Nord-Makedonia (albanere, tyrkere, bosniere som bor der bruker det) og Bosnia, tatt fra arabisk. Navnet staves også med a; Amir.
En berømt person som har navnet Emir er Emir Kusturica.


== Se også ==
Emirat
Eduardo Francisco Pironio

Eduardo Francisco Pironio (født 3. desember 1920 i Nueve de Julio i Argentina, død 5. februar 1998 i Vatikanet) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Mar del Plata i Argentina da han ble kalt til Roma. Der var han prefekt for Kongregasjonen for ordensfolk og sekularinstitutter 1974–1984, deretter president for Det pavelige råd for legfolket 1984–1996, og samtidig delvis overlappende president for Den pavelige kommisjon for sjelesorgen blant helsearbeidere 1985–1989.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1976, med Santi Cosma e Damiano som titteldiakonia.
Han deltok under konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og under konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
Erkebiskop Antonio José Plaza (1909-1987) *1950
Kardinal Eduardo Francisco Pironio (1920-1998) *1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mohammad Hashim Khan

Sardar Mohammed Hashim Khan (født 1884, død 1953) var en afghansk politiker som var statsminister i Afghanistan fra 14. november 1929 til 9. mai 1946. Han var en yngre bror til kong Mohammed Nadir Shah, onkel til Mohammed Zahir Shah og den eldre broren til Sardar Shah Mahmud Khan som etterfulgte ham som statsminister (1946–1953).Hashim iverksatte politikken som var staket ut av Nadir Shah med fokus på å styrke landets forsvar og økonomi, inkludert transport og kommunikasjoner. Til dette krevdes utenlandsk bistand, og Hashim ønsket ikke å knytte landet sterkere til Sovjetunionen eller Storbritannia. Han vendte seg derfor til Nazityskland og fikk hjelp både derfra og dessuten noe støtte fra Japan og Italia.


== Referanser ==
Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim

Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim (født 15. april 1777 i Bolzano, død 3. desember 1860) var biskop av Trento fra 3. mai 1835 til sin død. Før det var han fra 1832 hjelpebiskop i Brixen. Han ble saligkåret 30. april 1995 av pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1943
Kardinal Giovanni Battista Caprara Montecuccoli (1733-1810) *1766
Biskop Dionys von Rost (1716-1793) *1777
Biskop Karl Franz von Lodron (1878-1828) *1792
Biskop Bernhard Galura (1764-1856) *1820
Biskop Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim (1777-1860) *1832


== Referanser ==
Einsteinium

Einsteinium er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med atomnummer 99 og kjemisk symbol Es.


== Historie ==
Einsteinium ble først identifisert i desember 1952 av Greg R. Choppin, Stanley G. Thompson, Albert Ghiorso og B. G. Harvey ved Berkeley-universitetet i California, USA. Forskerne undersøkte rester etter den første prøvesprengningen av hydrogenbomben (Ivy Mike) da de oppdaget isotopen 253Es (med halveringstid 20,47 døgn). Funnet ble holdt hemmelig til 1955 på grunn av spenningene under den kalde krigen. I 1961 ble det fremstilt 0,01 mg 253Es. Denne prøven ble brukt til å fremstille grunnstoffet mendelevium.
Einsteinium er oppkalt etter fysikeren Albert Einstein.


== Egenskaper ==
I likhet med alle kunstig fremstilte grunnstoff er einsteinium radioaktivt. Det er et metall som tilhører aktinoidene, og er trolig sølvhvitt av utseende. Einsteiniums plass i periodesystemet indikerer at de kjemiske egenskapene er lik andre tunge aktinoiders egenskaper. Kun små mengder av stoffet er fremstilt, og mange av egenskapene er derfor fremdeles ukjente.


=== Isotoper ===
Einsteinium har ingen stabile isotoper. Hittil (mai 2008) er 19 isotoper kjent, og de mest stabile er 252Es med halveringstid	 471,7 døgn, 254Es med halveringstid 275,7 døgn, 255Es med halveringstid 39,8 døgn, og 253Es med halveringstid 20,47 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 2 døgn, og de fleste kortere enn 1 time. Nesten halvparten av isotopene kan nedbrytes ved spontan kjernespalting (fisjon)CAS-nummer: 7429-92-7


== Forekomst ==

Einsteinium forekommer ikke naturlig, men fremstilles kunstig. I USA blir einsteinium fremstilt ved Oak Ridge National Laboratory i Tennessee.


== Anvendelse ==
Bortsett fra til forskningsformål har ikke einsteinium noen praktisk anvendelse.


== Referanser ==
Montanisme

Montanismen var en kristen retning som oppsto i Oldkirken i det 2. århundre. Bevegelsen ble dannet rundt frygieren Montanus, som døde omkring 170.
Montanus og de to kvinnene Prisca og Maximilla hevdet å få åpenbaringer mens de var i en slags ekstase. Disse åpenbaringene ble avvist av andre kristne, særlig ettersom de var direkte tale og ikke talt i tredjeperson som i Det gamle testamente. 
Montanistene sa at Jesus snart skulle komme tilbake og at man skulle forberede seg på det. De vektla (mot gnostikerne) kroppens oppstandelse og Jesu snarlige gjenkomst. De forkynte at det skulle bli opprettet et nytt Jerusalem i nærheten av Pepuza i Lilleasia, ikke langt fra det nåværende Ankara. De skal ha lagt sterk vekt på moral og skal ha sagt at martyrdommen er den høyeste dyd.
Montanistene vant mange tilhengere i Lilleasia. Til tross for at de møtte motstand fortsatte de å eksistere en lang stund etterpå og nevnes helt frem til 500-tallet. En av de mest kjente montanistene var teologen Tertullian.
En av de varige effektene av montanistene var at de var med på å etablere tanken om at åpenbaringen var avsluttet med den apostoliske tidsalder (og Ireneus ble sett på som den siste i denne tradisjonen).


== Se også ==
Tertullian
Den hellige ånd
Hermann Maier

Hermann Maier (født 7. desember 1972 i Altenmarkt) er en østerriksk tidligere alpinist.
Han begynte å konkurrere i utfor allerede i femårsalderen. I august 2001 ble han meget hardt skadet i en motorsykkelulykke. Legene vurderte å amputere det ene benet, men han fikk beholde det. I januar 2003 var Maier tilbake i verdenscupen, og sjokkerte en hel skiverden da han vant sin første konkurranse etter ulykken. 13. oktober 2009 kunngjorde Maier at han la opp, 36 år gammel.
Maier vant i løpet av sin karriere verdenscupen sammenlagt fire ganger og vant totalt 54 verdenscupseire.


== Meritter ==
Europacupen i alpint sammenlagt sesongen 1995/96.
Verdenscupen sammenlagt 1998, 2000, 2001, 2004
Utforcupen 2000, 2001
Super-G-cupen 1998, 1999, 2000, 2001, 2004
Storslalåmcupen 1998, 2000, 2001
OL-gull i storslalåm 1998
OL-gull i super-G 1998
VM-gull i utfor 1999
VM-gull i super-G 1999
VM-sølv i utfor og VM-bronse super-G 2001VM-sølv i super-G 2003
VM-Gull i storslalåm 2005
OL-sølv i super-G 2006, OL-bronse i storslalåm 2006


=== Verdenscupseire ===


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
Liste over verdenscupvinnere i alpint for menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Hermann Maier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Hermann Maier – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hermann Maier – Olympics.com 
(en) Hermann Maier – Olympic.org 
(en) Hermann Maier – Olympedia 
(en) Hermann Maier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hermann Maier – FIS (alpint) 
(en) Hermann Maier – ski-db.com
Simon Flem Devold

Simon Flem Devold (1929–2015) var en norsk forfatter, journalist og jazz-klarinettist. Devold er særlig kjent for sin mangeårige faste spalte for barn, «På skråss» i Aftenposten.


== Forfatter og skribent ==
Han ble født 17. mars 1929 i Namsos som Helge Flem Devold. Da han var tre år gammel flyttet han med sin familie til Ålesund, hvor han vokste opp. Han skiftet fornavn til Simon i voksen alder.Devold bokdebuterte med Gutta og jeg i 1973, en samling portretter av byoriginaler. Han har i alt skrevet 17 bøker, likelig fordelt mellom bøker om barns livsforståelse og rettigheter, og bøker om byoriginaler. Hans kanskje mest kjente bok, Morten, 11 år, er oversatt til blant annet svensk, tysk, nederlandsk og japansk.
Han arbeidet også som journalist i Sunnmørsposten, der han særlig gjorde seg bemerket med sin skarpe penn – og figuren Maskemakk, som figurerte i Sunnmørsposten i 1970-årene og var kjent for sin eiendommelige engelsk: «The fast-window went on reason» (Hurtigruta gikk på grunn). Devold mottok i 2012 Fritt Ords honnør for sitt «banebrytende engasjement som formidler av barns stemmer, livserfaringer og rettigheter» gjennom spalten «På skråss» i Aftenposten, ofte med utgangspunkt i tabubelagte temaer.


== Musiker ==
Devold ledet som musiker S.F.D. Kvartett, og de siste årene samarbeidet han mye med Tord Gustavsen. Devolds kvartet spilte swing-jazz à la Benny Goodman, og var fra midten av 1950-årene en av de mest kjente jazzgrupper i Norge, spesielt innen sin sjanger. Kvartetten besto opprinnelig av Devold (klarinett og saxofon), Ivar Skuseth (vibrafon), Kåre Halvorsen (piano) og Leif Hessen (trommer). Kvartetten ble fra tid til annen utvidet til kvintett med gitar som tilleggsinstrument.
Devold bidro på Turid Lisbeth Nygårds barnejazzplate Trollhalen (Musico, 2001). Med Marit Carlsen ga han ut Swingende barnetro (KKV, 1989). Med Jon Kirkebø Rosslund og Pål Are Bakksjø holdt han jazzbarnehage på Hemnesjazz i 1999.


== Barn av Jorden ==
Devold fikk i 1987 idéen om at Nordkapp kunne benyttes til noe med positiv betydning langt utover Norges grenser. I samarbeid med blant annet Nordkapps Vel ble sju barn fra ulike kanter av verden samlet på Nordkapp. Prosjektet fikk navnet Barn av Jorden og munnet ut i etableringen av en pris som blir gitt en person eller et prosjekt som har vist omsorg og evne til å hjelpe nødlidende barn. Barn av Jordens Pris er på 100 000 kroner, og deles ut hvert år i juni på Nordkapp.


== Priser og anerkjennelser ==
Hirschfeldtprisen 1965
Årets navn i Dagbladet 1984
Årets TV-navn i Se og Hør 1985
Paul Robesonprisen 1988
Brobyggerprisen 1996
Brummprisen 1996
Wandaprisen 1998
Tulipanprisen 2000
Kongens fortjenstmedalje i gull 2002
Åpenhetsprisen 2006
Barnehelseprisen 2011
Fritt Ords honnør 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
tordg.no/simon om duoen med Tord Gustavsen
barnavjorden.org – Barn av Jorden
Fritt Ords Honnør
Illustreret norsk konversationsleksikon

Illustreret norsk konversationsleksikon (seks bind, 1907–1913) var tittelen på første utgave av det som senere ble kjent som Aschehougs konversasjonsleksikon, det første store leksikon på norsk.
I februar 1905 begynte William Nygaard d.e., eier av Aschehoug forlag, planleggingen. Redaksjonen ble ledet av bibliotekaren Haakon Nyhuus. øvrige medlemmer av redaksjonskomitéen var riksarkivar Ebbe Hertzberg, professor Axel Holst, ingeniør Michael Leegaard, professor Yngvar Nielsen, generalmajor Per Schjelderup Nissen og professor Hjalmar Falk. Det første heftet ble utgitt 11. oktober 1906 og ved utgangen av 1906 var det 8000 abonnenter.

Bind 1: A–Byzantinsk kunst. (1907, 1520 sp.)
Bind 2: Byzantisk litteratur–Fabliau. (1908, 1516 sp.)
Bind 3: Fabre–Hellige kilder. (1909, 1664 sp.)
Bind 4: Hellige kjortel–Lassalle. (1910, 1728 sp.)
Bind 5: Lassberg–Rebus. (1912, 2016 sp.)
Bind 6: Recambio–Øynhausen. (1913, 2088 sp.)Foruten leksikonartikler var det nederst på hver side en ordbok med oversettelser til norsk fra tysk, engelsk og fransk.
For å feire det sammenfallende 100-årsminnet av leksikonet og unionsoppløsningen utga Kunnskapsforlaget i 2004 boken Byer i Norge for 100 år siden. Faksimile fra Aschehougs «Illustreret norsk konversationsleksikon» 1906-13, utvelgelse og redaksjon av Knut Are Tvedt, 67 sider.


== Eksterne lenker ==
Illustreret norsk konversationsleksikon i Prosjekt Runeberg
Samfunnspartiet

Denne artikkelen gjelder Samfunnspartiet grunnlagt 1985. For Samfundspartiet fra mellomkrigsåra, se Samfundspartiet.

Samfunnspartiet er et norsk politisk parti. Det ble grunnlagt av Øystein Meier Johannessen i 1985 og beskriver seg selv som et anarkistisk parti, tuftet på nestekjærlighetens budskap i Det nye testamente og på  respekt for menneskeverdet. Partiet er registrert i Partiregisteret.


=== Terraskandalen ===
Under et kommunestyremøte i Hemnes våren 2007 advarte Øystein Meier Johannessen mot investeringer i amerikanske kredittobligasjoner etter at kommunen hadde tatt initiativ til å endre sine investeringer.Kommunens investeringer ble flyttet over til verdipapirer utstedt av Citibank (datterselskap av Citigroup), som hadde mye større risiko enn de tidligere investeringene og som medførte at Hemnes kommune ble involvert i Terra-skandalen.


=== Bilbranner ===
17. oktober 2006 satte Meier Johannessen fyr på sin egen bil utenfor rådhuset i Korgen i forbindelse med et møte i kommunestyret i Hemnes kommune. Dette ble ifølge Meier Johannessen gjort som en protest mot Israel og USAs behandling av palestinerne. 6. september 2007 satte Meier Johannessen nok en gang fyr på en bil, denne gang som en protest mot høringsutkastet til ny lov om motorferdsel i utmark. Aksjonen ble stoppet av politiet.
Høsten 2008 førte han sin egen sak i retten i forbindelse med de to bilbrannene og ba om å få sone i fengsel istedenfor å bli bøtelagt.


=== Dyrehodene ===
Den 12. desember 2006 kom Samfunnspartiet og Meier Johannessen i media i forbindelse med en aksjon under et kommunestyremøte. Denne gangen ble en rekke sauehoder plassert på staker utenfor møtelokalet, som en protest mot det han mente var manglende demokratiforståelse i kommunestyret i Hemnes og mot at lokalavisa Rana Blad ifølge ham selv ikke hadde oppfylt sin samfunnsrolle.31. mai 2011 benyttet Meier Johannessen igjen avkappede dyrehoder i en politisk aksjon. Hestehoder ble montert på nidstenger utenfor Stortinget i det Meier Johannessen hevdet var en protest mot EU og høye energipriser.Også i 2017 benyttet Meier Johannessen nidstenger for å få oppmerksomhet. Denne gang var det et avkappet hestehode som ble plassert på en stang på Røst i protest mot oljeutvinning i Lofoten.


=== Kjendiser på valglister ===
Høyesterettsadvokat Tor Erling Staff sto på valglista for Samfunnspartiet i Oslo og var medlem av Samfunnspartiet siden starten i 1985. Partiet har ved flere valg hatt kjente personer på sine valglister mot deres vilje.


== Valgresultater ==
Ved stortingsvalget 2013 stilte partiet liste i Nordland, Akershus, Oslo og Buskerud, og fikk 295 stemmer.
Ved fylkestingsvalget 2011 stilte partiet liste i Nordland, og fikk 289 stemmer.
Ved stortingsvalget 2009 stilte Samfunnspartiet liste i Nordland og Oslo og fikk henholdsvis 68 og 72 stemmer.
Ved fylkestingsvalget 2007 stilte partiet i de samme to fylkene og fikk 393 stemmer i Nordland (0,4 prosent) og 129 stemmer i Oslo.
Ved stortingsvalget 2005 stilte partiet kun liste i Nordland, og fikk 44 stemmer.


== Referanser ==
Borland

Borland, grunnlagt i 1983, er et amerikansk programvarehus med hovedkvarter i California. Borland er mest kjent for sine programvareutviklingsprogram, slik som Delphi, J Builder, C++ Builder, Borland Pascal og Turbo Pascal. 
Borland hadde på 1980-tallet en utviklingsavdeling i Danmark. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Borland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Francis Patrick Moran

Francis Patrick Moran (irsk-australier, født 16. desember 1830 i Leighlinbridge nær Kildare i Irland, død 16. august 1911 i Sydney i Australia) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og ble forflyttet fra en bispestol i Irland til Australia, der han var erkebiskop av Sydney 1884–1911.
Han ble kreert til kardinal av pave Leo XIII i 1885, med Santa Susanna som tittelkirke. Han lot være å reise til konklavet 1903 som valgte pave Pius X da det var åpenbart at han ikke ville ha rukket å nå frem i tide til det begynte. Han var nevø av den irske kardinal Paul Cullen, morens stebror.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
Kardinal Castruccio Castracane degli Antelminelli (1779-1852) *1844
Kardinal Paul Cullen (1803-1878) *1850
Kardinal Francis Patrick Moran (1830-1911) *1872


== Referanser ==


== Verker i utvalg ==
Essays on the Origin, Doctrines, and Discipline of the Early Irish Church (1864)
History of the Catholic Archbishops of Dublin, Since the Reformation (1864)


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Naturlovpartiet

Naturlovpartiet var et norsk politisk parti som hadde programfestet at det norske samfunn ikke fungerer i pakt med naturen og derfor måtte endres radikalt. Partiet ønsket å snu opp-ned på hele den politiske virkeligheten ved å erstatte dagens system med transcendental meditasjon. Dette skulle, ifølge partiets program, føre til et høyere bevissthetsnivå blant menneskene og dermed føre til et bedre samfunn med mindre stress og sykefravær. Partiet ble stiftet i 1992 og ble mer eller mindre nedlagt i 2001.
Partiet stilte til valg for første gang i 1993. På grunn av lav oppslutning og «mangel på renhet i landets bevissthet» vedtok partiet å ikke drive valgkamp, men stilte likevel lokalvalgs- og stortingsvalgslister i utvalgte fylker og kommuner. I desember 2009 ble partiet slettet fra Partiregisteret etter å ikke ha stilt liste ved to påfølgende stortingsvalg.


== Internasjonalt ==
Partiet ble opprettet som den norske armen av det transnasjonale Naturlovpartiet som ble grunnlagt av The Beatles-medlemmet George Harrison. Partiet blir regnet som den politiske armen av Maharishi Mahesh Yogis bevegelse for Transcendental meditasjon. Det britiske Naturlovpartiet ble offisielt oppløst i april, 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivert versjon av partiets hjemmeside www.nlp.no fra 2004-02-18
Norman Thomas Gilroy

Norman Thomas Gilroy (født 22. januar 1896 i Sydney i Australia, død 21. oktober 1977 i Sydney) var en av Den katolske kirkes kardinaler og var erkebiskop av Sydney 1940–1971.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius XII i 1946, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
Han deltok under konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII, og deltok under konklavet 1963 som valgte pave Paul VI. Han deltok også under Annet Vatikankonsil 1962–1965.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) *1933
Kardinal Norman Thomas Gilroy (1896-1977) *1935


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fedrelandspartiet

Fedrelandspartiet  var et norsk politisk parti. Det ble grunnlagt den 17. mai 1990 av den tidligere Fremskrittspartiet-politikeren Harald Trefall fra Bergen, og ved valget i 1991 fikk det én representant i Hordaland fylkesting og én i Karmøy kommunestyre. Etter at partiet mistet disse representantene i 1995, ble det stående uten politisk representasjon.
Partiet var et verdikonservativt etnonasjonalistisk parti, og markerte seg mot innvandring og for rasistisk diskriminering.
Fedrelandspartiet ble offisielt lagt ned den 31. desember 2008.


== Formenn ==
Harald Trefall 1990–1994
Odd Even Hårvik 1994–1996
Harald Trefall 1996–2002
Arild Kibsgaard 2002–2008


== Referanser ==