jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eggcelle

Eggcellen er den hunnlige kjønnscelle hos planter, dyr, sopp og enkelte protister, dannet ved meiose.  Eggceller hører til de største av cellene til dyrene. Hos noen organismer kan eggcellen begynne cellekløyving og gjennomgå fosterutviklingen uten å bli befruktet, men i de fleste tilfeller vil en eggcelle måtte smelte sammen med en sædcelle for å kunne utvikle seg. En eggcelle som har smeltet sammen med en sædcelle kalles en zygote.


== Genetikk ==

En eggcelle dannes ved meiose i nesten alle tilfeller. En slik eggcelle er haploid, og inneholde bare et kromosom fra hvert av kromosomparene. Får å få et fullt diploid kromosomsett må eggcellen ta opp i seg kjernen fra en sædcelle. 
Noen eggceller vil imidlertid utvikle seg selv uten befruktnng. Hos mange encellede organismer vil en slik organisme gjennomføre et helt livsløp som haploid, og selv produsere sæd- og eggceller uten foregående meiose. Et slik system gir opphav til generasjonsveksling, der annenhver generasjon er haploid og annenhver diploid. Slike egg kalles gjerne sporer, og de diploide individene kalles gametofytter. Generasjonsveksling finnes hos mange alger, men også hos primitive landplanter som moser og karsporeplanter.
Hos en del dyr vil ubefruktede haploide eggceller gi opphav til hanner, mens befruktede egg gir opphav til hunner. Dette er særlig vanlig hos sosiale insekter som vepser og maur, der en hunn vil lagre større mengder spermier fra flere paringer og bruke disse til å lage arbeidere. Når sædlageret er tomt, vil det dannes haploide egg, som gir opphav til hanner. Dette systemet finnes hos alle vepser (veps, bier, maur), skallskjoldlus og trips, og finnes hos enkelte arter av barkebiller og hjuldyr.
Enkelte eggceller dannes uten at de gjennomgår meiose. Disse eggene vil ha morens fulle diploide kromosomsett og vil ikke trenge befruktning for å begynne fosterutviklingen. Dette fenomenet kalles partenogenese, og individer som vokser opp fra slike eggceller vil være naturlige kloner av moren. Dette systemet finnes hos flere grupper både hos insekter, krepsdyr, fisk, amfibier og krypdyr, men er ukjent hos pattedyr og fugler. I de fleste tilfellene vil artene veksle mellom generasjoner med kjønnet og ukjønnet formering.


== Eggceller hos pattedyr ==
Pattedyrenes eggceller (herunder menneskets) er en kvinnelig kimcelle. Eggcellen dannes ved meiose der nesten all cytoplasma blir i den ene dattercellen. Den andre cellen kalles en «polcelle»og er svært mye mindre og går normalt i oppløsning. Deretter følger en ny celledeling, der hvert kromosom strippes ned til enkle DNA-tråder. Igjen vil det dannes en polcelle. Etter modning løsner eggcellen fra eggstokken og blir fanget opp av egglederen (ovulasjon, eggløsning). Hos de aller fleste pattedyr vil disse hormonene også være aktive i å bringe hunnen i løpetid, der kroppen hennes blir klargjort for paring. I egglederen blir eggcellen liggende i et par døgn, og kan da bli befruktet. Eggcellen gjennomgår en utvikling som er regulert av hormoner.
I ekstremt sjeldne tilfeller kan eggcellen befruktes av en av polcellene fra meiosen og gro fram til fødsel.


== Se også ==
Egg


== Referanser ==
Leaktojávri

Leaktojávri er en innsjø i Porsanger kommune i Finnmark.


== Referanser ==
Askjellsdalsvatnet

Askjellsdalsvatnet er en innsjø i Vaksdal kommune i Hordaland. Det er regulert som magasin for Evanger kraftverk.


== Referanser ==
Småstraumvatnet

Småstraumvatnet (nordsamisk: Kosenjávri eller Váltovuonjávri, historisk også skrevet Kåsenjavri og Valtuvuonjavri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har utløp mot nord til Småstraumelva.


== Referanser ==
Ødevatnet

Ødevatnet (finsk: Evettijärvi) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger 90 meter over havet, i den sørøstre delen av Øvre Pasvik nasjonalpark, og har et areal på 2,86 km².
Vatnet har to hovedtilløp: Fra nord kommer Hallerbekken (også kalt Lille Ødevassbekken), og fra sør Hannabekken, som har sine kilder på finsk side av grensa. Ødevatnet har utløp mot øst gjennom Ødevassbekken, ei sideelv til Pasvikelva.


== Referanser ==
Botnedalsvatn

Botnedalsvatn er en innsjø i Tokke kommune i Telemark. Den har utløp mot sør gjennom Frolandsåi, og de viktigste tilløpselvene er Vendalsåi og Hovundåi.
Innsjøen er oppdemmet og regulert som magasin for Byrte kraftverk. Det blir også overført vann til Botnedalsvatn fra Strandstøylsdalsvatnet i Smogåis nedbørfelt.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Reksjå

Reksjå er en innsjø i Tinn kommune i Telemark. Reksjå er delt i tre deler av to sund. Den vestre og nordligste delen heter Nordfjorden, den midtre delen heter Midtfjorden, og den østre og søndre delen heter Sudfjorden.


== Referanser ==
Austrumdalsvatnet

Austrumdalsvatnet er en innsjø i Bjerkreim kommune i Rogaland. Det er ett av flere større vann i nedbørfeltet til Bjerkreimselva.


== Referanser ==
Lauvsnesvatnet

Lauvsnesvatnet er en innsjø i Flatanger kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Lauvsnes kraftverk.


== Referanser ==
Storgåsvatnet

Storgåsvatnet (sørsamisk: Stoerrereetjke) er en innsjø i Namsskogan kommune i Trøndelag. Den har utløp mot sørvest til Storgåsvasselva, ei sideelv til Storfrøyningselva.


== Referanser ==
Schloss Biesdorf

Schloss Biesdorf er et slott i ortsteilen Biesdorf i bydelen Marzahn-Hellersdorf i Berlin. Det ble bygget som Turmvilla i senklassistisk stil i 1868 på et tidligere riddergods. Eiere av slottet har inkludert Werner og Wilhelm von Siemens. Slottet, som gjennom arkitektene Walter Gropius, Heino Schmieden og senere Theodor Astfalck har fått sitt markante utseende, kom i bystaten Berlins besittelse i 1927. Herresetet, slottsparken m.v. er fredet siden 1979.


== Eksterne lenker ==
(en) Schloss Biesdorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schloss Biesdorf – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Historie
Bilder av slottet
Annette Thommessen

Annette Hilda Eliane Arosa Thommessen (født 20. mai 1932 i Paris, Frankrike, død 6. desember 1994). Hun flyttet til Norge i 1954. Hun var sammen med Eigil Nansen, en av initiativtakerne til «En båt for Vietnam», og som en følge av det ble hun formann i Vietnamflyktningenes Venner. I 1982 ble hun informasjonskonsulent for flyktninger i Statens Attføringsinstitutt. Den stillingen hadde hun frem til 1985. Hun stiftet Norsk organisasjon for asylsøkere (NOAS) i 1984, en organisasjon hun ledet som generalsekretær helt frem til sin død. 
Annette A. Thommessen var mor til finansmannen Christian Thommessen og venstremannen Olaf Henning Thommessen.
I 2007 ble en ny plass ved  Schweigaards gate på Grønland i Oslo oppkalt etter Annette Thommessen. Annette Thommessens plass ble åpnet i juli 2010. Hvert år deles også Annette Thommessens minnepris ut, en pris som skal hedre hennes minne og bidra til at hennes engasjement og arbeid for asylsøkere i Norge blir ført videre.


== Priser og utmerkelser ==
1993 Human-Etisk Forbund: Humanistprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Annette A Thommessen i Norsk biografisk leksikon
Berlins senat

Senatet er delstatsregjeringen i den tyske bystaten Berlin. Senatorene har ministerporteføljer tilsvarende ministrene i andre tyske delstater. Regjeringen ledes av Berlins regjerende borgermester. Hans to stedfortredere, som også er senatorer, har tittelen borgermester.
Senatet møtes ukentlig til statsråd i senatssalen i Berliner Rathaus.


== Senater i Berlin ==
Müller (Michael Müller) (2014 –  )
Wowereit IV (2011 – 2014)
Wowereit III (2006 – 2011)
Wowereit II
Wowereit I (Klaus Wowereit)
Diepgen V
Diepgen IV
Diepgen III
Momper (Walter Momper)
Diepgen II
Diepgen I (Eberhard Diepgen)
Weizsäcker (Richard von Weizsäcker)
Vogel (Hans-Jochen Vogel)
Stobbe II
Stobbe I (Dietrich Stobbe)
Schütz III
Schütz II
Schutz I (Klaus Schütz)
Albertz II
Albertz I (Heinrich Albertz)
Brandt III
Brandt II
Brandt I (Willy Brandt)
Suhr (Otto Suhr)
Schreiber (Walther Schreiber)
Reuter (Ernst Reuter)


== Eksterne lenker ==
Senatssalen i Berliner Rathaus
Benno Ohnesorg

Benno Ohnesorg (født 15. oktober 1940 i Hannover, død 2. juni 1967 i Berlin) var en tysk student som ble skutt av en sivilkledd politimann i forbindelse med studentdemonstrasjonene i Vest-Berlin i 1967. Han deltok på en demonstrasjon mot den iranske sjahens (Muhammed Reza Pahlavis) besøk foran Deutsche Oper, og det var hans første politiske demonstrasjon.
Han studerte romanistikk og germanistikk, var pasifist, medlem av en protestantisk studentmenighet og ønsket å bli lektor. Ohnesorg var gift, og hans kone var gravid da han døde.
Hendelsen førte til en radikalisering av den daværende vesttyske studentbevegelsen.


== Gjerningsmannen ==
Den vesttyske politimannen som skjøt ham, Karl-Heinz Kurras, ble dekket av politikollegaene og frikjent for alle anklager under to rettssaker. Mer enn 40 år etter skytingen ble det avdekket at Kurras var en hemmelig agent for det østtyske hemmelige politi Stasi. Men det er likevel uklart hva som var hans motiv. Stasi-arkivene inneholder dokumenter som viser at Kurras ikke handlet etter ordre fra Stasi da han skjøt Ohnesorg. Stasi var nødt til å bryte forbindelsen til Kurras etter gjerningen hans og tapte ham som informant.


== I populærkulturen ==
Det norske visebandet Ohnesorg er oppkalt etter Benno Ohnesorg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Benno Ohnesorg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benno Ohnesorg på Internet Movie Database
Pasewalk

Pasewalk er en by i det tyske forbundslandet Mecklenburg-Vorpommern.  Byen har en severdig gammel bykjerne. Den befinner seg 20 km. vest for Tysklands grense mot Polen, og nærmeste større by på polsk side er Szczecin. 


== Historie ==
Her var det en bosetting trolig allerede på 1000-tallet; stedet nevnet i alle fall i en familiekrønike. Navnet er dannet av de slaviske ordene poz (for en naturlig voll) og wolc (for ulv). Den første urkunde med det nåværende navnet Pasewalk er fra 1240. I 1276 omtales stedet for første gang som by ("civitas"), men det antas at bysrettighetene er noe eldre.
I historiens løp tilhørte byen forskjellige brandenburgske og pommerske grever. På 1300-tallet fikk byen en ringmur og på grunn av stadige krig ble det ikke bygd boligkvarterer utenfor muren. Som eneste by i den daværende regionen Uckermark var Pasewalk medlem i Hansaen.
Under trettiårskrigen ble byen nesten helt nedbrent av keiserlige enheter. Ved Freden i Westfalen i 1648 ble byen en del av Svenske Pommern og etter den store nordiske krig i 1720 tilhørte Pasewalk Preussen. Etter 1812 flyttet mange jøder fra østre regioner til byen.
Den industrielle revolusjonen fikk for Pasewalk flere gunstige konsekvenser. I 1863 fikk byen tilknytning til jernbanenettet med to kryssende linjer. På denne tiden ble mange hus bygd utenfor ringmuren.
I samband med nazisternas maktovertakelse ble byens synagoge brent og den jødiske gravlund ødelagt. I andre verdenskrigs sluttfase ble store deler av byen skadet, men den historiske ringmuren ble for det meste stående.


== Bilder ==

		
		


== Vennskapsbyer ==
 Norden (Niedersachsen),  Police,  Halen


== Litteratur ==
Pasewalk 1848–1945 Ein Jahrhundert vorpommerscher Stadtgeschichte von Carsten Plötz, 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Pasewalk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
EM i curling 1980

Curling-EM 1980 ble arrangert 30. november – 6. desember 1980 i 
Hvidovre Ice Rink i København i Danmark. 
Det deltok 12 lag for herrer og 11 lag for kvinner. 


== Herrer ==

Skottland vant 6-4 i finalen over Norge
Skottland vant 7-3 i bronsefinalen over Sverige
Norge gikk rett til finalen etter grunnspillet med 11 seire og ingen tap
Norge endte opp med 11 seire og kun 1 tap (finalen)


== Kvinner ==

Sverige vant 10-9 i finalen over Norge
Sverige vant 5-3 i semifinalen over Tyskland
Norge vant 11-8 i semifinalen over Skottland
Norge endte opp med 8 seire og 4 tap
Sverige endte opp med 11 seire og kun 1 tap (mot Danmark i grunnspillet)


== Eksterne lenker ==
WCF Statistics
Suzanne Vega

Suzanne Vega (født 11. juli 1959) er en amerikansk tekstforfatter, gitarist, komponist og sanger. Enkelte kilder oppgir 12. august eller 11. juli 1960 som Vegas fødselsdag, men hennes offisielle hjemmeside bekrefter datoen til 11. juli 1959[1]. Hun ble født i Santa Monica i California, men da hun var ett år gammel flyttet hun til New York City sammen med sin mor og sin stefar. Hun vokste opp i et sosialt problemfylt område, og da hun var ni begynte hun å skrive dikt. Hun skrev sin første sang da hun var 14. Hun startet senere på New York City High School of the Performing Arts (skolen man kan se i filmmusikalen Fame), der hun studerte moderne dans.
Musikk forble imidlertid hennes store kjærlighet. Da hun tok hovedfag i engelsk litteratur ved Columbia Universitys Barnard College, opptrådte hun på små scener i Greenwich Village. I 1984 mottok hun en platekontrakt fra et stort plateselskap.
Vegas debutalbum ble lansert i 1985, og ble godt mottatt av kritikere. Sangene er rett fram og en motbør til «jo større jo bedre»-etoset som var vanlig på midten av 1980-tallet. De er ikke typiske protest-sanger, men introspektive lik de sangene som kom på 1970-tallet av for eksempel Leonard Cohen.
Hennes mest kjente sang er "Luka", fra 1987.
Vega har en datter, Ruby Froom.


== Diskografi ==
1985 – Suzanne Vega
1987 – Solitude Standing
1990 – Days of Open Hand
1992 – 99.9F°
1996 – Nine Objects of Desire
2001 – Songs in Red and Gray
2003 – Retrospective: The Best of Suzanne Vega (Inneholder flere spor som ikke finnes på tidligere album)
2007 – Beauty and Crime


== Trivia ==
I datamiljø er Suzanne Vega kjent for sangen Tom's Diner, som ble brukt som referansespor på tidlige forsøk på MP3 dekoding av musikk.


== Referanser ==


== Kilder ==
[1]FAQ-seksjonen på Vegas offisielle hjemmeside


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Suzanne Vega – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Suzanne Vega på Internet Movie Database 
(en) Suzanne Vega hos Rotten Tomatoes 
(en) Suzanne Vega hos The Movie Database 
(en) Suzanne Vega på Apple Music 
(en) Suzanne Vega på Discogs 
(en) Suzanne Vega på MusicBrainz 
(en) Suzanne Vega på SoundCloud 
(en) Suzanne Vega på Spotify 
(en) Suzanne Vega på Songkick 
(en) Suzanne Vega på Last.fm 
(en) Suzanne Vega på Genius — sangtekster 
(en) Suzanne Vega på AllMusic 
Suzanne Vega på Twitter 
Suzanne Vega på Facebook 
Suzanne Vega på Instagram 
Suzanne Vega på YouTube 
Suzanne Vega på Myspace 
Suzanne Vega på Dailymotion 
Suzanne Vega Documentar av Mooncusser Films & Christopher Seufert
Suzanne Vega foto og video
Midder

Midder (Acari) eller miter er en underklasse av edderkoppdyr, og er blant de mest allsidige og suksessrike av alle virvelløse dyr. De finnes i en mengde habitater, men blir ofte ikke lagt merke til fordi de er så små. Mange lever fritt i jord eller vann, men det er også et stort antall parasitter på planter og dyr.
Planteparasittene inkluderer spinnmidder og gallmidder. Dyr er verter for flått, skabbmidd og hårsekkmidder. Den mest kjente plagsomme midden er vel likevel husstøvmidd.
Størrelsen varierer fra 0,1 mm, for eksempel de artene som bor i trakeene hos bier, til  30 mm hos flått. Alle midder legger egg som utvikler seg til en seksbeint larve. Deretter følger ett eller flere åttebeinte nymfestadier, før midden blir voksen.
I likhet med andre edderkoppdyr har voksne midder åtte bein. Et unntak er gallmiddene, som har fire bein. Hos alle midder er for- og bakkropp vokst sammen, så det ikke er noe tydelig skille mellom kroppsdelene.  
Det er beskrevet 45 000 arter midd, men en tror at dette kanskje bare er fem prosent av det egentlige tallet på nålevende arter. I Norge er det funnet 810 arter. Middene var blant de første landdyr, og de eldste fossilene er fra tidlig devon, for nesten 400 millioner år siden.
Først i fargefjernsynets tidsalder, i 1965 oppdaget man sengemidden, enda den har vært med oss i uminnelige tider. En vanlig madrass kan gi husrom til kanskje to millioner sengemidd, som forsyner seg av den sovendes avskallede hudflak.  En utregning foretatt ved British Medical Entomology Center konkluderer med at ti prosent av vekten til en seks år gammel hodepute utgjøres av «avskallet hud, levende midd, død midd og middekskrementer».


== Systematisk inndeling ==
Det antas at middene har utviklet seg langs tre hovedlinjer. Systematikkerne har derfor fordelt dem på tre overordener: 

Midder (Acari)
overorden Opilioacariformes er en primitiv gruppe, som omfatter bare én orden med én familie og 20 kjente arter.
overorden Acariformes omfatter 300 familier og over 30 000 beskrevne arter.
delgruppe Sarcoptiformes
melmidd
møbelmidd
pelsmidd
fjærmidder
skabbmidd
delgruppe Trombidiformes
gallmidder
spinnmidder
vannmidder
hårsekkmidd omfatter blant annet de store, røde jordmiddene (familien Trombididae), som er de middene en oftest legger merke til.
hornmidder (Oribatida), som kryper rundt på bakken, mellom løvstrø, mellom lav, også oppe i trærne. De har et tykt, hardt skall og kan ligne på små biller. De fleste av artene er 0,3 – 1 mm lange, og de finnes i tettheter på flere tusen per kvadratmeter de fleste steder på landjorden.
overorden Parasitiformes deles i tre ordener, 71 familier og over 10 000 arter. Kjente arter er rød hønsemidd og skogflått.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) midder – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) midder i Encyclopedia of Life 
(no) midder hos Artsdatabanken 
(sv) midder hos Dyntaxa 
(en) midder hos Fauna Europaea 
(en) midder hos Fossilworks 
(en) midder hos ITIS 
(en) midder hos NCBI 
(en) Kategori:Acari – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acari – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life: Acari
Verdimengde

Verdimengden eller bildet til en funksjon f er de verdiene funksjonen faktisk antar. Verdimengden er en delmengde av verdiområdet. For eksempel har funksjonen 
  
    
      
        f
        (
        x
        )
        =
        
          |
        
        x
        
          |
        
      
    
    {\displaystyle f(x)=|x|}
  , der x er et reelt tall (har definisjonsmengde 
  
    
      
        
          R
        
      
    
    {\displaystyle \mathbb {R} }
  ) verdimengde 
  
    
      
        
          
            R
          
          
            0
          
          
            +
          
        
      
    
    {\displaystyle \mathbb {R} _{0}^{+}}
  , de positive reelle tallene (inkludert 0), som er en delmengde av et mulig verdiområde 
  
    
      
        
          R
        
      
    
    {\displaystyle \mathbb {R} }
  . Det er vanlig å bruke notasjonen 
  
    
      
        
          V
          
            f
          
        
      
    
    {\displaystyle V_{f}}
   for verdimengden, og vi har 
  
    
      
        
          V
          
            f
          
        
        =
        {
        b
        ∈
        B
        
        
          |
        
        
        b
        =
        f
        (
        a
        )
      
    
    {\displaystyle V_{f}=\{b\in B\;|\;b=f(a)}
   for en 
  
    
      
        a
        ∈
        A
        }
      
    
    {\displaystyle a\in A\}}
  .


== Eksterne lenker ==
(en) Eric W. Weisstein, Range i MathWorld.
Jo Gjende

Jo Gjende (født 1794, død 27. februar 1884) var en norsk jeger og friluftsmann.
Jo Gjende ble født i Vågå i Gudbrandsdalen som sønn av Tjøstolv Olsson (død 1797) på Sygard Kleppe i Vågå og Marit Pedersdatter (død 1798) fra Horgen i Heidal og hadde fire søsken. Faren var en rabulist, og ble kalt «Galn-Tjøstolv». Han ble døpt Jo Tjøstolvsson 24. august 1794. Fra 1798 til 1818 bodde han hos en morsøster på Heringstad i Heidal og overtok senere gården.
Jo Gjende var en kjent reinjeger og skarpskytter i Jotunheimen, bygde flere buer ved Gjende, og flyttet også dit i 1842. På Skarvflye plasserte han en selvlaget «vindsnelle» i tre og metall, visstnok for å skremme reinen, slik at den ikke drev langt til fjells. Denne snellen ble i 1901 gjenfunnet av Thomas Bonnevie. I 1850 kjøpte han fjellgården Brurusten i Murudalen fra Jakob Kleiven. På sine eldre dager fikk han navnet John Gjendin, senere Jo Gjende.
Gjende var skeptisk til etablert kristendom, men opptatt av naturfilosofi, som han forsvarte i diskusjon med en lokal prest. Han ble derfor oppfattet som en fritenker. I jaktmiljøet ble han også oppfattet som nyansert, da han kun jaktet reinsbukk på grunn av egne oppfatninger om at denne var skadelig for bestanden.  
Gjende døde på gården Brurusten i Murudalen og ble gravlagt på Vågå kirkegård. På gravstedet er det reist en minnestein i kleber, som viser en villreinflokk i sprang etter en tegning av Gerhard Munthe. 23. oktober 2010 ble det også avduket et minnesmerke over Jo Gjende ved Håndverkstunet i Heidal. Statuen er utformet av Raufoss-kunstneren Roald Høgberget.


== Omtale og kilder ==
(no) Jo Gjende i Norsk biografisk leksikon
Jacob Bøckmann Barth (1991).  Mageli, Torgeir, red. Jo Gjende 1794 - 1884 : fjellmann og jeger. Dølaringen boklag. ISBN 8290072406. . Inneholder Barths artikkel «John Gjendin (en biographisk skitse)»; fra Norsk Jæger- og Fisker-Forenings tidsskrift, 1873.
Ivar Kleiven; i bøkene I gamle Daagaa og I Heimegrendi.
Hohle, Per (1983). «Jo Gjende – storjeger og livsfilosof». Mennesker i naturen. [Oslo]: NKS-forlaget. s. 31-46. ISBN 8250803558. 
Trygve M. Røer: I Emanuel Mohn og Jo Gjendes fotspor, eller Historien om en vindmølle, og litt til, Sollia forlag, 2004.
Steen, Johan B. (1999). Jegeren Jo. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 8276431674. 
Steen, Tryggve B. (1959). Jo Gjende og hans samtid. Oslo: Tanum. 
Møller, Arvid (1979). Jo Gjende. [Oslo]: Cappelen. ISBN 8202044308. SkuespillØrjasæter, Tore (1917). Jo Gjende. Kristiania: Norli. 
Caspari, Theodor (1905). Vildren, et livsbillede fra høifjeldet. Kristiania: Norske Aktieforlag. 
Mulig modell for Peer Gynt av Henrik Ibsen.
Heringstad

Heringstad, også skrevet Hæringstad, er en gård i Heidal i Sel kommune i Gudbrandsdalen. Gården var befolket før 1500. Den er fremdeles en av de største i dalen med over 300 dekar dyrka mark, 7 500 dekar skog og en del krattskog og fjell. Gårdstunet er et fredet kulturminne.


== Historie ==

Gården ble trolig ryddet mellom 500 og 1000 e.kr., da de fleste gårder med navn som ender på -stad er typiske for tiden før og i vikingtid. 
Etter som trelasthandelen med særlig Holland og England økte utover 1700-tallet, økte også bøndenes overskudd. Dette gav seg utslag i en omfattende byggeaktivitet på gårdene i Gudbrandsdalen fra omkring 1750 og noe utover 1800-tallet da krigførende nasjoner hadde behov for trelast til skip og andre byggeprosjekter. Dette kom trolig også brukeren på Heringstad til gode, som rådde over veldige skogeiendommer, og som ellers i nordre Gudbrandsdalen aldri tidligere hadde vært rørt med øks. Her var det nok skog å ta av både til eksport og eget behov.


=== Bygninger ===


=== Personer tilknyttet gården ===
Et fragmentert sett med mennesker tilknyttet gården er:

Per Eysteinsson Bratt (født Bjøstad ca. 1515, død Heringstad, 1555).
Guttorm Eiriksson (født Bjølstad Vågå ca. 1555. Død Heringstad, 1640).
Knut Guttormsen Heringstad (født på Heringstad 1605, død samme sted 11. juni 1688), Gift med Anne Olsdatter Melby; hennes far var Ola Tjøstolvsen Melby.  Barn:  Tore (1642-?), Marit (1644–1717), Åse (1645–1665), Anne (1647–1708), Kari (1650–1672), Guttorm (1652-?), Rønnoug (1653–1688) og Eli (1655–1688).  Alle barn med etternavn Knutsdtr Heringstad.
Guttorm Knutsson Heringstad, ødt 1652)
Rønnaug Guttormsdatter Heringstad, født 1697 og død 9. april 1755.
Jo Gjende flyttet hit i 1798.  Da bodde hans morsøster Minste-Marit Horgje der (moren het Marit Pedersdatter), som enke, men i solide kår. Han ble boende til 1818.


== Se også ==
Liste over kulturminner i Sel


== Eksterne lenker ==
«Heringstad». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.