jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Javier Solana

Javier Solana Madariaga (født 14. juli 1942 i Madrid) er en spansk politiker. Fra 1999 til 2009 var EUs høye representant for felles utenriks- og sikkerhetspolitikk, og samtidig generalsekretær for både Rådet for Den europeiske union og Den vesteuropeiske union. Fra 1995 til 1999 var han NATOs generalsekretær.
Solana er utdannet fysiker og satt 13 år i den spanske regjeringen. Han var utenriksminister fra 1992 til 1995.


== Utmerkelser ==
Solana ble i 2010 utnevnt til ridder av Ordenen det gylne skinn. Han fikk Karlsprisen i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Javier Solana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Javier Solana – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Javier Solana på Internet Movie Database 
(en) Javier Solana – Olympedia 
(en) Curriculum Vitae of Javier Solana
(en) shorter biography
(en) Interview as Spanish foreign minister in conflict with Canada
(en) Solana's development of a Common Foreign and Security Policy
(en) Civil liberties and Solana
(en) Interview about EDSP
(en) Madariaga European Foundation
(en) Interview with Physics world magazine
(en) The puzzle of Solana's power
Javier Solana på Twitter
Electrolux

Electrolux er et svensk selskap som produserer kjøkkenutstyr, vaskemaskiner og utendørsapparater. 
Selskapet ble grunnlagt den 29. august 1919 da Elektromekaniska AB (som var heleiet av Axel Wenner-Grens Svenska Elektron AB) skiftet navn til Electrolux. Den 1. august samme året hadde AB Lux og Svenska Elektron AB inngått en samarbeidsavtale.Electrolux eier blant annet AEG, Husqvarna, Volta og Zanussi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Electrolux (company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Systembolaget

Systembolaget Aktiebolag er et svensk statlig organ som har monopol på detaljhandel med brennevin, vin og sterkøl i Sverige. Selskapet ble stiftet i 1955 for å forsøkte å begrense alkoholinntaket i landet.
Tidligere ledere for Systembolaget inkluderer:

Rune Hermansson (1967–1981)
Gabriel Romanus (1982–1999)
Anitra Steen (1999–2009)
Magdalena Gerger (2009–Systembolaget har to typer utsalg: vanlig butikkutsalg, og utleveringssted (utlevereringsställe) integrert i andre butikker, ofte kjøpesentre i distriktene. På denne måten har Systembolaget et salgskontor i samtlige svenske kommuner, i alt godt over 600 utsalgssteder. Basislisten har færre merker enn ved det norske Vinmonopolet.
I 2004 ble det innført lørdagsåpent ved Systembolaget, og året i forveien innførte Sverige utvidet EU-kvote for lovlig privatinnførsel av alkohol.


== Se også ==
Vinmonopolet
Vínbúð
Alko


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Systembolaget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ferenc Puskás

Ferenc Puskás (født 2. april 1927, død 17. november 2006) var en ungarsk fotballspiller. Puskás var den  største stjernen på Ungarns fantastiske landslag på første halvdel av 1950-tallet. Puskás scoret utrolige 84 mål på 85 landskamper for sitt hjemland i perioden 1945–1956. Han ledet Ungarn til OL-gull i 1952, og var tapende finalist i VM-finalen i 1954, da ungarerne svært overraskende tapte for Vest-Tyskland. Dette tapet var Ungarns første på nesten fire år. På klubbnivå spilte Puskás for Kispest Honvéd fra Budapest.
Da sovjetiske styrker gikk inn i Ungarn i 1956, hoppet Puskás av til vesten, og signerte etterhvert for den spanske storklubben Real Madrid. Han ble spansk seriemester fem ganger, og var med på å vinne Europacupen i 1959 og 1960. I sistnevnte finale, hvor Real Madrid vant hele 7-3 over Eintracht Frankfurt, scoret Puskás fire mål (de tre andre ble scoret av lagkamerat Alfredo Di Stéfano), og ble den første spilleren som scoret hat-trick i en Europacupfinale – 15 minutter før Di Stéfano. Totalt scoret legenden 156 mål på 180 kamper for det spanske hovedstadslaget.
I 1962 fikk Puskás spansk pass, og var med i Spanias tropp under fotball-VM i Chile. Han spilte totalt fire landskamper for Spania, uten å havne i målprotokollen. Puskás kom på andreplass i kåringen av årets spiller i Europa i 1960.
Etter at spillerkarrieren var over, var Puskás en kort periode trener for den greske klubben Panathinaikos. Han hadde også en kort periode som ungarsk landslagssjef i 1993.
Puskás døde 17. november 2006, 79 år gammel, av lungebetennelse etter lang tids sykeleie. Han ble bisatt på Puskás Ferenc-stadioni Ungarn, som er oppkalt etter han selv. Kisten var plassert i midtsirkelen, og seremonien ble overvært av kjente fotballstorheter som FIFA-president Sepp Blatter, Michel Platini, Franz Beckenbauer, Raymond Kopa og Francisco Gento.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Gull i fotball  Ungarn


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ferenc Puskás (1955). Captain of Hungary (engelsk). Cassell & Co. Ltd, London. ISBN 9780752444352.  [Andre utgaver: Panther utgave i 1956, nyutgave i 2007 og reutgitt i 2012.]
Ferenc Puskás (1997).  Rogan P. Taylor; Karla Jamrich, red. Puskas on Puskas: The Life and Times of a Footballing Legend (engelsk). Robson Books. ISBN 9781861051561.  [Reutgitt i 1998 og med annet coverbilde i 2018 på 2 andre forskjellige språk.]


== Eksterne lenker ==
(de) Ferenc Puskás – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ferenc Puskás – Olympedia 
(en) Ferenc Puskás – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ferenc Puskás – FIFA 
(en) Ferenc Puskás – UEFA 
(en) Ferenc Puskás – Transfermarkt 
(en) Ferenc Puskás – Transfermarkt (manager) 
(en) Ferenc Puskás – national-football-teams.com 
(en) Ferenc Puskás – WorldFootball.net 
(en) Ferenc Puskás – FootballDatabase.eu 
(en) Ferenc Puskás – spiller-profil på Eu-Football.info
(en) Ferenc Puskás – manager-profil på Eu-Football.info
Sándor Kocsis

Sándor Kocsis (født 21. september 1929, død 22. juli 1979) var en ungarsk fotballspiller. Han scoret utrolige 75 mål på 68 landskamper for Ungarn.
Han spilte på det ungarske laget som ble olympiske mestere i Helsingfors i 1952, og to år senere var han toppscorer i VM 1954 med 11 scoringer. Ungarn hadde ikke tapt en eneste kamp på nesten fire år, og var storfavoritter foran mesterskapet – men i finalen mot Vest-Tyskland tapte de overraskende 2-3.
Da Sovjetunionen gikk inn i Ungarn i 1956 hoppet Kocsis av til vesten, og etter et kort opphold i sveitsisk fotball, signerte han for den spanske klubben Barcelona, hvor han vant ett ligamesterskap, og var med på å vinne UEFA-cupen i 1960.
I hjemlandet spilte Kocsis for Budapest-klubbene Ferencváros og Kispest-Honvéd, og ble ligamester fire ganger.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors -  Gull i fotball  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Sándor Kocsis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sándor Kocsis – Olympedia 
(en) Sándor Kocsis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sándor Kocsis – FIFA 
(en) Sándor Kocsis – Transfermarkt 
(en) Sándor Kocsis – national-football-teams.com 
(en) Sándor Kocsis – FootballDatabase.eu 
(en) Sándor Kocsis – EU-Football.info 
(en) Sándor Kocsis – FBref 
(en) Sándor Kocsis på Eu-Football.info
Alessandro Bichi

Alessandro Bichi (født 1596 i Siena i Italia, død 25. mai 1657 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 
Han var biskop av Isola fra 1628, senere av Carpentras. Han ble nuntius i Frankrike i 1630.
Han ble kreert til kardinal den 28. november 1633 av pave Urban VIII.
Han var nevø til kardinal Metello Bichi (kreert 1611). Andre kardinaler i slekten var Antonio Bichi  (1657), Carlo Bichi (1690) og Vincenzo Bichi (1731).


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Alessandro Bichi (1596-1657) *1628


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Tjenestefolk

Tjenestefolk er personer som arbeider i sin oppdragsgivers husholdning, tidligere ofte omtalt som tyende. Byskattelovens § 57 uttrykker så sent som i 1938 at «...husbondsfolk  og andre som har lønnede tjenestemenn, tyende eller andre arbeidere i sin tjeneste, er forpliktet til å innsende innberetning om utbetalte lønninger eller godtgjørelser bestående i penger eller andre ydelser eller fordeler til ligningsmyndighetene».Tjenestefolk var ansatt i husholdninger og hjem for å oppvarte herskapet og utføre de fleste typer praktiske gjøremål som å lage mat, servere, gjøre rent, ta imot besøkende og vise dem til rette og lignende. I norske borgerlige husholdninger var det tidligere relativt vanlig å ha én til to tjenestefolk, som regel jenter fra landsbygden. På gårder var det i tillegg andre typer tjenestefolk som hjalp til, også løsarbeidere til sesongarbeid som innhøsting. På danske storgårder var det malkepiger som melket rekkene med ventende kyr morgen og kveld. 
I store husholdninger, for eksempel ved et hoff, kan det være et stort antall tjenestefolk med forskjellige oppgaver, ofte organisert i et omstendelig hierarki. I en del tilfeller vil et medlem av tjenerskapet bære en eller annen form for uniform. Eksempler på spesialiserte funksjoner husholdsarbeidere kan ha, er butler (hovmester), sjåfør, kokk, hushjelp og barnepike. 
Gradvis gikk man over til å si «hushjelp» i stedet for «tjenestepike» - til også hushjelpene forsvant fra arbeidsmarkedet. Enslige menn søkte ofte etter en husholderske, til også denne gruppen forsvant. I 1908 var det flere steder mangel på tjenestepiker, mens bare Kristiansund rapporterte mangel på husholdersker.På dansk betyr «tjener» oftest «servitør» eller «kelner».


== Se også ==
Husøkonom
Guvernante
Amme
Footman
Hovmester (maître d'hôtel)
Au pair
Hushjelp, hjemmehjelp, husmorvikar
Dagmamma
Kammertjener
Kusk
Gårdsgutt
Munnskjenk
Boy
Slave
Selskapsdame


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Domestic workers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Domestic worker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Oppslagsordet «tjenestefolk» i Den store danske - Gyldendals åbne encyklopædi
Oppslagsordet «Hushold» i Salmonsens konversationsleksikon (1921)
Oppslagsordet «Tjenesteforhold» i Salmonsens konversationsleksikon (1927)
Meat Is Murder

Meat Is Murder er det andre studioalbumet med den britiske gruppa The Smiths. Den kom på førsteplass på den britiske albumlista UK Albums Chart.


== Sporliste ==
«The Headmaster Ritual» (4:52)
«Rusholme Ruffians» (4:20)
«I Want the One I Can't Have» (3:14)
«What She Said» (2:42)
«That Joke Isn't Funny Anymore» (4:59)
«How Soon Is Now?» (6:46)
«Nowhere Fast» (2:37)
«Well I Wonder» (4:00)
«Barbarism Begins at Home» (6:57)
«Meat Is Murder» (6:06)


== Eksterne lenker ==
(en) Meat Is Murder på Discogs 
(en) Meat Is Murder på MusicBrainz 
(en) Meat Is Murder på Spotify 
(en) Meat Is Murder på AllMusic
The Queen is Dead

The Queen Is Dead er det tredje studioalbumet med den britiske gruppa The Smiths, og blir av mange sett på som deres beste album.
Albumet kom på åttendeplass da musikkbladet NME kåret tidenes beste album i 2003. Da Aftenposten Aften gjorde det samme i 2000 kom albumet på 40.-plass. På Rolling Stones liste over tidenes 500 beste album, kom The Queen Is Dead på 216.-plass. Albumet er kategorisert som en klassiker av musikkavisen Panorama.


== Omslaget ==
Omslaget er et bilde av den franske skuespilleren Alain Delon fra Alain Cavaliers film L'Insoumis fra 1964. I filmen spiller Delon en desertør fra den franske fremmedlegionen som skal kidnappe en kvinnelig advokat, men som ender med å redde henne i stedet, og blir skadet. Bildet er kornet og tonet med grønt. Delon ligger på ryggen med hendene en litt ovenfor brystet sitt. Han stirrer opp og munnen hans er halvåpen.


== Sporliste ==
«Take Me Back to Dear Old Blighty / The Queen Is Dead (medley)» (6:53)
«Frankly Mr. Shankly» (2:17)
«I Know It's Over» (5:48)
«Never Had No One Ever» (3:36)
«Cemetry Gates» (2:39)
«Bigmouth Strikes Again» (3:12)
«The Boy with the Thorn in His Side» (3:15)
«Vicar In a Tutu» (2:21)
«There Is a Light That Never Goes Out» (4:02)
«Some Girls Are Bigger Than Others» (3:14)


== Medvirkende ==
Morrissey – vokal
Johnny Marr – gitar, harmonium, strenge- og fløytearrangement
Andy Rourke – bass
Mike Joyce – trommer


=== Ekstra musikere ===
The Hated Salford Ensamble – orkestrering


=== Teknisk personale ===
Morrissey og Marr – produsenter
Stephen Street – lydtekniker (bortsett fra spor to)
John Porter – lydtekniker  (bortsett fra spor to)


== Eksterne lenker ==
(en) The Queen is Dead på Discogs 
(en) The Queen is Dead på MusicBrainz 
(en) The Queen is Dead på AllMusic
The World Won’t Listen

The World Won't Listen er et samlealbum av den britiske gruppa The Smiths, utgitt i 1987. Den samler singler og b-sider fra 1985 og 1986.


== Sporliste ==
«Panic»
«Ask»
«London»
«Bigmouth Strikes Again»
«Shakespeare's Sister»
«There Is a Light That Never Goes Out»
«Shoplifters of the World Unite»
«The Boy with the Thorn in His Side»
«Asleep»
«Unloveable»
«Half a Person»
«Stretch Out and Wait» (alternativ versjon)
«That Joke Isn't Funny Anymore»
«Oscillate Wildly»
«You Just Haven't Earned It Yet, Baby»
«Rubber Ring»


== Eksterne lenker ==
(en) The World Won't Listen på Discogs 
(en) The World Won't Listen på MusicBrainz 
(en) The World Won't Listen på Genius — sangtekster
Louder Than Bombs

For filmen med samme navn, se Louder Than Bombs (film).Louder Than Bombs er et samlealbum av den britiske gruppa The Smiths, utgitt i 1987. Den samler singler og b-sider fra 1985 og 1986, og ble først gitt ut i USA av Sire Records som det amerikanske motstykket til The World Won't Listen. Den ble så populær at bandets britiske plateselskap, Rough Trade, gav det ut i resten av verden. Noen av sporene er alternative innspillinger gjort med produsent og plateprater John Peel hos BBC.


== Sporliste ==
«Is It Really So Strange?» (John Peel)
«Sheila Take a Bow»
«Shoplifters of the World Unite»
«Sweet and Tender Hooligan» (John Peel)
«Half a Person»
«London»
«Panic»
«Girl Afraid»
«Shakespeare's Sister»
«William, It Was Really Nothing»
«You Just Haven't Earned It Yet, Baby» (alternativ mix)
«Heaven Knows I'm Miserable Now»
«Ask»
«Golden Lights»
«Oscillate Wildly»
«These Things Take Time»
«Rubber Ring»
«Back to the Old House»
«Hand in Glove»
«Stretch Out and Wait»
«Please Please Please Let Me Get What I Want»
«This Night Has Opened My Eyes» (John Peel)
«Unloveable»
«Asleep»


== Eksterne lenker ==
(en) Louder Than Bombs på Discogs 
(en) Louder Than Bombs på MusicBrainz 
(en) Louder Than Bombs på Spotify 
(en) Louder Than Bombs på AllMusic
Ulderico Carpegna

Ulderico Carpegna  (født 24. juni 1595 i Scavolino ved Ferrara i hertugdømmet Ferrara, død 24. januar 1679 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Gubbio. Han ble kreert til kardinal den 28. november 1633 av pave Urban VIII.
Han deltok som kardinalelektor ved pavevalgene i 1644 som valgte Innocens X til pave, i 1655 (Alexander VII), i 1667 (Klemens IX), 1669-1670 (Klemens X) og i 1676 (Innocens XI).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ulderico Carpegna ble født i Scavolino i en familie av romersk adelsslekt, knyttet til slekten Montefeltro. Han tok doktorgraden i kirkerett og sivilrett. Som prest ordinert under pave Gregor XVs pontifikat ble han abbed for Santa Maria di Mutino og medlem av kardinal Antonio Marcello Barberinis hoff.


=== Biskop ===
Han ble biskop av Gubbio i 1630, og bispeviet 7. oktober samme år. Bispevielsen ble foretatt i Pauluskapellet i Quirinalpalasset av kardinal Luigi Caetani, assistert av biskopene Antonio Ricciulli og Benedetto Landi.


=== Kardinal ===
Han ble utnevnt av pave Urban VIII til kardinalprest den 28. november 1633. Den 9. januar 1634 ble han gitt Sant'Anastasia al Palatino som tittelkirke. Senere fikk han tittelkirkene San Pietro in Vincoli og Santa Maria in Trastevere.
Han var biskop av Todi fra 1638, og fratrådte dette embedet i 1643. Ved pavevalget i 1643 ble han regnet som en av de papabile.
Han var camerlengo for et år fra 1648.


=== Bispevielse ===
Han ble bispeviet av Luigi Caetani, og ble kardinalbiskop av det suburbikare bispedømme Albano i 1666, av Frascati i 1671, og av  Porto og Santa-Rufina i 1675.Kardinal Carpegna støttet opp om barokkarkitekten Francesco Borromini og gav ham viktige oppdrag med ombygging og utvidelse av sitt palass ved Fontana di Trevi. Som et tegn på sin takknemlighet utpekte Borromini kardinalen til testamenteksekutor og tilgodeså ham med penger og med gjenstander av betydelig verdi,  tafor - som han skrev - den umåtelige gjeld han stod til ham.


=== Død ===
Kardinal Ulderico Carpegna døde i Roma.
Fondo Carpegna i Vatikanets hemmelige arkiv inneholder materiale knyttet til Ulderico Carpegna og til Gaspare Carpegna.


=== Episkopalgenealogi ===
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Stefano Durazzo

Stefano Durazzo (født 16. juni 1594 i Multedo ved Genova i Italia, død 11. juli 1667 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og senere erkebiskop av Genova.
Han ble kreert til kardinal den 28. november 1633 av pave Urban VIII.
Han var onkel til kardinal Marcello Durazzo (kreert 1686).


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531
Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
Pave Pius V (1504-1572) * 1556
Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (ca 1535-1600) *1566
Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (?-1618) *1588
Kardinal Michelangelo Tonti (1566-1622) *1608
Erkebiskop Ulpiano (Volpiano) Volpi (1559-1629) *1609
Kardinal Lorenzo Magalotti (1584-1637) *1628
Kardinal Stefano Durazzo (1594-1667) *1535


== Referanser ==


== Litteratur ==
A.Valenti Durazzo, "I Durazzo da schiavi a dogi della Repubblica di genova" (www.storiadurazzo.com) CHRA, Principauté de Monaco 2004;
G.A.Musso, "Il Cardinale Stefano Durazzo, Arcivescovo di Genova, Edizioni U.C.L.D., Genova 1959;
L.Leoncini "Da Tintoretto a Rubens. Capolavori della Collezione Durazzo". Skira, Milano 2004.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Frøen stasjon

Frøen stasjon er den første stasjonen Holmenkollbanen ikke deler med noen annen bane. Stasjonen ligger 59,7 meter over havet. Sognsvannsbanen hadde frem til 1993 også en stasjon ved Frøen. Denne lå litt nord for dagens Frøen stasjon. Det litt spesielle med denne stasjonen er at de to plattformene ligger et stykke fra hverandre. Frøens inngående plattform (mot sentrum) er den eneste på Oslos t-banenett som ikke har trappefri adgang.
Da Holmenkollbanen i perioden 1993–2010 hadde luftledning mens resten av nettet hadde fått strømskinne, skjedde skiftet mellom strømskinnedrift og luftledningsdrift ved Frøen. Frøen stasjon er, sammen med Steinerud og Borgen stasjoner, stoppested for Diakonhjemmet Sykehus.


== Eksterne lenker ==
(en) Frøen stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen
Butler (andre betydninger)

Butler har flere betydninger

Hushovmester
Tjener


== Steder ==
Butler County
Butler County (Alabama)
Butler County i Iowa
Butler County i Kansas
Butler County i Kentucky
Butler County i Missouri
Butler County i Nebraska
Butler County i Ohio
Butler County i Pennsylvania


== Navn ==
Butler, Arthur Gardiner, entomolog, som blant annet gav navn til blåvinge slekten Cacyreus, i 1898.
Steinerud stasjon

Steinerud stasjon er en av Holmenkollbanens stasjoner. Stasjonen ligger 75,6 meter over havet og åpnet i 1900, to år senere enn de andre stasjonene mellom Majorstuen stasjon og Holmenkollen (Besserud). Stasjonen var ment å betjene pasienter, besøkende og ansatte ved Diakonhjemmet sykehus, og stasjonen het frem til 1936 Diakonhjemmet. 
Etter hvert ble imidlertid veien fra stasjonen til sykehuset stengt, og Frøen stasjon ble foretrukket for avstigning til sykehuset. Stasjonen ble dermed omdøpt til Steinerud, som var navnet på gården der sykehuset ligger i dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinerud stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen
Gaustad stasjon

Gaustad stasjon er en av Holmenkollbanens stasjoner. Det er den nærmeste t-banestasjonen til Gaustad sykehus og det nye Rikshospitalet. Stasjonen ligger ved Holmenkollbanens krappeste kurve.
I 1916, da Holmenkollbanen ble forlenget til Frognerseteren (Tryvannsbanen), fikk stasjonen leskur som ble tegnet av arkitekt Erik Glosimodt, som tegnet en rekke av bygningene på Holmenkollbanen. I 2002 ble stasjonsbygningen restaurert. 
Sommeren 2011 startet Statens vegvesen å bygge gang- og sykkelvei under Slemdalsveien og Holmenkollbanen. Stasjonen ble derfor stengt. Det ble istedet midlertidig buss på strekningen Gaustad - Frøen - Majorstuen. 15. februar 2012 åpnet på nytt platformen i retning Frognerseteren, mens platformen i retning sentrum åpnet igjen 8. august 2012.
Stasjonen ligger rett sør for Ring 3 og er dermed teknisk sett ikke på Gaustad, men helt nord på Vinderen.


== Eksterne lenker ==
(en) Gaustad stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen
Ris stasjon

Ris stasjon er en av Holmenkollbanens stasjoner. Navnet ble tidligere skrevet Riis.
Stasjonen ligger 121,3 meter over havet. Ris kirke ligger rett sør for stasjonen.


== Eksterne lenker ==
(en) Ris stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen
Slemdal stasjon

Slemdal stasjon er en av Holmenkollbanens stasjoner, og ligger på Slemdal. Stasjonen ligger 144,6 meter over havet. I starten av Holmenkollbanens historie var dette banens endestasjon, senere ble det enkeltsporet til Holmenkollen (Besserud), før de til slutt utvidet med dobbeltspor helt opp.
Den gamle stasjonsbygningen som lå på Slemdal var tegnet av arkitekt Paul Due, som også tegnet Holmenkollen stasjon (nåværende Besserud). Stasjonene ble reist i maskinlaftet tømmer og levert av Strømmen Trævarefabrik, som var storprodusent av bl. a villaer i denne «sveitserstilen». I de første årene etter åpningen av banen til Slemdal holdt administrasjonen av Holmenkollbanen til her, før de flyttet til en sidebygning av vognhallen på Majorstuen i 1907, og deretter til Vinderen i 1914.
Stasjonsbygningen ble demontert i 1978. Bygningen ble senere gjenoppført på Vinterbro, hvor det var tenkt at det skulle ligge et kjørende forstadsbanemuseum, men prosjektet fikk seg en knekk da kjøreledningen ble stjålet, og anlegget er truet av ny E18.
Det ble oppført et venteskur på stasjonen i 1930–40. Ruter er usikre på hvem arkitekten var, men tror det var Kristofer Lange.


== Galleri ==


== Eksterne lenker ==
(en) Slemdal stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen
Gråkammen stasjon

Gråkammen stasjon er en av Holmenkollbanens stasjoner. Stasjonen ligger 170,1 meter over havet og er blant annet nabo til Hemingbanen og Heming Tennis. Stasjonen ble åpnet 31. mai 1898, da banen gikk til Besserud. I 1916, da Holmenkolbanen ble forlenget til Frognerseteren (Tryvannsbanen), fikk stasjonen leskur som ble tegnet av arkitekt Erik Glosimodt, som tegnet en rekke av bygningene på Holmenkollbanen. I 2002 og 2010 ble stasjonen restaurert.


== Eksterne lenker ==
Tidslinje for Holmenkollbanen.
Holmenkollbanens stasjoner
Byantikvarens verneplan for Holmenkollbanen