jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian Ringnes

Christian Ringnes (født 3. mars 1954 i Oslo) er en norsk forretningsmann og kunstsamler.
Ringnes deltok i den andre sesongen til Maskorama, og ble i andre episode avslørt som figuren «Heldiggrisen» etter å ha sunget sangen Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polkadot Bikini.


== Bakgrunn ==
Christian Ringnes' slekt stammer fra gården Ringnes ved Krøderen. Han er sønn av Christian Ringnes senior og oldebarn av forretningsmannen og kunstmesenen Ellef Ringnes, som sammen med broren Amund startet Ringnes Bryggeri i 1877. Christian Ringnes senior solgte bryggeriet ut av familien, og bryggeriet er nå i danske hender. Familienavnet kommer fra Krødsherad hvor familiegården Ringnes gård etter sigende har vært i familiens eie i 500 år. 
Ringnes vokste opp i Halvdan Svartes gate på Frogner. Familien flyttet til Vinderen da han var åtte år og han gikk på Vinderen skole og senere Ris gymnas. Han avtjente verneplikt som befal i Hærens sanitet i Nord-Norge. Christian Ringnes junior er utdannet siviløkonom fra Université de Lausanne i Sveits og MBA ved Harvard Business School i USA. Han har siden 1984 vært en aktiv eiendomsinvestor og er i dag største eier og administrerende direktør i eiendomsselskapene Eiendomsspar og Victoria Eiendom. I 2001 kjøpte Ringnes den forfalne Ekebergrestauranten i Ekebergskråninga i Oslo, pusset den opp og åpnet restauranten på nytt påska 2005. I 2003 åpnet han i Oslo sentrum også verdens eneste miniflaskemuseum. 
Markedsføringsforeningen i Oslo utnevnte Christian Ringnes til «Oslo-ambassadør» for hans innsats for å fremme Oslo som by og reisemål. Andre Oslo-ambassadører har vært Grete Waitz, Wenche Myhre og Frode Kyvåg. I 2005 ble han tildelt æresprisen «Bypatrioten» av Oslo Byes Vel. 


== Kunstsamler ==
Ringnes har en av Norges største private kunstsamlinger. Samlingen inneholder bla. skulpturer av Auguste Rodin, Richard Hudson, Fernando Botero, Salvador Dalí, Dyre Vaa og Marc Quinn. Han har gitt Oslo kommune 300 millioner kroner til opparbeidelse og drift av skulptur- og kulturminneparken Ekebergparken i Oslo, som åpnet i 2013. Tidligere har han blant annet gitt byen «Påfuglfontenen» ved Nationaltheatret stasjon og «Kate Moss» i Operapassasjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju i Dagbladet 2003 om miniflaskemuseet
Christian Ringnes' styreverv
Egenpresentasjon i Småflaskemuseet i Oslo
Potenza (provins)

Provinsen Potenza (italiensk: Provincia di Potenza) er en provins i regionen Basilicata i sørlige Italia. Potenza er provinsens hovedstad.
Provinsen her et areal på 6 545 km² og en befolkning på 381 988 (2012). Det er 100 comuni (entall: comune) i provinsen.


== Geografi ==
Provinsen Potenza grenser:

i nord mot Puglia (provinsene Foggia og Bari)
i øst mot provinsen Matera,
i sør mot Calabria (provinsen Cosenza),
i vest mot Campania (proinsene Salerno og Avellino) og
i vest en kort strekning mot Tyrrenerhavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Potenza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Potenza – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Provinsen Palermo

Provinsen Palermo (italiensk: provincia di Palermo; siciliansk: pruvincia di Palermu) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Palermo var provinsens hovedstad.
Provinsen hadde 82 kommuner, 1 249 533 innbyggere (24,9 % av befolkningen på Sicilia) og 4 992 km² (19,4 % av Sicilias areal). Arealet var 5 009 km².
Provinsen Palermo ble 1. januar 2017 erstattet av Storbyområdet Palermo.


== Geografi ==
Provinsen Palermo grenset:

i nord mot Tyrrenerhavet,
i øst mot provinsene Messina og Enna,
i sør mot provinsene Caltanissetta og Agrigento,
i vest mot provinsen Trapani.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Palermo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Palermo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Agrigento (provins)

Provinsen Agrigento (italiensk: Provincia di Agrigento; siciliansk: Pruvincia di Girgenti) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Agrigento var provinsens hovedstad. Den hadde et areal på 3 041,90 km² og en befolkning på 474 493 innbyggere. Det var 43 kommuner.
Provinsen ble i 2015 erstattet av Agrigento frie kommunale konsortium som dekker samme området som provinsen gjorde.


== Geografi ==

Provinsen Agrigento grenset:

i nord mot provinsen Palermo,
i nordøst mot provinsen Caltanissetta,
i sør mot Middelhavet og
i vest mot provinsen Trapani


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Province of Agrigento – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Agrigento – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Caltanissetta (provins)

Provinsen Caltanissetta (italiensk: Provincia di Caltanissetta; siciliansk: Pruvincia di Nissa) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Caltanissetta var provinsens hovedstad.
Per 2010 var det 271 729 innbyggere og et areal på 2 128 km².Provinsen ble i 2015 erstattet av Caltanissetta frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde. 


== Geografi ==
Provinsen Caltanissetta grenset:

i nord mot provinsene Palermo og Enna,
i øst mot provinsene Catania og Ragusa,
i sør mot Middelhavet og
i vest mot provinsen Agrigento.


== Kommuner ==
Gela
Caltanissetta
Niscemi
San Cataldo
Mussomeli
Riesi
Mazzarino
Sommatino
Vallelunga Pratameno
Marianopoli
Santa Caterina Villarmosa
Delia
Montedoro
Villalba
Serradifalco
Butera
Acquaviva Platani
Campofranco
Sutera
Milena
Resuttano
Bompensiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Caltanissetta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Caltanissetta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Om provinsen, bilder, historie, gastronomi, lokale produkter etc
Provinsen Catania

Provinsen Catania (italiensk: Provincia di Catania; siciliansk: Pruvincia di Catania) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Catania var provinsens hovedstad.
Den hadde et areal på 3 574 km² og en befolkning på 1,1 millioner innbyggere (1 081 915 i 2008). Det var 58 kommuner i provinsen.Provinsen ble 1. januar 2017 erstattet av Storbyområdet Catania


== Geografi ==

Provinsen Catania grenset:

i nord mot provinsen Messina,
i øst mot det joniske hav,
i sør mot provinsene Siracusa og Ragusa og
i vest mot provinsene Caltanissetta og Enna.Vulkanen Etna ligger i provinsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Metropolitan city of Catania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Catania – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Enna (provins)

Provinsen Enna (italiensk: Provincia di Enna; siciliansk: Pruvincia di Enna) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Enna var provinsens hovedstad. Provinsen hadde et areal på 2 562 km² og 177 200 innbyggere ved folketellingen i 2001. Det var 20 kommuner.Provinsen ble i 2015 erstattet av Enna frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde. 


== Geografi ==

Provinsen Enna var den eneste provins på Sicilia som ikke grenset mot havet. Provinsen grenset:

i nord mot provinsen Messina,
i øst og syd mot provinsen Catania,
i sør og vest mot provinsen Caltanissetta og
i vest mot provinsen Palermo.Provinshovedstaden Enna (29 072 innbyggere) og Piazza Armerina (21 040 innbyggere) var de to største kommunene. Like utenfor Piazza Armerina ligger villa del Casale med romerske mosaikker som står på listen over verdensarven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Provinsens nettsted
Om provinsen, bilder, historie, grastronomi, lokale produkter etc
Ragusa (provins)

Provinsen Ragusa (italiensk: Provincia di Ragusa; siciliansk: Pruvincia 'i Rausa) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Ragusa var provinsens hovedstad. Den hadde et areal på 1 614 km² og en befolkning på 295 264 (2001). Det var tolv kommuner.Provinsen ble i 2015 erstattet av Ragusa frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde. 


== Geografi ==
Provinsen Ragusa grenset:

i nord mot provinsen Catania,
i øst mot provinsen Siracusa,
i søør mot Middelhavet og
i nordvest mot provinsen Caltanissetta.


== Kommuner ==
Ragusa
Modica
Vittoria
Santa Camerina Croce
Comiso
Scicli
Acate
Ispica
Chiaramonte Gulfi
Pozzallo
Monterosso Almo
Giarratana


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Ragusa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Ragusa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Provinsen Ragusa
Westerscheldetunnelen

Westerscheldetunnelen er en 6 600 meter lang og 4,3 meter høy tunnel under elven Westerschelde i den nederlandske provinsen Zeeland. I sørenden stiger den 4,5 % fordelt over 1 200 meter. Den forbinder Ellewoutsdijk på Zuid-Beveland med Terneuzen i Zeeuws-Vlaanderen. Veien gjennom tunnelen er bomvei, i Borssele ligger bomstasjonen for begge retninger. 
Westerscheldetunnelen er Nederlands lengste veitunnel. Tunnelen drives av «NV Westerscheldetunnel». 95,4 % av dette selskapet eies av den nederlandske stat og 4,6 % av provinsen Zeeland. Tunnelen ble åpnet 14. mars 2003, dette førte til at to bilferger (Vlissingen – Breskens og Kruiningen – Perkpolder) ble nedlagt.
Westerscheldetunnelen er boret, den har to løp. I hvert løp er det to filer, men ingen veiskulder. Løpene er koblet sammen med mellomrom på 250 meter. Vanligvis er dørene låst, ved en nødsituasjon åpnes de automatisk og den venstre filen i det andre løpet blir stengt for trafikk slik at det er trygt å flykte fra den ene tunnelen til den andre.
Det tok to år å bygge tunnelen, geologiske forhold gjorde boringen vanskelig. Dette gjaldt først og fremst stykket under den 30 meter dype skipsrennen «Pas van Terneuzen». Den totale dybden er der 60 meter under vannspeilet, alle tunnel-elementene må tåle et trykk på 6,5 bar. Dette er den dypeste, maskinborede tunnelen i verden.
Fotgjengere og syklister kan ikke bruke tunnelen, for disse er det satt opp en busstjeneste gjennom tunnelen. Tjenesten drives av Connexxion. Syklister kan stige på ved bomstasjonen og reise derfra til Terneuzens buss-stasjon.


== Eksterne lenker ==
Lov om Westerscheldetunnelen fra www.wetten.nl (nederlandsk)
Trapani (provins)

Provinsen Trapani (italiensk: Provincia di Trapani, siciliansk: Pruvincia di Tràpani) var en provins i regionen Sicilia i Italia. Trapani var provinsens hovedstad. Den hadde et areal på 2 460 km² og en befolkning på 436 150 (2013). Det var 24 kommuner.
Trapani utgjør den vestlige delen av øya. Sør for provinshovedstaden er det store områder som brukes til utvinning av sjøsalt, en viktig industri i området. Andre byer i provinsen er Erice og Marsala.
Det finnes mange interessante fortidsminnesmerker i denne provinsen, for eksempel Mozia, Segesta og Selinunte.
Det var 425 121 innbyggere ved folketellingen i 2001.
Provinsen ble i 2015 erstattet av Trapani frie kommunale konsortium, som dekker samme området som provinsen gjorde. 


== Geografi ==

Provinsen Trapani grenset:

i øst mot provinsene Palermo og Agrigento og
i sør, vest og nord mot Middelhavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Trapani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Trapani – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Provinsen nettsted
Om provinsen, bilder, historie, gastronomi, lokale produkter etc
Johanniter-Unfall-Hilfe

Johanniter-Unfall-Hilfe e.V (JUH) er en tysk frivillig evangelisk hjelpeorganisasjon som ble opprettet etter initiativ fra den tyske Johanniter-ordenen. Bakgrunnen for opprettelsen i januar 1952 i Hannover var et stadig stigende antall trafikkulykker på tyske veier.
JUH er organisert i ni delstatsforbund som til sammen omfatter mer enn 200 lokallag, og sysselsetter i dag ca. 21 000 frivillige og 8900 ansatte medarbeidere og støttes økonomisk av mer enn 1,4 millioner mennesker.
President siden 2002 er General a. D. Hans-Peter von Kirchbach.
Nyttårskonserten

Nyttårskonserten til wienerfilharmonikerne, der man i all hovedsak fremfører verker fra Straussdynastiet, ble første gang arrangert 31. desember 1939. Fra og med 1. januar 1941 er den blitt avholdt første nyttårsdag. 
Siden 1959 er nyttårskonserten blitt direkteoverført på TV over hele verden gjennom Eurovision, og fra 1969 i farger. Konserten blir også overført på radio en rekke steder. 
Hvert år overføres konserten til over 90 land.


== Dirigenter ==
Willi Boskovsky, som dirigerte konserten fra 1955 til 1979, er den som har dirigert konserten flest ganger. I 2006, 2012 og 2016 ble konserten ledet av den latviske dirigenten Mariss Jansons, tidligere dirigent for Oslo Filharmoniske Orkester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nyttårskonsertens historie (på tysk)
John Travolta

John Joseph Travolta (født 18. februar 1954 i Englewood i New Jersey) er en amerikansk skuespiller. 
Travolta ble kjent som Vinnie Barbarino i TV-serien Welcome Back, Kotter på 1970-tallet. Han fikk et gjennombrudd i filmen Saturday Night Fever i 1977, med Oscar-nominasjon for beste hovedrolle. Det virkelige store gjennombruddet kom med hovedrollen i filmen Grease året etter, der han spilte sammen med Olivia Newton-John. Etter dette medvirket han i flere filmer som fikk liten oppmerksomhet, inntil han med filmen Pulp Fiction gjorde suksess på ny og fikk en ny Oscar-nominasjon. Han har senere fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Privatliv ==
Travolta giftet seg med skuespillerinnen Kelly Preston i 1991, og var gift med henne til hun døde i 2020. De har datteren Ella Bleu (født 2000) og Benjamin født 2010; deres sønn Jett (født 1992) døde 2. januar 2009  i en alder av 16, av et anfall under en familieferie.
 Han led en sykdom kalt Kawasakis sykdom som kan resultere i varierte smertefulle bivirkninger som anfall og i noen tilfeller hjerteproblemer.John Travolta er medlem av scientologikirken. Sammen med skuespillerkollega Tom Cruise er han bevegelsens fremste kjendismedlem. I 2000 spilte han dessuten i Battlefield Earth, en kritikerslaktet science fiction-film basert på en roman av L. Ron Hubbard, scientologikirkens grunnlegger.
Travolta er utdannet pilot og eier fem fly, deriblant en Boeing 707-138 som har Qantas maling og merking da han er en goodwillambassadør for flyselskapet. Flyet bærer navnet Jett Clipper Ella og er oppkalt etter hans barn og Pan American World Airways som brukte Clipper i sine flynavn.


== Filmografi ==
1975 – Djevelens regn
1976 – Carrie
1977 – Saturday Night Fever
1978 – Moment By Moment
1978 – Grease
1980 – Urban Cowboy
1981 – Blow Out
1982 – Staying Alive (oppfølger til Saturday Night Fever)
1983 – Two of a Kind
1985 – Perfect
1989 – Se, han snakker!
1990 – Se, hun snakker også
1991 – Shout
1993 – Se, hvem som snakker nå
1994 – Pulp Fiction
1995 – Get Shorty
1995 – White Man's Burden
1996 – Phenomenon
1996 – Michael
1997 – Face/Off
1998 – A Civil Action
1998 – Den tynne røde linjen
1999 – Generalens datter
2000 – Battlefield Earth
2001 – Domestic Disturbance
2001 – Swordfish
2003 – Basic
2004 – Ladder 49
2004 – A Love Song for Bobby Long
2005 – The Punisher
2005 – Be Cool
2006 – Lonely Hearts
2007 – Wild Hogs
2007 – Hairspray
2008 – Bolt
2009 – Metro 123 kapret
2010 – From Paris with Love
2012 – Savages
2013 – Killing Season


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) John Travolta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Travolta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Travolta på Internet Movie Database 
(sv) John Travolta i Svensk Filmdatabas 
(da) John Travolta på Filmdatabasen 
(da) John Travolta på Scope 
(fr) John Travolta på Allociné 
(en) John Travolta på AllMovie 
(en) John Travolta hos Turner Classic Movies 
(en) John Travolta hos Rotten Tomatoes 
(en) John Travolta hos The Movie Database 
(en) John Travolta hos Internet Broadway Database
Bergliot Ibsen

Bergliot Ibsen (født 16. juni 1869 som Bergliot Bjørnson, død 2. februar 1953) var datter av Bjørnstjerne Bjørnson og hans hustru Karoline, og giftet seg 11. oktober 1892 med Henrik Ibsens sønn Sigurd Ibsen, som senere ble Norges statsminister i Stockholm.
Hun var nest yngst i en søskenflokk på fem. Hun var født i Christiania, og vokste opp i Italia, på Aulestad (1875–1882) og i Paris (1882–1887). I Paris begynte hun å ta sangtimer, og vendte etter 1887 også tilbake til Paris for videre sangundervisning. Hun debuterte i Paris i 1888, og sang gjerne Halfdan Kjerulfs og Edvard Griegs melodier til blant annet farens dikt. Gjennom 1890-årene hadde hun konsertturnéer både i Norge og Danmark, gjerne sammen med sin far, som da leste oversettelser av Victor Hugos Århundredernes legende. Etter århundreskiftet opptrådte hun nesten utelukkende i veldedige sammenhenger.
Mens hun i årene 1942–45 oppholdt seg i Syd-Tirol, begynte hun arbeidet med memoarboken De tre, hvor hun skildrer sine svigerforeldre og sin ektemann, og deres innbyrdes forhold. Boken ble utgitt i 1948 og gjenutgitt i 1964.
I 1932 mottok hun den danske medaljen Ingenio et arti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bergliot Ibsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Transleithania

Transleithania (latin for «på den andre siden av elven Leitha», tysk Transleithanien) var etter det østerriksk-ungarske Ausgleich (kompromisset) i 1867 en omgangsspråklig betegnelse i Wien for Den hellige ungarske Stefanskrones land, altså kongeriket Ungarn (inkludert Transilvania som ikke lenger hadde noen autonomi) og de halvautonome kongerikene Kroatia-Slavonia og Fiume som hørte til Ungarn. Begrepet Transleithania stod i motsetning til Cisleithania, som betegnet den østerrikske delen av dobbeltmonarkiet.
Idrettslaget Stålkameratene

Idrettslaget Stålkameratene, tidligere Mo Arbeideridrettslag, er et idrettslag i Mo i Rana. Klubben driver i 2021 med aktiviteter som fotball, judo, friidrett, ski og futsal, samt en egen gruppe for trim. I tillegg står idrettslaget bak en rekke arrangementer, deriblant Blåvegenløpet. Stålkameratene eier sin egen oppvarmede fotballhall, "Stålhallen", med internasjonale mål for fotball. Judo har sine aktiviteter i Stålbrakka, mens friidrettsmiljøet benytter seg av gamle Sagbakken Stadion i sommerhalvåret.
Laget ble stiftet 11. januar 1935 som Mo Arbeideridrettslag, men byttet 28. april 1946 navn til IL Stålkameratene. Dette var like før byen den 10. juli 1946 hadde blitt utpekt av Stortinget som sted for det nye industriforetaket Norsk Jernverk.


== Fotball ==

Hjemmebanen til fotballgruppa er Stålhallen, som ble ferdigstilt 2020. Da fotball Nord-Norge ble samlet, (Finnmark kom senere) for første gang i 1967. 3. div. Nordland og Troms avd. 9 og 10. var Stålkam med. Det skjedde etter 2. kvalikkamper høsten 1966.  Den første  mot Lyngen IL på Polleidet i Nord-Troms, endte med tap 0-2, og returkampen heime på Sagbakken ble det seier 3-0.
Laget spilte i allnorsk 1. div. i sesongene 1995 og 1996. 
Stålkameratene spiller, etter å ha rykket ned fra 3. divisjon, i de lavere ligaer i det norske seriesystemet. 


=== Tabell ===


== Ski ==
Laget har siden 1979 arrangert det rundt 45 kilometer lange Blåvegenløpet på ski. Turrennet er et av Nord-Norges største, og går fra riksgrensen ved Umbukta (ved E12) til Brennåsen, litt øst for Mo i Rana. Deltagerne i konkurranseklassene og en klasse for trim går fra Umbukta, mens trimløpere går fra Raudvatnet, 22 km. Fra og med 2013 er det også mulig for mosjonsløpere å stille til start fra Utsikten øverst i Ildgrublia.


== Kjente medlemmer ==
Simon Slåttvik (1917–2001), kombinert med VM-bronse
Ole Bernt Skarstein (født 1945), flere norgesmesterskap i 100 meter
Martin Bjørnbak (født 1992], lagkaptein for Molde FK  som spilte for Stålkameratene fram til 2011.
Trond Jøran Pedersen (født 1958), skihopper og senere trener for hopplandslaget
Robin Pedersen (født 1996), skihopper
Frida Anny Maria Westman (født 2001), skihopper
Bjørn Frithjof Selfors (født 1937), markedsansvarlig, supporter og ildsjel. Innehaver av Kongens Fortjenstmedalje for sin utrettelige innsats i lokalsamfunnet.


== Litteratur ==
Stålkameratene (1985). I.L. Stålkameratene 50 år: jubileumsbok 1935-1985. [Mo i Rana]: I.L. Stålkameratene. ISBN 8299127106. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stålkameratene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stålkameratene Fotball
Dylan Moran

Dylan William Moran (født 3. november 1971) er en irsk stand-up-komiker, skuespiller og skribent. Moran har vunnet mange priser og opptrådt på mange kjente festivaler med sine show.


== Biografi ==
Moran ble født og oppvokst i byen Navan i Meath, Irland. Der sluttet han på skolen som sekstenåring og tilbrakte de neste fire årene som mislykket poet. Som 20-åring overvar han en forestilling med irske komikere (deriblant Ardal O'Hanlon) på «The Comedy Cellar» i Dublin, og bestemte seg for å satse på denne grenen. I 1993 vant han Channel 4 sin «So You Think You Are Funny»-pris under Edinburgh Festivalen, og i 1996 ble han den yngste som noen gang har vunnet «The Perrier Award» (i en alder av 24) på samme festival. I 1997 dro han på sin første turné i Storbritannia med showet Gurgling For Money.Mens han fortsatte som standup-komiker, fikk han en av hovedrollene i BBC-serien How Do You Want Me? i 1998. Serien varte bare to sesonger, men i 1999 fikk han en mindre rolle i filmen Notting Hill. Men sitt store skuespillergjennombrudd kom først med den BAFTA-vinnende serien Ei selsom sjappe (Black Books), en serie han selv skapte sammen med Graham Linehan. Første sesong ble sendt i 2000 på Channel 4, og Moran avsluttet selv serien etter den tredje sesongen som ble sendt 2004. Samme år spilte han rollen som David i den romantiske zombiekomedien Shaun of the Dead.


== Privat ==
Dylan Moran bor for tiden i Edinburgh med kone og to barn, og er kjent for å være veldig tilbakeholden med opplysninger om sitt personlige liv.


== Filmografi ==


=== Film ===
1999: Notting Hill – Rufus the Thief
2003: The Actors – Tom Quirk
2004: Shaun of the Dead – David
2005: Den nakne sannheten om Tristram Shandy, gentleman (A Cock and Bull Story) – Dr. Slop
2006: Tell It to the Fishes – Finn
2007: Løp, tjukkas, løp! (Run, Fat Boy, Run) – Gordon
2008: A Film with Me in It – Pierce
2011: The Other Bride (The Decoy Bride) – Charley
2012: Good Vibrations – Pat
2014: Calvary: Golgata (Calvary) – Michael Fitzgerald


=== Fjernsyn ===
1998–1999: How Do You Want Me? – Ian Lyons
2000–2004: Ei selsom sjappe (Black Books) – Bernard Black
2012: Little Crackers – Father
2017: Uncle – Marsh


=== Stand-up-utgivelser ===
2004: Monster – Live
2006: Like, Totally... Dylan Moran Live
2009: What It Is – Live
2010: Aim Low: The Best of Dylan Moran
2011: Yeah, Yeah – Live in London
2015: Off the Hook


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dylan Moran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dylan Moran – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dylan Moran på Internet Movie Database 
(sv) Dylan Moran i Svensk Filmdatabas 
(da) Dylan Moran på Scope 
(fr) Dylan Moran på Allociné 
(en) Dylan Moran på AllMovie 
(en) Dylan Moran hos The Movie Database 
(en) Dylan Moran på Discogs 
(en) Dylan Moran på MusicBrainz 
(en) Dylan Moran på Spotify 
(en) Dylan Moran på Songkick