jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Special Branch

Special Branch er i Storbritannia, Irland og i mange samveldenasjoner en gren av politiet som håndterer saker som berører den nasjonale sikkerhet. Arbeidet består fremst i å samle etterretningsmateriale og analysere dette for å beskytte allmennheten og / eller staten mot sikkerhetstrusler som terrorisme, separatisme og forskjellige former for politisk ekstremisme, samt å overvåke personer og organisasjoner knyttet til slike trusselbilder.
Den første enheten med et slik navn var Special Irish Branch, en avdeling av Metropolitan Police Service i London som ble opprettet i mars 1883 for å motarbeide Irish Republican Brotherhood. Referansen til irer ble senere fjernet da oppgavene ble utvidet til å gjelde også andre trusler.


== Storbritannia ==
Hver regional britisk politistyrke har en egen Special Branch. Disse avdelingene arbeider tett opp mot hverandre og mot den sivile etterretningstjenesten MI5. 
Tjenestemenn som er knyttet til Special Branch bruker betegnelsen Detective foran sin grad, selv som de ikke er knyttet til Criminal Investigation Department. 
Utover overvåking og etterretningsvirksomhet har Special Branch også ansvar for sikkerheten til viktige personer (unntatt de kongelige, som har en egen sikkerhetsstyrke). I henhold til Terrorism Act 2000 har de også hovedansvaret i sikkerhetsavdelingene på flyplasser og i havner.
Langt den største er Specialist Operations department i Metropolitan Police, også kjent som SO12. Det ble i september 2005 annonsert at SO12 skal slås sammen med styrkens antiterror-enhet til den nye avdelingen Counter Terrorism Command.


== Irland ==
Garda Síochána har lenge hatt en avdeling kalt Special Branch, som nå har skiftet navn til Special Detective Unit.


== Hongkong ==
Royal Hong Kong Police Force hadde en Special Branch frem til 1995. Den ble da oppløst i forbindelse med at kolonien skulle overføres til Folkerepublikken Kina i 1997.


== India ==
De statlige politistyrkene i India har hver sin Special Branch. Disse avdelingene arbeider med saker som berører den nasjonale sikkerhet. Alvorlige saker som kontraspionasje håndteres av Intelligence Bureau, den indre etterretningstjenesten. De to organisasjonene arbeider svært tett sammen. 
Den indiske Special Branch har ved mange anledninger blitt beskyldt for å overvåke regjeringens politiske motstandere.
Punakha

Punakha (eller Punaka) er et av de tyve dzongkhag (fylkene) i Bhutan. 
Fylkeshovedstaden med samme navn var tidligere landets hovedstad. Punakhas Dzong, det administrative og religiøse senteret i fylket er Je Khenpos vinterresidens. Siden ca. 1680 har tempelet også vært hvilested for levningene etter Shabdrung Ngawang Namgyal, landets grunnlegger. Kroningen av kong Ugyen Wangchuck i 1907 skjedde også her. Dzongen var også kongens vinterresidens fram til 1955. 
Punakha grenser i vest til Thimpu, i nord til Gasa, og i øst til Wangdue Phodrang dzongkhag. Gasa dzongkhag var inntil 1992 en del av Punakha. 
Det meste av bebyggelsen er samlet langs de to elvene Pho-chhu og Mo-chhu. 

Punakha
		
		
		
		
		


== Gewog ==
Punakha består av ni underdistikt, kalt gewogs:

Chhubu Gewog
Dzomo Gewog
Goenshari Gewog
Guma Gewog
Kabjisa Gewog
Lingmukha Gewog
Shenga Bjime Gewog
Talo Gewog
Toewang Gewog


== Eksterne lenker ==
Bhutan Portal
Breheimsenteret

Breheimsenteret er et nasjonalt informasjonssenter for Jostedalsbreen nasjonalpark i Jostedal i Luster kommune i Sogn og Fjordane fylke. Nigardsbreen, som ligger like ved siden av Breheimsenteret, er den lettest tilgjengelige av brearmene som kommer fra Jostedalsbreen. I Breheimsenteret kan en besøke senterets museum og kafeteria. Senteret er åpent for publikum i perioden 1. mai til 1. oktober.
Breheimsenteret brant ned til grunnen 28. juli 2011. Det ble bygd opp igjen og åpnet på nytt våren 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Breheimsenteret Arkivert 22. mai 2014 hos Wayback Machine.
Police authority

En Police Authority er betegnelsen på britiske organer som fører kontroll med politiet for å sikre kvaliteten på politiarbeidet, både i forhold til effektivitet og sikring mot overgrep mot borgerne. Den enkelte deler av Storbritannia har noe forskjellige ordninger for sine Police Authorities. 


== England og Wales ==
I England og Wales består myndigheten av en komité med representanter som blir utpekt av lokale myndigheter (normalt ni), uavhengige medlemmer (normalt fem) og magistrater (normalt tre). Det største avviket fra normalsammensetningen er Metropolitan Police Authority, som har 23 medlemmer hvorav tolv er medlem av London Assembly. 


== Nord-Irland ==
Police Service of Northern Ireland kontrolleres av Northern Ireland Policing Board, som har nitten medlemmer. Ti av dem er medlemmer av Northern Ireland Assembly, og de resterende ni er uavhengige.


== Skottland ==
I Skottland fungerer regionsmyndighetene som Police Authority. I to tilfeller, Fife og Dumfries and Galloway, dekker politistyrken kun en region; i resten av Skottland har regionene som har felles politistyrke gått sammen om å oppnevne utvalg.


== Eksterne lenker ==
Association of Police Authorities
Samdrup Jongkhar

Samdrup Jongkhar er et av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan. Fylket ligger i det subtropiske lavlandet i sørøst (200 til 3500 moh), og fylkeshovedstaden med samme navn regnes som regionalt handelssenter også for de fire omkringliggende fylkene Zhemgang, Mongar, Pemagatshel og Trashigang. 


== Gewog ==
Samdrup Jongkhar består av ti underdistrikt eller gewogs:

Bakuli Gewog
Dalim and Samrang Gewog
Dechhenling Gewog
Gomdar Gewog
Hastinapur Gewog
Lauri Gewog
Martshala Gewog
Norbugang Gewog
Orong Gewog
Serthi gewog


== Eksterne lenker ==
 Samdrup Jongkhar hos Wikivoyage

Samdrup Jongkhar Dzongkhag
Offisiell basisinformasjon
Germaine Greer

Germaine Greer (født 29. januar 1939) er australsk forfatter og professor emerita i engelsk og moderne litteratur ved Universitetet i Warwick i England. Hun er særlig kjent for sitt radikalfeministiske engasjement.
Blant hennes mest populære verker er Den kvinnelige evnukk (The female eunuch 1969, norsk oversettelse 1972). Den regnes av enkelte som startskuddet for vestlig feminismes andre bølge. Greer ser målet med feminismen å være kvinnefrigjøring, forstått som en kamp for kvinner å være seg selv og definere sine egne behov. Dette er ikke det samme som likestilling, som i Greers oppfatning kun kan tilby kvinner et liv som vanlige, ufri menn.Germaine Greer er også kjent som en kritiker av transpersoner, og fikk mye oppmerksomhet da hun gikk offentlig ut mot ansettelsen av en transkvinne, fysikeren Rachael Padman, ved University of Cambridge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(en) Om Greer på Universitetet i Warwicks sider
(en) Om Greer på Universitetet i Melbournes sider


== Eksterne lenker ==
(en) Germaine Greer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Germaine Greer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Germaine Greer på Internet Movie Database 
(sv) Germaine Greer i Svensk Filmdatabas 
(fr) Germaine Greer på Allociné 
(en) Germaine Greer på AllMovie 
(en) Germaine Greer hos The Movie Database 
(en) Germaine Greer på Discogs 
(en) Germaine Greer på MusicBrainz
Bloc Party

Bloc Party er et britisk art-rock/post-punk-band som ble etablert i 1999 av Russell Lissack og Kele Okereke. Tidligere har bandet hatt navnene Superheroes of BMX, The Angel Range, Diet og Union, men i september 2003 falt valget på Bloc Party. Dette er en ordlek med det et engelske uttrykket «block party», som er en slags uformell nabolagsfestival der man ofte leide et lokalt band for underholdning. Bandet har sagt at navnet ikke er ment som en allusjon til Østblokken, eller det kanadiske politiske partiet Bloc Québécois. Bandet har kuttet ut k-en kun av estetiske grunner.


== Medlemmer ==
Kele Okereke – vokal, rytmegitar, sampler, elektrisk piano (1999– )
Russell Lisack – gitar, sampler, synthesizer, programmering (1999– )
Justin Harris – bass, bakgrunnsvokal, synthesizer, klokkespill, saksofon (2015– )
Louise Bartle – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal (2015– )Tidligere medlemmer

Gordon Moakes – bass, vokal, trommer, klokkespill, keyboard, synthesizer (2002–2015)
Matt Tong – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal (2002–2013)


== Diskografi ==
Silent Alarm (2005)
A Weekend in the City (2007)
Intimacy (2008)
Four (2012)
Hymns (2016)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bloc Party – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bloc Party – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bloc Party på Apple Music 
(en) Bloc Party på Discogs 
(en) Bloc Party på Discogs 
(en) Bloc Party på MusicBrainz 
(en) Bloc Party på SoundCloud 
(en) Bloc Party på Spotify 
(en) Bloc Party på Songkick 
(en) Bloc Party på Last.fm 
(en) Bloc Party på Genius — sangtekster 
(en) Bloc Party på AllMusic
Fritz Walter-Stadion

Fritz Walter-Stadion er et tysk fotballstadion i Kaiserslautern som er oppkalt etter den tidligere tyske storspilleren Fritz Walter. Dette er hjemmebane til Bundesliga-klubben 1. FC Kaiserslautern. Stadionet ble åpnet i 1926, men det ble restaurert fra 2002–2005 for fotball-VM i 2006, som ble spilt i Tyskland. Kapasiteten er på 46 600, hvorav 18 600 er ståplasser. Under VM hadde stadionet en kapasitet på 37 084.


== Kamper i VM ==
12. juni: Australia - Japan (gruppe F)
17. juni: Italia - USA (gruppe E)
20. juni: Paraguay - Trinidad & Tobago (gruppe A)
23. juni: Saudi-Arabia - Spania (gruppe H)
26. juni: Italia - Australia (åttendedelsfinale)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fritz-Walter-Stadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritz-Walter-Stadion – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Albert Scott Crossfield

Albert Scott Crossfield (normalt omtalt som Scott Crossfield, født 2. oktober 1921 i Berkeley, California, USA, død 19. april 2006) var en amerikansk flyger.
Scott Crossfield ble verdenskjent som den første som klarte å fly dobbelt så raskt som lyden. Han skrev flyhistorie da han oppnådde en hastighet på Mach 2 (omtrent 2124 kilometer i timen) i november 1953. Dette gjorde han i flyet D-558-II Skyrocket.
I april 2006 omkom 84-åringen i en flyulykke.


== Referanser ==
Kringkastingsrådet

Kringkastingsrådet er et rådgivende organ for NRK, oppnevnt første gang i 1933.Rådet har til oppgave å drøfte og uttale seg om hovedlinjene i NRKs programvirksomhet, både innen radio og TV. Det kan også gi råd i administrative og økonomiske saker. Sakene rådet behandler kan komme både fra kringkastingssjefen og fra NRKs seere og lyttere. Det kan også behandle saker som rådet selv mener bør tas opp.Kringkastingsrådet møtes 8–10 ganger i året, og har 14 medlemmer, med hver sin vararepresentant. Ti av medlemmene oppnevnes av Stortinget, fire oppnevnes av Kongen i statsråd. Ett av de ti medlemmene Stortinget oppnevner er leder av Samisk programråd.Fra 2018 til 2021 var Julie Brodtkorb leder. Forutgående periode (2014–2017) var Per Edgar Kokkvold leder for rådet .


== Medlemmer 2022–2025 ==
Oppnevnt av regjeringen i 2022 Leder Snorre Valen, varamedlem: Bård Borch Brøndlund Michalsen
Nestleder Vilde Schanke Sundet, varamedlem: Hilde Kristin Dahlstrøm
Luqman Wadood, varamedlem: Steffen Tomt
Sumaya Jirde Ali, varamedlem: Cora Alexa DøvingOppnevnt av Stortinget i 2021Tove Karoline Knutsen, varamedlem: Ingalill Olsen
Martin Henriksen, varamedlem: Abdullah Alsabeehg
Stine Renate Håheim, varamedlem: Harald Furre
Trude Drevland, varamedlem: Kent Gudmundsen
Gunn Cecilie Ringdal, varamedlem: Gunnar Kvassheim
Jan Bøhler, varamedlem: Ida Stuberg
Anne Toril Eriksen Balto, varamedlem: Nora Celine Warholm Essahli
Anders Anundsen, varamedlem: Jøran Kallmyr
Akhtar Chaudhry, varamedlem: Guri Idsø Viken
Leder av Samisk Programråd, oppnevnt av Sametinget


== Medlemmer 2018–2021 ==
Oppnevnt av regjeringen 2018Julie Brodtkorb (leder), vara Bente E. Engesland
Torgeir Uberg Nærland, vara Rune Hetland
Bushra Ishaq, vara Ida Aalen
Vebjørn Selbekk, vara Inger Gunn Sande
Eiri Elvestad, vara Randi Wenche Haugen
Marius Karlsen, vara Erik KnudsenOppnevnt av Stortinget i desember 2017Sigvald Oppebøen Hansen, vara Espen Granberg Johnsen
Tove Karoline Knutsen, vara Inger Løite
Marvin Wiseth, vara Jens Johan Hjorth
Trude Drevland, vara Gunn Cecilie Ringdal
Ove Vanebo, vara Ib Thomsen
Kathrine Kleveland, vara Joakim Karlsen
Akhtar Chaudhry, vara Anders Tyvand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lars Sæter

Lars Sæter (født 13. mai 1895 i Surnadal, død 27. mai 1988) var en norsk politiker (KrF), emissær og forretningsmann. 
Sæter var stortingsrepresentant fra Sør-Trøndelag 1954-1961.
Utdannelsen hans var folkehøgskole, befalskurs, bibelskole og handelsskole i voksen alder (i 1939). Han arbeidet som emissær, ungdomssekretær, redaktør og kretssekretær for Trøndelag indremisjonskrets 1919-1937. Han var disponent for Trøndelag misjonshotell 1934-1937, og arbeidet deretter i Nordenfjeldske oljeselskap 1937-1952 og i Mobil Oil A/S Norge 1952-1963.
Han var medlem av Nidaros bispedømmeråd 1933-1954, formann i Trondheim KrF 1945-55. Han hadde også flere andre ledende verv i kommunen (både Trondheim og Surnadal), indremisjonen og partiet.


== Litteratur ==
Trøndelag indremisjonskrets gjennem 50 år. 1936
Medarbeidere i Guds verksted : Profiler av kjente personer i vår kirkes historie og av mennesker vi møtte i Guds verksted. Nomi forlag, 1972. (sammen med Arne Sæter)


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Sæter hos Stortinget 
(no) Lars Sæter hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Lars Sæters privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Thor-Inge Gullvåg

Thor-Inge Gullvåg (født 5. juni 1952 i Vefsn) er en norsk skuespiller og dramaturg, utdannet ved Statens Teaterhøgskole. Han har arbeidet ved Hålogaland Teater, NRK fjernsyns- og radioteateret, Norsk Film AS og Rikskonsertene.
Gullvåg ble senere tilknyttet Nordland Teater i Mo i Rana, der han i perioden 1. januar 2000 – 31. desember 2007 var teatersjef. 
Gullvåg er far til danseren, skuespilleren og TV-programlederen Kjersti Lid Gullvåg. Han er gift med skuespiller og pedagog Tone Lid Gullvåg.


== Roller ==
Karl i filmen Svidd neger (2003)


== Verker ==
Likvake, filmmaunus (1987)
Svein Uredd, eventyrkomedie i fem akter av Nordahl Rolfsen fra 1890, bearbeidet og gjendiktet (1989)


== Priser ==
1987: Vinner av Norsk Filmforbunds manuskonkurranse for Likvake
1996: Teskjekjerringprisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Thor-Inge Gullvåg hos Sceneweb 
(no) Presentasjon på Nordland teaters hjemmeside
Anundshög

Anundshög er navnet på en stor gravhaug og et fortidsminneområde i Badelunda, Västmanland i Sverige. Her finnes blant annet fem skipsformede steinsettinger, Sveriges største gravhaug «Anundshögen», flere mindre gravhauger, en «offerbrønn», samt en runestein.
Anundshögen er ni meter høy og er 64-68 meter i tverrmål, altså noenlunde på størrelse med Jellhaugen ved Halden, og den regnes som Sveriges største. Et ildsted under haugen er datert til perioden 210-540 e.Kr., altså sen romertid eller folkevandringstid. Toppen på haugen er avflatet, dette er etter en gravåpning i 1788.
Navnet på haugen er kjent siden sen middelalder, da haugen ble brukt som tingplass og kaltes da «Anunda Högh». Antikvaren Johan Peringsköld mente navnet kom av sagnkongen Bröt-Anund, og at dette var hans grav. Dette kan i dag ikke karakteriseres som annet enn ren gjetting. Navnet forekommer imidlertid på runesteinen, og dette holder liv i myten.
På området finnes 12 gravhauger, ti runde steinsettinger og fem skipssettinger, 14 bautasteiner og den ovennevnte runesteinen. Innskriften lyder: Folkvid reiste alle disse steinene etter sønnen hans, Heden, Anunds bror. Vred ristet runene.
Området ble sommeren 2008 undersøkt med georadar, og det ble funnet 30 nedgravninger i rekke fra et vadested 200 meter fra feltet. Denne er tolket som en rekke av reiste steiner elle store stolper, som senere er fjernet.
Alexander Gabrielsen

Alexander Gabrielsen (født 18. november 1985) er en norsk tidligere fotballspiller fra Rogaland.   
Han kom til Viking i 2002 fra Randaberg IL, som er den klubben han hadde spilt i siden unge år. 
I 2007 signerte han kontrakt med Sandefjord Fotball (SF) og spilte blant annet 28 av 30 seriekamper i 2011. 2016 var hans tiende sesong i den blå SF-drakta. Han har spilt 169 kamper og scoret 15 mål for SF, og også bidratt som spillerutvikler i klubben. Han har spilt elleve U-21-landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Gabrielsen – Transfermarkt 
(no) Alexander Gabrielsen – Norges Fotballforbund 
(en) Alexander Gabrielsen – FBref 
Sandefjord Fotball.no – Spillerens profil
Humør

Humør er følelsesmessig tilstand. Humør skiller seg fra følelser, stemninger og inntrykk ved at de er mindre spesifikke, mindre intense, og mindre sannsynlig å bli utløst av en særskilt stimulans eller hendelser. Humør er vanligvis beskrevet som av enten positiv eller negativ valør. Generelt snakker folk flest om at de er i godt humør eller i dårlig humør.
Et individs humør er en observerbar affektiv tilstand som kan bestå av en kombinasjon av følelser. Ved normal fungering påvirkes humøret av ytre hendelser og er derfor adaptivt. En humørforstyrrelse (som eksempelvis klinisk depresjon) blir beskrevet som maladaptiv.


== Ordets opphav ==
Ordet «humør» er kommet til norsk fra fransk, og er beslektet med humor, som igjen kommer gjennom tysk og engelsk fra det latinske ordet for væske: umor eller humor. De gamle grekerne trodde nemlig sinnsstemningen var knyttet til blandingsforholdet mellom kroppsvæskene blod, mørk galle, gul galle og slim fra lymfekjertlene.


== Optimisme/pessimisme og humør ==
En optimist og en pessimist opplever den samme situasjon gunstig henholdsvis ugunstig. Dette gjelder også i forhold til forventninger. Optimisten betrakter verden gjennom «rosa briller», dvs. med forventninger om et gunstig utkomme, mens en pessimist vil ha en tendens til å fokusere på risikoen for at utkommet blir ugunstig eller ubehagelig. Det foreligger preliminære beviser på at evaluering av situasjoner er forbundet med nevrotransmitterkonsentrasjoner i hjernen. Ulike nevrotransmittere synes å påvirke prosesseringen av positive og negative utkommer, muligens gjennom påvirkning av forskjellige undersystemer i hjernen.


== Humørforstyrrelser ==
Humørforstyrrelser er mentale lidelser hvor humørets normale fungering er forstyrret. De vanligste slike lidelser er klinisk depresjon og bipolar lidelse (manisk-depressiv lidelse).  Det synes også trolig at angstforstyrrelser er relatert til humørforstyrrelser. Medikamentelle terapier for disse forstyrrelsene ser ut til å rette seg mot nevrotransmitterfunksjoner i hjernen. En annen humørforstyrrelse som mest sannsynlig befinner seg i det bipolare spektrum er sesongavhengig depresjon som beskriver en forstyrrelse der endring av årstid (særlig dagens lengde) har en unormalt sterk innvirkning på humøret.


== Se også ==
Følelse


== Referanser ==


== Litteratur ==
Biss, R. K.; Hasher, L.; Thomas, R. C. (2010): «Positive mood is associated with the implicit use of distraction» i: Motivation & Emotion 34 (1), s. 73–77. doi:10.1007/s11031-010-9156-y.
Ekman, P., Levenson, R. W., & Friesen, W. V. (1993): «Facial Expression and Emotion» i: American Psychologist, s. 384-391.
Martin, Brett A. S. (2003): «The Inﬂuence of Gender on Mood Effects in Advertising» (PDF) i: Psychology and Marketing 20 (3), s. 249–273. doi:10.1002/mar.10070.
Georg Buljo

Georg Buljo (født 2. februar 1969) er en norsk artist, gitarist og produsent.
Sammen med Kåre Vestrheim startet han tidlig i 1990-årene gruppen Locomotives, der han fungerte som gitarist, låtskriver og co-produsent. Buljo jobber blant annet med Mari Boine, Lars Bremnes og Niko Valkeapää som produsent og låtskriver. Han har også samarbeidet med Odd Nordstoga, Lars Ánte Kuhmunnen, Johan Anders Bær, Biret Risten Sara og Jan Eggum samt en rekke andre norske og samiske artister.
Buljo er platearbeider i Duippidit Audio Laboratorium i Oslo og etablerte i 2002 plateselskapet [Duippidit], som mottok Spellemannprisen 2003 for Niko Valkeapääs første plate.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Buljo på Internet Movie Database 
(en) Georg Buljo på Discogs 
(en) Georg Buljo på MusicBrainz
Nordenfjeldske infanteriregiment

Nordenfjeldske infanteriregiment, tidligere Nordenfjeldske gevorbne regiment, var en norsk militæravdeling som ble opprettet i Trondhjem i 1733.Fram til 1763 hadde det navn etter regimentssjefene. Det het først Frølichs gevorbne infanteriregiment, deretter Ulrichsdals gevorbne infanteriregiment. I 1763 skiftet det navn til Nordenfjelske gevorbne infanteriregiment. I 1789 ble navnet endret til Nordenfjelske infanteriregiment. Etter hærplanen av 1810 hadde regimentet fått base i Fredrikstad, mens Søndenfjeldske infanteriregiment hadde base i Halden og Oplandske infanteriregiment hadde base i Oslo.


== Historie ==
Et regiment med gevorbne (vervede, fra tysk) hadde en større andel vervede soldater, og færre utskrevne soldater. Etter hærplanen av 1810 hadde hæren tre gevorbne infanteriregimenter som hver hadde 800 gevorbne – og 1200 «nasjonale» (utskrevne) menige: Det Søndenfieldske, det Nordenfieldske og Opplandske. I tillegg fantes seks nasjonale infanteriregimenter som hver hadde 200 gevorbne – og 1800 nasjonale menige.Karl Wilhelm von Löwental ble generaladjutant for regimentet i 1782. Fra 1790 besto regimentet av 22 kompanier oppsatt i Follo, på Ringerike, i Hallingdal, i Buskerud og Vestfold.Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: kaptein Peter Blankenborg Prydz og musketer Helge Ellingsen Waagaard.Som en følge av hærreformen av 3. juli 1817 ble regimentet lagt ned ved utgangen av 1817.


== Arkiv ==
Rester av regimentets arkiv finnes i Riksarkivet. Arkivet er på ca. 2,5 hyllemeter, og dekker særlig perioden 1788-1817. Her finnes blant annet en del mannskapsruller, særlig fra regimentets vervede kompanier.
I arkivet etter Generalitets- og kommissariatskollegiet 1768-1808/Det kgl. norske kommissariatskollegium 1808-1815 finnes det ruller over regimentets nasjonale kompanier fra perioden 1769-1834.


== Referanser ==
Niko Valkeapää

Niko-Mihkal Valkeapää (født 30. desember 1968 i Enontekis, Finland) er en samisk låtskriver, musiker (vokal) og politiker (Norske Samers Riksforbund). 
Han har siden 1990 vært bosatt i Kautokeino der han begynte som lærer.  Han er gudsønn av kunstneren Nils Aslak Valkeapää, og fremfører flere av hans tekster på sine to plateutgivelser som er en del av den «tredje bølge» innen moderne samisk kultur der han har arbeidet mye med blant annet Georg Buljo.Han vant Sámi Grand Prix (1994, 1995), mottok Spellemannprisen 2003 i åpen klasse med sitt debutalbum, og Liet Ynternasjonaal, den internasjonale musikkpris for minoritetsmusikk. I 2008 vant han to Folkelarmpriser for Birrat Birra; nyskapende og åpen klasse. For albumet Gusto fra 2012, ble han nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk.  Han har turnert nasjonalt og i Norden, bl.a. på Nattjazz i Bergen, Festspillene i Nord-Norge, Riddu Riđđu Festivála og på Nordland Musikkfestuke i Bodø.
Valkeapää ble innvalgt i Sametinget i 2017, på NSRs liste for Gáisi valgkrets.


== Utgivelser ==
Niko Valkeapää, Duippidit, 2003
Sierra, Duippidit, 2004
Birrat Birra, Duippidit, 2008
Gusto, Duippidit, 2012
ÄÄ, Duippidit, 2012
Ráfi, Duippidit, 2015
Gáldu, Duippidit, 2019


== Samlinger ==
Beginner's Guide to Scandinavia, Nascente, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niko Valkeapää – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Niko Valkeapää på Internet Movie Database 
(en) Niko Valkeapää på Discogs 
(en) Niko Valkeapää på MusicBrainz 
(en) Niko Valkeapää på Spotify 
(en) Niko Valkeapää på Songkick 
(en) Niko Valkeapää på Last.fm 
(en) Niko Valkeapää på Last.fm 
(en) Niko Valkeapää på AllMusic 
Sametinget - Niko Valkeapää
nikovalkeapaa.no