jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nydalsbakken

Nydalsbakken var en hoppbakke noen hundre meter nord for Nydalsdammen og Nydalsfossen ved Akerselva i Oslo. Området kan i dag anses som et skogsområde sør på Brekke, og ligger i bydel Nordre Aker. Her ble det prestisjefylte Nydalsrennet arrangert fra 1914 til 1953. Spesielt kan man merke seg at i 1921 deltok kronprins Olav, og i 1931 de to kvinnelige hopperne Johanne Kolstad og Hilda «Nusse» Braskerud. Bakkerekorden var på 53,5 meter, satt av Egil Lærum i 1947.For at bakken skulle kunne brukes, måtte sletta legges på bru over Akerselva. Tømmeret fra skogen som ble hugget da bakken ble bygget, ble brukt til å bygge brua. Lengste hopp i det første rennet i bakken i 1914 var på 32 meter. Fra 1922 ble tilløpet i bakken forlenget med et stillas som ble tatt ned hvert år. Brua i tre over Akerselva ble i 1925 erstattet av ei ny bru i jernbetong. Et permanent stillas ble bygd i 1929, og da ble også hoppet trukket noe tilbake. Dermed kunne det hoppes vel 50 meter i bakken. Nydalsbakken ble revet i 1957.Nydalsbakken var arena da det i 1933 for første gang ble arrangert spesialhopprenn i hovedlandsrennet (NM) på ski.


== NM (hovedlandsrennet), spesielt hopp ==


== Referanser ==
Heilhornet

Heilhornet, eller Heilhornene, er et fjell sørvest i Bindal kommune i Nordland. Det har en høyde på 1 058 meter over havet og er markert landemerke. Fjellet er det nest høyeste fjellet i kommunen, etter Tjeldviktinden på grensa mot Brønnøy, og har primærfaktor 1 055 meter. Sekundærfaktoren på 43 kilometer er blant de 30 lengste i Norge.


== Utsikt ==
Beliggende ved kysten og vesentlig høyere enn fjellene i nærheten, ruver fjellet med sine tre karakteristiske topper godt i kystlandskapet. Dette gjør også at det er vidt utsyn i alle himmelretninger fra toppen, som er relativt lett tilgjengelig langs en merket sti. Mot vest er det fri sikt langt utover havet utenfor Leka, mot nordvest sees Torghatten og Sju søstre, mot nordøst Okstindan, og mot øst Børgefjell i grensetraktene mot Sverige. Sydover innover Nord-Trøndelag er landskapet stort sett lavere enn Heilhornet og på folkemunne heter det seg at man kan se spiret av Nidarosdomen i Trondheim fra toppen av Heilhornet. Det ligger riktignok ingen høyere topper som blokkerer langs siktlinjen, men Jordens krumning gjør at distansen på 200 km blir for lang. For teoretisk å kunne sett spiret på denne avstanden måtte Heilhornet ha vært minst 1850 m høyt.


== Midnattssol ==
Heilhornet ligger omtrent 165 km syd for Polarsirkelen (som for tiden beveger seg mot nord med ca. 14 meter i året), hvilket definerer sydgrensen for observasjon av midnattssol på havnivå og fri horisont mot nord ved sommersolverv. Syd for Polarsirkelen er det en formel for høyde over havet som tilsier om det er mulig å observere midnattssol, og basert på denne er det akkurat mulig at Heilhornet har midnattssol noen dager rundt sommersolverv.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fjell og fiske, informasjon om Heilhornet Arkivert 2. august 2017 hos Wayback Machine.
Jie av Xia

Jie (kinesisk: 桀, pinyin: Jié; også romanisert Chieh) var den siste av det kinesiske Xia-dynastiets konger og tilskrives ansvaret for dets sammenbrudd. Kung Jie er blitt beskrevet som en svært grusom tyrann som var besatt av vin og kvinner.. Han skal ha regjert i ca 31 år rundt året 1600 f.Kr.Hans personnavn var Lü Gui (forenklet kinesisk: 履癸; pinyin: Lǚ Guǐ).Kong Jie tiltrådte som konge etter sin far (eller bror) Kong Fa.Ifølge kilder fra Qin-dynastiets dager skal Jies siste regjeringsår ha vært fylt av dårlige omen: Det iset til i sommernettene, det var frost i juli måned. Kraftig regnvær fikk bygninger til å bryte sammen, varmt og kaldt vær skiftet, avlingene slo feil. Noen forskere mener at disse mytene kan henge sammen med en vulkansk vinter som etterfulgte det store vulkanutbruddet på Thera i Egeerhavet ca. 1628 f.Kr. 
Kongen lot oppføre palasser og paviljonger som Qingpalasset (傾宮) og Yaoterrassen (瑶臺) i hovedstaden Zhenxun som ble finansiert av høye skatter. Fra kong Jies femtende år som regent og i fem år fremover arbeidet rådgiveren Yi Yin i hoffet, men Yi Yin returnerte deretter til stammen Shang og bistod Cheng Tang med å planlegge maktovertagelsen fra kong Jie.Shangfolkets anfører Cheng Tang klarte derpå å nedkjempe Jie på slagmarken. Etter slaget ved Mingtiao flyktet kong Jie til Nanchao (dagens Chaohu i Anhui). Dette ble Xia-dynastiets endelikt, og Shang-dynastiets fødsel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Shiji, 史记 (kinesisk). Chinese Text Project. 
THE HISTORY AND CIVILIZATION OF CHINA (engelska). 中央文献出版社. 2003. ISBN 7-5073-1360-3. 
The Chinese Classics, volume 3, part 1 (engelska). Hong Kong University Press. 1895. 
The Jesuit Reading of Confucius (engelska). BRILL. 2015. ISBN 978-9004289772.
Strand (andre betydninger)

Strand kan vise til:

Strand – området der land og vann møtes
Strand (Alvdal) – ei bygd i Alvdal kommune i Hedmark
Strand (Beiarn) – ei grend i Beiarn kommune i Nordland
Strand (Bærum) – et område ved Holtekilen i Bærum kommune i Akershus
Strand (London) – en gate i London
Strand Magazine – et britisk tidsskrift
Strand (Rogaland) – sted og kommune i Rogaland
Strand (Sortland) – et tettsted i Sortland kommune i Nordland
Strand (Sør-Varanger) – en grend i Sør-Varanger kommune i Finnmark


== Personer ==
Roar Strand, fotballspiller
Kjetil Strand, håndballspiller
Dubai Mall

The Dubai Mall er et kjøpesenter i Dubai i De forente arabiske emirater. Det er siden åpningen 4. november 2008 regnet som verdens største kjøpesenter. Kjøpesentret er nærmeste nabo til verdens høyeste skyskraper, Burj Khalifa. Dubai Mall er på 1,124 millioner kvadratmeter (hele bygningsmassen) og rommer ca. 1 400 butikker og et gigantisk lager. Prosjektet ble antatt å koste 4,4 milliarder kroner og inneholder blant annet et kinosenter og et av verdens største akvarier.
Men det er også planer om et enda større kjøpesenter ikke langt i fra Dubai Mall. Kjøpesentret Mall of Arabia planlegges bygget i Dubailand, som blir verdens største fornøyelsespark. Mall of Arabia er fortsatt i planleggingsfasen.
Verdens største godtebutikk, Candylicious (930 kvadratmeter) ligger på senteret.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Dubai Mall – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Løkta

Løkta er ei øy i Dønna kommune i Nordland og har om lag 110 innbyggere. Øya er på 17 km² og ligger ved utløpet av Ranfjorden. Utgravninger viser over 5000 år gamle bosetninger på øya. Viktige næringsveier er jordbruk. 
Det er ferjeforbindelse til Sandnessjøen og Dønna samt hurtigbåtforbindelse til Nesna. I 2022 ble ferjen gratis å reise med.Maleren Hans Johan Fredrik Berg var født i Kopardal på Løkta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Velkommen til Løkta
Velkommen til Løkta, arkivert versjon fra 2007
Du gamla, du fria

«Du gamla, du fria» er sangen som fungerer som Sveriges nasjonalsang. De to første versene er skrevet av Richard Dybeck i 1844 til en gammel folkemelodi som han hadde skrevet opp i Västmanland. Teksten til melodien var opprinnelig en svensk variant av den norske Jeg lagde meg så silde. Det har aldri blitt fattet noe offisielt politisk vedtak som stadfester «Du gamla, du fria» som nasjonalsang, statusen som nasjonalsang er tuftet på sedvane og allmenn aksept. I 1910 ble sangen publisert med et tillegg på to ekstra vers, det som i dag utgjør den andre halvdelen av sangen, forfattet av Louise Ahlén.


== Du gamla du fria ==


== Referanser ==
Den maronittiske kirke

Den maronittiske kirke (eller maronittisk-katolske kirke; maronittiske gresk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den antiokenske ritus og bruker syrisk og arabisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den maronittiske kirke har omtrent 3 100 000 tilhengere, hovedsakelig i Midtøsten, Sør- og Nord-Amerika. Kirken er en av de viktigste religiøse grupper i Libanon, der ca. 30 % av befolkningen er maronitter.
Kirken skriver seg tilbake til St. Maron, som levde omkring 400. Kirken fikk sin begynnelse med den klosterordenen han grunnla. På 600-tallet utviklet maronittene seg til en egen kirke, da de var tilhengere dyoteletismen. På 1100-tallet ble båndene mellom Den maronittiske kirke og pavestolen styrket, og den maronittiske kirke fikk stadfestet full kommunion med Roma.
Kirken har politisk sett spilt en stor rolle i nyere tid. Borgerkrigen på 1900-tallet stod for en stor del mellom den og muslimene. Ifølge nasjonaltraktaten skal Libanons president være maronitt, mens statsministeren skal være sunni-muslim, formannen i parlamentet sjia-muslim og viseformannen druser.
Kirken ledes av den maronittiske patriark av Antiokia, som nå har sitt sete i klosteret Bkerké, i utkanten av Jounieh nord for Beirut. Nåværende patriark er kardinal Bechara Boutros al-Rahi (siden 2011).
Sølibat er ikke et krav til prestene, men til biskopene og patriarkene. 


== Struktur ==
Den maronittiske kirke er organisert i 23 eparkier (bispedømmer), hvorav åtte er erkeeparkier (kursivert i listen). I tillegg kommer to eksarkater (mindre skrifttype i listen).

PATRIARKATET ANTIOKIA   
Kirkeprovinsen Antiokia
Joubbe-Sarba-Jounieh eparki   
Eksempt (direkte underlagt patriarken)
Aleppo erkeeparki   
Antelias erkeeparki   
Beirut erkeeparki   
Damaskus erkeeparki   
Haifa og Det hellige land erkeeparki   
Kypros erkeeparki   
Tripoli erkeeparki   
Tyr erkeeparki   
Baalbek-Deir el-Ahmar eparki   
Batroun eparki   
Brooklyn eparki   
Jbeil eparki   
Kairo eparki   
Latakia eparki   
Los Angeles eparki   
Mexico eparki   
Montréal eparki   
Sidon eparki   
Sydney eparki   
Zahle eparki   
eksarkatet Jerusalem og Palestina      
eksarkatet Jordan   
Underlagt romersk-katolske metropolitter
Buenos Aires eparki      (den romersk-katolske kirkeprovinsen Buenos Aires)
São Paulo eparki      (den romersk-katolske kirkeprovinsen São Paulo)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maronite Catholic Church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Patriarkatets offisielle nettside
«Giga-Catholic Information» om den maronittiske kirkens hierarki
I skyggen av Bysants
Antiokia

Antiokia var navnet på mange oldtidsbyer i Orienten. Opprinnelsen er gresk Antiokheia (Αντιόχεια). Seksten av byene ble grunnlagt av satrapen Selevkos I Nikator, oppkalt etter hans far Antiokos. I mange tilfeller utgjør navnet en midlertidig hellenistisk omkalling.
De viktigste er:

Antiokia ved Orontes ligger 20 km fra munningen av elven Orontes og heter nå Antakya. Den var bygd etter kopi av Alexandria som en av selevkid-dynastiets fire hovedbyer.
Patriarkatet i Antiokia, opprettet av St. Peter, har siden 1342 vært flyttet til Damaskus.
Fyrstedømmet Antiokia har navn etter Antakya.Antiokia i Pisidia (gresk: Αντιόχεια της Πισιδίας) befinner seg i Lilleasia mellom Frygia og Pamfylia. Dens ruiner ligger i nærheten av det nåværende Yalvac i Tyrkia.Antiokia Mygdonia (gresk: Αντιόχεια της Μυγδονίας) i øvre Mesopotamia heter nå Nusaybin i Tyrkia.Antiokia i Persis, også kalt Antiokia i Kosros (gresk: Αντιόχεια του Χοσρόη), eller Antiokia i Media (gresk: Αντιόχεια της Μηδίας) heter nå Nahavand i Iran.Antiokia, den by som nå heter Aydın i provinsen med samme navn i Tyrkia.Antiokia ved Cydnus fikk navnet av Antiokos IV Epifanes som det beholdt inntil romerne drøye 300 år senere kalte den Juliopolis i stedet. Byen heter nå Tarsus i Tyrkia.Antiokia ved Sarum (gresk: Αντιόχεια η προς Σάρο) eller Antiokia i Kilikia (gresk: Αντιόχεια της Κιλικίας) hadde navnet under selevkid-dynastiet. Byen heter nå Adana i Tyrkia.Antiokia i Pieria (gresk: Αντιόχεια της Πιερίας) er den eneste øya i Syria. Den fikk navnet av Antiokos I Soter.Antiokia i Margiana (gresk: Αντιόχεια της Μαργιανήs) var provinshovedstad for selevkid-dynastiet. Byen heter nå Merv i Turkmenistan.


== Moderne navn ==
Antioquia, et departement i Colombia.
Hans Urs von Balthasar

Hans Urs von Balthasar (født 12. august 1905 i Luzern, død 26. juni 1988 i Basel) var en sveitsisk teolog. Han hører til de viktigste katolske teologer i det 20. århundre. Han spilte en betydningsfull rolle under det annet Vatikankonsil.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hans Urs von Balthasar fom fra en velstående familie. Hans første utdannelse fikk han av benediktinerne ved deres klosterskole i Engelberg i det sentrale Sveits. Før han fullførte den videregående utdannelse ble han imidlertid flyttet av foreldrene til kollegiet Stella Matutina drevet av jesuittene i Feldkirch i Østerrike.


=== Jesuitt, prest ===
Han studerte i Wien, Berlin og Zürich, og tok doktorgraden i tysk litteratur. I 1928 sluttet han seg til jesuittene og studerte teologi i München og Fourvière (Lyon). Balthasar ble ordinert i 1936. Han arbeidet i Basel som studentprest fra 1940. I Fourvière studerte han under Henri de Lubac og i Basel studerte han Karl Barths teologi.
I 1944 grunnla Balthasar sammen med Adrianne von Speyr St. Johannes-instituttet og måtte forlate jesuittordenen i 1950. Det var etter konflikter med de konservative blant jesuittene, etter at han sa at Gud hadde kalt ham til å virke i Johannesfellesskapet. Dermed tapte han sin posisjon og rett til å undervise. Dette innebar at han fortsatt var prest, men var uten kirkelig tilforordning (inkardinasjon).


=== Prest utenfor jesuittordenen ===
Samtidig som han var direktør for St. Johannes-instituttet, tjenestegjorde han i Chur bispedømme.
Likesom Karl Rahner og Bernard Lonergan, to andre samtidige fremstående teologer, søkte han på kristen grunn å skape et intellektuellt møte av modernismens reduksjonisme og antroposentrisme, i en streben etter å utfordre filosofiens antagelser. I tilnærming, kildevalg og intresseområde var Balthasar en eklektiker. Et eksempel på dette er hans dialog med den reformerte teologen Karl Barth, hvis arbeider Balthasar var den første katolikk som analyserte. Enn mer kontroversiell var hans bok Mysterium Paschale, i vilken han hevder at helvetet kan være tomt.Hans trilogi i syv bind, Herrlichkeit, Theodramatik og Theologik, behandler emnene teologisk estetikk, teistisk dramatikk samt forholdet mellomn kristologi og ontologi. Han har også skrevet om helgener og kirkefedre, foretatt litterære analyser, og meget mere. Dertil medgrunnla han i 1972 det katolske teologiske tidsskriftet Communio, med Joseph Ratzinger, Henri de Lubac og Walter Kasper.
Gjennom sine mange publikasjoner og virksomhet som foredragsholder åpnet han særlig den patristiske arven på nytt for teologien og den kristne tro.Han ble utnevnt til kardinal av pave Johannes Paul II, men døde i sitt hjem i Basel to dager før overleveringen av kardinalhatten og ble dermed aldri innsatt. Han var tiltenkt San Nicola in Carcere som titteldiakonia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(it) Offisielt nettsted 
(en) Hans Urs von Balthasar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Artikel im Historischen Lexikon der Schweiz
(en) The Cardinals of the Holy Roman Church Wikiquote: de:Hans Urs von Balthasar – sitater
Organisk syntese

Organisk syntese er den delen av organisk kjemi som studerer og dokumenterer hvordan organiske forbindelser dannes gjennom ulike kjemiske reaksjoner. Organisk syntese er ei undergrein av og omfatter de mest komplekse formene for kjemisk syntese.
Organisk syntese som fagfelt oppsto på 1800-tallet, i forbindelse med utviklinga av kjemisk industri. I dag arbeider man hovedsakelig med total syntese, som dreier seg om å utarbeide metoder for å danne bestemte kjemiske forbindelser fra bunnen av, og syntetisk metodologi.
Tian Shan

Tianshan er også et bydistrikt i byen Ürümqi i Kina.Tian Shan eller Tianfjellene (kinesisk 天山, pinyin: Tiān Shān, betyr «Himmelsk(e) fjell») er en fjellkjede i Sentral-Asia, nord for ørkenen Taklamakan. Den ligger i grenseområdene mellom Kasakhstan, Kirgisistan og Kina. 
Tian Shans høyeste fjell er Pik Pobedy (russisk og betyr «Seierstoppen»). Fjellet rager opp til 7 439 moh. og er dermed Kirgisistans høyeste fjell.
Torugartpasset på 3 752 moh. ligger på grensen mellom den kinesiske Xinjiang-provinsen og Kirgisistan.
Bedelpasset går også gjennom Tian Shan og var i historisk tid det viktigste alternativet til Silkeveien.
Tian Shan er rundt 2.500 km lang og om lag 400 km bred. Fjellkjeden dekker et areal på cirka 1.036.000 km², hvorav 6 % er permafrostgrunn og 1 % isbreer.Tian Shans kan deles i flere undergrupper av fjellområder: Bogdo-Ola, Ili-fjellene, Irenchabirga, De kirgisiske fjell, Kungei-Alatau, Kuruktag, Talas-Alatau, Terskej-Alatau og Transili-Alatau. 
Mellom fjellkjedene Kungei-Alatau og Terskej-Alatau ligger på kirgisisk område høyfjellsinnsjøen Yssykköl (1609 moh.).    
Elver som har sine utspring i Tian Shan er blant annet Ili, Tsju, Talas, Syr-Darja med kildeelvene Kara-Darja og Naryn, og Toshkan og Aqsu, som er sideelver til Tarim.UNESCO vedtok i 2016 å oppføre Vest-Tian Shan i Kasakhstan, Kirgisistan og Usbekistan  på verdensarvlisten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tian Shan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Third Stream

Third Stream (eng. tredje strømning) er navnet på en musikkretning som ble grunnlagt av den USA-amerikanske komponisten Gunther Schuller på begynnelsen av 1950-tallet. Retningen forsøkte å forbinde europeisk samtidsmusikk med de nyeste utviklingene innen jazzen. 
Third-Streamer som John Lewis ser seg som musikalske verdensborgere, de vil benytte alle slags tradisjoner som kan gjennombryte de estetiske grensene mellom de forskjellige musikktypene. Det ble skrevet noen eksemplariske verk på stilens grunnlag, men third stream ble ingen suksess.


== Viktige musikere ==


=== fra jazzen ===
Pianisten og komponisten John Lewis
Bassisten Charles Mingus
Pianisten George Russell
Saksofonisten Teo Macero
Arrangøren og trompetisten Don Ellis


=== fra den klassiske siden ===
Komponisten Milton Babbitt
Komponisten Gunther Schuller
Komponisten Lennie Tristano


== Viktige grupper ==
Beaux Arts String Quartet
Modern Jazz Quartet
Orchestra USA


== Se også ==
Crossover
Symfonisk jazz
Bombastium

Bombastium er et fiktivt grunnstoff som ikke finnes i periodesystemet. Bombastiums atomnummer er ukjent. Stoffet ble første gang omtalt av Carl Barks i 1957 i en Onkel Skrue-historie i bladet Uncle Scrooge No. 17. Her kan man bl.a. lese om stoffet, at det skulle være det mest sjeldne stoff i verden. Selv om det derfor er utrolig ettertraktet, er det ingen som vet hva det kan brukes til. Den eneste kjente egenskapen ved stoffet (som må holdes konstant dypfryst for ikke å fordampe) er at det har en ny smak hver gang man smaker på det.
Det sist kjente eksisterende stykke bombastium var i 1957 i Skrue McDucks besittelse, men på daværende tidspunkt var det ekstremt ettertraktet av agenter fra landet Brutopia.
Forskerne fant ut at man kunne lage en tønne is med et bombastiumatom, så en isfabrikk tilbød det dobbelte av det Skrue hadde betalt (1 trillion og 6 emaljerte utslagsvasker), men det er ikke kjent om Skrue solgte Bombastiumet. Bombastium har dukket opp i Skrue sitt kjøleskap ved senere anledninger.
Eldrid Lunden

Eldrid Lunden (født 5. oktober 1940 i Naustdal) er en norsk lyriker og professor emerita i skrivekunst. Hun skriver på nynorsk. Hun regnes som en av Norges viktigste lyrikere innenfor modernismen. 
Lunden er utdannet cand. philol. ved Universitetet i Oslo. Hun har arbeidet som lektor i videregående skole i Oslo og som amanuensis ved Høgskolen i Volda. I 1996 ble hun Norges første professor i skjønnlitterær skrivekunst. Hun var med på å starte og var studieleder ved Forfatterstudiet i Bø ved Høgskolen i Telemark i perioden 1982-2011. Lunden var en del av miljøet rundt tidsskriftet Profil.
Lunden debuterte som skjønnlitterær forfatter i 1968 og har utgitt 19 bøker (lyrikk, essay, sakprosa).


== Bibliografi ==
F.eks. juli (1968)
Inneringa – dikt (1975)
Hard, mjuk – dikt (1976)
Mammy, blue – dikt (1977)
Gjenkjennelsen – dikt (1982)
Essays – essays (1982)
Dikt i utval – dikt (1987)
Det omvendt avhengige – dikt (1989)
Noen må ha vore her før – dikt (1990)
Dikt i samling 1968-1990 – dikt (1994)
Slik Sett – dikt (1996)
Til stades – dikt (2000)
Samla dikt, 1968-2000 – dikt (2001)
Kvifor måtte Nora gå? – essays (2004)
Flokken og skuggen – dikt (2005)
Modernisme eller litterær populisme? – eit essay om Arne Garborg og Knut Hamsun (2008)
Kan ein lære å bli forfattar? – essay (2014)
Det er berre eit spørsmål om tid – dikt (2018)
Dikt i samling 1968-2018 (2019)


== Bøker om Eldrid Lunden ==
Unni Langås: Dialog. Eldrid Lundens dikt 1968-2005 (2007)
Unni Langås: Dialogues in Poetry (2010)
Kristian Hanto og Leif Høghaug: Poetikk: tekster til Eldrid Lunden (2010)


== Utmerkelser og priser ==
Nynorsk litteraturpris 1982, for Gjenkjennelsen
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1984
Dobloug-prisen 1989
Aschehougprisen 1992
Melsom-prisen 1997
Brageprisen (Hedersprisen) 2000
Amalie Skram-prisen 2000
Mads Wiel Nygaards legat 2005
Æresdoktor ved Göteborgs universitet 2004
Halldis Moren Vesaas-prisen 2007
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 2016
Svenska Akademiens nordiske pris 2021


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Eldrid Lunden i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Eldrid Lunden i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Eldrid Lunden i BIBSYS
Eldrid Lunden i NRK Forfatter
Eldrid Lunden i Aftenposten AlexDigitaliserte bøker av Eldrid Lunden i Nasjonalbiblioteket
Digitaliserte bøker om Eldrid Lunden i Nasjonalbiblioteket
Artikler av og om Eldrid Lunden i Norart
Clifford Brown

Clifford Benjamin Brown (født 30. oktober 1930 i Wilmington, Delaware, død 26. juni 1956 ved Philadelphia) var en amerikansk jazzmusiker (trompet), kjent som kanskje det mest lysende talent i generasjonen musikere som kom etter Charlie Parker. 


== Inspirasjon ==
To av Browns største inspirasjonskilder var Charlie Parker og trompetisten Fats Navarro.
Etter studier ved Maryland University, spilte han i Atlantic City i Tadd Damerons «Big Ten», deretter i Philadelphia-miljøet med Miles Davis, Fats Navarro, J.J. Johnson og Charlie Parker en tid. 


== Europa ==
Med Art Farmer ledet Brown en oktett med Arne Domnérus, Lars Gullin, Bengt Hallberg og andre, som foretok innspillinger i Stockholm (1953). Perioden avstedkom også Paris-innspillingene med Gigi Gryce (1953).
Brown medvirket i Chris Powells «Blue Flames» en tid, før han ble engasjert i Lionel Hamptons orkester (1953), på en Europa-turne der han også besøkte Norge.  


== Toneangivende ensemble ==
Derpå flyttet Brown til Art Blakeys band  og etablerte det toneangivende Max Roach-Clifford Brown Quintet (med Roach på trommer), Richie Powell piano, George Morrow bass og Harold Land/Sonny Rollins saksofon. Brown skrev blant annet jazzklassikeren Joy Spring (1954) til dette orkesteret. Browns briliante spill kan nytes til sitt fulle ved siden av en Sonny Rollins i toppform på plata (gitt ut i Rollins navn) "Plus Four" (Prestige, 1956).


== Tragedien ==
Brown døde i en bilulykke før fylte 26 år, der også pianisten hans, Richie Powell (bror av Bud Powell) og dennes unge kone omkom. Hans siste innspilling var med Clifford Brown Sextet, med opptak fra 25. juni (The beginning and the end, 1956). Jazzmusikeren Benny Golson skrev senere klassikeren I remember Clifford (1957) til minne om Brown.
En av flere biografier er Nick Catalano, Clifford Brown : The Life and Art of the Legendary Jazz Trumpeter (2000).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Clifford Brown på Internet Movie Database 
(en) Clifford Brown hos The Movie Database 
(en) Clifford Brown på Discogs 
(en) Clifford Brown på MusicBrainz 
(en) Clifford Brown på Spotify 
(en) Clifford Brown på Genius — sangtekster 
(en) Clifford Brown på AllMusic 
abel.hive.no om Brown, blant annet med detaljer fra opphold i Norge (Colosseum kino, 1953).
brownradio.com om «Clifford Brown Jazz Foundation»
cliffordbrownjazzfest.com