jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Finn Arnesson

Finn Arnesson (født ukjent, død ca. 1065) var en norsk høvding og lendmann. Han var lendmann for både Olav den hellige og dennes yngre halvbror kong Harald Hardråde. Finn var sønn av lendmann Arne Armodsson og Tora Torsteinsdatter. Han var bror av Kalv Arnesson og Torberg Arnesson, og hadde også fire andre brødre. Finn oppgis i Harald Hardrådes saga og i andre sagaer for å ha vært bosatt på Austrått.


== Kongetro ==
Finn Arnesson skal ifølge kongesagaen ha vært lojal mot Olav den hellige i hele hans regjeringstid, i motsetningen til hans bror Kalv som sto i skarpt motsetningsforhold til kongen. Finn fulgte kongen til Russland i 1028. Han fulgte også kongen i slaget på Stiklestad, og der var det broren Kalv som var en av de tre som såret kongen dødelig. Ifølge Snorre var det Finn som drepte Torstein Knarresmed, den første som hogg kongen under slaget.
Finn var til i begynnelsen også lojal mot den senere kong Harald Hardråde, og skal ha bistått aktivt i å forsone kongen med trønderne etter Einar Tambarskjelves død i 1050. Det ser ut som om belønningen for dette var at broren Kalv skulle få komme tilbake til landet etter flere år i landflyktighet. Det var imidlertid forhold omkring Kalv som året etter skulle føre til et endelig brudd mellom kongen og Finn. Kalv ble drept på Fyn i 1051, etter å ha blitt sendt av kongen i et Urias-aktig oppdrag mot en stor overmakt. Finn reagerte hardt på dette, brøt med kongen, og ble danskekongens Svein Estridssøns jarl i Halland.
Finn kjempet i slaget ved Nissan mellom Svein og kong Harald. Den norske kongen seiret, og Finn som nektet å flykte, ble tatt til fange. Finn nektet å ta imot grid fra Harald, og brukte «noen grove ord som ennå blir husket, for de viser hvor harm han var, så han ikke kunne styre ordene sine» Harald sparte likevel livet hans og satt ham fri i Halland.


== Familie ==
Finn var gift med Bergljot Halvdansdatter, datter av Halvdan Sigurdsson, og følgelig kong Harald Hardrådes brordatter.
Finns datter Ingebjørg Finnsdatter ble først gift med Torfinn Sigurdsson Rike, jarl av Orknøyene, og deretter med Máel Coluim mac Donnchada (Malcolm III), konge av Skottland. At Ingebjørg på denne måten ble brukt som brikke i kongens alliansebygging overfor de ytre delene av Norgesveldet, må sees som et uttrykk for Finns betydning for kongen.
En annen datter, Sigrid Finnsdatter, ble gift med jarl Orm Eilivsson, en dattersønn av den store ladejarlen Håkon Sigurdsson.


== Olavsfrontalet ==
På Olavsfrontalet i Haltdalen stavkirke er Olav den hellige avbildet sovende i Finns fang, mens han drømmer om himmelstigen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Krag, Claus: «Finn Arnesson» i Norsk biografisk leksikon. 2. utg.
Windows Live Messenger

Windows Live Messenger var et direktemeldingsnettverk (lynmeldingsnettverk) laget og driftet av amerikanske Microsoft. Nettverket ble brukt til direkte kommunikasjon mellom to eller flere brukere. Windows Live Messenger var fram til 2006 kjent som MSN Messenger, men endret navn i og med Microsofts relansering av deler av MSN som Windows Live. Det var for det meste snakk om skriftlig kommunikasjon i form av (korte) meldinger, men den kunne også bestå av lyd, enkel, tegnet skrift og/eller video (webkamerasamtaler). Det var også mulig å overføre datafiler.
For at brukere skulle kunne sende en beskjed over Windows Live Messenger-nettverket, måtte tidligere både avsender og mottaker være pålogget med en klient. Fra og med versjon 8 av Windows Live Messenger kunne man sende beskjeder også til personer som ikke var pålogget, og de kunne se dem når de logget på. Mottakerbrukeren måtte ha godtatt beskjeder fra avsenderbrukeren før beskjeden kunne sendes.
Microsoft utga to forskjellige klienter (brukerprogrammer) til nettverket: Windows Live Messenger og Windows Messenger. Sistnevnte fulgte med Microsofts operativsystem, Windows XP, og fantes også til Mac OS X. I tillegg til disse versjonene, fantes det en rekke tredjepartsklienter, for eksempel Trillian og aMSN. De fleste flerprotokollsdirektemeldingsprogrammer støttet også Windows Live Messenger, blant annet Kopete og Pidgin.
Det meste av kommunikasjonen i Windows Live-nettverket er mellom klienter og en tjener. Når en bruker sendte en beskjed til en annen bruker, ville den først sendes til tjeneren og deretter til mottakerbrukeren. Tredjepartsleverandører lagde egne tjenere, men det var i all hovedsak Microsoft sin tjener som ble brukt.
Kommunikasjonen benyttet en egen protokoll som er laget av Microsoft, men aldri publisert av selskapet selv. For å kunne lage tredjepartsprogrammer som benytter protokollen, har man likevel samlet informasjon om denne.
Microsoft annonserte 5. november 2012 at de planla å legge ned tjenesten til fordel for IP-telefoniprogrammet Skype, og brukerkontoer hos Windows Live Messenger ble overført til Skype i løpet av våren 2013.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Windows Live Messenger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
MSN Messenger Protocol – (engelskspråklig) side med informasjon om MSN-protokollen. Nyttig for programvareutviklere.
Windows Live Essentials
Fishbourne

Fishbourne er en landsby, verdslig sogn og valgkrets i distriktet Chichester i grevskapet West Sussex, beliggende mellom byene Chichester og Bosham. Landsbyen er kun 3,2 km vest for førstnevnte by. Sognet består av et landareal på 387 hektar. Det er to puber og en jernbanestasjon i landsbyen. Ved folketellingen i 2001 var det 840 husholdninger med totalt 1953 innbyggere. Ved neste folketelling i 2011 har det vært en bestemt økning i befolkningen, som da utgjorde 2 325 innbyggere.


== Historie ==

Navnet kommer fra en bekk (angelsaksisk bourne) hvor det er godt fiske; ulikt stavet som fissaburna/fiseborne/fysshburn, alle i betydningen «bekk med fisk».
Et større arkeologisk funnsted, kjent som Det romerske palass i Fishbourne, ligger der. Man har funnet gjenstander knyttet til tiden rundt den romerske invasjonen i år 43 på stedet. En teori er at dette var et av stedene hvor romerne gjorde landgang for å sikre et godt forhold til de vennligsinnede atrebatene. Denne keltiske stammens konge, Verica av atrebatene, hadde søkt romersk beskyttelse etter å ha flyktet fra sine fiender. De opprinnelige trebygningene ble på et senere tidspunkt erstattet av et av de største romerske palasser som noensinne ble bygget. Det ble skadet av brann mot slutten av det 200-tallet, og ble ikke gjenoppbygget.


== Referanser ==
Kaptein (grad)

Kaptein er en offisersgrad som brukes i det meste av verden. I de fleste lands forsvar er det den høyeste kompanioffisersgraden, og historisk har en kaptein altså vært leder for et kompani. Tittelen brukes for det meste i landbasert forsvar (hæren), men i noen land også i flyvåpenet og marinen. I moderne tid er en kaptein i mange tilfeller leder eller nestkommanderende for et kompani eller en eskadron.
I flere land brukes ordet kaptein, noen ganger i sammensetninger med andre ord, dessuten om en grad i marinen som er en høyere grad, og har sin opprinnelse i sjøoffisersgraden kaptein.
Betegnelsen kaptein (engelsk: captain) brukes også om skipssjef i marinen eller sjefspilot i flyvåpenet. I USAs marine er captain en offiser av på oberst-nivå, tilsvarende kommandør i Norges marine.Ordet kaptein kommer fra fransk «anfører» (av latin capitaneus «leder, sjef», av caput, «hode/hoved») og tilsvarer den tyske tittelen Hauptmann.


== Norge ==
I Norge brukes graden i Hæren og Luftforsvaret, og tilsvarer rittmester i kavaleriet og kapteinløytnant i Sjøforsvaret.Gradene oversersjant og stabssersjant opphørte 1. juli 1975 og befalet fikk henholdsvis offisersgradene fenrik og løytnant. Hærordningen av 1. januar 1977 gjorde at de eldste av de gamle stabssersjantene fikk kapteins grad. Kapteins grad symboliseres med tre stjerner.


== Referanser ==
Sensor (instrument)

En sensor er et instrument som registrerer en viss påvirkning, f.eks. varme eller kulde, og konverterer registreringen til et signal som kan leses av en observatør eller et annet instrument. Bevegelsedetektor er et eksempel på en sensor som registrerer bevegelse og kan fra det trigge en kontakt eller relé, og dermed utløse en alarm eller et elektronisk varsel.
Dersom en sensor kobles til, eller har en indikasjon på målt verdi, kan den også kalles et måleinstrument.
For at man skal kunne stole på den målte verdien fra en sensor må den kalibreres. Kalibrering er å sammenligne den målte verdien fra sensoren med en måleverdi med kjent usikkerhet, som regel fra et annen sensor med kjent nøyaktighet.
Overføringen av det konverterte signalet er ofte elektrisk som 4-20mA 0-10V og digital, men kan også av være pneumatisk, hydraulisk, mekanisk eller annen art.


== Eksempel på sensorer ==
Temperatursensor - måler temperatur
Trykksensor - måler trykk, finnes blant annet for luft, olje, vann.
Veiecelle - måler vekt.
Fuktighetsensor - måler relativ luftfuktighet.
Avstandssensor - måler  avstand til et objekt
Luxmeter - måler lysmengde, finnes også som fotocelle
Bevegelsesensor - detekterer bevegelse. Kalles også nærverssensor
Desibelmåler - måler lydtrykk
CO2-måler - måler innhold av CO2 i luft
Flowsensor - måler massestrømning
Vindmåler - måler vindhastighet


== Virtuelle sensorer ==
Virtuelle sensorer er teknologi der det måles en verdi fra en sensor som ikke fysisk eksisterer. De nødvendige målingene fra prosessen måles og overføres til en matematisk modell som ved hjelp av beregninger kalkulerer ønsket verdi. Grunnen til å bruke en virtuell sensor kan være at en slik sensor ikke finnes eller kan lages, eller at plassen der en ønsker å måle er utilgjengelig eller vanskelig å nå. Eksempel på virtuelle sensorer er duggpunktsensor eller en trykksensor inne i en roterende turbin. Virtuelle sensorer er avhengige av at den matematiske modellen er riktig og får rette data, men krever ikke vedlikehold, kalibrering eller service.
PPSj 41

PPSj 41 (russisk: ППШ-41, engelsk: PPSh 41, tysk: PPSch-41), var er en sovjetisk maskinpistol fra den andre verdenskrig.


== Utvikling og bruk ==
Utviklingen av våpenet startet allerede i 1941 som et resultat av den tyske invasjonen og behovet for et våpen som kunne produseres med enkle midler. Det kom i bruk i 1942. Selv om våpenet var enkelt, skulle det vise seg å være både effektivt og pålitelig, og ble produsert i over 5 millioner eksemplarer fram til 1945. PPSj ble designet av Georg Sjpagin.PPSj kunne utstyres med to forskjellige magasiner, et trommelmagasin med 71 skudd og et konvensjonelt magasin med 35 skudd.


== Tysk versjon ==
PPSj ble også i brukt av tyske tropper og ble i 1945 tilpasset tysk 9 mm Parabellum ammunisjon under betegnelsen 9 mm Maschinenpistole 717(r).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) PPSh-41 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) PPSh-41 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eduardo Rodríguez Veltzé

Eduardo Rodríguez Veltzé (født 1956) er en boliviansk jurist og politiker. Han har vært Bolivias president. 
Han tok juridisk eksamen ved Universidad Mayor de San Simón i Cochabamba i 1981, og videre studier i offentlig administrasjon ved Harvard University. I 1999 ble han valgt til medlem av Bolivias Høyesterett, og fra 2004 som leder samme sted.
Etter mye politisk uro, trakk Carlos Mesa seg som landets president, og Rodríguez ble satt inn som leder av en interimsregjering den 10. juni 2005. Etter å ha avviklet et presidentvalg uten selv å stille, overlot han den 21. januar 2006 presidentembetet til Evo Morales. Morales anklaget sin forgjenger for «å sette landet under utenlandsk administrasjon», og han ble tiltalt for landsforræderi. Anklagen ble senere henlagt.
I 2013 ble han utnevnt til Bolivias ambassadør overfor Nederland og Den internasjonale domstolen, der han fra 2016 ledet Bolovias krav overfor Chile om en landkorridor til kysten av Stillehavet.


== Referanser ==
Krigføring i verdensrommet

Krigføring i verdensrommet omfatter militære tiltak fra eller mot objekter i verdensrommet.  Det kan spores tilbake til 1960-tallet da Sovjetunionen utviklet Almaz-prosjektet, som tok sikte på å gi dem kapasitet til å undersøke og eventuelt ødelegge kunstige satellitter i bane. Et tilsvarende prosjekt på amerikansk side het Blue Gemini.
Både Sovjetunionen og USA har utviklet missiler som skal kunne skyte ned satellitter, men ingen av disse våpnene er kjent å være aktive i dag (2010).
Utplasseringen av våpen i rommet ble først regulert av Outer Space Treaty i 1967, som forbød masseødeleggelsesvåpen i rommet. Mellom 1972 og 2002 var ABM-avtalen, som forbød utplasseringen av våpen som kunne skyte ned interkontinentale ballistiske missiler, gjeldende.  
I 1979 ble FNs avvæpningskonferanse (Conference on disarmament) (CD) opprettet, men dens arbeid har vært låst siden 1998 på grunn av uenigheter mellom USA og Kina om konferansen skal prioritere å jobbe mot spredning av radioaktive materialer eller våpen i rommet. USA er da for det første, og Kina, med Russland på sin side, er for det andre. En organisasjon kalt PAROS (Prevention of an Armed Race in Outer Space) ble satt opp ad-hoc av CD, men har ikke fått gjort annet enn å utveksle informasjon mellom medlemmene.
I 2004 vedtok FNs generalforsamling en ikke-bindende avtale om flersidige og verifiserbare avtaler for å hindre et våpenkappløp i rommet. USA var en av fire medlemsstater som avsto avstemningen. De andre var Israel, Haiti og Palau.


== Konsekvenser ==
I motsetning til kamper på landjorden og på havet, hvor i de fleste tilfellene sporene forsvinner raskt, vil offensive operasjoner i det nære verdensrom legge igjen mye skrap i jordbane. Dette vil være en trussel mot militær og sivil romfart i årevis. Det er allerede rundt 10 000 objekter i jordbane som er store nok til å spores, men de minste sporbare har en størrelse på rundt 10 cm over. Den minste størrelsen som er farlig for ethvert romfartøy er rundt 1 cm, altså en størrelsesorden mindre enn hva som kan spores.
Mer enn 500 biter skrot i bane anslås til å stamme fra sovjetiske tester av anti-satellitt-våpen på 1960-, 1970- og 1980-tallet.


== Kilder ==
Jane's Defence Weekly volume 42, issue 40; Battle for space
Bolle (bakverk)

En bolle, eller hvetebolle, er et lite bakverk med vanligvis rund topp og flat bunn som inneholder hvetemel, sukker, gjær, egg, melk, vann og ofte også kardemomme og hjortetakksalt. Det er også vanlig å tilsette rosiner, tørket frukt, sukat eller biter av sjokolade i deigen. Bollene skal trilles runde, pensles med vispede egg for å gi dem farge og glans, og så stekes.
Boller kan serveres hele eller delt i to med smør og pålegg som en dessert, et mellommåltid eller ofte som tilbehør til kaffe. Boller er vanlige i barneselskaper servert sammen med brus eller kakao.
Det er populært å kjøpe boller i butikker, kiosker, bensinstasjoner og andre steder som lettvint lunsj eller mellommat for folk på farten. Det er ofte billigboller som er pakket ferdig på bakeriet i poser med fem-seks stykker. Det kan også være større og dyrere boller som selges enkeltvis, noen ganger som butikkstekte, ferske varer. I sjokoladeboller er rosinene erstattet med sjokoladebiter.
Boller blir også brukt som fastelavnsboller og er da fylt med krem og syltetøy og melis på toppen. 

		


== Se også ==
Rundstykke


== Referanser ==
Prehistorisk krigføring

Med prehistorisk krigføring menes krigføring før skrivekunsten, statsdannelser og andre større sosiale strukturer.
Når krigføringen tok til er fremdeles et emne under debatt.  Man har funnet neandertalere med spydspisser fast i skjelettet, men ingen indikasjoner på at det var annet enn drap.  Ikke før buen var oppfunnet finner man hulemalerier som viser grupper av mennesker i kamp med hverandre.
Fortifikasjoner og bymurer kunne brukes både til forsvar og som beskyttelse mot oversvømmelser og ville dyr.  De tidligste vi kjenner er i Jeriko, bygget rundt 8000 f.Kr..  Maoriene på New Zealand satte også opp tusenvis av befestninger, i en periode hvor det var nær kontinuerlige kamper på øyene.  Disse viser at det var en betraktelig sosial orden til stede, noe som tyder på at de kan ha kunnet bedrevet organisert krigføring.
Størrelsen på prehistoriske arméer er under debatt.  De som ikke aksepterer tanken på prehistorisk krig argumenterer at folketettheten var for lav til å tillate noe annet enn streifende gjenger på et par dusin menn.  Dette støttes av Amarnabrevene, som beskriver at 20 bevæpnede mann var i stand til å terrorisere byer i et helt område.
Bevæpningen i perioden var først klubber og spyd, senere slynger og buer.  Man har funnet våpen av kobber, men kobberets egenskaper tyder på at de har hatt seremoniell funksjon.
Arnoldus Reimers

Hjeronymus Arnoldus Reimers (født 10. august 1844 på Alvøen, død 13. mai 1899) var en norsk skuespiller. Han debuterte på Christiania Theater i 1867.
Reimers var bror av Sophie Reimers og fra 1881 gift med Johanne Regine Juell Reimers.
Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hjeronymus Arnoldus Reimers hos Sceneweb 
(no) Arnoldus Reimers på NLIs Lokalhistoriewiki.
Benkögambit

Benkögambit også kalt Volgagambit er en gambit i sjakkåpningen Benoni som er definert ved  svarts trekk 3...b5, etter åpningstrekkene 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5. Navnet «Benkögambit» kommer fra den ungarske stormester Pal Benkö som flyktet til USA.
Med 3...b5 ofrer svart en bonde som hvit som regel tar imot med 4.cxb5. En typisk fortsettelse er da 4...a6 5.bxa6 Lxa6. Kompensasjonen svart har for sitt ofrede materiell er åpne linjer på dronningfløyen mot utsatte bønder i a- og b-linjen, mulighet for en svært aktiv løperutvikling til g7, og at hvit nå har noen vanskeligheter med utvikling av løperen på f1. Hvit kan bytte den av med 6.Sc3 g6 7.e4 Lxf1 8.Kxf1, men mister da muligheten for rokade og må bruke en del trekk på å få kongen i sikkerhet. Hvit kan i stedet spille g3 og Lg2, men dette plasserer løperen på et ganske passivt felt, der den vil stange inn i en egen bonde på d5. Enda en mulighet for å bytte av løperen er å spille Sg1-f3-d2 før man spiller e4, slik at ...Lxf1 kan besvares med Sxf1, men dette er en tidkrevende plan.
Kompensasjonen i form av spill mot de hvite a- og b-bøndene er strategisk og langsiktig, så svart kan ofte trygt gå inn i et sluttspill selv med en bonde mindre. Faktisk kan et avbytte av dronninger være gunstig, fordi det tar vekk mye av kraften fra et kongeangrep som hvit kan prøve å sette i gang med sin lille terrengfordel i sentrum. Som alltid med gambiter, er det en ulempe at en bonde er ofret. Hvis hvit får konsolidert sitt ekstra materiell, gjerne med trekk som b3, a4 og Sb5, kan kompensasjonen til svart bli borte, og hvit får dermed overtaket.
Hvit trenger ikke motta gambiten. Gambiten kan avslås med trekk som 4.Sf3 eller 4.a4. En annen ganske populær idé er å ta imot bonden, men straks gi den tilbake, f.eks med 4.cxb5 a6 5.b6.
Eleonora Duse

Eleonora Duse (født 3. oktober 1858 i Vigevano, død 21. april 1924 i Pittsburgh) var en italiensk skuespillerinne. Hun ble kjent for sine italienske versjoner av Sarah Bernhardts roller, og forbindes først og fremst med Gabriele D'Annunzios skuespill. Senere turnerte hun i Europa og USA. I 1906 besøkte hun Kristiania, hvor hun spilte Henrik Ibsens «Hedda Gabler» og «Rosmersholm», samt D'Annunzios «La Gioconda», ved Nationaltheatret.  Hun døde på turné i Pittsburgh i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eleonora Duse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eleonora Duse på Internet Movie Database 
(en) Eleonora Duse hos The Movie Database 
(en) Eleonora Duse hos Internet Broadway Database 
(en) Eleonora Duse på Discogs 
(en) Eleonora Duse hos American National Biography
Galtvortekspressen

Galtvortekspressen er et fiktivt magisk tog i Harry Potter-serien av J.K. Rowling. Elevene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom tar toget fra London til Galtvang. Toget går fra King's Cross stasjon plattform 9¾, en plattform som er usynlig for gomper og kan nås gjennom barrieren mellom plattform 9 og 10. Prefekter ved skolen har en egen vogn nær lokomotivet. Kupéene ombord i toget er antakelig bokstaverte, for eksempel møttes Snileklubben for første gang i kupé C i Harry Potter og Halvblodsprinsen, en kupé som antakeligvis ligger et stykke bak i toget. Når elevene går av toget i Galtvang, får førsteårsstudentene reise med båt over innsjøen til skolen, mens alle de andre elvene reiser med en vogn som blir trukket av usynlige vesener som kalles dystraler. 
Harry Potter møtte sine to beste venner, Ronny Wiltersen og Hermine Grang på sin første tur med Galtvortekspressen. Så langt har Harry reist med toget ti (kanskje elleve) ganger: To ganger om året i sine seks første år ved Galtvort, unntatt en gang, i Harry Potter og Mysteriekammeret, da han og Ronny fløy Arthur Wiltersens forheksede Ford Anglia til skolen, en ferd som endte med kollisjon i Prylepilen som står utenfor skolen. Den sjette boken slutter før Harry drar fra Galtvort, og det blir heller ikke nevnt hvordan Harry reiser fra Hiet til skolen ved skolestart. Etter hvert skoleår blir Harry møtt av sin onkel og tante på stasjonen i London. De misliker ham sterkt, men har aldri unngått å hente ham på stasjonen.


== Plattform 9¾ ==
Plattform 9¾ er plattformen som elevene ved Galtvort drar fra når de skal ta Galtvortekspressen. Ligger på King's Cross stasjon. For å komme inn på sporet må du gå rett inn på bommen mellom spor ni og ti.
Etter at Harry Potter-bøkene, og ikke minst filmene, ble kjent, er det hengt opp et stort skilt med Platform 9¾ på en mur mellom spor 4 og 5 på den virkelige King's Cross stasjon. Årsaken til at skiltet ikke henger mellom spor 9 og 10 er at disse sporene ligger i ulike bygninger i stasjonen.


== Det ekte toget ==
 
Lokomotivet som blir brukt i filmversjonene er en Great Western Railway Hall Class 5972 Olton Hall, og blir fremstilt som et tog med fire vogner. Filmene blir spilt inn på King's Cross stasjon og North Yorkshire Moors Railway. En scene fra filmen med Galtvortekspressen er spilt inn i Norge.


== Referanser ==