jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen

Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen er et museum og minnesmerke (Gedenkstätte) for ofrene for det kommunistiske voldsherredømmet i Tyskland beliggende i det som fra fra 1951 til 1989 var Stasis sentrale varetektsfengsel i Berlin-Hohenschönhausen i den nåværende bydelen Lichtenberg. Der ble fremfor alt politiske fanger fengslet og fysisk og psykisk torturert.


== Historie ==
Bygningen ble fra 1930-tallet brukt som storkjøkken. Under den sovjetiske okkupasjonen fra 1945 innrettet NKVD en konsentrasjonsleir hvor mer enn 20 000 politiske fanger og andre personer som var uønsket av kommunistene, ble holdt fanget under miserable forhold.
I oktober 1946 ble leiren omdannet til det sentrale varetektsfengselet for NKVD i Tyskland. Fangene ble torturert på forskjellige måter.
I 1951 overtok det nylig grunnlagte Stasi fengselet. Det ble etterhvert utvidet og hadde normalt en kapasitet på ca. 200 fanger. Etterhvert gikk Stasi over fra å hovedsakelig bruke fysisk tortur til å bruke mest psykisk tortur, bl.a. gjennom isolering og usikkerhet. Fangene bestod særlig av «republikkflyktninger» (personer som forsøkte å flykte til det demokratiske vesten) og opposisjonelle.


== Oppløsning ==
Etter kommunistregimets fall i 1989 ble Stasi oppløst, og fengselet ble stengt.


== Minnesmerke ==
Bygningene og anleggene er bevart i original tilstand, og i 1994 ble Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen opprettet. Museets direktør er historikeren Hubertus Knabe. Tidligere fanger og guider viser besøkende rundt i anlegget.

		
		


== Litteratur ==
Peter Erler, Hubertus Knabe: Der verbotene Stadtteil Stasi-Sperrbezirk Berlin-Hohenschönhausen Jaron Verlag, Berlin 2004, ISBN 3-89773-506-7
Reinhard Grimmer, Werner Irmler, Willi Opitz: Die Sicherheit. Zur Abwehrarbeit des MfS, 2 Bde. edition ost im Verlag Das Neue Berlin, Berlin 2003, ISBN 3-360-01030-2


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gedenkstätte Berlin-Hohenschönhausen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Union der Opferverbände kommunistischer Gewaltherrschaft UOKG
Pia Haraldsen

Pia Renate Haraldsen (født Pia Renate Strømsnes 1. august 1981) er en norsk programleder og artist.


== Yrkeskarriere ==
Haraldsen har utdannelse innen medier og kommunikasjon fra Goldsmiths College, University of London.
Haraldsen har vært frilanser for VG, hvor hun var spaltist, TV 2 og ungdomsbladet mag. I oktober 2004 ble hun redaktør for trender og underholdning i magasinet Cosmopolitan. Hun var meddommer i shoppingprogrammet Shopaholic på TV3, sammen med Hilde Marstrander og René Charles Gustavsen. Senere har hun vært programleder for Kjendisjakten og Frokostquiz på TV 2. I 2006 spilte Haraldsen inn sangen «You Got It», der VG-journalist Camilla Bjørn korer i refrenget.
I februar 2007 begynte Haraldsen som «politisk redaktør» i humorprogrammet Rikets Røst på TV 2, der hun lurer og provoserer intervjuobjekter med sine naive spørsmål og bevisste uvitenhet. I april 2007 ble det kjent at hun hadde inngått en avtale med mobilselskapet ComCom. Haraldsen skulle motta 1,5 millioner kroner årlig i tre år for å være merkevarebygger for selskapet. I september 2007 ble hun permittert etter at selskapet innså at målet om å øke antall abonnenter fra 5 000 til 50 000 i løpet av 2007 ikke ville bli nådd. Det hadde også oppstått uenighet omkring en tilleggsavtale som ville gitt Haraldsen ekstra inntekter for hvert oppslag i mediene.Høsten 2007 var hun deltaker i TV 2s programserie Skal vi danse med partneren Thomas Wendel. I november 2007 utga hun boken Pias bekjennelser, shopping, sjekking, skikk og bruk. I 2014 ga hun sammen med Einar Gelius ut boken Kunsten å feire bryllup på Font forlag.


=== Stunt mot amerikanske James Oddo i 2007 ===
Et innslag fra Rikets Røst med lureintervju av den amerikanske bystyrerepresentanten James Oddo ble lagt ut på YouTube. Om morgenen 11. oktober hadde 220 000 personer sett klippet av den rasende politikeren som kaster TV-teamet på dør og bare noen timer etter var den blitt sett av over 400 000. Innslaget har vakt oppsikt i USA på grunn av politikerens språkbruk og voldsomme temperament, og gjorde Haraldsen til et ettertraktet intervjuobjekt i amerikanske medier. Stuntet vakte særlig oppsikt i den konservative nyhetskanalen Fox News, og dagen etter at stuntet ble kjent ble Haraldsen intervjuet på Fox News' frokostsending.


== Familie ==
Pia Haraldsen er datter av Jasmin Haraldsen og Jan Olav Strømsnes. Jasmin Haraldsen var fra 1993 til 2005 gift med Karl Otto Haraldsen.


== TV ==
2020 – Camp Kulinaris (deltaker)
2014 – Kakekrigen (deltaker)
2011 – 4-stjerners middag (deltaker)
2009 – Pia og Jasmin
2007 – Skal vi danse (deltager)
2007 – Rikets røst (stuntreporter)
2006 – Frokostquiz (programleder)
2005 – Kjendisjakten (programleder)
2005 – Shopaholic (programleder)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pia Haraldsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pia Haraldsen på Internet Movie Database 
(en) Pia Haraldsen hos The Movie Database 
(en) Artikkel om Oddo-intervjuet på Foxnews.com
Mastikstre

Mastikstre (Pistacia lentiscus) er et lite eviggrønt tre.
Underarten P. lentiscus subsp. lentiscus blir 1–5 m høy. Den vokser i hele middelhavsområdet og på Kanariøyene i garrigue, maquis og tørre, steinete skråninger. Bladene er finnete, og mastikstreet kan skilles fra andre Pistacia-arter på at det ikke er noe endesmåblad. Bærene er en steinfrukt, som først er rød, men som så blir svart.
Mastikstreet blir utnyttet på grunn av dens kvae, mastiks. Det er bare på sørlige delen av Khíos man får treet til å avgi kvae, og mastiksen er så ettertraktet at middelalderlandsbyene ble bygget som fort for å beskytte mastiksen mot pirater. Under Det ottomanske riket betalte Khíos sin skatt i mastiks, blant annet ettertraktet som tannrens og tyggegummi for sultanens harem. Mastiksen høstes i august, og hvert tre leverer ca. 150–200 gram pr sesong. Mastiksbøndene får 100€ for 1000 gram renset kvae.
Mastiks brukes til ferniss, hudkremer, tannkremer, godteri, tyggegummi, parfymeproduksjon, brus, likør, ouzo og i medisin. Mastiks har blant annet vist seg effektiv i behandlingen av magesår og har en betennelsesdempende og rensende effekt.
En annen underart, P. lentiscus subsp. emarginata, blir 2–15 m høy. Den er utbredt i Øst-Afrika (Etiopia, Somalia, Kenya, 
Uganda, Tanzania) og blir ofte regnet som en egen art, Pistacia aethiopica. 


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 116. ISBN 82-562-0490-7. 
«Mastikstre». Urtekildens planteleksikon. Besøkt 15. februar 2016. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 127. ISBN 0-7136-7015-0. 
M.G. Al-Saghir og D.M. Porter (2012). «Taxonomic Revision of the Genus Pistacia L. (Anacardiaceae)». American Journal of Plant Sciences. 3 (1): 12–32. ISSN 2158-2750. doi:10.4236/ajps.2012.31002. 

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) mastik i Encyclopedia of Life 
(en) mastik i Global Biodiversity Information Facility 
(en) mastik hos ITIS 
(en) mastik hos NCBI 
(en) mastik hos The International Plant Names Index 
(en) mastik hos Tropicos 
(en) Kategori:Pistacia lentiscus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pistacia lentiscus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pistacia lentiscus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Flora of Israel Online – Pistacia lentiscus
Don Felder

Don Felder (født Donald Felder, 21. september 1947 i Gainesville i Florida i USA) er en amerikansk rockemusiker, mest kjent for å vært gitarist for Eagles fra 1974 til 2001.
Don Felder er også mannen bak melodien og gitarsoloen i en av rockens mest populære låter, «Hotel California».
Den 6. februar, 2001, ble Don Felder sparket fra Eagles. Etter oppsigelsen saksøkte han Don Henley og Glenn Frey (grunnleggerne av bandet) for feilaktig oppsigelse og kontraktbrudd. Henley og Frey saksøkte deretter Felder for kontraktbrudd. 8. mai 2007 ble partene enige uten rettssak.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Don Felder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Don Felder på Internet Movie Database 
(en) Don Felder hos Rotten Tomatoes 
(en) Don Felder hos The Movie Database 
(en) Don Felder på Discogs 
(en) Don Felder på MusicBrainz 
(en) Don Felder på SoundCloud 
(en) Don Felder på Spotify 
(en) Don Felder på Songkick 
(en) Don Felder på Last.fm 
(en) Don Felder på Genius — sangtekster 
(en) Don Felder på AllMusic
Olaf Hassel

Olaf Hassel (født 12. mai 1898 i Øvre Sandsvær ved Kongsberg, død 15. august 1972) var en prisbelønt norsk astronom, kjent for oppdagelsen av en komet i 1939 og en nova i 1960.Han oppdaget 16. april 1939 en ny komet på stjernehimmelen, som først ble døpt «Hassels komet», deretter Jurlov-Achmarov-Hassels komet, da det viste seg at to russere hadde oppdaget kometen den 15. april, men at meldingen deres til observatoriet i København hadde blitt forsinket. Hassel oppdaget også den 7. mars 1960 en tidligere uregistrert stjerne – en nova. Den fikk først navnet Nova Hassel, og ble senere registrert under navnet Nova Herkulis 1960.
Hassel jobbet fra 1941 ved Meteorologisk institutt og tegnet planetkartene til den norske almanakken.
Olaf Hassel var døv og gjorde seg bemerket i tegnspråkmiljøet i Norge i sin samtid, blant annet med
hyppige innlegg i døvetidsskriftet Tegn og Tid.


== Utmerkelser ==
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1946
bronseplakett fra American Association of Variable Star Observers (AAVSO)
æresmedlem av Norsk Astronomisk Selskap fra 1969.
Kongens fortjenstmedalje i gull av kong Olav V i 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside om Olaf Hassel
Video om Olaf Hassel.


== Litteratur ==
Døves Verden bok 1.
Guillaume av Luxembourg

Guillaume av Luxembourg (Guillaume Jean Joseph Marie) (født 11. november 1981 i Luxembourg by) er arvestorhertug og tronfølger i Luxembourg. Han er eldstesønn av storhertug Henri og storhertuginne Maria Teresa, og ble arvestorhertug da faren besteg tronen i 2000. Når faren i framtiden abdiserer eller dør, vil arvestorhertug Guillaume overta. Guillaume omtales som Hans Kongelige Høyhet.
Guillaume er utdannet ved privatskoler i Luxembourg og Sveits, og dessuten Royal Military Academy Sandhurst i Camberley i England. Han har også studert statsvitenskap og historie i Durham i England, men fullførte ikke studiene.
Arvestorhertugen ble den 19. oktober 2012 gift med den belgiske grevinnen Stéphanie de Lannoy. Paret inngikk forlovelse i mars samme år. Guillaume hadde et kjærlighetsforhold til norske Pia Haraldsen. De møttes i Oslo i 2001, men forholdet tok slutt året etter.
Den 10. mai 2020 fikk han og arvestorhertuginnen sitt første barn, sønnen prins Charles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Le Grand-Duc Héritier, presentasjon fra det storhertuglige hoff
Perfusjonist

En perfusjonist har ansvar for å opprettholde pasientenes sirkulasjon under hjerteoperasjoner. Dette gjøres ved hjelp av hjerte-lunge-maskinen som ivaretar tilførsel av oksygen til blodet, sørger for å fjerne kulldioksid fra blodet og frakter deretter blodet rundt til kroppens organer.
I tillegg til å være aktiv under hjerteoperasjoner, har en perfusjonist også ansvar for annet utstyr til assistert sirkulasjon.
Vikse skule

Vikse skule er en barneskole som ligger på Vikse i Sveio. Skolen hadde tolv lærere og 140 elever skoleåret 2017–2018. Ronny Valdersnes er rektor ved skolen fra september 2021.Vikse skule ble i 1999 slått sammen med Vandaskog skule. Skolen består av et murbygg fra 1983 samt en ny fløy som stod ferdig i 2013, og er etter dette dimensjonert for om lag 200 elever.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Bakteriofag

Bakteriofager (av «bakterie» og det greske phagein, å spise, altså «den som spiser bakterier») er virus som har bakterier som vert. Vanlig størrelse for bakteriofager er 24 til 200 nanometer. Som andre virus infiserer bakteriofagene sin vert, overtar kontroll over verten slik at denne begynner å produsere nye bakteriofager. Når et høyt antall (100-300) nye bakteriofager er produsert inne i vertsbakterien, sprekker denne, og de nye bakteriofagene kommer ut og kan infisere nye verter. Denne typen bakterifag kalles for lytisk. Andre bakterifager er temperate (se lengre ned). Bakteriofager er vanligvis svært spesifikke og kan bare infisere og formere seg i sin spesielle bakterieart eller bakteriestamme. 
Bakteriofager består vanligvis av en proteinkappe, en hale og arvestoff (DNA eller RNA). Bakteriofager har ingen egen metabolisme og regnes derfor av majoriteten av forskerne som ikke levende.
Noen bakteriofager har en lytisk syklus og går igjennom en syklus som beskrevet ovenfor med infeksjon, produksjon av nye bakteriofager og lysis (sprenging) av vertscellen. Andre bakteriofager, såkalte temperate bakteriofager, har en lysogen livssyklus og integrerer sitt arvstoff i vertens arvestoff som en såkalt profag. Under visse typer ytre påvirkning, som for eksempel UV-stråling, kan en temperat bakteriofag gå inn i en lytisk syklus. 
Bakteriofager har, med vekslende hell, vært forsøkt brukt til å bekjempe sykdomsfremkallende bakterier. Fortsatt knyttes det et visst håp til at bakteriofager kan benyttes som et alternativ til antibiotika ettersom forekomten av antibiotikaresistente bakterier stadig øker.


== Eksterne lenker ==
Artikkel på BBC news om bakteriofager (engelsk)
Den fjerde statsmakt

Den fjerde statsmakt er en betegnelse som brukes i Norge og Danmark om pressen og andre massemedier, særlig om dens rolle som kritiker og overvåker. De andre statsmaktene er den utøvende (i Norge: Kongen (ved regjeringen)), den lovgivende (i Norge: Stortinget) og den dømmende (domstolene).
Begrepsbruken kan skyldes en noe feilaktig oversettelse av det engelske begrep the fourth estate (den fjerde stand). I Sverige kalles pressen den tredje statsmakten og domstolene omtales ikke som en statsmakt.Mange mener at «den fjerde statsmakt» har et samfunnsoppdrag i å påtale overgrep mot enkeltmennesker, som blir begått av de tre andre statsmaktene.


== Referanser ==
Hovseter skole

Hovseter skole er en ungdomsskole i Oslo. Skolen startet opp i 1974 som en forsøksordnet ungdomsskole med lærere og elever organisert i stolpeteam – altså en lærergruppe som har ansvar for en 8. klasse, en 9. klasse og en 10. klasse. En slik lærer/elevgruppe utgjorde en avdeling og ble «en liten skole i den store skolen». Skolen er i dag en av de største rene ungdomsskolene i hele Oslo.
I 2018/2019 hadde skolen 8 klasser på 8. trinn, 7 klasser på 9. trinn og 7 klasser på 10.trinn.


== Historie ==
Skolen var tidlig ute med prosjektorganisert og temabasert undervisning, og skolebygningen som inneholdt både storklasserom og auditorium, var godt tilrettelagt for friere arbeidsformer. Fra oppstarten har skolen hatt en egen aktivitetsleder som har hatt hånd om idrettsarbeidet ved skolen og ulike aktivitetstilbud i friminuttene.   
I dag er lærerne organisert på klassetrinn, og en lærergruppe har ansvar for 60 elever. Lærergruppen og de 60 elevene utgjør en avdeling. Hvert klassetrinn har tre avdelinger.
Skolen fikk en egen avdeling for barn med ulike lærevansker i 2000.


== Kjente elever ==
Wasim Zahid, (f. 1975), forfatter, politiker, lege, forsker, YouTuber, tv-personlighet


== Eksterne lenker ==
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
Hovseter skoles hjemmeside
Finn satellittbilde av Hovseter skole
Lavasir Nordrum

Lavasir Nordrum (født 14. desember 1951) er en norsk billedkunstner og fotograf. Han har blant annet jobbet med Tidsfrist-kunst eller Deadline art på 80-tallet, Digital Poesi i 90-årene og Loop-baserte tidsoppstykkinger fra ca. 2000. Han arbeider som høyskolelektor innen Elektronisk kunst ved Statens kunstakademi.


== Priser og stipendier ==
Lavasir Nordrum er Duun-stipendiat 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lavasir Nordrum hjemmeside
Lavasir Nordrums hjemmeside på KIK
Goldie Hawn

Goldie Jeanne Hawn (født 21. november 1945 i Washington, D.C., i USA) er en amerikansk skuespiller, produsent og sanger. For sin rolle som Toni Simmons i filmen Kaktusblomsten mottok hun en Oscar for beste kvinnelige birolle i 1969.
Datteren Kate Hudson er også en Oscar-nominert skuespillerinne. Sønnen Oliver Hudson er også TV- og filmskuespiller.


== Karriere ==
Hawn begynte tidlig med ballett og stepping. Hun hadde sin scenedebut som Julie i Romeo og Julie i 1961 og debuterte som profesjonell danser i Can-Can i 1964.
I 1967–68 hadde hun en rolle i tv-komedieserien Good Morning, World. Senere gjorde hun seg bemerket som en av de faste aktørene i sketsjshowet Rowan & Martin's Laugh-In, hvor hun gjerne framstilte en knisende blondine. Dette tok hun med seg videre i tre spillefilmer rundt 1970: Butterflies are Free, There's a Girl in My Soup og Kaktusblomsten. For den sistnevnte, der hun spilte mot Walter Matthau og Ingrid Bergman, fikk hun en birolle-Oscar.
På 1970- og 1980-tallet spilte Hawn inn en rekke filmer og ble en populær komiker. For tittelrollen i Menig Benjamin ble hun nominert til Oscar. Etterhvert ble det mer stille rundt henne, men hun gjorde suksess i filmene Døden kler henne (1992) og Førstekoneklubben (1996). I sistnevnte bidro hun også med å synge Lesley Gores «You Don't Own Me».
I 1997 regisserte Hawn tv-filmen Hope. 
I 2005 utgav hun selvbiografien A Lotus Grows in the Mud.


== Biografi ==
Hawn har to barn fra sitt ekteskap nr. to (med Bill Hudson fra 1976 til 1980), Oliver og Kate Hudson, som begge er skuespillere. Fra 1982 har Hawn vært sammen med skuespiller Kurt Russell. De har ett barn sammen.
Hawn er praktiserende buddhist og besøker India årlig.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Goldie Hawn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Goldie Hawn på Internet Movie Database 
(sv) Goldie Hawn i Svensk Filmdatabas 
(da) Goldie Hawn på Filmdatabasen 
(da) Goldie Hawn på Scope 
(fr) Goldie Hawn på Allociné 
(en) Goldie Hawn på AllMovie 
(en) Goldie Hawn hos Turner Classic Movies 
(en) Goldie Hawn hos Rotten Tomatoes 
(en) Goldie Hawn hos The Movie Database 
(en) The Hawn Foundation
Bjørn Bjørnson

Bjørn Bjørnson (født 15. november 1859 i Christiania, død 14. april 1942 samme sted) var en norsk skuespiller, dramatiker, journalist og første teatersjef på Nationaltheatret i Oslo. Som skuespiller var Bjørnson først og fremst aktiv som teaterskuespiller, men han spilte også i flere stumfilmer, blant annet Jøglerblod (1911). Han var sønn av Bjørnstjerne Bjørnson.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Bjørnstjerne og Karoline Bjørnson. 


=== Teateret ===

I Wien ble Bjørn Bjørnson elev av Julius Stern, og lærte musikk noen måneder før han gikk over til å lære om skuespill og endelig fikk debutere i Wien i 1880, da han fingerte en rolle til seg selv i en heksefortelling. Etter å ha vært fast ansatt som statist ved hertug Georg II av Sachsen-Meiningen sitt hoffteater, hadde han strøjobber i sveitsiske St. Gallen og i Paris, før han i 1883 fikk være fire måneder ved byteateret i Hamburg med den ganske ukjente Bernhardt Pollini som sjef. 
Fra 1885 til 1893 var han instruktør ved Christiania Theater samt av og til med selv som skuespiller, som da han etterlignet faren i rollen som professor Tygesen i komedien «Geografi og Kærlighed» som faren skrev i 1885.  Bjørnson sa opp stillingen sin i 1893 og jobbet ved Dagmarteateret i København, i alle fall fra 1895 til 1896.  Han var sentral i etableringen av Nationaltheatret, og var dets første sjef fra 1899 til 1907 da han følte seg utslitt og ga seg.  Etter å ha vært kulturjournalist rapporterende fra Mellom-Europa, var han atter Nationaltheatrets sjef fra 1923 til 1927. Han ga seg ikke som skuespiller før i 1929, fortsatt som nevnte Tygesen.
Ekteparet Bjørnson flyttet i 1930 til deres nybygde «Casa Bjørnson» i alpelandsbyen Siusi der også Sigurd Ibsen og Bjørns søster Bergljot Bjørnson hadde bodd siden 1922 i sin «Villa Ibsen».  Bjørnson, som hadde truffet frigjøringshelten Giuseppe Garibaldi  som fjortenåring (da faren bodde i Roma), besøkte også Mussolini (1883–1945) som ville treffe ham. Bjørn og Eileen flyttet tilbake til Oslo i 1939, i tide for hans åttiårsdag, og rakk akkurat å få møblene over Italias grense før de ble sperret.
Mellom 1899 og 1941 bekledte han hele 143 roller bare på Nationaltheatret. Dessuten var Bjørnson å se i en rekke skandinaviske stumfilmer.


=== Ekteskap ===
Bjørnson var gift 1886–1890 med pensjonateier Jenny Sandberg Bjørnson, så 1893–1909 med den norske operasangeren med artistnavnet Gina Oselio og fra 1909 med Eileen Bendix (født Cohn). Bjørnson er gravlagt på  Vår Frelsers gravlund sammen med Eileen. Eileen hadde jødisk bakgrunn.  Broren Erling var aktiv NS-mann under andre verdenskrig.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Bjørnson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bjørn Bjørnson på Internet Movie Database 
(no) Bjørn Bjørnson hos Nationaltheatret 
(no) Bjørn Bjørnson hos Sceneweb 
(da) Bjørn Bjørnson på Filmdatabasen 
(da) Bjørn Bjørnson på danskefilm.dk 
(da) Bjørn Bjørnson på danskfilmogtv.dk
Ruth Gordon

Ruth Gordon (født Ruth Jones; 30. oktober 1896 i Quincy i Massachusetts, død 28. august 1985 i Edgartown i Massachusetts) var en amerikansk skuespiller og manusforfatter.
Gordon vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Minnie Castevet i filmen Rosemary's Baby (1968).


== Filmografi (utvalg) ==
1941 – Den lettsindige tvilling
1943 – Edge of Darkness
1968 – Rosemary's Baby
1971 – Harold og Maude


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruth Gordon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ruth Gordon på Internet Movie Database 
(sv) Ruth Gordon i Svensk Filmdatabas 
(da) Ruth Gordon på Filmdatabasen 
(fr) Ruth Gordon på Allociné 
(en) Ruth Gordon på AllMovie 
(en) Ruth Gordon hos Turner Classic Movies 
(en) Ruth Gordon hos Rotten Tomatoes 
(en) Ruth Gordon hos The Movie Database 
(en) Ruth Gordon hos Internet Broadway Database 
(en) Ruth Gordon på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Estelle Parsons

Estelle Margaret Parsons (født 20. november 1927 i Marblehead i Massachusetts) er en amerikansk teater-, TV- og filmskuespiller.
Parsons vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Blanche Barrow i filmen Bonnie and Clyde (1967).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Estelle Parsons på Internet Movie Database 
(sv) Estelle Parsons i Svensk Filmdatabas 
(da) Estelle Parsons på Filmdatabasen 
(da) Estelle Parsons på Scope 
(fr) Estelle Parsons på Allociné 
(en) Estelle Parsons på AllMovie 
(en) Estelle Parsons hos Turner Classic Movies 
(en) Estelle Parsons hos The Movie Database 
(en) Estelle Parsons hos Internet Broadway Database 
(en) Estelle Parsons på Internet Off-Broadway Database
Sandy Dennis

Sandy Dale Dennis (født 27. april 1937 i Hastings i Nebraska, død 2. mars 1992 i Westport i Connecticut) var en amerikansk teater- og filmskuespiller.
Dennis vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Honey i filmen Hvem er redd for Virginia Woolf? (1966).


== Filmografi (utvalg) ==

1966 – Hvem er redd for Virginia Woolf?

1966 – The Three Sisters


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sandy Dennis på Internet Movie Database 
(sv) Sandy Dennis i Svensk Filmdatabas 
(da) Sandy Dennis på Filmdatabasen 
(da) Sandy Dennis på Scope 
(fr) Sandy Dennis på Allociné 
(en) Sandy Dennis på AllMovie 
(en) Sandy Dennis hos Turner Classic Movies 
(en) Sandy Dennis hos Rotten Tomatoes 
(en) Sandy Dennis hos The Movie Database 
(en) Sandy Dennis hos Internet Broadway Database 
(en) Sandy Dennis på Internet Broadway Database
(en) Sandy Dennis på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata