jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kantine

Kantine er et spisested, som regel for ansatte i en bedrift, soldater i en militærleir eller andre assosierte persongrupper som eksempelvis studenter på et universitet. Kantiner er vanlig ved skoler, offentlige virksomheter og privat næringsliv med flere ansatte.


== Etymologi ==
Den etymologiske opprinnelsen for begrepet kantine er fra det italiensk ordet som har betydningen «kjeller» eller «vinkjeller» I Italia kan betegnelsen cantina også referere til en type bar eller drikkested. Begrepet cantina kom inn i fransk språk en gang rundt 1710 som cantine, og hvor førstebokstav ble lest som en k-lyd, hvilket på norsk har gitt begrepet kantine, skrevet slik det uttales.


== Funksjon som spisested ==
En kantine tilbyr bespisningsløsninger hvor det vanligvis er tatt hensyn den enkeltes bedrift eller organisasjon krav og ønsker som sammenstilles med muligheten til å tilby sunn og næringsrik mat. En velfungerende kantine med dyktige ansatte bidrar til økt trivsel, kan minske sykefraværet og gi bedre produktivitet for den enkelte som resultat.
I Norge er det vanlig å ha kantiner som er helt eller delvis subsidiert av bedriften/organisasjonen. Av skattemessige årsaker er de fleste kantiner en betaltjeneste hvor en betaler for maten, mens servicen er subsidiert av bedriften/organisasjonen.


== Referanser ==
Ũ

Ũ og ũ (U med tilde) er den 29. bokstaven i alfabetet som brukes for å skrive guaraní, den brukes også for å skrive naurisk. I guaraní markerer tilden nasal uttale av vokalen, mens den på naurisk markerer omlyd og uttales omtrent som tysk ü. På portugisisk og vietnamesisk blir bokstaven også brukt, men den anses da ikke som en egen bokstav – bare en annen utgave av bokstaven u. På portugisisk markerer tilden nasal uttale, mens på vietnamesisk markerer den brytende-stigende tone.
Det nauriske språket har imidlertid hatt forenklinger, og i dag brukes ingen bokstaver med aksenttegn (ñ har blitt til ng, resten har bare mistet aksenttegnene).
Lytham St. Annes

Lytham St. Annes er et byområde i distriktet Fylde i Lancashire, England. De opprinnelige tvillingbyene Lytham og St. Annes har vokst sammen og utgjør nå et feriested ved kysten. Området er kjent for golfklubben Royal Lytham & St. Annes Golf Club. Byene ligger sør Blackpool ved det punkt hvor kystlinjen vender seg østover for å danne utløpet til elven Ribble som leder innlands mot Preston. St Annes er beliggende på nordsiden av hvor det snur og som Blackpool har det utsyn over Irskesjøen mens Lytham på den østlige siden har utsyn over utløpet til Ribble. Befolkningen ved folketellingen i 2011 for sognet St.Anne's on the Sea var på 26 398 innbyggere.Lytham St Annes er internasjonalt kjent for sin golfbaner og Royal Lytham & St. Annes Golf Club som har vært vertskap for The Open Championship (uoffisielt kalt for British Open), som har blitt holdt siden det første vertskapet i 1926. Omtrentlig hvert tiende år med The Open kommer en stor tilstrømning, inkludert verdens media, til et rimelig fredfylt samfunn. Lytham St Annes er betraktet som et rikt og framgangsrikt område hvor innbyggernes inntektsgrunnlag er blant de høyeste i nordlige England.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harrison, Gabriel (1971): Rage of Sand: the story of the men who built their own seaside town, London : Benn, ISBN 0-510-27118-9
Pevsner, Nikolaus (1969): The Buildings of England – North Lancashire, Penguin, ISBN 0-14-071037-X.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lytham St Annes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Lytham St. Annes hos Wikivoyage

Lytham Festival
Geoffroy Barbeau

Geoffroy Barbeau  eller de Barro (død 1287) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var dekan for domkapittelet ved domkirken i Paris.
Han ble kreert til kardinal i april 1281 av pave Martin IV.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Cosmo Glusiano de Casate

Cosmo Glusiano de Casate (død 8. april 1287) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkediakon ved domkirken i Milano.
Han ble kreert til kardinal i april 1281 av pave Martin IV.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Anne Bancroft

Anna Maria Louisa Italiano, kjent som Anne Bancroft, (født 17. september 1931, død 6. juni 2005) var en amerikansk skuespillerinne. Hun ble født i The Bronx i New York. Etter flere TV-opptredener under navnet Anne Marno ble hun bedt om å endre familienavnet til spillefilmdebuten i Farlig kvinne i 1952.I 1958 spilte Bancroft mot Henry Fonda i Broadway-oppsetningen av Two for the Seesaw, en rolle hun vant en Tony Award for. 
Andre store roller hadde Bancroft i Halvveis til lykken (org. The Pumpkin Eater), 7 kvinner (org. 7 Women) og Manndomsprøven (org. The Graduate), der hun spilte Mrs. Robinson mot Dustin Hoffman i rollen som Benjamin Braddock.
I 1964 giftet Bancroft seg med Mel Brooks, og de forble gift frem til hennes død. Sammen fikk de en sønn, Maximillian. 
Bancroft var nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle fem ganger, og vant i 1963 prisen for sin rolletolkning i The Miracle Worker. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1952 – Farlig kvinne

1954 – Demetrius and the Gladiators

1957 – The Girl in Black Stockings

1967 – Manndomsprøven

1972 – Den unge eventyrer

1976 – Lipstick

1976 – Silent Movie

1980 – Elefantmannen

1983 – To Be or Not to Be

1993 – Under kniven

1997 – G.I. Jane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Bancroft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Bancroft på Internet Movie Database 
(sv) Anne Bancroft i Svensk Filmdatabas 
(da) Anne Bancroft på Filmdatabasen 
(da) Anne Bancroft på Scope 
(fr) Anne Bancroft på Allociné 
(en) Anne Bancroft på AllMovie 
(en) Anne Bancroft hos Turner Classic Movies 
(en) Anne Bancroft hos Rotten Tomatoes 
(en) Anne Bancroft hos The Movie Database 
(en) Anne Bancroft hos Internet Broadway Database 
(en) Anne Bancroft på Discogs 
(en) Anne Bancroft hos American National Biography 
(en) Anne Bancroft på Internet Off-Broadway Database
(en) «Graduate star Anne Bancroft dies». BBC News. 8. juni 2005.
Giovanni Colonna den eldre

Giovanni Colonna den eldre (død før 16. juli 1216) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han vad abbed ved Paulusbasilikaen i Roma.
Han ble kreert kardinal i 1192.
Han var venn av Frans av Assisi, og bidro sterkt til at fransiskanernes ordensregel ble godkjent av paven.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Statens naturoppsyn

Statens naturoppsyn (SNO) er en statlig myndighet som har til oppgave å ivareta nasjonale miljøverdier og forebygge miljøkriminalitet. Virksomheten er hjemlet i lov om statlig naturoppsyn av 21. juni 1996.
SNO ble oppretta i 1998 som en avdeling av Direktoratet for naturforvaltning, nå Miljødirektoratet. Foruten hovedkontoret i Trondheim har SNO 55 lokalkontorer, der lokale oppsynsmenn utfører det praktiske oppsynet i felt. SNO er delt i tre avdelinger:

Naturoppsyn arter
Organisasjon og veiledning
Naturoppsyn arealSNO fører kontroll med bestemmelser gitt i naturmangfoldloven, motorferdselsloven, kulturminneloven, viltloven, lov om friluftslivet, markaloven, lakse- og innlandsfiskloven og deler av forurensningsloven. Oppsynsmenn i Statens naturoppsyn kan ha begrenset politimyndighet. I tillegg til oppsyn har SNO også oppgaver knytta til informasjon, skjøtsel og tilrettelegging for bruk av naturområder.Leder for Statens naturoppsyn er fra høsten 2013 Pål Prestrud.


== Se også ==
Fjelltjenesten
Reinpolitiet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Cho Oyu

Cho Oyu (8201 moh.) er en fjelltopp på grensen mellom Nepal og Kina (Tibet). Fjellet er verdens sjette høyeste og ble besteget første gang i 1954 av en østerriksk ekspedisjon ledet av Herbert Tichy. Fjellet har siden blitt besteget mange ganger, bl.a. av flere nordmenn.


== Nordmenn på toppen ==
Cho Oyu er et populært fjell i klatrekretser da det, relativt sett, er ett av de enkleste fjellene over 8000 meter å bestige. Eirik Tryti var første nordmann på toppen (4. mai 1993, uten oksygen og bærere/sherpaer). I 2003 ble Cecilie Skog første norske kvinne på toppen. I 2004 ble Tormod Granheim første nordmann som kjørte ski ned fjellet. Han klatret alene uten oksygen fra Advanced Base Camp til topps på 13 timer før skituren. 
41 nordmenn har i alt nådd toppen, 13 av disse benyttet ikke oksygen. Det er fire kvinner som har klatret fjellet: Cecilie Skog, Brit Volden, Therese Sjursen og Siv Harstad


== Se også ==
Liste over verdens høyeste fjell


== Referanser ==
Puerto Montt

Puerto Montt er en havneby sør i Chile og hovedstad i Region X Los Lagos. Byen har om lag 180 000 innbyggere.
Byen ble formelt etablert 12. februar 1853. Dette skjedde etter at tyske immigranter hadde begynt å bosette seg i området etter en regjeringsstøttet kampanje i 1848. Navnet Puerto Montt er valgt for å minne den chilenske presidenten Manuel Montt som tok initiativ til denne innvandringen fra Tyskland. Økonomien i byen er basert på landbruk, skogbruk, fiske og lakseoppdrett. Byen er den raskest voksende i det sørlige Chile, hovedsakelig på grunn av den eksplosive veksten i lakseoppdrett. Puerto Montt er også utgangspunkt for besøk på øya Chiloé og en rekke andre øyer i området. Byen har regelmessige flyavganger til hovedstaden Santiago.
Puerto Montt er hovedkvarter for den norske for- og sjømatprodusenten Cermaq.


== Eksterne lenker ==
Turistinformasjon, Puerto Montt (engelsk)
Gunvor Hofmo

Gunvor Hofmo (født 30. juni 1921 i Christiania, død 14. oktober 1995 i Oslo) var en norsk lyriker. Hun regnes blant Norges mest betydningsfulle modernistiske lyrikere og mottok Kritikerprisen, Doblougprisen og Riksmålsprisen, samt Gyldendals legat både i 1951 og 1974.


== Biografi ==
Gunvor Hofmo vokste opp i Oslo sammen med sine foreldre og to søsken.  
I 1942 ble den jødiske flyktningen Ruth Maier, som var Hofmos kjæreste, deportert fra Norge og drept i Auschwitz.    
Etter krigen mottok Hofmo flere stipender som hun brukte til å reise utenlands, hovedsakelig til Frankrike, hvor hun oppholdt seg i Paris og Bretagne i syv måneder i 1950.I perioden 1954–1975 var hun flere ganger innlagt på Gaustad psykiatriske sykehus. I hennes senere dikt er krigens lidelser, sorgen over den tapte elskede, skyldfølelsen og sykehustilværelsen tilbakevendende temaer.I 1947 møtte Hofmo lyrikeren Astrid Tollefsen. De to ble etterhvert samboere og var som åpent lesbiske kvinner, bemerkelsesverdige for sin tid. 
Jan Erik Vold har karakterisert Gunvor Hofmo som en av Norges fremste lyrikere og ga i 2000 boken Mørkets sangerske - en bok om Gunvor Hofmo. I 2021 utkom biografiern Venn, jeg har våket. Jan Erik Vold var også redaktør for Hofmos Etterlatte dikt og Jeg glemmer ingen. Hofmos psykiske sykdom har vært omtalt i psykiateren Nils Retterstøls bok Store tanker, urolige sinn, og i psykiateren Arne Thorviks essay Stjernene og barndommen: om det vitale hos Gunvor Hofmo.


== Bibliografi ==
Jeg vil hjem til menneskene – (1946)
Fra en annen virkelighet – (1948)
Blinde nattergaler – (1951)
I en våkenatt – (1954)
Testamente til en evighet – (1955)
Treklang – dikt i utvalg (1963) (sammen med Astrid Hjertenæs Andersen og Astrid Tollefsen)
Gjest på jorden – (1971)
November – (1972)
Veisperringer – (1973)
Mellomspill – (1974)
Hva fanger natten – (1976)
Det er sent – (1978)
Nå har hendene rørt meg – (1981)
Gi meg til berget – (1984)
Stjernene og barndommen – (1986)
Nabot – (1987)
Ord til bilder – (1989)
Fuglen – (1990)
Epilog – (1994)
Samlede dikt – dikt i samling (1996)
Etterlatte dikt – dikt (1997)
Jeg glemmer ingen – dikt (1999) (illustrert med akvareller av Ruth Maier)


== Priser ==
Gyldendals legat 1951
Kritikerprisen 1971, for Gjest på jorden
Gyldendals legat 1974
Doblougprisen 1982
Riksmålsforbundets litteraturpris 1989


== Biografier ==
Jan Erik Vold: Mørkets sangerske - en bok om Gunvor Hofmo - Gyldendal (2000) ISBN 9788205254190
Jan Erik Vold: Venn, jeg har våket - Gyldendal (2021) ISBN 9788205555372


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gunvor Hofmo hos Sceneweb 
(no) Gunvor Hofmo - Store norske leksikon
(no) Gunvor Hofmo i NRK Forfatter
(no) Digitaliserte bøker av Gunvor Hofmo i Nasjonalbiblioteket.
Randselva

Randselva er elva som dannes i sørenden av Randsfjorden, ved Nesbakken på Jevnaker i Viken, og renner via Kistefoss, Viul og Hvalsmoen ned mot Hønefoss i Ringerike kommune.
Randselva renner sammen med Ådalselva (elvestrekning av Begnaelva) like nedenfor Hønefossen i Hønefoss og danner der Storelva, som drenerer til Tyrifjorden og er en del av Drammensvassdraget. Oppstrøms dannelsen av Storelva inneholder Randselva blant annet tre naturreservater; Hovsenga naturreservat, Rankedal naturreservat og Viulkastet naturreservat.


== Fiske etter storørret ==
Randselva er ei populær elv blant stangfiskere. Elva er spesielt kjent for de kjempestore tyrifjordørretene som fanges der hvert år, en storørretstamme med gytevanding til denne elva. Det er spesielt populært å fiske med stang på strekningen mellom Viulfossen og Hvalsmoen. I dette området driver også den lokale sportsfiskerforeningen stamfiske hver høst, for å sikre stammen for framtiden. Elverekorden på stang er på 12,7 kg. Elva har også norgesrekord på flue, en ørret på 10,6 kg tatt av Bjørn Smith i 2006. Under stamfisket er det imidlertid melket fisk på mer enn 16 kg.


== Elvesurfing ==
Randsbølgen er en kunstig elvebølge ligger i Randselva. Bølgen egner seg både for elvepadling og elvesurfing, og har vært arrangementsted for norgesmesterskapet i fristil elvepadling. Bølgen kan tilpasses etter vannføringen ved hjelp av en lem under vann, og har sitteplasser for tilskuere.
Prosjektet med planlegging, tillatselser og bygging var en lang prosess som involverte mange instanser. Det endte med at det ikke ble gitt tillatelse å bygge i selve hovedløpet til elven, men istedet ble det gitt tillatelse til å prøve å bygge om en gammel demning på østsiden av Hvalsmoen leir. Et stort usikkerhetsmoment var om vannmengden fra demningen kom til å være tilstrekkelig. Randsbølgen ble bygd ferdig i 2012.


== Kryssinger ==
Randselva krysses av europavei 16 med Randselva bru og av Roa–Hønefosslinjen som inntil 1989 var en del av Bergensbanen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Randselva.com
Fiskeguide for Ringerike
Coyhaique

Coyhaique er en by sør i Chile og hovedstad i Region XI Aysén. Byen ble etablert i 1929 har om lag 43 000 innbyggere (2005). Coyhaique ligger i naturskjønne omgivelser og er et utgangspunkt for besøk i Patagonia. I tillegg til turisme, er gruvedrift etter sink en viktig næringsvei.
Madagaskars provinser og regioner

Madagaskar er delt opp i seks autonome provinser (faritany mizakatena), som igjen er delt opp i 22 regioner:

Faritany mizakatena ble opprettet i 2000 etter et forslag fra Didier Ratsikara to år tidligere. Provinsenes grenser ble da lagt til de samme stedene som grensene til de avhengige provinsene (Faritany) hadde ligget mellom 1975 og 1991.
Fylde

Fylde er et administrativt distrikt i Lancashire, England. Administrasjonssenteret er i Lytham St. Annes, mens noen offentlige kontorer ligger i Kirkham. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 da kretsene Lytham, Kirkham og Fylde landdistrikt ble slått sammen. Det har navn etter Fyldehalvøya, som det dekker deler av. Distriktet dekker et areal på 165,69 km² og hadde 75 757 innbyggere i 2011.


== Steder i distriktet ==
Kirkham
Lytham St. Annes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borough of Fylde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antsiranana (provins)

Antsiranana er en provins på Madagaskar med et areal på 43 406 km² og et folketall på 1 188 425 (juli 2001).  Hovedstaden er Antsiranana.


== Administrativ inndeling ==
Ansiranana er inndelt i to regioner (Faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De to regionene i provinsen Antsiranana; Diana og Sava er inndelt i sammenlagt ni distrikter (Fivondronana):

Diana
1. Ambanja
2. Ambilobe
5. Antsiranana landdistrikt
6. Antsiranana
7. Nosy Be
Sava
3. Andapa
4. Antalaha
8. Sambava
9. Vohemar
Fianarantsoa (provins)

Fianarantsoa er en provins på Madagaskar med et areal på 103 272 km² og en befolkning på 3 366 291 (juli 2001).  Hovedstaden er Fianarantsoa. Fire av Madagaskars viktigste nasjonalparker, Ranomafana nasjonalpark, Midongy Du Sud, Isalo nasjonalpark og Andringitra, befinner seg i denne provinsen.
Provinsens navn er vanligvis forkortet til Fianar.


== Administrativ inndeling ==
Fianarantsoa er inndelt i fem regioner (faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De fire regionene i provinsen Fianarantsoa er inndelt i sammenlagt tjuetre distrikter (fivondronana):
Mahajanga (provins)

Mahajanga er en provins på Madagaskar med et areal på 150 023 km² og en befolkning på 1 733 917 innbyggere (juli 2001). Hovedstaden er Mahajanga.


== Administrativ inndeling ==
Mahajanga er inndelt i fire regioner (faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De fire regionene i provinsen Mahajangaa er inndelt i sammenlagt tjueto distrikter (fivondronana):
Vassfaret og Vidalen landskapsvernområde

Vassfaret og Vidalen landskapsvernområde (191 993 daa) er landskapsvernområde for landskap, barskog og kultur som ble opprettet 28. juni 1985 og har en karakteristisk naturtype for indre deler av Østlandet med mange kulturhistoriske verdier.Verneområdet dekker et område som omfatter Vidalen og store deler av Vassfaret til grensen mot Indre Vassfaret landskapsvernområde. Dette er et viktig område for naturopplevelser, forskning og undervisning, og dessuten et viktig leveområde for planter og ville dyr.
Ca. 54% av verneområdene ligger i Sør-Aurdal kommune i Innlandet fylke, ca. 34% i Flå, ca. 6 % i Nesbyen og (opprinnelig) ca. 6 % i Ringerike kommune, alle i Viken fylke. Ringerikes andel av landskapsvernområdet inngår med virkning fra 10. juni 2016 i nye Vikerfjell naturreservat, samtidig som det utgår fra Vassfaret og Vidalen landskapsvernområde fra samme dato. Verneområdene strekker seg ca. 50 km fra Bukollen i sør til Strøen i nord, og alt er privat eiendom. 


== Naturreservater i verneområdet ==
Naturreservatene er listet opp fra sørøst mot nordvest.

Bukollen naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 3 199 daa
Godmatdalen naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 1 342 daa
Middagsknatten naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 1 241 daa
Søndre Dyttholknatten naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 758 daa
Nordre Dyttholknatten naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 564 daa
Festningen naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 1 007 daa
Aurdalsæterberga naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 1 216 daa
Nevlingkollen naturreservat, opprettet 28. juni 1985, 1 403 daa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fylkesmannen i Buskerud Om Vassfaret/Vidalen landskapsvernområder
Toamasina (provins)

Toamasina er en provins på Madagaskar med et areal på 71 911 km² og en befolkning på 2 593 063 (juli 2001). Hovedstaden er Toamasina, den viktigste havnen i landet.


== Administrativ inndeling ==
Toamasina er inndelt i tre regioner (faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De tre regionene i provinsen Toamasina er inndelt i sammenlagt atten distrikter (fivondronana):
Toliara (provins)

Toliara (også Toliary eller Tuléar) er en av Madagaskars seks provinser med et areal på 161 405 km² og en befolkning på 2 229 550 (juli 2001). Hovedstaden er Toliara.


== Administrativ inndeling ==
Toliara er inndelt i fire regioner (faritra). Regionene har etter 4. oktober 2009 tatt over rollen fra provinsene som landets høyeste subnasjonale nivå. De fire regionene i provinsen Toliara er inndelt i sammenlagt tjueen distrikter (fivondronana):


== Byer ==
Ambovombe


== Eksterne lenker ==
Bilder fra Toliara (Fransk)
Giovanni Colonna den yngre

Giovanni Colonna den yngre, født ca. 1170, død 28. januar 1245, var kardinal i Den katolske kirke. Han ble utnevnt av pave Innocens III i 1212.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var nevø til Giovanni Colonna den eldre som også var kardinal.


=== Utsending til Konstantinopel ===
I 1217 ledsaget han den nyutnevnte keiser i Det latinske riket,  Peter II av Courtenay, på reisen til Konstantinopel som pavelig legat. Underveis ble begge arrestert og fengslet i Despotatet Epirus, kardinal Colonna ble etter hvert satt fri, mens Peter II døde i fangenskap i Epirus i 1219. Colonna returnerte til Roma i 1222 og brakte da med seg en verdifull relikvie fra Konstantinopel; en del av søylen hvor Jesus ble pisket. Denne står fortsatt i kapellet som han innredet for dette i sin titularkirke, Santa Prassede.


=== Regent i Det latinske riket ===
Det latinske riket sto fra desember 1219 uten keiser fordi keiserinne Yolanda av Flandern var død i 1219 og hennes sønn Robert I av Courtenay som var utropt til keiser etter henne fortsatt befant seg i Frankrike. Hans regent Conon de Béthune døde i desember 1219 bare noen måneder etter at han var utnevnt. Giovanni Colonna ble utnevnt til regent i 1220 og fungerte fram til Robert I hadde ankommet og ble kronet til keiser  25. mars 1221.


=== Kardinal ===
Giovanni Colonna ble kreert til kardinal til kirken Santa Prassede av pave Innocens III under konsistoriet den 18. februar 1212. Han deltok i flere konklaver (pavevalg):

1216 (Honorius III
1227 (Gregor IX)
1241-1243 (Innocens IV)Kardinal Colonna døde sannsynligvis 28. januar 1245


== Referanser ==