jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jeanette Olsen

Jeanette Martine Olsen (født Nilsen 22. oktober 1873 i Kristiania, død 23. september 1959 samme sted) var en norsk politiker (DnA/NKP) og en av de fremste drivkreftene for revolusjonær kvinneorganisering i første tredel av 1900-tallet. I ungdommen arbeidet hun som syerske, men hun fikk etter hvert jobb innen arbeiderpressa. 
Hun var formann i Skiens arbeiderpartis kvinneforening fra 1907 til 1912. Fra 1911 til 1913 satt hun i DNAs kvinneforbunds landsstyre og i partiets amtsstyre i Bratsberg amt. I 1913 ble hun redaktør for Haugesunds Folkeblad, deretter forretningsfører i avisen Nordlys i Tromsø. I årene 1915 til 1917 var hun forretningsfører og sekretær i Nord-Norges fiskerforbund.Fra 1918 var hun landsstyremedlem i DnA. I forbindelse med konfliktene i 1922–23 stilte hun seg på Komintern-linja og ble sammen med Knut Olai Thornæs suspendert fra partiet i september 1923 etter å ha gått til frontalangrep på Martin Tranmæl.
Jeanette Olsen var kvinnesekretær og medlem av sentralstyret i Norges Kommunistiske Parti fra stiftelsen, og fra 1925 til 1928 var hun også redaktør av partiets kvinnetidsskrift Gnisten. 
Da DnA dannet sin første regjering i 1928 vedtok NKPs sentralstyre en omfattende kritikk av dette og anklaget partiet for klasseforræderi ved å gjøre seg til administratorer av den borgerlige staten. Selv om Olsen ble regnet til partiets venstrefløy gikk hun sammen med Olav Scheflo og Emil Stang d.y. ut av partiet i protest mot dette.
I motsetning til Scheflo, som gikk over til DnA, og Stang som forble partiuavhengig, fortsatte Olsen samarbeidet med kommunistene gjennom den Revolusjonære fagopposisjonen og gikk senere inn i NKP igjen. I 1936 ble hun ekskludert fra partiet for trotskisme, og ble redaktør for tidsskriftet Oktober, som var den første organiserte trotskistiske bevegelsen i Norge.
Hennes mann Aksel Olsen var møbelsnekker av yrke, men satt før 1923 som redaktør for flere Arbeiderparti-aviser. Jeanette Olsen var mor til 7 barn.


== Bibliografi ==
Er Trotski arbeiderklassens fiende? Åpent brev til arbeiderne fra Jeanette Olsen (Eget forlag, Oslo, 1936)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tekster av Jeanette Olsen
Unni Lehn

Unni Lehn (født 7. juni 1977 i Melhus) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte på kvinnelandslaget. Hun startet karrieren i hjemstedet Melhus, men dro videre til toppserielaget Trondheims-Ørn i 1994. I 2001 dro hun til det amerikanske fotball-laget Carolina Courage og spilte der til hun returnerte til Ørn i 2004. Hun har også hatt en lang karriere på det norske kvinnelandslaget og var med på å ta gull i OL i Sydney 2000.
Lehn la opp etter 2007-sesongen.
Lehn ble rangert som nummer 65 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== Meritter ==
Med Trondheims-Ørn:

Seriegull 1994, 1995, 1996, 1997, 2000 og 2001
Seriesølv 1998, 1999 og 2006
Cupgull 1994, 1996, 1997, 1998, 1999 og 2001Med Carolina Courage:

WUSA-mester 2002Med landslaget:

OL-gull 2000
EM-sølv 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Unni Lehn – Olympedia 
(en) Unni Lehn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Unni Lehn – FIFA 
(no) Unni Lehn – Norges Fotballforbund 
(de) Unni Lehn – Soccerdonna 
(en) Unni Lehn – FBref
Helmut Newton

Helmut Newton, eg. Helmut Neustädter (født 31. oktober 1920 i Berlin-Schöneberg, død 23. januar 2004 i Los Angeles) var en jødisk tysk-australsk motefotograf, spesielt kjent for aktbilder av kvinner.


== Bibliografi ==
Marshall Blonsky & Helmut Newton, Private Property, Schirmer Art Books, 1989.
Klaus Honnef & Helmut Newton, Helmut Newton: Portraits, Schirmer Art Books, 1986.Helmut Newton, White Women, New York: Congreve, 1976.
Helmut Newton, Sleepless Nights, New York: Congreve, 1978.
Helmut Newton, Big Nudes, Paris: Editions du Regard, 1981.
Helmut Newton, World Without Men, New York: Xavier Moreau, 1984. ISBN 0704324199
Helmut Newton & June Newton, Helmut Newton Work, redigert av Manfred Heiting, Taschen, 2001. ISBN 3822813265
Helmut Newton, Sumo, Taschen, 2000.
Helmut Newton, Helmut Newton’s illustrated, Schirmer/Mosel Verlag, München, 2000. ISBN 3-88814-613-5
Bind 1. Sex and Power
Bind 2. Pictures from an exhibition
Bind 3. I was here
Bind 4. Dr. Phantasme
Helmut Newton, Pola Woman, Schirmer/Mosel Verlag, München, 2000. ISBN 3-88814-749-2
Helmut Newton, Autobiography, Nan A. Talese, 2003. ISBN 0385508077
Helmut Newton, A Gun for Hire, redigert av June Newton, Taschen, 2005. ISBN 3822846430
Helmut Newton, Playboy: Helmut Newton, Chronicle Books, 2005. ISBN 0-81185-065-X


== Litteratur ==
François Marquet: Helmut Newton. Taschen, Köln, 2000. ISBN 3-8228-1326-5
Guy Featherstone, Helmut Newton's Australian years, i The La Trobe Journal, The State Library of Victoria Foundation, No 76, vår, 2005
Klaus Neumann, In the Interest of National Security: Civilian Internment in Australia during World War II, Canberra: National Archives of Australia, 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helmut Newton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Helmut Newton – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Helmut Newton-stiftelsen i Berlin (engelsk)
Bilder fra Newtons begravelse (tysk)
Utstillinger, arrangementer og publikasjoner av og med Helmut Newton (engelsk)
Bøker, utstillinger og auksjoner av og med Helmut Newton (tysk)
Helmut Newton: 400 fotografier (ukrainsk)
Helmut Newton, pHinnWeb (engelsk)
Bilder av Helmut Newton
Bilder av Helmut Newton
MADEinPHOTO.fr Galleri med de viktigste fotografene i det 20. århundre
Kulan

Kulan (Equus hemionus kulan) er et asiatisk villesel som lever i Turkmenistan. Det er en blanding av esel og hest. Men ørene dens er kortere enn på et esel, men lenger enn på en hest.


== Eksterne lenker ==
(en) Kulan i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kulan hos ITIS 
(en) Kulan hos NCBI 
(en) Kategori:Equus hemionus kulan – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Equus hemionus kulan – detaljert informasjon på Wikispecies
Sorg

Sorg er en  følelsesmessig tilstand som blir utløst av sterke emosjonelle nerveimpulser.
Sorg er en tapsreaksjon, såsom for eksempel bortgang av en nær slektning, plutselig eller progressivt forløp av en sykdom eller gjennom psykisk sykdom, etc. Reaksjonen er et naturlig psykologisk resultat av en ytre hendelse som i mange tilfelle kan utvikle seg til sykdom. Manglende reaksjon på slike omstendigheter kalles psykopati.
Bearbeiding av sorg – sorgarbeid – er en individuell psykologisk prosess der familie, venner og omgangskrets spiller en viktig rolle. Spesielt er ungdom en utsatt gruppe for uforutsette påkjenninger.


== Se også ==
Landesorg
Sorgterapi
Gråtekone, profesjonelt sørgende kvinne
Kondolanse


== Litteratur ==
Birgitte Gjestvang og Marit Slagsvold: Ung sorg. Aschehoug 2008.
Margaret Stroebe og Henk Schut, Helsemessige følger av sorg i Psykologitidsskriftet, no. 9, 2011.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Sorg_og_sorgarbeid i Store norske leksikon
Trond Hegna

Trond Hegna (født 2. oktober 1898 i Kristiania, død 20. januar 1992 i Oslo) var en norsk politiker (DnA/NKP) og pressemann. I mellomkrigstiden var han et av de sentrale medlemmene i den revolusjonære organisasjonen Mot Dag, og etter andre verdenskrig var han i flere perioder stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet.
Det var på oppfordring fra Trond Hegna at Nordahl Grieg skrev «Til ungdommen» i 1936.Komiker Anne-Kat. Hærland er Trond Hegnas datterdatter.


== Mot Dag og journalistvirksomhet ==
I 1918 begynte Hegna studier i filologi ved Universitetet i Oslo og meldte seg inn i Den Socialdemokratiske Studenterforening, Arbeiderpartiets studentorganisasjon. Det var her tidsskriftet og organisasjonen Mot Dag ble opprettet i 1921, og Hegna var med her fra begynnelsen av.Han redigerte organisasjonens tidsskrift, som han gjennom hele dets eksistens var en sentral bidragsyter til, mellom 1926 og 1928, og han var formann for Det Norske Studentersamfund i 1924 og 1936. I årene 1924–1925 var han redaktør for Rjukan Arbeiderblad. Da Mot Dag gikk inn i NKP i 1927 var Hegna også en periode redaktør for Norges Kommunistblad. Han forlot partiet i 1929 sammen med de fleste medlemmene av Mot Dag. Mellom 1932 og 1936 var han også medredaktør av Arbeidernes Leksikon.
Da Mot Dag ble oppløst i 1936 gikk Hegna sammen med de fleste andre medlemmene inn i Arbeiderpartiet igjen. Mellom 1939 og 1940 var han redaktør av Vestfold Arbeiderblad, og i 1940 overtok han redaktøransvaret for 1ste Mai i Stavanger.


== Andre verdenskrig, «Ingen nordmann til salgs!» ==
Da 1ste Mai ble stengt etter at avisen hadde trykket Hegnas kompromissløse leder «Ingen nordmann til salgs!» 28. september 1940 ble han arrestert av tyskerne. Han satt på Grini frem til 1943, der han tilhørte kretsen rundt Einar Gerhardsen, som han hadde kjent i en årrekke.


== Etterkrigstiden ==
Etter krigen ble han medlem av Stavanger bystyre. Dessuten opptok han igjen redaktøransvaret i 1ste Mai, en stilling han hadde til 1958. Han var stortingsrepresentant mellom 1950 og 1965 og var i flere perioder formann for finanskomiteen. Han var også medlem av Arbeiderpartiets landsstyre mellom 1949 og 1953 og nestformann i Stortingsgruppa fra 1958.
Hegna var en av mange Mot Dag-medlemmer som ble sentrale innenfor Arbeiderpartiet i etterkrigsårene, men i motsetning til flere av disse markerte Hegna seg på venstrefløyen i partiet. Han var blant annet motstander av norsk medlemskap i EEC i 1972, men tilhørte dem som forble i partiet på tross av dette.


== Forfattervirksomhet ==
Hegna skrev også en rekke bøker, alt fra bøker om Sovjetunionen til bygdebøker, og fungerte også som oversetter av skjønnlitteratur. Han var medredaktør for Arbeidernes Leksikon. I 1983 kom selvbiografien Min versjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Hegna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Trond Hegna hos Stortinget 
(no) Trond Hegna hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Trond Hegna hos Store norske leksikon
Håvard Nordtveit

Håvard Nordtveit (født 21. juni 1990) er en norsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.


== Klubbfotball ==
Nordtveit har tidligere spilt for SK Vats 94, Skjold Idrettslag og FK Haugesund. Han spilte 9 seriekamper for Haugesund i 2007-sesongen av Adeccoligaen.


=== Arsenal ===
Den 15. juni 2007 skrev han under en 4-årskontrakt med Arsenal. Han gikk fra FK Haugesund til Arsenal for en overgangssum på £500 000 innledningsvis, som skulle stige til £2 millioner etter 40 førstelagskamper.Han debuterte for Arsenal i en treningskamp mot Barnet FC den 14. juli 2007 og kom inn som innbytter ved pause for Kerrea Gilbert. Han ble utpekt til kaptein på Arsenals reservelag til den første kampen i reserveligaen 2007-08. Nordtveit skårte sitt første mål for London-klubben i en reservelagskamp mot Birmingham City, den 17. september 2007.


==== Salamanca ====
Den 18. august 2008 signerte Union Deportiva Salamanca Nordtveit på et sesonglangt lån for 2008-2009-sesongen for å spille i Segunda División sammen med en annen ung [[[Arsenal FC|Arsenal]]-spiller, Pedro Botelho. Låneoppholdet ble avbrutt 29. oktober 2008, og Nordtveit returnerte offisielt til Arsenal to dager senere.  Han spilte i alt tre kamper for Union Deportiva Salamanca.


==== Lillestrøm ====
I 2009 gikk Nordtveit på utlån til Lillestrøm Sportsklubb og signerte en utlånsavtale frem til 1. august 2009. Nordtveit debuterte i årets første serierunde i en bortekamp mot Stabæk Fotball den 14. mars 2009.


==== 1. FC Nürnberg ====
Han spilte totalt 19 kamperpå lån til 1. FC Nürnberg under Bundesliga-sesongen 2009/2010, og debuterte mot Hannover 96 den 22. august  2009


==== Borussia Mönchengladbach ====

Den 30. desember 2010 skrev Håvard Nordveit en tre og et halvt-årskontrakt med Borussia Mönchengladbach mot en overføringssum til Arsenal på ₤800 000. Han debuterte den 15. januar 2011 med drakt nummer 16.


== Landslagsspill ==
Han har til sammen 55 kamper på aldersbestemte landslag. I hans tredje landskamp, borte mot Nord-Irland 29. februar 2012, scoret han det første målet. Norge vant kampen 3–0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Håvard Nordtveit – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Håvard Nordtveit – UEFA 
(en) Håvard Nordtveit – Transfermarkt 
(en) Håvard Nordtveit – national-football-teams.com 
(en) Håvard Nordtveit – WorldFootball.net 
(en) Håvard Nordtveit – Soccerbase.com 
(en) Håvard Nordtveit – FootballDatabase.eu 
(de) Håvard Nordtveit – fussballdaten.de 
(en) Håvard Nordtveit – Soccerway 
(en) Håvard Nordtveit – EU-Football.info
Det nordeuropeiske lavlandet

Det nordeuropeiske lavlandet er et geomorfologisk område i Europa. Det består av lave sletter mellom Det sentraleuropeiske høylandet i sør og Nordsjøen og Østersjøen i nord. Høyden på lavlandet er mellom 0 og 200 meter. Det meste av området benyttes til jordbruk, men det er også myrområder, lyngheier og innsjøer. På kysten av Nordsjøen finner man myrland og Vadehavet, et stort tidevannsområde. 
Politisk er det nordeuropeiske lavlandet delt mellom Belgia, Nederland, Tyskland, Danmark og Polen. Store elver er, fra vest til øst, Rhinen, Ems, Weser, Elben, Oder og Wisła.
Historisk, og særlig i middelalderen, ble den vestlige delen av området kalt Nederlandene, opprinnelig Niederdeutschland (overført – nedertysklandene).
Det nordeuropeiske lavlandet er forbundet til Den østeuropeiske slette, som inneholder de store slettene i Russland, og som grenser til Uralfjellene i øst. Sammen danner de Den europeiske slette.
Erez

Erez er en grenseovergang lengst nord i Gaza på grensen til Israel. Den er åpen for palestinere, egyptere og representanter for internasjonale hjelpeorganisasjoner.
Hæstiréttur Íslands

Hæstiréttur Íslands (Islands høyesterett) startet sin virksomhet 16. februar 1920 jf. lov nr. 22/1919. Høyesterett er Islands øverste domstol, som inkluderer to avdelinger der enten tre eller fem dommere deltar i forhandlingene i hver enkelt sak. Antall høyesterettsdommere er tilsammen ni.


== Eksterne lenker ==
Hæstiréttur Íslands
Fylkesvei 2936

Fylkesvei 2936  går mellom Hovesvingen og Dengerud i Ål. Veiens lengde er 2,6 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 247.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ål
Fv2934Fylkesvei 2934 Hovesvingen
Arm fra Hove til Skrattegard (0,7 km)
Fv2934Fylkesvei 2934 Dengerud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2936
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Berengar av Friuli

Berengar I (latin: Berengarius, Perngarius; italiensk: Berengario; født ca. 845, død 7. april 924) var markgreve av Friuli fra 874, konge av Italia fra 887, og fra 915 og til sin død den siste tysk-romerske keiseren, til Otto I etter 38 år gjenopprettet det tysk-romerske rike i 962. Han er vanligvis kjent som Berengar av Friuli da han styrte Friuli fra 874 og til minst 890, men han hadde tapt kontroll over regionen ved 896. Han var morfar til Berengar II av Italia.
Hans tid er vanligvis karakterisert som «urolig» grunnet de mange konkurrentene til tronen. Hans tid sammenfalt med ankomsten av madjarske (ungarske) angrep på Vest-Europa. Madjarerne erobret den pannoniske slette (hva som nå er Ungarn) ved slutten av 800-tallet og deretter begynte med angrep for å plyndre og herje vestover inn i Frankerriket.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Berengar var sønn av hertug Eberhard av Friuli av unruochingenes ætt og keiser Ludvig den frommes datter Gisela, datter av Ludvig den fromme og hans andre hustru Judith av Bayern. Han var således i slekt med karolingerne på morssiden. Han var antagelig født ved Cividale, nordøst i dagens Italia.


=== Markgreve ===
Han ble etter sin fars død i 874, markgreve av Friuli. Han tiltok i makt og styrke og ble en av de mest innflytelsesrike menn i riket til Karl den tykke. Mens han var markgreve giftet han seg med Bertila av Spoleto, datter av Suppo II, greve av Parma, og sikret seg da en allianse med den mektige Supponidefamilien. Hun kom siden til styre sammen med ham som consors, en tittel som særskilt betegnet hennes uformelle makt og innflytelse, i motsetning til en ren coniunx, «hustru».


=== Konge ===
Berengar klarte å styre det slik at han ble valgt til å erstatte Karl i Italia etter at denne ble avsatt i november 887. Han ble kronet i 888 i Pavia. Han måtte likevel hele sitt liv kjempe mot konkurrenter. Under hans lange styre på 36 år var det ikke mindre en sju andre som gjorde krav på den italienske tronen.
Først ble han beseiret ved Trebbia av hertug Guido III av Spoleto, som i 889 ble valgt og i 891 av paven kronet til konge av Italia og romersk keiser. 

Etter dennes død i 894 toget østfrankereb Arnulf atter over Alpene og inntok det øvre Italia. Etter Arnulfs tilbakeferd i 895 brøt Berengar atter med ham og delte med Guidos sønn, keiser Lambert, hertug av Spoleto, mellom seg herredømmet over øvre og midtre ltalia. Etter Lamberts avsettelse i 896 (han døde i 898) og Arnulfs død i 899 forsøkte Berengar å bemekrigge seg hele Langobarderriket. 
Berengars posisjon ble alvorlef truet ved nederlaget mot de angripende ungarerne ved Brebta 899, og derfor ble Ludvig, konge av Nedre Burgund, kalt til Italia og utnevnt til konge i 901.
I 905 kunne Berengar fortrenge Ludvig, etter at han under et av dennes italiafelttog klarte å ta ham til fange og blende ham under fangenskap i Verona. 


=== Keiser ===
Berengar ble ikke kronet til keiser før i 915, av pave Johannes X.. Berengar var den siste keiser før Otto den store ble kronet i 962 etter en mellomtid (interregnum) på 38 år.


== Referanser ==
Ísafjörður

Ísafjörður (Isfjorden) er et tettsted i regionen Vestfirðir nordvest på Island. Byen ligger på en øyr ved Skutulsfjörður, og er kommunesentrum i kommunen Ísafjarðarbær og det største tettstedet i kommunen.
Ísafjörður var et av seks handelssteder på Island som fikk kjøpstadsretter i 1786 (de andre var Reykjavík, Grundarfjörður, Akureyri, Seyðisfjörður og Vestmannaeyjar), men mista de igjen sammen med de andre bortsett fra Reykjavík. Byen fikk igjen rettene i 1866. Byen og nabokommunen Eyrarhreppur ble slått sammen 3. oktober 1971, under navnet Ísafjarðarkaupstaðar.
I 1994 ble Snæfjallahreppur lagt til kommunen og året etter Sléttuhreppur etter at denne hadde vært fraflyttet i mer enn 40 år.
Den 1. juni 1996 ble Ísafjarðarkaupstaðar slått sammen med fem andre kommuner i Vestfjordene: Flateyrarhreppur, Mosvallahreppur, Mýrahreppur, Suðureyrarhreppur og Þingeyrarhreppur, under navnet Ísafjarðarbær.
Ísafjörður er vennskapsby med Tønsberg.


== Kjente personer fra Ísafjörður ==
Ólafur Ragnar Grímsson – Islands president (1996–2016)


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ísafjörður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mangrove

Mangrover er trær og busker som er tilpasset å vokse i sjøvann i tropiske strøk. Der danner de mangroveskoger, også kalt mangrovesumper. På andre språk brukes ordet «mangrove» både om de enkelte trærne, og skogene de danner.
Trærne tilhører mange ulike plantefamilier, men for å løse problemene som voksestedet medfører, har de utviklet de samme løsningene. Dette er et eksempel på konvergent evolusjon. De viktigste artene tilhører akantusfamilien, Combretaceae, palmefamilien, Rhizophoraceae og kattehalefamilien.


== Eksterne lenker ==
Regnskogfondets video om mangroveskog
Impasto

Impasto er italiensk for deigaktig, og beskriver en maleteknikk der malingen ikke fortynnes, men smøres tykt (legges pastost) på underlaget. Spor etter påføringen blir stående som relieffaktige merker som blir stående i størknet form i det ferdige bildet. Mange kunstnere bruker palettkniv eller malekniv i stedet for pensel.
Fra tidligere tider var det mest oljefarger som ble brukt. Det ga kunstneren tid til å arbeide med verket. Også akrylmaling kan brukes, men da ofte med tilsetting av et tørkehemmende middel. Akvarell og tempera er medier som er for flytende til at de kan legges pastost.
Noen kunstnere blander forskjellige pulversubstanser inn i malingen for å oppnå bestemte effekter. Andre riper seg ned gjennom lagene, for å hente opp og lage mønstre med tidligere lagte lag.
Impastoteknikken har vært brukt av kunstnere som Tizian og Rembrandt for å forsterke virkningen av folder i klær, mens senere kunstnere har lagt mere vekt på styrken i uttrykket. Impresjonismen gir mange eksempler.
I Norge finnes mange eksempler på impastomaleri, med Jakob Weidemann som ett av de mest representative eksempler fra nyere tid.
Semi latus rectum

Semi latus rectum for en kjeglesnitt, vanligvis betegnet med p,  er avstanden fra et av kurvens brennpunkt til kurven selv, målt langs en linje som står vinkelrett til hovedaksen.
Den henger sammen med kjeglesnittets store a og lille halvakse  b gjennom formelen ap = b2. Bruker man kjeglesnittets eksentrisitet  e, kan man ekvivalent skrive p = ± a(e2 - 1) hvor øverste fortegn er for hyperbel og nederste for ellipsen.
Nordisk Flaggselskap

Nordisk Flaggselskap er en nordisk organisasjon som er dannet for å fremme vexillologi, læren om flagg, i de nordiske land. Organisasjonen ble stiftet i København 27. januar 1973. 
Nordisk Flaggselskap utga til 2011 tidsskriftet Nordisk Flaggkontakt med to nummer i året. I 2003 arrangerte organisasjonen den 20. internasjonale flaggkongress, avholdt på Armémuseum i Stockholm. Nordisk Flaggselskap er tilsluttet Fédération internationale des associations vexillologiques (FIAV), den internasjonale sammenslutningen av vexillologiske organisasjoner og institusjoner.
Nordisk Flaggselskaps flagg er på gul duk et liggende rødt flaggstikk, som sammen med to kryssende røde flaggliner danner samme figur som et Nordisk korsflagg i nordisk tradisjon. Fargene gult og rødt viser til det som kan ha vært Kalmarunionens flagg, foreslått av kong Erik av Pommern rundt 1430. I nyere tid er det igjen foreslått som «Nordens flagg», men blir neppe vedtatt, siden både Orknøyene og den svenske kirke bruker dette flagget. 
FIAV har også tatt flaggstikket som sitt symbol og satt det inn sitt flagg, med gule flaggliner på blå duk. Flaggstikket er dermed blitt et internasjonalt symbolet for vexillologi. 


== Eksterne lenker ==
Nordisk Flaggselskaps hjemmesider
Astronomia nova

Astronomia nova eller Astronomia nova sev physica coelestis er et berømt verk av Johannes Kepler utgitt i 1609. Kepler utledet her fra Tycho Brahes observasjoner de to første av sine tre lover for hvordan planetene beveger seg, hvor han oppdaget at planetenens omløpsbaner ikke er sirkler men ellipser. Boken fikk stor betydning, blant annet for Isaac Newtons senere arbeider.
Al-Askaria

Al-Askaria er en av de fire viktigste helligdommene innen sjia-islam. Det er et mausoleum i den irakiske byen Samarra der imam Ali al-Hadi og sønnen Hassan al-Askari ligger gravlagt. Mange sjiamuslimar tror også at barnebarnet Mohammed al-Mahdi, «den gjemte imamen», gikk i dekning der og en dag vil vise seg igjen.
Bygningen, som årlig blir besøkt av tusenvis av pilegrimer, ble utsatt for et bombeangrep den 22. februar 2006, og den svært så kjente forgylte kuppelen brøt sammen.


== Kilder ==
Times online
Stavanger Aftenblad


== Eksterne lenker ==
Bilde av moskeen før og etter angrepet (BBC)