jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vår Frelsers kirke (Mo i Rana)

Vår Frelsers kirke, av den norske kirke kalt Selfors kirke, er en katolsk kirke fra 1971, underlagt Tromsø katolske stift. Kirken befinner seg på Selfors, i Rana kommune på Helgeland, i Nordland fylke. Kirken var opprinnelig underlagt St. Eysteins menighet i Bodø. Den 5. oktober 2003 ble den underlagt Den hellige ånds menighet i Mosjøen.

Byggverket er i betong, glass og tre, er bygd i en funksjonalistisk stil, og har 200 plasser.
Kirken ble opprinnelig bare brukt av katolske troende i sammenheng med byggingen av Norsk Jernverk. Høsten 1978 ble den også tatt i bruk av den norske kirke, og leid ut til Nord-Rana menighet som bydelskirke for nærområdet Selfors. Leieavtalen ble avsluttet 31. desember 2012.Søndag den 4. mai 2008 var en liten gruppe fra den russisk-ortodokse kirke samlet i kirken for å feire påskefesten.


== Innviet av biskop Johannes Wember ==

Det første utkastet til tegning av kirken forelå den 21. august 1965. Kjøpet av tomten og kirkereisningen ble finansiert av omkring 18 000 gaver. Kirken ble innviet og vigslet den 15. august 1971 av biskop Johannes Wember.


== Restaurering (2008) ==
I september 2008 ble det foretatt en restaurering av dreneringen rundt kirken.

Foran inngangen, ved byggets nordlige side, står et frittstående jern-tårn med to klokker.


== Altertavlen ==

		
		
Altertavlen (9,25 meter bred og 3,65 meter høy) ble malt på mur av kunstneren Everild Feeny fra Liverpool, England, i løpet av 8 dager i april 1971. Hun malte også altertavlen i den gamle St. Eysteins kirke i Bodø, som ble revet i 1981. Motivet er den gjenoppståtte Kristus, som strekker sine hender mot himmelen med hendene i en Y-form. På hans venstre side har maleren fremstilt dødsriket. På hans høyre side ser man de tre kvinnene som besøker den tomme graven. Kvinnene er malt uten øyne. Symbolikken i dette er at det er opp til den enkelte troende selv å tolke og å «se» oppstandelsen.


== Alteret ==
Inne i selve alteret er det murt inn relikivier fra en katolsk helgen.

		


== Tradisjonell katolsk skriftestol ==
Kirkens tradisjonelle katolsk skriftestol er den eneste i Helgeland. 

		


== Prestegården og dens kapell ==
Prestegården befinner seg i Skipper Nilsens gate 47, og inneholder et kapell med plass til rundt 40 personer. I kapellets alter befinner det seg relikvier fra en katolsk martyr.

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Katolske kirkes gulljubileum, St. Eystein menighet Bodø, 1951–2001, kapittelet «Polarsirkelen kaller» (artikkel oversatt fra tysk), Den katolske kirke i Nord-Norge, 2001
Torbjørn Olsen: Den katolske kirke i Nord-Norge: 1931–2006: under MSF-overhyrder i 75 år, Tromsø stift, Den katolske kirke i Nord-Norge, 2007, ISBN 978-82-303-09704


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Den hellige ånds menighet med omtale av Vår Frelsers kirke
Raimond van der Gouw

Raimond van der Gouw (født 24. mars 1963 i Oldenzaal) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere målvakt. Han har siden 2007 vært keepertrener i Sunderland. Som aktiv spilte Van der Gouw i mange år i nederlandske Vitesse, og er også kjent for tiden i engelske Manchester United.
Van der Gouw startet sin karriere i den nederlandske klubben Go Ahead Eagles i 1985, Han spilte der i tre år før han gikk til Vitesse Arnhem i 1988. Sommeren 1996 ble Van der Gouw hentet til Manchester United av Sir Alex Ferguson. 21. september samme året debuterte han for førstelaget. Men han ble ikke noen førstekeeper ettersom danske Peter Schmeichel var suveren i den posisjonen. Van der Gouw var ikke bare keeper i Manchester United, han var dessuten keepertrener fram til 1998, da Tony Coton overtok den jobben.
Van der Gouw hadde både sine oppturer og nedturer i klubben. Sesongen 1999-2000 var Van der Gouw med på å vinne Premier League i England, men da Schmeichel forsvant fra Manchester United ble Fabien Barthez hentet inn og Van der Gouw måtte fortsatt belage seg på å være andrevalg. I 2001 ble Roy Carroll hentet inn, og det markerte slutten på Raimond van der Gouws karriere som målvakt for Manchester United.
1. juli 2002 gikk han til West Ham United. Etter det var han innom RKC Waalwijk, før han endte opp i AGOVV Apeldoorn hvor han var førstekeeper over tre sesonger. 
Han skrev under som keepertrener for den  engelske klubben Sunderland i juli 2007, hvor hans tidligere lagkamerat Roy Keane da var manager. I sitt første år som keepertrener i klubben hadde han spillerlisens, i tilfelle skadekrise blant keeperene i klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raimond van der Gouw – FIFA 
(en) Raimond van der Gouw – UEFA 
(en) Raimond van der Gouw – Transfermarkt 
(en) Raimond van der Gouw – Transfermarkt (manager) 
(en) Raimond van der Gouw – Soccerbase.com 
(en) Raimond van der Gouw – FBref
Zhuang (språk)

Zhuang er et tai-kadai-språk som tales i regionene Guangxi og Lianshan i Folkerepublikken Kina av til sammen rundt 14 000 000 mennesker. Zhuang, som er et tai-språk, og dermed i slekt med språk som thai og laotisk, er offisielt språk i begge disse regionene. Standardisert zhuang er basert på dialekten som brukes i Wumeng fylke. Zhuang danner et dialektkontinuum med buyei.


== Tonespråk ==
Zhuang er et tonespråk med seks toner i åpne stavelser.

Språket har to toner (høy og lav) i lukkede stavelser.


== Skriftsystemer ==
I over tusen år ble zhuang skrevet med logogrammer kalt sawndip, som ble lånt fra kinesisk skrift. I 1957 ble en versjon av det latinske alfabetet med noen spesialbokstaver tatt i bruk for det nye, standardiserte zhuang. En rettskrivingsreform i 1986 erstattet spesialbokstavene med «vanlige bokstaver», slik at det kunne skrives med ASCII-tegnsettet, for å gjøre det lettere å trykke tekster på zhuang, og å bruke språket på datamaskiner.Tabellene under sammenligner stavinga før og etter reformen i 1986.


== Se også ==
Zhuang (folk)
Språk i Kina


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wéi Qìngwěn 韦庆稳(黄现璠的学生), Tán Guóshēng 覃国生: Zhuàngyǔ jiǎnzhì 壮语简志 (Beijing, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1980).
Huang Xianfan 黄现璠:Zhuang hele historie 壮族通史(Nanning, Guǎngxī mínzú chūbǎnshè 广西民族出版社 1988,ISBN 7-5363-0422-6/K-13.)
Tán Xiǎoháng 覃晓航: Xiàndài Zhuàngyǔ 现代壮语 (Beijing, Mínzú chūbǎnshè 民族出版社 1995).
Tán Guóshēng 覃国生: Zhuàngyǔ fāngyán gàilùn 壮语方言概论 (Nanning, Guǎngxī mínzú chūbǎnshè 广西民族出版社 1996).
Liáng Tíngwàng 梁庭望 (ed.): Gǔ Zhuàngzì wénxiàn xuǎnzhù 古壮字文献选注 (Tiānjīn gǔjí chūbǎnshè 天津古籍出版社 1992).
Zhāng Yuánshēng 张元生: Zhuàngzú rénmín de wénhuà yíchǎn – fāngkuài Zhuàngzì 壮族人民的文化遗产——方块壮字. In: Zhōngguó mínzú gǔ wénzì yánjiū 中国民族古文字研究 (Beijing, Zhōngguó shèhuì kēxué chūbǎnshè 中国社会科学出版社 1984).
Lín Fāng 林方: Tán lìyòng gǔ Zhuàngzì yánjiū Guǎngxī Yuèyǔ fāngyán 谈利用古壮字研究广西粤语方言. In: Mínzú yǔwén 民族语文 2004.3:16–26.
Gǔ Zhuàngzì zìdiǎn 古壮字字典 (Nanning, Guǎngxī mínzú chūbǎnshè 广西民族出版社 1989). Ordbok med gamle zhuang-tegn; inneholder 4 900 tegn og mer enn 10 000 varianter.
Zhuàng-Hàn cíhuì 壮汉词汇 (Nanning, Guǎngxī mínzú chūbǎnshè广西民族出版社 1984).
Zhuang

Zhuang kan bety:

zhuang (folk) – et folkeslag i Kina.
zhuang (språk) – zhuangfolkets språk.
Utskarpen menighetshus

Utskarpen menighetshus er fra 1991 i Rana kommune, Nordland fylke.
Ytteren kirke

Ytteren kirke er en kirke som befinner seg i Kirkebakken 6 på Ytteren i Rana kommune, på Helgeland i Nordland fylke. Byggverket er av tegl og er konstruert i en rektangulær form og i en funksjonalistisk stil. Arkitekt for kirken var Nils Toft. Kirken ble viglset den 4. september 1977 av biskop Bjarne Odd Weider i Sør-Hålogaland bispedømme. Den ble ombygd og restaurert i årene 1999 og 2000.
Kirkebygget har siden 1977 vært eid av den norske kirke, og er den yngste av kirkene innenfor det tidligere Nord-Rana prestegjeld. Den er en av seks kirker som brukes av Nord-Rana menighet i Indre Helgeland prosti i Sør-Hålogaland bispedømme.
Byggverket har 460 plasser.
Altertavlen viser «Juleevangeliet», «Korsfestelsen og nattverden» og «Såmannslikn» og ble malt av Titti Hovig i 1983 i modernistisk stil. Prekestolen og døpefonten er av tre, og fra 1977 i moderne stil. Orgelet med 22 stemmer er fra 1978.


== Begivenheter i kirken ==
Den 8. august 2013 ble det avholdt en samisk konfirmasjon i kirken, i regi av sørsamisk menighet.Den 27. oktober 2013 ble det avholdt en konsert i kirken av Alexander Rybakk i samarbeid med Prima Musikkskole fra Langneset i Mo i Rana. De fremførte Great Balls of Fire av Otis Blackwell og Jack Hammer, What are words av Chris Medina, såvel som Rybaks egenkomponerte Fairytale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Ytteren kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. , Kirkebyggdatabasen
Ytteren kirke, Rana kirkelige fellesråd, Den norske kirke
Tjongsfjorden kirke

Tjongsfjorden kirke er en langkirke fra 1962 i Tjongsfjord i Rødøy kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 280 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Tjongsfjorden kirke, Tjongsfjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 183. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Tjongsfjorden kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Tjongsfjorden kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Viggo Rossvær

Viggo Helge Rossvær (født 22. november 1939) er en norsk professor II ved Universitetet i Nordland og var tidligere professor i filosofi ved Universitetet i Tromsø (1979-2009). Han tok doktorgraden ved Universitetet i Oslo i 1972 på en avhandling om Immanuel Kant og Ludwig Wittgenstein. Rossvær var førsteamanuensis i Oslo fra 1968 til 1979 og har siden vært professor i Tromsø.
Viggo Rossvær har markert seg som en sterk kritiker av universitetets utvikling de siste årene. Særlig har han kritisert examen philosophicum for å være et ødelagt og dogmatisk studium. [1][2]
Høsten 2006 startet han en ny debatt i kjølvannet av Stian M. Landgaards roman Herrer i åndenes rike.[3] Romanen kastet lys over mange av de interne stridighetene ved Institutt for filosofi i Tromsø, særlig mellom ansatte og studenter. Rossvær gav sitt bifall til bokens kritiske utlegning og møtte offentlig motbør fra flere av sine kolleger for dette.[4][5]
Han var gift med filosofiprofessor Hjørdis Nerheim (1940-2020).


== Bibliografi ==
Ruinlandskap og modernitet: hverdagsbilder og randsoneerfaringer fra et nord-norsk fiskevær. Spartacus, 1998.
Filosofiens historie (sammen med Hjördis Nerheim). Aschehoug/Tanum-Norli, 1984.
The Laborious Game : A Study of Plato's Parmenides. Universitetsforlaget, 1983.
Kant og Wittgenstein: metoden hos Kant og den senere Wittgenstein i lys av forholdet mellom transcendental logikk og (logisk) grammatikk. Doktoravhandling, Universitetet i Oslo, 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Viggo Rossvær i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Viggo Rossvær i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Bør ex.phil. legges ned? (12. oktober 2005, Utropia)
Filosofiinstituttets krig mot masterstudentene (23. august 2006, Nordlys)
Den store fortellingen om de fæle tidene ved Universitetet i Tromsø (16. september 2006, Nordlys)
Ex.phil.-studenter blir lurt (31. januar 2007, Aftenposten)
Sømna kirke

Sømna kirke er en langkirke fra 1876 i Vik i Sømna kommune i Nordland. Den tilhører Sømna sogn i Sør-Helgeland prosti.
Byggverket er i tre og har 600 plasser. Arkitekt for kirken var Ole Olsen Scheistrøen.


== Litteratur ==
Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
Alf Henry Rasmussen (1993). «Sømna kirke, Vik i Helgeland». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 193. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Sømna kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Sømna kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Sømna menighet
St. John’s University (Shanghai)

Saint John's University (kinesisk: 圣约翰大学, pinyin: Shèng Yuēhàn Dàxué) var et anglikansk universitet i Shanghai i Kina. Før den kinesiske borgerkrig ble det ansett som et av de fremste universitetene i byen og i landet. I 1952 ble universitet oppsplittet på den måten at dets forskjellige fakulteter ble lagt til lignende fakulteter fra andre universiteter for å danne en rekke spesialiserte universiteter. 
Dets campus lå inne i en skarp buktning i Suzhouelven vest i Shanghais sentrum, i det som i dag er bydistriktet Changning.


== Historie ==
Universitetet ble stiftet i 1897 av den anglikanske biskop Samuel Isaac Joseph Schereschewsky av Shanghai, ved at to anglikanske colleger i byen ble sammenslått. St. John's College begynte med 39 studenter, og underviste for det meste på kinesisk. I 1891 gikk det over til engelsk som undervisningsspråk, og kursene begynte å fokusere på naturvitenskaper og naturfilosofi. 
Universitetet ble registrert i den amerikanske staten Washington og hadde dermed status som et «innenriks» universitet med den fordel at studenter kunne fortsette uten problemer på amerikanske læresteder. Det førte til at universitetet tiltrakk seg noen av byens rikeste og mest begavede. Det var den første institusjon som gav amerikansk bachelor's degree i Kina, fra 1907. 
Universitetsbygningen hadde både kinesiske og vestlige arkitektoniske elementer.
St. John's overstod den kinesiske borgerkrig, men i 1952 omdannet Det kinesiske kommunistparti det og andre universiteter etter sovjetisk modell i faglig spesialiserte universiteter. Dermed forsvant St. John's som egen institusjon. De fleste av dets fakulteter ble inkorporert i East China Normal University og Fudan University. Dens medisinerskole ble del av Shanghai Second Medical College. som i 2005 ble medisinerskolen for Shanghai Jiaotong University. St. John's campus ble til East China University of Politics and Law.


== Alumni ==
Mange kjente personer har studert ved St. John's, blant annet:

Wellington Koo, diplomat, tidligere utenriksminister for Republikken Kina, tidligere dommer ved og visepresident for Den internasjonale domstolen
Lin Yutang, forfatter
Francis Hsu, tidligere katolsk biskop av Hongkong
Shi Jiuyong, jurist, president for Den internasjonale domstolen
I.M. Pei, arkitekt
T.V. Soong, politiker, bror av Soong-søstrene, var statsminister for Republikken Kina
K.H. Ting, anglikansk biskop og leder for Tre-Selv-kirken i Folkerepublikken Kina
Yen Chia-kan, politiker, tidligere visepresident og president for Republikken Kina
Rong Yiren, «rød kapitalist», var visepresident for Folkerepublikken Kina
David Au, grunnlegger av Sincere Company, Kinas første supermarked


== Eksterne lenker ==
St John's University Alumni Association
Mørsvikbotn kapell

Mørsvikbotn kapell er et kapell fra 1955 i Sørfold kommune og sogn i Salten prosti, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 140 plasser.
Adkomst til stedet er via E6.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Mørsvikbotn kapell, Mørsvikbotn». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 172. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Mørsvikbotn kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Røsvik kirke

Røsvik kirke er en langkirke fra 1883 i Røsvik i Sørfold kommune og sogn i Salten prosti, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 600 plasser.


== Eksterne lenker ==
(no) «Røsvik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Røsvik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Leinesfjord kapell

Leinesfjord kapell er en langkirke fra 1912 i Steigen kommune og sogn i Salten prosti, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 150 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Leinesfjord bedehuskapell, Leinesfjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 175. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Leinesfjord kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Leinesfjord kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Leiranger kirke

Leiranger kirke er en langkirke fra 1911 i Steigen kommune, Nordland fylke. Den hører til Leiranger sogn i Salten prosti.
Byggverket er i tre og har 500 plasser. Arkitekt for kirken var Nils Ryjord.
Bygd i 1911 (etter brann) i romantisk stil. Da ny kirke skulle bygges i 1734 på den andre siden av fjorden, tok en springflo materialene over til Leines. Og folket tok dette som et tegn på hvor Gud ville at kirken skulle stå.


== Eksterne lenker ==
«Leiranger kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) «Leiranger kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Nordfold kirke

Nordfold kirke er en langkirke fra 1976 i Steigen kommune, Nordfold sogn i Salten prosti, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 260 plasser. Arkitekt for kirken var Tor G. Dahlstrøm.
Kirken som tidligere lå på stedet, brant ned til grunnen på nyåret 1975.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Nordfold kirke, Nordfold». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 176. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Nordfold kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Nordfold kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sørskot kapell

Sørskot kapell er en langkirke fra 1943 i Steigen kommune og sogn i Salten prosti, Nordland fylke. Det ble opprinnelig oppført som skolebygning, «Nyskola», og med materialer hovedsakelig fra brakker fra festningen på Engeløya. Kapellet er både menighetshus og kapell.
Byggverket er i tre og har 70 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Sørskot menighetshus/kapell, Sørskot». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 176. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Sørskot kapell». Kirkesøk. Den norske kirke.
Fjelldal kapell

Fjelldal kapell er et kapell fra 1960 i Tjeldsund kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 140 plasser.


== Eksterne lenker ==
«Fjelldal kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ramsund kapell

Ramsund kapell er en arbeidskirke fra 1964 i Tjeldsund kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i stein og tre, og har 250 plasser.
Kapellet ble gjenreist etter brann i 1970.


== Litteratur ==
Anne Holden Rønning (1995). Glimt fra Ramsunds historie. Ramsund orlogsstasjon. s. 116–121. ISBN 8299357101. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Ramsund kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 723. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Ramsund kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tjeldsund kirke

Tjeldsund kirke er en langkirke fra 1863 i Tjeldsund kommune, Troms og Finnmark fylke. Kirka ligger på Kjerkneset ved Hol. Den er i tømmer og har 420 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Tjeldsund kirke, Tjeldsund». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 167. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Tjeldsund kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Tjeldsund kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fiskernes bedehuskapell

Fiskernes bedehuskapell er en langkirke fra 1887 i på Selvær i Træna kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Fiskernes bedehuskapell, Selvær». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 182. ISBN 82-75-27022-7.
Ole Jacob Hystad

Ole Jacob Hystad (født 20. juli 1960) er en norsk jazzmusiker (tenorsaksofon) fra Stord. Han er bror av jazzsaksofonist Jan Kåre Hystad.


== Kvartett ==
Han leder Ole Jacob Hystad Quartet, som med Sigurd Ulveseth bass, Ben Besiakov, piano,
og Stein Inge Brækhus, trommer.


== Diskografi ==
Ole Jacob Hystad Quartet har gitt ut

Touch of time (Taurus Records, 1998).Med Alex Riel i stedet for Brækhus utkom 

Tune in – take out (2002), med Dexter Gordon-inspirert musikk.Den senere tid har kvartetten bestått av Dag Arnesen piano, Ulveseth og Frank Jakobsen trommer.
Han har også spilt i Bakeriet Bluesband, medvirket på utgivelser 
med bluesmusikerne Atle Hansen, Lars Erik Drevvatne og Ole Amund Gjersvik, samt vært i bresjen for Stord Jazz- og Bluesfestival.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Jacob Hystad på Discogs 
(en) Ole Jacob Hystad på MusicBrainz
Træna kirke

Træna kirke er en korskirke fra 1773 i Træna kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Træna kirke, Husøy». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 182. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Træna kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Træna kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Drag/Helland kirke

Drag/Helland kirke er en langkirke fra 1972 i Hamarøy kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 100 plasser.


== Eksterne lenker ==
(no) «Drag/Helland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Norske kirkebygg Drag/Helland kirke
kirkenorge.no Drag/Helland kirke
«Drag/Helland kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Remy Zero

Remy Zero, var et amerikansk rockeband som ble dannet i Birmingham, Alabama, USA. Låtene deres blir spilt i TV-serien Smallville og i filmen Garden State. Plateselskapene til Remy Zero heter Geffen Records og Elektra Records. Remy Zero spiller indie- og alternativ rock. Remy Zero var aktive i 1989 til 2003 og i 2010.
Cinjun Tate giftet seg med Alyssa Milano 1. januar 1999 og skilte seg 20. november 1999. Gregory Slay, Jeffrey Cain og Cedric Lemoyne vant Emmy Awards i 2004. Hele Remy Zero vant ASCAP Film and Television Music Awards i 2002. Cedric Lemoyne har sagt at navnet på bandet kom fra elendigheten de gjentatte uttrykk ”mammy’s hero” på Kate Bush sangen ”Army Dreamers” (sangen er med på hennes album fra 1980
Never For Ever; sangen er også inkludert på hennes beste sang kolleksjon, The Hole Story). Remy Zero lagde et kamé 1.21 (utitlet "Tempest") av WB's Smallville spilling "Save me", seriens tittelsang, og "Perfect Memory", fra albumet The Golden Hum.
Remy Zero ble oppløst etter at de hadde lagd The Golden Hum og etter mange av medlemmene hadde begynt i andre band. Shelby og Cinjun Tate hadde dannet bandet Spartan Fidelity, Jeffrey Cain ble med i Isidore, Cedric Lemoyne reiste med Alanis Morisette´s band, og Gregory Slay ble med i Sleepwell.


== Album ==
Remy Zero (30. januar 1996),
Villa Elaine (25. august 1998),
Gramarye (1999),
The Golden Hum (18. september 2001)


== Sanger ==
Save me (2002)
Save me (Smallville tittelsang)
Fair
Perfect Memory
Prophecy
Twister
Impossibility
Shattered
Batichico
Gramarye
Life in rain
Golden Hum
Glorious # 1
Out/In
Bitter
Belong
Over the Rails and Hollywood High
Smile
I'm Not Afraid
I'm Not Afraid (Queen Of Creation)
Sub Balloon
Hermes Bird
Hollow
Yellow Light
Goodbye Little World
Temonos
Temenos (Here Comes the Shakes)
Descent
Water
Gold Star Speaker
Twister
Chloroform Days
Shadowcasting
Queen of Venus
Chromosome
Christmas
Problem
Save
(Hidden track)
Ghost
In Hindsight
Lamplighter'S Parade
Searchers
Shelter
Apology for you


== Medlemmer ==
Cinjun Tate (Vokal, Gitar)
Shelby Tate (Gitar, Keyboard)
Jeffrey Cain (Gitar)
Cedric Lemoyne (Bass)
Gregory Slay (Trommer) (døde i 2010)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Remy Zero på Internet Movie Database 
(en) Remy Zero på Discogs 
(en) Remy Zero på MusicBrainz 
(en) Remy Zero på Spotify 
(en) Remy Zero på Songkick 
(en) Remy Zero på Last.fm 
(en) Remy Zero på AllMusic
Jérémie Aliadière

Jérémie Aliadière (født 30. mars 1983) er en fransk tidligere fotballspiller. Før han signerte for Middlesbrough hadde han låneopphold i West Ham, Wolverhampton og Celtic.
Han bruker mye tid ved sin vingård som ligger i hjembyen hans Rambouillet.


== Eksterne lenker ==
(en) Jérémie Aliadière – Transfermarkt 
(en) Jérémie Aliadière – Soccerbase.com 
(en) Jérémie Aliadière – FootballDatabase.eu 
(en) Jérémie Aliadière – Soccerway