jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pålsbufjorden

Pålsbufjorden er en innsjø som ligger i kommunene Hol og Nore og Uvdal, begge i Viken fylke. Vannspeilet ligger 749 moh. Pålsbufjorden er en del av vassdraget Numedalslågen. Pålsbufjordens største innløp er Numedalslågen (Godfarfossen). Pålsbufjordens utløp renner gjennom Pålsbu kraftverk ned i Tunhovdfjorden, Pålsbu kraftverk ble bygd for å utnytte vann som tidligere gikk til spille ved tapping fra Pålsbufjorden ned i Tunhovdfjorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pålsbufjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skurdalen

Skurdalen er en dal i Hol kommune i Viken fylke. Dalbunnen ligger ca. 750–800 moh. I Skurdalen ligger Skurdalsfjorden og Holmevatnet. Riksvei 40 går gjennom dalen på vei mellom Dagali og Geilo.
Odd Wang Sørensen

Odd Wang Sørensen (født 22. desember 1922 i Borge i Østfold, død 10. april 2004 i Greåker) var en norsk landslagsspiller i fotball. Sørensen spilte klubbfotball for Sarpsborg-klubben Sparta, som han ble cupmester med i 1952. På det norske A-landslaget spilte han 25 kamper, og scoret 17 mål.
I landskampen mot USA 6. august 1948 (en kamp Norge vant 11–0) scoret Sørensen fem av målene, hvilket er norsk rekord for antall mål i én og samme landskamp.


== Eksterne lenker ==
(en) Odd Wang Sørensen – Olympedia 
(en) Odd Wang Sørensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Odd Wang Sørensen – FIFA 
(en) Odd Wang Sørensen – national-football-teams.com 
(en) Odd Wang Sørensen – EU-Football.info 
(no) Odd Wang Sørensen – Norges Fotballforbund 
(en) Odd Wang Sørensen på Eu-Football.info
Wentworth Club

Wentworth Club er en golfklubb og rekreasjonssenter i Surrey ved utkanten av London, ikke langt fra Windsor Castle.
Wentworth Club er best kjent for sine forbindelser til profesjonell golf, og hovedkontoret til PGA European Tour ligger på klubbens område. Klubben har tre 18-hulls golfbaner, inkludert den berømte West Course, og én nihullsbane. Hvert år arrangerer klubben BMW Championship og HSBC World Match Play Championship. I 1953 ble Ryder Cup spilt på Wentworth.
Ved siden av klubben ligger Wentworth Estate, en av de dyreste eiendommene blant Londons forsteder, hvor mange av de beste golferne og andre kjendiser har hus.


== Eksterne lenker ==
Wentworth Club – offisielt nettsted
Windsor Castle

Windsor Castle er et slott i Windsor utenfor London som, sammen med Buckingham Palace i London og Holyrood Palace i Edinburgh, er en av hovedresidensene til den britiske monarken. Monarken bor vanligvis på slottet hver helg, i påsken og i veddeløpsuken på Ascot Racecourse i juni. Windsor Castle er den største bebodde borgen i verden, og også blant de eldste.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Windsor Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The De Vere Belfry

The De Vere Belfry er en velrenommert golfklubb i Warwickshire i England, i nærheten av byen Birmingham. De Vere er navnet på en hotellkjede som kjøpte klubben i 1990-årene, og golfentusiaster foretrekker gjerne å referere til klubben bare som The Belfry.
Klubben har tre golfbaner. The Brabazon Course er hovedbanen for turneringer, og de andre er The PGA National Course og The Derby Course. Hovedkvarteret til The Professional Golfers' Association ligger i nærheten. Klubben var vert for Ryder Cup i 1985, 1989, 1993 og 2002, og har arrangert mange turneringer på Europatouren.


== Eksterne lenker ==
The De Vere Belfry – offisielt nettsted
Royal Troon Golf Club

Royal Troon Golf Club er en golfklubb i Troon i South Ayrshire i Skottland. Klubben ble grunnlagt i 1878 og har i dag to 18-hullsbaner og en nihullsbane. Den eldste banen, Old Course, er nå en av banene som benyttes i The Open Championship.
Royal Troon har både det lengste og det korteste hullet blant banene som arrangerer The Open Championship. Hull 8 (par 3), kalt Postage Stamp (frimerket), er bare 123 yards (112 meter), mens hull 6 (par 5), kalt Turnberry, er på 601 yards (550 meter).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Royal Troon Golf Club – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vegglifjell

Vegglifjell er en populærbetegnelse på et fjellområde i Rollag kommune i Viken, som ligger vest for Veggli i Numedal, syd for Eidsfjell i Nore og Uvdal i Viken og øst for fjellene som omkranser Skirvedalen i Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Fjellområdet henger sammen med andre fjellområder på Lufsjåtangen som ligger i Nore og Uvdal og Tinn. Fjellområdene strekker seg videre mot nordvest og går over i området rundt Imingfjell og videre mot Hardangervidda.
Den høyeste i toppen i nærområdet er Skirveggen i Tinn som ligger 1 381 meter over havet.


== Historie ==
Veien fra Veggli til Austbygde i Tinn går gjennom Killingskaret. Den eldste kjente beretning om ferdsel gjennom Killingskaret finner vi i biskop Jens Nilssøns vistitatsbøker og reiseopptegnelser. I juli 1595 var han på bispevisitas i Rollag og han reiste videre gjennom Veggli og over til Tinn i Telemark. I biskopens optegnelser står det:
Saa fore wi framdelis i norduest op for en backe 3 eller 4 pilskud til Vegli kircke annex til Rollaug og haffde dem på den venstre haand ret hoss veyen, 1 mil fra Rollaug kircke. Der gaff bispen leensmanden Knud Traadem forloff hiem.
Siden fore wi derfra i norduest 2 pilskud til 2. gaarde heder Møckestue liggende vdj en tungaard paa den høyre haand strax hoss kircken i noruest.
Siden om en gaard heder Hougkind i norduest 3 pilskud, oc ligger den paa høyre haand. Och fulde oss 2 bønder ved naffn Haluord Barck, en gammel mand, och Niels Houkind som vaare tilsæt aff leensmanden at følge oss offuer fieldet.
Och droge wi fra Hougkind i vester till en gaard liggindis vdi marchen heder Bøler 1/2 mijll fra Hougkind slem vey, och haffde den paa denn høyre haand ret hoss veyen. Saaa derfra norduest 1/2 mijll offuer en skoug kaldis Bølermarchen, ond och blød vey met field och myrer, saa offuer en aa (den haffuer intet naffn veden den kaldis Bøler aaen, den kommer aff forschrefne, myrer og løber synder vdj Nørdste aaen. 1/2 mijll.)
Saa therfra 1 fierding i norduest til it field kallis Rollaugs field, eller Killingfield, aff en vaare som ther staar opreist aff steen och kallis Killingen som wi haffde paa venstre haand.
Saa therfra offuer fornevnte field, (som er slet ingen skoug paa, men der voxer skiønn søde, huor aff bispen lod hente en storhob). Der fore wi offuer i vester 1 1/2 fierding til en anden vare kaldis Biskops varen. Der pleier sognepresten i Tind møde bispen med hester. Men der wi komme vaar huerken her Hans vdi Tind eller noegn hester kommen fram.


== Litteratur ==
Nielsen, Yngvar (1885): Biskop Jens Nilssøns Visitatsbøger og reiseoptegnelser 1574-1597. Kristiania. Også digital utgave.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegglifjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Turforslag til Blefjell og Vegglifjell på DNT og NRKs nettsted ut.no
Miklagard Golf

Miklagard Golf er en golfklubb på Kløfta, Ullensaker som åpnet i Juni 2001. Klubben har en 18-hulls internasjonal mesterskapsbane som har fått flere utmerkelser for kvalitet og design, tegnet av Robert Trent Jones jr. Hullene er oppkalt etter sagakonger og norrøne guder, Tore Waagø har vært daglig leder siden klubben startet opp.
Høsten 2018 startet en omfattende prosess hvor banen skal gjøres om for å gi plass til et større klubbhus, driving range og hotell, som ventes ferdig i 2020. 
Miklagard har flere kjente medlemmer. Jan-Are Larsen, Henrik Bjørnstad og Viktor Hovland, er blant de mest anerkjente spillerne klubben har. I tillegg har de flere spillere som satser på college golf. 


== Eksterne lenker ==
Miklagard Golf – offisielt nettsted
Oslo Golfklubb

Oslo Golfklubb er en golfklubb ved Bogstadvannet på Bogstad i Oslo. Klubben ble grunnlagt i 1924 som den første golfklubben i Norge. Banen åpnet året etter.
I Golf Worlds kåring av Europas beste golfbaner i september 2019 ble Oslo Golfklubb rangert som nr. 55.


== Historie ==
På begynnelsen av 1920-tallet kom skipsrederen Ragnar Halle tilbake til Kristiania etter et lengre utenlandsopphold, der han hadde fått interesse for golfspillet. Han skisserte opp en bane, og det ble opprettet en arbeidskomité for opprettelse av en golfbane. I juni 1924 mottok denne komiteen et tilbud fra grunneier Westye Egeberg på Bogstad gård om leie av 150 mål sør for Bogstadvannet. Få dager senere, 13. juni, ble det avholdt en konstituerende generalforsamling der Kristiania Golf Klub ble dannet. En av de første ansettelsene var skiløperen Johan Grøttumsbråten fra Sørkedalen, som ble ansatt som baneformann og assisterende greenkeeper.
De første hullene var snart klare, samtidig som banen ble utvidet etter som økonomien tillot det. Etter hvert kunne klubben ta seg råd til å anskaffe ytterligere mark, blant annet Himstadjordet, der Bogstad Camping nå ligger. Der lå det tre hull, som var i bruk frem til okkupasjonen, da tyskerne satte opp flere brakker der. Etter krigen ble det ansett at området var ubrukbart til golf, og det ble anskaffet ny mark langs Ankerveien.
De første årene fungerte en ombygd låve, Bjerkoddlåven, som klubbhus. Denne låven brant ned under andre verdenskrig. I 1935 ble de oppført et nytt klubbhus, som ble stående frem til det ble erstattet av dagens klubbhus våren 2020.
Oslo Golfklubb var i 1948 grunnleggende medlem av Norsk Golfforbund, senere Norges Golfforbund, sammen med Borregaard Golfklubb, Høsbjør Golfklubb og Bergen Golfklubb. Klubbens innflytelse i forbundet var stor. Fra 1948 til 1956 telte klubbmesterskapet i Oslo GK også som norgesmesterskap. I 33 av de første 50 årene i forbundets historie var lederen av golfforbundet Oslo-medlem.
Etter 2007-sesongen ble banen stengt for en omfattende oppgradering, og åpnet igjen våren 2009.


== Internasjonale turneringer ==
Oslo Golfklubb var vertskap for Ladies European Tour-turneringen Ladies Norwegian Masters i 2002 og 2006 og Challenge Tour-turneringen Norwegian Challenge fra 1995 til 1997.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo Golfklubb 25 år.
Oslo Golfklubb – 1924-1974.
Fra knickersadel til folkesport – Oslo Golfklubb 1924-1999.
Golf – den eventyrlige sporten. (Kleppen, 1998) ISBN 82-03-22276-5


== Eksterne lenker ==
Oslo Golfklubb – offisielt nettsted
Storegrønut

Storegrønut er en av toppene på Vegglifjell vest for Numedal i Viken, like ved grensen mot Vestfold og Telemark. Det har en høyde på 1 296 meter over havet. Toppen ligger på grensen mellom kommunene Rollag og Nore og Uvdal, og er det høyeste punktet i Rollag. Storegrønut er den mest synlige toppen fra store deler av Vegglifjell.


== Referanser ==
Port of Spain

Port of Spain er hovedstaden i Trinidad og Tobago i Sør-Amerika. Den befinner seg på nordvestkysten av øya Trinidad. Byen har 49 031 innbyggere (2000). Med forsteder har byen en befolkning på om lag 300 000.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Port of Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Port of Spain – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skirveggin

Skirveggin (også skrevet Skirveggen) er med en høyde på 1 381 meter over havet det høyeste fjellet i området rundt Skirvedalen i Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Grensen mot Nore og Uvdal kommune i Viken er bare et par hundre meter unna toppunktet mot nordøst. Toppen er også et yndet turmål fra Vegglifjell. Toppunktet er relativt flatt og er markert med en steinvarde. Fjellet har en bratt østside, mens de andre sidene er slakere. Skirveggin ligger omtrent midt mellom DNT-hyttene Daggrøhytta og Lufsjåhytta. Den store Nordmannslepa passerer ved foten av fjellet i østlig/nordlig retning.


== Referanser ==
Haga Golfpark

Haga Golfpark er Norges største golfanlegg, beliggende i Bærum utenfor Oslo. Anlegget består av en 27-hullsbane og en nihulls kortbane. 27-hullsbanen består av tre likeverdige nihullsbaner, hvor to av disse hver uke settes sammen til en full 18-hullsbane.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Imingfjell

Imingfjell (også skrevet Imingfjellet) er et fjell og et fjellmassiv i Nore og Uvdal kommune i Viken. Østsiden vender bratt ned mot Bjørkeflåta i Uvdal, hvor bekker fra Imingfjell løper ut i Uvdalselva. Imingfjell Turistheim ligger like ved på ca. 1 070 meter over havet. Veien over Imingfjellet (fylkesvei 755) når 1 170 moh.
Flere nærliggende topper med minimal primærfaktor utgjør massivet Imingfjell, herunder selve Imingfjellet (1 314 moh.), Ræpeholberget (1 370 moh.), og Gravarranden (1 317 moh.).


== Referanser ==
Burfjord

Burfjord (kvensk: Puruvuono, nordsamisk: Buvrovuotna) er administrasjonssenteret i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark. I Burfjord finnes bank, post i butikk, bibliotek, bensinstasjon, kafé, skistadion, tre fotballbaner, barnehager, div. butikker, idrettshall, legevakt, helsesenter, sykehjem, tannlege, grunnskole og to dagligvarebutikker. Stedet er kjent for sitt gode idrettsmiljø, spesielt innen skisport. Tettstedet har 386 innbyggere pr. 2022. Det samiske stedsnavnet, som antas å være opprinnelsen for de andre variantene, betyr "Grøtfjord".
Nærmeste lufthavner, er Sørkjosen og Alta, henholdsvis 77 km og 92 km med bil.
I russiske aktstykker fra 1600-tallet nevnes stedet som Pur Guba.


== Referanser ==
Varangerhalvøya

Varangerhalvøya (nordsamisk: Várnjárga, kvensk: Varenkinniemi, finsk: Varangin niemimaa) er ei halvøy i Finnmark. Den avgrenses av Tanafjorden i vest og Varangerfjorden i sør. I nord og øst ligger Barentshavet. Halvøya kjennetegnes av høyfjellsvegetasjon. Det høyeste punktet er Stangenestind på 725 moh. Noen av byene og tettstedene på Varangerhalvøya er Vadsø, Vardø, Berlevåg og Båtsfjord.


== Reiseliv ==
Varangerhalvøya markedsføres som en attraktiv reiselivsdestinasjon som kan tilby både friluftsopplevelser og ulike festivaler.


== Ressurser ==
Til tross for at Varangerhalvøya er et stort område er ressursene ikke bestemt.


== Se også ==
Varanger (region)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Varanger Peninsula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Varanger.com
Saudasjøen

Saudasjøen er et sted og et delområde i Sauda kommune i Rogaland. Stedet ligger 4 kilometer sørvest for Sauda sentrum. Stedet regnes inn under tettstedet Sauda med 4258 innbyggere. Saudasjøen oppsto som et strandsted tilknyttet gården Sauda. I dag består tettstedet av boligfelt og mekanisk industri. Under andre verdenskrig ble det bygget et stort aluminiumsanlegg på Nesøyra, men produksjonen ble flyttet til Årdal i 1947. Glassfabrikken Si-Glass holder til på Nesøyra. Omfattende industrihistorie.
Saudasjøen er mest kjent for kirkegården med russergraver fra den andre verdenskrig, Sauda Fjordhotel, og Sauda skisenter i Svandalen. Fylkesvei 520 går gjennom tettstedet nordover til Sauda og sørover mot E39.
Frem til starten av 1900-tallet fungerte Saudasjøen som sentrum i kommunen. Kjøpmenn slo seg til ved kaiområdet på det gamle strandstedet, og det var også en rekke hoteller og kafeer i området. Frem til 1989 lå også Sauda videregående skole i Saudasjøen.
Delområdet dekker grunnkretsene Svandal, Hustveit/Hangandvik, Veka/Fredheim, Saudasjøen, Risvoll/Nes og Fosstveit/Amdalsrød


== Se også ==
Grunnkretser i Sauda kommune
Metallurgisk industri

Metallurgisk industri er en prosessindustri for fremstilling av metalliske produkter. Dette kan være jern, stål, ferrolegeringer og aluminium. Denne industrien er ofte kapital-, energi-, areal- og bemanningsintensiv og omtales derfor også som tungindustri.


== Metallurgisk industri i Norge ==
I Norge finnes metallurgisk industri hovedsakelig på kyststrekningen fra Lista i sør til Finnfjordbotn i nord. De største selskapene er Hydro Metal, Elkem og Fesil.


== Se også ==
Liste over aluminiumssmelteverk
Imingfjell Turistheim

Imingfjell Turistheim er en privateid turisthytte som ligger ved nordøstsiden av Sønstevatn på østsiden av Hardangervidda, ved Imingfjell i Nore og Uvdal kommune i Viken.
Imingfjell Turistheim ligger ca. 1070 moh.


== Eksterne lenker ==
Imingfjell Turistheims webside
Imingfjell Turistheims side hos Visit Uvdal
Imingfjell Turistheims side hos DNT
Grense Jakobselv

Grense Jakobselv (skoltesamisk: Vue'rjemjokk nordsamisk: Vuorjánjohka) er ei grend i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Grenda ligger i et lite dalføre hvor Jakobselva renner nordover ut i Varangerfjorden. Elva markerer grensen mot Russland. Tidligere var det permanent bosetting i dalen, men denne ble fraflyttet sent på 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet. Forsvaret har sin nordligste installasjon langs grensen i Grense Jakobselv, bemannet av personell fra Jarfjordkompaniet i Garnisonen i Sør-Varanger. 
For å markere Norges suverenitet over områdene øst til Jakobselva ble det bygget et kapell i Grense Jakobselv. Det ble innviet i 1869. Kapellet fikk sitt navn, Kong Oscar IIs kapell, ved kongens besøk i 1873.


== Geologi ==
Ved Grense Jakobselv finnes gneisbergarter med granulittfacies.


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grense Jakobselv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om Garnisonen i Sør-Varanger på Forsvarets nettsted Arkivert 9. juli 2019 hos Wayback Machine.
Sønstevatn

For innsjøen i Notodden med samme navn, se Sønstevatn (Notodden)Sønstevatn er en innsjø som ligger i Nore og Uvdal kommune i Viken fylke, helt i øst på Hardangervidda. Innsjøen er regulert som hovedmagasin for Uvdal I kraftverk. Vannspeilet ligger 1060–1029 moh.
Imingfjell Turistheim ligger ved den nordøstlige enden av vannet.


== Referanser ==
Sauda Fjordhotell

Sauda Fjord Hotel er et gammelt herregårdshotell som ble oppført i 1914, som rekreasjonssenter for velstående. Den gang var navnet Saude Turisthotel. Etter omfattende restaurerings- og oppussings-arbeid fremstår hotellet i dag som en perle av de helt sjeldne. Hotellet har tre etasjer. Ved hotellet er det gode parkeringsmuligheter, også for busser. Hotellet ligger i landlige omgivelser med vakker utsikt over Saudafjorden, i Saudasjøen 4 km. fra Sauda Sentrum. Ca 10 minutters kjøring til Sauda skisenter og andre merkede skiløyper.
Hotellet er hjemsøkt av et spøkelse kalt «Obersten». Dette er ifølge ansatte ved hotellet et gjenferd av en oberst som tok sitt eget liv i tredje etasje på rom 315. 


== Eksterne lenker ==
Sauda Fjord Hotel
Saude Turisthotel
Saudafjorden

Saudafjorden er en fjordarm som strekker seg fra Sandsfjorden i Suldal og helt inn til byen Sauda. Den er en utstikker av Boknafjorden, og den delen av fjorden som strekker seg lengst nord i Rogaland. Saudafjorden er en åpen, vid fjord med største dyp nesten 400 meter. Fjorden har ingen markerte terskler.


== Miljø ==
Innerst i fjorden finnes Sauda Smelteverk som i 1981 bl.a. tilførte fjorden ca. 100 tonn mangan (hvorav 75 tonn frafiltrerbart), ca. 25 tonn sink (nesten 100 % frafiltrerbart) samt ca. 2 tonn PAH. Fjorden bærer preg av å være sterkt forurenset, og den innerste delen av fjordbunnen er dekket med et flere meter tykt lag av sediment som består av avfallsstoffer som er dumpet av Sauda Smelteverk. Dumpingen pågikk fra 1912 og frem til slutten av 1980-tallet. PAH og tungmetallutslipp akkumuleres i skjell og fisk. Omfattende tiltak er satt igang for å snu utviklingen, og fjorden har blitt betraktelig renere i løpet av de siste 20 årene. Saudafjorden er ikke lenger en av landets mest forurensede steder, og det er nå gitt klart signal på å spise fisk, blåskjell og annen sjømat som står i fjorden. Fjorden ble også brukt som søppelfylling frem til 1970-tallet. Det har de siste årene vært stor oppblomstring av fisk og annet liv.


== Referanser ==
Helga Marie Ring Reusch

Helga Marie Ring Reusch (født 1865 i Gamlebyen i Fredrikstad, død 1944 på Hvalstad i Asker) var en norsk billedkunstner.


== Familie ==
Hun var gift med geologen og vitenskapsmannen Hans Reusch (1852-1922).
Fra 1922 bodde hun i sin «Villa Morene» på Hvalstad.


== Kunstnerisk virke ==
Som billedkunstner gikk hun i lære hos Erik Werenskiold (1885), ved Christian Krohgs malerskole, hos Gerhard Munthe (1887), ved Puvis de Chavannes' malerskole i Paris, ved Harriet Backers malerskole, og foretok studieturer blant annet til Boston.
Hun debuterte i 1886 på Høstutstillingen med maleriet Strandbillede, et sommermotiv fra Åsgårdstrand, og i årenes løp deltok hun på nærmere tretti Høstutstillinger. Hun deltok også på en rekke kollektivutstillinger, blant annet Jubileumsutstillingen på Frogner i 1914. Hun hadde separatutstilling på Blomqvist i 1903, i Trondheim Kunstforening i 1918 og 1926 og i Kunstnerforbundet i 1919 og 1923. Hun medvirket også på flere utstillinger i utlandet, blant annet på Salongen i Paris 1892, og på verdensutstillingene i Chicago i 1893 og Paris i 1900.Av religiøst tilknyttede arbeider kan nevnes altertavlen i Døves kirke i Oslo (1912), Majorstuen kirke (1918-27) og i Holmen kirke i Asker (1935).
I 1946 mottok daværende Nasjonalgalleriet i Oslo deler av Hans og Helga Marie Ring Reuschs kunstsamling i testamentarisk gave fra ekteparet. Av disse rundt 20 tegninger utført av henne, mange av dem barnebilder og motiver fra Setesdal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grethe Borges, Portrett av en malerinne: Helga Ring Reusch.  Hovedoppgave (1995).


== Eksterne lenker ==
Om Helga Marie Ring Reusch hos ostfoldmuseene.no
Soknedal

For Soknedal i Ringerike, se Soknedalen.Soknedal er en bygd og et kirkesogn i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag. Soknedal var tidligere en selvstendig kommune. I perioden fra 1999 til 2013 hadde Soknedal rundt 1 700 innbyggere. Soknedal sentrum er et tettsted med 282 innbyggere per 1. januar 2022. Her ligger blant annet Soknedal kirke og nå nedlagte Soknedal stasjon.
De fleste arbeidsplassene i bygda er knyttet til jordbruket. Forøvrig finnes to dagligvareforretninger, bensinstasjon, restaurant, bakeri og konditori, og Soknedal Sparebank. Mange av de yrkesaktive har arbeid på Støren, mens en god del også pendler til Trondheim.

		
		


== Den tidligere kommunen Soknedal ==

Soknedal var fra 1837 en del av Støren formannskapsdistrikt. I 1841 ble Soknedal og Horg skilt ut som selvstendige enheter. Soknedal hadde da 1 966 innbyggere.
1. januar 1964 ble Soknedal slått sammen med Budal, Singsås og Støren til den nye Midtre Gauldal kommune. Soknedal hadde ved sammenslåingen 1 916 innbyggere. Sammenslutningen vakte sterk motstand i bygda, og et krav om at Soknedal måtte gjenopprettes som egen kommune ble underskrevet av 85% av innbyggerne. Noen år senere, i 1973, ble det gjennomført en folkeavstemning om dette spørsmålet. 60% av innbyggerne i tidligere Soknedal kommune gikk da inn for at bygda på ny skulle bli egen kommune. Spørsmålet kom opp i Stortinget, men flertallet der gikk mot en deling av Midtre Gauldal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Haukdal, Jens (1971–1976). Busetnad og folkeliv i Soknedal. Gard og grend. Midtre Gauldal kommune.  [bind I, bind II, bind III, bind IV]