jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dolmøya

Dolmøya er ei 14,5 km² stor øy i Hitra kommune med 448 innbyggere (2017). På øya ligger flere tettsteder i varierende størrelse, men med Kjerringvåg som det største. Inntil Frøyatunnelen stod ferdig i 2000 gikk det ferge mellom Kjerringvåg og Flatval på Frøya. Dolmøya fikk veiforbindelse til fast-Hitra i 1961 da Vettastraumen bru ble åpnet. Brua går over det trange Dolmsundet. Øya er flat, langstrakt, myrlendt og trebar med høyeste punkt 63 meter over havet.På øya finner en Dolm kirke fra 1920. Kirka er imidlertid gjenoppbygget flere ganger og det eldste kirkestedet er trolig fra senmiddelalderen. Dolm kirke erstattet en eldre og liten stavkirke fra tidlig middelalder, ca. år 1000, på Undås. Dolm kirke er bygget i romansk stil med rundbuer og tykke steinvegger. Den har vært brannherjet etter lynnedslag og gjenreist igjen fire ganger (1709, 1772, 1848 og 1920). Funn tyder imidlertid på at det har vært flere branner, og at minst en gang har folk brent inne i kirken. Dolm kirke er omgitt av mange legender. Blant annet har det blitt sagt at det hviler en forbannelse over den, at kirken skal brenne hvert hundrede år. Det fortelles også at det spøker på den gamle kirkegården.Dolmen by er kanskje Hitras best kjente severdigheter med flere hundre miniatyrhus, havneområde mv. Etter en omflakkende tilværelse fikk byen til slutt en permanent plassering ved Dolmsundet Hotell på fast-Hitra i 2001.


== Referanser ==
Vinterpalasset

Vinterpalasset er en gedigen bygning i St. Petersburg i Russland, som ble residert av de tidligere tsarene. Palasset kjennes igjen på sin grønne fasade i barokkstil.
Sin nåværende utforming fikk det mellom 1754 og 1763, da det ble bygget som vinterresidens for de russiske tsarene. Arkitekt var Bartolomeo Rastrelli. I 1905 var området rundt palasset åsted for en massakre da Tsarens soldater skjøt på fredelige demonstranter, en hendelse som ble kjent som den blodige søndagen, det er anslått at om lag 1 000 ble drept eller såret.
Keiser Paul I mislikte Vinterpalasset, der han aldri følte seg trygg. På grunn av hans personlige fascinasjon med middelalderens riddere og hans konstante redsel for drap, ble det bygget en ny kongelig residens, Mikhajlovskij-slottet, rundt en liten åttekantet gårdsplass. Vinterpalasset ble ikke tatt i bruk før etter at Paul I falt fra.
Etter februarrevolusjonen 1917 tjente det som hovedkvarter for den provisoriske russiske regjeringen. Deretter ble det stormet av Bolsjevikene, hvilket utgjorde begynnelsen på oktoberrevolusjonen.
Palasset er et av seks bygg som utgjør kunstmuséet Eremitasjen.


== Eksterne lenker ==
Web-kamera mot Palasstorget og Vinterpalasset (på russisk)
Hermitage Om Vinterpalasset Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. (engelsk og russisk)
Crespi d’Adda

Crespi d'Adda er en arbeiderlandsby i provinsen Bergamo i Italia. Den ligger ved der Brembo (elv) munner ut i elven Adda, på den halvøylignende landområdet mellom de to elvene. Den bre grunnlagt sent i det 19. århundre.
Den tilhører bomullsfabrikken til familien Crespi. Byen er et eksempel på hvordan fabrikker rundt den industrielle revolusjon bygger arbeiderboliger med tilhørende skole, kirke og annet som det var behov for. Dette er det best bevarte eksempel på slike byer i Syd-Europa og står på listen over verdensarven.
Fylkesvei 251

Fylkesvei 251 går mellom Smiugard i Etnedal og Høljerast bru i Nordre Land. Veiens lengde er 29,9 km. 
Opprinnelig gikk veien på den fredede Lunde bru fra 1829. 2019 ble en ny veistrekning tatt i bruk, og brua ble erstattet av den nye Hellefossen bru. Traséen over Lunde bru blir kommunal vei.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble fylkesvei 237 (Oppland) del av veien.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

EtnedalEtnedalsvegen 

Nordre LandEtnedalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv251
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 247

Fylkesvei 247 går mellom Hasvolseter og Hov i Land i Søndre Land. Veiens lengde er 9,4 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

Søndre LandSkjølaasvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv247
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
OpenDocument

OpenDocument er et åpent dokumentformat, en standard for hvordan dokumenter skal lagres. KOffice var den første kontorpakken som benyttet dette formatet, med OpenOffice.org 2.0 like etter. Formatet er blitt både ISO-standard og IEC-standard.


== Virkemåte ==
En OpenDocument-fil er en XML-fil med <document> som rot-element. Alternativt kan det være en samling med slike XML-dokumenter komprimert med ZIP.
Filendelsen begynner alltid på "od", mens den siste bokstaven forteller hva slags dokument dette er. For tekstdokumenter blir filendelsen ".odt".


== Hensikt ==
Det er store langsiktige fordeler med en åpen standard for dokumentlagring. I motsetning til lukkede formater, er det ingen hemmelighet hvordan informasjon skal leses og skrives til en fil av et åpent format. Dette vil sikre dokumentenes lesbarhet for framtiden, så lenge dokumentasjonen av formatet tas vare på. Det blir også atskillig enklere å lage forskjellige programmer som bruker samme format. Sist, men ikke minst er åpenhet et mål i seg selv; friheten til å kunne bruke, distribuere og modifisere programvare uansett hensikt kan også verdsettes.
Innen programvareindustrien finnes det flere eksempler på at når en programvare dominerer et nisjemarked, vil eventuelle bedriftshemmeligheter og patenter effektivt hindre kunkurranse, slik at en produsent omtrent får monopol innen det aktuelle bruksområdet. Mange mener derfor patenter ikke har noe å gjøre i programvare. Amerikanske Microsoft er firmaet som praktisk talt har verdensmonopol, både på operativsystemer og kontorprogramvare. OpenDocument spiller en avgjørende rolle i fri-programvare-bevegelsens kamp mot Microsofts dominans på kontorprogramvare.
Les mer (engelsk): her Arkivert 14. april 2006 hos Wayback Machine.


== Standardisering ==
OpenDocument ble fra 30. november 2006 publisert som ISO-standard ISO/IEC 26300:2006 Information technology -- Open Document Format for Office Applications (OpenDocument) v1.0Ifølge Forskrift om IT-standarder i offentlig forvaltning skal offentlig dokumenter som skal kunne bearbeides videre, publiseres i Open Document Format (ODF), versjon 1.1 (OASIS, 1.2.2007). Dette kravet trådte i kraft 1. januar 2010.


== Støtte i Microsoft Office ==
Microsoft finansierer prosjektet OpenXML/ODF Translator på Sourceforge, som utvikler tilleggspakker for Microsoft Offices Word, Powerpoint og Excel slik at disse kan lagre og åpne dokumenter i OpenDocument-format.
Microsoft har laget et konkurrerende XML-format, OOXML, som også benytter seg av XML-dokumenter pakket med ZIP-komprimering.


== Referanser ==
Robert Bárány

Robert Bárány (født 22. april 1876 i Wien i Østerrike-Ungarn, død 8. april 1936 i Uppsala i Sverige) var en østerriksk-ungarsk lege av ungarsk opprinnelse. Han mottok Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1914 for sitt arbeide om ørets balanseapparats fysiologi og patologi. 
Bárány ble født i Wien. Han utdannet seg til lege ved Universitetet i Wien, hvor han ble uteksaminert i 1900.
Han tjenestegjorde som sivil kirurg i den østerrikske hæren under første verdenskrig og ble tatt til fange av den russiske hæren. Da Nobelprisen ble tildelt i 1915 var Bárány i en russisk fangeleir. Han ble løslatt i 1916 som følge av diplomatiske  forhandlinger som prins Karl av Sverige og Røde Kors sto for. Han var da i stand til å delta på Nobelseremonien i 1916, hvor han mottok prisen sin.  Fra 1917 og frem til sin død var han professor ved Uppsala universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1914 hos Nobelprize.org
(en) Robert Bárány hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1914
Home Counties

Home Counties er en betegnelse på grevskap som grenser mot London.
I 1888 fikk London fastsatt formelle grenser da grevskapet London ble opprettet. De grevskapene som ble medregnet til Home Counties var da Kent, Surrey, Middlesex og Essex.
I 1965 ble Londons grenser utvidet da Stor-London erstattet det gamle grevskapet. Dermed ble Buckinghamshire, Hertfordshire og Berkshire lagt til listen. Samtidig forsvant Middlesex, da dette området ble overført til Stor-London, Surrey og Hertfordshire.
I dagligtale blir ikke begrepet alltid brukt med noen stor grad av geografisk presisjon. Området kalles også London og Sørøst-England (London and the South East), London Metropolian Area eller Londons pendlerbelte (London Commuter Belt), uten at disse begrepene alltid er helt synonyme.


== Karaktertrekk ==
Home Counties ble i en referansebok fra 1987 beskrevet som «bebodd av helheten som 'sympatiske', komfortable og konformistiske middelklassefolk». Grevskapet Surrey har blitt beskrevet som å besitte de vesentligste karaktertrekkene for home counties som «et komfortabelt, plastiserert pendlerland med respektable villahus og pent klipte gressplener innfelt med flekker av lette scenerier». I populærkulturen har Margo og Jerry Leadbetter i TV-komedien The Good Life, plassert i Surbiton, representert et typisk par i forstaden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Home counties – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Association of British Counties
Addlestone

Addlestone er en by i grevskapet Surrey, England, omtrent midtveis mellom Weybridge og Chertsey. Den er administrasjonssenter for distriktet Runnymede. Byen ligger nær kryss 11 på ringveien M25. Den har jernbaneforbindelse til London fra Addlestone jernbanestasjon og er innenfor Stor-Londons storbyområde, lokalisert 30 km sørvest for London. Addlestone har et svært gammelt eiketrær sentralt plassert i byen som kalles for The Crouch Oak («den krokete eik») og som er et viktig symbol for byen. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 11 501 innbyggere, mens det utvidede urbane område (built-up area) utgjør 15 883 innbyggere.


== Etymologi ==
Stedsnavnet Addlestone er av angelsaksisk opprinnelse og sammensatt av to ledd som har blitt forvansket over tid. Første ledd er antagelig et personnavn, Attel, og andre ledd Stone er antagelig avledet fra angelsaksiske denu, moderne engelsk dene, i betydningen «dal». Historisk har navnet blitt gjengitt ulikt, fra Atlesdon og Atlesford, i 1241 var det listet som Attelsdene og på John Speeds kart fra 1610 er det skrevet Adleston.


== Historie ==

Croach Oak er et eiketre som står i Addlestone og som er et viktig symbol for byen. Flere lokale forretninger har benyttet treet i navnet i tittelen. Det markerer grensene for Windsor Great Park. Det er antatt å ha sin opprinnelse på 1000-tallet og hevdes å være ett av de aller eldste i England. Legenden hevder at dronning Elisabeth I stoppet ved det og hadde picnic der. Treet har også vært omtalt som «Wycliffe's Oak»', etter John Wyclif som skal ha holdt prekener på stedet, uten av det er kjent om han noen gang faktisk gjorde det. I 1810 ble det satt opp et gjerde rundt det ettersom lokale ungjenter rev av bark for å lage en kjærlighetsdrikk og dermed nesten tok livet av treet. I september 2007 overlevde det et forsøk på ildspåsettelse.
Frem til jernbanen kom i 1848 var Addleston ikke så mye mer enn en klynge småhus rundt The George, byens eldste vertshus. På grunn av nærheten til Weykanalen fra det 1600-tallet og Basingstokekanalen fra det 1700-tallet vokste det frem noe industri der. Den viktigste bedriften var Coxes Lock mølle, en vannmølle som drev et jernverk i 1700-tallet.I 1838 ble det bygget en kirke i Addlestone, og i 1857 ble et eget sogn opprettet. Det kom mer industri til byen, blant annet Louis Blériots flyfabrikk.
I H.G. Wells’ roman Klodenes kamp (1898) landet det andre av ti romskip på Addlestone Golf Links.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Addlestone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Addlestone Historical Society Arkivert 3. november 2005 hos Wayback Machine.
Kevutza

Kevutza eller Kvutza (hebraisk קבוצה «gruppe»), er en israelsk kibbutz med langt mere liberalistisk menneskesyn enn ordinære kibbutzer. For eksempel er familien et hovedelement i en kevutza, i motsetning til i vanlige kibbutzer, der barna ikke kan sove sammen med foreldrene, men må sosialiseres på felles sovesaler. I en kevutza er det dessuten anledning til å innhente leid hjelp til arbeid.
Den første israelske kibbutz, Degania, har hele tiden betegnet seg selv som en kevutza.
Skibotn

Skibotn (kvensk: Yykeänperä, nordsamisk: Ivgobahta) er et tettsted i Storfjord kommune ved fjorden Lyngen i Troms og Finnmark. Tettstedet har offisielt 538 innbyggere per 1. januar 2022, men regner man med nærmeste omegn blir tallet ca. 750. Skibotn er kjent som et sentralt knutepunkt på Nordkalotten, og har en forhistorie som bygger på de tre stammers møte og de utfordringer som fulgte av det.
Skibotn er også kjent for sitt tørre og varme klima, og har et nordlysobservatorium i Skibotndalen.


== Læstadianismen ==
Skibotn bedehuskapell blir brukt årlig av læstadianere som kommer på stemne til Skibotn, slik det har vært tradisjon fra gammelt av. De såkalte Lyngen-retningene er en gren av læstadianismen som kun har tilhengere i Norge.


== Skibotn markedsplass ==
Skibotn har lang historie som knutepunkt i Nordkalotten ettersom det ble avholdt årlige marked hvor det alle nordens folkeslag møttes for å forhandle og feste med hverandre. Markedet ble avholdt to ganger i året; i slutten av januar og i november. Allerede i 1571 omtaler skriftlige kilder markedet i Skibotn. Det siste markedet ble arrangert i 1955.


== Andre verdenskrig ==
Under andre verdenskrig var Skibotn den nordligste bygda som ikke ble brent av tyskerne, men heller brukt som et av flere ledd på veien til den tysk-russiske fronten i Finland.


== Kjente personer fra Skibotn ==
Ole Andreas Thomassen (1844–1926), folkeminnesamler
Leonhard Seppala (1877–1967), kjent norsk-amerikansk hundekjører i Alaska
Nils-Aslak Valkeapää (1943–2001), samisk multikunstner
Bjørnar Seppola (1945–), forkjemper for finsk språk og kultur.
Bente Pedersen (1961–), forfatter
Caroline Knutsen (1983–), fotballspiller


== Se også ==
Helligskogen
Kilpisjärvi
Larsbergtunnelen
Skibotnelva


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skibotn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Skibotn skole
Feng shui

Feng shui, eller fengshui, (kinesisk: 風水, pinyin: Fēng shuǐ) er den eldgamle kinesiske praksis å plassere og arrangere rom for å oppnå harmoni med miljøet. Den har sin opprinnelse i taoisme. Praksisen er anslått til å være over tre tusen år gammel.
«Feng shui» betyr bokstavelig talt «vind (og) vann» på kinesisk. 


== Oversikt ==
Tradisjonell («klassisk», «autentisk») feng shui er en kinesisk praksis som henvender seg til planlegging og utarbeidselse av byer, landsbyer, boliger og bygninger. Konstruksjonen av graver og gravkamre inkluderer også feng shui, men reglene for boliger skiller seg fra dem som gjelder «yin-hus» (de dødes hus). Feng shui ble stemplet geomantikk av kristne misjonærer i Kina i det 19. århundret; imidlertid skiller geomantikk og feng shui seg skarpt fra hverandre når det gjelder både hensikt, mål og midler. Navnet feng shui betyr «vind og vann». Begravelsesboken sier at «Qi'en spres i Vinden og samles på Vannets grenser». Derav navnet.
I tradisjonell feng shui brukes et spesielt kompass som kalles Luopan, og et omfattende utvalg matematiske iterasjoner. Feng shui har grunntekster, kjerneteorier og metoder, og en imponerende fortid basert på arkeologiske oppdagelser og arbeidet til arkaeoastronomer.
Tradisjonelle feng shui-skoler kan deles i to generelle grupper: San He («tre harmonier») og San Yuan («tre sykluser»). Førstnevnte fremhever effekten av omkringliggende terreng, mens sistnevnte legger mer vekt på tidens innvirkning.


== Feng shui i nyere tid ==
Feng shui kom til USA tidlig på 1800-tallet med de første kinesiske immigrantene.
Feng shui er fortsatt brukt på landsbygda i Kina, i Taiwan, Malaysia, Singapore og Hongkong. Det er ikke velkjent blant yngre kinesere i Kina.
Siri Berg Paulsen

Siri Berg Paulsen (født 31. januar 1950) er en norsk jurist. Berg Paulsen er lagdommer i Borgarting lagmannsrett, og kretsmeglingsmann hos Riksmeglingsmannen. Hun har vært involvert i en rekke store lønnsoppgjør, blant annet i oljesektoren. Hun har også vært søker til embete som høyesterettsdommer (2006), og er tidligere nestleder ved juridisk sekretariat ved Norges Høyesterett.


== Referanser ==
Nils Aaness

Nils Egil Aaness (født 31. januar 1936) er en norsk skøyteløper fra Haugnes ved Andenes i Nordland.
Han ble nordnorsk mester i klassen junior i 1957. Da representerte han Tromsø Skøyteklubb. Aaness fikk sitt definitive gjennombrudd som skøyteløper i 1958. Det skjedde under en kalottlandskamp i Narvik (Nord-Finland, Nord-Sverige og Nord-Norge). Han representerte da Mo Skøyteklubb i Mo i Rana.
Aaness var norsk landslagsløper i perioden 1959 til 1965, og ble således en del av den norske skøyterevolusjonen under Stein Johnson. Hans store sesong var sesongen 1962/63, da han ble europamester i Göteborg 2. februar og nummer 3 i verdensmesterskapet i Karuizawa tre uker seinere. Denne sesongen satte han også ny verdensrekord sammenlagt, og ble tildelt Oscarstatuetten for sine meritter.
Aaness hadde sine beste år samtidig med Knut Johannesen, og måtte ofte finne seg i å bli en god nummer to. Blant annet har han tre sølv og en bronse i norgesmesterskapet – hver gang bak Johannesen. Aaness gikk for Harstad Skøyteklubb,  Tromsø Skøyteklubb, Mo Skøyteklubb og Oslo Skøiteklub.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørnsen, Knut (1932–2008) og Jorsett, Per (1920–) (1971). «Nils Aaness – Bomben fra Nord-Norge». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 141–144. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Aaness – Olympics.com 
(en) Nils Aaness – Olympic.org 
(en) Nils Aaness – Olympedia 
(en) Nils Aaness – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nils Aaness – Speedskatingbase.eu 
(en) Nils Aaness – SpeedSkatingNews.info 
(en) Nils Aaness – SpeedSkatingStats.com 
(en) Nils Aaness – TheSports.org 
(no) Nils Aaness i Store norske leksikon
Knut Bjørnsen (NRK arkivet) kommenterer Aaness' 500 m i Göteborg 1963
Hyllest til Nils Aaness på hans 75-årsdag i Skøytesport
Nils Aaness' biografi og skøytestatistikk CV på Tromsø SKs nettsider
Wiener Philharmoniker

Wiener Philharmoniker er et orkester i Wien som består av musikere fra Wiener Staatsoper.
Orkesteret ble grunnlagt i 1842. Orkesteret har ingen sjefdirigent, og har ikke hatt det siden 1933. De baserer seg utelukkende på gjestedirigenter. I 1941 begynte tradisjonen med nyttårskonserter, som idag er en fast TV-overført begivenhet verden rundt.
Orkesteret er organisert som en privat forening. Medlemmene rekrutterer selv nye medlemmer blant musikerne i Wiener Staatsopers orkester som består av 148 musikere. Statuttene sier at musikerne må ha vært med minst tre år i statsoperaens orkester før de er valgbare som medlemmer av Wiener Philharmoniker. Fra 1997 har også kvinnelige musikere kunnet bli tatt opp som filharmonikere.


== Dirigenter ==


=== Sjefdirigenter ===
Otto Nicolai (1842–1848)
Carl Eckert (1854–1857)
Otto Dessoff (1860–1875)
Wilhelm Jahn (1882–1883)
Hans Richter (1875–1883)
Gustav Mahler (1898–1901)
Joseph Hellmesberger (1901–1903)
Felix von Weingartner (1908–1927)
Wilhelm Furtwängler (1927–1930)
Clemens Krauss (1929–1933)


=== Gjestedirigenter etter 1933 (Utvalg) ===
Bruno Walter
Fritz Busch
Arturo Toscanini
Richard Strauss
Josef Krips
Wilhelm Furtwängler
Hans Knappertsbusch
Erich Kleiber
Karl Böhm
Herbert von Karajan
Carl Schuricht
Carlos Kleiber
Wolfgang Sawallisch
Carlo Maria Giulini
Leonard Bernstein
Seiji Ozawa
Claudio Abbado
Zubin Mehta
Lorin Maazel
Mstislaw Rostropowitsch
André Previn
Giuseppe Sinopoli
Vaclav Neumann
Riccardo Muti
Georges Prêtre
Valery Gergiev
Nikolaus Harnoncourt
Pierre Boulez
John Eliot Gardiner
Roger Norrington
Marcello Viotti
Christian Thielemann
Franz Welser-Möst
Daniele Gatti
Mariss Jansons


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Vienna Philharmonic Orchestra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wiener Philharmoniker på Internet Movie Database 
(en) Wiener Philharmoniker på Discogs 
(en) Wiener Philharmoniker på MusicBrainz 
(en) Wiener Philharmoniker på Spotify 
(en) Wiener Philharmoniker på Songkick 
(en) Wiener Philharmoniker på AllMusic
Ivar Martinsen

Karl Ivar Martinsen (født 8. desember 1920 på Løten, død 24. september 2018 i Stange) var en norsk skøyteløper som representerte Hamar Idrettslag.
Ivar Martinsens største bragder på isen skjedde på hjemmebane; i 1952 ble han nr. 3 i VM og året etter nr. 3 i EM – begge ganger på Hamar. Under OL i Oslo i 1952 tok han en åttendeplass på 1 500 meter. Han ble norgesmester for junior i 1946, men fikk aldri noen topplassering i et senior-NM. Han fikk to uoffisielle verdensrekorder som junior, på 1 500 meter: én på Hamar, og én på Bislett.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivar Martinsen – Olympics.com 
(en) Ivar Martinsen – Olympic.org 
(en) Ivar Martinsen – Olympedia 
(en) Ivar Martinsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ivar Martinsen – Speedskatingbase.eu 
(en) Ivar Martinsen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ivar Martinsen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ivar Martinsen – TheSports.org 
(en) Ivar Martinsen – TheSports.org 
Profil som (en) Ivar Martinsen (OL-resultater) og som (en) Karl Ivar Martinsen (EM og VM-resultater) på The-Sports.org (noen resultater)
Ivar Martinsen (biografi med et lite bilde) på home.online.no/~hanswerp/ fra 2008
Henry Wahl

Henry Wahl (født 9. mars 1915 i Odda, død 13. oktober 1984 i Trondheim), var en norsk skøyteløper.
Wahl representerte før krigen Arbeideridrettslaget i Trondheim, gikk seinere inn i Sportsklubben Falken, og tilhørte på slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet sammen med Sverre Farstad og Hjalmar Andersen den såkalte Falken-trioen.
Wahl gjorde seg bemerket allerede i 1936, da han ble nr. 4 i det europeiske arbeideridrettsmesterskapet på skøyter i Oslo. Som mange idrettsmenn i hans generasjon fikk han karrieren avbrutt av de ekstraordinære forholda mellom 1940 og 1945, men han kom tilbake etter krigen og ble norgesmester på hjemmebane i 1947. Samme år ble han nr. 6 under VM på Bislett.
Hans beste internasjonale resultater var en 3.-plass i VM i 1948 og en 3.-plass i EM i 1951. 


== Personlige rekorder ==
500 m – 45,2
1 000 m – 1.34,0
1 500 m – 2.21,7
3 000 m – 4.59,0
5 000 m – 8.26,8
10 000 m – 17.34,9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Wahl – Olympics.com 
(en) Henry Wahl – Olympic.org 
(en) Henry Wahl – Olympedia 
(en) Henry Wahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henry Wahl – Speedskatingbase.eu 
(en) Henry Wahl – SpeedSkatingNews.info 
(en) Henry Wahl – SpeedSkatingStats.com