jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Conall I av Dalriada

Conall mac Comgall (død ca. 574) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 558 til sin død.Det kan ha vært Conall som ga øya Iona til Columba.Han var sønn av Comgall, som var konge til ca. 538, og ble etterfulgt av sin bror Gabhran. Conall I etterfulgte sin onkel ved dennes død, og ble selv etterfulgt av sin fetter Aedan.


== Referanser ==
Comgall av Dalriada

Comgall mac Domangart (død ca. 538) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 507 til sin død. I en kilde sies det at han døde i det 35. året av sin regjeringstid.Han var sønn av Domangart I, som han etterfulgte. Han ble selv etterfulgt av sin bror Gabhran.


== Referanser ==
Liste over britiske monarker

Listen over britiske monarker er en oversikt over de som har sittet på tronen i kongerikeene England, Skottland og senere det forente Storbritannia. Det har vært 12 monarker i kongeriket Storbritannia og det forente kongerike Storbritannia (United Kingdom). Et nytt kongedømme av Storbritannia ble opprettet den 1. mai 1707 da kongerikene England og Skottland ble slått sammen, og som hadde vært i en personalunion under huset Stuart siden 24. mars 1603. Den 1. januar 1801 ble Storbritannia slått sammen med kongeriket Irland (som også tidligere hadde vært i en personalunion med Storbritannia) for å opprette det forente kongerike Storbritannia og Irland. Etter at det meste av Irland forlot unionen den 6. desember 1922 ble dets navn endret den 12. april 1927 til det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland.
Rikene som er dekket i listene nedenfor er:

England (med Wales fra 1536) fram til 1707
Skottland fram til 1707
Kongeriket Storbritannia (unionen mellom England og Skottland) 1707–1801
Det forente kongerike Storbritannia og Irland 1801–1927
Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland fra 1927Fra 1328 til 1801 hadde de engelske og senere britiske monarkene også tittelen «konge/dronning av Frankrike». Dette ble avskaffet i Unionsloven 1800, etter at Frankrike hadde vært en republikk i ti år.


== Liste over de ulike kongedømmer ==
Før samlingene av England og Skottland fantes flere kongeriker i Storbritannia. For disse, se:

Mytiske konger av britene
Bretwalda (angelsaksisk overherre)
Liste over konger av pikterne
Liste over konger av Dalriada
Liste over konger av Strathclyde
Liste over konger av Man og øyene
Liste over konger av Man
Liste over konger av East Anglia
Liste over konger av Essex
Liste over konger av Kent
Liste over konger av Mercia
Liste over konger av Northumbria
Liste over konger av Sussex
Liste over konger av Wessex


== Monarker ==


== Huskeregle ==
På engelsk har man en huskeregle som barn i skolen ofte lærer. Den begynner med Vilhelm I.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monarchs of Great Britain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) English Monarchs – A complete history of the Kings and Queens of England
(en) Archontology (studiet av historiske kontorer og viktige posisjoner
Max Brod

Max Brod (født 27. mai 1884 i Praha, død 20. desember 1968 i Tel Aviv) var en tyskspråklig bøhmisk forfatter og komponist som i dag er mest kjent for sin tilknytning til Franz Kafka.


== Liv ==
Brod ble født inn i en jødisk familie. Han fullførte et jus-studium i 1907 og studerte dessuten musikkvitenskap, komposisjon og klaver, og var en utmerket pianist. Som overbevist sionist ble han i 1918 medlem av Jüdische Nationalrat. Han arbeidet i statsforvaltningen, og fra 1924 bidro han som kritiker for Prager Tagblatt. 
Da nazistene invaderte Tsjekkoslovakia i 1939, flyktet Brod til Tel Aviv og bodde der resten av sitt liv.


== Virke ==
I sin egen levetid ble Brod regnet som en vellykket forfatter, men verkene hans er stort sett glemt. Heller ikke Brods komposisjoner er mye påaktet; det dreier seg om sanger, arbeider for klaver, og musikk for sitt eget skuespill. 
Brods hovedbetydning hviler  på hans rolle som ivaretaker av Franz Kafkas etterlatte manuskripter. Mot Kafkas uttrykkelige ønske tok Brod vare på de upubliserte verkene hans, redigerte og publiserte dem. I 1937 skrev han den første biografien om vennen: Franz Kafka, eine Biograpie.
I nært samarbeid med Leoš Janáček oversatte Brod fem av komponistens tsjekkiske operalibretti til tysk. Siden tsjekkiskspråklige operaer var utenkelige utenfor det tsjekkiske språkområdet, hjalp han med det Janáček fram til internasjonalt ry. Brod skrev også den første Janáček-biografien, samt flere andre publikasjoner om ham. Brod skrev dessuten en studie om Gustav Mahler, Beispiel einer Deutsch-Jüdischen Symbiose (1961). Han hjalp også komponisten Jaromír Weinberger fram, og regnes som den som oppdaget dikteren Franz Werfel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Elisabeth Th. Hilscher-Fritz, Monika Kornberger: «Brod, Max» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.


== Eksterne lenker ==
(en) Max Brod – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Brod på Internet Movie Database 
(en) Max Brod hos The Movie Database 
(en) Max Brod på Discogs 
(en) Max Brod på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Max Brod i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Max Brod i Deutsche Digitale Bibliothek

(de) Max Brod i Perlentaucher
Eochaid I av Dalriada

Eochaid Buide (død 629) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra 608 til sin død. Tilnavnet Buide, «den gule», viser til hårfargen hans. Eochaid omtales i Ulsterannalene som konge av pikterne.John av Fordun skrev på 1300-tallet en oversikt over skotske konger. Eochaid kan være identisk med den John kaller «Eugenius IV».Han var sønn av Aedan, og overtok tronen etter ham. Eochaid ble etterfulgt av Connad; det er usikkert hvilket, om noe, slektsforhold det er mellom dem. Connad kan ha vært hans sønn.


== Referanser ==
Lough Neagh

Lough Neagh (irsk: Loch Neathach) er den største innsjøen på De britiske øyer. Den er omtrent 30 km lang og 15 km bred, og har et areal på 388 km². Innsjøen er den 15. største ferskvannsinnsjøen i EU, og den 31. største i Europa.
Den er veldig grunn med gjennomsnittlig dybde på 9 m, på det dypeste 25 m. Den ligger i Nord-Irland, 30 km vest for Belfast. Fem av de seks grevskapene i Nord-Irland har kystlinje mot sjøen; Antrim, Armagh, Down, Londonderry og Tyrone. Av byer og landsbyer ved Lough Neagh kan nevnes Antrim, Crumlin, Toomebridge, Ballyronan, Ballinderry, Moortown, Ardboe, Maghery, Lurgan og Magherafelt.
Den viktigste vanntilførselen er fra elven Bann, som også fortsetter ut fra Lough Neagh. 

Innsjøen blir mye brukt til båtliv og fritidsaktiviteter, selv om sjøen kan bli relativt grov i urolig vær. Den blir også brukt som ferskvannskilde av North Ireland Water Ltd.
Fiske etter ål har vært en viktig næringsvei på Lough Neagh i flere hundre år.
Ifølge en gammel irsk legende ble innsjøen dannet ved at kjempen Fionn mac Cumhaill (Finn McCool) tok en stor neve jord og kastet den etter en skotsk rival. Han bommet, jordklumpen landet i Irskesjøen og ble til øya Man. Lough Neagh oppsto da vann fra Bann fylte gropen etterpå.
Connad av Dalriada

Connad Cerr (død 629) var konge av Dalriada i dagens Skottland.Connad befant seg ca. 627 på Irland der han kjempet sammen med Dál Riata, de skotske dalriadenes frender, mot Fichna mac Deman. Han vant over dem i slaget ved Ard Corann.
Da kong Eochaid I av Dalriada døde i 629 fikk Connad makten i Dalriada; det er ikke klart hva slags, om noe, slektskap det var mellom de to. En kilde regner Connad som sønn av Eochaid.Han forble i Irland en stund til, og kjempet i slaget ved Fid Eoin, sammen med blant annet Oswald, sønn av Æthelfrith av Northumbria, som levde i eksil. Etter bare omkring tre måneder som konge ble han beseiret og drept.
Han ble etterfulgt av Domnal Brecc.


== Referanser ==
Dunchad av Dalriada

Dunchad mac Conaing (død 654) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 650 til sin død. Han styrte kongedømmet sammen med Conall II.
Dunchad ble beseiret og drept av Talorcan mac Enfrith, pikternes konge, i slaget ved Strath Ethairt. Conall II hersker deretter alene fram til sin død i 660.
Conall II av Dalriada

Conall Crandomma (død 660) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 650 til sin død.Han hersket fram til 654 sammen med Dunchad, men det året falt hans medkonge i slaget ved Strath Ethairt.
Han ble etterfulgt av Domangart II. Han var bror av Domnal Brecc.


== Referanser ==
Domangart II av Dalriada

Domangart mac Domnal (død 673) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 660 til sin død. Han er en av få konger som i samtidige annaler kalles «konge av Dal Riata».Det er sannsynlig at han var sønn av Domnal Brecc av Dalriada, som var konge fra 629 til 642. Han etterfulgte Conall II. Han ble selv etterfulgt av Maelduin.


== Referanser ==
Maelduin av Dalriada

Maelduin mac Conall (død 688) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 673 til sin død.Det er sannsynlig at han var sønn av Conall II. Han etterfulgte Domangart II, og ble selv etterfulgt av sin bror Domnall Dond.


== Referanser ==
Domnall av Dalriada

Domnall Dond (død 695) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 688 til sin død.Det er sannsynlig at han var sønn av Conall II. Han etterfulgte sin bror Maelduin, og ble selv etterfulgt av Ferchar II.


== Referanser ==
Ferchar II av Dalriada

Ferchar Fota (død 697) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 695 til sin død.
Han etterfulgte Domnall, og ble selv etterfulgt av Eochaid II.
Fiannamail av Dalriada

Fiannamail mac Conall (død 700) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 698 til sin død. Han kan ha vært sønnesønn av Dunchad (d.654).Han etterfulgte Ainfcellach, og ble selv etterfulgt av Selbach.


== Referanser ==
Selbach av Dalriada

Selbach mac Ferchar (død 723) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 700 til sin død.
Han etterfulgte Fiannamail, og ble selv etterfulgt av sin sønn Dungal.
Dungal av Dalriada

Dungal mac Selbach (død 726) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 723 til sin død.Han etterfulgte sin far, Selbach, og ble selv etterfulgt av Eochaid III.


== Referanser ==
Eochaid III av Dalriada

Eochaid mac Eochaid (død 733) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 726 til sin død.John av Fordun skrev på 1300-tallet en oversikt over skotske konger. Eochaid kan være identisk med den John kaller «Eugenius VI».Han etterfulgte Dungal, og ble selv etterfulgt av sin sønn Alpin.


== Referanser ==
Christian Selmer

Christian August Selmer (født 16. november 1816 i Fredrikshald, død 1. november 1889) var norsk statsminister, jurist og konservativ politiker, dattersønn av Joachim Christian Vibe. 
Selmer var stortingsrepresentant fra 1871 til 1874 og medlem av regjeringen fra 1874 til 1880.
Under den bitre kampen om statsrådenes adgang til Stortinget ble tatt ut riksrettstiltale mot regjeringen Selmer, som i 1884 ble dømt til å ha sitt «embete forbrutt», først og fremst for å ha frarådet sanksjon i statsrådssaken. Kongen, Oscar 2. så seg til slutt nødt til å avskjedige regjeringen Selmer. Deretter ble Selmer fradømt sitt embete og kort tid etter utnevnt til generalauditør for hær og marine.
Han ble tildelt den svenske Serafimerordenen ca. en måned etter dommen i riksretten. Hans våpenplate henger fortsatt i Riddarholmskyrkan, Stockholm, og viser en variant av hans slektsvåpen sammenføyd med morsslekten Vibes våpen.


== Statsrådposter ==
Utnevnt til statsråd fra 29. juli 1874; sjef for Armédepartementet
Fra 26. mai til 5. juni og fra 6. til 21. juli 1875; medlem av svensk-norske interimsregjeringer
Fra juli 1875; sjef for Indredepartementet
Fra august 1876; ved statsrådsavdelingen i Stockholm
Fra august 1877; sjef for Justisdepartementet
Fra august 1878; sjef for Indredepartementet
Fra september 1879 til september 1880; sjef for Armédepartementet
Fra 13. juni til 13. oktober 1879; også sjef for Revisjonsdepartementet
11. oktober 1880 utnevnt til statsminister i Christiania
11. mars 1884 avskjed etter riksrettsdom


== Litteratur om slekt og våpenskjold ==
Stamtavle over de norske forgreninger av Selmer-slekten, Oslo 1943
Hans Cappelen: «Norske Serafimerridderes våpenskjold», Heraldisk Tidsskrift, bind 2, side 240-241, København 1965-1969, med omtale av slektsvåpenet og hans versjon med en delfin rundt en nedvendt pil.
Per Nordenvall: Kungliga Serafimerorden 1748-1998, Stockholm 1998, side 368-369, med fargefoto av hans ridderplate med slektsvåpenet (kombinert med Vibes skjoldfigurer) som henger i Riddarholmskyrkan, Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian August Selmer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christian August Selmer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Christian Selmer hos Norsk senter for forskningsdata
Alpin I av Dalriada

Alpin mac Eochaid (død ca. 733) var konge av Dalriada i dagens Skottland. Han ble innsatt som konge samme år som han døde. 
Han etterfulgte sin far, Eochaid III, og ble selv etterfulgt av Muiredach.
ZigBee

ZigBee er en kommunikasjonsprotokoll for trådløse personlige datanettverk (WPAN). Denne protokollen er enklere og billigere enn andre WPAN protokoller, som f.eks. Bluetooth.
En av de store fordelene med denne protokollen er at den trekker lite strøm. Det gjør den egnet for batteridrevne apparater eller apparater som sender data kontinuerlig. Eksempler kan være fjernkontroller, alarmer, lysstyring, sensorer, adgangskontrollere, automatisering i bygninger, smarthus, og så videre. Dette er enheter som krever små datapakkeoverføringer og ofte rapporterer inn til et sentralt system. ZigBee er blant annet brukt i fjernkontroller til Xbox og PlayStation. Zigbee er også mye benyttet som kommunikasjonsprotokoll i  trådløse sensornettverk.
ZigBee er basert på IEEE 802.15.4-standarden og har en rekkevidde på opp til 100 m. I spesifikasjonen er hastigheten ved 78 m spesifisert til maksimalt 250 kbps.
Det kan opprettes nettverk mellom ZigBee-noder, og det kan være så mange som 65 000 noder i nettet.
I Europa bruker ZigBee 16 kanaler i ISM frekvensbåndet 2,4 GHz, og 1 kanal på 20 kbps på 868 MHz. I USA brukes 915 MHz i tillegg til 2,4 GHz.
Tilkoblingen mellom ZigBee-noder tar bare 30 ms, i forhold til 3 s med Bluetooth. 
En vanlig Zigbee-node skal angivelig klare seg med bare 10 % av programvaren som en Bluetooth-node bruker, mens de enkleste klarer seg med bare 2 %. Men i virkeligheten ligger programstørrelsen på ca. 50 % av Bluetooth-programmet.
Bluetooth og ZigBee har derfor forskjellige bruksområder.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) ZigBee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Zigbee a wireless mesh network (død lenke)
Zigbee a wireless mesh network (spanish)
Brigade

En brigade er en større militæravdeling (forband), ofte bestående av flere bataljoner eller regimenter. 
Brigadene er ikke fastsatt i størrelse, men norsk standard tilsier gjerne rundt 3000–5000 soldater. Ordet kommer ifra det italienske ordet brigata (strid). Man skiller mellom selvstendige og uselvstendige brigader. En selvstendig brigade har underlagt de støttefunksjoner den trenger selv av logistikk, artilleri og annen støtte. En uselvstendig brigade trenger en (divisjon) overbygning som kan bidra med støtte.
Marine Corps Prepositioning Program–Norway er et amerikansk forhåndslagret utstyrslager i Trøndelag på brigadenivå. 
Brigade Nord er den eneste gjenværende brigaden i det norske forsvaret.


== Referanser ==
Bodensjøen

Bodensjøen (tysk: Bodensee, fransk Lac de Constance (herav også engelsk: Lake Constance)) er en innsjø på grensen mellom Tyskland, Østerrike og Sveits. Den er fordelt over de sveitsiske kantonene Thurgau og St. Gallen, den østerrikske delstaten Vorarlberg og de tyske delstatene Baden-Württemberg og Bayern.


== Navnet ==
Sjøens navn stammer fra en av de eldste landsbyene ved dens bredd, Bodman som ligger i den vestlige enden av Überlingersjøen. Tidligere navn på sjøen var Bodman- og Bodansjøen; navnet blir brukt for første gang i år 830. Høydedraget som skiller Überlingersjøen fra Untersee, heter frem til i dag  Bodanryggen. I romertiden ble sjøen kalt Lacus Brigantia eller Lacus Brigantinus etter byen Bregenz eller som for Pomponius Mela Lacus Venetus i motsetning til Untersee Lacus Acronius. I andre europeiske språk ble sjøen oppkalt etter den største byen ved dens bredder, Konstanz. På fransk ble navnet da Lac de Constance, på engelsk Lake Constance, på italiensk Lago di Costanza, på portugisisk Lago de Constança og på spansk Lago de Constanza. På schwabisk kalles sjøen også Schwäbisches Meer (Den schwabiske sjø). Navnet er ikke i vanlig bruk på grunn av sjøens beliggenhet og posisjon som grensesjø.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Balze, Andreas og Fischer, Gerhard: Bodensee, Dumont Reise-Taschenbücher, Köln 1995 ISBN 3-7701-3213-0
Graf-Schelling, Claudius: Die Hoheitsverhältnisse am Bodensee unter besonderer Berücksichtigung der Schiffahrt, Schulthess Polygraphischer Verlag, Zürich 1978 ISBN 3-7255-1914-5
Bodenseepegel seit 1999 um 80 Zentimeter gesunken. In dpa-Meldung (z. B. FR) zur Fachtagung in Konstanz vom 14.07.2006


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Constance – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bodensee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Internationale Bodenseekonferenz
Statistikplattform Bodensee
BodenseeWeb: Informationen des Ministeriums für Umwelt Baden-Württemberg
BodenseeOnline
Informationen über die Bodenseeschifffahrt
Artikel über die zwischenstaatliche Aufteilung
Aktuelle und historische Pegelstände von allen wichtigen Pegelstationen des Bodensees
Webcams am Bodensee
Virtueller Rundflug über dem Bodensee
Norway Place

Norway Place (tidligere Norbatt plass) er en plass i den libanesiske småbyen Ebel es-Saqi som er opprettet av de lokale myndighetene til ære for Norge og den norske FN-bataljonen som sørget for fred og stabilitet i det krigsherjede området. Midt på plassen er det mellom to bueganger en liten park med en fontene.


== Referanser ==
Justisdepartement

Et justisdepartement eller justisministerium har ansvar for rettslige anliggender i et land.
Justisdepartementer:

Justis- og beredskapsdepartementet (Norge)
Justitiedepartementet (Sverige)
Justisdepartementet (USA)Justisministerier:

Justisministeriet (Danmark)
Justisministeriet (Storbritannia)
Banana Airlines

Banana Airlines er en norsk popgruppe fra Stokmarknes. Gruppen ble dannet av frontfiguren Kai Kiil og flere tidligere medlemmer fra popbandet ZOO i 1982. Den hadde sin storhetstid på 1980- og begynnelsen av 1990-tallet med låter som «En glad calypso om våren» og «Nordmenn er gale». 
Gruppen var med i den norske filmen Kill Buljo fra 2007 hvor den blant annet fremfører sangen «Jompalaya».


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Kai Kiil: vokal
Kjetil Andreassen: gitar
Stig Harald Andreassen: bass
Sverri Dahl: tangenter
Rudi Høynes: trommer
Rune Bræck: gitar


=== Tidligere medlemmer ===
Royer Larsen: bass
Dag Christensen: bass
Alf Eriksen: tangenter
Roy Stenersen: gitarer


== Diskografi ==
1983 – På vingene
1984 – På nye eventyr
1985 – Vi kommer snart på hjem
1988 – Banana Airlines flyr igjen
1989 – Hjelp vi flyr!
1994 – Kommer plutselig tilbake
1996 – Banana Airlines går i lufta
2001 – Fest sikkerhetsbeltet
2008 – Beste
2014 - 30 år i lufta


== Eksterne lenker ==
(en) Banana Airlines på Discogs 
(en) Banana Airlines på MusicBrainz 
(no) Omtale i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
(no) Hjemmeside
Pan (mytologi)

Pan (IFA: /pæn/,   gammelgresk: Πάν (Pán), «alt») var i gresk mytologi en gud (daimon) som ble assosiert med skogen og begjæret. Opprinnelig var Pan en lokal naturgud i Arkadia på Peloponnes, men hans kult fikk etterhvert spredning til over hele Hellas.
Pan blir ofte uttrykt som en mann med små ben og klovene til en bukk. Han synes å tilbringe tiden med å lure i skogen, spille på sin panfløyte. 
Han har et fryktelig temperament og raseri, og kan slå mennesker og dyr med panisk skrekk. 
I henhold til myten skal Pan ha forelsket seg i nymfen Syrinx og forfulgt henne. For å unnslippe Pan skal Zevs ha forvandlet Syrinx til et elvesiv. For å vinne henne skar Pan over sivene og bandt dem rundt flere fløyterør i ulik lengde og skapte således panfløyten. På den måten røvet Pan henne og spilte på henne så ofte han kunne.


== Eksterne lenker ==
Opprinnelige kilder til Faunus/Phaunos (engelsk)
Opprinnelige kilder til Pan (engelsk)
Pan-mytologi (engelsk)
Vestlandsfanden

Vestlandsfanden er en norsk folk-rock-gruppe som ble dannet i Haugesund i 1979 av Reidar Brendeland, Øyvind Staveland (senere kjent fra Vamp), Bjarne Dankel, Ivar O Rudi og Kjell Henriksen. De hadde sin første offisielle spillejobb i 1980. Reidar Brendeland er frontfigur i gruppen. Gruppen startet som et akustisk band med irsk, skotsk, amerikansk og nordisk folkemusikk og med tekster av blant andre Kjartan Fløgstad, Ingvar Moe, Gunnar Roalkvam og andre kjente vestnorske forfattere samt melodier og tekster av Reidar Brendeland. 
Vestlandsfanden har vært nominert til Spellemannprisen, gitt ut 16 plater, hatt en rekke radio- og fjernsynsopptredener og mange topplasseringer på Norsktoppen. De har også vært høyt oppe på spillelister for radio i Sverige. Bandet har spilt på flere festivaler i Danmark og opptrådte i Hongkong sentrum i 2001. Vestlandsfanden ses på som et meget hardtarbeidende folk-rock-band og har vært på en «evigvarende» og sammenhengende turné siden 1979. Olga Kivaeva spilte fele i en kort periode etter at Ivar Woxmyhr døde 7. september 2013. Olaug Furusæter overtok senere som fast medlem og felespiller.
Melodiene «Plukka plommer i Hardanger» og «For livets glade gutter går solen aldri ned» er de mest kjente av flere hundre sanger skrevet av Reidar Brendeland.


== Medlemmer ==


=== Nåværende ===


=== Tidligere medlemmer ===


== Diskografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Vestlandsfanden på Discogs 
(en) Vestlandsfanden på MusicBrainz 
(en) Vestlandsfanden på Spotify 
(en) Vestlandsfanden på Songkick 
(no) Vestlandsfanden på Rockipedia 
(no) Vestlandsfanden på Rockipedia
Muiredach av Dalriada

Muiredach mac Ainbcellach (død ca. 736 var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 733 til sin død.
Han etterfulgte Alpin I; det er uklart hvilket, om noe, slektsforhold det var mellom de to. Han ble selv etterfulgt av sin sønn Eogan.
Eogan av Dalriada

Eógan mac Muiredaig (død ca. 739) nevnes i en del skotske kilder som konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 736 frem til sin død.
Man antar at han var sønn av Muiredach mac Ainbcellaig, og dermed en konge av Cenél Loairn. Eógan mac Muiredaig nevnes hverken i irske håndskrifter eller Duan Albanach som nevner kongene fra Muiredach frem til Áed Find. Skrifter som angir at Eógan mac Muiredaig ble konge etter Muiredach er Chronicle of the Kings of Dál Riata og listen over konger i Chronicle of Melrose. 
Senere genealogiske oversikter for kongene av Moray fører anene deres tilbake til slekten Cenél Loairn via Ruadrí, som man antok var bror av Eógans far.
Eógans styre fant sted i perioden da pikterne under ledelse av Óengus mac Fergusa invaderte og erobret kongeriket Dál Riata. Den neste kongen av Dalriada var Áed Find av slekten Cenél nGabráin.


== Litteratur ==
Anderson, Alan Orr, Early Sources of Scottish History A.D 500–1286, volume 1. Reprinted with corrections. Paul Watkins, Stamford, 1990. ISBN 1-871615-03-8
Fergus II av Dalriada

Fergus mac Echdach (død ca. 781) var konge av Dalriada i dagens Skottland fra ca. 778 til sin død.
Han etterfulgte Aed; det er uklart hva slags, om noe, slektskap det var mellom dem. Han ble selv etterfulgt av Eochaid IV.
Eochaid IV av Dalriada

Eochaid IV, med tilnavnet «den giftige», var konge av Dalriada i dagens Skottland i 781.
Han etterfulgte Fergus II; det er uklart hva slags, om noe, slektsforhold det var mellom dem. 
Eochaids hustru skal ha vært søsteren og arvingen til Caustantín, pikternes konge. Han regnes som far til Alpin, som var Dalriadas siste konge før Skottlands samling i 841.
Ifølge noen kilder var Eochaid konge av Skottland, men Skottland ble ikke samlet før mer enn 60 år etter hans død. Det er mulig at han hadde en slik tittel, men den var i tilfelle symbolsk.Eochaid ble etterfulgt av Konstantin, som ikke må forveksles med hans svoger Caustantín av pikterne. 


== Referanser ==