jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Olav Tungesvik

Hans Olav Tungesvik (1936–2017) var en norsk psykiater, nynorskforkjemper og stortingsrepresentant for Kristelig Folkeparti fra Hordaland i to perioder fra 1977 til 1985.


== Liv og virke ==
Han ble cand.med. i 1964  og ble spesialist i psykiatri i 1975. Fra 1975 til 1977 var han fylkespsykiater i Finnmark. Han arbeidet også som daglig leder ved Frihamn psykiatriske senter i Skånevik, og var sjeflege ved Modum Bad (1995-1997). Han drev egen praksis fra 1985.Fra 1970 til 1977 ble han kjent som «Radiolegen» i forbindelse med programmet Et kvarter med legen, som ble sendt hver annen uke. Mange av de tilfellene som kom opp i disse programmene, fortalte han om i boka 30 kvarter med legen fra 1974.Hans Olav Tungesvik begynte sin politiske karriere i Venstre, der han blant annet var fylkesleder i Hordaland Venstre. Etter landsmøtet på Røros i 1972, der partiet sprakk, var Tungesvik en av dem som trakk seg ut av partiet. Etter et par år gikk han over til KrF. 
Hans Olav Tungesvik var leder for Noregs Mållag fra 1965 til 1970. I 1969 bestemte Stortinget gjennom grunnskoleloven at parallelle utgaver av lærebøker på bokmål og nynorsk skulle komme ut samtidig, et resultat av Tungesviks arbeid. Akademiet i Rauland ble stiftet i Tungesviks tid som leder. Han var også leder av studentmållaget i Oslo i 1959 og tok initativet til Norsk målungdom i 1961. Han ble æresmedlem i mållaget i 2014. Sønnen, Senterpartiet-politikeren Steinulf Tungesvik, hadde ledervervet i Noregs Mållag en periode i 2005, 40 år etter at faren inntok den samme stillingen. 
I 2007 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. I 1995 ble han tildelt Etne kommunes kulturpris. I 2001 ble han tildelt Livsvernprisen av organisasjonen Menneskeverd, sammen med Carl Magnus Edenbrandt.
Han var opptatt av å holde seg i god fysisk form. Han døde etter å ha vært utsatt for et uhell mens han syklet i Skånevik.


== Forfatterskap ==
Tungesvik, Hans Olav (1974). 30 kvarter med legen. Dreyer. ISBN 8209012010. 
Tungesvik, Hans Olav (1974). Velferd for ufødte. no: Luther. ISBN 8253140673. 
Tungesvik, Hans Olav (1988). Det følsomme sinn. Nye Luther. ISBN 8253193335. 
Tungesvik, Hans Olav (1989). Det gode livet. Sambåndet. ISBN 8290777299. 
Tungesvik, Hans Olav (1992). Meir varme til kvarandre. Aschehoug. ISBN 8203170757. 
Tungesvik, Hans Olav (2000). Nytt mot på livet. Genesis. ISBN 8247601109. 
Tungesvik, Hans Olav (2003). Spor av dine eigne : foreldre som nøkkel til sjølvinnsikt. Genesis. ISBN 9788247602775. 
Tungesvik, Hans Olav (2006). Når kreft gir kraft : rapport frå første halvår med kreftdiagnose. Samlaget. ISBN 9788252169850. 
Tungesvik, Hans Olav (2012). Håp for samlivet. Genesis. ISBN 9788247604007. 
Tungesvik, Hans Olav (2016). Ei forfriskande livsreis. Genesis. ISBN 9788247605189. . Selvbiografi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Olav Tungesvik på Internet Movie Database 
(no) Hans Olav Tungesvik hos Stortinget 
(no) Hans Olav Tungesvik hos Norsk senter for forskningsdata
Steinulf Tungesvik

Steinulf Tungesvik (født 24. desember 1965) er en norsk jurist og politiker (Sp). 
Tungesvik vokste opp i Skånevik i Hordaland, og er sønn av KrF-politikeren Hans Olav Tungesvik. Steinulf Tungesvik var politisk rådgiver og senere statssekretær for sosialminister Magnhild Meltveit Kleppa i den første Bondevik-regjeringen. 
I 2000 ble Tungesvik ansatt i Kluge advokatfirma i Oslo. I 2004 flyttet han til Bergen. I april 2005 ble han valgt til leder Noregs Mållag, en stilling han sa fra seg for å begynne i statssekretærstillingen i Samferdselsdepartementet i oktober samme år. Han var statssekretær frem til 2008 og deretter igjen i 2012. I de periodene han ikke har vært statssekretær har han jobbet som advokat i Kluge.
Fra november 2018 er Tungesvik medlem av Karantenenemnda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Steinulf Tungesvik hos Stortinget 
(no) Steinulf Tungesvik hos Norsk senter for forskningsdata 
Målmann med mange ballar i lufta Dag og Tid
Regjeringen.no om Steinulf Tungesvik
Kalkmaleri

Kalkmaleri er veggmaleri utført på en kalket mur. Maleriet kan være påført en hvitkalket tørr mur og da er maleriet utført i ensecco-teknikk. Det kan også være  påført på våt mur og kalles da freskomaleri. Kalkmaleri ble mye brukt i nordiske steinkirker i middelalderen.


== Norske kirker med kalkmalerier ==
Enebakk kirke
Byneset kirke
Ringsaker kirke


== Se også ==
Freskomaleri
Danske kalkmalerverksteder


== Litteratur ==
Bolvig, Aksel: Danmarks kalkmalerier, København 2002, ISBN 87-567-6516-9


== Eksterne lenker ==
Kalkmalerier.Dk, søkbar base
Kalkmalerier Nasjonalmuseet DK.
Kirker og kalkmalerier
Andy van der Meyde

Andy van der Meyde (født 30. september 1979 i Arnhem) er en nederlandsk tidligere fotballspiller som sist spilte for PSV Eindhoven frem til 2010. 


== Spillerkarriere ==
Van der Meyde begynte sin karrière i Vitesse Arnhem, og ble raskt oppdaget av storklubben Ajax som signerte ham som 17-åring. Andy van der Meyde ble leid ut til Twente i sesongen 99/00, og ble en stor hit.
Den påfølgende sesongen returnerte han til Ajax og ble fast på førstelaget. I perioden 2000–2003 spilte Van der Meyde 80 førstelagskamper for Ajax og scoret 20 mål.
Dette førte til at flere utenlandske toppklubber ble interessert i den lovende unggutten, og etter 2003-sesongen signerte Van der Meyde for den italienske toppklubben Inter i en avtale verdt fem millioner pund. 
Hector Cuper, som hentet nederlenderen, ble kort tid etter overgangen sparket som manager i Internazionale, og Alberto Zacceroni tok over. Etter dette mistet Van der Meyde mye tillit og fikk mindre spilletid enn forventet (30 kamper på to sesonger). 
På slutten av 2004/2005-sesongen fikk Van der Meyde beskjed om at han kunne finne seg en ny klubb. Det ble spekulert rundt en retur til Ajax, mens klubber som Monaco og Tottenham var interessert. 31. august 2005 signerte Van der Meyde for Everton i en avtale verdt 2 millioner pund. 26. mars 2006, i sitt første byderby mot rivalen Liverpool fikk han rødt kort for å ha felt Xabi Alonso. Denne kampen tapte Everton 3-1. 
Sommeren 2006 var det igjen mye spekulasjon rundt Andy van der Meyde etter at han ikke hadde klart å finne seg skikkelig til rette i Everton. I sin første sesong hadde han bare spilt i 11 kamper for klubben. Han avkreftet spekulasjonen og sa til media: «I want to stay, I am desperate to stay. I love it here. Everything suits my game. I'm happy in England and I want to show everyone that I can really play football. If I get the chance next season, I will do it.»
Da kontrakten til Van der Meyde endte sommeren 2009 ble han ikke tilbudt ny kontrakt fra Everton. Han var klubbløs et halvt år før han signerte for PSV Eindhoven i en kontrakt som varte fram til juni 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andy van der Meyde – UEFA 
(en) Andy van der Meyde – Transfermarkt 
(en) Andy van der Meyde – national-football-teams.com 
(en) Andy van der Meyde – Soccerbase.com 
(en) Andy van der Meyde – FootballDatabase.eu 
(en) Andy van der Meyde – EU-Football.info 
(en) Andy van der Meyde – FBref
Brasils flagg

Republikken Brasils flagg er grønt med en stor gul rombe i midten. Inne i romben er det en blå sirkel med hvite stjerner i fem forskjellige størrelser samt et hvitt bånd som løper gjennom sirkelen. I båndet står Brasils motto, Ordem e Progresso («Orden og fremskritt»).
Hver av de 27 stjernene i den blå sirkelen representerer en delstat eller det føderale distriktet. Den siste stjernen representerer også de brasilianske besittelser. Antallet stjerner økes (i prinsippet – ikke helt i praksis) når det opprettes nye delstater (på samme måte som i USAs flagg). Antall stjerner er dermed økt fra 21 ved republikkens grunnleggelse til dagens 27 stjerner.Dagens flagg ble offisielt tatt i bruk den 19. november 1889. Utkastet ble laget av Raimundo Teixeira Mendes som fikk assistanse av Miguel Lemos og Manuel Pereira Reis. Designet ble utført av Décio Vilares. Det nåværende flagg er endret i beskjeden grad i forhold til utgaven fra 1889.
Et tidligere flagg designet av Republikanerne var inspireret av USAs flagg. Dette flagget har omtrent ikke vært i bruk, bortsett fra 15. november til 19. november 1889. Flagget ble imidlertid utgangspunktet for delstaten Goiás' flagg.


== Stjernene i flagget ==
Stjerner og stjernebilder i det brasilianske flagget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bandeira Nacional
Bandeira - Insígnia
Brasils flagg på Flags Corner
Brasils flagg på Flags of the World
NLP-modellen

NLP-modellen er element av nevrolingvistisk programmering som beskriver fenomener om nevrologi, lingvistikk og programmering. Slike modeller er for eksempel submodaliteter, strategier og ankring for å nevne noen. Det finnes mange modeller totalt sett.
Man skiller mellom analytisk og ordinær bruk av begrepet 'NLP-modell', den analytiske NLP-modellen er til for å lage nye modeller slik John Grinder bruker den. Den ordinære 'NLP-modellen' bruker modellene til å modellere ekstraordinære egenskaper andre mennesker og en selv har, for å bruke disse egenskapene i situasjoner hvor man ikke er så enestående.


== Vanlig bruk av NLP-modeller ==
I modellering brukes en eller flere av de opprinnelige modellene, ut av disse modellene har teknikker blitt laget. NLP-modellering er prosessen ved å tilegne seg et de spesielle egenskapene til et ideal i form av egen eller andres utmerkede adferd, kompetanse, verdier, overbevisninger eller identitet. I prosessen ved modellering handler det om å være oppmerksom, praktikeren bruker begreper som brukes for å beskrive det som skjer inn i oss når vi tenker, føler og handler. Han/hun lærer å evaluere eget og andres nevrologiske (verbalt og ikke verbalt) språk og kan via det subjektive språk (for selv eller andre) kode eller oversette ny handling, overbevisning, adferd, etc. med bedre forutsetninger enn før. Modellering av andres og ens eget indre geni kan brukes i andre sammenhenger enn de man allerede lykkes i. Det er i handling og subjektiv erfaring, en erkjenner at man er unik (eller ikke særlig unik) men at man allikevel også er lik de andre.


== Referanser ==
Hitman

Hitman er en videospillserie utviklet av det danske spillutviklerfirmaet IO Interactive og utgitt av britiske Eidos Interactive.


== Utgivelser ==
Det er så langt utgitt fem spill i serien:

Hitman: Codename 47 (2000)
Hitman 2: Silent Assassin (2002)
Hitman: Contracts (2004)
Hitman: Blood Money (2006)
Hitman: Absolution (2012)
Hitman (2016)Filmen Hitman ble utgitt i 2007.


== Generell spillidé ==
Spillene handler alle om den klonede/genmanipulerte, dresskledde, skallede leiemorderen med nummeret 47 som eneste identifikasjon. Han er også kjent for strekkoden han har i bakhodet, som diskuteres mer senere. Spillene er delt opp i oppdrag, som hver stort sett går ut på å snike seg igjennom et slags forsvarsverk for å til slutt drepe en eller flere kriminelle personer. Om 47 er «snill» eller «slem» kan altså diskuteres, ettersom det bare er folk med atskillige liv og ugjerninger på samvittigheten som drepes. Spillet legger opp til å drepe så få som mulige av fiendens vakter, og å i hvert fall ikke drepe sivile, men man kan gjøre som man vil, og den eneste reelle straffen er mindre inntekter (på Hitman 1. Her kan man også bli ekskludert hvis man dreper for mange sivile. Man får beskjed om at The Agency finner ens metoder for iøynefallende, og at en «cleaner» har blitt sendt.) eller dårligere ranking (på de tre oppfølgerne).


== Funksjoner ==
En stor del av spillet går ut på å bevege seg ubemerket. Dette kan gjøres ved å liste seg der vaktene ikke ser, ikle seg forkledning og opptre umistenkelig i denne, eller rett og slett å drepe vaktene stille én etter én med pianotråd, kniv eller lyddempet skytevåpen.


== Våpen ==
47s primære våpen, som en god spiller bør benytte seg mest av, er hans lojale pianotråd, som man lett kveler folk bakfra med. Den er laget av fiber, så den gir ikke utslag på metalldetektorer. Skytevåpnene i spillet er likevel mange, og selv om noen av dem riktignok er omdøpt for å slippe lisensproblemer, er alle de «kjente og kjære» våpnene fra andre spill og hverdagssituasjoner med, blant annet disse:
Pistoler:

Colt M1911 (Hardballers/Silverballers)
IMI Desert Eagle
Beretta 92Maskinpistoler:

IMI Uzi
Heckler & Koch MP5Automatgevær:

AK-47
Colt M16A2
Colt M4A1Maskingeværet M60 er også med, samt hagle, avsaget hagle og semiautomatisk hagle. Det er også et bredt utvalg skarpskyttergeværer å velge mellom. Noen av disse har lyddemper og/eller kan pakkes ned i en koffert, så man kan bære dem ubemerket.


== Filmen ==
En film om 47 og hans bedrifter, ble utgitt i 2007. Den er regissert av Xavier Gens og selve agent 47 blir spilt av Timothy Olyphant. Filmen hadde verdenspremiere 21. november 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Hitman hos Giant Bomb 
(en) Hitman hos VGMdb 
(en) Hitman hos MobyGames
Brasils riksvåpen

Brasils riksvåpen har vært brukt siden Brasil ble en føderal republikk. Riksvåpenet ble vedtatt 19. november 1889, fire dager etter at republikken ble dannet.
Riksvåpenet består av et emblem  som er omkranset av grener av kaffe (venstre) og tobakk (høyre). I den blå sirkelen i midten finnes stjernebildet Sørkorset og de 27 stjernene ved kanten av sirkelen representerer Brasils 26 delstater samt det føderale distriktet. På det blå båndet står Brasils offisielle navn (República Federativa do Brasil) og datoen da den føderale republikken ble dannet, 15. november 1889.
De tre musketerer

De tre musketerer (Les Trois Mousquetaires) er en roman skrevet av den franske forfatteren Alexandre Dumas. Den ble opprinnelig utgitt i 1844 som fortsettelsesroman i tidsskriftet Le Siècle.  Boken er blitt filmatisert flere ganger og er en av verdens mest kjente bøker. Mottoet «En for alle og alle for en» er hentet fra boken og er en avtale de fire vennene gjør seg imellom før de reiser til London for å treffe George Villiers.


== Handling ==
Boka handler om den 19-årige d'Artagnan som drar til Paris for å bli musketer. Den begynner med hvordan han blir kjent med de tre musketerene Athos, Portos og Aramis. De tre har egentlig planlagt hver sin duell med d'Artagnan. Athos, Portos og Aramis er uatskillelige, og ikke overraskende skal de være hverandres sekundanter ved disse duellene. Istedenfor å duellere, danner de fire felles front mot vaktgarden til den onde Kardinal Richelieu som dukker forstyrrende opp. Deretter er de fire vennene uatskillelige og dras inn i den politiske kampen i Frankrike på den tiden. Etter å ha demonstrert sine evner med en kårde, beviser d'Artagnan ytterligere sin verdi i en heseblesende ferd til England for å ødelegge et bakholdskomplott for å ydmyke Frankrikes dronning, som er forelsket i George Villiers. d'Artagnan redder dronningen, men mislykkes i å redde den kvinnen han elsker. Bitter søker han hevn, da som musketer. Når den onde Milady de Winter endelig blir fanget i de siste kapitler, blir hele hennes synderegister lest opp. I romantisk tradisjon bekjenner hun, «Jeg har tapt, jeg må dø», og blir deretter halshugget av bøddelen.  
Boken skildrer viktige hendelser på den tiden blant annet beleiringen av La Rochelle og drapet på George Villiers i Portsmouth av John Felton. Romanen skildrer også maktkampen mellom Ludvig XIII, dronning Anna, Kardinal Richelieu og George Villiers. Denne maktkampen og religionskampene danner sammen bakgrunnen for romanen.


== Viktige personer ==


=== Musketerer ===
d'Artagnan
Athos
Porthos
Aramis


=== Bikarakterer ===
Kardinal Richelieu
Ludvig XIII av Frankrike
Dronning Anna av Østerrike
De Treville
George Villiers, 1. hertug av Buchingham
Milady de Winter
Andreas Nygaard

Andreas Nygaard eller Andreas Nygård er navnet til flere personer:

Andreas Nygaard (politiker), norsk politiker (Ap).
Andreas Nygaard (langrennsløper), norsk langrennsløper fra Nord-Norge.
Andreas Nygaard (tømrer), norsk tømrer og mangeårig medhjelper i TV-programmet Tid for hjem.
Andreas Nygård (1915−1978), ordfører i Sandvollan kommune
Asbjørn Ruud

Asbjørn Ruud (født 6. oktober 1919 på Kongsberg, død 26. mars 1989 i Oslo) var en norsk skihopper fra Kongsberg. Han var sønn av kemner Niels Sigurd Theodor Ruud og Mathilde Throndsen, og en av flere brødre som drev med skihopping og alpint. De best kjente er Birger og Sigmund. De konkurrerte alle for Kongsberg IF. Asbjørn Ruud var gift med svømmeren Berit Haugen.
Blant hans seire var VM i 1938, junior-NM i Fageråsbakken i Mo i Rana samme år, NM i Drafnkollen i 1946 og i Lysgårdsbakken i 1948 og Holmenkollrennet i 1946. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1948.
Ruud arbeidet en tid i en sportsforretning på Kongsberg. Senere flyttet han til Oslo, der han drev sportsforretning sammen med sine brødre Øyvind og Sigmund.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asbjørn Ruud – Olympedia 
(en) Asbjørn Ruud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Asbjørn Ruud – FIS (skihopping) 
Da Asbjørn Ruud vant i Bergensbakken, Historien om en hoppbakke
Allier

Allier er et fransk departement i regionen Auvergne-Rhône-Alpes. Hovedbyen er Moulins, og departementet har navn etter elva med samme navn.


== Historie ==
Allier er et av de opprinnelige 83 departementene som ble dannet under den franske revolusjon. Det består av deler av de tidligere franske provinsene Auvergne og Bourbonnais.
I 1940 valgte Vichy-regimet til marskalk Philippe Pétain byen Vichy som sin hovedstad. Vichy ble også departementets andre underprefektur i 1940, siden departementet nå var delt av delelinjen mellom den okkuperte sonen og den frie sonen i Frankrike.


== Geografi ==
Allier ligger sentralt i Frankrike, og grenser mot de 6 departementene Nièvre, Saône-et-Loire, Loire, Puy-de-Dôme, Creuse og Cher. 
De største byene er: Moulins (préfecture), Montluçon, Vichy, Gannat, Saint-Pourçain-sur-Sioule, Yzeure, Bourbon-l'Archambault, Néris-les-Bains, Commentry, Cusset, Saint-Yorre, Lapalisse.
Følgende elver renner gjennom Allier: Allier, Loire, Cher, Besbre, Sioule og Aumance.
Der er tre arrondissementer, 19 kantoner og 320 kommuner i Allier.


== Økonomi ==
De mest produktive jordbruksområdene i Auvergne ligger i Allier. Vann fra Vichy har lenge blitt eksportert ut i verden.


== Demografi ==
Montluçon, Vichy, og Moulins er de viktigste byene. Resten av departementet består av mindre byer, som hovedsakelig ligger langs elvene. Departementet er relativt tynt befolket. Befolkningen økte fra til slutten av det 19. århundre på grunn av veksten i industrien i Montluçon og Moulins og utnyttelsen av kildene i Vichy. På den tiden hadde departementet over 420 000 innbyggere. Etter tapene under første verdenskrig stagnerte folketallet, med en liten økning i 1960-årene. Etter den tid har folketallet gått noe tilbake igjen fra 386 533 i 1968 til 344 721 i 1999 og 342 908 i 2010.


== Se også ==
Kommuner i departementet Allier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Departementets offisielle nettsted
Prefekturets offisielle nettsted
Andreas Bonnevie

Andreas Bonnevie er navnet på flere personer:

Andreas Bonnevie (psykolog)
Andreas Bonnevie (musiker)
Andreas Bonnevie (1782–1833)
Montmagny (Val-d’Oise)

Montmagny er en kommune i departementet Val-d’Oise i regionen Île-de-France i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Montmagny


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Montmagny (Val-d'Oise) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Val-de-Marne

Val-de-Marne er et fransk departement i regionen Île-de-France. Hovedbyen er Créteil.
Det er tre arrondissementer, 49 kantoner og 47 kommuner i Val-de-Marne.


== Se også ==
Kommuner i departementet Val-de-Marne


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Val-de-Marne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Val-de-Marne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Forfjorddalen

Forfjorddalen er en dal på Hinnøya i Vesterålen. I dalen går kommunegrensa mellom Sortland og Andøy.
Forfjorddalen har en fredet furuskog, som er en av Norges nordvestligste. Her finnes furutrærne med høyest dokumentert alder i Norge. De eldste er over 700 år gammel. Furuskogen har også opprinnelig gitt navn til fjorden nedenfor og dermed også dalen. (Forra er det vesterålske ordet for furu, og har gitt navn til gårdene Forfjord og Fornes). Forfjorddalen er navnsatt fra Eidbukta i Sortland og forteller veien til Forfjorden. Forfjorddalen strekker seg fra Eibukta nordover til Blåberget. Derfra ned til Forfjordbotn ble i gammel tid kalt Innerfjorddalen. Deler av dalen er vernet som naturreservat.


== Se også ==
Forfjord


== Eksterne lenker ==
Andøy Historielag om blant annet Forfjorddalen
Hauts-de-Seine

Hauts-de-Seine er et fransk departement i regionen Île-de-France. Hovedbyen er Nanterre.
Det er tre arrondissementer, 45 kantoner og 36 kommuner i Hauts-de-Seine.


== Se også ==
Kommuner i departementet Hauts-de-Seine


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Hauts-de-Seine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hauts-de-Seine – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Ille-et-Vilaine

Ille-et-Vilaine er et fransk departement i regionen Bretagne. Hovedbyen er Rennes.
Det er fire arrondissementer, 53 kantoner og 353 kommuner i Ille-et-Vilaine.


== Se også ==
Kommuner i departementet Ille-et-Vilaine


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ille-et-Vilaine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ille-et-Vilaine – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Kvalitativ metode

Kvalitativ metode er en metode for generering av kunnskap hvor man undersøker hvilken mening hendelser og erfaringer har for de som opplever dem, og hvordan de kan fortolkes eller forstås også av andre. Heller enn å undersøke et stort antall forekomster ved bruk av statistikk (som ved kvantitativ metode) vil kvalitativ metode typisk bli brukt på noen få forekomster. Datagenerering i kvalitativ metode foregår ved deltagende observasjon, semi- eller ustrukturerte intervjuer eller diskursanalyse/tekstanalyse.
Metoden er mye brukt innen fagfeltene sosiologi, psykologi og antropologi.
Utvalget som undersøkelsen gjøres ofte strategisk, typisk eller spesielt, og ikke representativt, som ved kvantitativ forskning. Kvalitativ metode brukes ofte til å undersøke sosiale prosesser og sosialt samspill.
Innen samfunnsvitenskapelig forskning vil man ofte bruke både kvalitativ og kvantitativ metode. Den kvalitative forskningen kan for eksempel utdype kvantitative funn og gi en bedre forståelse av årsakene bak dem. Det finnes samfunnsvitere som hovedsakelig eller bare jobber kvalitativt, samfunnsvitere som hovedsakelig eller bare jobber kvantitativt og samfunnsvitere som bruker begge metodene i større utstrekning.


== Ulemper ==
Man kan ikke trekke bastante slutninger pga. urepresentativt utvalg. Det er sjelden mulig å generalisere resultatene man har kommet frem til, ettersom utvalget ofte er lite og skjevt.
Intervjuobjekter får kanskje ikke den anonymitet som etiske retningslinjer fordrer og svarer kanskje ikke ærlig, enten pga. ledende spørsmål eller at intervjuobjektet kommer med det han/hun anser som strategisk riktige svar. Det kan også fremstå som negativt ettersom ikke alle får de samme spørsmålene.
Det er ofte svært tid- og ressurskrevende. I et godt og grundig kvalitativt opplegg må en regne med at forsker bruker ett-to år på å innsamle data og analysere disse.


== Fordeler ==
Man kan få avstemt en ide med noen nøkkelpersoner tidlig i en prosess.
Gir intervjuobjektene mulighet til å utdype sine meninger.
Gir mulighet for oppfølgingsspørsmål både fra intervjuer og intervjuobjekt.


== Hjelpemidler ==
Det finnes programvare som analyserer datamengdene kvalitativ forskning kan generere. Slik programvare kategoriseres i blant som «Computer Assisted/Aided Qualitative Data Analysis» (CAQDAS).


== Eksterne lenker ==
Lilledahl/Hegnes & Giæver/Opdahl/Johansen – Forelesningsnotat om Kvalitativ metode Arkivert 15. august 2006 hos Wayback Machine.