jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oceanology

Oceanology (Okeanologiya) er et russisk fagtidsskrift grunnlagt i 1961 som dekker alle sider av de marine vitenskaper. Det publiserer original forskning innen alle havforskningens forskningsområder, både når det gjelder teoretiske studier og praktiske eksperimenter. Tidsskriftet dekker områder som fysikk, kjemi, biologi, geologi og teknisk oseanografi. Det bringer også anmeldelser av bøker og informasjon om konferanser, symposier, tokt og annet av interesse for det oseanografiske miljø.
Oceanologys redaktør var Mikhail E. Vinogradov, medlem av Det russiske vitenskapsakademi. I 2015 var Robert I. Nigmatulin redaktør.


== Kilder ==
Omtale hos springer.com
Leeds og Liverpoolkanalen

Leeds and Liverpool Canal er en kanal som går mellom Leeds og Liverpool i det nordlige England, Storbritannia. Kanalen er 205 kilometer lang og har sitt høyeste punkt 149 meter over havet. Kanalen fikk klarsignal til å begynne å bygges i mai 1770. Utgravingen av kanalen startet i 1774, men i 1781 tok pengene slutt. Ny finansiering ble ordnet og i 1789 ble byggingen gjenopptatt. Kanalen ble ikke ferdigstilt før i 1816.


== Bakgrunn ==
På midten av 1700-tallet hadde de voksende byene i Yorkshire, blant annet Leeds, Wakefield og Bradford, fått økt handel. Mens Aire og Calder-kanalen forbedret forbindelsen østover for Leeds, var kommunikasjonen vestover begrenset. Hendelsmennene i Bradford ønsket å øke tilgangen på kalkstein for å koke kalk for mørtel og til jordbruket ved å benytte kull fra Bradfords kullgruver og for transportere tekstiler til havnene i Liverpool. På vestkysten ønsket handelsmennene i den travle havnen i Liverpool billig tilgang på kull for skipsfarten og for fabrikkene, og ville ha uttak fra industriregionene i Lancashire. Inspirert av effektiviteten til de kunstige kanalene, åpnet Bridgewater-kanalen i 1759-1760. En kanal over Penninene knyttet Liverpool og Hull (via Aire og Calder-kanalen) ville gi opplagte handelsfordeler.
Et offentlig møte kom i gang ved Sun Inn i Bradford den 2. juli 1766 for å fremme byggingen av en slik kanal. John Longbotham ble engasjert for undersøke og foreslå en rute. To grupper ble opprettet for å fremme et opplegg, en i Liverpool og en i Bradford.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Clarke, Mike (1990): The Leeds and Liverpool Canal. Preston: Carnegie Press. ISBN 0-948789-40-9.
Skempton, Alec; et al. (2002): A Biographical Dictionary of Civil Engineers in Great Britain and Ireland: Vol 1: 1500 to 1830. Thomas Telford. ISBN 0-7277-2939-X.
Priestley, Joseph (1831): Historical Account of the Navigable Rivers, Canals and Railways of Great Britain. Longman, Green.


== Eksterne lenker ==
(en) Leeds and Liverpool Canal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Leeds & Liverpool Canal, gåturer, sykkelruter, attraksjoner og besøk.
Leeds & Liverpool Canal, historie og virtuell tur
Fotografier og historie fra Leeds & Liverpool Canal
Kari Rolfsen

Kari Rolfsen (født 12. oktober 1938, død 8. desember 2020) var en norsk tegner, grafiker, maler og billedhugger, som bodde i Oslo. 


== Liv og virke ==
Hun var utdannet ved Accademi De Belle Arti i Italia og ved Kunst- og Håndverksskolen og Kunstakademiet i Oslo. 
Blant hennes offentlige arbeider kan nevnes statue av Kristin Lavransdatter i Sel, av Theodor Kittelsen i Prestfoss, av Madam Felle i Sandviken i Bergen og av Elise Ottesen-Jensen i Sandnes. 

Hun har også illustrert boka/ CD-plata Stev for dagen Heilo forlag (2007) av Kirsten Bråten Berg og Astri Rysstad. I omtale av denne heter det: «Kari Rolfsen har portrettert utøverar i folkemusikkmiljøet i mange år. I denne produksjonen har ho teikna eit knippe kvedarar frå Setesdal som er med på plata. Portretta er levande og attkjennelege. I tillegg har ho andre illustrasjonar, nonfigurative og sprelske i fargane som ein kontrast til portretta i svart/kvitt. Illustrasjonane framhevar portretta.»
Rolfsen var en av grunnleggerne av tidsskriftet Sirene i 1973. I sitt ekteskap med maleren Karl Erik Harr ble hun mor til billedkunstneren Gisle Harr (født 1966). Hun er også mor til filmregissøren Ulrik Imtiaz Rolfsen (født 1972).
Hun mottok Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kari Rolfsen - Store norske leksikon
Nrk TV, Portrettintervju
Nrk TV, Feminists of the 70´s, NRK
Madam Felle; bergenbyarkiv.no
Forsider til serien "Norsk Folkemusikk"
Herredsrett

Herredsrett er et tidligere navn på domstolene i første instans, det vil si på laveste nivå, i enkelte byer og i landdistriktene i Norge. De tilsvarende domstolene i bykommunene ble kalt byretter. Alle herreds- og byretter endret navn til tingretter fra 1. januar 2002.


== Se også ==
Tingrett
Byrett
Herredskommune


== Eksterne lenker ==
Forlsag til ny domsstolsstruktur i Norge i Stortingsmelding nr. 23 (2000-2001)
Domstol.no om herredsrett Arkivert 10. juni 2007 hos Wayback Machine.
My Boobs are OK

«My Boobs Are OK» er en sang av den norske artisten Lene Alexandra. Sangen var den første singelen fra Lene Alexandras debutalbum Welcome To Sillycone Valley som ble utgitt i 2008.


== Hitlisteplasseringer ==
«My Boobs are OK» gikk inn første gang på 15.-plass på VG-lista Topp 20, og klatret siden hver uke, til den nådde sin beste plassering på 5.-plass. Sangen nådde også plass nummer 5 på lista over nedlastinger. På svenske hitlister debuterte sangen med 23.-plass, og nådde helt opp til plass nummer 20. Sangen nådde også plass nummer 12 på nedlastingslistene og plass nummer 1 på lista over mest nedlastede videoer.Listeplasseringer i andre land:

5.-plass (Finland)
14.-plass (Danmark)
20.-plass (Sverige)
100.-plass (Nederland)Musikkvideoen, som er delvis animert, er laget av Marcel Leliënhof (Mia Gundersens tidligere mann), Rasmus Sivertsen og Qvisten animasjon. Låten er skrevet og produsert av Stanley Ferdinandez, Tommy Berre og Urban Robertsson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Musikkvideoen på Dagbladet
Lene Alexandras offisielle hjemmeside
First Succession Act

First Succession Act, også kjent som Succession to the Crown Act 1533, var en lov som ble vedtatt av Det engelske parlamentet under Henrik VIII i mars 1534. 
Loven fjernet hans eldste datter, Mary, fra arvefølgen og definerte henne som uektefødt, og gjorde Elizabeth til tronarving. Dette skjedde etter at kongens ekteskap med Marys mor, Katarina av Aragón, hadde blitt erklært ugyldig, og han hadde giftet seg og fått datteren Elizabeth med Anne Boleyn.
Det ble også slått fast i loven at alle undersåtter, om det ble krevet av dem, måtte sverge en ed på at de anerkjente loven. Å nekte å gjøre dette ble regnet som høyforræderi.  
Loven ble senere modifisert gjennom Second Succession Act, som erklærte at også Elizabeth var uektefødt. Begge søstre ble gjeninnsatt i arverekkefølgen i Third Succession Act. 
Den nåværende tronfølgeloven i Storbritannia er Act of Settlement 1701. 


== Referanser ==
Vittorio Tamagnini

Vittorio Tamagnini (født 28. oktober  1910 i Civitavecchia, død 20. januar 1981) var en profesjonell bokser fra Italia. Under Sommer-OL 1928 vant han gull i bantamvekt.


== OL-medaljer ==
1928  Amsterdam -  Gull i boksing, bantamvekt  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vittorio Tamagnini – Olympedia 
(en) Vittorio Tamagnini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Vittorio Tamagnini – Italias olympiske komité 
(en) Vittorio Tamagnini – BoxRec
Daniel Andersson (1977)

Daniel Andersson (født 28. august 1977 i Lund) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Som aktiv spiller var han fast på midtbanen på Malmö FF, og var også lagkaptein den siste tiden før han la opp som spiller.
I november 2012 meddelte Andersson at han hadde spilt sin siste kamp, og at han kun ville være assisterende trener for Malmö FF.


== Privat ==
Daniel Andersson er yngre bror til Patrik Andersson og sønn til Roy Andersson. 


== Meritter ==
Valgt till årets midtbanespiller 1997
A-landskamper
EM 2000
VM 2006
SM-gull 2004


== Seriekamper/mål ==
2007: 8/3 (etter 8 av 26 serierunder)
2006: 25/3
2005: 25/2
2004: 11/0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Andersson – FIFA 
(en) Daniel Andersson – UEFA 
(en) Daniel Andersson – Transfermarkt 
(en) Daniel Andersson – national-football-teams.com 
(en) Daniel Andersson – WorldFootball.net 
(en) Daniel Andersson – FootballDatabase.eu 
(en) Daniel Andersson – Soccerway 
(en) Daniel Andersson – EU-Football.info 
(en) Daniel Andersson – FBref 
MFF-statistik - sesongen 2004 & sesongen 2005+
landskamper 2007
Second Succession Act

Second Succession Act (28 Henry VIII c.7), formelt kalt Succession to the Crowm: Marriage Act 1536 var en lov som ble vedtatt av Det engelske parlamentet under Henrik VIII i 1536. 
Loven endret arvefølgen som hadde blitt vedtatt i First Succession Act i 1534, ved at tronarvingen Elizabeth, kongens datter med Anne Boleyn ble erklært som uektefødt. Dette kom som en følge av at Anne hadde blitt henrettet for høyforræderi. 
Det ble i loven foreskrevet av tronarvingen ville være kongens barn med Jane Seymour. Dette betydde at England stod uten en tronarving inntil Edward ble født i 1537. 
Loven ble erstattet av Third Succession Act i 1543. Både Mary og Elizabeth ble da tatt inn i arverekkefølgen igjen, etter Edward. 
Den nåværende tronfølgeloven i Storbritannia er Act of Settlement 1701.
Gino Bartali

Gino Bartali (født 18. juli 1914 i Ponte a Ema utenfor Firenze, død 5. mai 2000) var en italiensk syklist. Han var den mest kjente italienske syklisten før andre verdenskrig. Han vant Giro d'Italia i 1936 og 1937 (hadde den rosa ledertrøyen i 50 dager i sin karriere) og vant Tour de France i 1938. Bartalis andre seier i Tour de France, i 1948, plasserte han i historiebøkene som den syklisten med lengst tidsintervall mellom to seirer i rittet. 


== Rivalisering med Coppi ==
Bartalis karriere var preget av den tette konkurransen med den fem år yngre Fausto Coppi. Den mest berømte rivaliseringen i sykkelsporten delte italienske fans i to leirer – coppiani og bartaliani. Bartali, som var konservativ og dypt religiøs ble støttet av det landlige, jordbrukspregede Sør-Italia, mens Coppi, som var mer verdensvant og sekularisert var helten i de urbane, industrialiserte nordlige delene av landet.


== Motstandsbevegelsen ==
Ifølge en studie som ble publisert i 2003, fungerte Bartali som kurer for den italienske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig. Under sin treningsrunde syklet han fra nonnekloster til nonnekloster og hadde med seg papirer og fotografier som ble brukt til å lage falske identitetspapirer som reddet livet på 800 jøder. En gang ble han kalt inn til en villa i Firenze som ble brukt som tortursenter og ble advart av Mussolinis svartskjorter mot å besøke visse klostre. Bartali gjemte da unna sin familie før han fortsatte sin rolle som hemmelig brevbud.


== Seirer ==
Giro d'Italia: 1936, 1937, 1946
Tour de France: 1938, 1948
Italiensk mesterskap: 1935, 1937, 1940, 1952
Sveits rundt: 1946, 1947
Lombardia rundt: 1936, 1939, 1940
Milano–Sanremo: 1939, 1940, 1947, 1950
Züri-Metzgete: 1946, 1948


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gino Bartali – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gino Bartali – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Gino Bartali – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gino Bartali – ProCyclingStats 
(en) Gino Bartali – Cycling Archives 
(en) Gino Bartali – CycleBase 
(en) Gino Bartali – TheSports.org 
Fullstendig resultatoversikt Arkivert 1. desember 2008 hos Wayback Machine.
Bartali & Coppi av Owen Mulholland
Third Succession Act

Third Succession Act (35 Hen. VIII c.1), formelt vedtatt som Succession to the Crown Act 1543, var en lov som ble vedtatt av Det engelske parlamentet under Henrik VIII i 1543.Loven erstattet Second Succession Act av 1536, som erklærte at begge kongens døtre, Mary og Elizabeth, var uektefødt og at kongens barn med Jane Seymour ville stå først i arvefølgen. Dette førte til at Edvard ble tronarving da han ble født i 1537. 
Den tredje tronfølgeloven var en følge av at kongens femte hustru, Katarina Parr, klarte å gjenforende kongen med hans døtre. De ble tatt inn i arvefølgen igjen, etter Edvard og eventuelle barn kongen måtte få med Katarina Parr, men ble fortsatt definert som uektefødt. 
Den nåværende tronfølgeloven i Storbritannia er Act of Settlement 1701. 


== Fotnoter ==
Stev for dagen

Stev for dagen er et musikkalbum og en stevsamling med 366 stev, ett for hver dag i året. Den er laget av Kirsten Bråten Berg, Astri Rysstad og Kari Rolfsen og kom ut våren 2007 på Heilo plateselskap. 
Utvelgelsen av stev står de to første for, Kari Rolfsen står for illustrasjonene. Ettersom svært mange av stevene er fra Valle og fremføres på setesdalsdialekt, følger det med ordforklaring også. De fleste stevene står Kirsten Bråten Berg for, men det er også opptak av stev fremført av andre utøvere på plata. Her finnes stev av ulik karakter. Man har også tatt hensyn til at stevene skulle passe til den tid på året de er blitt plassert i samlinga. 


== Eksterne lenker ==
Omtale av Stev for dagen hos folkemusikk.no
Louison Bobet

Louison Bobet (født 12. mars 1925, død 13. mars 1983) var en fransk profesjonell syklist. Han er en av kun åtte syklister, som har vunnet Tour de France tre ganger eller mer, og han var også den første til å vinne rittet tre år på rad (1953–1955). 
Bobet vant blant annet det franske mesterskapet i landeveissykling (1950 og 51), Milano-San Remo (1951), Lombardiet rundt (1951), Criterium International (1951 og 52), Paris-Nice (1952), VM i landeveissykling (1954), Flandern rundt (1955), Dauphiné Libéré (1955), Luxembourg rundt (1955), Paris-Roubaix (1956) og Bordeaux-Paris (1959).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Louison Bobet – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Louison Bobet – ProCyclingStats 
(en) Louison Bobet – Cycling Archives 
(en) Louison Bobet – CycleBase 
(en) Louison Bobet – TheSports.org 
Fullstendig resultatoversikt
Because of You (Gustaph-sang)

«Because of You» (norsk oversettelse: på grunn av deg) er en poplåt som fremføres av den belgiske artisten Stef Caers, kjent som Gustaph. Sangen ble utgitt 13. januar 2023 og er komponert av Caers selv sammen med Jaouad Alloul. Sangen vant den belgiske sangkonkurransen Eurosong 2023 og ble med det Belgias bidrag i Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool i Storbritannia.


== Om sangen ==
«Because of You» er skrevet av Stef Caers og Jaouad Alloul. I et intervju med Eurovision-nettstedet ESC Bubble, uttalte Caers at sangen er en hyllest til friheten og «gleden av å være seg selv». Caers tilhører LHBT-miljøet og sier erfaringene som skeiv inspirerte ham til å skrive låten. Han omtaler «Because of You» som en lettere klubblåt.


== Eurovision Song Contest ==

Høsten 2022 kunngjorde den flamske kringkasteren VRT at Gustaph var en av syv deltakere i sangkonkurransen Eurosong 2023 lørdag 14. januar 2023. I en serie forhåndsprogrammer fremførte hver artist to potensielle låter foran de seks andre artistene, som ga tilbakemeldinger på låtene. Basert på tilbakemeldingene valgte artisten én av låtene til finalen. Gustaph presenterte sangene «The Nail» og «Because of You» den 12. og 13. januar. Den siste kvelden valgte han låten «Because of You» til finalen av Eurosong 2023.I finalen lørdag 14. januar vant «Because of You» konkurransen med 278 poeng. Han var nummer tre hos juryene og nummer to hos seerne, men fikk flest poeng samlet. Som vinner er «Because of You» Belgias bidrag til Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool i Storbritannia.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Edmund de la Pole, 3. hertug av Suffolk

Edmund de la Pole, 3. hertug av Suffolk og 6. jarl av Suffolk (født 1471 eller 1472, død 30. april 1513) var en engelsk adelsmann.
Han var sønn av John de la Pole, 2. hertug av Suffolk og hans hustru Elizabeth av York, hertuginne av Suffolk. Moren var andre overlevende datter av Richard Plantagenet, 3. hertug av York og Cecily Neville. Hun var dermed en yngre søster av Edvard IV av England og Edmund, jarl av Rutland og eldre søster av Margaret av Burgund, George, hertug av Clarence og Rikard III av England. Hans fars foreldre var William de la Pole, 1. hertug av Suffolk og Alice Chaucer. William de la Pole var en viktig kommandant i hundreårskrigen, og ble senere Lord Chamberlain. Han er en fremtredende figur i William Shakespeares Henrik VI (del 1 og 2).
Edmunds eldste bror, John de la Pole, jarl av Lincoln (ca. 1464–1487) sies å ha blitt utnevnt til tronarving av sin onkel, Rikard III. Men da Henrik VII tok tronen etter slaget ved Bosworth Field valgte John å avlegge troskapsed fremfor å kreve tronen selv. I 1487 sluttet han seg til Lambert Simnels opprør, og falt i slaget ved Stoke.
Etter brorens fall ble Edmund Huset Yorks fremste krav på tronen. Henrik VII valgte å la ham leve, og lot ham arve farens tittel i 1491. Edmund giftet seg med Margaret Scrope, datter av sir Richard Scrope.
Mens hans eldre bror hadde nøyd seg med en jarletittel ønsket Edmund mer, og i 1501 forlot han England og søkte hjelp fra Maximilian I av det tysk-romerske rike. Han trakk der personer som James Tyrell inn i sine intriger. Han klarte å holde seg unna kongens menn inntil 1513, da han den 30. april ble henrettet for høyforræderi av Henrik VIII. Henrettelsen av Edmund de la Pole regnes som den første i den lange rekken av politisk eller religiøst motiverte henrettelser under Henrik VIII.
Hans yngre bror Richard de la Pole titulerte seg selv som jarl av Suffolk, og var yorkistenes ledende tronkrever inntil sin død i slaget ved Pavia 24. februar 1525.


== Referanser ==
Svein Hauan

Svein Hauan (Olsen) (født 9. januar 1934 i Tromsø, død 16. januar 2020 i Harstad) var en norsk musiker og musikkaptein med hovedinstrument trompet. Han var i hele sin yrkeskarriere knyttet til Hærens musikkorps, populært kalt «Divisjonsmusikken», med sete i Harstad. Han var også kulturjournalist, samt dirigent og instruktør for flere musikkorps.


== Starten i Tromsø ==

Svein Hauan vokste opp som den eldste av fire brødre. Som elleveåring, etter et par års egenlæring, opptrådte han offisielt som trompetist, da han ble invitert med i Tromsø-orkesteret, som ble etablert i forbindelse med feiringen av freden etter 2. verdenskrig. Orkesteret, som var basert på Tromsø Orkesterforening og Tromsø Ungdomskorps, spilte på kaia i Tromsø den 12. mai 1945 da torpedojageren KNM «Stord» returnerte til Norge. Etter denne opptredenen fortsatte Hauan som medlem av ungdomskorpset. Som 15-åring var han med og startet det fem mann store svingdansebandet Silver band, og ble her musikalsk leder. De spilte hyppig på utestedet Alfheim.


== Divisjonsmusikken ==

I 1951 dro Svein Hauan til Harstad for å prøvespille for Hærens musikkorps, populært kalt «Divisjonsmusikken», og fikk straks et engasjement i korpset. Tidlig ble det etablert et storband med medlemmer fra korpset, under ledelse av Hauan. Bandet spilte første gang offisielt den 8. mai 1956, blant annet med Glenn Miller på repertoaret.
Midt på 1960-tallet tok Hauan dirigenteksamen ved Norges musikkhøgskole etter to studieopphold i Oslo (høstsemestrene 1964 og 1965). I disse periodene var han knyttet til Forsvarets stabsmusikkorps. Han spilte i 1964 også i orkesteret på Rosekjelleren i Oslo. I to sesonger var han leder for Brigade Nords Musikkorps. Han ble pensjonist 31. januar 1991.


== Skolekorps ==

Svein Hauan overtok høsten 1954, som 20-åring, ledelsen av Harstad Folkeskoles Musikkorps og hadde det musikalske ansvaret for korpset frem til sommeren 1965, bare med et opphold høsten 1964 for musikkstudier ved Musikkonservatoriet i Oslo. Han tok på en ny periode med korpset fra 1970 til 1975.
Foruten korpset i Harstad hadde han prosjektbaserte engasjementer med flere andre korps som LKABs Musikkorps i Narvik, Bleik Hornmusikk, Andenes Hornmusikk og Glomfjord Hornmusikk.


== Festspillene ==
Svein Hauan var en av seks initiativtakere og medlem av interimsstyret for Festspillene i Nord-Norge. I årene som fulgte hadde han mange verv innenfor festspillene. Han ble «æresfaun» (æresmedlem) av festspillene i 1989.


== Journalist ==

Ved siden av musikken var han journalist i Harstad Tidende med kultur som hovedområde. Han var fast ansatt en periode (fra 1. juni 1955) før han fikk fast stilling i Divisjonsmusikken. Etter det opererte han som freelance.


== Forretningsdrift ==
Fra 1976 og i knappe ti år drev Svein Hauan en musikkforretning i Harstad, kalt Musikkservice, med salg og reparasjoner av musikkinstrumenter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkelen er i hovedsak basert på et intervju av Svein Hauan, sommeren 2007.


== Eksterne lenker ==
Harstad Tidende: Forsvarets musikkorps Nord-Norge fikk Seire ved å dele-prisen
David Hodges

David Hodges (født 5. desember 1978) er en keyboard-spiller og vokalist. Han er sannsynligvis best kjent for sin deltakelse i bandet Evanescence, som han forlot i 2002. Han fronter nå sitt eget band, Trading Yesterday.


== Evanescence ==
David Hodges ble tilbudt å bli medlem i bandet Evanescence sent i 1999 og var medforfatter av mange av bandets sanger på både demo-CD-en og debutalbumet, Fallen. Han bestemte seg seg for å forlate Evanescence i desember 2002 fordi han mente han førte bandet i retning av mer kristelig rock enn hva Ben Moody og Amy Lee var komfortable med. Han var ikke lenger en del av Evanescence da kontroversen omkring bandets kristne kjennetegn blusset opp i april 2003. Amy og Ben har gjort det nokså klart at det ikke ønsker å ha noe med kristen rock-sjangeren å gjøre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Trading Yesterday-fanside/-message board
Trading Yesterday på MySpace
Trading Yesterdays nettside
Compiègne

Compiègne er en by og kommune i departementet Oise i Picardie i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike. Byen er sous-préfecture (underprefektur) i departementet. Compiègne ligger ved elva Oise, og innbyggerne kalles compiégnois.
Byen var i 2007 målgang på den tredje etappen av Tour de France, og har siden 1968 vært startby for klassikeren Paris-Roubaix


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Compiègne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Compiègne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Compiègne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Karbonade

Karbonade(r) (karbonadekake/karbonadedeig) betegner en norsk tradisjonsrik matrett laget av renskåret okse- eller kalvekjøtt som er grovmalt til karbonadedeig, formet til kaker og stekt i smør i panne. Ordet karbonade kan referere både til selve deigen og den ferdige retten. Karbonade var tidligere søndags- og festmat, ikke hverdagsmat, på grunn av at tilgangen på kjøttråvaren var begrenset og prisen høy. Ordet karbonade har sin opprinnelse i det italienske carbone/carbonata, kjøttskive stekt over glødende kull.
Karbonadedeig i salg skulle etter tidligere, norske regler ikke inneholde mer enn 6% fett med rent storfekjøtt som råvare.Mens deig til kjøttkaker spes, blir ekte karbonader tilberedt med minst mulig tilsetninger. Egg er et vanlig bindemiddel, og stekt løk  vanlig tilbehør. 
Karbonader med løk serveres tradisjonelt med sky basert på smør og kokte poteter, eventuelt med stuede erter. Den norske karbonade er nær beslektet med den danske hakkebøf, den svenske pannbiff og den amerikanske hamburger. 
Ordet «karbonade» er også brukt i forbindelse med sjømat, som f.eks fiskekarbonade, et produkt som skal lages av grovmalt råvare, ikke finhakket og utspedd som i fiskekaker.
Priskonkurranse i dagligvarehandelen i kombinasjon med at forskriften om såkalte definerte kjøttvarer er satt ut av kraft, har ført til at en rekke produkter, også med høyt innhold av MUK, maskinbehandlet slakteriavfall, markedsføres som karbonade.


== Referanser ==