jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Supergruppe

Supergruppe i populærmusikalsk forstand er et band sammensatt av musikere som allerede er kjent fra andre sammenhenger. Fenomenet er eldre enn betegnelsen.
Det engelske ordet supergroup er datert tilbake til 1968 Ifølge “Rolling Stone”-redaktør Jann Wenner var Cream den første supergruppen. Fenomenet, det at musikkgrupper slår seg sammen eller at en gruppe opptar en berømt artist fra en annen gruppe, er eldre. Et tidlig eksempel fra USA er The Skillet Lickers, som i 1926 ble dannet med deltagelse fra noen av de aller første berømte countrymusikere som Gid Tanner, Clayton McMichen og Riley Puckett. Supergrupper kan være langlivede, kortvarige eller etableres på prosjektbasis, eksempelvis goodwillprosjekter som Forente Artister («Sammen for livet»).
Begrepet brukes også iblant om band med svært stor suksess.


== Eksempler på supergrupper ==
Emerson, Lake & Palmer (1970) med Keith Emerson (Nice), Greg Lake (King Crimson), Carl Palmer (Atomic Rooster)
Cream (1966) med Eric Clapton (The Yardbirds), Jack Bruce (Manfred Mann), Ginger Baker (Graham Bond Organization)
Blind Faith  (1969) med Eric Clapton, Ginger Baker, Steve Winwood (The Spencer Davis Group og Traffic), Ric Grech (Family)
Crosby, Stills & Nash (1968) med David Crosby (The Byrds), Graham Nash (The Hollies), Stephen Stills og til tider Neil Young (begge fra Buffalo Springfield)
The Highwaymen (1985–2002) med Willie Nelson, Johnny Cash, Waylon Jennings og Kris Kristofferson
Traveling Wilburys (1988) med Bob Dylan, George Harrison, Jeff Lynne (Electric Light Orchestra), Tom Petty (Tom Petty & the Heartbreakers), og på det første albumet Roy Orbison
Strength In Numbers i 1989 med Béla Fleck (banjo), Mark O'Connor (fele, gitar), Sam Bush (mandolin), Jerry Douglas (dobro) og Edgar Meyer (bass). Medlemmene hadde bakgrunn i grupper som spilte bluegrass og blugrasslignende musikk (f.eks. New Grass Revival).
The Dead Weather (2008) med Jack White (The White Stripes og The Raconteurs), Jack Lawrence (The Greenhornes og The Raconteurs), Alison Mosshart (The Kills), Dean Fertita (Queens of the Stone Age)
Asia
AudioslaveI NorgeGitarkameratene
The National Bank
Black Diamond Brigade
Amgala Temple


== Referanser ==
Gitarkameratene

Gitarkameratene er en norsk supergruppe bestående av de fire visesangerne Jan Eggum, Halvdan Sivertsen, Øystein Sunde og Lillebjørn Nilsen.
Sunde, Sivertsen og Nilsen kom tilfeldigvis sammen under en festival i Sarpsborg sommeren 1987. De havnet på samme scene, og etter den vellykkede spontankonserten ble de enige om å gjøre noe mer. De ble enige om å inkludere Eggum, og gruppen ble formelt stiftet i 1988. De gav ut to plater og holdt en rekke konserter frem til 1994. Etter sitt andre album Typisk norsk, ble de kåret til Årets spellemann under Spellemannprisen 1990 og vant i tillegg klassen visesang for albumet.
Gitarkameratene ble gjenforent i 2003, dog kun for å spille inn en sang til albumet Gull i fra grønne skoger (Spinner), som er en hyllest til Vidar Sandbeck. Da spilte de inn sin versjon av Gull og grønne skoger.
4. januar 2010 informerte Gitarkameratene om atter en gjenforening som i første omgang dreide seg om to konserter i mars samme år. Etterhvert ble konsertplanen utvidet til en turné over store deler av landet. Samtidig ga bandet ut livealbumet Kanon med innspillinger fra Grieghallen i Bergen i 1990.
For de fire solistene er begrepet "gjenforening" fremmed. Gitarkameratene har hele tiden sagt: "Alltid Gitarkamerat", og i 2012 ga de ut DVD og spilte hele høsten på Dizzie Showteater med nytt program.
Følgende inskripsjon står trykt på hver eneste soloplate enkeltmedlemmene har laget etter 1988: «En gang gitarkamerat – alltid gitarkamerat!»


== Galleri ==

		
		
		


== Medlemmer ==
Øystein Sunde – sang, gitarer, bass, dobro, låtskriver
Halvdan Sivertsen – sang, gitarer,  bass, låtskriver
Jan Eggum – sang, gitarer, bass, trekkspill, låtskriver
Lillebjørn Nilsen – sang, gitarer, fiolin, hardingfele, munnspill, fløyter, låtskriver


== Diskografi ==
Gitarkameratene (1989)
Typisk norsk (1990)
Kanon (2010)


=== Singler ===
Barn av regnbuen (1990)


=== DVD ===
Historien om Gitarkameratene - Grappa 4390 (2012)


== Eksterne lenker ==
(en) Gitarkameratene på Discogs 
(en) Gitarkameratene på MusicBrainz 
(en) Gitarkameratene på Spotify 
(en) Gitarkameratene på Songkick 
gitarkameratene.no Offisiell hjemmeside
Gitarkameratene på Facebook
Gitarkameratene på Twitter
Gitarkameratene på MySpace
Biografi "Norsk pop- og rockleksikon" fra Vega Forlag (2005)
Øystein Sunde om Gitarkameratene
Anestesi

Anestesi (fra gresk an- (nektelse) og aisthesis (αίσθησις), fornemmelse) er betegnelsen på å gjøre hele eller deler av kroppen ufølsom for smerte. Uttrykket brukes også dersom dette skyldes skader eller sykdom. 
Det finnes tre hovedtyper av bedøvelse: 

Lokalbedøvelse
Regionalbedøvelse (epidural/spinal)
Narkose


== Lokalbedøvelse ==
Lokalbedøvelse vil si at bare en svært begrenset del av kroppen bedøves, som regel hud eller slimhinner. Denne bedøvelsesformen brukes ofte ved tannbehandling og ved mindre kirurgiske inngrep, som for eksempel å fjerne føflekker. Det brukes som regel sprøyte for å gi lokalbedøvelse i underhuden, men det kan også gis som bedøvende krem før nålestikk eller spray før for eksempel gastroskopi.


== Regionalbedøvelse ==

Regionalbedøvelse eller sentral nerveblokade, også kalt blokk-anestesi, innebærer at en region av kroppen bedøves. Man kan injisere bedøvelsesmiddel til epiduralrommet (epiduralanestesi) eller væsken som omgir ryggmargen (spinalanestesi), slik at man skaper en midlertidige regionale lammelser. Regionalbedøvelse kan brukes i flere sammenhenger, for eksempel ved fødsler og ved operasjoner i nedre deler av kroppen. Denne bedøvelsesformen brukes mest hvis det er ønskelig at pasienten er våken eller hvis det er andre fordeler med regionalbedøvelse. Anestesilegen velger bedøvelsesform i samråd med kirurg og den som skal opereres. Epiduralbedøvelse brukes også sammen med narkose, for å gi smertelindring i dagene etter operasjonen. Dette kan redusere behovet for å gi sterke smertestillende midler som morfin intravenøst eller peroralt.


== Narkose ==
Narkose innebærer at hele kroppen bedøves, hjernen inkludert. Pasienten er bevisstløs gjennom hele operasjonen. Denne metoden brukes når det skal opereres på steder hvor lokalbedøvelse er umulig. Et annet formål med narkose er å holde muskulaturen slapp under inngrepet.  
Barn får nesten alltid narkose, selv for små inngrep. Også voksne med angst legges i narkose, som for eksempel folk med sterk tannlegeskrekk. Narkose brukes også ved elektrosjokkbehandling, for eksempel ved depresjon eller atrieflimmer. 
Ved en del hjerte- og lungelidelser prøver man å unngå narkose fordi det innebærer en større risiko for komplikasjoner. Ved senil demens kan narkosen gi betydelig forverring av demenstilstanden. Derfor er det grunn til å være tilbakeholdende med operative inngrep på demente pasienter. Enkelte hjerneoperasjoner blir også utført hvor pasienten er i våken tilstand. I enkelte tilfeller prøver en å unngå narkose ved enkelte hjerneoperasjoner for å lettere holde kontroll på pasientens funksjoner, slik som taleevner, slik at kirurgene vet om de har operert riktig i hjernen og ikke har truffet feil.
Anestesi er et område innen anestesiologi.


== Eksterne lenker ==
Helsebibliotekets emnesider om anestesi
Artikler om Anestesi i Tidsskrift for Den norske legeforening
Southern Leyte

Southern Leyte er en filippinsk provins i regionen Eastern Visayas i landsdelen Visayas. Den omfatter den sørlige fjerdeparten av øya Leyte og en rekke omliggende mindre øyer. Den grenser i nord mot provinsen Leyte. Provinshovedstaden er Maasin City. Vest for Southern Leyte ligger øya og provinsen Bohol, og i sør ligger Mindanao. En hovedvei fra Luzon til Mindanao går gjennom provinsen; fra Liloan er det fergeforbindelse til Surigao City i provinsen Surigao del Norte på Mindanao.
Leyte var lenge én provins. Fordi det var vanskelig å administrere hele øya fra provinshovedstaden Tacloban, ble Southern Leyte utskilt som egen provins den 22. mai 1959.


== Politisk inndeling ==
Southern Leyte er delt i 1 "city" (bykommune) og 18 "municipalities" (landkommuner).


=== Bykommune (city) ===
Maasin City


=== Landkommuner (municipalities) ===

Anahawan
Bontoc
Hinunangan
Hinundayan
Libagon
Liloan
Limasawa
Macrohon
Malitbog
Padre Burgos
Pintuyan
Saint Bernard
San Francisco
San Juan
San Ricardo
Silago
Sogod
Tomas Oppus


== Historie ==
Da Ferdinand Magellan fikk landkjenning i 1521 etter å ha krysset Stillehavet, var det foran en øy tilhørende den nåværende provinsen Southern Leyte. Det skjedde den søndagen da man under den katolske gudstjenesteliturgien leste evangeliet om Lasarus og den rike mann; Magellan gav derfor navnet "Lasaristøyene" til øygruppen han oppdaget. Navnet slo ikke gjennom. Sjøfareren Ruy Lopez de Villalobos oppkalte i 1543 øya Leyte etter den spanske tronfølger Filipp II (konge 1556–1598), og dette navnet ble senere overført på hele øygruppen: Las Islas Felipinas. 
I sør ligger øya Limasawa. Det var her Ferdinand Magellan gikk i land langfredag den 29. mars 1521 og inngikk en blodspakt med den lokale Rajah Kolambu. Påskeaften feiret ekspedisjonen katolsk messe på øya – den første i Filippinenes historie. Øya er idag overveiende ikke-katolsk; de fleste innbyggerne tilhører Iglesia Filipina Independiente. Det var først i mars 1993, over 450 år senere, at en katolsk menighet ble etablert på øya.
Verdenshistoriens største sjøslag, Slaget i Leytebukta, fant sted øst for Southern Leyte den 23.-26. oktober 1944, under andre verdenskrig. Slaget ble utkjempet mellom amerikanske og australske styrker på den ene siden og japanske styrker på den andre siden.


== Naturkatastrofer ==


=== Leirras i San Francisco 2003 ===
I desember 2003 krevde et jordskred ca. 200 menneskeliv i kommunen San Francisco på øya Panaon.


=== Leirras in Saint Bernard 2006 ===
Et leirras den 17. februar 2006 rammet landsbyen barangay Guinsaugon i fjellene i kommunen Saint Bernard, og tok hundrevis av liv. Leirraset skyldes en kombinasjon av snauhogst, uvanlig kraftig nedbør og et lite jordskjelv.  Landsbyen hadde omkring 2.500 innbyggere før jordraset, men en del av dem hadde evakuert. Noen steder var leirlaget 10 meter tykt etter katastrofen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Southern Leyte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hovedserien (astronomi)

Hovedserien er et begrep i astronomien som betegner stjerner som fusjonerer hydrogen til helium. Ca. 90 % av alle kjente stjerner ligger på hovedserien, og dette er den mest stabile og lengste fasen i en stjernes livssyklus. Den tegnes gjerne inn som et diagonalt bånd i Hertzsprung-Russel-diagrammer.
Solen er en typisk hovedseriestjerne som har omtrent 4,5 milliarder år igjen på hovedserien. Jo større en stjerne er, jo kortere tid vil den tilbringe på hovedserien. En stor stjerne fusjonerer hydrogen til helium mye mer effektivt enn en liten stjerne, og bruker opp hydrogenet i kjernen på noen titalls millioner år. Mindre stjerner kan være på hovedserien i flere milliarder år, slik som Solen.
Stjerner med masse opptil ca. 6 solmasser ender opp som hvite dverger. Når kjernereaksjonene avtar og til slutt stopper, vil gravitasjonen presse stjernen mer og mer sammen.
Røde dverger har mellom 10 og 50 prosent av massen til Sola og er tilsvarende mindre i diameter. Problemet med å observere røde dverger er at de er så svake.
Anestesiologi

Anestesiologi er den medisinske spesialitet som beskjeftiger seg med områdene anestesi (bedøvelse), intensivmedisin, smertebehandling og akuttmedisin. En lege som driver med anestesiologi kan være anestesiolog (spesialist i anestesiologi) og kalles vanligvis anestesilege. Faget anestesiologi i Norge og Skandinavia skiller seg en del fra det som kalles anestesiologi i mange andre land, siden skandinaviske anestesiologer i tillegg til å være eksperter innen anestesi også er eksperter i avansert smertebehandling, intensivbehandling og akuttmedisin (sistnevnte er i andre land en egen spesialitet).


== Eksterne lenker ==
Godkjente spesialister i anestesiologi (Den norske lægeforening)
Anestesiologi ved NTNU
Anestesi.no – Tverrfaglig web-ressurs
Mål (enhet)

Mål er en gammel måleenhet av areal. Begrepet er synonymt med dekar, altså 1 000 kvadratmeter, eksempelvis 40 x 25 meter, eller ved et kvadratisk areal omkring 31,6 x 31,6 meter.


== Eldre definisjoner ==
I tidligere tider var et norsk mål lik ¼ tønneland eller 10 000 kvadratfot, tilsvarende ca. 984,34 m² (basert på en fot som var 31,375 cm lang, definert i lov av 1824). Foten har imidlertid variert i størrelse gjennom tidene, så et mål har variert tilsvarende. Målet ble videre inndelt i 100 roder.


== Moderne definisjon ==
Da meterkonvensjonen ble innført i Norge fortsatte mange å bruke mål som en størrelse som beskriver areal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Søk etter mål i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok  
Justervesenet
Konsul (diplomati)

En konsul er en stats stedlige representant i et fremmed land, og leder av et konsulat. De typiske konsulære oppgaver i moderne tid er å assistere og beskytte senderstatens borgere i mottakerstaten, mens de i liten grad representerer senderstatens myndigheter i forhold til mottakerstaten. Før 1900-tallet var skillet mellom diplomatiske og konsulære oppgaver mindre tydelig. Tradisjonelt har pleie av handelsforbindelser, kulturelt diplomati og representasjon ved sosiale tilstelninger vært typiske arbeidsfelt for konsuler. Konsuler kan både være yrkesdiplomater og tilknyttet en ambassade, gjerne i form av en egen konsulatavdeling (konsulæravdeling), eller et frittstående konsulat, eller de kan være honorære konsuler. Dette er ofte privatpersoner med annen jobb eller næringsvirksomhet, tradisjonelt ofte representanter for den lokale forretningseliten, som utfører konsuloppgavene gratis eller mot et beskjedent vederlag. Tradisjonelt bestod konsulatvesenet i stor grad av honorære generalkonsuler, konsuler og visekonsuler, men dette er ikke lenger like utbredt som det var tidligere. En konsuls ansvarsområde er ofte en by og dennes omgivelser eller en noe større region eller landsdel, men kan også være et helt land; tidligere var det vanlig for mange stater å ha konsuler i mange land der de ikke hadde egne sendemenn (ambassadører eller ministre). Tittelen generalkonsul brukes ofte for en konsul med ansvar for et helt land (for eksempel dersom senderstaten ikke har ambassade i det landet) og ellers for lederen for spesielt store og viktige konsulære stasjoner.
Tittelen konsul rangerer mellom generalkonsul og visekonsul. Tidligere ble betegnelsen konsularagent benyttet om en konsulær tjenestemann med rang under visekonsul.


== Eksterne lenker ==
Norges utenriksstasjoner
ToppVolley Norge

ToppVolley Norge er et prosjekt som går ut på å utvikle unge volleyballtalenter til å bli enda bedre - innendørs og i sandvolleyball. På skolen i Suldal får de utdanning ved Sauda videregående skole og trening i moderne anlegg og med internasjonale trenere.
ToppVolley Norge er et partnerskap mellom Rogaland fylkeskommune (ved Sauda videregående skole), Norges Volleyballforbund (NVBF), Suldal kommune og Statkraft. Sportslig er TVN base for NVBF sin juniorlandslagssatsing. Elevene kommer fra hele Norge. På Sand bor de på internat drevet av Rygjatun.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hugh Oldham

Hugh Oldham (født ca. 1452 i Crumpsell eller Oldham i Lancashire i England, død 25. juni 1519 i Exeter) var biskop av Exeter. 
Hugh var bror til abbed  William Oldham av Chester. Han ble utdannet i Oxford og i Cambridge, og dessuten hos jarlen av Derby, Thomas Stanley, sammen med James Stanley (senere biskop av Ely) og William Smith (senere biskop av Lincoln). Han ble personlig kapellan for jarlens hustru Margaret Beaufort, grevinnen av Richmond og mor til kong Henrik VII. Han mottok raskt en rekke benefisier, som dekan av Wimborne og erkediakon i Exeter. Han hadde også prebender i katedralene i London, Lincoln og York, og var rektor ved St. Mildred's på Bread Street i London. 
Den 27. november 1504 ble han utnevnt til biskop av Exeter. Fra 1510 til 1513 var han sammen med andre biskoper involvert i en rettsvist med William Warham over domstolvesenet, og gikk i det alt vesentligste av med seieren.I 1515 grunnla Oldham Manchester Grammar School.  Sammen med biskop Richard Fox grunnla han i 1516  Corpus Christi College i Oxford. Det var biskop Oldham, som hadde en forutanelse om hva fremtiden ville bringe med reformasjonen, som påvirket biskop Fox til å testamentere sitt gods til dette kollegiet, i stedet for til et munkekloster.Senere var biskop Oldham involvert i en jurisdiksjonsstrid mot abbeden av Tavistock. I løpet av prosessen ble Oldham ekskommunisert. Han døde før saken var avsluttet, og man måtte utsette begravelsen før man hadde innhentet absolusjon fra bannstraffen fra pavestolen.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Henry Beaufort (1374-1447)
Kardinal Thomas Bourchier (1404-1486) * bispeviet 1435
Erkebiskop John Morton (1420-1500) *1479
Biskop Richard Fox (1448-1528) *1487
Erkebiskop William Warham (ca 1450-1532) *1502
Biskop Hugh Oldham (1452-1519) *1505


== Referanser ==
Hansa bryggeri

Se også Hansa Borg Bryggerier
Hansa bryggeri er et bryggeri i Bergen  .
Det ble stiftet i 1891 da den unge Waldemar Stoud Platou (1868–1930) som var bryggermesterutdannet i Worms, kjøpte opp det lokale bryggeriet Det Sembske Bryggeri, og gav det sitt nye tysk-assosierte navn, oppkalt etter hanseatene som tidligere var virksomme i Bergen. Bryggeriet holdt opprinnelig til på Kalfaret ved foten av Fløyfjellet, men i løpet av 1980-tallet flyttet bedriften mesteparten av sin aktivitet til industriområdet Kokstad knappe to mil sør for Bergen sentrum. Senere opprettet de et mikrobryggeri i sine gamle lokaler, kalt «Waldemars Mikrobryggeri», og bryggerimuséet «Kalfaret Brygghus» som også har restaurant og festlokaler.
Hansa bryggeri ble slått sammen med Borg bryggeri i Sarpsborg og Christianssands Bryggeri i Kristiansand til Hansa Borg Bryggerier. Den 7. januar 2022 ble det kjent at de aksjene i Hansa Borg Bryggerier som var på norske hender, var blitt solgt til danske Royal Unibrew som fra før eide 25 % av aksjene. Royal Unibrew ble demed eneeier av Hansa Borg.Familien Egenæss i Sarpsborg hadde siden 1905 eid Borg Bryggerier. Gjennom selskapet Borg Invest, eier de 75 prosent av aksjene i Hansa Borg Bryggerier. Selskapet har produksjonsenheter i Bergen, Kristiansand, Olden og Sarpsborg. Hovedkontoret ligger i Bergen.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hansa bryggeri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bergen byleksikon på nett, om Hansa bryggeri
Iglesia Filipina Independiente

Iglesia Filipina Independiente (Den uavhengige kirken på Filippinene) er den største (i 2004) av de trossamfunn som er oppstått på Filippinene, og den finnes stort sett kun på Filippinene. 
Iglesia Filipina Independiente (IFI) ble grunnlagt i 1890 og organisert i 1902 av den katolske presten Gregorio Aglipay og nasjonalistlederen Isabelito de los Reyes. IFI fikk mange medlemmer i sine tidligere dager; mange katolske prester og kanskje så mye som 50 % av hele den katolske befolkning gikk over til den nye kirken. Men da filippinsk høyesterett i 1906 beordret IFI til å tilbakeføre alle de tidligere katolske eiendommene og kirker de hadde tatt i bruk til Den katolske kirke, førte folkets følelse av tilhørighet til sine sognekirker til at det store flertallet igjen sluttet seg til Den katolske kirke. IFI gikk inn i en nedgangstid preget av få og dårlig utdannede prester, i fattigdom, med tildels uegnet og utilstrekkelig bygningsmasse. Den utviklet etterhvert en troslære og en liturgi som var sterkt preget av unitarisme og rasjonalisme. 
Etter at kirkens to grunnleggere døde sent på 1930-tallet, ble det utarbeidet en ny trosbekjennelse (Declaration of Faith and Articles of Religion), og man kontaktet den anglikanske Philippine Episcopal Church for at deres biskoper skulle ordinere IFI-biskoper. Slike bispekonsekrasjoner fant da sted i 1948. Fra da ble PIC-prester utdannet ved episkopalianernes presteseminar, og i 1961 ble det opprettet full kommunion mellom de to kirkesamfunnene. 
IFI har opplevd en serie av skismaer (oppsplittelser), og en rekke av dem ble utløst av den kursveksel som kirkesamfunnet slo inn på i 1948. 
Kirkesamfunnet omfattet 18 % av den filippinske befolkning i 1918, men tapte stadig terreng til det var nede i 6 % i 1960. Senere har det opplevd en tallmessig vekst, og ifølge noen overslag kan det nå ha nærmere fem millioner medlemmer.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Kirkens hjemmesider Arkivert 14. oktober 2010 hos Wayback Machine.
Balfourerklæringen i 1917

Balfourerklæringen var et brev den britiske utenriksministeren Arthur Balfour skrev til den engelske sionistlederen Lord Rothschild i 1917.  I brevet støttet han sionistlederen Rothschild og sa at han var enig i at jødene burde få sitt eget nasjonalhjem.
Målet var «å opprette et nasjonalt hjem for jødene» slik at de kunne leve samlet og slapp å være avskilt. Det som ikke var spesifisert var hvor grensen skulle gå; om landet skulle være stort eller lite.  På den tiden bodde de fleste jøder spredd rundt omkring i verden, som f.eks. i Russland, USA, England og Frankrike.


== Se også ==
King-Crane-kommisjonen


== Eksterne lenker ==
«Et dokument som forandret verden», fra NRK, 25. februar 2013
The Guardian: The contested centenary of Britain's 'calamitous promise', 17. october 2017
Anton von Werner

Anton von Werner (født 9. mai 1843 i Frankfurt an der Oder, død 4. januar 1915 i Berlin) var en prøyssisk historiemaler.


== Liv og virke ==

Werner begynte sin karrière i året 1857 som lærling, før han 1860 begynte å studere ved Berlins Akademie der Künste. For å samle flere inntrykk reiste han i 1862 til akademiet i Karlsruhe for å fortsette utdannelsen der.
I 1870 eskalerte konflikten mellom Frankrike og Preussen, og Anton von Werner deltok som soldat i den tysk-franske krigen, 27 år gammel. Samme år møtte han første gang kronprins Friedrich Wilhelm. Da han kom tilbake fra felten i 1871 dro han tilbake til Berlin, hvor han bodde i Lützowstraße 31.
I 1874 flyttet han til en villa i Potsdamer Straße 113, og hadde da allerede en etablert posisjon som maler og var forholdsvis velstående. I 1875 ble han direktør for Königliche Hochschule der bildende Künste. Samme år åpnet han et nytt atelier i Karlsbad 21. Han ble generalkommissær for den tyske avdelingen på verdensutstillingen i 1895 og senere også formann for Berlins kunstnerforening.
Werners mest kjente verk er «Die Proklamation des Deutschen Kaiserreiches», hvor motivet er fra Speilsalen i Versailles, der det tyske keiserriket utropes til de tyske fyrstenes sabelhilsen. Slottet Versailles var hovedkvarter for de prøyssiske styrkene i Frankrike under den tysk-franske krig, og frem til Frankrike hadde betalt de pålagte krigsskadeserstatningene.
Hans æresgrav befinner seg på den gamle Zwölf-Apostel-Kirchhof i Berlin-Schöneberg.


== Viktige verk ==
1864 «Kinderkopf im Profil»
1867 «Kauernder Jüngling»
1872 «Allegorie auf die Entstehung der deutschen Einheit» (en forstudie til mosaikken til Siegessäule i Berlin)
1873 «Husar und älterer Offizier»
1877 «Die Proklamation des Deutschen Kaiserreiches»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anton von Werner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anton von Werner – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi, Deutsches Historisches Museum