jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ard Schenk

Adrianus «Ard» Schenk (født i Anna Paulowna 16. september 1944) er en nederlandsk tidligere skøyteløper.
I begynnelsen av 1970-årene dominerte Schenk internasjonal skøytesport fullstendig, og fikk tildelt Oscar Mathiesens Ærespris («Oscarstatuetten») tre år på rad. Høydepunktet kom i 1972, da han i tillegg til tre gull i OL i Sapporo også vant europamesterskapet og verdensmesterskapet. I løpet av karrieren satte han i alt 18 verdensrekorder. Han var den første som gikk under 15 minutter på 10 000 meter, og den første som gikk 1500 meter under 2 minutter.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==
1966 Europamester
1968 OL-sølv på 1500 meter
1970 Verdensmester og europamester
1971 Verdensmester
1972 Verdensmester, europamester, 3 OL-gull
		
		


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere
Liste over flaggbærere for Nederland under OL


== Litteratur ==
Schenk, Ard (1971). Ard Schenk - en fantastisk skøytekarriere: minner og notater fra fem års toppsport, i samarbeid med Fred Racké. Oslo: H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard).  [Originalens tittel: «Ard apart - Mijn groei naar de top» – Born N.V. Uitgeversmaatschappij, Amsterdam-Assen, 1971. Oversatt fra nederlandsk av E. Armand Terjesen. / Tilgang for norske IP-adresser / Digital utgave på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]
Bjørnsen, Knut (1932–2008) og Jorsett, Per (1920–2019) (1971). «Ard Schenk – Bare sprintrekorden mangler». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 175–179. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser / Digital utgave på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ard Schenk – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ard Schenk – Olympics.com 
(en) Ard Schenk – Olympic.org 
(en) Ard Schenk – Olympedia 
(en) Ard Schenk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ard Schenk – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Ard Schenk – Speedskatingbase.eu 
(en) Ard Schenk – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ard Schenk – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ard Schenk – TheSports.org 
(en) Ard Schenk på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Ard Schenk på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) «Ard Schenk». SkateResults.com. Arkivert fra originalen 6. mars 2009. Besøkt 10. juli 2016. 
(en) Ard Schenk på Internet Movie Database
Nidaros

For andre betydninger se Nidaros (andre betydninger)Nidaros er et historisk navn på byen Trondheim, samt navn på det katolske bispedømmet og erkebispedømmet før 1537, og det lutherske bispedømmet siden. Det var først og fremst helgenkongen St. Olavs skrin i Nidarosdomen som gav byen dens sentrale posisjon i Norge og Nord-Europa fram til reformasjonen i 1537.


== Nidaros ==
Ifølge Heimskringla ble Trondheim grunnlagt av Olav Tryggvason (antatt i 997):

Kong Olav for med hæren sin ut til Nidaros. Da lot han reise hus der på bredden av Nidelven og bestemte at det skulle være kjøpstad der. Han gav mennene tomter til å sette opp hus, og han lot bygge kongsgård opp fra Skipakrok.Beliggende ved munningen av elven Nid (Nidelva) var kjøpstaden kjent under navnet kaupangen i/ved Nidaros, som betyr byen ved oset av Nid (Nidelven).
Ved opprettelsen av Nidaros erkebispedømme i 1154 ble byens navn latinisert til Trundum (dat. flt. betydn. de åtte trøndelagsfylkene),  genitivsformen Nidaros Trundensis = Nidaros av Trønderfylkene i Vatikanet. Ved Eirik Ivarsson fra 1192 heter byen Nidaros både i Nidaros, Norge og i Roma. Nidaros-navnet på byen forsvant senere av flere grunner, først og fremst fordi erkebispesetet forsvant i 1537, men er kjent brukt helt frem til 1600-1700-tallet. 


== Trondheim ==
Trondheim(en) var opprinnelig navnet på de åtte trønderske fylkene, altså nåtidens Trøndelag. I senmiddelalderen ble Kaupangen i Trondheimen, altså handelsplassen i Trøndelag også bruk som bynavn og kortformen Trondheimen ble brukt parallelt med Nidaros. Under unionen med Danmark ble dette fordansket til Trondhjem og Trondhjems len for Trondheims len.


== Navnestrid ==

I perioden 1925–1930 ble flere bynavn fornorsket som ledd i den språklige nasjonalismen som var utbredt i Norge i første del av det 20. århundre (1925: Oslo, 1927: Halden, 1930: Stavern). Ved lov 14. juni 1929 ble det bestemt at byen Trondhjem fra 1. januar 1930 skulle ha Nidaros som offisielt navn. Det var tidligere, i 1928, avholdt en lokal avstemning om bynavnet: 17 163 stemte mot endring, og 1508 for. Befolkningen og bystyret, som ønsket å beholde Trondhjem som navn, følte seg overkjørt og protestene lot ikke vente på seg.
Etter en opprivende navnestrid ble saken tatt opp på ny i Stortinget. Dette endte med et kompromiss: ved lov 6. mars 1931 med virkning fra samme dag ble formen Trondheim innført, et «fornorsket» alternativ lansert av Ivar Lykke, lokal kjøpmann, statsminister 1926–28 og stortingsrepresentant 1915–35.


== Referanser ==
White spirit

White spirit, eller mineralterpentin, er en væske som er fargeløs og klar i utseende, og har en karakteristisk, stram lukt. Den er uløselig i vann, men er blandbar med mange andre organiske løsemidler.
White spirit er en blanding av hydrokarboner og blir benyttet som løsemiddel i maling, rengjøring av pensler, fjerning av asfalt, fett, stearin, skismøring osv.  White spirit er kanskje det organiske løsemidlet som brukes mest i dag.
White spirit er også kjent under navnene «nafta» (petroleum), «white spirit type 1», «white spirit type 2», «white spirit type 3», «mineralsk terpentin», «laknnafta», white-sprit eller «essence de petrole».


== Fakta om «White spirit type 1» ==
Flammepunkt ved 31 ℃
Kokepunkt ved 130 ℃
Består av en blanding av ulike hydrokarboner
Farlig for lever og lunger
Som andre fettløsere kan det gi varig skade på nervesystemet


== Se også ==
Nafta
Rødsprit

Rødsprit er 70-95% denaturert etylalkohol, etanol (C2H5OH). Rødspriten er tilsatt et denatureringsmiddel som gjør den ubrukelig til mat og drikke, samt ofte fargestoffet fuksin som gir en rødaktig farge. Rødsprit er et rense- og løsemiddel beregnet til teknisk bruk.


== Bruk og egenskaper ==
Rødsprit benyttes som avfettingsvæske for tre og metall før lakkering eller maling, og som antifrostmiddel i vannlåser og vannpumper. Den brukes også som løsemiddel for farge, beis, lakk og lim, og brukes som brennvæske i spritapparater som for eksempel stormkjøkken, Primus og Fondue-brenner.
Rødspriten fordamper hurtig og er raskt nedbrytbar. Alkoholen er svært brannfarlig, og har et flammepunkt på 13 ℃.
Rødsprit kalles vanligvis teknisk sprit på svensk og husholdningssprit på dansk.


== Se også ==
White spirit
Glyserol

Glyserol (også kjent som glycerin, propantriol eller propan-1,2,3-triol (IUPAC-nomenklatur)) er en hygroskopisk væske, det betyr at den absorberer vann fra lufta. Den har en sterk søt smak og er en fargeløs tyktflytende væske. Det brukes som løsningsmiddel i kosmetikkproduksjon, søtningsmidler, såper, sukkertøy, antifrys, antibiotika og i medisin. 
Glyserol er 0,6 ganger så søtt som sukker. Glyserol er blandbar med alkohol og vann, så den er egentlig en sukkeralkohol. Den er veldig effektiv på kaffe-, te- og vinflekker. Brukes også til tørking av blomster, og myking av gummilister og brukes ofte i røykvæske (blandet med vann). Når glyserol bindes sammen med tre fettsyrer dannes det fett (triglyserider), som blant annet finnes i vegetabilske og animalske oljer. Glyserol kan også lages syntetisk. Den er svært holdbar og gjærer ikke.
Denne væsken er ufarlig.


== Historie ==
Den er oppdaget av svensken Carl Wilhelm Scheele i 1779.
Han kalte det glycerol, etter det greske ordet glukos (γλυκός), som betyr søt.
I 1847 ble glyserol først brukt i industri, da Ascanio Sobrero lagde glyserolnitrat (nitroglyserin) med dette stoffet.


== Struktur ==
Den kjemiske formelen for glyserol er 
(CH2OH.CHOH.CH2OH) eller (C3H5(OH)3). Det vil si at Glyserol er en alkohol med 3 hydroksylgrupper, en såkalt treverdig alkohol. 

Smeltepunkt: 18,2 °C
Kokepunkt: 290°C
Liste over lands valuta

Liste over lands valuta.
Terpentin

Terpentin er en gjennomsiktig, tregtflytende og sterkt luktende væske som fås ved å destillere harpiks fra furutrær. Den består av terpener, da spesielt som bisykliske monoterpener.
Terpentin blir benyttet som et løsningsmiddel for oljemaling og lakk, og som råmateriale i kjemisk industri. Stoffet er også løsningsmiddel for voks i polisher, vannfast sement, rengjøringsmiddel, desinfeksjonsmiddel, gummi, tekstiler og mer.


== Historie ==
Ordet terpentin kommer fra Gresk terebinthine (via tysk og latin) og var navnet på treet som terpentinet opprinnelig kom fra ved destillasjon av harpiks.Terpentin har blitt anvendt medisinsk i uminnelige tider.
Tidlig på 1900-tallet ble terpentin brukt som lampeolje som en billig erstatning for hvalolje. Mest brukt utendørs på grunn av den sterke lukten.


== Produksjon ==

En av de tidligste kildene til terpentin var terpentintreet Pistacia terebinthus, et tre som vokser i middelhavsregionen.
Terpentin fås ved destillasjon av harpiks fra diverse furuarter: strandfuru (Pinus pinaster), aleppofuru (Pinus halepensis), sumpfuru (Pinus palustris), virakfuru (Pinus taeda), gullfuru (Pinus ponderosa) med flere.
Når man bruker furutrær i produksjon av kjemisk papirmasse med sulfatprosessen, får man terpentin som biprodukt. Dette blir ofte brent på bruket for energiproduksjon.


== Anvendelser ==
Det er to industrielle hovedanvendelser av terpentin: løsemiddel og kilde til råvarer for organisk syntese. Som løsemiddel har det blitt erstattet av billigere mineraloljebaserte løsemidler.

Terpentin har meget gode tørkeegenskaper og er derfor mye brukt til malings- og lakkeringsfortynner. I løpet av en tre timers malingsøkt har 80–90% av terpentinen fordampet. Den benyttes også til å fortynne andre produkter til rett viskositet og til å vaske malingsutstyr.
I parfymeindustrien har terpentin blitt anvend som utgangspunkt for syntese av diverse luktstoffer.
Pinener som kamfer, linalool, terpinol og geraniol blir vanligvis lagt fra terpentin.
Kolofonium fås som destillasjonsrest ved destillasjon av harpiks. Det består av en blanding di- og triterpener. Det anvendes til å smøre fiolinbuer og som råvare i kjemisk industri.
Terpentil anvendes også som lukttilsetting i rengjørings- og sanitærprodukter, da det har en «antiseptisk lukt».


=== Medisinsk eliksir ===
Terpentin har blitt anvendt blant annet til sårbehandling, behandling av lus, og som inhaleringsmiddel mot nese- og halsproblemer. Terpentin finnes fortsatt i diverse produkter som anvendes i naturmedisin.
Selv om innvortes bruk er uvanlig i dag, ble terpentin tidligere (smaksatt med søtstoffer) anvendt mot parasitter som f. eks. bendelorm og på grunn av sin antatt antiseptiske og vanndrivende egenskaper som en generell vidunderkur.


== Farer ==
Terpentin er et organisk løsemiddel og gir mange av de samme skader som andre løsemidler. Dampen kan irritere hud og øyne, skade lungene og åndedrettsystemet i tillegg til sentralnervesystemet. Det kan forårsake nyresvikt ved inntak. Terpentin er også ekstremt brannfarlig.


== Referanser ==
Knut Jørgen Røed Ødegaard

Knut Jørgen Røed Ødegaard (født 6. mai 1966 i Jevnaker) er en norsk astrofysiker og formidler av populærvitenskap. Han har tidligere operert som formidlingsansvarlig ved Institutt for teoretisk astrofysikk ved Universitetet i Oslo og har vært daglig leder for virksomheten ved Solobservatoriet på Harestua.Ødegaard har stått sentralt i planleggingen og gjennomføringen av en rekke astronomirelaterte arrangementer de senere årene, slik som arrangementene i forbindelse med Venuspassasjen i 2004 og solformørkelsen i 2003. Han hjalp også til med prosjektledelsen for Astrofestivalen i 2001. Ødegaard har vært en viktig medvirkende i barne- og ungdomsprogrammet Newton på NRK1. Med sitt engasjement og brede kunnskapsfelt har han vært med på å øke interessen for astronomi og realfag i Norge. Han virker også som forfatter og oversetter, og ledet en periode radioprogrammet Hurum og Ødegaard i Kanal 24 sammen med paleontologen Jørn Hurum. I 2004 mottok han prisen Årets kommunikator av Norsk kommunikasjonsforening  for sin omfattende innsats for formidling av vitenskap i massemediene. Fra 2003 – 2008 var han leder av Norsk Astronomisk Selskap.
Ødegaard har også hatt en gjesteopptreden i en sketsj som seg selv med komikergruppen Tre brødre som ikke er brødre i 2006 for NRK.
Ødegaard er gift med science fiction-forfatter og vitenskapsformidler Anne Mette Sannes. Sammen holder de foredrag, astroshow, skriver artikler, formidler astronomi i media og jobber aktivt med meteorittleting og krysspeiling av observerte meteorittfall. De ledet også utenlandssendingen under Venus-passasjen i Tromsø i 2012.
Han har uttalt at han tidlig interesserte seg for en rekke vitenskaper før han til slutt endte med å studere astronomi.  Ødegaard tror det eksisterer intelligent utenomjordisk liv, og at vi innen år 2025 sannsynligvis får kontakt.


== Bibliografi ==
Solsystemet (Damm forlag) 2005
På vei til Mars og Saturn (Mangschou) 2005
Bang! (Cappelen) 2006
Bang! (Aller Forlag) 2007


== Utgivelser sammen med Anne Mette Sannes ==
Terra Nova - tredje bok i science fiction-trilogien Ad Astra (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2015
Proxima Centauri - andre bok i science fiction-trilogien Ad Astra (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2013
Apollomannen - første bok i science fiction-trilogien Ad Astra (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2012
Vårt magiske univers - DVD og Blu-ray (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2011
Himmelbegivenheter i Norge – DVD (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2010
Himmelbegivenheter i Norge – Hefte (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2010
Universet – DVD (Sannes & Ødegaards Univers AS) 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Formidlingsnettsted til Anne Mette Sannes og Knut Jørgen Røed Ødegaard
Formidlingsnettsted til Anne Mette Sannes og Knut Jørgen Røed Ødegaard om stjernereiser og liv i rommet
Knivskjelodden

Knivskjelodden (71° 11’ 08” N) er en halvøy like vestnordvest for Nordkapplatået på Magerøya i Nordkapp kommune. Odden er Norges nordligste fastlandspunkt når man regner med alle tilhørende skjær og øyer, og ligger 1 452 meter lenger nord enn Nordkapplatået (71° 10’ 21” N).
Det går en merket tursti fra Nordkappveien (E69, 7 km sør for Nordkapplatået) til Knivskjelodden. Turen tar omtrent 2,5 time.


== Se også ==
Oversikt over norske geografiske ytterpunkter


== Eksterne lenker ==
Dropp dyre Nordkapp – nyt Nordishavet gratis (Aftenposten)
Rettssikkerhet

Rettssikkerhet er en karakteristikk som særlig brukes om garanterte begrensninger for statens maktutøvelse overfor sine egne borgere. Rettssikkerhet innebærer blant annet at den offentlige makt blir utøvd med hjemmel i lov og at det finnes konstitusjonelle garantier som setter grenser for statens maktbruk. Et viktig moment er at ingen kan fengsles uten lovlig grunn og at inngripende lover ikke skal gis tilbakevirkende kraft.
Det er også en side ved rettssikkerheten at det skal være mulig å få prøvd saken sin for en domstol, og anke til en overordnet domstol eller, i forvaltningssak, til et overordnet organ.De såkalte habeas corpus-bestemmelsene er avgjørende for rettssikkerheten. Disse bestemmelsenes formål er å sikre borgerne mot vilkårlig fengsling. De fastsetter at den som fengsles mistenkt for straffbare forhold, har rett til å kreve saken vurdert av en domstol, som innen kort tid må avgjøre om den fengslede skal løslates eller ikke. Dette prinsippet er innarbeidet i de fleste europeiske lands lovgivning.
I folkeretten er bestemmelser som skal vareta rettssikkerheten nedfelt i Den europeiske menneskerettskonvensjon av 1950, og i FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter av 1966. Bestemmelser i den nasjonale lovgivning er gjerne basert på, eller søkt brakt i overensstemmelse med, bestemmelsene i disse og andre menneskerettskonvensjoner.


== Se også ==
Legalitetsprinsippet
In dubio pro reo
Borgerfriheter
Rettsstat
Liberalt demokrati


== Referanser ==
Døden i Venedig

Artikkelen er om ei bok fra 1912, men se gjerne Døden i Venedig (film) fra 1971

Døden i Venedig (originaltittel på tysk Der Tod in Venedig) er en kortroman på omkring 130 sider av den tyske forfatteren Thomas Mann, første gang publisert i 1912. Den handler om en aldrende mann og en yngre gutt på ferie i Venezia (Venedig). Et sentralt tema er konflikten mellom det dionysiske og det apollinske, mellom lidenskap og selvbeherskelse, og til slutt mellom liv og død. 


== Handling ==
Den aldrende Gustav von Aschenbach, som er klar over at han har bare kort tid igjen å leve, reiser til Venezia, der han blir bergtatt av den androgyne skjønnheten til en ung polsk gutt kalt Tadzio. En koleraepidemi har nettopp brutt ut, og Aschenbach planlegger å forlate byen igjen, men blir værende på grunn av Tadzio, selv om han aldri får muligheten til å snakke med ham. Til slutt dør Gustav på Lidostranden.


== Bakgrunn ==
Mann var inspirert av flere kilder. Han ønsket å skrive et verk om «lidenskap som forvirring og fornedrelse» etter å ha blitt fascinert av den sanne historien om Goethes kjærlighet til 18-åringen Ulrike von Levetzow, som fikk Goethe til å skrive sin Marienbad-elegi. Komponisten Gustav Mahler hadde gjort et stort personlig inntrykk på Mann da de møttes, og Mahlers død i Wien i mai 1911 opptok Mann sterkt. Mann hadde besøkt Venezia flere ganger, bl.a. sommeren 1911. Der ble han fascinert av en ung polsk gutt. Hans kone Katharina Mann uttalte senere (i en bok fra 1974):

Alle detaljene i historien, fra mannen på kirkegården, er hentet fra virkeligheten ... I spisestuen, den aller første dagen, så vi den polske familien, som så akkurat slik ut som min mann beskrev dem: jentene var kledd heller stivt og grundig, og den veldig sjarmerende, vakre gutten på rundt 13 var iført en matrosdress med åpen krage og veldig vakre blonder. Han fanget min manns oppmerksomhet umiddelbart. Denne gutten var enormt attraktiv, og mannen min fulgte alltid med på ham med hans kamerater på stranden. Han fulgte ham ikke rundt gjennom hele Venezia – det gjorde han ikke – men gutten fascinerte ham, og han tenkte ofte på ham … jeg husker fortsatt at min onkel, geheimeråd Friedberg, en berømt professor i kirkerett i Leipzig, var rasende: «For en historie! Og en gift mann med familie!»Beskrivelsene av Aschenbachs ytre bygget Mann på Gustav Mahler.


== Filmatisering ==

Verket ble filmet av Luchino Visconti i 1971, med Dirk Bogarde som Gustav von Aschenbach og Björn Andresen som Tadzio, og filmen har fått kultstatus. Dialogen i filmen er sparsom og musikken er stort sett begrenset til adagiettoen i Gustav Mahlers 5. symfoni. Benjamin Britten skrev en opera til en libretto av Myfanwy Piper som hadde première i 1973. I filmen er Gustav von Aschenbach komponist, i boken er han forfatter.


== Referanser ==
Knut Holmann

Knut Holmann (født 31. juli 1968 i Oslo) er en norsk tidligere padler, og Norges mestvinnende utøver i sommer-OL etter krigen. Han representerte Oslo Kajakklubb.
Knut Holmann var i den absolutte verdenstoppen gjennom 1990-årene, med VM-gull på K1 1000 meter i både 1990, 1991, 1993 og 1995. Etter VM-gullet i København i 1993 ble han tildelt Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje sammen med skihopperen Espen Bredesen, samt Fearnleys olympiske ærespris. Han satte kronen på verket i OL 2000 i Sydney med gull i K1 på både 500 og 1000 meter. Av Tom A. Schanke er Holmann beskrevet som «Norges største sommer-olympier».Holmann er samboer med TV 2-programlederen Vår Staude.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i enerkajakk
Norgesmesterskapet i toerkajakk
Norgesmesterskapet i firerkajakk
Liste over norske idrettspersoner på sokkel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Holmann – Olympedia 
(en) Knut Holmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Trine Hattestad

Elsa Katrine «Trine» Hattestad (tidligere Solberg; født 18. april 1966 i Lørenskog) er en norsk tidligere spydkaster som tok OL-gull i 2000. Hun kastet for klubbene Ski IL og Minerva. Hun var også en dyktig håndballspiller for Oppegård IL.
Hun mottok Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris i 1993. I 2000 ble hun tildelt Aftenpostens gullmedalje, Fearnleys olympiske ærespris og Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn» etter å ha vunnet gull i OL i Sydney. 
Hun var frem til 2017 gift med den tidligere fotballtreneren for Kolbotn fotball, Anders Hattestad.Hun kom på andreplass i andre sesong av TV-programmet Mesternes Mester.


== Meritter ==
Personlig rekord og verdensrekord (ny spydtype): 69,48 m (2000)
Olympiske sommerleker: Olympisk mester i 2000, bronse i 1996, nummer fem i 1984, nummer fem i 1992 og 18.-plass i 1988
VM i friidrett: Verdensmester i 1993 og 1997, bronse i 1999, femteplass i 1991 og deltok også i 1987
EM i friidrett: Europamester i 1994
NM i friidrett: 14 norske mesterskap i spyd for senior mellom 1983 og 2000. Hun har fått kongepokalen fem ganger. Kun Grete Waitz har flere med sju, Hanne Haugland har også fem.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== 1989: Feilaktig positiv prøve ==
I august 1989 testet Hattestad (da Solberg) positivt på dopingmiddelet Nandrolon etter en feilaktig analyse ved et nederlandsk laboratorium i Utrecht. Både A- og B-prøven kom ut positive. B-prøven ble analysert uten tilstedeværelse av norske representanter, noe Norges Friidrettsforbund ble kritisert for i ettertid. Hattestad var utestengt fra internasjonale konkurranser under saksbehandlingen, men på grunn av uklarheter i denne saksbehandlingen var hun på et tidspunkt ikke anmeldt av Norges Idrettsforbund. I januar 1990 ble hun frikjent, mye på grunn av innsatsen til professor Nils Normann ved laboratoriet ved Aker sykehus. Saken endte med et forlik på 30 000 kroner til Hattestad, mens laboratoriet i Utrecht ble fratatt alle internasjonale akkrediteringer for å analysere dopingprøver.


== Kreft ==
I januar 2019 fortalte Hattestad i et intervju med Dagbladet at hun i 2017 hadde blitt diagnostisert med brystkreft. Svulsten ble oppdaget under en rutinemessig mammografikontroll. Som en del av behandlingen fikk hun fjernet det ene brystet og gjennomgikk fire cellegiftkurer.


== Se også ==
Norske rekorder i friidrett
Mestvinnende utøvere i NM i friidrett


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirkebøen, Stein Erik (1986). «Trine Solberg : En vanlig jente med en uvanlig kastarm (sidene 65–70)». Idrettsjenter : veien til topps. Oslo: Universitetsforlaget. s. 144 sider. ISBN 8200357570.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Hattestad på Internet Movie Database 
(de) Trine Hattestad – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Trine Hattestad – Olympics.com 
(en) Trine Hattestad – Olympic.org 
(en) Trine Hattestad – Olympedia 
(en) Trine Hattestad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Trine Hattestad – World Athletics 
(en) Trine Hattestad – Track and Field Statistics