jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mercedes-Benz Arena

Mercedes-Benz Arena er et stadion i Stuttgart i Tyskland. 
Det nye Mercedes-museet ligger på nabotomten til anlegget. Stadionet ble bygget i 1933 etter et design av den tyske arkitekten Paul Bonatz. Det er hjemmebanen til VfB Stuttgart, som spiller i Bundesliga. Stadionet ble også brukt i en rekke kamper under VM i fotball 2006, blant annet bronsefinalen. 
Stadionets publikumskapasitet er 60 469 ved ligakamper og 54 906 ved kamper i europeiske turneringer eller landskamper.


== Navn ==
Adolf-Hitler-Kampfbahn (1933-1945)
Century Stadion (1945-1949)
Neckarstadion (1949-1993)
Gottlieb-Daimler-Stadion (1993-2008)
Mercedes-Benz Arena (2008-)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mercedes-Benz Arena (Stuttgart) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mercedes-Benz Arena (Stuttgart) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
ExtraLives

ExtraLives AB er en svensk videospillutvikler basert i Storbritannia (tidligere i Stockholm), som blant annet har utviklet de nettleserbaserte spillene Hattrick (1997) og Popomundo (2003).
Selskapet ble grunnlagt i september 2000, men grunnleggerne Björn Holmér, Johan Gustafson og Daniel Abrahamsson samarbeidet allerede fra 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Julius Middelthun

Julius Olavus Middelthun (født 3. juli 1820 i Kongsberg, død 5. mai 1886 i Kristiania) var en norsk billedhugger. Han regnes som Norges fremste skulptør før Gustav Vigeland. Hans produksjon var relativt beskjeden da han var svært selvkritisk. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Julius Middelthuns far var stempelskjærer ved Den Kongelige Mynt på Kongsberg. Med unntak av de første barneårene som han beskrev som svært lykkelige, hadde Julius Olavus Middelthun en vanskelig oppvekst og ungdomstid. Som barn opplevde han at begge foreldrene døde med kort mellomrom. Han mistet dessuten kontakten med søsknene da alle ble satt bort til ulike fosterhjem.
Etter konfirmasjonen forlot han Kongsberg og dro først til Christiania. En uventet arv fra sin fosterfars søster sikret ham i de påfølgende årene imidlertid en viss økonomisk frihet.


=== Kunstner ===
Fra 1840-1851 oppholdt han seg i København for å lære billedhuggerfaget, fulgt av ni år i Roma der han laget erkeengelen som idag står i Trefoldighetskirken. Han utferdiget også statue av Anton Martin Schweigaard, plassert foran Universitetsbygningen i Kristiania (1883), samt byste av samme i Schweigaardsparken i Kragerø.  
Fra 1869 ble hans helse svekket, og han fungerte fra da og frem til sin død, som lærer ved Tegneskolen i Kristiania.
Av hans elever kan nevnes Erik Werenskiold (1883), Anders Svor, Jo Visdal (1883–87), Louis Moe og Theodor Kittelsen (1874), samt Edvard Munch (1881) og Thorolf Holmboe.


== Utvalgte offentlige arbeider ==
Amor mater duer (terrakotta), 1847, NG
Johan Sebastian Welhaven, byste (gips), 1861, UBO
Henrik Wergeland, byste (gips), 1861, UBO
Henrik Wergeland, byste (marmor, hugd av B. Bergslien under Middelthuns tilsyn), 1862–63, Det norske Studentersamfund, Oslo
Engel som bærer muslingskall, statue (marmor), 1865–66, Trefoldighetskirken, Oslo
Jacob Aall, byste (marmor), 1871, NG
Anton Martin Schweigaard, byste (marmor), 1874, UiO
Halfdan Kjerulf, byste (bronse), 1874, Halfdan Kjerulfs plass, Oslo
Anton Martin Schweigaard, bronse (helfigur), 1883, Universitetsplassen, Oslo
Jørgen Moe, byste (marmor), fullført av C. L. Jacobsen 1887, på Moes grav, Vestre Aker kirkegård, Oslo
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Henning Gran, Billedhuggeren Julius Middelthun og hans samtid. En studie i norsk sen-klassisistisk skulptur, Aschehoug (1946).


== Eksterne lenker ==
(en) Julius Middelthun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hattrick

Hattrick er et online fotballmanagerspill, produsert av ExtraLives AB i Sverige. Spillet ble lansert i 1997, da med et knippe svenske brukere. I januar 2007 var det godt over 900 000 aktive brukere i 108 land, drøyt 15 000 av disse i Norge. Man kan velge mellom 36 språk, deriblant norsk. Spillet er gratis med unntak av enkelte tilleggspakker som for eksempel gir ekstratjenester og statistikker for å hjelpe spilleren. Disse gir ikke fordeler i selve spillet.
Hver spiller får utdelt et lag i sitt hjemland. Hvert land har et seriesystem med pyramidestruktur, og det er åtte lag i hver serie. Det spilles dobbel serie med én seriekamp pr uke. Det er opp til hver manager å trene spillerne, drive spillerkjøp og -salg på det internasjonale overgangsmarkedet, investere i ungdomssatsing, ansette stab, bygge ut stadion, samt sette opp lag og strategi for alle serie-, cup- og treningskamper.
Hvert land har dessuten et landslag og et U20-landslag. Landslagenes managere velges blant alle landets spillere på demokratisk vis. Det har blitt arrangert sju verdensmesterskap mellom disse landslagene. Sverige har vunnet seks ganger og Norge har to seiere.
Hver sesong arrangeres Hattrick Masters. Dette er en cup på tvers av nasjonene, hvor vinneren av den nasjonale eliteserien og cupen i hvert land møtes til dyst. Denne varer over 6 uker, med totalt 12 runder. Beste norske prestasjon i Hattrick Masters er Mishima Zaibatsus seier i november 2012.
6. juni 2005 ble Hattrick Allstars en realitet. Klubben som oppstod på internett via MSN og et diskusjonsforum i spillet Hattrick. Få dager senere skulle spillerne spille sin første kamp for klubben, samtidig møtte de hverandre for første gang. Laget med en gjeng virtuelle managere har senere vært på innslag i NRK og flere lokalradioer. De startet i bedriftsserien i Fredrikstad men skal debutere i norsk 7.divisjon våren 2007.
Norge har vært svært gode de siste årene.


== Eksterne lenker ==
(en) Hattrick hos MobyGames 
Hattrick Wiki
Vett og uvett

Vett og uvett. Stubber fra Troms og Nordland er en bok av Einar Kristoffer Aas (1901–1981) og Peter W. Zapffe (1899–1990). Den gjengir 49 humoristiske fortellinger som overlærer Ole Heide Aas (1863–1941) nedtegnet og erindret fra sin oppvekst i Øyhelle og Raftsundet og fra sine bygdebesøk i Trondenes, der han virket.  
Arbeidet med å samle historiene, startet i 1924, da sønnen Einar K. Aas og Peter W. Zapffe studerte ved Universitetet i Oslo og den pensjonerte faren var bosatt i Tønsberg. Utover de opprinnelige fortellingene har også Zapffe laget egne fortellinger fra egen fantasi, som da utgjør bokens andre del. Illustrasjonene var graveringer av Kaare Espolin Johnson (1907–1994) og representerte dennes første bestillingsverk.  Følgende viktige utgaver kan nevnes.

Vett og uvett, med illustrasjoner av Kaare Espolin Johnson (1942), sjette opplag (1995)
Vett og Uvett – klassikeren i norsk humor, praktutgave (1992)
Vett og uvett, Nils Johnson leser 16 av fortellingene, utgitt som CD av Lydbokforlaget (1999).Boken har oppnådd en enorm popularitet og er gitt ut i en rekke opplag. Filologen Nils M. Knutsen har betegnet boken som en av de viktigste bidragsytere til forståelsen av nord-norsk kultur, på linje med Petter Dass' Nordlands Trompet. Boken kalles også «nordnorsk humor-bibel».


== Eksempel ==
Brev fra Yttersia
Herr Skollærer Aas!
Under Uveiret på Yttersia avvigte Søndag havde famelien paa Snauholmen søgt Tilflugt i kjælderhullet formedelst Vindens hæftige anløb, der truede med at velte Huset. Enest han gammel-Jentoft havde sitt forblivende paa Loftet, hvor han Huserede i sin alderdom. Di havde da knægaaet han for at faa han ned. Som nu Stormen øgede paa og en vindskie flæktes av paa væstersia, opsendtes nye Begjæringer gjennem kjælderlemmen og Lofthullet, hvor han saaes i sin haardnakkedthed. "Jæntoft, kom ne, han tær huset." Men gammel-Jentoft svarede kuns dette: "Frykter ikke, men vogt eder selv og eders børn." Siden kom der en Rokksalving som rysket bislaget av Syllen. Da skreik dæm som et yderste: "Kom ne Jæntoft, hør nu, no tær han huset." Men den gamle var ligesom beget i sengbænken. "Ka dokker bær dokker før? Hajll kjæften dokkers, I Lidet Troende. Æ vijll sove." Litt senere kom en storm-eling som tok sengbænken ud gjennom troet, medens han selv skufledes ned gjennem Lofthullet i lag med Mønsaasen, stykker av loddpipen og en halv baatomn med varme i. "Der kjæm han," ropte ho Indianna. Men gammel-Jentoft plukkede Murpuss ut av øinene og sagde som med sig selv: "Ja saa bætterde tok han huset".
Ærbødigst, Ingart Haldorsen Kjeila


== Eksterne lenker ==
Einar K. Aas og Peter Wessel Zapffe (1957). Vett og uvett: stubber fra Troms og Nordland. Trondheim. 
Vett og Uvett i NRKs fylkesleksikon for Nordland, med Einar K. Aas i arkivopptak.
Et lite pekk tesies, litt om språket i Vett og Uvett, av førsteamanuensis Nils M. Knutsen, Universitetet i Tromsø.
Vannfarge

Vannfarge kan bety både vannløselig maling og farge på vannet eller sjøen.


== Vannløselig maling ==

Vannfarge eller vannfarger betegner vanligvis en maleteknikken der en bruker vannløselig farge farge for å lage bilder. Fargepulveret eller pigmentet finnes i et vannløselig bindemiddel, ofte basert på gummi arabicum.

Akvarell er en vannfargeteknikk der malinga er gjennomsiktig, ikke dekkende. Pigment uten hvitt fargestoff.
Gouache er vannløselig maling med hvitt fyllstoff som gjør malinga tett og dekkende.
Freskomaleri blir utført med vannfarge på våt murvegg.Vannfarger fins i praktisk talt alle fargenyanser og både som våt maling (på tube), som blekk (flytende) og som blokker (tørre biter) eller i fargeblyanter.
Sepia er en mørkebrun vannfarge som utvinnes av blekksprutblekk. 
Både i kunsten og industrien blir vannfarger ofte betraktet som en motsetning til olje- og akrylbasert maling.


== Farge på vannet ==
Vannfarge kan også bety «fargen på vannet» ute i naturen. Det er særlig mengden og typen av mikroalger som bestemmer sjøens  gjennomskinnelighet og farge. 
Lite alger gir blått hav. Når algetettheten blir høy nok, kan sjøen bli både hvit, grønn, brun og rød etter hvilke alger som blomstrer opp.


== Se også ==
Akvarell
Gouache
Freskomaleri
Blekk
The Fast and the Furious (filmserie)

The Fast and the Furious, også kjent som Fast & Furious er en amerikansk bilfilmserie skapt av Gary Scott Thompson og produsert av Universal Pictures. Per. 17. februar 2022 består serien av 9 filmer utgitt i henholdsvis 2001, 2003, 2006, 2009, 2011, 2013, 2015, 2017 og 2021. Den første filmen, The Fast and the Furious, ble utgitt i 2001, og den niende filmen, F9, ble utgitt i 2021. Den tiende filmen Fast X er planlagt å bli utgitt i 2023, og en ellevte film i 2024. I tillegg til de 9 The Fast and the Furious-filmene består The Fast and the Furious-universet også av en spin-off-film (Hobbs & Shaw), 4 norske åndelige oppfølgerfilmer (reboot-filmer) (Børning-filmene), 2 kortfilmer (The Turbo Charged Prelude for 2 Fast 2 Furious og Los Bandoleros) og en TV-serie (Fast & Furious Spy Racers).
Den taiwansk-amerikanske regissøren Justin Lin har regissert de aller fleste av The Fast and the Furious-filmene da han har stått for regien av både den tredje filmen, den fjerde filmen, den femte filmen, den sjette filmen og den niende filmen.


== The Fast and the Furious-filmene ==
Per. 17. februar 2022 er The Fast and the Furious-serien en ennealogi da den består av 9 filmer, men blir utvida til en dekalogi i 2023 når den tiende filmen Fast X blir utgitt, og ytterligere utvida til en undekalogi i 2024 når den ellevte filmen blir utgitt.


== Andre filmer og serier ==


=== Spin-off-filmer ===


==== Hobbs og Shaw-filmene ====
En separat film som ble utgitt i 2019 fokuserer på karakterene Luke Hobbs og Deckard Shaw. En oppfølger til denne filmen er også planlagt.


==== Andre spin-off-filmer ====
En film med en kvinnelig hovedrolle er planlagt. Den vil bli skrevet av Nicole Perlman, Lindsey Beer og Geneva Robertson-Dworet, og produsert av Vin Diesel, Michael Fottrell og Chris Morgan.


=== Åndelige oppfølgere ===


==== Børning-filmene ====

SF Norge har produsert åndelige oppfølgere til The Fast and the Furious-serien. Denne norske The Fast and the Furious-rebooten bestående av 3 filmer foregår hovedsakelig i Norge med norsk språk og norske karakterer. Hovedpersonen er en mann med navn Roy Gundersen og spilles av Anders Baasmo Christiansen. I tillegg til actionsjangeren inneholder Børning-filmene også komedie, også er de barnevennlige.


=== Kortfilmer ===
The Fast and the Furious-universet består per. 17. februar 2022 av 2 kortfilmer.


=== TV-serie ===
En TV-serie med navn Fast & Furious Spy Racers hadde premiere på Netflix i 2019. Det ble utgitt 3 sesonger, og siste episode ble vist i 2021. TV-serien ble produsert av Tim Hedrick, Bret Haaland, Vin Diesel, Neal H. Moritz og Chris Morgan.


== Se også ==
Børning (filmserie)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Fast & Furious – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åsetesrett

Åsetesrett er den rett som den nærmest ættede person til eieren i rett nedadstigende linje (barn, barnebarn) har til å overta en gård på landet på spesielt gunstige vilkår.
Åsetesretten er befestet i Grunnloven § 107: «Odels- og Aasædesretten maa ikke ophæves.»
Åsetesretten skal bevirke at etterkommende generasjonener skal kunne overta gårdsbruk til en pris som gjør det mulig å drive gården regningssvarende. Mens en odelstakst på en eiendom mere skal gjenspeile omsetningsverdien på eiendommen ved fritt salg, skal en åsetestakst ta hensyn til at eiendommen skal drives regningssvarende og utelukkende som et gårdsbruk.
Reglene om åsetesrett finnes i lov om odelsretten og åsetesretten av 28. juni 1974, kapitel XII [1]
En oppheving av åsetesretten krever ifølge Grunnloven 2/3 flertall i Stortinget for å bli vedtatt.


== Se også ==
Primogenitur


== Eksterne lenker ==
Lov om odels- og åsetesrett.
Nils Johnson

Nils Johnson (født 19. juni 1956 i Tønsberg) er en norsk skuespiller og teatersjef som for det meste har operert i teaterverdenen.
Johnson ble utdannet ved Statens Teaterhøgskole fra 1977 til 1980 og har vært engasjert ved Nordland Teater (1980–81), Trøndelag Teater (1989–01) og Hålogaland Teater fra 1982-89, og igjen som teatersjef fra januar 2001 til desember 2008 (ansatt på åremål) [1] Arkivert 6. mars 2008 hos Wayback Machine.. Han etterfølges av Iren Reppen. På Hålogaland hadde han blant annet roller som Jean i Strindbergs Frøken Julie (1987), samt hovedrollen i Athol Fugards Øya i 1985 (filmatisert for Fjernsynsteatret i 1986), og i Richard Nelson i Ti bud for forfattere (1987). Han både regisserte og spilte i barneforestillingen Kykelikasse (1987–88). På Trøndelag teater  har han blant annet vært å se i Jim Cartwrights sosialistiske Gata og Brynjar Aas Tørst.
Hans første og hittil eneste filmrolle var i Orions belte i 1985.
Johnson har også vært oppleser for flere utgivelser på Lydbokforlaget, inkludert Vett og uvett, samt bøker av Knut Hamsun.
Han er bror til skuespiller Guri Johnson.


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Johnson på Internet Movie Database
Max-Morlock-Stadion

Grundig Stadion er hjemmebane for fotballklubben 1. FC Nürnberg. Stadionet ligger 5 kilometer sørøst for byen Nürnberg. Stadionet ble også brukt i en rekke kamper under VM i fotball 2006.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frankenstadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lasswell-formularet

Harold Lasswell kom i 1948 med sin berømte huskeregel for kommunikasjon, som egentlig er en muntlig fremstilling av den enkleste prosessorienterte kommunikasjonsmodellen vi har: «Hvem sier hva gjennom hvilken kanal/medium til hvem med hvilken virkning (effekt)» («who says what in which channel to whom with which effect»). 
Når Laswell lanserer sin huskeregel, er det egentlig som til en anti-tese til matematikeren Claude Elwood Shannons ide om avsender, medium og mottaker. Dette er en også en kjent modell som ble offentliggjort først høsten 1947. 
Modellen blir ofte fremstilt slik:

Teorien får stor oppmerksomhet innen kommunikasjonsteoretiske fag, særlig fordi en realfaglig modell ble anvendt og adaptert av humaniora. 
Og det er her Laswell kommer inn og flytter fokuset fra de mer tekniske aspektene ved kommunikasjon til de mer sosiale og psykologiske sidene. «Hvem sier hva gjennom hvilken kanal/medium til hvem med hvilken virkning (effekt)».
Hiiumaa

Hiiumaa, eller Dagö, (estisk: Hiiumaa; svensk og eldre tysk: Dagö; eldre dansk og norsk: Dagø) er Estlands nest største øy. Øya ligger i Østersjøen, nord for øya Saaremaa. Hiiumaa har et areal på 989 km² og ca. 9 000 innbyggere. Administrasjonssentrum på øya er Kärdla.
Sammen med øya Kassari og noen mindre øyer utgjør Hiiumaa både Hiiumaa kommune og Hiiu fylke (Hiiumaa eller Hiiu maakond).


== Historie ==
Arkeologiske funn viser at det har bodd mennesker på Hiiumaa minst siden det 4. århundre f.Kr. Øya Dageida er først nevnt i skrevne dokumenter i 1228, på en tid da øya sammen med resten av Estland var besatt av tyske korsfarere. I 1254 ble øya delt mellom bispedømmet Øsel-Wiek og den liviske delen av den teutonske orden.
I 1557 kom Dagø under dansk kontroll, og mellom 1563 og 1710 tilhørte øya Sverige. Mellom 1710 og første verdenskrig var Estland en del av det russiske imperiet. Under første verdenskrig var Hiiumaa okkupert av Tyskland. Etter krigen ble øya del av det uavhengige Estland. Øya ble annektert av Sovjetunionen i 1940, og okkupert av Tyskland igjen i 1941. Fra 1944 var øya og resten av Estland en del av Sovjetunionen fram til Estland ble selvstendig igjen 20. august 1991, etter at Sovjetunionen brøt sammen.


=== Svensk befolkning ===
Hiiumaa var lenge et viktig sentrum for den svenske befolkningen i Estland. På slutten av 1700-tallet bodde det ca. 2000 svensker på Hiiumaa. I 1781 ble omtrent halvparten av svenskene på øya deportert til Ukraina. De få som overlevde den lange vandringen fra Moskva til Ukraina grunnla Gammalsvenskby (i dag Zmijevka). De gjenværende svenskene på Hiiumaa bodde hovedsakelig i Kärdla-området, hvor det fremdeles finnes enkelte som regner seg som svensker. De fleste svenskene på Hiiumaa ble imidlertid assimilert inn i den estisktalende majoritetsbefolkningen, eller de flyttet til øya Vormsi etter at godset Hohenholm ble oppløst på 1800-tallet. Fremdeles er imidlertid de estiske dialektene på Hiiumaa påvirket av svensk i større grad enn de estiske dialektene på fastlandet.


== Geografi ==
Hiiumaa er den skogrikeste regionen i Estland. Ca 60 % av øya er dekket av skog. Det meste av skogen er furu og gran, men det er også en del einer-kratt på øya.
Hiiumaa er ei nokså flat øy, med høyeste punkt Tornimägi på 68 moh.


== Kommunikasjoner ==
Det er fergeforbindelse mellom Heltermaa øst på Hiiumaa og Rohuküla på fastlandet. Ferga tar ca. 90 minutter. Det er også fergeforbindelse mellom Sõru på Hiiumaa og Triigi på Saaremaa. Den ferga tar ca. 60 minutter.
Det finnes ca. 1000 km vei på Hiiumaa, hvorav ca. 35 % har fast dekke.
Ved Kärdla finnes en flyplass med flyforbindelse til Tallinn.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hiiumaa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hiiumaa (engelsk og estisk)
b7.ee om Hiiumaa (engelsk)
Julie

Julie er et jentenavn som stammer fra den romerske slekten Julius der kvinnene i alle grener av familien ble kalt Julia. Familiens mest kjente person var Gaius Julius Cæsar.


== Etymologi ==
Julie er en norsk, dansk, fransk og senere engelsk form av Julia, som er en feminin form av Julius. Navnet stammer fra den romerske slekten Julius der kvinnene i alle grener av familien ble kalt Julia. Familiens mest kjente person var Gaius Julius Cæsar.


== Utbredelse ==
Navnet har vært vanlig i engelsk-talende land fra 1700-tallet. Julie er kjent brukt i Norge fra 1700-tallet. Det var nokså vanlig på siste halvdel av 1800-tallet og har vært spesielt populært som navn på norske jentebarn siden 1990-tallet.

Julie var et populært navn i England fra 1950-årene til 1970-årene.

I USA var Julie et populært navn i 1960- og 1970-årene.

Julie har norsk navnedag 12. april. Navnet har også fransk navnedag 8. april og tsjekkisk navnedag 10. desember.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Julie og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Julie Andrews (1935–), engelsk skuespiller
Julie Ege (1943–2008), norsk modell og skuespiller
Julie Bergan (1994–), norsk sanger og låtskriver


=== Oppdiktede personer ===
Julie Capulet i skuespillet Romeo og Julie av William Shakespeare
Frøken Julie i romanen av samme navn av August Strindberg
Julie Anker-Hansen i Hotel Cæsar


== Annen bruk av navnet ==
Džuli, Jugoslavias bidrag i Eurovision Song Contest 1983


== Oversettelser ==
Tsjekkisk: Jenny
Nederlandsk: Jewel
Esperanto: Jorgia
Finsk: Lisa
Fransk: Juliè
Tysk: Jennur
Italiensk: Giulia
Latin: Julia
Norsk: Julie
Portugisisk: Julía
Spansk: Julia
Svensk: Jorna, Jillie, Jennifer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Julie
(en) Think Baby Names: Julie
Nils M. Knutsen

Nils Magne Knutsen (født 12. februar 1943 i Kvæfjord) er en norsk litteraturforsker. Han er professor emeritus i nordisk litteratur ved Universitetet i Tromsø. Han har særlig markert seg som formidler av skjønnlitteratur av nordnorske forfattere og som spesialist på Knut Hamsuns forfatterskap.
Knutsen tok hovedfag i nordisk ved Universitetet i Oslo i 1973 med en hovedoppgave om nordnorsk samfunn slik det var skildret i Hamsuns 'Benoni og Rosa  Han ble i 1974 stipendiat i nordisk litteratur, i 1977 førsteamanuensis, og i 2012 professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Tromsø. 
Knutsen var med på å starte Hamsundagene på Hamarøy i 1982, og var styreleder i Hamsun-Selskapet (1988–2000). Han har skrevet flere bøker om nordnorsk kultur- og litteraturhistorie.
Knutsen ble i 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for formidling av nordnorsk litteratur og kulturhistorie.»


== Utgivelser ==
Nils M. Knutsen (1975). Makt – avmakt. En analyse av Knut Hamsuns Benoni og Rosa. Aschehoug. 
Nils M. Knutsen (1988). Nessekongene - de store handelsdynastiene i Nord-Norge. Gyldendal. 
Nils M. Knutsen (1991). Fra Ottar til Oluf.  Artikler om nord-norsk litteratur. Cassiopeia forlag. 
Nils M. Knutsen, red. (1993). Mørkets og kuldens rike. Tekster i tusen år om Nord-Norge og nordlendingene. Cassiopeia forlag. 
Nils M. Knutsen (1996). Nordens Paris. Vandringer i Tromsøs muntre liv og historie. Angelica forlag. 
Nils M. Knutsen og Per Posti (2002). La Recherche - En ekspedisjon mot nord. Angelica forlag. 
Nils M. Knutsen (2006). Knut Hamsun og Nordland - Den lange veien hjem. Angelica forlag. 
Nils M. Knutsen (2014). Liten støttebok for søringer i Nord-Norge. Angelica forlag.


== Utmerkelser ==
Petter Dass-medaljen (1995)
Kristian Ottosen-prisen (1995)
Tromsø kommunes kulturpris (2002)
Undervisningsprisen ved Universitetet i Tromsø
Ottar-prisen for formidling
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Nils M. Knutsen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Nils M. Knutsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Supergrass

Supergrass ble startet i Oxford, England i 1993 av Gaz Coombes, Danny Goffey og Mickey Quinn. Musikksjangeren er en blanding av britpop, post-grunge og inspirasjon fra band som The White Stripes og The Beatles.
Supergrass første singel het «Caught by the Fuzz» og ble gitt ut i 1994 under plateselskapet Backbeat. I mai, året etter ble singelen «Mansize Rooster» gitt ut. Samme år, samme måned ble debutalbumet I Should Coco gitt ut. Bandet fikk gode kritikker for albumet, og populariteten deres vokste blant annet på kjempehiten «Alright». Senere har de gitt ut 6 studioalbum, pluss et samlealbum. Det nyeste albumet til Supergrass, som kom i 2008, fikk navnet Diamond Hoo Ha og kom med singelen «Diamond Hoo Ha Man» som ble satt stor pris på. Etter dette har også singlene «Bad Blood» og «Rebel In You» blitt sluppet ut.


== Diskografi ==
I Should Coco (1995)
In It for the Money (1997)
Supergrass (1999)
Life on Other Planets (2003)
Supergrass Is 10 (2004)
Road To Rouen (2005)
Diamond Hoo Ha (2008)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Supergrass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Supergrass på Apple Music 
(en) Supergrass på Discogs 
(en) Supergrass på MusicBrainz 
(en) Supergrass på Spotify 
(en) Supergrass på Songkick 
(en) Supergrass på Last.fm 
(en) Supergrass på AllMusic