jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amecameca de Juárez

Amecameca de Juárez er en by i delstaten México i Mexico. Den er administrasjonssentrum for Amecameca kommune. Byen hadde 31 687 innbyggere i 2010. Den ligger 2480 meter over havet.Landskapet er spektakulært siden landsbyen har vulkanene Popocatépetl og Iztaccíhuatl som naboer. Dette stedet er et populært startpunkt for ekspedisjoner opp i fjellene.


== Referanser ==
Amecameca

Amecameca er en kommune i sone III av delstaten México i Mexico. Administrativt sentrum og største by er Amecameca de Juárez. Kommunen befinner seg sørøst i delstaten. Den dekker et område på 181,72 km², og hadde en befolkning på 48 421 i 2010.Kommunen er kjent for sin natur og sine fjell, spesielt Sierra Nevada-fjellkjeden, og det er kort avstand til vulkanene Popocatépetl og Iztaccíhuatl.


== Klima ==
Det er regntid mellom mai og oktober. Gjennomsnittstemperaturen (gjennom hele året) er på 14,1 °C. Den kaldeste måneden er januar, med en gjennomsnittstemperatur på 2,4 °C. April er den varmeste måneden, med en gjennomsnittstemperatur på 24 °C.
http://amecameca.gob.mx/
Det faller 935,6 millimeter nedbør i løpet av et gjennomsnittsår. Juli er den måneden med mest nedbør, hvor det gjennomsnittlig faller 341 millimeter. Februar er den tørreste, med rundt 6,2 millimeter nedbør i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Municipality of Amecameca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amecameca – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om Amecameca kommune Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine. (spansk)
Sebra

Sebra er egentlig et paraplynavn for tre nålevende arter i hestefamilien. Disse relativt store pattedyra er kjent for sin stripete pels. Tidligere ble artene gjerne beskrevet i en rekke underarter, men ny kunnskap om disse dyra har endret på dette. I dag er det derfor bare bergsebra som beskrives i to distinkte underarter.

Fjellsebra (Equus zebra), også kalt bergsebra
Grevysebra (Equus grevyi) utbredt i det sørøstre Etiopia, Kenya og Somalia
Steppesebra (Equus quagga, tidligere Equus burchelli) er utbredt i sørøstlige Afrika fra Etiopia til Sør-Afrika.


== Eksterne lenker ==
Hanne Aga

Hanne Aga (1947–2019) var en norsk lyriker, bosatt i Tromsø.  Hennes lyrikk er karakterisert som modernisme og romantikk, og  finnes i egne litterære utgivelser og antologier såvel som i filmatisk og konsertmessige fremføringer. Hun var medlem i Nordnorsk Forfatterlag, Den norske Forfatterforening (1984) og dennes litterære råd (1991, 1993).


== Utgivelser og verker ==
Skjering med lys, dikt, Samlaget, 1981
Forsvar håpet, dikt, Samlaget, 1983
Hard klar rose, roman, Samlaget, 1985
Bror sorg, poesiroman, Samlaget, 1986
Presis overalt, dikt, Samlaget, 1988
Steinrosetoner, musikk, poesi og dans med Rikskonsertene, 1988-89
Stein/Roser, poesifilm for NRK, 1990
Utan bevis, tekster, Aschehoug, 1991
Friheten kommer, poesikonsert av Folkeakademiet og Forfattersentrum, medprodusent sammen med Malvin Skulbru, 1992 og 1994
Gå i skuggen, vent på vinden, dikt, Aschehoug, 1993
Kraftas, dikt, Aschehoug, 1994
Tid for bruer, poesikonsert til Festspillene i Nord-Norge, 1998
Eit anna lys, eit anna vatn, lyrikk til forestillingen, turne i Finnmark og Nord-Russland, 2000
Solis, Samlaget, 2000
Eit rom å falle inn i, dikt, Solum Forlag, 2005
Som om ein ny dag skal komme, dikt, Forlaget Oktober, 2008
Snart er møtet over, dikt, Margbok, 2014


== Utmerkelser ==
Statens arbeidsstipend 1987-1990
Blixprisen 1990
Statens garantiinntekt 1991-


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside – Hanne Aga
Presentasjon av Hanne Aga i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Forfatterpresentasjon – Forlaget Oktober
Hanne Aga i NRK Forfatter
Vigdis Hjorth

Vigdis Hjorth (født 19. juli 1959 i Oslo) er en norsk forfatter.
Hjorth er cand.mag. i idéhistorie, statsvitenskap og litteraturvitenskap, og har studert litteraturhistorie. Hun har jobbet i NRK Barneradioen, og var redaktør for Barnetimeboka i 1989 og 1991.
I 2017 ble Vigdis Hjorth nominert til Nordisk råds litteraturpris for sin roman Arv og miljø, utgitt i 2016.Vigdis Hjorth har tre barn og er bosatt på Nesøya i Asker. Hun har tidligere vært bosatt i København, Bergen, Sveits og Frankrike. 


== Bibliografi ==
Pelle-Ragnar i den gule gården – barnebok 1983
Jørgen + Anne er sant – barnebok 1984
Råtne Rikard – barnebok 1985
Gjennom skogen – roman 1986
Drama med Hilde – roman 1987
På hjørnet – om kvelden – barnebok 1987
Med hånden på hjertet – roman 1989
Et dikt til mormor – roman 1990
Tungekysset og Drømmen – ungdomsnoveller 1990
Fransk åpning – roman 1992
Død sheriff – roman 1995
Ubehaget i kulturen – roman (m/Arild Linneberg) 1995
Hysj – roman 1996
Takk, ganske bra – roman 1998
En erotisk forfatters bekjennelser – artikler 1999
Den første gangen – ungdomsbok 1999
Hva er det med mor? – roman 2000
Om bare – roman 2001
17.15 til Tønsberg - roman 2004
Fordeler og ulemper ved å være til – roman 2005
Mor betaler! 2006
Hjulskift – roman 2007
Tredje person entall – roman 2008
Snakk til meg – roman 2010
Tredve dager i Sandefjord – roman 2011
Leve posthornet!  – roman 2012
Et norsk hus  – roman 2014 ISBN 978-82-02-45180-6
Arv og miljø –  roman 2016 ISBN 9788202512736
Lærerinnens sang - roman 2018 ISBN 9788202600785
Henrik Falk - roman 2019 ISBN 9788249520435
Er mor død - roman 2020 ISBN 9788202671822Om Vigdis HjorthKaja Schjerven Mollerin: Vigdis, del for del – samtalebok med Vigdis Hjorth 2017Vigdis Hjorths verker er oversatt til dansk, islandsk, russisk, svensk, tysk, ukrainsk samt estisk. 


=== Filmatisering ===
Jørgen + Anne = sant 2011


== Priser og utmerkelser ==
1983 Kulturdepartementets debutantpris for Pelle-Ragnar i den gule gården
1984 Kritikerprisen for beste barnebok, for Jørgen + Anne er sant
1989 Cappelenprisen
2010 Gyldendalprisen
2012 Neshornet, Klassekampens kulturpris
2012 Kritikerprisen for Leve posthornet! og 2016 for Arv og miljø
2014 Amalie Skram-prisen
2015 Aschehougprisen
2016 Bokhandlerprisen
2018 Doblougprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Vigdis Hjorth – sitater

(no) Publikasjoner av Vigdis Hjorth i BIBSYS
Presentasjon av Vigdis Hjorth i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Vigdis Hjorth
(en) Vigdis Hjorth på Internet Movie Database Forfattermøte med Vigdis Hjorth – lydopptak ved Bergen Offentlige Bibliotek 9. november 2019
Vigdis Hjorth om Bertholt Brecht – lydopptak ved Bergen Offentlige Bibliotek 9. november 2019
Gunvor Stornes

Gunvor Stornes (født 5. mai 1924 i Korgen, død 28. april 2013 i Hemnesberget) var en norsk forfatter og lyriker, bosatt på Hemnesberget. Hun var representert i en rekke antologier. I 1972 var hun med på etableringen av Nordnorsk Forfatterlag.  Stornes var med i Norsk Forfatterforening og Helgeland litteraturlag. 
Stornes døde den 28. april 2013 i en alder av 88 år.


== Utgivelser ==
Bryte demningar, dikt 1975
Kari Svingen, barnebok, 1975
I ljos og skugge, dikt, 1976
Kari får ei venninne, barnebok, 1976
Kari, stor jente, barnebok, 1977
Tre pjuskete bekkeblomar, dikt, Rune forlag, 1977
Er du lukkeleg, Martin?, barnebok, 1979
Kopplammet og andre barnesoger, barnebok, 1980
Kari og minne-eska, barnebok, 1982
Anne og Laila på fisketur, barnebok, ill. av Aashild Havåg.  Norsk Barneblads forlag, 1983


== Utmerkelser ==
Blixprisen, 1991
Statens stipend for eldre fortjente kunstnere, 2004


== Referanser ==
Ænima

Ænima er det andre studioalbumet fra det amerikanske progmetal-bandet Tool. Det ble først utgitt i 1996 under CD-format, og senere i 2019 publisert via digitale medier. Albumet ble skrevet av bandet selv, og ble mikset av plateprodusent David Bottrill.Sangen «Ænema» handler om verdens undergang (armageddon), og om «hølet» Los Angeles.


== Sporliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ænima på Apple Music 
(en) Ænima på Discogs 
(en) Ænima på MusicBrainz 
(en) Ænima på Spotify 
(en) Ænima på AllMusic
Sydvaranger

Dette begrepet har flere betydninger, se Sør-Varanger kommune.Sydvaranger AS, og historiske A/S Sydvaranger (etablert i Kirkenes i 1906), Finnmark, er et norsk gruveselskap med det formål å utnytte store forekomster av jernmalm (magnetitt) i Varanger; eksport siden 1910. 


== Historie ==
Bergmester Tellef Dahll fikk sammen med professor Theodor Kjerulf i oppgave å utarbeide et geologisk kart over Nordnorge av Stortinget i 1865. De hadde tidligere utarbeidet et tilsvarende kart for resten av Norge. Tellef Dahll reiste til Finnmark  og Pasvik, sommeren 1866, sammen med handelsmann H. P. Figenschou fra Kirkenes, hvor han ved Kobbervik fant jernmalm. Denne var derimot i så små konsentrasjoner at det ikke var mulig å nyttiggjøre funnene. Etterspørselen etter jernmalm økte veldig på slutten av 1800-tallet, noe som gjorde at funnet i Pasvik ble vurdert på nytt.


== Drift og eierskap ==

Jernmalmen ble brutt i Bjørnevatn, og ble transportert med selskapets private jernbane til Kirkenes hvor malmen ble finmalt og gjort om til pellets. Leveransene gikk blant anna til Tyskland med båt. 
Hovedeieren, Staten, vedtok nedleggingsplan i 1985, og kuttet statsstøtten i 1996. Bidjovagge Gruber og Rana Gruber på Storforshei, Nordland, var datterselskap. Selskapet ble etter nedleggelsen omgjort til industripark og delvis eid av Sør-Varanger kommune og Varanger Kraft.


== Ny drift ==
I 2006 ble alle aksjene i Sydvaranger kjøpt av Tschudi Shipping Company (TSC), som eies og drives av Felix Tschudi. Seinhøsten 2007 ble selskapet Northern Iron børsnotert i Australia, hvor det norske selskapet Sydvaranger Gruve AS fikk inn over 140 millioner australske dollar, og gruva i Bjørnevatn kom i drift igjen i 2009. De Australske eierne investerte betydelige summer i etterkant av børsnoteringen på separasjonsanlegget i Kirkenes.
Selskapet Sydvaranger Gruve AS gikk konkurs 18. november 2015 på grunn av vedvarende lave malmpriser. I april 2016 ble konkursboet kjøpt av Tschudi-gruppen, og høsten samme år ble det satt igang testproduksjon basert på tidligere skutt malm. I 2017 utarbeidet Sydvaranger nye geologiske blokkmodeller og gruveplaner, som ble brukt til å sende inn søknad om driftskonsesjon i desember 2017. I 2018 fikk Tschudi inn en partner i gjenåpningsprosessen, Orion Mine Finance, som er et av de største gruvefondene i verden. I 2019 fikk Sydvaranger driftskonsesjon fra Nærings- og Fiskeridepartementet, og oppstart av fullskala drift forventes i 2020.


== Museum ==
Sydvaranger var hjørnesteinsbedriften i Kirkenes og for øvrig Norges største gruveselskap. Dagbruddet i Bjørnevatn er Nord-Europas nest største dagbrudd, etter Aitik ved Gällivare, i Sverige.Mye historisk materiale er samlet i Sør-Varanger museum.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fasting, Kåre (2004). Aktieselskabet Sydvaranger 1906-1956 : trekk fra Sydvarangers historie. Oslo: A/S Sydvaranger. s. 107. 


== Eksterne lenker ==
Bilder fra gruva
Sør-Varanger museum
A/S Sydvaranger
Sydvaranger Gruve A/S
TSC
Scott Thoe

Scott Thoe (født 5. august 1947) er en amerikansk kunstner som er virksom i Norge. Han er representert ved nasjonalgalleriene i Warszawa og Gdańsk. I Norge er han mest kjent for sine offentlige utsmykninger på bygninger. Per 2015 driver han Galleri 2 i Stamsund sammen med sin kone, tekstilkunstneren Vebjørg Hagene Thoe.


== Liv og virke ==
Han er født i Minnesota, og tok utdannelse i litteratur ved universitetene i Washington og Harvard (M.A., Ph.D.) før han fullførte sin kunstutdannelse ved kunsthøyskolen i Kiel i Tyskland og kunstakademiet i Kraków i Polen. Han reiste til Norge på 1960-tallet av blant annet politiske grunner, men også for å få inspirasjon fra Nordens natur. Han gjorde seg straks kjent med lokalbefolkningen og etablerte seg omsider som lokalkunstner i fiskebygden Stamsund.
Etter hvert har han utviklet seg han til å bli en av Nord-Norges mest kjente kunstnernavn, hans utsmykking av Ballstad Slipphall i 1992 som ble verdens største veggmaleri bidro og til dette. Mest kjent er han for prosjektet «Tank for Peace», eller «Fredsbrua» som den kalles på norsk. Prosjektet går ut på å lage en bru med et femsifret antall stridsvogner, slik at man skal slippe å ruste dem ned, noe som vil føre til store miljøskader.Dette prosjektet førte til at han fikk besøke Dumaen i Moskva og komme i møter med Mikhail Gorbatsjov. I samme forbindelse forsøkte han å få i stand en kongress i Lofoten med Norges toppledere og Mikhail Gorbatsjov. Prosjektet er ikke ennå realisert, men er fortsatt i full gang. Hvert år sender han kalendre både til tidligere president i Sovjetunionen Mikhail Gorbatsjov og tidligere visepresident i USA, Walter Mondale.
Scott Thoe er den mannen som har tenkt dei galnaste tankane som nokon gong er blitt tenkt i Nord-Norge, er det blitt sagt, mellom andre av meg. Og større ros kan vel ikkje gjevast til ein person i ein landsdel der folket er kjent for sine galskapar og stolt av det.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Galleri2
Scott Thoes nettsted
George Fox

George Fox (født juli 1624, død 13. januar 1691) var en engelsk predikant og grunnlegger av Kvekerne, Vennenes samfunn.


== Referanser ==
Einar Niemi

Einar Niemi (født 16. september 1943 i Nord-Varanger) er en norsk historiker.


== Liv og virke ==
Niemi er oppvokst i Vadsø men utdannet cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1972.  Så var han lektor ved Vadsø gymnas 1972–75, så var han amanuensis i historie ved Universitetet i Tromsø 1975–77, så fylkeskonservator i Finnmark 1977–89 og så professor i Tromsø fra  1989, dette sted som etter hvert ble til Institutt for arkeologi, historie religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet. I 2004 ble han æresdoktor ved Universitetet i Umeå.
Han har forsket på  migrasjons-historie, minoritets- og etnisitet-historie og regionalisme rundt Nordkalotten; se også pomorhandel.  Fra høsten 1997 til 2002 var han hovedredaktør for forskningstidsskriftet Historisk tidsskrift og for Samlagets bokserie Utsyn.  Han har gitt oppmerksomhet til hvordan begrepet «Nord-Norge» oppsto i emigrantmiljøer i USA på 1880-tallet. 


== Utgivelser ==
Et utdrag av hans publisering:

2003 Norsk innvandrerhistorie, andre bind.
1992 Pomor: Nord-Norge og Nord-Russland gjennom tusen år  ISBN 82-05-20616-3
1983 Vadsøs historie
1981 Den finske fare. Sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860-1940, med Knut Einar Eriksen
1976 Trekk fra Nord-Norges historie, hovedforfatter


== Utmerkelser ==
Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlem av Kungliga Skytteanska Samfundet i Umeå
Brageprisen 2003, for Norsk innvandringshistorie
Gad Rausings pris, for framstående forskergjerning, Det Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien
Sverre Steen-prisen, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Niemi på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Einar Niemi i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Einar Niemi i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Gliding Bird

Gliding Bird er debutalbumet til Emmylou Harris, utgitt i 1970 på plateselskapet Jubilee Records som spesialiserte seg på roots. Hun var da albumet ble utgitt gift med Tom Slocum, som er kreditert for tittellåten.


== Sporliste ==
«I'll Be Your Baby Tonight» (Bob Dylan) – 2:45
«Fugue for the Ox» (Emmylou Harris) – 2:23
«I Saw the Light» (Hank Williams) – 2:40
«Clocks» (Emmylou Harris) – 3:00
«Black Gypsy» (Emmylou Harris) – 5:50
«Gliding Bird» (Tom Slocum) – 2:50
«Everybody's Talkin'» (Fred Neil) – 2:03
«Bobbie's Gone» (Emmylou Harris) – 4:05
«I'll Never Fall in Love Again» (Burt Bacharach/Hal David) – 2:22
«Waltz of the Magic Man» (Emmylou Harris) – 4:15


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gliding Bird på Discogs 
(en) Gliding Bird på MusicBrainz 
(en) Gliding Bird på AllMusic
Bjørn Gabrielsen

Bjørn Vidar Gabrielsen (født 22. august 1967) er en norsk forfatter, næringslivsjournalist og litteraturkritiker.  
Han har vært redaktør i filmtidsskriftet Z, og har blant annet skrevet for Morgenbladet og gratisavisen Natt&Dag. Han har også vært ansatt som litteraturkritikker i Dagens Næringsliv og overtok fra 2006 avisens tradisjonsrike spalte «På nattbordet», etter Per Bang. Han er i tillegg fast spaltist i Vårt Land.Gabrielsen debuterte som forfatter i 2001 med reiseskildringen Lutefisk på prærien, og har skrevet åtte bøker.
Gabrielsen vokste opp i Venezuela og Tsjekkoslovakia og er fra 2019 bosatt i København. 


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Bjørn Gabrielsen i BIBSYS2001 Lutefisk på prærien (Gyldendal)
2002 Vinterkrigen. Nordmenns fåfengte kamp mot den kalde årstid (Gyldendal)
2004 Elevator: Fretex i 100 år (med Bjarne Riiser Gundersen og Guri Dahl) (Forlaget Press)
2004 Marka. På tur i Norges mest berømte skog (red., illustrert av  Jørn H. Moen) (Kagge)
2005 Hent ballen! Slik får du en lykkelig hund (med Kristin Meitz Bru, illustrert av  Jørn H. Moen) (Kagge)
2005 Hundekjørernes Alaska (med Per Elvestuen) (Forlaget Press)
2006 Veien ut (Kagge)
2013 Jeg skal bare ut i boden en tur (Kagge)
2020 Skjermslaver (Kagge)


== Referanser ==


== Utmerkelser ==
Årets litteraturkritiker 2003 (Norsk kritikerlag)
Kari Bøge

Kari Bøge (født 19. august 1950 i Stockholm) er en norsk maler, tegneserieskaper og forfatter bosatt i Hyggen i Buskerud. 
Hun har dansk mor og norsk far. Som barn bodde hun i en lang periode i Roma. Som ung jente begynte hun som journalist for en lokalavis i Norge. Hun begynte også, da hun hadde fullført grunnskolen, som maler.
Kari Bøge debuterte som forfatter i 1970 med romanen Asmorelda, på samme tid som hun ble tatt opp som maler i Unge Kunstneres Samfund. I etterkant har hun skrevet ni voksenbøker og fire ungdomsbøker, i tillegg til at hun har illustrert sju bøker (fem av dem er skrevet av Einar Økland).
Hun er gift med forfatteren Arild Stubhaug.


== Bibliografi ==
Hang det et lodd på tidshjulet, festet til mai måned? Resten av året gikk tiden så trått, som om det skjøv et lodd foran seg.  I april var hjulet i balanse, ville helst ikke videre.  Vippet tilbake til vinter og sveipet inn i sommer.  Men så kom mai, og loddet begynte å dra, det ble vanskelig å rekke over alt.  Og før en visste ordet av det, var det sommer. Det gjaldt bare å henge på.

Asmorelda, 1971
Viviann, hvit, 1974
Lyset er så hvitt om sommeren, 1976
Som regn om natten, 1976
Til avtalt tid (i samarbeid med Arild Stubhaug), 1979
Dikt om portar og rom (med Arild Stubhaug), 1979
Viviann og Lin, 1980
Irrganger, 1984
I trylleskogen, 1986
Speilet fanger, 1986
Morgenfugl og natteravn, 1986
Svanesang, 1988
Søster, Viviann, 1988
Hver sin lyst, 1989
Ryggen fri, 1992
Stjerneskudd, 1995
Familiekrets, 1998
For alt jeg vet, 2000
Og hva så, 2001
Lins bok, 2002
Komponisten 2008
Til og fra fest, 2010
Etter festen, roman, Aschehoug, 2011
Slutt, ungdomsbok, Aschehoug, 2012
Viviann, fri, roman, Aschehoug, 2017


== Priser og utmerkelser ==
1974 – Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for illustrasjoner i Det blir alvor (forfatter Einar Økland).
1975 – Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for illustrasjoner i Slik er det (forfatter Einar Økland).
1975 – Kultur- og kirkedepartementets pris for beste tegneserie for Sotus.
1986 – Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur for Speilet fanger.
1988 – Mads Wiel Nygaards legat
1992 – Sonja Hagemanns barne- og ungdomsbokpris for Ryggen fri


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Kari Bøge i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Øystein Rottem. (no) Kari Bøge i Norsk biografisk leksikon
Kari Bøge hos Aschehoug
Kari Bøge hos Kristiansand folkebibliotek
Gad Rausings pris

Gad Rausings Pris för framstående humanistisk forskargärning er en årlig utmerkelse gitt til viktige nordiske bidragsytere til humanistisk-samfunnsfaglig vitenskap.  
Prisen forvaltes fra en stor donasjon i 2002, fra Birgit och Gad Rausings stiftelse for Humanistisk Forskning, og bestemmes av det svenske Kungl. Vitterhetsakademien.

2020 Pirjo Markkola, Tammerfors universitet
2019 Lena Liepe, Linnéuniversitetet
2018 Mogens Trolle Larsen, København
2017 Sten Ebbesen, København
2016 Erik A. Nielsen, København «for original forskning om bruk av bilder og bildespråk i skandinavisk diktning på 1600- og 1700-tallet».
2015 Sverre Bagge, Bergen, historie
2014 Minna Skafte Jensen, København, klassisk filologi
2013 Jan Terje Faarlund
2012 Kirsten Blinkenberg Hastrup
2011 Åke Daun
2010 Vésteinn Ólason, Reykjavik, litteratur
2009 Eva Österberg
2008 Simo Knuuttila innen fagfeltene mentalhistorie og filosofisk psykologi
2007 Mogens Herman Hansen København for forskning på antikkens athenske demokrati
2006 Heikki Räisänen, Helsingfors, religionshistorie
2005 Jørgen Jensen, København, dansk historie
2004 Ulf Telemand, Lunds universitet, svensk lingvistikk.
2003 Einar Niemi, Universitetet i TromsøPrisen deles ut av Kong Karl Gustav i Rikssalen på det svenske slott i Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gad Rausings pris för framstående humanistisk forskargärning. Vitterhetsakademien.
Pieces of the Sky

Pieces of the Sky er et album av Emmylou Harris, utgitt i 1975 som det første på et stort plateselskap etter debuten Gliding Bird fem år tidligere på Jubilee Records. Pieces of the Sky inneholder mange coverlåter, blant dem singelen «If I Could Only Win Your Love» som kom på topp 5 i USA. «Too Far Gone» nådde 13.-plass på Billboards «Top Country Songs».Albumet oppnådde 7.-plass på Billboards liste for country-plater og 45.-plass på «The Billboard 200».


== Sporliste ==
«Bluebird Wine» (Rodney Crowell) – 3:18
«Too Far Gone» (Billy Sherill) – 4:05
«If I Could Only Win Your Love» (Charlie Louvin/Ira Louvin) – 2:36
«Boulder to Birmingham» (Emmylou Harris/Bill Danoff) – 3:33
«Before Believing» (Danny Flowers) – 4:44
«Bottle Let Me Down» (Merle Haggard) – 3:16
«Sleepless Nights» (Boudleaux Bryant/Felice Bryant) – 3:25
«Coat of Many Colors» (Dolly Parton) – 3:42
«For No One» (John Lennon/Paul McCartney) – 3:40
«Queen of the Silver Dollar» (Shel Silverstein) – 5:14


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pieces of the Sky på Discogs 
(en) Pieces of the Sky på MusicBrainz 
(en) Pieces of the Sky på AllMusic
Demiurg

Demiurg var ifølge Platons verk Timaios verdensskaperen. Begrepet ble senere brukt av nyplatonske og gnostiske tenkere. I gnostisk filosofi er demiurgen en ond herre som hersker over de lavere makter.
Elite Hotel

Elite Hotel er et album av Emmylou Harris. Det var hennes andre album i 1975 og hennes tredje totalt. Etter suksessen med Pieces of the Sky tidligere på året ble denne utgivelsen enn mer suksessrik. Hun nådde helt til topp med albumet på the Billboard Music Charts. To av sporene på albumet, «Together Again» og «Sweet Dreams» toppet også countrysingellisten og «One of These Days» nådde som best en 3.-plass på samme liste. Hennes versjon av The Beatles-låten «Here, There and Everywhere» kom på en 63.-plass på poplisten.


== Sporliste ==
«Amarillo» (Emmylou Harris/Rodney Crowell) – 3:05
«Together Again» (Buck Owens) – 3:56
«Feelin' Single, Seein' Double» (Wayne Kemp) – 2:34
«Sin City» (Gram Parsons/Chris Hillman) – 3:57
«One of These Days» (Earl Montgomery) – 3:03
«Till I Gain Control Again» (Rodney Crowell) – 5:40
«Here, There, and Everywhere» (John Lennon/Paul McCartney) – 3:59
«Ooh Las Vegas» (Gram Parsons/Rik Grech) – 3:47
«Sweet Dreams» (Don Gibson) – 4:03
«Jambalaya (on the Bayou)» (Hank Williams) – 3:05
«Satan's Jeweled Crown» (Edgar L. Eden)


== Kilder ==

(en) Elite Hotel på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Elite Hotel på Discogs 
(en) Elite Hotel på MusicBrainz 
(en) Elite Hotel på AllMusic