jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mariahilf

Mariahilf er det sjette av de 23 distrikter i Østerrikes hovedstad Wien. Det ligger nær Wiens sentrum og ble etablert som et distrikt i 1850. Mariahilf er tett befolket storbyområde med mange boliger. Per 2014 bodde det 30 613 innbyggere fordelt på 1,48 km².


== Plassering ==

Mariahilf ligger sørvest for Wiens sentrale Innere Stadt. Mot nord ligger Mariahilfer Straße, Wiens viktigste handlegate, som utgjør grensen mot Neubau. I sør ligger dalen som elven Wien løper gjennom, og i vest ligger Gürtel.  
Distriktet består av fem historiske forsteder («vorstädte»); Mariahilf, Gumpendorf, Windmühle, Magdalenengrund og Laimgrube.


== Historie ==
De eldste bebyggelsene rundt de romerske veiene i området ble utviklet rundt år 1000. I 1428 brukes navnet Im Schöff for første gang, men dette navnet gikk tapt da et maleri fra byen Passau ble satt opp i et kapell på kirkegården, et maleri som ble kjent som Mariahilf – «(Jomfru) Marias hjelp». Bebyggelsen økte etter Tyrkias andre beleiring av Wien i 1683. Området var taktisk viktig fordi veien til Schönbrunn-palasset gikk gjennom det. 
Gumpendorf ble nevnt for første gang i 1130, og utviklet seg fra et gammelt romersk vakttårn. Det var underlagt mange føydalherrer, og ble til slutt solgt til Wien kommune i 1798. 
Magdalenengrund var opprinnelig kjent som Im Saugraben an der Wien auf der Gstätten («I purkegropen ved Wien-elven på engen»). I 1698 ble noen jordområder lagt ut for salg med tanke på bebyggelse. 
Laimgrube (leiregruven) er trolig den eldste delen av Mariahilf. Den var nevnt allerede i 1291, men har eksistert siden 1000-tallet. Navnet stammer fra den leirete jorden her som ble brukt til å produsere murstein. 
Windmühle (vindmølle) utviklet seg fra et føydalt gårdsbruk som ble brukt av ulike munkeordener. I 1529 ble den ødelagt i forbindelse med beleiringen av Wien. Keiser Ferdinand I overførte eierskapet til Johann Francolin, under den betingelsen at han skulle bygge vindmøller her. Kun én mølle ble bygd. 
6. mars 1850 ble de 5 forstedene slått sammen til Wiens 5. distrikt. Men da Wieden ble delt i to i 1861 ble Mariahilf i stedet Wiens 6. distrikt. I 1862 ble noen områder nord for Mariahilfer Straße avstått til den 7. distrikt, Neubau.


== Utdanning ==
Noen av bygningene til Wiens tekniske universitet ligger i dette distriktet. I tillegg ligger Franz Schubert-konservatoriet her, samt fagskoler innen elektro, IT, metallurgi, glass-keramikk, sanitetssystemer, varme og luftkondisjonering.


== Kjente personer knyttet til Mariahilf ==
Joseph Haydn
Ferdinand Raimund
Michael Thonet
Siegfried Marcus
Elfi von Dassanowsky
Oskar Werner


== Severdigheter ==
Arik Brauer-huset
Mariahilf brannstasjon
Gustav Adolf-kirken
Luftverntårnet, med akvariet Haus des Meeres
Raimundteateret
Theater an der Wien
Maria Hilf-kirken
Gumpendorf-kirken
Naschmarkt
Fillgraderstiege
Franz Schubert-konservatoriet
Mariahilfer Straße


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mariahilferstrasse: Wiens største handlegate.
Offisiell hjemmeside – Mariahilf
Øistein Strømnæs

Øistein Strømnæs (født 28. juni 1914 i Sarpsborg, død 21. juli 1980 i Oslo) var en norsk genetiker og motstandsleder under andre verdenskrig.
Strømnæs var med i etterretningsorganisasjonen XU og overtok ledelsen da Arvid Storsveen ble drept i april 1943. XU under Strømnes var en landsomfattende og meget effektiv organisasjon; britene anså XU for å være den beste etterretningsorganisasjonen i tyskokkupert Europa. Etter frigjøringen av Norge fikk Strømnæs stipend og studerte ved University of California, Berkeley sammen med Anne-Sofie Østvedt; tidligere nestleder i XU. Paret giftet seg og flyttet hjem til Norge etter fullførte studier i 1951. Strømnes var i mange år amanuensis, og senere førsteamanuensis, i genetikk ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==
Rachel Suissa

Michal Rachel Suissa (født 20. september 1957 i Marokko, oppvokst i Israel) er førsteamanuensis i legemiddelkjemi ved Høgskolen i Oslo. Hun har sin doktorgrad (1989) fra Det hebraiske universitetet i Jerusalem.Hun er daglig leder i stiftelsen Senter mot antisemittisme og redaktør for bladet SMA-info. Suissa skriver regelmessig på bloggen til stiftelsen, og noen av tekstene hennes blir også publisert på andre nettsteder, som for eksempel nettmagasinet Document.no.


== Referanser ==
Arvid Storsveen

Arvid Kristian Storsveen (født 9. juli 1915 i Aker, død 27. april 1943 i Oslo) var en norsk sivilingeniør og motstandsleder under andre verdenskrig.
Storsveen tok ingeniørvåpenets befalsskole og studerte deretter ved Norges tekniske høyskole i Trondheim. Under felttoget i Norge i 1940 deltok han i kampene på Ringerike ved Ingeniørregimentet (INGR) som fenrik og troppsjef i 2. Pionerkompani (Pikp 2). Etter kapitulasjonen engasjerte han seg raskt i motstandsarbeid.
Storsveen startet etterretningsvirksomhet, som etter hvert ble slått sammen med XU. Da lederne i XU måtte flykte høsten 1941, ble Storsveen ny leder for organisasjonen. I juli 1942 måtte han selv flykte til Sverige og ledet så organisasjonen derfra, med Øistein Strømnæs som leder i Oslo. Under et besøk i Oslo 1943 gikk Storsveen i en felle og ble skutt og drept av Gestapo. Tyskerne fant imidlertid aldri ut hvem de hadde drept; Storsveen hadde falske papirer, og for XUs videre eksistens var det et hell i tragedien.


== Utmerkelser ==
Storsveen ble i statsråd 13. august 1943 post mortem tildelt Krigskorset med sverd. I den hemmelige innstillingen het det at «Storsveen ved sitt mot og sin handlekraft har utmerket seg på en fremrakende [sic] måte».
I 1990 fikk en plass på Blindern i Oslo navnet Arvid Storsveens plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NorgesLexi om Arvid Storsveen
Store norske leksikon om Arvid Storsveen
Marlies Schild

Marlies Schild (født 31. mai 1981 i Admont) er en østerriksk tidligere alpinist.


== Karriere ==
I starten av karrieren foretrakk hun å kjøre utfor. Da hun som 19-åring allerede hadde gjennomgått flere kneoperasjoner, bestemte hun seg for å satse på de tekniske disiplinene slalåm og storslalåm.
Under VM 2003 i St. Moritz tok hun sølv i slalåm, etter Janica Kostelić. Under VM 2005 i Santa Caterina fikk hun bronse i kombinasjonen, slått av Janica Kostelić og Anja Pärson.
Sesongene 2003/04 og 2005/06 kom hun på andreplass sammenlagt i slalåmdelen av verdenscupen.
Under OL 2006 i Torino tok hun sølv i kombinasjonen, igjen slått av Janica Kostelić. Olympisk bronse ble det også få dager senere, denne gang i slalåm, etter Anja Pärson og Nicole Hosp. I VM i alpint 2007 kjørte hun på det østerrikske laget som tok gull i lagkonkurransen. Under OL 2010 vant hun sølvmedaljen i slalåm, bak Maria Riesch. I VM i alpint 2011 vant  hun slalåm.
Hun la opp i 2014. Hun vant 37 verdenscuprenn i løpet av karrieren.


== Meritter ==


=== Verdenscupseire ===


==== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ====


=== VM ===
1.-plass for lag Åre 2007
1.-plass slalåm Garmisch-Partenkirchen 2011
2.-plass slalåm St. Moritz 2003
2.-plass for lag Bormio/Santa Caterina 2005
2.-plass slalåm Åre 2007
3.-plass kombinasjon Bormio/Santa Caterina 2005
3.-plass superkombinasjon Åre 2007


=== OL ===
2.-plass kombinasjon Torino 2006
2.-plass slalåm Vancouver 2010
2.-plass slalåm Sotsji 2014
3.-plass slalåm Torino 2006


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marlies Schild – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Marlies Schild – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marlies Schild – Olympics.com 
(en) Marlies Schild – Olympic.org 
(en) Marlies Schild – Olympedia 
(en) Marlies Schild – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marlies Schild – FIS (alpint) 
(en) Marlies Schild – FIS (langrenn) 
(en) Marlies Schild – ski-db.com 
(en) Marlies Schild – TheSports.org
Nar

NAR og Nar kan sikte til

Nár en dverg fra J.R.R. Tolkiens Midgard.
Nouvelle Action Royaliste en fransk rojalistisk (orléanistisk), politisk bevegelse og parti.
Raimundteateret

Raimundteateret (Raimundtheater) er et teater som ligger i Wiens syvende distrikt, Mariahilf.
Teateret har sitt navn etter den østerrikske damatikeren Ferdinand Raimund, og ble åpnet 28. november 1893. 


== Referanser ==
Kibergsneset

Kibergsneset (også skrevet Kibergneset) er et nes i Vardø kommune i Finnmark. Det ligger på fastlandet, rundt 10 kilometer sør for Vardø by og nordøst for Kiberg. Spissen på Kibergsneset er det østligste punktet på Norges fastland.
På den sørøstre delen av neset ligger restene av et stort kystfort bygget av tyskerne under andre verdenskrig. Batteriet, Marine Küsten Batterie Kiberg 3./513, ble oppsatt med tre 28 cm kanoner sommeren 1942. Under frigjøringen av Øst-Finnmark i 1944 ble batteriet sprengt og evakuert av sine egne styrker.


== Referanser ==
Abydos (Lilleasia)

Abydos (gresk: Ἄβῡδος) var by i antikken i Troas (det historiske navnet på Bigahalvøya) i nordvestlige Anatolia, beliggende ved Nara Burnu på Hellespont (dagens Dardanellene i Tyrkia). Det var den beste havnen i på den asiatiske siden av Hellespont. På motsatt side av Abydos lå Sestos på den europeiske siden, og markerte et av de smaleste stedene i sundet Hellespont, knapt 1,6 km bred. Dette strategiske stedet har vært forbudt sone for bosetning siden 1900-tallet.
Byen er berømt i gresk mytologi som hjemstedet for Leandros (latin: Leander).


== Historie ==
Den eldste omtalen av Abydos er i en oppramsing av allierte for byen Troja i Homers Iliaden. Den var antagelig en trakisk by, slik omtalt av Strabon, men den ble senere kolonisert av folk fra Miletos en gang rundt 700 f.Kr. med godkjennelse av Gyges, en delvis legendariske konge av Lydia i oldtiden. Byen ble okkupert av perserne i 514 f.Kr., og Dareios I av Persia brente den i 512 f.Kr. Det var ved dette området som Xerxes bygde to pongtongbroer (flytende broer) og krysset sundet da han i 480 f.Kr. invaderte Hellas.Abydos var et medlem av det athenske sjøforbundet, men gikk over til akamenidene. Kong Agesilaus II av Sparta krysset her da han dro tilbake til Hellas. Aleksander den store slo et spyd ned jorda ved Abydos da han krysset stredet for å markere at han gjorde krav på Asia.
Abydos ble berømmet for sin heftige motstand mot kong Filip V av Makedonia i 200 f.Kr. Byen preget mynter fra tidlig på 400-tallet f.Kr. og fram til midten av 200-tallet e.Kr.
Abydos var et bispested i den romerske provinsen Hellespontus i henhold til Notitiæ Episcopatuum fra midten av 600-tallet og fram til tiden til den bysantinske keiser Andronikos III Palaiologos (1341).


== Myten om Hero og Leandros ==

I henhold til gresk mytologi var det en ung mann fra Abydos ved navn Leandros (Λέανδρος) som elsket en ung prestinne av Afrodite i Sestos ved navn Hero (Ἡρώ). Hver natt ville Leandros svømme over sundet mellom de to byene, ledet av en lampe som brant i Heros tårn. En natt var det uvær og Heros lampe sluknet; Leandros mistet retningen og druknet. Hero skal ha kastet seg fortvilelse fra tårnet da hun forsto at hennes elskede var død.Den 3. mai 1810 svømte den 22 år gamle lord Byron over Hellespont mellom Abydos og Sestos i en selvbevisst etterligning av Leandros' elskovssyke nattlige svømmeturer. Det tok ham en time og ti minutter. Strømmen i vannet var så sterk og utmattende at han undret på Leandros var i stand til elske Hero.
If, in the month of dark December,
Leander, who was nightly wont
(What maid will not the tale remember?)
To cross thy stream, broad Hellespont!Lord Byron fortalte om opplevelsen i «Written After Swimming From Sestos To Abydos», og ga også en hentydning til denne prestasjonen og Leandros i Don Juan, sang II, strofe105.


== Referanser ==
Leprosarium

Leprosarium er navnet på sykehusene som de spedalske ble lagt inn på i middelalderen. Der jobbet blant andre prester og munker som så det som sin plikt å hjelpe de smittede. De fleste av disse døde selv av sykdommen.
Kazuki

Kazuki Watanabe (渡辺和樹), aka 華月 (Kazuki; født 7. april, 1981 i Tokyo), var gitarist og leder av det japanske visual kei-bandet Raphael. Han døde den 31. oktober, 2000, 19 år gammel.
Rykter skal ha det til at det var Kazuki som lærte Miyabi fra Due'le Quartz å spille gitar.
Gloserhei gruve

Gloserhei gruve ligger i Froland kommune i Aust-Agder. Gruven ble nesten utelukkende drevet som et dagbrudd, og var i drift fra 1881 til 1986, og var basert på utvinning av kvarts og feltspat til industriell bruk. Gruven leverte en sjeldent ren kvarts. En av kundene var Arendal Smelteverk i Eydehavn.
Gruven er i dag lite tilgjengelig, da bunnen av dagbruddet står under vann.


== Referanser ==


== Galleri ==
SQLite

SQLite er et lite C-bibliotek som implementerer en frittstående SQL-databasemotor. SQLite krever ingen konfigurasjon, og kan integreres i andre programvarepakker.


== Egenskaper ==
SQLite har mange avanserte egenskaper som gjør denne lille databasemotoren overraskende kraftig. Disse er blant annet:

Full ACID-støtte, selv ved systemkræsj eller strømbrudd
Krever ingen konfigurasjon, oppsett eller administrasjon
Implementerer det meste av SQL92-standarden
Hele databasen er lagret i en enkelt fil på disk.
Databasefiler kan enkelt deles mellom forskjellige maskiner og maskinarkitekturer
Støtter databaser på opptil 2 terabyte.
Kompakt kodebase, med under 30 000 linjer kode.
Enkelt og veldokumentert API
Inkluderer bindinger mot TCL, og bindinger til andre språk er også tilgjengelig separat.
Frittstående, uten noen eksterne avhengigheter
Kildekoden er i public domain. Kan brukes til hva som helst, uten restriksjoner.SQLite kommer med en egen kommandolinjeapplikasjon som kan brukes for å jobbe mot en SQLite-database.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) SQLite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 4414

Fylkesvei 4414 (Fv281) går mellom Gilja og Eikjeskog i Gjesdal kommune i Rogaland.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 281.


== Kommuner og knutepunkter ==

 GjesdalGiljastølveien 

Frafjorddalen 

FrafjordEikeskogvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4414
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Patrik Sinkewitz

Patrik Sinkewitz (født 20. oktober 1980 i Fulda, Tyskland) er en profesjonell syklist. Innen sykling er han klatrespesialist.


== Doping ==
Sinkewitz deltok i Tour de France 2007, men måtte bryte etter ni dager etter å ha blitt skadet i et sammenstøt med en tilskuer etter målgang på den 8. etappen. 18. juli ble det kjent av Sinkewitz hadde testet positivt på testosteron i en test som ble foretatt utenfor konkurranse 8. juni. Denne avsløringen fikk straks tysk fjernsyn til å droppe live-dekningen av touren. Den 31. juli 2007 gav Sinkewitz avkall på B-prøven. Han ble utestengt fra sporten i ett år, og ble sparket fra T-Mobile.I 2014 ble han utestengt i åtte år etter at han i 2011 testet positivt for veksthormoner.


== Tour de France ==
2005 – 59.-plass
2006 – 23.-plass
2007- stilte ikke til start på den 9. etappen på grunn av skader etter en kollisjon med tilskuer etter målgang på den 8. etappen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Patrik Sinkewitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Patrik Sinkewitz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Patrik Sinkewitz – ProCyclingStats 
(en) Patrik Sinkewitz – Cycling Archives 
(en) Patrik Sinkewitz – Cycling Quotient 
(en) Patrik Sinkewitz – CycleBase
David Carradine

David Carradine  ( født 8. desember 1936 i Hollywood i California, og død 3. juni 2009 i Bangkok i Thailand) var en amerikansk skuespiller.
Carradine spilte Bill i Quentin Tarantinos Kill Bill-serie (2003–04), samt i miniserien Nord og sør (1985–86). Han spilte også i Martin Scorseses Boxcar Bertha (1972), The Long Goodbye (1973) (også Scorsese) og Ingmar Bergmans Ormens egg (1977). I sistnevnte spilte han mot Liv Ullmann.Carradine medvirket også i en rekke kung fu-filmer.


== Priser og nominasjoner ==


=== Emmy ===
1973 – Nominert – Outstanding Continued Performance by an Actor in a Leading Role (Drama Series – Continuing) – Kung Fu


=== Golden Globe ===
2005 – Nominert – Best Performance by an Actor in a Supporting Role in a Motion Picture – Kill Bill: Vol. 2
1986 – Nominert – Best Performance by an Actor in a Supporting Role in a Series, Mini-Series or Motion Picture Made for TV – Nord og sør
1977 – Nominert – Best Motion Picture Actor – Drama – Bound for Glory
1974 – Nominert – Best TV Actor – Drama – Kung Fu


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) David Carradine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) David Carradine på Internet Movie Database 
(sv) David Carradine i Svensk Filmdatabas 
(da) David Carradine på Filmdatabasen 
(da) David Carradine på Scope 
(fr) David Carradine på Allociné 
(en) David Carradine på AllMovie 
(en) David Carradine hos Turner Classic Movies 
(en) David Carradine hos Rotten Tomatoes 
(en) David Carradine hos The Movie Database 
(en) David Carradine hos Internet Broadway Database
Vårsvingen (Oslo)

Vårsvingen (1-15)  er en vei i Oslo på Ekeberg i bydel Nordstrand. Veien starter og slutter i Enoks vei. Vårsvingen ligger helt innenfor Lille Ekeberg borettslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Vårsvingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 629. ISBN 978-82-573-1760-7.
ODBC

Innen databehandling, Open Database Connectivity (ODBC) tilbyr et standard API for å jobbe mot databasehåndteringssystem. Utviklerne av ODBC hadde som mål å lage det uavhengig av programmeringsspråk, databasesystemer og operativsystemer
Firebird

Firebird, også kjent som FirebirdSQL, er en SQL-databasetjener med støtte for mange av egenskapene definert i ANSI SQL-92- og SQL-99-standardene. Den kjører på Linux, Microsoft Windows og flere forskjellige UNIX-plattformer. Firebird tilbyr god parallell behandling av forespørsler, høy ytelse, støtte for lagrede prosedyrer og utløsere. Den har blitt brukt i en rekke systemer siden den kom ut i 1981.
Firebird er lisensiert under en modifisert utgave av den åpne Mozilla-lisensen Interbase Public License. Firebird ble opprinnelig utviklet av programvareselskapet Borland, under navnet InterBase.
Det oppsto en stund en forvirring rundt navnet Firebird, da Mozilla Foundation i april 2003 bestemte seg for å omdøpe Firefox, som den gangen ble kalt Phoenix, til Firebird. Dette var opphavet til en del diskusjon rundt muligheten for navneforvirring mellom de to prosjektene, men etter at Mozilla Firebird ble omdøpt til Firefox i februar 2004, var ikke dette lenger et problem.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mate-URL 
(en) Firebird (database server) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Database Master – FireBird Management Software
T9

T9, som står for Tekst på 9 taster er en ordbokfunksjon som forenkler skriving av SMS på mobiltelefoner. Det ble utviklet i 1995 av det amerikanske selskapet Tegic Communications. 
Teknologien er ment å forenkle skriving av SMS ved at man kan skrive ord med et enkelt tastetrykk per bokstav. På eldre telefoner uten T9 måtte man velge bokstaver ut fra en bokstavgruppe på hver talltast og ofte trykke flere ganger på en tast for å få fram riktig bokstav. Programvaren for T9 vil foreslå ord ut fra en forhåndsinstallert ordbok basert på kun et trykk per tast per bokstav. Dersom det finnes flere ord for en tastekombinasjon vil du kunne bla deg fram til riktig ord enten ved hjelp av en joystick eller en bestemt neste-knapp. Etterhvert som man bruker funksjonen vil den «lære» seg hvilket av de mulige ordene du bruker mest og foreslå det først.

Ordboken har gitt noen muntre stunder ved å komme med merkelige forslag. Tallkombinasjonen 3378 kan for eksempel foreslå fest dersom du forsøker å skrive edru, og Nemi valgte å tolke det som et tegn da telefonen stavet øl når hun ville skrive ok. Måten forslagsrekkefølgen blir bestemt på når telefonen leveres fra fabrikken er frekvenstelling av ord på nettsteder på det aktuelle språket. Særlig nettaviser blir mye brukt. 
Ordboken kan utvides ved å legge til egne ord slik at programvaren kjenner det igjen neste gang den aktuelle tastekombinasjonen benyttes. Tilleggsordet vil da komme opp i forslagslisten på lik linje med de forhåndsinstallerte ordene. 


== Se også ==
SMS
Ordbok


== Eksterne lenker ==
T9-side
Kryssord for å øve på bruk av T9 (engelsk)
Andre engelske spill for å øve T9
Fordring

En fordring regnes alminnelig som et krav en fysisk eller juridisk person (kreditor) har mot en annen (debitor). I regnskapssammenheng er en fordring typisk en faktura som er utstedt, men ikke betalt ennå. Begrepet brukes mest i betydningen pengekrav, for eksempel slik at A har en fordring på B som lyder på 10 000 kroner. Det brukes imidlertid tilsvarende for krav av annen art, for eksempel plikt til å levere et parti varer. Med Henrik Ibsens ideale fordring (Vildanden) får derimot betegnelsen en metafysisk dimensjon. Det er interessant at den vanlige oversettelsen av den ideale fordringen til engelsk er 'the ideal summoning'; hvormed betydningsflaten åpner seg mot 'påkallelse'/'invokasjon'. En fordring kan også være en unnlatelsesforpliktelse, for eksempel en plikt til å ikke starte opp konkurrerende ervervsvirksomhet. Dersom en fordring ikke blir innfridd innen forfall kan kreditor normalt få den inndrevet med hjelp av rettsapparatet. Dette skjer ved tvangsfullbyrdelse, noe som normalt krever forutgående søksmål, med mindre det foreligger et særlig tvangsgrunnlag. En fordring kan komme til uttrykk i et gjeldsbrev (omsetningsgjeldsbrev eller enkelt gjeldsbrev).
Et krav som bestrides av skyldneren er ikke et legitimt krav. Hvis fordringshaveren er i en maktposisjon, ved at han kan stoppe levering eller sabotere på annen måte, er skyldnerens betaling urettmessig inndrevet.


== Norsk rett på området ==
I Norge vil reglene i gjeldsbrevloven fra 1939 komme inn og regulere hvilke legitimasjonsregler som gjelder der en fordring er gjenstand for omsetning. Reglene er her ulike for de to typene av gjeldsbrev. Enkle gjeldsbrev og fordringer som ikke er knyttet til gjeldsbrev omtales ofte samlet som enkle krav. Det følger av rettspraksis og juridisk teori at en rekke av reglene i gjeldsbrevloven som angår enkle gjeldsbrev gjelder analogisk (tilsvarende) for enkle krav som ikke er knyttet til gjeldsbrev. Således vil for eksempel reglene i gjeldsbrevloven om ekstinksjon komme tilsvarende til anvendelse på andre enkle pengekrav. Viktige regler om pengekrav finnes også i finansavtaleloven fra 1999.


== Litteratur ==
Marte Eidsand Kjørven, Herman Bruserud, Håvard H. Holdø, Jon Vegard Lervåg, Mona Nygård og Espen Nyland Foreldelse av fordringer  2011 ISBN 9788215017303


== Eksterne lenker ==
Gjeldsbrevloven (1939)
Finansavtaleloven (1999)