jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
MacGyver

MacGyver er en amerikansk action- og eventyrserie som gikk på ABC fra 1985 til 1992. Serien omhandlet den snarrådige og oppfinnsomme agenten Angus MacGyver (spilt av Richard Dean Anderson) som arbeidet for en stiftelse kalt Phoenix Foundation. Hans sjef og venn var Peter "Pete" Thornton. Jobben medførte at MacGyver ofte havnet i farlige situasjoner, men ved hjelp sine tekniske kunnskaper greide han alltid å unnslippe. Han brukte minimalt med vold.
Det ble i etterkant produsert to TV-filmer: Lost Treasure of Atlantis og Trail to Doomsday (begge fra 1994). I 2016 gjenoppstod serien på CBS. I denne spilles rollen som MacGyver av Lucas Till.
I Norge ble serien opprinnelig vist på TV 2 fra 1993. Den ble sendt på lørdagskvelder. Den har gått flere ganger i reprise, blant annet på TV 2 Zebra.


== Roller ==
Richard Dean Anderson: Angus MacGyver
Dana Elcar: Peter Thornton
Bruce McGill: Jack Dalton
Michael Des Barres: Murdoc
Elyssa Davalos: Nikki Carpenter
Teri Hatcher: Penny Parker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) MacGyver på Internet Movie Database 
(no) MacGyver hos Filmfront 
(en) MacGyver på AllMovie 
(en) MacGyver på Rotten Tomatoes 
(en) MacGyver på Metacritic
Bjørg Vik

Bjørg Vik (født 11. september 1935 i Oslo, død 7. januar 2018) var en norsk forfatter og dramatiker.


== Liv og virke ==
Hun var utdannet ved Journalistakademiet, og var ansatt i Porsgrunns Dagblad. Hun debuterte som forfatter i 1963 med novellesamlingen Søndag eftermiddag, og ble særlig kjent for sine noveller. Strøket hun senere beskriver i sine selvbiografiske romaner rundt Bislett og St.Hanshaugen, er det som hun selv vokste opp i. 
Hun var styremedlem i Norsk Forfattersentrum og Pressens Faglige Utvalg. Særlig på 1960- og 1970-tallet viste Viks forfatterskap et sterkt feministisk engasjement, og i 1973 var hun med på å starte kvinnetidsskriftet Sirene.
Tekstene hennes er oversatt til over 30 språk, og har tre ganger vært innstilt til Nordisk råds litteraturpris. Hun mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 1987. Av sitt forfatterskap var hun selv mest stolt av Elsi-trilogien, som delvis har en del selvbiografiske trekk. Trilogien består av Små nøkler store rom fra 1988, Poplene på St. Hanshaugen fra 1991 og Elsi Lund fra 1994. Bøkene forteller om Elsi Lund fra hun var liten jente i Oslo, oppveksten og hvordan hun etter hvert fikk jobb som journalist.


== Bibliografi ==
Søndag ettermiddag – noveller (1963)
Nødrop fra en myk sofa – noveller, (1966)
Ferie – hørespill (1967)
Det grådige hjerte – noveller, (1968)
Gråt, elskede mann – roman, (1970)
Kvinneakvariet – noveller, (1972)
To akter for fem kvinner – skuespill, (1974)
Hurra, det ble en pike – skuespill, (1974)
Fortellinger om frihet – noveller, (1975)
Gutten som sådde tiøringer – barnebok, (1976)
Sorgenfri: fem bilder om kjærlighet – skuespill, (1978)
En håndfull lengsel – noveller, (1979)
Det trassige håp (1981)
Tone-16 – novelle, (1981)
Snart er det høst – noveller, (1982)
Fribillett til Soria Moria – skuespill, (1984)
En gjenglemt petunia – noveller, (1985)
Jørgen Bombasta – barnebok, (1987)
Små nøkler, store rom – roman, (1988)
Vinterhagen – skuespill, (1990)
Poplene på St. Hanshaugen – roman, (1991)
Reisen til Venezia – skuespill, (1992)
Den lange reisen til et annet menneske – noveller, (1993)
Elsi Lund – roman, (1994)
Gatenes magi – fortellinger, (1996)
Roser i et sprukket krus – roman, (1998)
Alt kvinner tilgir – skuespill, (1999)
Salong Saratustra – skuespill, (2001)
Forholdene tatt i betraktning – noveller, (2002)
Søndag ettermiddag – skuespill, (2003)
Sensommer – noveller i utvalg (2005)


== Priser ==
Riksmålsforbundets litteraturpris 1972
Aschehougprisen 1974
Kritikerprisen 1979 for En håndfull lengsel
Cappelenprisen 1982
Doblougprisen 1987
Bokhandlerprisen 1988 for Store nøkler, små rom
Ibsenprisen 1992 for Reisen til Venezia
Amalie Skram-prisen 1996


== Litteratur ==
Høsten 2021 ble en biografien om Bjørg Vik, skrevet av sønnen Lars Vik, utgitt på Cappelen Damm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørg Vik på Internet Movie Database 
(no) Bjørg Vik hos Nationaltheatret 
(no) Bjørg Vik i Norske Dramatikeres Forbund
(no) Bjørg Vik i Cappelen Forlag
(no) Bjørg Vik i NRK Forfatter
(no) Digitaliserte bøker av Vik og om Vik hos Nasjonalbiblioteket.
Konstruksjonsbåt

Konstruksjonsbåt er en båt laget for konkurranseseilas hvor konstruktøren står fritt i valg av skrogform, seilareal, lengde, vekt og materialer for å oppnå de egenskaper som er ønskelige for den individuelle båt – i motsetning til entypebåt og klassebåt hvor dette er gitt i en etablert standard eller formel som er felles for alle båter av en gitt type eller klasse.
LAMP

LAMP er et  akronym for en samling fri programvare ofte brukt sammen for å drive websider eller tjenere, og består som oftest av:

Linux, et operativsystem;
Apache, en webserver;
MariaDB og MySQL, et databasehåndteringssystem (eller en databasetjener);
Perl, PHP, og/eller Python, et skriptspråk.Mer presist er det en webplattform tuftet på åpen kildekode og fri programvare.
Selv om disse programmene ikke er laget spesifikt for å samarbeide med hverandre, er kombinasjonen svært populær på grunn av lave kostnader og at den er tilgjengelig for alle Linux-distribusjoner.
LAMP har sin opprinnelse i CGI, som ble populært tidlig på 1990-tallet. Denne teknologien gjør brukeren av en nettleser i stand til å kjøre et program på webserveren, og deretter motta både dynamisk og statisk informasjon. Skriptspråk ble brukt til disse programmene på grunn av deres evne til å manipulere tekststrømmer enkelt og effektivt, selv når teksten stammer fra ulike kilder. Derfor blir de ofte omtalt som Glue Languages (eller Limspråk)
Uttrykket LAMP ble lansert av M. Kunze i en artikkel for det tyske computerbladet c't i 1998. Artikkelen skulle vise at en samling fri programvare kunne være et gyldig alternativ til kommersielle produkter. Vel vitende om IT-verdenens forkjærlighet til akronymer, lanserte han begrepet LAMP som et markedsføringstiltak for å gjøre fri programvare mer populært.
Blant engelsktalende ble uttrykket popularisert av O'Reilly og MySQL AB.
Varianter av LAMP inkluderer LAPP (byttet ut MySQL med PostgreSQL), LASP (byttet ut MySQL med SQLite). Andre webserver som nginx og lighttpd. Andre skriptspråk som Ruby, Lisp, Prolog, bash, og Awk kan bli byttet ut. Av disse andre er språket Ruby hyppigst antatt å være en del av LAMP.
Wikipedia, den frie encyklopedi, kjører programvare som kan karakteriseres som et LAMP-program. Wikipedias MediaWiki-programvare er primært utviklet under Linux, det kjører på Apache HTTP-tjeneren, med innholdet sitt lagret i en MySQL-database, og logikken i programmet har blitt implementert med PHP.
LAMP er også navnet på en (for øyeblikket ikke aktivt utviklet) filmavspiller for Linux, nemlig Linux Animation and Movie Player Arkivert 30. desember 2004 hos Wayback Machine., så vel som navnet på Massachusetts Institute of Technologys Library Access to Music Project.

Snort


== Eksterne lenker ==
ONLamp.com Arkivert 3. januar 2008 hos Wayback Machine., fra O'Reilly & Associates
LAMPware.org, LAMP Community-side
Bygg et webgrensesnitt koblet til en database – LAMP veiledning
Lastebåt

En lastebåt, lasteskip eller frakteskip er et fartøy som er bygd med lasterom tilpasset forskjellig type last, i motsetning til passasjerbåt som primært er bygd for personbefordring. Tørrlast kan føres i bulk eller som stykkgods pakket i hensiktsmessig emballasje, flytende last i tanker. I dag pakkes gjerne stykkgods i containere som går på spesielle containerbåter. En lastebåt kan gå i linjefart eller trampfart. En mindre lastebåt i fart på kysten kalles gjerne fraktefartøy.
Tunggodsskip er skip som kan ta inn og transportere gods som ikke kan fraktes på annen måt, som for eksempel andre skip.
Selangor

Selangor, med en befolkning på 4,1 millioner, er en delstat i Malaysia. Den omgir de føderale territoriene Kuala Lumpur og Putrajaya. Staten har kystlinje mot Malakkastredet.
Hovedstaden er Shah Alam, og kongebyen er Klang. 
Kuala Lumpur var lenge Selangors hovedstad, inntil byen – som er Malaysias hovedstad – i 1974 ble utskilt som føderalt territorium. 
Selangors distrikter er: 

Klang
Petaling
Sepang – med Kuala Lumpurs internasjonale flyplass
Kuala Selangor
Sabak Bernam
Hulu Langat
Kuala Langat
Hulu Selangor
Gombak


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(ms) Mate-URL 
(en) Selangor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Selangor – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Selangor (engelsk)
Makrellbåt

Makrellbåt er en fiskebåt som primært er tilpasset fangst av makrell. Opprinnelig var makrellfisket et fjordfiske fra robåter med dorg som redskap. Var vinden god, kunne båter med 4-6 mann sette seil og få 200 til 300 makrell på en dag. Over tid utviklet makrellfisket seg til drivgarnsfiske langs kysten og bankefiske.
Makrellbåtene var en del av denne utviklingen, og den typiske båten ble stadig større, tilpasset redskapen og de aktuelle farvann. Drivgarnsbåtene var omkring 22’, mens bankebåtene kunne måle over 30’. Omkring 1865 ble vanlig å bygge Listerskøyter med dekk og slupprigg til makrellfisket. Ettersom garnlenkene ble større, økte også størrelsen på båtene og de ble etter hvert opptil 40’. Enkelte av de største makrellbåtene fikk da også to master.
Noe etter 1900 ble det vanlig å utstyre makrellbåtene med motor.
Johns Hopkins Hospital

Johns Hopkins Hospital er et universitetssykehus i Baltimore i den amerikanske delstaten Maryland, som er tilknyttet og nært integrert med det medisinske fakultetet Johns Hopkins School of Medicine. Sykehuset har rundt 30 000 ansatte og er dermed verdens største sykehus målt etter antall ansatte. Det regnes som et av verdens beste og mest kjente sykehus, og har hatt en betydelig innflytelse på andre sykehus i hele verden. Sykehuset har i en årrekke blitt rangert som best i USA i U.S. News & World Reports sykehusrangeringer. Hospitalet ble grunnlagt ved hjelp av en testamentarisk gave fra filantropen Johns Hopkins. Sykehuset har en sengekapasitet på ca. 1 100 og tilbyr høyt spesialisert, avansert medisinsk behandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Johns Hopkins Hospital – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sør-Kina-havet

Sør-Kina-havet er den delen av Stillehavet som avgrenses av det asiatiske fastlandet og øyene Sumatra, Borneo, Luzon og Taiwan. Følgende land har kyst mot Sørkinahavet: Kina, Vietnam, Malaysia, Indonesia, Brunei, Filippinene og Taiwan.
Sør-Kina-havet har forbindelse mot Øst-Kina-havet i nord gjennom Taiwanstredet, mot Filippinerhavet i øst gjennom Luzonstredet, mot Javasjøen i sør mellom Sumatra og Borneo, og mot Andamanhavet og Indiahavet i vest gjennom Malakkastredet. Mot det asiatiske fastlandet danner Sørkinahavet to store bukta ; Tonkinbukta i nordlige Vietnam og sørlige Kina.
Det store havstykket omfatter 3 500 000 km². Det er over 200 små øyer og rev rundt omkring i havet, mange av dem omstridt mellom de omliggende land.


== Se også ==
Den nistiplede linje


== Litteratur ==
Clive Schofield et al., From Disputed Waters to Seas of Opportunity: Overcoming Barriers to Maritime Cooperation in East and Southeast Asia (July 2011)
C.Michael Hogan (2011) South China Sea Topic ed. P.Saundry. Ed.-in-chief C.J.Cleveland. Encyclopedia of Earth. National Council for Science and the Environment. Washington DC
UNEP (2007). Review of the Legal Aspects of Environmental Management in the South China Sea and Gulf of Thailand. UNEP/GEF/SCS Technical Publication No. 9.
Keyan Zou (2005). Law of the sea in East Asia: issues and prospects. London/New York: Rutledge Curzon. ISBN 0-415-35074-3


== Eksterne lenker ==
 (en) South China Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Padang

Padang er provinshovedstad for Vest-Sumatra på Indonesia. Den har en befolkning på omkring 800 000.
De fleste innbyggere tilhører minangkabau-folket og har sitt eget språk minangkabau (kort: minang). Men det er også en kinesisk minoritet sør i byen, i Kampung Cina (på minangkabau: Kampuang Cino, «Chinatown»). Minangkabauene er overveiende muslimer, det kinesiske mindretallet overveiende kristne (for det meste protestanter, skjønt det er også mange katolikker). Byen ble katolsk bispesete i 1961.
Padang er den største havnebyen på Sumatras vestkyst. Siden 1500-tallet har byen vært et viktig handelssted. På 1500- og 1600-tallet ble dyrkningen og handelen med pepper utviklet, og ble utskipet til India, Portugal, Storbritannia og Nederland. 
Denne byen som ble en nederlandsk handelspost i 1680 og for det meste var del av nederlandsk Ostindia, var i to omganger under britisk kolonistyre. Første gang var fra 1781 til 1784, og annen gang fra 1795 til 1819. 
Fra omkring 1780 var gull Padangs viktigste handelsvare, det var gullgruver i omlandet. Da gruvene var tømt, ble kaffe og tekstiler av mer fremtredende økonomisk betydning. I vår tid utskipes særlig sement, kanel, steinkull, kaffe, muskatnøtt, triplex, rattan, gummi, kopra og te. 
Padang har en utviklet turistnæring, særlig fordi byen er utgangspunkt for surfere som vil prøve bølgene ved Mentawaiøyene. Byen har et universitet, Andalas-universitetet, grunnlagt i 1956.
Veobreahesten

Veobreahesten (også Veobrehesten) er et fjell i Lom kommune i Innlandet fylke. Fjellet ligger ved den nordvestre enden av Veobrean.
Veobreahesten ble førstegangsbesteget av Knut Olsen Vole og Diderik B. Burchardt i 1949, og er den siste toppen på det norske fastlandet som ble besteget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av Veotindan
Bergtatts side om Veobreahesten
Bestigningshistorie 1900-tallet
Londons bydeler

Londons bydeler (boroughs) er 32 administrative områder som sammen med City of London danner Greater London. Dagens struktur har eksistert siden 1965.


== Bakgrunn ==
I 1855 ble om lag 300 lokale myndigheter i London redusert til 38. London Government Act av 1899 reduserte antall bydeler  (metropolitan boroughs) i det som nå er indre London til 28. Nåværende struktur ble etablert 1. april 1965, da London Government Act av 1963 trådte i kraft. Av loven fremgår det at det skal etableres nye administrative områder som skal kalles London boroughs. I loven blir 32 bydeler listet opp, og hvilke tidligere områder som skulle inngå i hver nye bydel. Bydelene ble ikke navngitt i 1963-loven. Ansvaret for navngivningen ble gitt til de nye bydelene. Området som ble dannet av de nye bydelene og City of London fikk navnet Greater London. I 1972 ga The Local Government Act bydelene lov til å endre navn. 12 bydeler har status som indre bydel, mens 20 bydeler har status som ytre bydel. Den overordnete bymyndigheten i perioden 1965 - 1986 var Greater London Council (GLC), mens det i perioden 1986 - 2000 ikke var noen overordnet bymyndighet. I 2000 ble Greater London Authority (GLA) etablert, samtidig med ordningen med en direkte valgt ordfører og London Assembly.


== Tabell over bydelene og City of London ==


== Kart over bydelene ==


== Valg til bydelsråd ==
I den opprinnelige London Government Act av 1963 fremgår det at første valg til bydelsrådene skulle skje i mai 1964. Det holdes valg hvert fjerde år til alle plassene i bydelsrådene. Alle borgere over 18 år i UK, EU og Samveldet som er bosatt i bydelen har stemmerett. Hver bydel er delt inn i valgkretser (electoral wards), som hver har tre representanter i bydelsstyret. Bydelene og City of London består av til sammen 649 valgkretser (desember 2011). 29 av bydelene har et system der de valgte representantene velger en leder. Fire bydeler (Lewisham, Newham, Hackney og Tower Hamlets har et annet system, der lederen av bydelsstyret blir direkte valgt av innbyggerne. Den direkte valgte ordføreren blir valgt for en periode på fire år. Han eller hun velger så et bydelsstyre på ikke mer enn 10 medlemmer. Medlemmene trenger ikke være fra samme parti. I mai 2010 ble det 13. valget til bydelsrådene avholdt. Valget var det første som ble avholdt samtidig med parlamentsvalget, noe som kan bidra til å forklare en betydelig høyere valgdeltakelse enn tidligere (62 prosent i 2010 mot 38 prosent i 2006). I 2010-valget kjempet 6 828 kandidater om 1 861 plasser.


== Oppgaver ==
Bydelene (og the City of London) ivaretar mange av de daglige tjenestene i London. Blant annet eier og vedlikeholder bydelene nærmere en halv million boliger, de håndterer plansøknader og er ansvarlig for biblioteker, avfallshåndtering og løyver til puber, klubber og restauranter. Bydelene vedlikeholder 95 prosent av Londons veier og håndhever parkeringsregler. Bydelene har også ansvar for kultur- og fritidstjenester.


== Referanser og fotnoter ==
Lofot-stormen 1849

Lofot-stormen 1849 er rapportert å ha funnet sted utenfor Lofoten den 11. februar 1849.
Hans H.S. Schulzes reiseskildring fra Nordland utgitt i 1865 omtaler en storm denne dagen der 500 mann skulle ha druknet: «Det gaar intet Aar hen, uden at Havet fordrer sine Offre under Vinterfisket; men et Par Baades Mandskab anses kun som en ringe Tribut til Bølgerne. Enkelte Aar indtræffe derimod større Ulykker, som i lang Tid bevare sig i Fiskernes Erindring. I 1848 den 11te Februar, saavidt jeg mindes, indtraf en saadan Ulykkesdag, og selv de djærveste Fiskere blegne, naar de omtale denne Dag. Hvor mange Folk der gik under, er ikke godt at vide, da Værene staa i liden Forbindelse med hverandre; men man dømte saa, at en 500 Mand omkom ...»
I Tromsø Tidende for 25. februar 1849 heter det i ei melding på første side: «I Lofoten er Fisket begyndt godt, og slaar til baade i Øst- og Vestlofoten. Veiret var meget haardt, og mangfoldige Baade skulle have sat til under Stormen.»
Professor Narve Fulsås viser i Historisk Tidsskrift (2001) til at undersøkelser i aviser fra det aktuelle tidspunktet trekker i tvil både datering og tapstall og mener at et så stort antall som 500 omkomne sannsynligvis er en overdrivelse. Han mener Schulze i sin bok utgitt 16 år senere må ha tatt feil årstall.
Tromsø-avisen bekrefter imidlertid at det har vært en storm i 1849 og at svært mange båter har forlist. Det er umulig å få eksakte opplysninger om ulykka. Fulsås mener at ingen i samtida var i stand til å ha et slikt samla oversyn. Dessuten er det i dag vanskelig å foreta en etterkontroll siden både kirke- og klokkerbøker i Vågan ble ødelagt i brannen i Vågan kirke i 1865. I kirkeboken for Buksnes kommune Nordland (1849) er liste over 24 omkomne på sjøen den 11. februar. Det satt igjen 17 enker i kommunen etter denne tragedie.


== Se også ==
Norske katastrofer og store ulykker


== Litteratur ==
Narve Fulsås: Kva er gale med det historiske kjeldeomgrepet?
Hans Henrik Schreiber Schulze: Fra Lofoten og Solør, Christiania 1865:, Christiania, 1865.
Klatrefører

En klatrefører er, innen fjellklatring, en samling rutebeskrivelser. Hver klatrerute er angitt med vanskelighetsgrad, lengde i antall meter og antall taulengder og omtrentlig antall timer det tar å klatre ruten. På kartene er det en rekke spesielle symboler som viser ting som er relevante for en fjellklatrer. Det finnes egne symboler for standplasser, bivuakker, løse steiner, gress, snø og is, renner, kaminer, riss, diedere, sva, hyller, overheng, varder, klemblokker, pendeltraverser m.m.


== Eksterne lenker ==
(en) Topo (climbing) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lofot-stormen 1868

Lofot-stormen 1868 betegner et uvær som rammet Lofoten 31. mars 1868. Det omkom ca. 100 fiskere under stormen, noe som utgjorde ca. en halv prosent av deltakerne på lofotfisket.


== Se også ==
Lofot-stormen 1849


== Referanser ==
Kamin

Kamin kan ha flere betydninger:

Kamin (ovn), en lukket ovn til forbrenning av ved, kull, koks eller pellets til oppvarming.
Kamin (fjellsport), innen fjellsport, en betegnelse på en mer eller mindre loddrett fjellsprekk som er stor nok til at en klatrer får plass til hele kroppen inni.
Dieder

Et dieder er, innen fjellklatring, en fjellformasjon som er som et innvendig hjørne. Denne formasjonen gir mulighet for stemming, dvs. at all tyngde hviler på begge ben, slik at en kan avlaste armene.
Klemblokk

Klemblokk er, innen fjellklatring, en steinblokk som ligger i klem mellom to fjellvegger. De fleste slike blokker i Norden er flyttsteiner som ligger igjen etter siste istid.
En av Norges mest kjente finnes på vei til Kjerag nær Lysebotn i Rogaland.
Filantropi

Filantropi (fra gresk philantropia, «menneskekjærlighet»', sammensatt av filos-, «venn»; og anthropos, «menneske») innebærer å handle til beste for andre, uten å tenke på økonomisk vinning. Personer som bedriver filantropi kalles filantrop. En filantrop er altså både en som gir av sine finansielle midler og en som gir av sin tid og kompetanse, gjerne til veldedige saker eller organisasjoner. Det blir ansett for å være en effektiv måte å bidra til forandring og utvikling i samfunnet uten å gå omveien om myndighetenes byråkratiske apparat. Filantropi er en viktig inntektskilde for kunstneriske, religiøse og humanitære saker.
Filantropi er ikke alltid sett på som et universalt gode. Filosofer som Friedrich Nietzsche har protestert mot filantropi på filosofisk grunnlag, hvor de sammenligner det med at de svake lever av de sterke.
Styresmaktene er oftest støttende overfor filantropiske tiltak. I mange land blir de som gir penger til veldedige formål, gitt skattelette for deres giverglede. En variant av denne tankegangen er fullstendig fri markedskapitalisme, hvor ønsket er å fjerne all statlig støtte, og overlate pengebidragansvaret til filantropene. Jens Bjørneboe sier i sin roman Haiene  (1974) at «Filantropi er en kostbar fornøyelse».Robert L. Payton utvidet den tradisjonelle definisjonen i sin bok Philanthropy: Voluntary Action For the Public Good, i  1988.


== Se også ==
Mesén


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Norge blant toppen på global filantropi-måling», Samfunnsforskning
«Norges største filantroper» ved Jan Christian Grandre og Ingrid Elle, Kapital
«Har du lyst å engasjere deg i filantropi?», Nordea Bank
Hans Wilhelmsson Ahlmann

Hans Jacob Konrad Wilhelmsson Ahlmann (født 14. november 1889, død 10. mars 1974) var svensk geograf, glasiolog. og diplomat. Han var en av hydroglasiologiens pionerer og i 1950 ble han Sveriges ambassadør til Norge, et verv han hadde til 1956. 
Ahlmann ble professor i geografi ved Stockholms högskola i 1929. Han var opptatt av feltundersøkelser, og ledet våren 1931 en ekspedisjon til Nordaustlandet. Sammen med professor Harald Ulrik Sverdrup var han i 1934 igjen på Svalbard, denne gangen for å undersøke isbreene på Vest-Spitsbergen. Siden undersøkte han Vatnajökull på Island i 1936 og vinteren 1939-40 ledet han svensk-norske undersøkelser av isbreene på Grønland. I 1946 sto han for undersøkelser av isbreene på Kebnekaise. Han tok initiativet til en vitenskapelig ekspedisjon til Antarktis 1949 til 1952 og var formann i ekspedisjonens svenske komité. 


== Heder ==
I 1945 ble han æresdoktor ved Universitetet i Oslo.
I 1973 ble han som innbudt medlem av Norsk Polarklubb utnevnt til æresmedlem av klubben.
Ahlmannfonna på Svalbard er oppkalt etter ham.
Ahlmannbreen og Ahlmannryggen i Antarktis er oppkalt etter ham.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Hans Wilhelmsson Ahlmann i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hans W:son Ahlmann hos snl.no
Malmbåt

Malmbåt er en bulkbåt laget for transport av malm. Malmbåter kan ha en tonnasje opptil 300 000 dwt. 
Malm er en svært tung last og konstruksjonen må derfor dimensjoneres etter dette. Bæreevnen utnyttes uten at lasterommene fylles. Dette betyr at konvensjonelle malmbåter får et lavt tyngdepunkt, noe som gir krappe bevegelser i sjøgang. 
Malmbåter bygges derfor gjerne med vekselvis korte og lange lasterom og tar malmlast bare i de korte. Dermed kan det lastes høyere og tyngdepunktet blir gunstigere. Om båtene har andre og lettere tørrbulklaster, som f. eks. korn, kan alle rom fylles. 


== Referanser ==