jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erkebiskop

En erkebiskop er en høyere biskopsrang i en kristen kirke. Ordet er en sammensetning av gresk arkhe (først) og biskop (som igjen er avledet av greske episkopos som betyr 'tilsynsmann'). Han leder (normalt) et erkebispedømme, som på grunn av sin størrelse, geografiske plassering eller historiske betydning er gitt en fremtredende posisjon i den kirkelige struktur.I de kirker som har egen ordinasjon for biskoper blir det ikke utført noen ny ordinasjon ved utnevnelse til erkebiskop.
Det betyr at erkebiskopens rang over biskopen først og fremst gjelder administrative og rettslige spørsmål; i teologisk forstand er de sidestilt.
En erkebiskop har ikke nødvendigvis mer makt enn en vanlig biskop. Men mange erkebispedømmer er også metropolitanseter (se metropolitt), hvilket betyr at de har et overordnet ansvar for flere omkringliggende bispedømmer (som i noen kirkesamfunn da kalles suffraganer). I vest er de fleste erkebispedømmer også metropolitanseter, mens det i øst finnes langt flere erkebispedømmer som ikke har denne status.
I Den katolske kirke finnes også titulærerkebiskoper, på samme måte som man har titulærbiskoper. De har samme formelle rang som erkebiskoper, men leder ikke egne bispedømmer. De fleste av dem arbeider i kirkens administrasjon, den romerske kurie.


== Erkebiskoper i Norden ==
Norge fikk sin første erkebiskop i 1153, i Nidaros. Embetet ble nedlagt da kirken i Norge ble underlagt dansk styre ved reformasjonen i 1537. Kirken i Danmark-Norge valgte, da bispetittelen noen år senere ble tatt i bruk igjen, å ikke gjeninnføre erkebispeembetet. I stedet gjorde man biskopen i den politiske hovedstaden – København, for Norges vedkommende Christiania fra 1814 – til ledende biskop med status av fremst blant likemenn (primus inter pares). I Folkekirken i Danmark er dette fortsatt ordningen. I Den norske kirke ble dette i 1917 endret til årlig valg av formann (fra 1932 preses) i Bispemøtet, også her med status som "fremst blant likemenn". Fram til 1998 ble Oslo biskop alltid valgt som preses av biskopene. 1998-2010 ble andre enn Oslo biskop valgt til preses, for fire år om gangen. Fra oktober 2011 har Den norske kirke fast preses, med sete sammen med biskopen i Nidaros – Norges gamle erkebispeby.Kirken i Sverige beholdt ved reformasjonen erkebispesetet i Uppsala, men slik at embetet ikke lenger var overordnet de andre biskopene – bare "fremst blant likemenn". Den evangelisk-lutherske kirke i Finland opprettet sitt erkebispesete i Åbo etter svensk mønster i 1817, da politiske endringer gjorde at kirken ikke lenger var under svensk styre.De fleste lutherske kirker i verden har ikke erkebiskop.


== Erkebiskoper i Storbritannia ==
Den engelske kirke beholdt erkebispeembetet ved reformasjonen på 1500-tallet, med erkebispeseter i Canterbury og York. Erkebiskopen av Canterbury er symbolsk (men ikke kirkerettslig) overhode for Den anglikanske kirke, som består av 44 nasjonale og regionale kirker i alle verdensdeler – der de fleste bruker erkebispetittelen om den ledende biskopen.


== Se også ==
Nidaros erkebispedømme


== Referanser ==
User Friendly

User Friendly er en daglig tegneseriestripe om en liten Linux-basert ISP og er sentrert rundt teknologihumor, eller nerdehumor. Den er skrevet og tegnet av J.D. "Illiad" Frazer og har vært en av de største og mest populære internettegneseriene siden den første stripen kom ut den 17. november 1997. Den har inspirert mange andre lignende serier som Penny Arcade og PvP.
User Friendly har i tillegg blitt trykket i flere aviser, og er derfor verdens første tegneserie til å ta turen fra internett til trykket medium.


== Bibliografi ==
Flere samlebøker har blitt trykket:

User Friendly ISBN 1-56592-673-0
Evil Geniuses in a Nutshell ISBN 1-56592-861-X
The Root of All Evil ISBN 0-596-00193-2
Even Grues Get Full ISBN 0-596-00566-0


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Dust Puppy's første opptreden i User Friendly, 3. desember, 1997
Dust Puppy's og Erwins første sang, 8. februar, 1998
Dust Puppy's rollebeskrivelse
Rosa

Rosa er en farge som ikke inngår i fargespekteret. Den består alltid av flere bølgelengder. Rosa omfatter fargenyanser fra lys rød til lilla. Det er også overganger mellom rosa og oransje. Rosa kan lages ved å blande rød og hvit maling. Magenta er en kraftig nyanse av rosa som brukes som en av fire basisfarger i vanlig firefargetrykk og i fargeskrivere.
Rosa regnes i den moderne, vestlige kulturen som en feminin farge og symbol på det kvinnelige. Rosa farger, særlig på klær, er et utbredt kjønnssymbol for jenter. Fargen forbindes ofte også med romantikk og homoseksualitet. I rokokkomoten på 1700-tallet var sterke farger som rosa ansett som en potent farge som også ble båret av mange menn i overklassen.


== Bright pink ==
Bright pink eller rose er betegnelser på fargen på fargehjulet mellom magenta og rød. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svart

Svart (på riksmål også sort) regnes i dagligtalen som en farge. Et fullstendig svart objekt absorberer alle synlige bølgelengder av lys og reflekterer ingenting.
Svart er i vestlig kultur oppfattet spesielt som sorgens farge. 


== Malerkunst ==
Kunstnere har dels brukt kull og forskjellige trykksverter, avhengig av om det dreide seg om tegning eller grafikk, dels nøyd seg med å blande farger slik at effekten ble tilnærmet svart. Ved bruk av naturpigmenter blir der så godt som alltid en fargetone igjen, slik at man snakker om blåsvart eller brunsvart.
Tilnærmet rent svart pigment ble framstilt ved å forkulle elfenben som ble finmalt og tilsatt malemiddel. Elfenbenssvart ble brukt, og brukes fortsatt til å dempe farger fra lyse til mørke sjatteringer, men sjelden som ren farge på et lerret. Unntak finnes, slik som de Stijl-kunstnerne som brukte svart sammen med primærfargene. Mange fargestrålende malerier fra tidligere tider kan ha vært lasert med svart, som i tynne lag bidrar til at farger får ekstra dybde og glans.
Innen mange kunstretninger var direkte bruk av svart ikke betraktet som helt «stuerent», og det vakte oppsikt da en av impresjonistene påpekte at svart var en utmerket farge dersom den ble brukt på rett sted.


== Tekst ==
Innen skrivekunsten har hvitt skrivemateriale og så svart tekst som mulig, vært ønskelig, siden bokstaver og tegn da fremstår som mest leselige. Det å finne fram til best mulige svarte pigmenter har derfor vært en utfordring. Kull og forskjellige varianter av sot har stort sett blitt foretrukket, men også sepia-blekk (blekksprutblekk) og annet har vært forsøkt. Mange av de tidlige svertene har vist seg å blekne eller bli brune i tidens løp.


== Heraldikk ==
Innenfor heraldikken er svart en helt ordinær farge og den finnes i mange våpenskjold uten noen negativ betydning eller symbolikk. Vi finner derfor svart i såvel offentlige våpen, bl.a. riksvåpen og landskapsvåpen, som i private våpen som slektsvåpen og foreningsvåpen. Svart i slike våpenskjold forekommer i alle europeiske land og helt fra middelalderen til idag. Det er dessuten innslag av svart i en rekke nasjonalflagg og andre flagg.
Slovakisk

«Slovakisk» kan også referere til Slovakia og slovaker.Slovakisk er et slavisk språk som sammen med tsjekkisk, polsk og sorbisk utgjør den vestslaviske språkgruppa. I likhet med slaviske språk for øvrig er slovakisk et kasusspråk og består av seks kasus eller tilfeller: nominativ, genitiv, dativ, akkusativ, instrumentalis og lokativ. I tillegg fins rester av et sjuende kasus, vokativ, brukt i formell korrespondanse. I så måte har slovakisk, som slaviske språk generelt, hatt ei annen språkutvikling enn for eksempel norsk og engelsk, som har gått over til å bli ordstillingsspråk.
Slovakisk er svært beslektet med tsjekkisk, skjønt det påstås at språkene er på glid fra hverandre etter oppløsinga av føderasjonen Tsjekkoslovakia i 1993. I daglig bruk er språkene svært kompatible, og en slovak og tsjekker kan føre en lengre samtale uten større misforståelser.
Språket skrives med det latinske alfabetet, men med diakritiske tegn som markerer bløte konsonanter: č, ď, ľ, ň, š, ť, ž.
Slovakisk er offisielt språk i republikken Slovakia, samt i Den europeiske union. I tillegg snakkes det av minoriteter i Tsjekkia, Ungarn, Serbia og i enkelte andre østeuropeiske land. 


== Referanser ==
Art Spiegelman

Arthur Spiegelman (født 15. februar 1948) er en amerikansk tegneserieskaper. Han ble født i Stockholm, men flyttet som ung til USA sammen med foreldrene. 
I 1960- og 70-årene figurerte han som en av de store kreftene innen amerikanske undergrunnstegneserier. Han begynte som profesjonell tegner som 16-åring og bidrog til blader som Real Pulp, Young Lust og Bizarre Sex, under psevdonymer som «Joe Cutrate», «Skeeter Grant» og «Al Flooglebuckle». Han grunnla i tillegg to viktige tegneserieantologier; Arcade, sammen med Bill Griffith, og RAW, sammen med hans kone og kunstneren Françoise Mouly i 1980.
I 1986 gav Spiegelman ut første bind av Maus (Maus: A Survivor's Tale, også kjent som Maus: My Father Bleeds History) en historie som handler om hvordan foreldrene hans overlevde holocaust. Bind 2 kom i 1991 og het Maus: from Mauschwitz to the Catskills. Serien fikk da mye oppmerksomhet, også fra miljøer som vanligvis ikke var så interessert i tegneserier. Det ble satt opp en utstilling på Museum of Modern Art i New York. Serien vant Pulitzerprisen i 1992 og den norske Sproingprisen i 1993.
Utover nittiårene jobbet Spiegelman for The New Yorker, hvor han sluttet rett etter terrorangrepene av 11. september 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Art Spiegelman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Art Spiegelman på Internet Movie Database 
Art Spiegelman i Lambiek Comiclopedia
Otep

Otep er et nu metal-band fra sørlige California. Gruppen består av vokalisten Otep Shamaya, gitaristen Lee Rios, trommisen Doug Pellerin og eViL på bass. Bandet har fått mye oppmerksomhet på grunn av den karakteristiske kvinnevokalen, noe som er meget spesielt i sammengeng med mer seriøs tyngre metall. At Sharon Osbourne så gruppen live sikret dem en opptreden på Ozzfest uten at de hadde fått platekontrakt.
Otep er et anagram for poet.


== Diskografi ==
2001 – Jihad (EP)
2002 – Sevas Tra
2004 – House of Secrets
2005 – Wurd Becomes Flesh (EP)
2007 – The Ascension
2009 – Smash the Control Machine
2011 – Atavist


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Otep på Discogs 
(en) Otep på MusicBrainz 
(en) Otep på Spotify 
(en) Otep på Songkick 
(en) Otep på Last.fm 
(en) Otep på AllMusic
Pokus forlag

Pokus forlag er et norsk forlag som utgir tegneserier av unge norske tegneserieskapere. Pokus ble startet i 1999 av blant annet Stian Andreassen som fungerer som redaktør, med Øyvind Lauvdahl og Karl Bjølseth i resten av redaksjonen. Alle som arbeider med Pokus jobber på idealistisk grunnlag, og derfor får ingen betalt. Alle inntekter går uavkortet til nye utgivelser.


== Eksterne lenker ==
pokus.no
Tegneserieskaper

En tegneserieskaper er en person som skaper tegneserier enten som manusforfatter, tegner eller et annet sted i prosessen som tusjer (rentegner) eller tekster (bokstavutformer).


== Noen kjente tegneserieskapere ==


=== Norske ===
Lars Fiske
Malin Falch
Flu Hartberg
Bendik Kaltenborn
Inga Sætre
Solveig Muren Sanden
Thore Hansen
Ragnar Pedersen
Arild Midthun
Bjørn Ousland
Christopher Nielsen
Frode Øverli
Børge Lund
InkaLill
Jason
Jenny Jordahl
Hanne Sigbjørnsen
Karine Haaland
Kenneth Larsen
Knut Nærum
Lars Lauvik
Lise Myhre
Roy Søbstad
Steffen Kverneland
Torbjørn Lien
Trondheimstegnerne
Arne Bye
Knut A.G. Hauge
Mads Eriksen
Siri Pettersen


=== Utenlandske ===
Albert Uderzo
André Franquin
Ann Nocenti
Art Spiegelman
Bill Everett
Bill Finger
Bob Kane
Bud Grace
B. Virtanen
Carl Barks
Charles M. Schulz
Charlie Christensen
Don Rosa
Gary Larson
Gene Colan
Harvey Pekar
Hergé
Jeff Kinney
Joe Simon
Johan Wanloo
John Buscema
John McLusy
Lars Jansson
Mike Grell
Morris
Mort Walker
Neil Gaiman
Peter Madsen
René Goscinny
Richard F. Outcault
Rodolphe Töpffer
Roman Dirge
Scott Adams
Steve Ditko
Steve Englehart
Steve Gerber
Tezuka Osamu
Tove Jansson
Vince Locke
Will Eisner
Kazu Kibuishi


== Se også ==
Tegneserie
Norske tegneserieskapere omtalt på norsk wikipedia
Utenlandske tegneserieskapere omtalt på norsk wikipedia
Maus

Maus: En overlevendes fortelling (eller bare Maus) er en tegneserie av Art Spiegelman som forteller hvordan Arts far, Vladek Spiegelman, overlevde andre verdenskrig og holocaust som polsk jøde. I tillegg handler boken om forfatterens til tider problematiske forhold til faren, hvordan morens selvmord påvirket begge og hvordan krigens sår forplanter seg nedover generasjonene. I 1992 vant boken pulitzerprisen og i 1993 den norske Sproingprisen for beste utenlandske tegneserie.
Gjennom boken blir forskjellige grupper med mennesker portrettert antropomorfisk. Jøder blir portrettert som mus (tysk: maus), tyskere som katter, franskmenn som frosker, polakker som griser, amerikanere som hunder og så videre. Dette var både noe som var hentet fra barnetegneserier og en ironisk kommentar til nazistisk propaganda som gjorde akkurat det samme. På grunn av dette ble utgivelsen i Polen utsatt.
Mesteparten av historien ble trykket bit for bit i RAW, en tegneserie-antologi Spiegelman var redaktør for. Det ble senere publisert i to deler (volum 1, My Father Bleeds History; volum 2, And Here My Troubles Began).
Maus har kommet ut i nynorsk oversettelse av Lars Amund Vaage: Først i to bind i 1987 (bd. 1, «Far min blør historie» og bd. 2, «Og her tok vanskane mine til»; så i ettbindsutgave i 1993.
En nyoversettelse til bokmål av Alexander Leborg utkom i 2017: Maus. En overlevendes fortelling.
CFP-franc

CFP-franc (franc CFP med fransk ordstilling) er en valuta som brukes i noen franske områder i Stillehavet. Navnet sto opprinnelig for franc des Colonies françaises du Pacifique (De franske stillehavskoloniers franc), men den kalles nå franc Pacifique (stillehavsfranc). Valutaen utgis av sentralbanken Institut d'émission d'Outre-Mer. ISO 4217-koden er XPF.


== Historie ==
Valutaen ble opprettet i desember 1948, samtidig som CFA-franc. Den brukes i Fransk Polynesia, Wallis- og Futunaøyene samt i Ny-Caledonia.
Den var tidligere bundet til franske franc i en fastlagt vekslingskurs; ved overgangen til euro ble den bundet til den nye valutaen. Kursen var fram til 1948 1 CFP-franc = 2,40 franske franc. Den ble da endret til 1 CFP-franc = 5,50 franske franc, i tråd med devalueringen av franske franc. Neste endring kom i 1960, da nye franske franc ble innført med en kurs på 100 gamle franc = 1 ny; dermed ble verdien 1 CFP-franc = 0,055 franske franc. Dette betyr at CFP-franc aldri har blitt devaluert; det er kun valutaen den er bundet til som ble det. Ved overgangen til euro i Frankrike ble vekslingskursen 6,55957 CFP-franc = 1 €.
En forordning av 15. september 2021, som trådte i kraft 26. februar 2022, definerer navnet CFP-franc som "francen til de franske samfunnene i Stillehavet".[1].


== Seddelserien fra 2014 ==
Den 20. januar 2014 ble en ny seddelserie satt i sirkulasjon. Det ble utstedt nye sedler pålydende 500, 1000, 5000 og 10000 stillehavsfranc. Motivene på sedlene er hentet fra kulturhistorien og naturen i de tre områdene der sedlene benyttes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Institut d'émission d'outre-mer
L'histoire du Franc Pacifique, Institut d'émission d'outre-mer, 2014
Georg Milbradt

Georg Milbradt (født 23. februar 1945 i Eslohe i Sauerland) er en tysk politiker for Christlich Demokratische Union (CDU) som var ministerpresident i den tyske delstaten Sachsen fra 2002 til 2008.
Milbradt studerte økonomi, jus og matematikk i Münster (Nordrhein-Westfalen). Fra 1990 til 2001 var han finansminister i Sachsen. Han etterfulgte sin partifelle Kurt Biedenkopf i 2002 som statsminister.


== Referanser ==
Kurt Biedenkopf

Kurt Biedenkopf (født 28. januar 1930 i Ludwigshafen, død 12. august 2021) var en tysk jurist, universitetsrektor og politiker (CDU) som var statsminister i fristaten Sachsen fra 1990 til 2002. Han var den første statminister (Ministerpräsident) i Sachsen etter sammenslåingen av DDR med Vest-Tyskland. Han var en nær samarbeidspartner til Helmut Kohl. Tidligere hadde han en lang politisk karriere i Nordrhein-Westfalen var generalsekretær i CDU fra 1973. Biedenkopf studerte blant annet ved Georgetown University og hadde doktorgrad i rettsvitenskap. Han var rektor ved Ruhr-Universität Bochum 1967-1969.

Biedenkopf ble i 1994 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Biedenkopf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kurt Biedenkopf på Internet Movie Database 
(en) Kurt Biedenkopf hos The Movie Database
Noxagt

Noxagt er et norsk hardrock-band. Det var opprinnelig et soloprosjekt startet av bassist Brandsdal i 1999, men ble utvidet til trio i 2001, Kjetil D. Brandsdal på bass, Nils Erga på bratsj og Jan Christian L. Kyvik på trommer. Høsten 2004 spilte de en rekke konserter sammen med Lasse Marhaug. Erga ble byttet ut med Anders Hana (gitar) i 2005 og Hana ble byttet ut med John Hegre (gitar) i 2010. 


== Diskografi ==


=== Album ===
Turning It Down Since 2001 CD-R (Selvutgitt promo, 2003)
Turning It Down Since 2001 CD (Safe As Milk, 2003) – skandinavisk utgave
Turning It Down Since 2001 CD/LP (Load, 2003)
The Iron Point CD/LP (Load, 2004)
Noxagt / Ultralyd: Firebird / The Smell Of Incest LP (Textile, 2006)
Noxagt CD (Young Aspiring Professionals, 2006) – norsk utgave med bonusvideo
Noxagt CD/LP (Load, 2006)


=== EP-er ===
KFJC 7" EP (Norway Rat, 2002)
Noxagt / Hellfire: Split 7" EP (Nor Wave, 2002)
"Tears in the Makeup (Noxagt remix)" på The Chairs: Tears in the Makeup 7"/CD-EP (Kippers, 2003)


=== Samleplatebidrag ===
"Mek It Burn (Demo)" på Showcase NO CD-R (nedlastbar fra utgave 8 av nettmagasinet Localmotives, 2002)
"Powerchild" på The Wire Tapper 7 CD (The Wire, 2002)
"Det Er Typisk Norsk Å Være Best" på Fjord Focus CD (The Wire, 2002)
"Cockburn (Reh. 02)" på The Noise Is Only In Your Head CD (Gold Soundz, 2003)
"Ondskapens Blomster" på Safe As Milk Festival sampler CD (Safe As Milk, 2003)
"Regions Of May" på For the Dead in Space Vol. II & III 2CD (Secret Eye, 2003)
"Drid Machine" på Hits Omnibus 2CD (Wantage USA, 2004)


=== Kjetil D Brandsdal solo som Noxagt ===
Noxagt / Kjetil D Brandsdal: Split MC (Selvutgitt, 1999(?))
Noxagt 7” EP (Nor Wave, 2000) – 22 spor
Noxagt 7” EP (Nor Wave, 2000) – 13 spor
"What is up?" on Sandnes / Stavanger 7” EP (Nor Wave, 2000)
"No I don’t", “Drid Machine (live)”, “Not Interested”, “Hairy Vortex”, “Action Culture” på Sauron 7” EP (Synesthetic Recordings/Sandnes Records, 2001)
Noxagt CD (Synesthetic Recordings, 2001) – 50-spors samling av all Noxagt-sporene fra de fire 7" EP-ene listet ovenfor, samt uutgitte spor
Pantyland CD-R-kort (Nor Wave, 2001)
"Groggy" (Noxagt remix)” på The Slingshot Idol: Nå Skal Du Høre Her 7” EP (Norway Rat, 2002)
"Groggy" (Noxagt remix)” på Lack Of Zodiac / The Slingshot Idol split promo CD-R-kort (Norway Rat, 2002)
"Love Transfusion", "Abdel-Wahab", "Drid Machine" på Woman Taken In Adultery CD (Glasvocht Records/Carbon Records, 2002)


== Eksterne lenker ==
(en) Noxagt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Noxagt på Discogs 
(en) Noxagt på MusicBrainz 
(en) Noxagt på Songkick 
(en) Noxagt på AllMusic
Anagram

Anagram (av gresk: ana og graphein = omskrive) er et ord, navn eller et fast uttrykk som er blitt satt sammen ved å stokke rundt på bokstavene i et annet ord eller uttrykk. Ofte er dette humoristisk brukt ved at bokstavene i et personnavn blir stokket om slik at det både gir lydlikhet og samtidig danner et nytt uttrykk som synes velegnet til å karakterisere personen.


== Eksempler ==
Avledningsmanøver = Avdelingsnavn: Møre
Kama Sutra = Austmarka
Rivaliserende = Avleirende ris
Somlepave = Av eplemos
Sortimentsportefølje = Et strømlinjet posefôr
Verdens Gang = Vredens GnagPersonnavnErling Jevne – Jeg vil renne
Mons Ivar Mjelde – Linjedommervas
Petter Nome – TrompeteneEn spesiell gruppe anagrammer er palindromene, der ordene enten forblir nøyaktig de samme om en leser dem forfra eller bakfra: regninger, Otto og Anna eller de gir en annen, men likevel meningsfull betydning ved å snus rundt: Elvis – Sivle og Roma – Amor.


== Anagram for oppdagelsen av Saturns måne Titan ==
Anagrammer har vært vanlig brukt for å annonsere en vitenskapelig oppdagelse, uten å avsløre detaljer i oppdagelsen.  Da Christiaan Huygens i 1655 oppdaget den første månen til planeten Saturn, formidlet han observasjonen først som et anagram i et brev til den engelske matematikeren John Wallis.  Anagrammet var et sitat fra den romerske poeten Ovid, etterfulgt av en sekvens av ekstra bokstaver: ADMOVERE OCVLIS DISTANTIA SIDERA NOSTRIS, VVVVVVVCC CRRHNBQX.  En rokkering av bokstavene gir «Saturno luno sua circunducitur diebus sexdecim, horis quatutor», som oppgir at Saturn har en måne med en sirkuleringstid på seksten dager og fire timer.
Huygens formidlet anagrammet også til vitenskapsmenn i Paris, men først i mars 1658 ble funnet offentliggjort i Frankrike. Også for oppdagelsen av Saturns ringer i 1656 brukte Huygens et anagram.  Da den franske matematikeren Gilles de Roberval hevdet at Huygens i studiet av Saturn baserte seg på hans ideer, som de to hadde diskutert i 1655, så kunne Huygens vise til måne-anagrammet. Dette var datert før møtet mellom de to, og dette førte til at Huygens fikk æren for oppdagelsene. Saturn-månen ble senere gitt navnet Titan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
s-r: Lidt om Anagrammer. Ny illustreret Tidende No. 2. Kristiania, 12te Januar 1879, s. 10-11.


== Eksterne lenker ==
Automatisk generering av anagrammer også på norsk
Internet Anagram Server / I, Rearrangement Servant
Generering av norske ord basert på input av bokstaver
Vidkun Quislings andre regjering

Vidkun Quislings andre regjering ble utnevnt etter Statsakten på Akershus festning i Oslo 1. februar 1942, da Norge under andre verdenskrig var okkupert av det nazistiske Tyskland. Regjeringen var i stor grad en videreføring av Josef Terbovens kommissariske statsråder. Vidkun Quislings regjering satt inntil frigjøringen 8. mai 1945. I landssvikoppgjøret ble fire av ministrene dømt til døden for landsforræderi (blant dem Quisling) mens resten stort sett ble idømt lange fengselsstraffer.


== Regjeringssammensetning ==


== Se også ==
Vidkun Quislings første regjering
Administrasjonsrådet (15. april–22. september 1940)
Josef Terbovens kommissariske statsråder (22. september 1940–1. februar 1942)
Norges regjeringer


== Eksterne lenker ==
Riksarkivets presentasjon av Quislings andre regjering