jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joan Benoit

Joan Benoit Samuelson (født 16. mai 1957 i Cape Elizabeth, Maine) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Hun ble tidenes første vinner av et olympisk maratonløp for kvinner.
Benoit begynte å løpe for å trene seg opp etter et beinbrudd. I 1979 vant hun som fullstendig ukjent Boston Marathon, og satte samtidig ny løyperekord. Selv om hun røk akillessenen og ble operert for dette, gjentok hun bedriften i 1983.
Under OL 1984 i Los Angeles vant hun det første maratonløpet for kvinner. Sølvmedaljen gikk til Grete Waitz, som var over ett minutt etter Benoit i mål.


== OL-medaljer ==
 1984  Los Angeles -  Gull i friidrett, maraton damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Joan Benoit – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Joan Benoit – Olympics.com 
(en) Joan Benoit – Olympic.org 
(en) Joan Benoit – Olympedia 
(en) Joan Benoit – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joan Benoit – World Athletics 
(en) Joan Benoit – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Joan Benoit – Track and Field Statistics
Mesterligaen 2004/2005

Mesterligaen i fotball for menn 2004/05 ble arrangert av UEFA. Mesterligaen er Europas mest prestisjetunge fotballturnering for klubblag. Finalen ble kanskje den meste spennende mesterligafinalen noensinne da Liverpool hentet opp Milans 3-0 ledelse og vant på straffesparkkonkurranse.


== Kvalifisering ==


=== 1. runde ===


=== 2. runde ===


=== 3. runde ===


== Gruppespill ==
De to beste i hver gruppe gikk til åttendedelsfinaler, mens nummer tre gikk direkte inn i cupspillet i UEFA-cupen.


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


=== Gruppe E ===


=== Gruppe F ===


=== Gruppe G ===


=== Gruppe H ===


== Sluttspill ==


=== Åttendedelsfinaler ===


=== Kvartfinaler ===
1. PSV videre på straffespark2. Kampen ble stoppet på grunn av tribunebråk og Milan tildelt seieren med 3-0


=== Semifinaler ===
3. Milan videre på bortemål


=== Finale ===
Komposisjonsmaling

Komposisjonsmaling er en maling hvor bindemiddelet er mel, vanligvis rugmel. Det er en vannbasert farge.  Den ble mye brukt tidligere, men da linoljemalingen kom, tok den over. 
Komposisjonsmaling er lett å påføre, særlig hvis underlaget er litt fuktig fra før.  Den sitter dårlig på annet enn friskt tre, og best på uhøvlet tre og ble derfor i hovedsak brukt på uthus. Et billig og lett tilgjengelig pigment var rødt jernoksidbasert pulver, gjerne falurødt og engelsk rødt. 
Komposisjonsmalingen kan virke noe primitiv, men den har utmerkede egenskaper: helt diffusjonsåpen og lang holdbarhet, opp til 30 år er nevnt. Før ommaling er det bare å børste av løs maling. 


== Oppskrift ==
Det finnes flere oppskrifter på komposisjonsmaling. Denne er hentet fra Riksantikvarens nettsted: 

0,4 kg. jern- eller sinksulfat løses i 10 liter kokende vann.
0,5 kg. finmalt rugmel piskes inn i oppløsningen.
Blandingen kokes i et kvarter.
1,6 kg. pigment i ønsket farge tilsettes.
Malingen kokes i ytterligere et kvarter.Oppløsningen kan skumme og støtkoke kraftig når pigmentet tilsettes, arbeidet bør derfor utføres utendørs.


== Eksterne lenker ==
[1] – Riksantikvarens tekst om komposisjonsmaling
Falurødt

Falurødt er et pigment som har vært mye brukt i Skandinavia for utvendig maling av bolig- og uthus. Fargen har navn etter den svenske gruvebyen Falun, der pigmentet har vært produsert siden 1500-tallet. Fargen kalles også karmosin og engelskrødt. Pigmentet framkommer ved at jernholdig malm fra Falun gruve forvitrer over lang tid og er for en stor del et biprodukt fra kobberproduksjon i Falun. Forvitringsproduktet brennes og males til pulver. Foruten kopper inneholder pulveret jernoker, kiselsyrer og sink, og har derved en viss konserverende virkning (beskyttelse mot råte) på treverk. På laftede bygg ble den råtebeskyttende effekten utnyttet ved at endeveden (laftehodene) ble malt, senere ble dette overført til reisverkshus dere hele bordkledningen ble malt.Tradisjonelt har pigmentet inngått i komposisjonsmaling, men brukes også i linolje- og alkydmaling.
Fargen er den mest brukte utendørsfarge på den svenske landsbygda. Fra sent på 1500-tallet var den røde husfargen et tegn på velstand og ble først og fremst brukt i byene. Den svenske kongen beordret i 1570 slottene i Stockholm og Turku malt røde. Fra 1764 ble rødmalingen produsert kommeriselt. Fra 1800-tallet ble den allemannseie og erobret landsbygda, samtidig som en i byene tok i bruk lysere oljemalinger. I Norge har fargen særlig vært populær nær svenskegrensa. Den utbredte bruken av falurødt fra 1600-tallet bidro til å gi bebyggelsen i Sverige et enhetlig preg.Fra rundt 1730 til 1815 var det alunbrudd på Ekeberg ved Oslo. Rødfarge var et biprodukt av virksomheten og kongen forsøkte å stansen import av rød farge fra Sverige.Nærmeste NCS-kode er S 5040-Y80R eller 4050-Y80R.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.falurodfarg.com
Thunderbird

Thunderbird har flere betydninger:

Mozilla Thunderbird, et dataprogram.
Thunderbird (skole), en amerikansk forretningsskole.
Ford Thunderbird, en bil.
Seksjonsnummer

Et seksjonsnummer er en del av en enhet i det norske eiendomsregisteret, matrikkelen. Den offisielle forkortelsen er snr.
Seksjonering benyttes der en eiendom består av flere selvstendige eierenheter som skal selges og pantsettes hver for seg, og der det ikke er naturlig å dele eiendommen på vanlig måte ved en delingsforretning. Typisk er leilighetsbygg i flere etasjer, forretningsgårder eller en blanding av forretning og leiligheter. En seksjonering kan bestå av to typer seksjoner: boligseksjoner og næringsseksjoner.
Det er flere krav som må være oppfylt for at seksjonering kan finne sted:

Alle hovedseksjoner skal være del av et bygg, men de kan ha målsatte tilleggsdeler utenom bygget.
Alle seksjoner skal ha adkomst fra fellesareal.
Alt areal som tjener til felles nytte skal være fellesareal.
Alle boligseksjoner skal ha eget bad, kjøkken, soverom og oppholdsrom.
Hele eiendommen må seksjoneres, ikke bare deler av den.En begjæring om seksjonering skal sendes til kommunen. Dersom vilkårene for seksjonering er til stede, skal kommunen gi tillatelse til seksjonering.
En vanlig måte å skrive betegnelsen for en seksjonsenhet på er f.eks. 17/235, snr.2, der 17 er gårdsnummeret, 235 er bruksnummeret snr.2 er seksjonsnummeret. En annen skrivemåte er gnr. 17, bnr. 235, snr. 2.


== Matrikkelhierarki ==
Kommunenummer
Gnr. – Gårdsnummer
Bnr. – Bruksnummer
Fnr. – Festenummer
Snr. – Seksjonsnummer


== Eksterne lenker ==
Seksjoneringsloven
Seksjoneringsskjema
Tempera

Tempera er en type maling som er basert på et emulsjonerende bindemiddel. Emulsjon er sammenblanding av to stoff som i utgangspunktet ikke kan blandes. Det er mange ulike oppskrifter på temperamaling. Eggtempera er den vanligste blandingen, som er basert på de to ikke blandbare væskene olje og vann. Egget tilsettes som emulgatoren, det vil si at det gjør at olje og vann allikevel blander seg. 
Navnet Tempera er latin og betyr: «å blande i riktig forhold». Ordet tempera betegner selve malingsteknikken. 


== En gammel maleteknikk ==
Bruken av temperamaling er meget gammel og var enerådende i kunstmaling inntil oljemalingen dukket opp på 1400-tallet, særlig sør for Alpene var teknikken lenge brukt. Lengre nord ble oljemaling brukt tidligere.
Mange kunstnere i samtiden arbeider med temperamaling. Enkelte mener at denne malingen er med å gi et bedre uttrykk i bildene, enn olje- og akrylfarger. Fordi tempera er kjent for at fargene beholder mer av sin intensitet (koloritt) slik den er før malingen tørker. Temperafarger «gulner» også mindre enn enkelte oljefarger, fordi bindemiddelet inneholder prosentvis mindre mengde olje.  


== Å male med tempera ==
Blandingen kan gis forskjellig dekkevne og fargestyrke avhengig av pigmenttilsetning. Lite pigment er en maling med dårlig dekkevne (gjennomskinnelig), mye pigment gir er fargesterk og dekkende maling. Bindemiddelet kan oppbevares en tid, gjerne en uke, men må stå i kjøleskap, da det er basert på egg eller kasein, som ikke kan oppbevares lenge i romtemperatur. Om bindemiddelet tykner, kan det tynnes med vann.
Malingen påføres i tynne lag vanligvis med pensel eller rull. Maleunderlaget må være stødig. Plater må brukes, lerret er ikke å anbefale. Underlaget må være preparert for tempera, det må være «sugende» og inneholde mindre olje enn tempera malingen. 
Påført maling tørker fort og maleriet overflate blir da uoppløselig. Men den kan straks overmales på nytt. Malingen får en matt overflate når den er tørr.  


== De vanligste tempera-malingene ==
Mange blandinger med forskjellige emulgatorer er utprøvd, for å finne den optimale blandingen. De vanligste er eggeplomme og kasein. 


=== Eggtempera ===
Eggtempera lages ved å vispe sammen vann, linolje og egg til det emulgerer, det vil si blander seg fullstendig. Kunstnere blander bindemiddel og pigment under arbeidsprosessen, direkte i maleriet eller på paletten.

1. Visp sammen to egg.
2. Tilsett 100 ml rå eller kokt linolje,
   og 100 ml vann.
3. Visp blandingen kraftig slik at det hele er godt blandet og ikke skiller seg (emulgert).
4. Tilsett tørt pigment i pulverform og bland til alt er en jevn maling. Ta prøver av malingen for å se dens dekkevne.


=== Kaseintempera ===
1. 100 ml kasein
2. Tilsett 50 - 100 ml rå eller kokt linolje,
   og 100 - 200 ml vann.
3. Visp blandingen kraftig slik at det hele er godt blandet og ikke skiller seg (emulgert).
4. Tilsett tørt pigment i pulverform og bland til alt er en jevn maling. Ta prøver av malingen for å se dens dekkevne.
Væskekromatografi

Væskekromatografi (engelsk: HPLC – high performance liquid chromatography) er en teknikk innen analytisk kjemi som brukes for separasjon av kjemiske komponenter i en væske.Separasjonen skjer i en analytisk kolonne som en prøveløsning drives igjennom under høyt trykk (10-400 Bar) ved hjelp av en pumpe som er tilknyttet reservoarer med væske. Denne væsken kalles mobilfasen fordi den er det mobile medium som prøveløsningen drives i. Kolonnen, en sylinder med typiske dimensjoner 15 cm lengde og 4.6 mm indre diameter, er fylt med partikler (kalt stasjonærfasen), som vekselvirker med analyttene (de kjemiske komponentene som skal bestemmes), slik at forskjellige komponenter vil bruke forskjellig tid gjennom kolonnen mens mobilfasen pumpes gjennom.
Det typiske er at stasjonærfasen er av upolar karakter (partikler med alkankjeder bundet til, typisk C18) og mobilfasen er av polar karakter (vandig løsning med innblanding av vannløselige løsemidler, f.eks. metanol eller acetonitril). Dette kalles omvendt fase væskekromatografi. Hvis stasjonærfasen er polar (typisk silicapartikler) og mobilfasen upolar/lite polar (ikke-vandig løsning) så kalles det normal fase væskekromatografi. Omvendt fase er det klart mest anvendte og er enklest å håndtere.


== Varianter ==
En variant av væskekromatografi er tynnsjiktkromatografi (TLC), eller platekromatografi, hvor stasjonærfasen er montert i et tynt sjikt på en plate av glass eller metall. En prøve avsettes i et punkt nær den ene kanten av platen, platen settes på høykant i et kar med en liten mengde mobilfase, som så drives frem gjennom stasjonærfasen av kapillærkrefter. Før mobilfasen har nådd toppen av platen tas den ut, væskefronten markeres, og platen tørkes. Prøvens komponenter separeres ikke i tid, men i hvor langt de har vandret fra utgangspunktet.
Væskekromatografi finnes også som en miniatyrisert teknikk kalt micro væskekromatografi (µLC). Teknikken er en nedskalert teknikk av væskekromatografi der alle komponenter i systemet er nedskalert med en faktor på omtrent 200. Nedskaleringen reduserer fortynningseffekten som er til stede i kolonner og koblinger og gir derfor en økt massesensivitet. Imidlertid blir injeksjonsvolumet også nedskalert, typisk injeksjonsvolum på 50 nL, slik at det totalt sett ikke blir en forbedret kromatografisk signal. Likevel er det klare fordeler med µLC der tilgjengelig prøvevolum er lite. I tillegg er det også mulig å sette på store prøvevolumer ved hjelp av kolonneoppkonsentreringsteknikker som kan gi en drastisk økning av det kromatografiske signalet og dermed også en betydelig senkning av konsentrasjonsdeteksjonsgrensen.


== Se også ==
Gasskromatografi
Gelelektroforese
Kapillærelektroforese


== Referanser ==
Kevin Young

Kevin Young (født 16. september 1966 i Los Angeles) er en tidligere, amerikansk friidrettsutøver. Han hadde verdenskorden på 400 meter hekk fra 1992 til 2021.
Kevin Young debuterte internasjonalt i de panamerikanske lekene i 1987, der han kom på andreplass. I 1988 kvalifiserte han seg til OL i Seoul, der han kom på fjerdeplass bak sitt store forbilde, Edwin Moses, som i dette løpet vant sitt siste, store mesterskap. I VM i friidrett 1991 kom han igjen på fjerdeplass, og de to beste årene i karrieren fulgte. I 1992 vant han gull i OL i Barcelona på tiden 46,78.
Etter 25 løpsseire på rad, ble han i 1993, to uker før VM, slått av Samuel Matete fra Zambia. I selve verdensmesterskapet fikk han imidlertid revansj, og ble verdensmester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kevin Young – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kevin Young – Olympics.com 
(en) Kevin Young – Olympic.org 
(en) Kevin Young – Olympedia 
(en) Kevin Young – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kevin Young – World Athletics 
(en) Kevin Young – National Track & Field Hall of Fame
Edwin Moses

Edwin Moses (født 31. august 1955 i Dayton, Ohio) er en amerikansk friidrettsutøver. Han dominerte øvelsen 400 meter hekk i store deler av 1970- og 80-årene, og var ubeseiret på distansen i 122 løp mellom 1977 og 1987.


== Meritter ==
Olympisk mester i 1976 og 1984
Olympisk bronse i Sommer-OL 1988
Verdensmester i 1983 og 1987
Fire verdensrekorder:
47,64 (1976)
47,45 (1977)
47,13 (1980)
47,02 (1983)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Edwin Moses – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Edwin Moses – Olympics.com 
(en) Edwin Moses – Olympic.org 
(en) Edwin Moses – Olympedia 
(en) Edwin Moses – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edwin Moses – Georgia Sports Hall of Fame 
(en) Edwin Moses – World Athletics 
(en) Edwin Moses – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Edwin Moses – Track and Field Statistics
Hierarki

Hierarki betyr «rangordning». (gr. hierarkhia «høyere presteskap», nøye gradert system av geistlige embedsmenn). Hierarki finnes både i dyreverden og blant mennesker.
Det finnes to typer hierarki; makthierarki og systemhierarki.


== Makthierarki ==

Makthierarki er et system som bygger på «den sterkestes rett».


=== I dyreverden ===
Etter Darwins utviklingslære er makthierarkiet et viktig element i utvelgelsen av dyr, for at de som  best tilpasset skal bringe rasen videre (oftes på norsk referert til "den sterkestes overlever", noe som er en misvisende oversettelse av originalen "survival of the fittest", dvs "den best egnede overlever"). De dyr som står nederst på rangstigen kommer sist til matfatet, og hannene får gjerne ikke anledning til å pare seg og derved bringe sine gener videre.
Slik rangordning er vanlig hos de fleste dyreslag – «hakkeorden».


=== I menneskeverden ===
Makthierarki er også velkjent blant mennesker. I et slikt menneskelig hierarki vil de som står lavest på rangstigen ha minst innflytelse på avgjørelsene. Mest utviklet er hierarkiet i offentlig forvaltning. Det aller klareste og mest omfattende finnes i forsvaret, der hver enkelt rang har en betegnelse og et helt klart definert ansvarsområde. Hver forsvarsgren er inndelt i 14 militære grader.


== Systemhierarki ==
Systemhierarki er en klassifisering basert på likhetstrekk og/eller utviklingstrekk. Hensikten er å systematisere data. Det finnes flere former for systemhierarki, for eksempel innen geografi, astronomi, språk, kjemi, varehandel, industri o.a. Her på Wikipedia er kategoriene bygget opp etter et hierarkisk mønster. Et par andre eksempler:


=== Innen informasjonsteknologi ===
Hierarkimodellen brukes for eks. innen lagring av data.
Datastrukturer blir i stadig større grad lagret som XML som følger en streng hierarkisk modell.
De fleste moderne programmeringsspråk har også en innebygget hierarkisk oppbygning av et hovedprogram som består av mange underliggende funksjoner eller subrutiner.


=== Innen dyre- og planteverden ===
Carl von Linné er kjent som den moderne taksonomiens far. Han delte planter og dyr inn i grupper og undergrupper etter et hierarkisk mønster. Hvert ledd i hierarkiet, helt ned til arter og underarter, fikk en latinsk betegnelse.
Per Dybvig

Per Dybvig (født 27. januar 1964 i Stavanger) er en norsk tegner, illustratør og billedkunstner. 

Det er dette som er kjernen i tenkningen og metoden hans; insisteringen på å være åpen for spontanitet. (...) Temperatur, det er et nøkkelord i Per Dybvigs verk. Det er stort tempo i dem, stor fart. Det er uvørent, det er ufiltrert, enten han jobber for voksne eller for barn.

Dybvig har utdannelse fra grafisk formgivningslinje ved Bergeland videregående skole 1983-1985. Han har siden tegnet for Rogalands Avis fra 1987 og for Stavanger Aftenblad på 1990-tallet,, illustrert en lang rekke bøker og arbeidet med fri tegnekunst. Dybvig regnes som en av de fremste barneboktegnerne i Norge, og har samarbeidet blant annet med forfatterne Marit Nicolaysen om den populære serien om Svein og rotta, Bjørn F. Rørvik om bildebøkene om Reven og grisungen, Ingvar Ambjørnsen, Trond Brænne, Klaus Hagerup og Jo Nesbø. Han har også illustrert flere av bøkene til humoristen Per Inge Torkildsen.
Dybvig har en karakteristisk sikker, fri og energisk tegnestil, både i blyant og penn, med mange streker, mye hvitt papir og ofte ville, humoristiske figurer.  
Han har deltatt på en rekke utstillinger i Norge og utlandet. I 2016 åpnet han sin første separate museumsutstilling Per Dybvig - Look What the Bird Found på Stavanger kunstmuseum. Utstillingen viste bredden og utviklingen i Dybvigs kunstnerskap og inkluderte arbeider fra 2002 til 2016, i tillegg til eldre illustrasjoner. I forbindelse med utstillingen ble det utgitt en katalog med tekster av Hanne Beate Ueland og Thomas Miessgang samt et intervju av Jimmie Durham og Maria Thereza Alves. Per Dybvig bor og arbeider i Stavanger.


== Priser (utvalg) ==
2005: Kulturdepartementets billedbokpris for barnebøker for bøkene om Reven og grisungen (2001–2005) (sammen med Bjørn Rørvik)
2010: Kulturdepartementets illustrasjonspris for barnebøker for illustrasjoner til Jo Nesbøs bok Doktor Proktor og verdens undergang. Kanskje
2013: Bokkunstprisen
2014 Stavanger kommunes kulturpris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Per Dybvig i BIBSYS
(no) Per Dybvig hos Sceneweb 
Cappelen Damms presentasjon av Per Dybvig
Per Dybvig om bildeboka Gnu
Om Dybviks sepraratutstilling i Tegnerforbundet 2004
Norsk barnebokinstitutts minipresentasjon med bildeeksempler
TV-intervju (tysk)
Akin Duzakin

Akin Duzakin (født 21. mai 1961 i Gaziantep i Tyrkia) er en illustratør og barnebokforfatter bosatt i Norge siden 1987. Han har utdannelse i industridesign og arkitektur fra Ankara og fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo der han studerte fra 1987 til 1994.
Akin Duzakin har illustrert ei lang rekke barnebøker, blant annet bøkene om Tvillingbror og Tvillingsøster av Liv Marie Austrem, som han fikk Brageprisen for i henholdvsis 1995 og 1997. Sammen med Oddmund Hagen ble han tildelt Unni Sands bildebokpris for 1998 for bildeboka Over jordet. Han har hatt mottatt flere internasjonale utmerkelser og i 2006 Bokkunstprisen for sitt virke som nyskapende illustratør.
Akin Duzakin er kjent for akrylmalerier i fargenyanser med poetiske, lett naivistiske motiver og tydelige figurer. 


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Akin Duzakin i BIBSYS
Egenpresentasjon
Presentasjon og bibliografi på Samlagets nettsider
Bokkunstprisen til Akin Düzakin


=== Digitale bokkopier i Nasjonalbiblioteket ===
Liv Marie Austrem: Tvillingbror – illustrert av Akin Düzakin (1995)
Liv Marie Austrem: Tvillingsøster  – illustrert av Akin Düzakin (1997)
Oddmund Hagen: Over jordet – illustrert av Akin Düzakin (1998)
Hans Sande: Elefantevangeliet – illustrert av Akin Düzakin (1999)
Werner Grossmann

Werner Erich Grossmann (født 21. mai 1943 i Celle i Tyskland) er en tysk-norsk illustratør og barnebokforfatter. Grossmann har utdannelse fra Werkkunstschule Münster i Tyskland der han tok statseksamen i 1966. Han har tegnet for tidsskrifter, aviser, barne-tv, tegneserier, informasjonsmateriell for og om barn både i Norge og U-land, og står bak flere barnebøker, blant annet bildebøker for små barn. Bøkene er oversatt til flere språk.
Werner Grossmann er gift med illustratøren og forfatteren Kari Grossmann. De har samarbeidet om en rekke oppdrag og bøker. Begge arbeider i strek og akvarell med barnevennlige figurer og et vell av detaljer i en lett tilgjengelig og forklarende tegnestil.


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Bildebøker med egen tekst ===
1997: Morten og Milla fra morgen til kveld
2001: Ti små øgleunger
2004: Ha det bra
2006: Pottesure Petter


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Werner Grossmann i BIBSYSGyldendals forfatterpresentasjon Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.


=== Digitale kopier av bøker illustrert av Werner Grossmann ===
Sidsel Mørck: Heia gamleparken (1990)
Henrik Ibsen; Terje Vigen (1998)
Lise Männikkö: Jenta utenfor gjerdet (1998)
Kari Wærum: Bake kake søte (1999)
Gry

Gry er et kvinnenavn, først kjent i 1897.  Betyr daggry, morgengry, og har 27. januar som navnedag.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Gry i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Navnet hadde sitt siste toppår i Norge rundt 1970, da 0,72 prosent av barna fikk navnet.


== Kjente personer som heter Gry ==
Gry Jannicke Jarlum (f. 1962), popmusiker og forfatter
Gry Moursund (f. 1969), illustratør
Gry Molvær (f. 1970), journalist og fotograf
Gry Larsen (f. 1975), politiker
Gry Hege Thorslund, modell og værpresentatør på TV 2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske navn

(en) Behind the Name: Gry
(en) Think Baby Names: Gry
Gasa

Gasa er det nordligste av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan, og ligger inne i Himalaya. Gasa utgjør 11% av Bhutans totale areal. De store elvene Po Chhu og Mo Chhu renner gjennom fylket. Inntil 1992 var fylket en del av Punakha. 
Beliggenheten og klimaet vanskeliggjør landbruk, men myndighetene gjør forsøk på å etablere dyrking av blant annet sennep. Yak og hybriddyret dzo (krysning mellom yak og storfe, hunndyret kalles zhom) holdes som husdyr. Landbruket plages av at ville dyr både angriper husdyr og gjør skade på åkre.
Gasa er kjent for gjeterfolket Layap [1], og for Snømann-ruten (Snowman Trek) [2] som er en av de mest krevende rutene i Himalaya. Gasa grenser til Tibet i nord, og til Thimpu, Punakha og Wangdue Phodrang i sør.


== Gewog ==
Gasa består av fire gewog:

Goenkhamae Gewog
Goenkaatoe Gewog
Laya Gewog
Lunana Gewog


== Eksterne lenker ==
Femårsplanen 2002-2007
Dzongkhag profil med kart over gewog
Bilde av Gasa dzong i artikkel om bhutansk arkitektur
RAO Online: Gasas varme kilder
RAO Online: Layap-folket