jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hjem

Et hjem er et bosted eller oppholdssted brukt som fast residens for et individ, familie, husholdning eller flere familier i en stamme og det norske substantivet «hjem» brukes i en videre betydning som omfatter fødested eller en gård. «Hjem» kan også angi bevegelse mot bostedet eller mot bygdens midtpunkt. 
Det er ofte et hus, en leilighet eller en annen bygning, eller alternativt et mobilt bosted, husbåt, yurt eller en annen bærbar beskyttelse. Et prinsipp i lovverket i mange land, relatert til retten til privatliv, nedfelt i artikkel 12 i menneskerettighetserklæringen er ukrenkeligheten av hjemmet som et individs beskyttelse.
Hjemsted har juridisk betydning blant annet for skatteplikt og statsborgerlige rettigheter.Hjem gir vanligvis områder og fasiliteter for søvn, matlaging, spising og hygiene. Større grupper kan bo i et pleiehjem, barnehjem eller lignende institusjon. Når sikrere boliger ikke er tilgjengelige, kan folk bo i uformelle og noen ganger ulovlige skur som finnes i slumstrøk.Det norske substantivet hjem (nynorsk: heim) brukes i en videre betydning enn den fysiske boligen. Ordet har vært brukt i betydningen fødested, om verden som helhet, og om en husmannsplass eller en avsidesliggende gård. Mange gårdsnavn, som Solem og Nerem, er sammensatt med med -(h)e(i)m. «Hjem» kan også være et adverb som betegner bevegelse mot hjemmet eller bostedet, eller det betegner bevegelse mot bygdens midtpunkt. Heimseter eller hjemseter var (for gårder med flere setrer) den seteren eller stølen som var nærmest gården, kanskje like i utkanten av den dyrkede marken eller innenfor lett gangavstand. Hjemsetrene ble brukt vår og høst. Dette i motsetning til sommerseter, langseter, fjellseter eller høyseter som var lengre unna grenden og var hovedseteren. «Hjemgård» brukes om den gården en person har vokst opp eller som har vært i familiens eie. «Heim(e)garden» har i deler av Norge blitt brukt om tunet med bygninger og innmarken rundt. Hjemfaller når en eiendom eller ressurs går tilbake til det offentlige eller den opprinnelige eieren.


== Referanser ==
Blakstad bru

Blakstad bru er en del av fylkesvei 42 i Froland kommune i Agder fylke. I 2007 ble ei ny bru over Nidelva åpnet, og dette er tredje generasjon bru over elva på dette stedet. Dagens bru er 143 meter lang. Den gamle brua ble bygd i 1951.
Omkring brua har tettstedet Blakstad (Froland) vokst fram.
At stedet Blakstad (Osedalen er sentrum) ble sentrum i Froland skyldes det at stedet ligger ved Nidelva der elva gjør en Z-sving, og hvor det var mulighet for brubygging.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
nrk.no sprenger gamlebrua.
Blider fra byggingen av brua.
Åseral kirke

Åseral kirke er en korskirke fra 1822 i Åseral kommune, Agder fylke.
Byggverket er i tre og har 300 plasser.
Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via Fv356 og Fv352/Rv455.


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Åseral». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 462. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Frans-Arne H. Stylegar 2022: "Til Guds Ære og Folkets Gavn". Åseral kyrkje 1822-2022. ISBN 978-82-692944-0-8
(no) «Åseral kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Åseral kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Vest-Agder fylkeskommune Arkivert 13. desember 2019 hos Wayback Machine.
(de) Kirker i Norge Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. (Kirchen in Norwegen)
Søren Friedlieb

Søren Friedlieb (født 11. august 1717, død 1. mars 1779) var biskop i Bjørgvin bispedømme 1778–1779.
Han tok teologisk embedseksamen i 1738 og ble i 1741 sogneprest i Vestre Moland. I 1760 ble han stiftsprost i Kristiansand og fungerte som biskop i fire år for Ole Tidemand. Han hadde et håp om å etterfølge Tidemand som biskop i Christiansands sitft, men denne posten fikk biskop i Bjørgvin Eiler Hagerup d.y. Søren Friedlieb ble deretter utnevnt til biskop i Bjørgvin, men han døde etter bare elleve måneder i embedet.
Søren Friedlieb giftet seg i 1743 med Ellen Christine Dumetius, datter til hans forgjenger i Vestre Moland Søren Olsen Dumetius (1695–1741) og hustu Maren f. Angell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk biografisk leksikon
Ljosland kapell

Ljosland kapell er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1959 i Ljosland i Åseral kommune, Vest-Agder fylke.
Byggverket er i tre og har 95 plasser.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 4032 og fylkesvei 455.


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Ljosland kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 461. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Ljosland kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ljosland kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ole Irgens (biskop)

Ole Irgens (født 22. januar 1724 i Surendalen, døde 15. oktober 1803) var biskop i Bjørgvin bispedømme 1779–1803.
I 1748 ble han ansatt som personell-kapellan hos sin syke far, Johannes Irgens, en stilling han hadde fram til 1756. På en reise til Marokko var han skipsprest, men han tålte ikke livet på sjøen og gikk i land til en stilling som prest i Fåberg. Han var en av de berømte 'potetprestene' som virket for opplysning og fremgang i norsk landbruk. I 1773 ble han stiftsprost og sogneprest til Nidaros domkirke. I 1779 ble han utnevnt til biskop i Bjørgvin bispedømme, hvor han var til han døde i 1803.
Ole Irgens ble i 1761 gift med Christiane Bang, datter av biskop i Nidaros bispedømme Marcus Fredrik Bang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk biografisk leksikon
Banke (distrikt)

Banke (nepali बाँके जिल्ला) er et av Nepals 75 distrikter. Banke ligger i Midtvestregionen, Bheri sone.
Banke ligger i den vestlige delen av Tarai, Nepals flate, tropiske, sørlige grenseområde mot India. Distriktet grenser i vest og nord mot Bardia, i nord mot Salyan, i nord og øst mot Dang, og i sør mot den indiske delstaten Uttar Pradesh.
Hovedstad er Nepalganj, som i 2005 hadde omtrent 61 000 innbyggere.
Antall distriktsutviklingskomiteer 46. Bykommuner 1.Bybefolkninga i 2001 var 14,9%.
Forventa levealder 60,4 år, barnedødelighet pr. 1 000 fødte 71,2, leger 32 (alle tall 2001).
Høykaste-befolkning 27.31%, dalit 15,17%, (tall fra 2001).
Banke har mange forskjellige befolkningsgrupper, bl.a. stor tharu-befolkning og 16% muslimer (2001).
Den vestlige delen av Nepal som Banke ligger i, er den minst utvikla og fattigste delen av landet. En undersøkelse fra United Nations Development Program (UNDP) offentliggjort i mars 2007, som sammenlikna 5 distrikter, et fra hvert av landets 5 regioner, fant at Banke lå dårligst an både når det gjaldt leseferdighet blant ungdom (76%) og jenter i grunnskolen sammenlikna med gutter (78%).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Banke District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Banke distrikt
Kart med helseindikatorer (På engelsk.)
Mid and far-west are most deprived regions: Report (På engelsk. UNDP-rapport finner lav deltakelse for jenter i grunnskolen og lav leseferdighet blant ungdom i Banke. Nepalnews.com 28. mars 2007.)
Åpta misjonssenter

Åpta misjonssenter er en langkirke i Farsund kommune, Agder fylke. Byggverket er i betong og har 100 plasser.
Herad kirke brant ned til grunnen i mai 1948. I etterkant raste en bitter strid om lokalisering av ny kirke. Ny Herad kirke ble oppført på det gamle kirkestedet i 1957, men i Indrebygda (Åpta) ble det samlet inn penger og nedsatt en byggekomité for kirke på stedet. Råbygget stod under tak 1962, men prosessen stoppet opp på grunn av pengemangel. I 1973 ble bygget overlatt til Det Norske Misjonsselskap, som fullførte det og vigslet det som Åpta misjonssenter i 1975.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 465 og fylkesvei 4102.


== Litteratur ==
Kåre Rudjord og Arnfinn Høyland (1977). Herad, bygda mellom fjord og fjell. Farsund kommune. s. 160ff. 
Erling Kristensen Sigersvoll (1999). Briseid eller Ofte? Herad 1949–1958. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Åpta Misjonssenter». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 457. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Åpta misjonssenter». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Åpta misjonssenter». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Monrad Norderval

Monrad Oskar Norderval (født 28. januar 1902 i Steinvågen i Ålesund, død 24. desember 1976) var en norsk teolog og forfatter. Han gikk under tilnavnet «ishavspresten» fordi han hadde vært med på selfangst. Han ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo i 1928, og tok praktisk teologisk eksamen samme sted i 1929. Han besto eksamen i samisk ved Universitetet i Oslo 1930. Han ble ordinert til prest i Tromsø domkirke 27. juni 1929 av biskop Eivind Berggrav.


== Tjeneste ==
Norderval var biskop i Nord-Hålogaland bispedømme fra 1961 til 1972. Før det var han hjelpeprest i Skjervøy 1929, sokneprest i Tana 1929–1935, sokneprest i Ørsta 1935–1948 og sokneprest i Ålesund 1948–1961.


== Engasjement ==
Norderval hadde et brennende engasjement for kristne som ble forfulgt for sin tro. 14. november 1967 var han en av stifterne av Misjon bak Jernteppet (Stefanusalliansen). Han ble organisasjonens første formann.
Han var også i april 1966 den første protestanstiske biskop i audiens hos paven siden reformasjonen, da i følge med sin nære venn, den katolske biskopen i Tromsø, Johannes Wember. Dette skapte kontroverser da han var hjemme i Norge igjen, der ble han innkalt på teppet til preses, biskop Johannes Smemo.


== Bibliografi ==
Himmel og hav (1948), dikt
Fangstmenn på de to hav (1957)
Mannen og båten (1958)
På bølge 2,4 (1959)
Guds flammekastere (1961)
Slegge og ambolt (1962)
Den veldige veien (1964)
Sangen i Eliat (1967)
Fyret og seileren (1967)
Det gode tilbudet (1971)
Av sjømannsblod (1972)
I det hyggelige hjørne (1973)
Kommandobru eller prestesliperi (1974)
Vulkansk jord (1976)


== Utmerkelser og priser ==
Ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden 1960
Språklig samlings litteraturpris 1973


== Kilder ==
Monrad Norderval i Norsk biografisk leksikon
Frelserens kirke

Frelserens kirke er en langkirke fra 1785 i Farsund by i Farsund kommune, Agder fylke.
Byggverket er i stein og har 380 plasser. Den brant i 1901 og ble gjenreist på de gamle murene.
Kirkegården ligger cirka hundre meter vest for kirken.


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Frelserens kirke, Farsund». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 458. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Frelserens kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Frelserens kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Farsund menighet
Herad kirke (Vest-Agder)

Herad kirke er en langkirke fra 1957 i Farsund kommune, Agder fylke. Kirken er i betong og har 170 plasser.


== Litteratur ==
Kåre Rudjord og Arnfinn Høyland (1977). Herad, bygda mellom fjord og fjell. Farsund kommune. s. 67–93 og 154–163. 
Erling Kristensen Sigersvoll (1999). Briseid eller Ofte? Herad 1949–1958. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Herad kirke, Briseid». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 456. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Herad kirke (Vest-Agder)». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Herad kirke (Vest-Agder)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lista garnisonskapell

Lista garnisonskapell ligger på Lista flystasjon i Farsund kommune i Agder fylke. Kapellet ble innviet 22. januar 1955. Flystasjonen ble nedlagt 1. juli 1996.


== Se også ==
Lista flystasjon


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jørg Johnsen, Organister og orgler i Agder bisbedømme, Kristiansand 1962.
Feltprestkorpset, Håndbok for feltprester, Oslo 1955.
Alf Henry Rasmussen (1993). «Lista garnisonskapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 722. ISBN 82-75-27022-7.
Sundkilen

Sundkilen er en innsjø tilknyttet Kviteseidvatnet i Kviteseid kommune i Telemark fylke. Sundkilen er en del av Telemarkskanalen og Skiensvassdraget og blir regnet som en egen innsjø, selv om den ligger på samme høyde som Kviteseidvatnet og kun er atskilt fra dette av et lite sund. Det største tilløpet er Dalaåi, som kommer fra nordvest og renner fra Oftevatnet ved Høydalsmo.
Innerst i Sundkilen ligger Kviteseidbyen, kommunesenteret i Kviteseid kommune. Kviteseidbyen vokste frem i forbindelse med åpningen av Telemarkskanalen i 1892. Ytterst i Sundkilen ligger Kvitsund Gymnas, en videregående internatskole eiet av Norsk Luthersk Misjonssamband
I sundet mellom Sundkilen og Kviteseidvatnet ligger Svånaugsteinen. Trollkona Svånaug mislikte byggingen av steinkirken (Kviteseid gamle kirke) ute ved fjorden, og kastet steinen for å ødelegge kirken. Steinen nådde ikke frem, men ble liggende i sundet.
Sundkilen er et forholdsvis grunt vann. Temperaturen i vannet sommerstid blir ofte høy, og badesesongen er lang. Det er lagt til rette for badende i Kviteseidbyen med egen badebrygge med stupetårn. Sundkilen er kjent som et godt fiskevann. Her finnes ørret, røye, sik, åbbor og ål.
Sundkilen fryser normalt til noen uker før jul, og isen ligger gjerne langt ut i april. Selv i milde vintre legger det seg solid is på Sundkilen. Det er lange tradisjoner for travkjøring på Sundkilenisen. Midt på 1800-tallet startet organisert travkjøring i forbindelse med Kviteseidmarken. Med enkelte års opphold er tradisjonen holdt ved like frem til i dag. Travkjøringen samler i dag 25-30 hester til kappestrid under den årlige Kviteseidmarken i februar.
Spind kirke

Spind kirke er en korskirke fra 1776 i Farsund kommune, Agder fylke.
Byggverket er i tre og har 500 sitteplasser. Kirken ligger i Lister og Mandal prosti, Agder og Telemark bispedømme.
Adkomst til stedet er via Fv4094 og Fv43.
I oktober 2022 ble store deler av kirkegården stengt da grunnforholdene forårsaket at de begravede ikke blir til jord. Stengingen omfattet rundt 700 graver.


== Litteratur ==
Jakob Birkenes (1950). «Spinds kirke». Spind: en bygdebok. Porsgrunn. s. 30–47. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Spind kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 458. ISBN 82-7527-022-7. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Spind kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Spind kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Farsund menighet: Spind kirke
Madhyapur Thimi

Madhyapur Thimi (også kjent som bare Thimi) er en by i Kathmandudalen i Nepal. 
Byen ligger 1 325 moh, plassert mellom dalens tre største, internasjonalt kjente byer Katmandu, Patan og Bhaktapur; omtrent 10 km øst for Kathmandu og 3 km vest for Bhaktapur.  Byen dekker et område på 11,47 km².
Administrativt er byen en del av Bhaktapur-distriktet, som ligger i Bagmati sone i Sentralregionen.
Madhyapur Thimi er dalens fjerde største by.  Innbyggertall i 2005 var beregnet til 54 905.
Dens innbyggere hører til newarfolket. Byen har en mer enn 1000 år gammel historie med mange monumenter fra Malla-tida og inskripsjoner helt tilbake til Lichavi-dynastiet.  Den har sterke levende kulturtradisjoner, blant annet med en rekke festivaler, som feires med opptog, sang og dans. 
Den er kjent for sitt håndverk, blant annet for fin keramikk, masker, dukker og håndvevd tøy.  Jordbruket dyrker spesielt mye grønnsaker, noe som har gjort Thimi kjent som Kathmandudalens grønnsakshage.


== Eksterne lenker ==
Lite kart over Thimi
Vestbygda kapell

Vestbygda kapell er en langkirke fra 1909 i tettstedet Vestbygda (Borhaug) på Lista i Farsund kommune, Agder.
Byggverket er i tre og har 320 plasser. Det ligger ved Borhaug skole.


== Litteratur ==
Jakob Furuseth og Oddvar Larsen (2009). Vestbygda kapell 100 år i hjertet av bygda 1909–2009. Lista menighetsråd. ISBN 9788230312773. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Vestbygda kapell, Borhaug». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 457. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Vestbygda kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Vestbygda kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Farsund kommune
Bakke kirke (Sirnes)

Bakke kirke er en korskirke fra 1670 i Flekkefjord kommune, Agder fylke.
Byggverket er i tre og har 400 sitteplasser.


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Bakke kirke, Sirnes». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 451. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Bakke kirke (Sirnes)». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Bakke kirke (Sirnes)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Flekkefjord kirke

Flekkefjord kirke er en åttekantet kirke fra 1833 i Flekkefjord i Agder, oppført etter tegninger av slottsarkitekt Hans Ditlev Franciscus von Linstow.
Byggverket er i tre og har 650 plasser. Kirkerommet er preget av empirestil, med gallerier i to etasjer langs fem av veggene. Altertavlen er et gullkors i en bue, flankert av søyler som bærer en gavl. Både den og prekestolen er fra 1938 og tegnet av Linstow. Dagens orgel er bygget spesielt for Flekkefjord kirke ved Marcussen & Sønners orgelbyggeri i Aabenraa i Danmark, og sto klart i 1983. Orgelet har 24 stemmer og fasaden er i empirestil tilpasset kirkens interiør. Linstow laget særskilte tegninger til Flekkefjord og omtales som mer interessante enn de øvrige Linstow-kirkene i landsdelen.

To gravkapeller sogner under kirken: Sundslia kapell og Søyland kapell.
Søyland kapell er tegnet av arkitektene Thilo og Bjørn Schoder.
Tegningene til kapellet var ferdig 29. oktober 1959, før tegningene til Ishavskatedralen i Tromsø var klar i februar 1960. Disse to kirkebygningene har likhetstrekk, men er tegnet av ulike arkitekter, ettersom Jan Inge Hovig er arkitektene til "Ishavskatedralen".
Adkomst til stedet er via fylkesvei 44.


== Tidligere kirker ==
Ifølge Lorentz Dietrichson var det kirke på stedet før 1460. Kirken som ble revet i 1790 kan ha vært fra middelalderen. Den forrige kirken på stedet var også åttekantet og ble oppført i 1790. Den skal ha vært svært lav under taket og uten særlig grunnmur. Rundt 1831 var både forbedring av den eksisterende og oppføring av ny kirke aktuelt. Den nye kirken ble oppført i løpet av 1832, mens den gamle ble revet samme år eller året før (kilden er uklar). Prekestol og alter ble satt inn i den nye kirken. Den omkring 40 år gamle bygningen var også for liten for det raskt voksende folketallet. Kirken fra 1790 (andre kilder nevner 1783) hadde klokkene i en takrytter og et tilbygg for kor:

Denne kirke var oppført i 8-kantet form. Grunnen under kirken var så lav at bygningen sto nesten i jorden. Veggene var uforholdsmessige lave mot taket og husets bredde, og da der tillike var utbygning til koret og en annen til sakristiet, så gravdes der stedse steder hvor dråper nedrandt. Dessuten var vinduene få og små, hvorav fulgte at kirken var mørk, og galleriet som var oppført således at taket bar skrå utover det, hadde kun takvinduer til belysning. Loftet bares av 6 stokker som var stillet midt i kirken, og på det mot midt tilspissede tak sto tårnet hvori kirkens klokker hengte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Flekkefjord kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) «Flekkefjord kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Flekkesfjord kirkelige fellesråd om kirken
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Habanos SA

Habanos SA er selskapet til den cubanske statens tobakkmonopol, Cubatabaco. Habanos driver markedsføring, distribusjon og eksporten av cubanske sigarer og andre tobakksprodukter internasjonalt.


== Sigarmerker ==
Lista viser varenavn på sigarer produsert av Habanos SA.

Belinda (sigar)
Bolívar (sigar)
Cabañas
Cohiba
Cuaba
Diplomáticos
Fonseca
Gispert
H.Upmann
Hoyo de Monterrey
José L. Piedra
Juan López
La Flor de Cano
La Gloria Cubana
Los Statos de Luxe
Montecristo
Partagás
Por Larrañaga
Punch
Quai d'Orsay
Quintero_y_Hno
Rafael Gonzalez
Ramón Allones
El Rey del Mundo 
Romeo y Julieta
Saint Luis Rey
San Cristóbal de la Habana
Sancho Panza
Trinidad
Troya
Vegas Robaina
Vegueros


== Eksterne lenker ==
Habanos S.A.
Gyland kapell

Gyland kapell er en langkirke fra 1970 i Flekkefjord kommune, Agder fylke. Kapellet står ved Gyland kirkegård, som var kirkestedet for Gyland inntil kirken i 1929 ble flyttet til Nuland.
Byggverket er i tre og har 100 plasser.
Kirkestedet går tilbake til middelalderen.


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Gyland kapell, Urdal». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 452. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Gyland kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Gyland menighet
Cubatabaco

Cubatabaco, eller «Empresa Cubana del Tabaco», er den cubanske stats tobakkmonopol. Det ble grunnlagt i 1962 etter Cubas tobakkindustri hadde blitt nasjonalisert av Fidel Castro.
Cubatabaco skulle håndtere og kontrollere all produksjon og distribusjon av Cubas tobakkprodukter både lokalt og  internasjonalt til i 1994, da ble Habanos SA etablert for å ta seg av den internasjonale delen.
Gyland kirke

Gyland kirke er en korskirke fra 1815 i Gyland, en bygd som ligger Flekkefjord kommune, Agder fylke. Byggverket er i tre og har 300 sitteplasser.


== Flyttingen av Gyland kirke ==
På Gyland gard var det fra eldre tid en gammel langkirke vi ikke vet så mye om.  Den ble i 1815 erstattet med nåværende Gyland kirke.  Denne kirken er større enn den gamle og bygd som korskirke.   I 1929 ble kirken flyttet fra Gyland gard til dens nåværende beliggenhet på Nuland, ved Nulandsvannet på Sandvikodden. Dette medførte en betydelig strid i kirkesognet. Hovedbegrunnelsen for å flytte kirken var at dens nye plassering var mer sentralt for Gyland som område og bygd, og at kirken i alle fall trengte til en stor reparasjon. Det mest sentrale argumentet mot var at kirkegården, med alle dens graver, naturlig nok ikke kunne flyttes med, og det var heller ikke mulig å etablere noen ny kirkegård på Sandvikodden. Konsekvensen av dette ble at i dag ligger kirkegården der den lå fra før, med et tilhørende kapell. Dette kapellet brukes også av andre trossamfunn i Gyland.


=== Krusifikset fra Limoges ===
Flyttingen tok to år, og var ferdigstilt i 1929. Under prosessen ble det funnet et krusifiks, som ble oversendt til Kunstindustrimuseet, nå Nasjonalmuseet. Etter ønske fra Gyland menighetsråd ble krusifikset tilbakeført til kirken i 2012.


== Klokker ==
Klokketårnet har to klokker, som er beholdt i manuell drift (ikke mekanisert).


== Referanser ==


== Kilder ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Gyland kirke, Nuland». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 452. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Gyland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Gyland kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Gyland menighet