jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oransjeordenen

Oransjeordenen (Orange Order) er et lovlig, protestantisk broderskap i Nord-Irland og det vestlige Skottland. Navnet kommer fra de nordirske protestantenes tradisjonelle farge. Den har også medlemmer bosatt i en rekke andre land. Ordenen ble grunnlagt i Loughgall, Armagh i 1796. Den betegner seg som en gudfryktig organisasjon som fremmer protestantisk kultur og identitet. Kritikere omtaler den som anti-katolsk og sekterisk. 
Politisk var den frem til 12. mars 2005 formelt knyttet til Ulster Unionist Party. Mange av medlemmene foretrakk dog Democratic Unionist Party, og det er også mange som har vært eller er tilknyttet lojalistiske paramilitære grupper. 
Ordenen har flere ganger blitt klandret for at det har brutt ut opptøyer, senest i september 2005 da lojalister avfyrte skudd mot politiet i flere nordirske byer. Bakgrunnen for slike opptøyer har i de fleste tilfeller vært tradisjonelle marsjer gjennom områder med overveiende katolsk befolkning. 
Politisk sett har Oransje-ordenen vært nært knyttet til irsk unionisme. Kritikere har beskyldt ordenen for å være sekterisk, triumfalistisk og supremalistisk. Som en protestantisk organisasjon, nekter den katolikker medlemskap, samt også personer hvor nære familiemedlemmer er katolikker, er også nektet medlemskap.


== Referanser ==
Lions Clubs International

Lions Clubs International (The International Association of Lions Clubs) er en verdensomspennende organisasjon med 45 000 klubber og 1,35 millioner medlemmer i over 200 land og områder. Dette gjør klubben til den største humanitære serviceorganisasjonen i verden.Lions mål er «å skape forståelse for verdens behov for humanitær hjelp, og yte frivillig innsats med lokalt engasjement og internasjonalt samarbeid». 


== Historie og bakgrunn ==
Foreningen ble stiftet i USA 7. juni 1917 av Melvin Jones og ble internasjonal 12. mars 1920 da den første klubben i Canada ble etablert.  
Melvin Jones’ idé var å skape en sammenslutning av foreninger som hadde som felles mål å hjelpe mennesker som av ulike grunner hadde behov for støtte. Lions støtter og gjør arbeid blant annet for eldre, funksjonshemmede, barn, unge og i katastrofeområder. 
Lions Norge ble etablert i 1949. Den første Lionsklubben som ble etablert i Norge var Lions Club Oslo. Per 2021 har den norske organisasjonen 380 klubber.Organisasjonens øverste valgte leder kalles guvernørrådsleder, og velges for ett år av gangen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lions Clubs International – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hjemmeside Lions Norge
Standard Oil

Standard Oil Company var et amerikansk oljeselskap og den største organisasjonen av oljeraffinerier i USAs historie. Det ble grunnlagt av bl.a. John D. Rockefeller i Ohio i 1870. Selskapet ble oppløst i 1911.


== Historikk ==
Standard Oil Company ekspanderte sterkt etter opprettelsen i 1870 og dannet i 1882 et syndikat av oljeselskaper i flere stater. Like etter århundreskiftet hadde gruppa kontroll over 90 % av oljeledningene og 85 % av raffineriene og omsetninga av oljeprodukter i USA. Standard Oil Company of New Jersey var morselskap og styrte aksjekapitalen i de 33 andre selskapene. I 1911 ble imidlertid Standard Oil dømt etter antitrustlovene og oppløst i 34 uavhengige enheter. Flere av underselskapene fortsatte i oljebransjen under nye navn. De ble deretter noen av verdens største oljeselskaper.


== Arvtagere ==
Noen av de viktigste opprinnelige Standard Oil-selskapene er: 

Exxon Corp., tidligere Standard Oil Company of New Jersey
Mobil Oil Corp., tidligere Standard Oil Company of New York, Socony
Chevron Corp., tidligere Standard Oil Company of California
Amoco Corp., tidligere Standard Oil Company of Indiana
Atlantic Richfield Co., tidligere Atlantic Refining Company
Conoco Inc., tidligere Continental Oil CompanyOljeselskapet Esso fikk navn etter forkortelsen for Eastern Seaboard Standard Oil. De uavhengige selskapene har for øvrig fortsatt å bruke de opprinnelige fargene rødt, hvitt og blått i sine logoer.


== Eksterne lenker ==
Standard Oils historie
John D. Rockefeller og Standard Oil
Ølsjøen

Ølsjøen (ca. 749 moh.) er en innsjø som ligger i Nord-Aurdal kommune i Innlandet.  Største elv som munner ut i sjøen er Tisleia, mens elva Åbjøra dannes i utløpet fra sjøen. Innsjøen er regulert som inntaksmagasin for Åbjøra kraftverk.
Etter reguleringen henger de tidligere vannene Bløytjernet (utgjør nå den nordlige delen av vannet) og Pardisfjorden (utgjør nå den sørlige delen av vannet) sammen med Ølsjøen. Åbjøra dannes nord i tidligere Bløytjernet, der Bløytjerndammen demmer opp de tre vannene til ett. Fylkesvei 51 mellom Leira og Gol (over Golsfjellet) passerer vest av det tidligere Bløytjernet og nordvest for Ølsjøen.Ølsjøen regnes som et bra fiskevann. Det er både ørret, abbor og sik der. Ved Pardisfjorden finnes også tilrettelagte fiskeplasser for bevegelseshemmede. I Bløytjernet og Pardisfjorden er lokalt fiskekort påkrevet, mens det i Ølsjøen også kan fiskes med felleskortet Fisking i Valdres.


== Referanser ==
Vannverk

Et vannverk er et anlegg for å preparere og distribuere drikkevann. Et vannverk har normalt en sjø eller en elv som kilde og suger ferskvann inn i et anlegg som renser vannet. Andre vannkilder kan være is, regnvann og brønner. Til og med saltvann gjøres drikkbart ved omvendt osmose.


== Metoder for rensing av drikkevann ==
Det første trinnet i rensing av drikkevann er filtrering. En del ferskvannskilder er vann og innsjøer som har fått tilført så mye planterester at det er myr langs bredden av vannet og økende mengder bunnslam i bunnen av vannet. Slike planterester gir vannet en rødbrun farge. Ved senere klorbehandling av vannet gir planterestene klorerte hydrokarboner som kan være kreftfremkallende. Sprangsjiktet i innsjøer forsvinner vår og høst, noe som gir vertikale strømninger i vannet med økende fare for at planterester og forurensninger kommer inn i vanninntaket.
Etter filtreringen kan det tilsettes kjemikalier som klor for å uskadeliggjøre bakterier i vannet. Dersom vannet er surt eller basisk kan det være aktuelt å tilsette lut eller saltsyre og dermed få nøytral pH i drikkevannet. Ved spesielle forurensinger kan det være aktuelt å tilsette kjemikalier som gir en utfelling ved at det dannes faste stoffer av en kjemisk reaksjon mellom forurensingen og det tilsatte kjemikaliet. Vannet bør da lagres i et stort utfellingskar lenge nok til at de faste stoffene synker til bunnen.
Flere vannverk har montert anlegg for ultrafiolett lysbehandling av vannet, som også er effektivt mot bakterier og virus.


== Vannprøver ==
De offentlige vannverkene tar regelmessig vannprøver av drikkevannet. Prøvene analyseres for:

Alkalitet
Farge
Partikler (turbiditet)
Bakterier
pH
KonduktivitetNæringsmiddeltilsynet utfører vanligvis slike undersøkelser. Det er også vanlig at private med små drikkevannskilder leverer slike vannprøver for å være sikre på at vannet tilfredsstiller kravene.


== Se også ==
Vann
Saltvann
Drikking
Drikkevann
Sprangsjikt
Termoklin
Dehydrering
Kloakkanlegg
Dana Cup

Dana Cup er Danmarks største internasjonale fotballturnering for barn og ungdom. Turneringen arrangeres årlig i Hjørring, den siste uken i juli, og er blitt avholdt siden 1982. I 2007 ble det feiret 25-årsjubileum. Det er mer en 1000 lag som deltar.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dana Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vestfold Interkommunale Vannverk

Vestfold Interkommunale Vannverk IKS (VIV) er et selskap som eies av ti kommuner i Vestfold og har ansvaret for vannkilder, vannbehandling, reserveforsyning og hovedfordeling til sine medlemmer. Drikkevannskildene er innsjøene Farris og Eikeren.
Medlemskommunene er:

Færder kommune
Horten kommune
Holmestrand kommune
Re kommune
Sandefjord kommune
Tønsberg kommune


== Se også ==
Vann
Vannverk
Saltvann
Drikking
Dehydrering


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Vestfold Interkommunale Vannverk
Mer om Eikeren
Kvitsjøen

Kvitsjøen (russisk Бе́лое мо́ре (Bjeloje More), «hvite hav») er en stor innbuktning av Nordishavet i det nordvestlige Russland, sør for Barentshavet. Grensa mot Barentshavet trekkes langs ei linje fra Svjatoj Nos på Murmankysten til Kapp Kanin.
Hele Kvitsjøen er under russisk overherredømme og betraktes som en del av de innenlandske havene til Russland. Den fremste havnen i Arkhangelsk er lokalisert i Kvitsjøen. For det meste av Russlands historie var dette Russlands fremste senter for internasjonal maritim handel, gjennomført av de såkalt pomorer («kystboere», avledet fra pomorje, «kyst»), russere som drev byttehandel i Finnmark fra Kholmogory, såkalt pomorhandel. 
I moderne tid, fra begynnelsen av 1900-tallet, ble den viktig sovjetisk marinebase for ubåter. Kvitsjøkanalen forbinder Kvitsjøen med Østersjøen.Kvitsjøen har et areal på ca. 90 000 km² og gjennomsnittsdybden er på ca. 90 m. Havet er omgitt av Karelen i vest, Kolahalvøya i nord og Kaninhalvøya i nordøst. Barentshavet er forbundet med Kvitsjøen gjennom den 50 km brede Kvitsjøhalsen og lenger inn deler havet seg i Dvina-, Onega- og Kandalaksjabukta. Kvitsjøen er forbundet med Østersjøen gjennom elver og kanaler; via Kvitsjøkanalen til innsjøen Onega, videre på elven Svir og elven Neva til St. Petersburg. Kvitsjøen er islagt mellom oktober og mai; men råker holdes åpne av isbrytere.


== Historie ==

Den viktige havnebyen Arkhangelsk ligger ved Kvitsjøen. I mange hundre år har byen vært hovedsentrum for internasjonal handel over havet, fra vikingene og håløygene i tidlig middelalder til engelskmenn på 1500-tallet og hollendere på 1600-tallet. Ottar fra Hålogaland fortalte at han hadde besøkt Kvitsjøen (norrøn: Gandvik) for handel så tidlig som på 800-tallet. Allerede da var det bosetting på bredden av Nordre Dvina, trolig i det området Arkhangelsk ligger i dag. Nordmenn skal ha drevet selfangst i Kvitsjø-området, og kvenene skal ha virket i området i en såpass omfattende grad at Kvitsjøen «efter dem har været kaldt Kvænhavet».
Handelsfolket ved Kvitsjøen kaltes pomorer (folket ved havet), og vi kjenner dem gjennom pomorhandelen med Nord-Norge, som hadde sin blomstringstid på 1800-tallet. I moderne tid har området hatt en viktig russisk millitærbase for undervannsbåter.
Klosteret på Solovkiøyene i Kvitsjøen var i flere hundre år det religiøse hovedsetet i Nordvest-Russland. Klosteret har hatt to glansperioder; den ene på 1500-tallet da den første store kirka og kampesteinsmuren ble bygget, og den andre på 1800-tallet da det ble bygget ny kirke, skipsverft (med blant annet en av Russlands første tørrdokker) og kraftverk. Det ble også anlagt botanisk hage på klosteret. Like etter den russiske revolusjon i 1917 og Lenin overtok styret opprettet han landets første Gulag-leir på øyene, og dette varte til andre verdenskrig. Etter krigen ble klosteret brukt til marineskole. Først i 1992 fikk den russiske kirken kontroll over klosteret igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) White Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) White Sea – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Øreselfamilien

Øreselfamilien er en familie med seldyr som tilhører gruppen med bjørnelignende rovpattedyr.


== Beskrivelse ==
Dyr i denne familien kjennetegnes ved at medlemmene har ytre ører og baklemmer som kan bøyes framover og brukes til å gå med når de er på land. Otariidene skiller seg også fra dyr i selfamilien (Phocidae) gjennom å ha betydelig større framluffer og mye kraftigere brystmuskulatur. Noen av artene blir enormt store. En fullvoksen hann av arten stellersjøløve (Eumetopias jubatus) kan veie mer enn 1 100 kg. Pelsseler blir generelt fysisk mindre enn sjøløver.


== Atferd ==
Dyr i denne familien er gjerne svært sosiale. De danner store flokker i paringstiden, der individuelle hanner, avhengig av posisjon og styrke, forsvarer et harem på 3-40 hunner.


== Taksonomi ==
Otariidene som gruppe oppsto i det nordlige Stillehavet i miocen, for omkring 15–17 millioner år siden. Derfra spredde den seg raskt til den sørlige halvkulen, hvor de fleste artene finnes i dag. Det eldste fossile beviset man har for denne gruppen er Eotaria crypta, fra det sørlige California. Gruppen inkluderer pelsseler og sjøløver og teller 14 arter.
Tidligere ble gjerne pelsseler (Arctocephalinae) og sjøløver (Otariinae) systematisert i to grupper, med bakgrunn i at dyr i førstnevnte gruppe hadde et spesielt tykt lag av underull. Imidlertid viste en studie at minst ett dyr fra den ene gruppen, nordlig pelssel (Callorhinus ursinus), var nærmere beslektet med sjøløver en pelsseler, så denne inndelingen ble frafalt. Flere arter er dessuten kontroversielle med hensyn til inndeling i pelsseler og sjøløver, men noen velger fortsatt å omtale dem slik av praktiske årsaker.


== Fylogeni ==


=== Anetre ===
Fylogenien under viser grupens nærmeste slektninger og er i henhold til Wesley-Hunt og Flynn (2005)-


=== Etterkommertre ===
Kladogrammet over viser slektskapet mellom ulike pinnipedier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) øreselfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) øreselfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) øreselfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) øreselfamilien hos Artsdatabanken 
(en) øreselfamilien hos Fossilworks 
(en) øreselfamilien hos ITIS 
(en) øreselfamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Otariidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Otariidae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Otariidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Ski-VM 1978

Ski-VM 1978  ble arrangert 18. – 26. februar i Lahtis i Finland. Sett med norske øyne ble mesterskapet tidenes svakeste, troppen vendte hjem med en bronsemedalje (fra herrenes langrennsstafett).


== Langrenn ==


=== Menn ===


==== 15 km ====
21. februar


==== 30 km ====
19. februar


==== 50 km ====
26. februar


==== 4 x 10 km stafett ====
23. februar


=== Kvinner ===


==== 5 km ====
20. februar


==== 10 km ====
18. februar


==== 20 km ====
25. februar


==== 4 x 5 km stafett ====
22. februar


== Kombinert ==


=== Individuelt (Normalbakke/15 km) ===
19. og 20. februar


== Skihopping ==


=== Normalbakke ===
18. februar


=== Stor bakke ===
25. februar


== Medaljestatistikk ==
  


=== Nasjoner ===


== Kilder ==
1978 World Championships hos skisport365.com
Ski-VM 1982

Ski-VM 1982 var et sportsarrangement i nordiske grener som ble arrangert 19. – 28. februar i Holmenkollen i Oslo. 
Dette var det første ski-VM med regelen om at de regjerende verdensmestere i hver øvelse fikk personlig friplass dersom de stilte for å forsvare tittelen. Tittelforsvarere gikk utenom de nasjonale kvotene på maksimalt fire utøvere per nasjon i de individuelle øvelsene. Under ski-VM i 1982 ble vinnerne fra nordiske grener under Vinter-OL 1980 samt ski-VM 1980 (20 km kvinner) regnet som regjerende verdensmestere.
Dette var også det første internasjonale mesterskapet der Gunder-metoden ble benyttet i kombinert, men kun under lagøvelsen. 
Norge ble beste nasjon med 7 gull, mens Sovjetunionen og Sverige kom på de to neste plassene, med 2 gull hver.


== Langrenn ==


=== Menn ===


==== 15 km ====
23. februar


==== 30 km ====
20. februar


==== 50 km ====
27. februar


==== 4 x 10 km stafett ====
25. februar


=== Kvinner ===


==== 5 km ====
22. februar


==== 10 km ====
19. februarBerit Aunlis gull var Norges første VM-gull i langrenn for kvinner. Løpet var den raskeste 10 km i historien og den første under 30 minutter


==== 20 km ====
26. februar


==== 4 x 5 km stafett ====
24. februar


== Kombinert ==


=== Individuelt (normalbakke K90/15 km) ===
19. og 20. februar


=== Lag (normalbakke K90/3x10 km) ===
26. februarKombinert lagkonkurranse stod på VM-programmet for første gang.


== Skihopping ==


=== Normalbakke K90 ===
21. februar


=== Stor bakke K120 ===
28. februar


=== Lag, stor bakke K120 ===
26. februarHopp lagkonkurranse stod på VM-programmet for første gang.


== Medaljestatistikk ==
  


=== Nasjoner ===


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørnsen, Knut (1932–2008); Hovden, Rolf (1947–1996) (1982). Gull-VM 82. Oslo: Cappelen. ISBN 8202090326. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Vaage, Jakob (1905–1994) (1992). Holmenkollen : historien og resultatene. De norske bokklubbene. s. 201–202 (omtale), 233–234 (hopp og kombinert), 243 (kvinner distanse), 246 (stafett kvinner), 257 (50 km menn), 272 (15 km menn) 274 (stafett menn og 30 km menn). ISBN 8252516785.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalutgave på Bokhylla.no ved Nasjonalbiblioteket.]


== Kilder ==
1982 World Championships hos skisport365.com
Gabriel Gustafson

Gabriel Adolf Gustafson (født 8. august 1853 i Visby, Gotland, død 16. april 1915 i Kristiania) var en svensk-norsk arkeolog som stod for utgravingen av Osebergskipet.


== Bakgrunn og arbeid ==

Gabriel Gustafson studerte arkeologi ved Uppsala universitet fra 1871, blant annet under Oscar Montelius.  Der ble han amanuensis ved universitetets oldsakssamling 1881–89. 
Sin filosofie licentiatexamen tok han i 1889, og meldte samme året overgang til  Bergens Museum der han tok over etter Anders Lorange i stillingen som konservator ved de antikvarisk-kulturhistoriske samlinger. I sin Bergens-epoke jobbet han nært med zoologen Jørgen Brunchorst, som hadde tiltrådt samme året. Gustafsons viktigste utgraving var en boplass fra jernalderen på Holeheia i Klepp på Jæren 1889–99. Han ledet også lokalavdelingen av Fortidsminneforeningen fra 1893. Han var også involvert i lovforslaget av 1897 om fredning av fornminner (loven kom i 1905). 
Den 29. september 1900 overtok Gustafson etter avdøde Oluf Rygh som professor i nordisk arkeologi og bestyrer av Oldsaksamlingen i Oslo. Hans første store oppdrag var å flytte Historisk museum til Tullinløkka. Det stod ferdig i oktober 1904. Gustafson hadde da allerede gravet en tid i Oseberghaugen (siden 13. juni 1904), etter at bonden Oskar Rom hadde tatt vist ham en trebit fra skipet på Gustafsons kontor den 8. august 1903, den dagen Gustafson fylte 50 år. I samarbeid med Haakon Shetelig arbeidet Gustafson med rekonstruksjon og publikasjon av funnet de påfølgende år. For å hindre at utlendinger kjøpte vikingskipet, sikret Gustafson i 1905 et lovforbud mot salg av fornminner til utlandet, men måtte som vederlag stå for etableringen av et registreringssystem for fornminner. Hans kamp for denne loven var inspirert av lovgivningen i hans hjemland, der loven hadde kommet i 1867.
Han utga Norges oldtid i 1906.
Han startet også utgravningene på gravfeltet ved Store Dal i Skjeberg, Østfold i 1910. For alt dette fikk han St. Olavs Orden i 1911, fire år før sin død.
Før han flyttet til Oslo, giftet han seg med Susannah Grieg (1871–1900), som døde i desember samme året. Tre år efter giftet han seg med Laura Fredrikke Friele (1872–1952), dattera til Herman Friele (1838–1921) ved Bergens Museum.


== Utgivelser ==
1898: Norges forhistoriske tid . Hovedmomenter til forelæsninger
1901: Den norske oldforskning
1906: Norges oldtid. Mindesmærker og Oldsager


== Referanser ==
Ski-VM 1987

Ski-VM 1987 ble arrangert 12. – 21. februar i Oberstdorf i Tyskland. Etter dominansen av bruk av skøyteteknikk under Ski-VM 1985, regulerte Det internasjonale skiforbundet øvelsene ved det ble egne renn for klassisk skiteknikk og for fri teknikk under dette mesterskapet. Dette mesterskapet samt Vinter-OL 1988 ble de eneste mesterskapene der alle staffettetappene bestod av fri teknikk.


== Langrenn ==


=== Menn ===


==== 15 km klassisk ====
15. februar


==== 30 km klassisk ====
12. februar


==== 50 km fristil ====
21. februar


==== 4 x 10 km stafett fristil ====
17. februar


=== Kvinner ===


==== 5 km klassisk ====
16. februar


==== 10 km klassisk ====
13. februar


==== 20 km fristil ====
20. februar


==== 4 x 5 km stafett fristil ====
17. februar


== Kombinert ==


=== Individuelt (Normalbakke/15 km) ===
13. februar


=== Lag (Normalbakke K90/3x5 km) ===
19. februar


== Skihopping ==


=== Normalbakke K 90 ===
20. februar


=== Stor bakke K 120 ===
15. februar


=== Lag stor bakke K 120 ===
17. februar


== Medaljestatistikk ==
  


=== Nasjoner ===


== Kilder ==
1987 World Championships hos skisport365.com
84 Lumber

84 Lumber er verdens største privateide byggevarekjede. Selskapet, 84 Lumber Company, ble grunnlagt av amerikaneren Joe Hardy i 1956. Hovedkvarteret ligger i byen Eighty Four i nærheten av Pittsburgh i Pennsylvania. 84 Lumber har over 500 utsalgssteder i 35 amerikanske delstater. 95 % av salget går til det profesjonelle markedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 84 Lumber – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Admiral Graf Spee» (1934)

Må ikke forveksles med SMS «Graf Spee»«Admiral Graf Spee» var et tysk panserskip (også omtalt som lommeslagskip) fra perioden før og under andre verdenskrig. Skipet var oppkalt etter grev Maximilian von Spee, en admiral fra første verdenskrig.
Versaillestraktaten, fredstraktaten etter første verdenskrig, la begrensinger på Tysklands marine. Admiral Graf Spee ble bygget med tanke på å utnytte reglene for størrelsen på skip maksimalt med tanke på vekt og bevæpning.
Ved utbruddet av andre verdenskrig seilte «Admiral Graf Spee» til Sør-Atlanteren for å fungere som konvoiraider mot alliert skipsfart. Med seg hadde det forsyningsskipet «Altmark», som skulle bringe fanger fra senkede skip tilbake til Tyskland. Altmark ble senere bordet av de allierte i norsk farvann, i den såkalte Altmark-saken.
Under ledelse av Kapitän zur See Hans Langsdorff senket «Admiral Graf Spee» ni allierte handelsskip fra september til desember 1939.
Tapene av allierte skip gjorde at britene satte opp sju jaktgrupper, der fire hangarskip, seksten kryssere, to slagkryssere og tre slagskip deltok.
Den 13. desember 1939 ble «Admiral Graf Spee» funnet av Styrke G utenfor munningen av Río de la Plata, utenfor kysten av Argentina og Uruguay. I en artilleriduell ble den tunge krysseren «Exeter» satt ute av spill og nesten synkeferdig gjorde den kun 5 knop. De allierte lette krysserne «HMS Ajax» og «HMNZS Achilles» ble henholdsvis betydelig og moderat skadet.  «Admiral Graf Spee» fikk moderate skader, men «heateren» for drivstoffet til maskinene var ødelagt og de hadde da kun 16 timers drivstoff tilgjengelig på dagtankene. Derfor gikk de mot land i håp om å få reparet skadene. «Ajax» og «Achilles» skygget «Graf Spee» på trygg avstand.  Den tunge krysseren «Cumberland» hørte til denne kryssergruppen, men lå på Falklandsøyene og hadde kjelesjau og ikke med i kampen mot «Graf Spee».  Den byttet plass med «Exeter» mens «Graf Spee» lå i Montevideo.
Etter å ha måttet forlate havnen den 17. desember valgte kaptein Langsdorff å senke skipet selv, da han antok at det kommende slaget mot britene ikke kunne vinnes.  Britene hadde sørget for desinformerende rykter om at britiske slagskip var ankommet og ventet ham.  Tre dager senere begikk Langsdorff selvmord.


== Eksterne lenker ==
(en) Admiral Graf Spee (ship, 1934) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Admiral Graf Spee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons