jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Borgen

Borgen er et stedsnavn og et etternavn. Det antas at stedsnavnet har sammenheng med bygdeborger fra folkevandringstiden. Borgen kan vise til:


== Steder ==
Borgen (Asker), sted i Asker
Borgen ungdomsskole i Asker
Borgen i Sarpsborg
Borgen (Oslo), strøk i Bydel Vestre Aker i Oslo
Borgen stasjon, T-banestasjon i strøket
Borgen (Ullensaker), tettsted i Ullensaker i Akershus
Borgen (Svalbard), fjell på James I Land på Spitsbergen, Svalbard


== Personer ==
Ane Borgen, norsk forfatter og novellist
Annemarta Borgen, norsk forfatter
Arild Borgen, norsk journalist og forfatter
Bjørn Borgen, norsk fotballspiller
Brede Borgen, norsk fotballspiller og -trener
Brett Borgen, norsk forfatter
Erling Borgen, norsk journalist
Eystein Borgen, norsk oppfinner, gründer innen vindkraftsindustrien, og administrerende direktør
Fredrik Borgen, norsk maler
Gustav Borgen, norsk fotograf
Hans Borgen, norsk politiker (B/Sp) og gårdbruker
Jakob Borgen, norsk skuespiller
Jan Borgen, norsk jurist
Johan Borgen, norsk forfatter
Jorunn Spord Borgen, professor ved Norges idrettshøgskole
Kjell Borgen, norsk politiker (Ap)
Kjersti Borgen, norsk lokalpolitiker
Marianne Borgen, norsk ordfører i Oslo
Nick Borgen, norsk sanger, musiker, komponist, musikkprodusent og forfatter
Ole E. Borgen, norsk metodistprest
Peder Borgen, norsk metodistprest
Peder Eriksen Borgen, norsk gårdbruker, lærer og politiker
Per Henrik Borgen, norsk diplomat
Thomas Borgen, norsk bedriftsleder og administrerende direktør for Danske Bank
Will Borgen, amerikansk ishockeyspiller
Jorunn Sundgot-Borgen, professor ved Seksjon for idrettsmedisinske fag, Norges idrettshøgskole


== Annet ==
Borgen (TV-serie), dansk dramaserie om landets politiske klima
Borgen skole (TV-serie), norsk TV-serie for barn
MS «Borgen» skip fra 1975
Erik Havnvik

Erik Havnvik (født 29. februar 1984) er en norsk fotballspiller som spiller i Kristiansund Ballklubb.
Havnvik er fra Kristiansund der han spilte for Clausenengen, som fra 2003 ble en del av Kristiansund Ballklubb. I 2004 flyttet Havnvik til Bergen der han sluttet seg til Løv-Ham. Havnvik har ti kamper for aldersbestemte landslag.
Etter 2008-sesongen flyttet Havnvik til Kina på grunn av studier. I 2009 returnerte han til Kristiansund BK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Havnvik – Transfermarkt
Agadir

Agadir (arabisk: أكادير, berberspråk (amazigh): ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ) er en marokkansk kystby med i underkant av 700 000 innbyggere. Byen er den sørligste storbyen i landet, og er hovedstaden i regionen Souss-Massa-Drâa. Agadir ble grunnlagt rundt år 1500 av portugiserne.
I dag er byen en viktig turistby. Men også fiske- og handelshavn som eksporterer blant annet kobolt, mangan, sink og sitrusfrukter.
Selve ordet agadir betyr «et befestet kornlager». Disse kornlagrene er også kjent som igherm, tighermt eller taddart, avhengig av dialekten. Det var et lagerhus, bygget med flere hundre rom. Hver familie i en landsby eller et område, hadde ett eller to rom. Hele konstruksjonen er som en festning, med vakttårn. Her kunne de som eide rom også oppholde seg trygt hvis det var nødvendig. Ellers var hver familie pliktige i å oppbevare all maten som de ikke brukte i det daglige i dette befestede lagerhuset.


== Geografi ==
Agadir ligger i den fruktbare Sousdalen, hvor elva Sous munner ut i Atlanterhavet. Byen ligger nord for elva.


== Historie ==
Portugiserne bygde i 1503 en festning på stedet som skulle bli til Agadir. Fortet het Santa Cruz de Cap de Gué. Berberne som holdt til i Sousdalen likte ikke dette, og jaget ut portugiserne allerede i 1541, under ledelse av den saadiske emiren Mohammed Echeikh El Mehdi. Emirens sønn bygget et fort i enden av bukta. Ruinene av fortet finnes fremdeles. Saadierne kontrollerte byen, og den konkurrerte med Essaouira om å være den viktigste havnebyen i området. I 1911 gav tyske flåtestyrkers ankomst utenfor byen navn til den såkalte Agadirkrisen. I 1913 tok Frankrike over Marokko, og anla en moderne havn i Agadir.
29. februar 1960 ble byen rammet av et kraftig jordskjelv som la byen i ruiner og krevde mer enn 10 000 menneskeliv. Etter skjelvet ble byen bygget opp like ved med strenge krav til bygningskvalitet. Byen er i dag den mest utpregede turistbyen i landet, og kan minne om feriebyer i land som Spania og Hellas.


== Bydeler ==
De viktigste bydelene i Agadir er:

Secteur Touristique
Les Amicales
Charaf
City Centre
Nouveau Talborjt
Cité Suisse
Dakhla
Anza
L'Erac
Quartier Industriel
Quartier Residentiel


== Transport ==
Agadir benytter seg av flyplassen Al Massira, som ligger cirka en halvtime utenfor byen. (Agadir International Airport)
Den enkleste måten å ta seg fram i byen på er i en av de mange oransje taxiene. Det er også flere bussruter.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Agadir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Agadir – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Sørskartunnelen

Sørskartunnelen er en veitunnel på Fylkesvei 7770 i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Tunnelen erstattet et rasfarlig veistykke i Sørskaret mellom Finnvik og Lyfjorden på Kvaløya. Tunnelen er 770 meter lang. Byggingen startet i august 2001, gjennomslaget kom i februar 2002, og tunnelen ble åpnet den 5. september 2003. Sørskartunnelen kostet ca. 42 millioner kroner.
Troms fylkeskommune bevilget i februar 2006 fem millioner kroner til vann- og frostsikring i tunnelen.15. april 2006 ble en person lettere skadet da betongelementer falt ned fra taket i Sørskartunnelen og knuste taket på bilen han satt i.


== Se også ==
Kvalsundtunnelen
Oterviktunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen om Sørskartunnelen:
Årsmelding 2003 fra region nord, Vegvesenet,
Pressemelding ved tunnelens åpning
Belfast Harbour Police

Belfast Harbour Police en liten, spesialisert politistyrke i Nord-Irland, med ansvar for havneområdet i Belfast. 
Styrken ble grunnlagt i 1847 gjennom Harbours, Docks and Piers Clauses Act. Konstablene har full politimyndighet på ethvert område som tilhører Belfast Harbour Authority, og ethvert sted innenfor en mile fra slike områder.
Den har ikke kapasitet til å etterforske alvorlige forbrytelser, som dermed automatisk tilfaller den lokale, territorielle politistyrken, Police Service of Northern Ireland.
Teudigisel

Teudigisel (latin Theudigisclus, spansk Teudiselo, Teudigiselo eller Teudisclo, død i desember 549 i Sevilla) var vestgoternes konge i Hispania i et år (548–549). Noen vestgotiske kongelister hopper over Teudigisel, i tillegg til Agila, og går direkte fra Teudis til Atanagild.
Han var en hertug under Teudis, og han tvang frankerne ut etter deres invasjon i 541 da han avskar dem i passet Valcarlos. Han mottok en bestikkelse for å la dem returnere til Frankrike etter at de ble omringet.
Teudigisel ble myrdet under en bankett i Sevilla. Drapet ser ut til å ha vært iscenesatt av ektemenn av kvinner han hadde hatt uanstendig omgang med.
Agila

Agila var vestgoternes konge i Hispania 549–554. Historien forteller at en rival, Atanagild, tilkalte Justinian I, Østromerrikets keiser, for at han skulle sende en romersk styrke fra Gallia for å ta områdene i det sørlige Hispania (idag Andalucía og Murcia).I 554 tok Justinians arméer Andalucía og Granada, noe som førte til stor glede blant det lokale folket som hovedsakelig var spansk-romerske.
I Hispania på denne tiden hadde vestgoterne fremdeles ikke vunnet hjertene til deres undersåtter. På mange måter bestod kongedømmet til vestgoterne bare av den vestgotiske befolkningen. Spansk-romerne hadde sin lojalitet til det imperielle Roma. Dette var til tross for Romas svake makt, særlig i vest.
I løpet av konflikten ble kong Agila beseiret og drept nær Sevilla. Atanagild ble så konge over vestgoternes Hispania.


== Referanser ==
Atanagild

Atanagild (født 517, død 567) var vestgoternes konge i Hispania fra 554 til han døde.
Med hjelp fra en romersk styrke, inkludert en flåte til å sikre kystene, sendt fra Gallia i 551 av keiser i Østromerriket, Justinian I, beseiret og drepte Atanagild sin forgjenger, kong Agila, nær Sevilla i 554. Atanagild ble så konge.
Men havnene og kystbefestningene som ble tatt i Atanagilds navn, ble ikke raskt overlevert av hans bysantinske allierte. Atanagild klarte å ta tilbake noen få byer, men ble tvunget til å avgi en stor del av Hispania Baetica til en bysantinsk guvernør av høy byrd, men gammel til års, som het Liberius. Liberius satte seg fore å forstørre gaven.
Atanagild satte så ut for å drive sine romerske allierte ut av Den iberiske halvøy, men lyktes ikke. Han hadde invitert etableringen av en bysantinsk enklave i sør som skulle vare i 70 år. Det ser ut til at den romerske befolkningen i Baetica stod fast bak denne ortodokse patrisiske romerske guvernør.
Der er få detaljer om denne vestlige ekspansjonen av bysantinsk makt som blir oversett av Justinians historiker Procopius og Agathius. Den la på begge sider av Gibraltarstredet og inkluderte store byer som Cartagena, Cordoba og Assionia.
Selv om han gjennom sitt styre måtte kjempe mot bysantinerne, frankerne og sueviene, og ble trakassert i Pyreneene av baskerne, styrket Atanagild sitt kongedømme internt ved å forbedre forholdet til katolikkene som hans arianske forgjengere hadde undertrykket. Da suevienes konge gikk over til katolisismen rundt 560, var Atanagild og de vestgotiske adelsmennene alene igjen som arianere.
Atanagilds hoff i byen han grunnla, Toledo, var kjent for sin overdådighet. Hans dronning var Goiswinta som gav ham to døtre: Brunhilda og Galswinta som ble tragisk myrdet, som giftet seg med de frankiske brødrene Sigibert I av Austrasia og Chilperik, konge av neustrianske frankerne, som satte sin første kone til sides for Galswinta og så fikk henne kvalt.
Atanagild døde fredelig i sin seng, et faktum hans kronikeskriver ikke overså, og ble etterfulgt av sin bror Liuva I og den mektige gjenoppretteren av vestgotisk enhet, Liuvigild, den siste av de arianske vestgoterne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
J.B.Bury, History of the Later Roman Empire,, 1923, ch. XIX
Kabellengde

En kabellengde er et gammelt lengdemål til sjøs, og den hadde ulik lengde i forskjellige land. Den norske kabellengden var opprinnelig 120 favner – eller 225,9 meter. I 1907 ble en (norsk) kabellengde omdefinert til en tiendels internasjonal nautisk mil, noe som betyr at i Norge er en kabellengde 185,2 meter.


== Kilder ==
Illustrert Vitenskap: Kabellengder måles i favner (av Hans Henrik Fafner, publisert 25. oktober 2013) Besøkt 15. november 2018
Skardalstunnelen

Skardalstunnelen er en veitunnel i Kåfjord kommune i Troms. Tunnelen er en del av Europavei 6 og går under Isfjellet mellom Skardalen og Båneset, og er bygd som skredsikringstiltak. Den er 2265 meter lang. Byggingen startet i 2001, gjennomslaget kom 10. oktober 2002, og tunnelen ble åpnet den 11. juli 2003.
Den totale kostnaden for skredsikringsarbeidet i Kåfjorden, med Skardalstunnelen, Isfjelltunnelen og annen veiutbedring, var 420 millioner kroner. [1]


== Se også ==
Isfjelltunnelen
Larsbergtunnelen
Nordnestunnelen
Veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Kåfjord kommunes samling av artikler om Skardalstunnelen og skredsikringa
Rapanui

Rapanui er et austronesisk språk som brukes av befolkningen på den chilenske Påskeøya i Stillehavet.
Noen spanjoler som besøkte øyene i 1770 oppgav å ha hørt noen ord på et språk som ikke ligner noe annet stillehavsspråk, men mange tror i dag at de må ha misforstått.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
An online Rapa Nui-English/English-Rapa Nui dictionary from Rongorongo.org
Rapa Nui legends and traditions, both in Rapa Nui and in English, also from Rongorongo.org
Easter Island Foundation's Rapa Nui Glossary
Volcán Barú

Volcán Barú (også kjent som Volcán de Chiriqui) er det høyeste fjellet i det latinamerikanske landet Panama. Fjellet er 3 475 meter høyt, litt over 1 000 m høyere enn Galdhøpiggen. 


== Referanser ==
Draft

Draft er et engelsk lånord og betyr skisse eller utkast. Draft kan ha flere betydninger:

Feilaktig brukt som en betegnelse på sjøkart, men det betyr egentlig fra vannlinjen på båten/skipet ned til kjølen. Altså hvor dypt båten/skipet ligger i vannet.
Draft (sport)
Draft (ingeniørvitenskap), et begrep som beskriver hvor konisk en støpt del er vinkelrett på skillelinjen
Liuva I

Liuva I etterfulgte, sammen med sin bror Liuvigild, i 568 Atanagild på tronen til vestgoterne. Begge var ariansk kristne. Liuva som ble foretrukket av de vestgotiske adelsmennene, hersket over de vestgotiske områdene nord for Pyreneene til han døde i 572 eller 573.
Ledet av Liuvigild avskaffet brødrene de imperielle statsforvalterne og arbeidet for å samle Den iberiske halvøy. Deres forsøk var mer eller mindre vellykkede, unntatt i nord, hvor baskerne, cantabrierne og asturierne klarte å stå imot dem.De opprettholdt handelsforbindelser med Østromerriket og opprettholdt dermed Hispanias urbane kultur i tillegg til deres kommersielle og kulturelle forbindelser innenfor middelhavsområdet.På denne tiden var ikke språket til vestgoterne lenger germansk. De hadde forandret latinen i Iberia til det som skulle bli katalansk, portugisisk og spansk.


== Referanser ==
Lakter

En lakter eller lachter er et gammel norsk lengdemål og rommål. 
Som lengdemål var det i bruk i gruvedriften og utgjorde en favn (senere 2 meter).
Som rommål er betegnelsen ennå i bruk på Sørlandet ved salg/kjøp av ved og brukes her synonymt med en favn.
Opprinnelig 2 fot x 6 fot x 6 fot, nå 0,6m x 4m x 1m.
Just Bing

Just Johan Bing (født 24. april 1866 i Eidsberg, død 23. januar 1954 i Gausdal) var en norsk litteraturhistoriker.Etter Gjertsens skole 1877 og examen artium 1883, tok han språklig-historisk  lærereksamen 1890. Han besøkte siden universiteter i København, Berlin, Wien og Bonn og fikk doktorgraden 1894 med en avhandling om den tyske poet Novalis (1772–1801). Under flere utenlandsreiser gjorde han litterære og kunshistoriske studier. 1895–1901 var han universitetsstipendiat og ble statsarkivar i Bergen 21. september 1903, en stilling han innehadde i over 30 år, inntil han ble blind og ble bedt om å gå av.
Han var sønn av Just Johan Bing (1793–1877) og Mariane Holst (1838–1927). Faren var sorenskriver. Just ble selv gift i 1900 med Marie Grieg (1872–1941) av Grieg. Bing døde i Follebu i Gausdal.


== Verker ==
Tider og idealer. Studier i fransk poesi og malerkunst, 1896.
Norske digte og digtere, 1898.
Norsk literaturhistorie, 1904.
Europas literaturhistorie i det 19. aarhundrede, 1906.
Henrik Ibsen, 1909.
Geschichte der norwegischen Literatur, 1912.
Europas Literaturgeschichte im 19. Jahrhundert, 1912.
Norsk litteraturhistorie : til skolebruk, 1915.
Aarstads historie, 1922.
Rock carvings of the Norse bronze age, 1925.
Verdens-litteraturhistorie : grunnlinjer og hovedverker, 3 bind 1928–1934
Bind 1: Fra Homer til Swift, 1928.
Bind 2: Fra Voltaire til Balzac, 1929.
Bind 3: Fra Heine til verdenskrigen, 1934.
Fra trolldom til gudetro. Studier over nordiske helleristninger fra bronsealderen, 1937.


== Artikler ==
«Sagnet om Jostedalsrypen», Historisk tidsskrift 1909 20: 252-259
«Landskylden paa Munkelivsgodset 1463-1624», Historisk tidsskrift 1909 20: 560-572
«Bergens Kalvskind og Kirkemøtet i Bergen 1320», Historisk tidsskrift 1910 21: 379-398
«Landskyldstudier. Laurids Hanssens Marketal», Historisk tidsskrift 1916 24: 407-413
«Sunnivalegenden», Historisk tidsskrift 1924 26: 533-545
«Stavanger bys brevkiste. Et arkivfund», Historisk tidsskrift 1930-33 29: 520-540
«Studier i Harald Hårfagres og hans sønners historie», Historisk tidsskrift 1943-46 33: 169-224


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Just Bing i BIBSYS
Stiftsarkivar Bing i Bergensposten, utgitt av Statsarkivet i Bergen.
Digitaliserte bøker av Johan Just Bing hos Nasjonalbiblioteket
Mikael Bratbost

Karl Mikael Bratbost (født 1861 på gården Bratbost i Kvikne, død 1. august 1904 i Stockholm) var en norsk operasanger.


== Liv og virke ==
Mikael Bratbost var bondegutt fra Kvikne. Han bestemte seg for å bli soldat, og dro til Kristiania for å ta underoffiserseksamen. I 1882 ble han kommandert til Stockholm for å tjenestegjøre i kongens garde. I en opptreden i kasernen vakte han slik oppmerksomhet med sin vakre tenorstemme, at kong Oscar II tok seg av hans utdannelse og lot ham studere under Ivar Hallström og Arvid Ödmann. I  1886 debuterte han på Stora teatern som Ruodi i Wilhelm Tell, og ble engasjert for ett år. Høsten 1887 reiste han for å studere i Paris (under Delle Sedie) og Italia. Etter tilbakekomsten  var han 1891–1893 i August Lindbergs operatropp i Göteborg, før han kom til Operaen i Stockholm, hvor han var til sin død. I de siste årene var Bratbost plaget av dårlig helse, slik han måtte oppgi det faste engasjementet ved operaen og nøye seg med å spille gjesteroller.
Bratbost var gift med en svensk dame. Siden han hadde hele sin karriere i Sverige, kom han aldri til å synge i Norge, med unntak av noen gjesteopptredener, for eksempel sammen med Matilda Jungstedt i Kristiania. I sommerferiene oppholdt han seg i hjembygden Kvikne.
I løpet av sin tid ved operaen spilte han en rekke store roller, som Oberon, Tonio i Regimentets datter, David i Mestersangerne fra Nürnberg, Sylvain i Villars' dragoner, Turiddu i Cavalleria rusticana, Siegmund i Nibelungenringen, Tannhäuser, Radamès i Aïda og klovnen i Pagliacci.


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon. Anden utgave, bind III, s. 883. København: J. H. Schultz, 1915.
Nordisk familjebok. Uggleupplagan, 4. bind,  sp. 31–32. Stockholm: Nordisk familjeboks förlag, 1905
«Mikael Bratbost» i Urd nr. 34, 20. august. 1904


== Eksterne lenker ==
Norsk musikkhistorisk arkiv
Jacob Bratland

Johan Jacob Bratland (født 7. april 1859 i Bergen, død 11. juni 1906) var en norsk maler.


== Familie ==
Jacob Bratland var sønn av malermester Ole Bratland og Karen Marie Michelsen. Han ble 18. november 1892 gift hos Byfogden i Kristiania med skuespiller Bergljot Vangen (1871-1947).


== Utdannelse ==
Etter endt skolegang jobbet han i farens forretning, R.O. Bratland Rullegardin Fabrikk i Bergen, men hans interesse for all kunst – musikk, teater og billedkunst – hadde alt fra hans tidligste guttedager vært sterk, og han bestemte seg for å bli maler. I fritiden arbeidet han på egen hånd, og 1883 reiste han til München, hvor han studerte ved Münchens akademi for bildende kunst og til sist fikk professor Löfftz som veileder. I 1886 vendte han tilbake til Norge, var en kort tid i Hardanger og stilte samme år ut i Bergens Kunstforening. 1887 gjorde han et opphold i Paris og studerte Académie Julian videre under Bouguereau og Robert Fleury.


== Kunstnerliv ==
Hans første større bilde, «Lang Venten», ble utstilt på Parissalongen 1888. I Bergen vakte han samme år større oppmerksomhet med sitt store maleriet «En Vaagenat», som også ble utstilt ved Høstutstillingen i Kristiania. For dette bildet fikk han på Verdensutstillingen i Paris 1889 2. medalje. Senere oppholdt han seg på Vestlandet (etter en kortere tur til Paris), dels i Bergen, dels på Stord og i Sogn. I denne perioden malte han «Kirkefolk» og «En Ligningskommission», som begge ble utstilt på Chicago-utstillingen 1893, samt «Søndag» (1891). Samme år kom han første gang til Kristiania. Han var bosatt på Risbækken i Aker etter sitt giftermål med skuespiller Bergljot (født Vangen) fra Melhus i Sør-Trøndelag (1892). I 1893 ble sønnen Eyolf født. På statens utstilling 1894 viste han flere bilder (blant annet «Ung Moder» og et portrett av komponisten Christian Sinding) som ble godt mottatt.


== Referanser ==


== Kilder ==
Salmonsens konversationsleksikon. Anden Udgave.


== Eksterne lenker ==
(en) Jacob Bratland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Isfjelltunnelen

Isfjelltunnelen er en veitunnel i Kåfjord kommune i Troms. Tunnelen er en del av Europavei 6 og går under Isfjellet mellom Båneset og Birtavarre, og er bygd som skredsikringstiltak. Den er 3246 meter lang. Byggingen startet i september 2003, gjennomslaget kom 19. august 2004, og tunnelen ble åpnet den 29. oktober 2005. Åpningen skjedde et år tidligere enn planlagt, etter at prosjektet hadde blitt tilført ekstra midler.
Den totale kostnaden for skredsikringsarbeidet i Kåfjorden, med Isfjelltunnelen, Skardalstunnelen og annen veiutbedring, var 420 millioner kroner. Den gamle veien forbi Isfjelltunnelen var stengt av ras 2-3 ganger i året.


== Se også ==
Larsbergtunnelen
Nordnestunnelen
Skardalstunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Nordlys om gjennomslaget i Isfjelltunnelen
Fagernestunnelen

Fagernestunnelen (nordsamisk: Čoalmmitunealla) er en veitunnel i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen er en del av europavei 6 og går under Fagernesfjellet mellom Fagernes og Narvik sentrum. Den er 2 069 meter lang. 
Byggingen av tunnelen startet i 1995, men etter en stund ble det stopp i anleggsdrifta fram til 2000 på grunn av manglende bevilgninger. Tunnelen ble endelig åpnet den 4. juli 2003, og erstattet den delen av europavei 6 som gikk langs Fagernesveien. 
I perioden fra 25. september 2017 til 15. november 2018 ble det foretatt en større sikkerhetsoppgradering av tunnelen til en kostnad på rundt 145 millioner kroner, og tunnelen var under denne perioden stengt for biltrafikk.


== Se også ==
Beisfjordbrua
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Shtetl

Shtetl eller sjtetl (jiddisch: שטעטל shtetl, «liten by», flertall: שטעטלעך, shtetlekh) var betegnelse på en liten by, stor «landsby» (jiddisch/standardtysk: shtot/Stadt by, shtetl/Städtchen,Städtlein liten by, dorf/Dorf landsby) eller bydel der størsteparten av de som bodde der var jøder. Disse små byene, store «landsbyene» eller bydelene fantes i Sentral- og Øst-Europa før holocaust.
A Rush of Blood to the Head

A Rush of Blood to the Head er et album fra 2002 utgitt av det britiske rockebandet Coldplay.
På VG-listen var A Rush of Blood to the Head inne i hele 47 uker, med førsteplass som beste plassering. Albumet var inne på listen i både 2002, 2003, 2004 og 2005.
Den største hiten i Norge fra albumet, var «In My Place».
Albumet ble nominert til flere Grammy-priser i 2002 og vant prisen for «Beste alternative album», til tross for at Coldplay på det tidspunkt hadde oppnådd en stor grad av allmenn interesse. I 2003 ble albumet rangert som nummer 473 i musikkmagasinet Rolling Stones liste over tidenes 500 beste album.
A Rush of Blood to the Head inneholder typiske gitartunge popsingler («In My Place»), kjærlighetsballader («The Scientist»), akustiske sanger («Green Eyes») og andre mer intime sanger.
Albumcoveret er designet av den profilerte norske fotografen Sølve Sundsbø.


== Sporliste ==
«Politik» – 5.18
«In My Place» – 3.48
«God Put a Smile upon Your Face» – 4.57
«The Scientist» – 5.09
«Clocks» – 5.07
«Daylight» – 5.27
«Green Eyes» – 3.43
«Warning Sign» – 5.31
«A Whisper» – 3.58
«A Rush of Blood to the Head» – 5.51
«Amsterdam» – 5.19Alle sanger skrevet av Guy Berryman, Jon Buckland, Will Champion og Chris Martin.


== Kilder ==
Statistikk fra VG-lista [1]


== Eksterne lenker ==
(en) A Rush of Blood to the Head på Discogs 
(en) A Rush of Blood to the Head på MusicBrainz 
(en) A Rush of Blood to the Head på Spotify 
(en) A Rush of Blood to the Head på AllMusic