jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bøverdal kirke

Bøverdalen kirke også kalt Galde kirke er en åttekantet kirke fra 1864 i Lom kommune, Innlandet fylke. Kirken ligger på Galdesand (også omtalt som Galde). Galdesand er sentrum i Bøverdalen og stedet ligger om lag 550 meter over havet. Kirken er bygget etter tegninger av kirkedepartementets kirkekonsulent Jacob Wilhelm Nordan, med Erik Pedersen Rusten som byggmester. Tårnet er senere forandret. Den ble innviet 17. november 1864 noen måneder etter Nordberg kirke i hoveddalføret. De samme håndverkerne var engasjert i Bøverdalen som i Nordberg kirke. Jehans Odde fra Vågå utførte treskjærerarbeidet på prekestolene. Jehans Odde hadde arbeidet i Trondheim og Kristiania og hadde der lært seg nye teknikker blant annet som kunstdreier og gravør. Bygget ble restaurert i 1952.

Byggverket er i tømmer, har galleri og 150 plasser (260 ifølge Helland). Kirken har glassmalerier laget av Frøydis Haavardsholm i 1952. Pipeorgelet er fra 1960 og kirkeklokkene fra 1864.I middelalderen sto det trolig kirke omtrent på samme sted, oppført før år 1400. Ifølge Gerhard Schøning var kirken revet lenge før han reiste gjennom Gudbrandsdalen i 1775. Den første kirken skal ha stått på Uppigard Galde og blitt ødelagt av flom. Deretter var Bøverdalen i flere hundre år uten egen kirke. Lorentz Dietrichson omtaler «Galda» kirke i Lom beliggende i «Bæverdalen» og antar at det var en stavkirke oppført før 1400.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bøverdal kyrkje 150 år 1864–2014. Lom kyrkjelege råd. 2014. ISBN 978-82-30327074. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 589. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Bøverdal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Lom kommune om kirken
«Bøverdal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Garmo kirke

Garmo kirke er en langkirke fra 1879 i Lom kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.


== Kilder ==
Garmo kyrkje og sokn. Garmo: Garmo sokneråd. 1979. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 609. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Garmo kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Lom kommune om kirken
«Garmo kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kjemiker

En kjemiker er en person som er utdannet i og engasjert innen vitenskapen kjemi. Kjemikere kan jobbe ved universiteter, innen industrien – typisk kjemiske industrigrener som legemiddelindustrien, papirindustrien eller fremstilling av kjemikalier, eller ved private eller offentlige laboratorier. Arbeidet kan variere mellom forskning og utdanning ved universiteter og produktutvikling, et arbeid der de benytter sine kunskaper til å forbedre eller fremstille nye produkter. De kan også jobbe med prosessutvikling, for eksempel for å finne en billigere eller mer miljøvennlig metode å produsere et produkt på. En vanlig arbeidsoppgave for en kjemiker er analyse av ulike substanser.


== Eksterne lenker ==
Norsk Kjemisk Selskap
Kongsberg stasjon

Kongsberg stasjon er en jernbanestasjon som ligger i Kongsberg sentrum, 99,37 kilometer fra Oslo. Stasjonen ligger 161,9 moh. Kongsberg er endestasjon for lokaltog Kongsberg-Eidsvoll. Stasjonen ble i 2009 ombygget til fjernstyring og togekspeditør sløyfet.


== Historie ==

Den opprinnelige stasjonen ble åpnet i 1871 da Randsfjordbanens sidelinje Hokksund–Kongsberg sto ferdig. Ny stasjon med nåværende plassering ble bygd etter tegninger av Gudmund Hoel og Niels Winge Grimnes og tatt i bruk i 1917 i forbindelse med byggingen av Sørlandsbanen.
Stasjonen og området ble fredet av Riksantikvaren i 1997. Fredningen omfatter stasjonsbygningens eksteriør, godshuset, lasteramper og lokomotivstallen med nærmeste sporområde til og med dreieskiva samt opprinnelige detaljering i interiør på nevnte bygg.


== Linjer og ruter ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 236–237. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Randsfjordbanen med sidelinjer. NSB Arkitektkontoret. s. 339–364. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kongsberg stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Bane NORs informasjonsside om Kongsberg stasjon
(no) Kongsberg stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hokksund-Kongsberg
«Kongsberg stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kill Buljo

Kill Buljo er en norsk film fra 2007. Filmen er en komisk parodi på det amerikanske actioneventyret Kill Bill, og handlingen er lagt til Finnmark. Regi er ved Tommy Wirkola og manus Stig Frode Henriksen og Tommy Wirkola. Henriksen spiller også hovedrollen i filmen som rollefiguren Jompa Tormann. Filmen hadde premiere i mars 2007.
Filmen fikk opprinnelig 15 års aldersgrense av Medietilsynet, men den ble endret til 11 år etter klager fra filmselskapet. Under Kanonprisen 2007 vant filmen publikumsprisen folkets Kanonpris. Filmen ble sett av 87 000 på kino i Norge og det ble solgt over 95 000 DVD-er av filmen. Filmmusikken ble blant annet laget av Alta-bandet Cyaneed. 
Oppfølgerfilmen Kill Buljo 2 kom ut i 2013.


== Handling ==
Jompa Tormann skal motvillig gifte seg. I denne forbindelse er brudens familie er samlet for å drikke kaffe ved Kautokeino samfunnshus, som er tradisjon når et familie-medlem snart skal gifte seg. Men en gruppe samiske leiemordere, bestående av Tampa Buljo, Crazy Beibifeit, Dr. Kjell Driver og Bud Light angriper lokalene. De trekker våpen, og åpner ild mot alle som beveger seg. Ingen skal forlate bygningen i live, men Jompa overlever mirakuløst og faller i dyp koma.
Politi-inspektør Sid Wisløff som hater samer og kvinner, får i oppgave å etterforske saken - sammen med sin assistent Unni Formen. Wisløff er sikker på at Jompa Tormann drepte alle gjestene sine, og deretter skal ha skutt seg selv i hodet fire ganger for å se uskyldig ut. Noen uker senere våkner Jompa, og ønsker hevn mot de ansvarlige. Han får en Katana smidd av den legendariske sverd-smeden Fugioshi Shinaga. Han forsøker å spore opp alle medlemmene av «The Deadly Sapmi Assassination Squad» og gjør opp med dem én etter én. Men Sid Wisløff og Unni Formen, godt hjulpet av den samiske sti-finneren Peggy Mathilassi, er stadig i hælene på Jompa for å sette ham bak lås og slå. 


== Rolleliste ==
Jompa Tormann: Stig Frode Henriksen
Pappa Buljo: Frank Arne Olsen
Tampa Buljo: Martin Hykkerud
Sid Wisløff: Tommy Wirkola
Unni Formen: Natasha Angel Dahle
Peggy Mathilassi: Linda Øverlie Nilsen
Crazy Beibifeit: Ørjan Gamst
Kjell Driver: John Even Pedersen
Bud Light: Christian Reiertsen
Lara Kofta: Merete Nordahl
Mr. Handjagi: Ørjan Gamst
Kato: Jørn Tore Nilsen
Blow Job: Heidi Monsen
Troll Tove: Eirik Junge Eliassen
Sid Wisløffs far: Kristian Figenschow
Mona Smurfen: Aina Timbiani


== Anmeldelser ==
Anmeldelse i Verdens Gang 
Anmeldelse i Bergens Tidende 
Anmeldelse Arkivert 1. februar 2009 hos Wayback Machine. i Nettavisen 
Anmeldelse i Stavanger Aftenblad 
Anmeldelse i Adresseavisen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kill Buljo på Internet Movie Database 
(no) Kill Buljo i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Kill Buljo hos Filmfront 
(da) Kill Buljo i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kill Buljo på Allociné 
(en) Kill Buljo på AllMovie 
(en) Kill Buljo på Turner Classic Movies 
(en) Kill Buljo på Rotten Tomatoes 
(no) Dagbladet – Kill Buljo til utlandet
(no)  Kill Buljo hos Filmweb
Grua kirke

Grua kirke er en langkirke fra 1924 i Lunner kommune i Viken fylke.
Byggverket er i tømmer og har 210 plasser.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 583. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Lunner kirkelige fellesråd
(no) «Grua kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Grua kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lunde stasjon

Lunde stasjon ligger i sentrum av Lunde i Nome kommune i Telemark. Stasjonen ligger 177,48 km fra Oslo og 77,1 moh. Den ble åpnet i 1925, da Sørlandsbanen ble tatt i bruk frem til Lunde. Stasjonen ble fjernstyrt i 1978 og ubemannet i 1996. Stasjonen omfatter også en tømmerterminal.Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Ragnvald Utne og  oppført i 1920. Den er i utgangspunktet av samme type som ved Gvarv og Bø stasjoner. Godshuset er signert Hoel og Ralph Werenskiold. Et velferdshus og en vedbu ble tegnet av Arvid Sundby.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 238–239. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Bratsbergbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 299–310. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Lunde stasjon
(no) Lunde stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen Lunde-Grovane
Oppdalen kapell

Oppdalen kapell er en langkirke fra 1914 i Lunner kommune i Viken fylke.
Byggverket er i tømmer og har 130 plasser.


== Eksterne lenker ==
(no) «Oppdalen kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Oppdalen kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Lunner kirkelige fellesråd
TILT

TILT Kortfilmfestival er en festival for film-/videointeressert ungdom mellom 13 og 22 år fra Oslo og omegn. Festivalen ble arrangert for første gang i 2005 og arrangeres hvert år i Trikkehallen på Kjelsås.
Det deles ut priser i tre kategorier: Ettminnutere, Musikkvideo og Kortfilmer opp til 10 minutter.
Alle påmeldte filmer blir vist og vurdert av en kompetent fagjury.


== Tidligere vinnere ==


=== 2005 ===
Beste ettminutter – Makt i media og meg
Beste musikkvideo – Breaking beats
Beste kortfilm – Illumini le piccole cose


=== 2006 ===
Beste musikkvideo – Everytime
Beste kortfilm – Dødstjernet


=== 2007 ===
Beste kortfilm – En effektiv verden


=== 2009 ===
1. Plass – Edvard Gjessing – EGIL
2. Plass – Kenneth Andre Bettum Gjettum – AFTENFRYD
3. Plass – Marianne Braastad / ET LIV UTEN RYTME
Publikumspris – Erika Calmayer / TYKT OG TYNT
Høgdebrotet

Høgdebrotet er et fjell i Vågå kommune i Innlandet. Det har en høyde på 2 226 meter over havet.
Fjellet bærer navnet sitt med rette. Det kan ses på høyre side av Tjørnholstind når man kjører over Valdresflya. Oppå er den flat, men har stup på flere kanter, særlig mot nord. Tinden er enkel å bestige fra Steinflya. På toppen av brotet spilte tyskere inn propagandafilm under krigen som skulle forestille Kaukasus. Rester av ammunisjon med prosjektiler av treverk kan enda finnes bevart mellom steinene. I Leirungsdalen like ved er det også en plass der man kan se rester etter tyskernes leir, de såkalte Tyskervollene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thommessen, Erik W. (1997). Jotunheimen: turguide for fjellene mellom Bygdin og Gjende. Fagernes: Valdres forl. s. 80. ISBN 8275620228.
Stjørdal Basketballklubb

Stjørdal Basketballklubb (SBBK) er en basketballklubb i Stjørdal. Den ble opprinnelig grunnlagt av en kameratgjeng, blant annet mangeårig spiller Terje Bakken, på slutten av 80-tallet (sannsynligvis i 1988). En periode samarbeidet klubben tett med Singsaker basketballklubb i Trondheim. De første sesongene spilte dermed flere av klubbens medlemmer seriekamper for Singsakers lag.
Siden 1991 har klubben vært medlem av Norges Idrettsforbund, og fra sesongen 1991-1992 har klubben hatt lag i seriespill. Klubben var inntil nylig Trøndelags eneste basketballklubb etter at både Levanger Basketballklubb og Levangerstudentenes idrettslag la ned sine basketlag for noen år siden. Den er nå én av tre klubber etter at nyskapningene Innherred Basketballklubb og Steinkjer Basketballklubb nylig kom til.
Stjørdal Basketballklubb (SBBK) har  representasjonslag på dame- og herresiden (Stjørdal Dragons og Stjørdal Lady Dragons). Disse spiller henholdsvis i 3. divisjon menn og 1. divisjon kvinner. Klubbens herrelag vant sesongen 2011-2012 den lokale 3. divisjonsserien.
Totalt har klubben sesongen 2011-2012 ca. 120 medlemmer og lag i en rekke serier. De yngste guttene og jentene spiller ikke serie, men deltar i regionens cuphelger. Klubbens lag deltar i seriespill og turneringer i Basketballregion Midt-Norges serier og møter hovedsakelig klubblag fra Trondheim.
Sesongen 2011-2012 hadde klubben følgende lag i seriespill: Juniorkvinner, gutter, jenter og smågutter. KLubbens smågutter, småjenter og minispillere deltar i på regionens cuphelger.
Klubben har tidligere samarbeidet med nå nedlagte Vika Volcanoes (fra Hommelvik)) om lag i seriespill.
Klubben jobber især med utvikling av unge spillere og har de siste sesongene hatt en rekke spillere med på regionlag både på gutte- og jentesiden. En rekke spillere fra klubben har spilt for flere ulike 1.-divisjonsklubber, Andreas Geving for Gimle og NTNUI, Audun Rimehaug for NTNUI, Håvard Geving for Trondheim Tornadoes. Sistnevnte har også tidligere vært tatt ut på landslagssamlinger for aldersbestemt landslag.
Sesongen 2013-2014 ble Sofie Kjeldsand fra klubben innkalt til landslagssamling for U16-landslaget. Petter Valstad er sommeren 2014 invitert til forbundets talentcamp, som en av 23 spillere i førsteuttaket. Dette er en del av landslagsaktiviteten for de yngre spillerne.


== Eksterne lenker ==
Stjørdal Basketballklubbs hjemmeside
Stjørdal kommunes hjemmeside
Basketballregion Midt-Norge
Norges Basketballforbund
Drangedal stasjon

Drangedal stasjon på Sørlandsbanen ligger i Prestestranda, som er kommunesenter i Drangedal kommune i Telemark. Stasjonen ligger 204,96 km fra Oslo og 75,7 moh. 
Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. De samme arkitektene har tegnet godshuset, som i 1968 fikk tilbygget relérom.
Stasjonen ble ubemannet i 1999. Alle fjerntog inkludert nattog stopper i Drangedal.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 240–241. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Kristiansand distrikt: Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 63–70. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Drangedal stasjon
(no) Drangedal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen Lunde-Grovane
Kortholder

En kortholder er en gjenstand som benyttes til å holde/feste enkeltvise kort av typen ID-kort, nøkkelkort, smartkort, kodekort til kassapparater o.l. eller for å oppbevare flere kort av typen betalingskort, førerkort og andre kort av tilsvarende størrelse.


== Kortholder til plastkort ==
Holdere for ett eller flere kort kan deles inn i fire hovedkategorier:

Rammelignende holdere – kan være åpen på en side, eller de kan være lukket slik at både forside og bakside er dekket og beskyttet. En slik holder er avhengig av en av de andre typene i tillegg for å festes til brukerens klær e.l.
Såkalte "jojoer"– holder enten kortet i en klemme/krok gjennom et hull i kortet eller ved hjelp av en friksjons- eller tapeklemme-løsning dersom kortet ikke har hull. Jojoene kan også benyttes sammen med en rammelignende holder.
Festestrips o.l. – utgjøres av plaststrips eller plastkroker i varierende designs som er utstyrt med en eller annen type metall- eller plastklemme for innfesting på klesplagget til kortbrukeren.
Sikkerhetsbånd som henges rundt halsen. Er utstyrt med en sikkerhetsutløser for å hindre kvelning og er utstyrt med plastkrok, karabinkrok eller plaststrip. Båndet kan benyttes i minst tre typer kombinasjoner: 1. Det kan festes direkte i kortet. 2. Festes i en kortholder (ramme) som kortet settes i. 3. Festes i en jojo som kortet festes til, eller #4 Båndet festes i en jojo som er utstyrt med en plastkrok el.l. der man igjen kan feste en kortholder av rammetypen.Kortholdere er i de fleste tilfeller laget i plast, eventuelt med deler i metall.


== Kortholdere for oppbevaring av flere kort ==

Kortholdere for flere kort brukes for å oppbevare betalingskort, førerkort, og andre kort av tilsvarende størrelse. Denne typen kortholder er ofte laget av metall, men kan også være laget av andre materialer. Denne typen kortholder kan brukes i stedet for lommebok av personer som bruker betalingskort i stedet for kontanter.
Marcus Hellner

Marcus Hellner (født 25. november 1985) er en svensk tidligere langrennsløper. Han tok to OL-gull i Vancouver i 2010.


== Karriere ==
Hellner debuterte i verdenscupen 7. mars 2006 i en sprint i Borlänge. Han var med på det svenske stafettlaget som tok bronse under VM 2007 i Sapporo, og han kom på 9.-plass på 15 km fri.
Han fikk sitt store gjennombrudd i verdenseliten da han vant åpningsrennet i verdenscupen 2008/09, 15 km fri teknikk i svenske Gällivare. Han vant foran italieneren Pietro Piller Cottrer og nordmannen Petter Northug.
I 2009/2010-sesongen tok han tredjeplassen i verdenscupen sammenlagt.
I OL 2010 i Whistler vant han 30 km duatlon foran Tobias Angerer og Johan Olsson. Hellner vant sin andre olympiske gullmedalje på  4 x 10 km stafett. Han gikk siste etappe på det svenske laget som vant foran Norge og Tsjekkia. De andre på laget var Daniel Rickardsson, Johan Olsson og Anders Södergren. Stafettlaget ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje (Bragdguldet) for 2010. Denne regnes som svensk idretts høyeste utmerkelse.
Hellner ble i 2010 også tildelt Kongens medalje «för idrottsbragd som skidåkare och OS-guld i 30 km skiathlon och i skidstafett».Under Ski-VM 2011 i Oslo vant han sprinten, foran Petter Northug, med Emil Jönsson på bronseplass. På 2x15 km fellesstart med stilbytte kom han på sjetteplass.
I VM 2015 i Falun gikk Hellner tredje etappe på det svenske laget som tok sølv på 4 x 10 km stafett.


== Verdenscupseire ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marcus Hellner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marcus Hellner – Olympics.com 
(en) Marcus Hellner – Olympic.org 
(en) Marcus Hellner – Olympedia 
(en) Marcus Hellner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Marcus Hellner – Sveriges olympiske komité 
(en) Marcus Hellner – FIS (langrenn)
Aurdal fjellkirke

Aurdal fjellkirke er en åttekantet kirke fra 1966 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i reisverk, med furumaterialer og har 100 plasser.
Kirken er gitt et stavkirkepreg.


== Eksterne lenker ==
Aurdal menighet
Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Aurdal fjellkirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
«Aurdal fjellkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Neslandsvatn stasjon

Neslandsvatn stasjon ligger på Neslandsvatn, som er et tettsted i Drangedal kommune. Stasjonen ligger 220,76 km fra Oslo og 72,6 moh. Den ble åpnet 2. desember 1927 da Sørlandsbanen ble tatt i bruk frem til Kragerø.
Sørlandsbanen ble ført videre fra Neslandsvatn til Nelaug på 1930-tallet, og strekningen til Kragerø ble en sidebane. Kragerøbanen, Neslandsvatn–Kragerø, ble nedlagt i 1989, og passasjerer til Kragerø må nå reise med buss på strekningen, som er 27 km.

Neslandsvatn stasjon er fjernstyrt og ubemannet.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 240–241. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Kristiansand distrikt: Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 83–118. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Neslandsvatn stasjon
(no) Neslandsvatn stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen Lunde-Grovane
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Kragerøbanen
Keltiberisk

Keltiberisk er et utdødd keltisk språk som ble talt av keltibererne i dagens sentrale Spania før og under Romerrikets tid. Veldig lite er kjent om språket, som kun er attestert i noen førromerske stedsnavn på Den iberiske halvøya som overlevde lenge nok til å bli nevnt i dokumenter, i formler som ble brukt i noen personnavn (som gir hint om grammatikk), og i noen inskripsjoner i bly- og bronseplater skrevet med keltiberisk skrift.
Nok av språket har blitt bevart til at man vet at det var Q-keltisk (i likhet med goidelske språk), og ikke P-keltisk som gallisk. Siden brittonske språk også er P-keltiske, men som øykeltiske språk er nærmere beslekta med goidelske språk enn gallisk, viser dette at P/Q-delinga er parafylisk: endringa fra *kw til p fant sted i brittonsk og gallisk på et tidspunkt da de allerede var forskjellige språk. Keltiberisk og gallisk grupperes ofte sammen som kontinentalkeltiske språk, men det finnes ingen beviser på at de har fellestrekk som har forekommet etter inndelinga i øykeltiske og kontinentalkeltiske språk.


== Litteratur ==
Jordán Cólera, C. (2005). Celtibérico. Zaragoza.
Hoz, Javier de. (1996). The Botorrita first text. Its epigraphical background; i: Die größeren altkeltischen Sprachdenkmäler. Akten des Kolloquiums Innsbruck 29. April – 3. Mai 1993, red. W. Meid og P. Anreiter, 124–145, Innsbruck.
Mallory, J. P. (1989). In Search of the Indo-Europeans. Thames & Hudson. ISBN 0-500-05052-X
Meid, Wolfgang. (1994). Celtiberian Inscriptions, Archaeolingua, red. S. Bökönyi og W. Meid, Series Minor, 5, 12–13. Budapest.
Aurdal kirke

Aurdal kirke er en korskirke fra 1737 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Kirkesognet er prostesete for Valdres prosti.
Kirken er en laftet korskirke og har 250 plasser. Den er oppført i 1735–37 av byggmester Svend Tråseth.


== Eksterne lenker ==
Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Aurdal kirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
Aurdal menighet
Heimeside for Aurdal kyrkje
(no) «Aurdal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Aurdal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Vegårshei stasjon

Vegårshei stasjon i Vegårshei kommune ligger 261,51 km fra Oslo. Stasjonen ligger 183 moh. Den ble åpnet i 1935 da Sørlandsbanen ble tatt i bruk fram til Nelaug.
Alle fjerntog unntatt nattoget stopper på Vegårshei stasjon, som er ubetjent. Stasjonen har bussforbindelse til Tvedestrand.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 241. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Kristiansand distrikt: Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 151–156. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Vegårshei stasjon
(no) Vegårshei stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen Lunde-Grovane
Norske rekorder i friidrett

Dette er en liste over gjeldende norske rekorder i friidrett utendørs, for menn og kvinner. Det er lagt til notat for en del av rekordene, for å gi statistikken mer dybde og interesse. 
 Listene kan ha etterslep i oppdatering. Resultater bedre enn topp 100 i verden gjennom alle tider noteres med rangering under notat. 


== Menn – utendørs ==
Rekorder i stavsprang gjelder som norsk rekord, uavhengig av det er hoppet inne eller ute.      Bestenotering, offisielle rekorder føres ikke

I 1985 ble spesifikasjonene for mennenes spyd endret, ved at tyngdepunktet ble flyttet 4 cm fremover. Før denne endringen hadde Terje Pedersen den norske rekorden på 91,72 meter, satt 2. september 1964, på Bislett stadion i Oslo, Norge.


== Kvinner – utendørs ==
Spesifikasjonene for kvinnenes spyd ble endret 1. april 1999, ved at tyngdepunktet ble flyttet 3 cm fremover. Trine Solberg Hattestad hadde før denne endringen verdensrekorden på 72.12 m, satt på Bislett stadion, i Oslo 10. juli 1993


== Se også ==
Verdensrekordene i friidrett
Europarekorder i friidrett
Europamesterskapsrekorder i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske rekorder for menn
Norske rekorder for kvinner