jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Algarheim

Algarheim er et tettsted, nabo til tettstedet Jessheim, i Ullensaker kommune i Akershus fylke. Algarheim var fra 2008 til 2013 og igjen fra 2020  i Statistisk sentralbyrås tettstedstatistikk regnet som en del av Jessheim. Tidligere har det vært både skole, leirsted, poståpneri, og et par større bondegårder tilknyttet Algarheim.
Selve navnet Algarheim kommer opprinnelig fra en stor gård i området. Algarheim hadde egen landhandel og postkontor inntil slutten av 1990-tallet. Stedet har også egen offentlig barnehage og barneskolen Algarheim skole.
Stedet ble utbygget kraftig fra midten av 1970-tallet med nye boligfelt bestående av villaer, samt en ny barneskole.  


== Referanser ==
Kulelyn

Et kulelyn er et sjeldent, elektrisk fenomen i atmosfæren som opptrer i forbindelse med tordenvær. Vitner beskriver kulelyn som svevende og sfæriske (runde eller ovale) kuler som lyser omtrent som et lysrør. De kan vare fra sekunder til minutter, altså lenger enn vanlige, gnistrende lyn. De fleste kulelynene skal være på størrelse med en fotball, men de minste kan være som en ert, de største ha en diameter på flere meter. Kulelyn er varme og kan ha ulike farger. De oppstår lydløst og beveger seg ofte i en slags bane, ute i terrenget eller innendørs. Kulelyn slukner sakte eller forsvinner brått i et smell, og etterlater gjerne en skarp lukt.
Kulelyn har ingen sikker vitenskapelig forklaring, og man har ikke greid å gjenskape det optiske værfenomenet eksperimentelt. «Kulelyn» kan også være en samlebetegnelse på ulike fenomener som likner på hverandre.


== Forklaringer og forekomst ==
Det finnes hittil ingen allment godtatt forklaring på kulelyn. Én av flere teorier er at kulelyn består av glødende plasma holdt sammen av et magnetfelt som dannes i den ladede luften i lynkanalen fra et vanlig lyn.En annen teori går ut på at det skyldes «brennende jord», bittesmå silisiumpartikler fra jorden som kastes opp i luften ved lynnedslag og danner forbindelser med oksygen og karbon. Denne blandingen vil så danne trådballer som kan brenne og sende ut lys. Den stikkende lukten etter kulelyn tyder på ionisering.
Selv om kulelyn skal ha blitt omtalt i alle tider, var eksistensen av fenomenet omstridt helt fram til 1960-tallet. Kulelyn forekommer meget sjelden og spredt, og mange har derfor trodd at observasjonene er oppdiktet eller innbilt. Fotografier av kulelyn har også vært forfalsket. Hadde vitneobservasjonene bare vært oppspinn, ville imidlertid hyppigheten av rapporter blitt påvirket av om kulelyn er «på moten» eller ikke. Dette ser ikke ut til å være tilfelle. Delvis motstridende beskrivelser kan dessuten skyldes at ulike elektriske fenomener feilaktig tolkes som ett og samme naturfenomen.
I Norge observeres kulelyn hyppigst på kysten av Sørlandet. I juni 1897 ble fem personer i Ørsdalen i Bjerkreim kommune drept av et kulelyn som kom rullende ned åssiden og ut på veien.Flere har påpekt at observasjoner av UFO-er kan skyldes kulelyn. Noen mente at det uforklarlige lysfenomenet som kan sees i Hessdalen, også var et kulelyn, helt til det ble motbevist.


== Se også ==
Atmosfærisk elektrisitet
Meteorologi
Optiske fenomener i atmosfæren


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ball lightning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Et mystisk og farlig værfenomen Arkivert 11. august 2011 hos Wayback Machine. yr.no
Nordkisa

Nordkisa er et tettsted i Ullensaker kommune i Akershus. Tettstedet har 1 287 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger 10,5 kilometer nordøst for kommunesenteret Jessheim og seks kilometer sørvest for tettstedet Brårud i nabokommunen Nes.
I Nordkisa ligger barneskolen Nordkisa skole, forsamlingshuset Nore, Betel Frikirke og matbutikken Kiwi.

Hauerseter Sportsklubb er det lokale idrettslaget og klubben har Nordkisa Stadion som hjemmebane. I tilknytning til idrettsparken er det også en lysløype.
Nordkisa Grendeutvalg er en organisasjon med representanter fra lokale lag og foreninger. Grendeutvalget fordeler midler gjennom grendepotten som har formålet å skape et godt nærmiljø.


== Se også ==
Hauerseter SK hjemmeside
Nordkisa Grendeutvalg
Nordkisa Portalen


== Referanser ==
Daegu

Daegu (Daegu Gwangyeoksi) er en storby i Sør-Korea.
Byen er landets tredje største målt i folketall (etter Seoul og Busan) og ligger i innlandet sørøst i landet og nordvest for havnebyen Busan. Den har vel 2,6 millioner innbyggere.
Daegu har lenge vært det sørøstre Koreas administrative, kulturelle og forretningsmessige tyngdepunkt, og var lenge regionhovedstad.
Under Koreakrigen pågikk det harde kamper i nærheten av byen ved Nakdong-elva, og byen som var innenfor forsvarsverkene i sørøst var på sørkoreanske hender gjennom hele krigen. Etter krigen har byen vært igjennom en nærmest eksplosiv vekst med en mangedobling av innbyggertallet.
27. mars 2007 ble Daegu utpekt som arrangørby til VM i friidrett 2011. Mesterskapet varte fra 27. august til 4. september.


== Klima ==


== Administrativ inndeling ==

Daegu er inndelt i sju gu (bydeler) og ett gun (fylke). 

Buk-gu (북구, 北區)
Dalseo-gu (달서구, 達西區)
Dong-gu (동구, 東區)
Jung-gu (중구, 中區)
Nam-gu (남구, 南區)
Seo-gu (서구, 西區)
Suseong-gu (수성구, 壽城區)
Dalseong-gun (달성군, 達城郡)


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Daegu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 대구광역시 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gwangju

Gwangju (Gwangju Gwangyeoksi) er en storby i Sør-Korea, og ligger sørvest i landet, innlemmet av provinsen Sør-Jeolla.
Byen er tildelt arrangementet Sommeruniversiaden 2015.


== Klima ==


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gwangju – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 광주광역시 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gwangju Gwangyeoksi: Offisielt nettsted
Daejeon

Daejeon (Daejeon Gwangyeoksi) er en storby i Sør-Korea.
Byens historie er kort. Det hele startet i 1905 da det ved jernbanen mellom Seoul og Busan ble anlagt en stasjon på et jorde kalt for Hanbat. Siden har området rundt jernbanestasjonen utviklet seg til å bli en av landets største byer. Flyplassen som betjener byen er Cheongju lufthavn.
Byen har også vært aktuell som en mulig alternativ hovedstad i Sør-Korea. Nordvest for byen ligger Sejong by, som skal avlaste Seoul som sørkoreansk administrasjonssenter.


== Klima ==


== Administrativ inndeling ==

Daejeon er inndelt i fem gu (bydeler). 

Daedeok-gu (대덕구, 大德區)
Dong-gu (동구, 東區)
Jung-gu (중구, 中區)
Seo-gu (서구, 西區)
Yuseong-gu (유성구, 儒城區)


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Daejeon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 대전광역시 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daejeon Gwangyeoksi: Offisielt nettsted
Ulsan

Ulsan (Ulsan Gwangyeoksi) er en storby i Sør-Korea. Byen er landets sjuende største by målt etter innbygegrtall og ligger i det sørøstre hjørnet av Koreahalvøya 70 km nord for Busan.
Ulsan er et sørkoreansk industrilokomotiv, og ligger i hjertet av det som kalles Ulsan industriområde, der verdens største bilfabrikk ligger, eid av Hyundai Motor,, foruten verdens største skipsverft, Hyundai Heavy Industries, og verdens største oljeraffineri, eid av SK Energy. I 2008 hadde Ulsan et bruttonasjonalprodukt per innbygger på 63,817 USD, som er landets absolutt høyeste (Sør-Korea i 2007: 31.095 USD). Alene ville byen vært verdens tredje mest velstående økonomi, høyere enn Norge, Singapore, USA, Hongkong og Sveits.Byen er hjem for K-League-laget Ulsan Hyundai Horang-i (Ulsan Hyundai Tigre), som etter Fotball-VM 2002, flyttet fra tidligere hjemmearena i Jung-gu, som nå tilhører kommunen, til Munsu Cup Stadium, der flere av kampene under VM foregikk. Ulsan har også et annet fotballag, Ulsan Hyundai Mipo Dockyard, som spiller i amatørligaen Korea National League. I byen ligger University of Ulsan.


== Geografi ==


=== Klima ===


== Administrativ inndeling ==
Ulsan er inndelt i fire gu (bydeler) og ett gun (fylke). 


== Søster- og vennskapsbyer ==
 Ahmadabad, Gujarat, India (1965)
 Hagi, Japan (1968)
 Hualien, Taiwan (1981)
 Portland, Oregon, USA (1987)
 Changchun, Jilin, Kina (1994)
 Tomsk, Tomsk oblast, Russland (2003)
 İzmir, Tyrkia (2002)
 Santos, São Paulo, Brasil (2002)
 Khánh Hòa, Vietnam (2002)


== Kjente personer fra Ulsan ==
David Yonggi Cho (1936–), pastor.
Lee Jae-Dong (1990), profesjonell StarCraftspiller.


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ko) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(ja) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Ulsan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 울산광역시 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ulsan Gwangyeoksi: Offisielt nettsted
(en) Nettsted for utlendinger
Fenomenet i Hessdalen

Fenomenet i Hessdalen er navnet på et lysfenomen som opptrer i Hessdalen i Trøndelag, 127 km sør for Trondheim.
Den første observasjonen av fenomenet som ble kjent for allmennheten fant sted om natten 8. desember 1981. Da skal ekteparet Åge og Ruth Marry Moe ha sett «en brennende ildkule» på kveldshimmelen i Hessdalen. Observasjonen ble gjort fra ekteparets kjøkkenvindu. Etter hvert fortalte flere i dalen at de hadde sett lysfenomenet, og folk begynte å snakke om UFO-observasjoner. Dette vakte oppsikt over hele Norge, og Hessdalen ble etter hvert kjent også i utlandet. Også andre steder i verden har liknende lysfenomen blitt observert, og de har blant annet blitt kalt «ghost light»  (spøkelseslys) og «earthlight» (jordlys).
For å finne årsaken til disse fenomenene ble det sommeren 1983 etablert en forskergruppe kalt Project Hessdalen. Høgskolen i Østfold satte opp en automatisk målestasjon i dalen i 1998, og i 2004 ble det montert et kamera samt en antenne for ultralave frekvenser.
I 2016 bevilget Olav Thon Stiftelsen 1,5 millioner kroner over tre år til Høgskolen i Østfold, nærmere bestemt til et studentaktivt forskningsprosjekt i Hessdalen.Høgskolen i Østfold har også et studieprogram på 10 studiepoeng som går ut på feltforskning i Hessdalen.


== Hypoteser ==
I 2007 ble det rapportert at noe av gåten kunne være løst. Ved hjelp av optiske spektralanalyser og elektromagnetiske målinger kunne man fastslå at det dreier seg om en brennende virvel av gass eller plasma, muligens med en fast kjerne. Det skal dreie seg om forbrenningsprosesser i lufta, hvor hoveddelene består av oksygen og nitrogen, og også natrium og scandium. Til tross for at deler av gåten er løst, vet forskere ennå ikke hva som lyser opp eller hvor lyset får «drivstoffet» sitt fra.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.hessdalen.org
Triangelprosjektet i Hessdalen
"Hessdalen!" Bok, 2019.
Sankt Elms ild

Sankt Elms ild (engelsk: St. Elmo's fire) er en svak duskformet elektrisk utladning fra oppstikkende gjenstander som fjelltopper, tårnspir, lynavledere og mastetopper. Den syns i mørket som et svakt lysende, oppadrettet lysskinn rundt disse gjenstandene – ofte sammen med et sprakende lyd for den som befinner seg tilstrekkelig nær. Fenomenet forekommer når den elektriske feltstyrken, for eksempel på grunn av en nærliggende tordensky, er tilstrekkelig høy.
Sankt Elms ild har i folketroen blitt sett som et forvarsel – i blant om gode ting, i blant om forestående ulykker. Til sjøs er Sankt Elms ild ganske vanlig fra mastetopper og metallgjenstander i riggen, og det fins flere gamle myter om opprinnelsen. En er at de napolitanske sjømennenes skytshelgen sankt Erasmus, som på flere andre språk kalles Elmo, skal, i henhold til en versjon av hans legende, ha omkommet under en storm til sjøs og i sitt dødsøyeblikk lovet at han med lys skulle lede sjøfarende ut av farlige situasjoner (portugisisk: corpo santo: «helgenens kropp»). En annen er at Sankt Erasmus i en storm tente et lys som tross uværet brant med klar flamme. En tredje er at helgenen ble reddet fra å drukne av en sjømann, og lovet å i fremtiden advare sjøfarende mot dårlig vær.

I 1982 rapporterte både passasjerer og mannskap på en Boeing 747 fra British Airways at de hadde observert Sankt Elms ild på flykroppen da maskinen fløy inn i en sky av vulkansk aske. Fenomenet viste seg likevel å ikke være Sankt Elms ild, men i stedet å komme av glødende askepartikler etter sammenstøt med flyet. Se artikkel:  British Airways Flight 9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) St. Elmo's Fire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) St. Elmo's Fire – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Den hellige Erasmus, Katolsk.no
Den salige Peter González («San Telmo»), Katolsk.no
Lurtz

Lurtz er en Uruk-Hai fra den første filmen i trilogien Ringenes herre. Han finnes ikke i noen av J.R.R. Tolkiens bøker fordi figuren ble skapt spesielt for Peter Jacksons film Ringens brorskap.
Lurtz var den første av Sarumanns Uruk-haier (en type menneske-orker) som ble skapt, og han ledet Uruk-hai-orkene som angrep brorskapet ved Amon Hen. Det så også ut til at Lurtz var den største av Uruk-haiene. I boken blir Boromir drept av en eller flere navnløse orker; han ble gjennomboret av mange piler. I filmen dreper Lurtz Boromir ved å skyte ham tre ganger. Deretter drepte Aragorn Lurtz etter en kort kamp, og halshugde ham. I filmen overtok Uglúk ledelsen av Uruk-haienes følge etter at Lurtz ble drept, mens Uglúk i bøkene var Uruk-haienes leder fra begynnelsen.
Jackson og hans medskrivere kan ha avledet navnet Lurtz fra Tolkiens orkiske språk, spesielt navnet Lugburz.
Lurtzs navn blir aldri nevnt i filmen, det er bare kjent fra ekstramaterialer. Til tross for at det var usikkerhet rundt denne nye figuren, ble det ingen større forskjell mellom ham og andre orkledere som allerede er presentert i bøkene.
Lurz ble spilt av den New Zealandske skuespilleren Lawrence Makoare.
Aslak Borgersrud

Aslak Øgrim Borgersrud (født 6. juni 1978) er en norsk musiker. Han er kjent fra den venstreradikale rap-gruppa Gatas Parlament, hvor han sammen med broren Elling Borgersrud og Don Martin lagde samfunnskritisk hiphop og rap. Han forlot Gatas Parlament sommeren 2011. Han har også vært med i gruppen Samvirkelaget.
Gatas Parlament ble startet i 1993 og utga året etter, Autobahn til Union. Gruppa holdt mange konserter i åra som fulgte, men debutalbumet Holdning over Underholdning kom ikke ut før i 2001.
Sammen med Igor Dunderovic ga han i 2014 ut barneplata Feil side av låven. For albumet ble de to nominert til Spellemannprisen 2014 i klassen barnemusikk.
I 1993 spilte Borgersrud i flere norske filmproduksjoner, blant annet langfilmen Høyere enn himmelen. Han spilte også «Påsan» i Midt i smørøyet på NRK. I 2010 var han en av deltakerne i programserien Maestro på NRK1.
Borgersrud har jobbet i flere år som IT-journalist. Fra 1997 til 2002 var han ansatt i Computerworld, og han har også arbeidet som frilanser i andre datablader. Han har vært aktiv i Norsk Journalistlag og har blant annet sittet i styret til Oslo Journalistklubb.
Aslak Borgersrud var i flere år aktiv i Rød Ungdom. Han er sønn av Leikny Øgrim og Lars Borgersrud, nevø av Trond Øgrim og er barnebarn av Otto Øgrim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aslak Borgersrud på Internet Movie Database 
(no) Aslak Borgersrud hos Filmfront 
(en) Aslak Borgersrud på Discogs 
(en) Aslak Borgersrud på MusicBrainz 
(no) Gatas Parlament
Nea-Nidelvvassdraget

Nea-Nidelvvassdraget er et vassdrag i kommunene Tydal, Selbu og Trondheim i Trøndelag. Vassdraget har et nedbørsfelt på 3100 km² og strekker seg 160 km fra svenskegrensa i Sylan og ut til Trondheimsfjorden. Trondheim Energiverk har 15 kraftverk i vassdraget som er sterkt regulert. Den totale produksjonen er 2600 GWh i et normalt år. Utbyggingen begynte allerede i 1890 med utbyggingen av Øvre Leirfoss kraftverk.
Viktige elver i Nea-Nidelvvassdraget er Nidelva, Nea, Rotla, Lødølja og Tya. Av større innsjøer kan nevnes Selbusjøen, Stor-Drakstsjøen, Sørungen, Storslindvatnet, Finnkoisjøen, Stuggusjøen, Esandsjøen og Sylsjøen.
Nidelvvassdraget var Fokusvassdrag 2007. Dette er en oppmerksomhet fra NVE for å bevare og oppgradere norske vassdrag.


== Referanser ==
LINO

Ordet lino kan også bety linoleumssnitt, en enkel trykketeknikk Forvaltningsorganisasjonen LINO var en frittstående opphavsrettsorganisasjon for norske skribenter som ble stiftet i 1996, avviklet 2009. Organisasjonen hadde rundt 2800 skribenter som medlemmer. Bak LINO stod Norsk kritikerlag og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.
Organisasjonens oppgaver var å passe på medlemmenes rettigheter i henhold til åndsverksloven, forhandle avtaler om bruk av medlemmers verker, representere skribenter i rettssaker, kreve inn og utbetale vederlag og gi medlemmer og brukere informasjon og råd om opphavsrett og annen lovgivning.
Forvaltningsorganisasjonen LINO ble avviklet i forbindelse med at virksomheten i Kopinor, LINO og Pensumtjeneste AS ble samordnet.


== Referanser ==
Lødølja

Lødølja er en 36,5 kilometer lang elv i Nea-Nidelvvassdraget som renner fra Lødøljsjøan i Meråker via Finnkoisjøen til Aunet i Tydal kommune i Trøndelag, der den renner ut i Nea.


== Referanser ==
Tsunejiro Tomita

Tsunejiro Tomita (født 28. februar 1865, død 13. januar 1937) fra Shizuoka, Japan, var en av «de fire store» judoutøverne, en Shitenno, i Kodokan.
På toppen av medlemslisten i Kodokan finner man Tsunejiro Tomita. Han var Jigoro Kanos første student.
Jigoro Kano startet det moderne systemet med beltegrader da han i 1883 tildelte Tomita og Shiro Saigo sorte belter, shodan. Disse to var også de første som fikk 2. dan et år senere.


== Referanser ==
Sakujiro Yokoyama

Sakujiro Yokoyama (født 1864, død 1912) fra Japan var en av «de fire store» judoutøverne, en Shitenno, i Kodokan.


== Biografi ==
Yokoyama var en av de mest kjente trenerne på Tenshin shinyo ryu, en av de eldre jujutsuskolene i Japan, som Jigoro Kano hentet mye inspirasjon fra når han utviklet judo.
Yokoyama var en kraftigere mann enn gjennomsnittet på denne tiden. Historien sier at han var omtrent 169 cm høy og veide 95 kg da han var 26 år. Han hadde noen sterke, effektive og kraftfulle teknikker og ble kalt «Devil Yokoyama» på grunn av hans stil.
Han ble etter hvert lederen for judotreningene på Kodokan-senteret i Tokyo, og han fikk derfor stor betydning for utviklingen av judo i Japan. 


== Lengste kamp noensinne ==
Yokoyama møtte i 1886 Hansuke Nakamura i et historisk oppgjør som satte begge utøveres dyktighet, erfaring og taktiske egenskaper på en stor prøve.
Hansuke var en av de store mesterne på Ryoi Shintoh-ryu, og nærmest som en kjempe å regne i Japan med sine 176 cm og 94 kg. 
Yokoyama kjempet med alle teknikker han kunne – likevel var det ikke nok til å vinne kampen. Kampen varte i 55 minutter uten at noen hverken ga eller tok poeng. Til slutt måtte dommeren dele seieren mellom de to utøverne.


== Referanser ==
Henning Stensrud

Henning Stensrud (født 20. august 1977 i Lørenskog) er en norsk skihopper. Han debuterte i verdenscupen i 1996, og var med i den norske OL-troppen i 1998. Hans beste enkeltplassering i verdenscupen er en fjerdeplass, noe han forøvrig har greid to ganger, i Engelberg, Styri og Oberstdorf, begge i sesongen 1997/98.
Han har nå gitt seg som aktiv hopper og har blitt en del av trenergruppen i Trønderhopp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henning Stensrud – Olympedia 
(en) Henning Stensrud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henning Stensrud – FIS (skihopping)
Shiro Saigo

Shiro Saigo (født 4. februar 1866, død 22. desember 1922) fra Aizu Wakamatsu, Japan, var en av «de fire store» judoutøverne, en Shitenno, i Kodokan. Han var sønn av Shida Sadajiro, en samurai av Aizu Domain.


== Biografi ==
Han flyttet til Tokyo i 1882 og ble en av de første studentene til Jigoro Kano. Han var en mester i Daito-Ryu Jujutsu, og var stort delaktig i utviklingen av og populariteten til judo i årene som fulgte.Jigoro Kano startet det moderne systemet med beltegrader da han i 1883 tildelte Shiro og Tsunejiro Tomita sorte belter, shodan. Disse to var også de første som fikk 2. dan et år senere. Saigo hoppet så opp til 4. dan i 1885 og ble tildelt 5. dan i 1889. 
Saigo er kanskje mest kjent for sin deltagelse i den legendariske kampen mellom kodokan judo og Jujutsu. Kampen skulle bestemme hvilken kampsport som var den beste i kamp. I sin kamp møtte Saigo en mye større og mer erfaren jujutsu utøver. Saigo fikk kjørt seg i 10 minutter, og ble kastet i luften, men landet alltid på bena. Han fikk inn en kontring, men kampen ble ikke avgjort. Etter 15 minutters kamp fikk han inn en Yama-arashi med så mye kraft at han sendte sin motstander ut med hjernerystelse. Saigo ble et idol i Japan.


== Referanser ==
Amylase

Amylase er en gruppe enzymer som spalter stivelse (polysakkarider) til sukker (disakkarider).
Amylase finnes i spytt, tarmsaft og i sekresjoner fra bukspyttkjertelen. Den starter virkningen på stivelse alt i munnhulen. Stivelse består egentlig av de to polysakkaridene amylose og amylopektin (begge er såkalte K3a karbohydrater ). Amylase spalter amylosen, som er lange sukkerkjeder, til to og to glukoseenheter (disakkarider) av gangen, slik at det kan dannes maltose. På samme måte spalter amylasen amylopektin, men prosessen stopper opp når den når fram til forgreningene (1-6 bindingene) og danner nye svært forgrenede molekyler som er den del av polysakkaridet dekstrin. Dette spaltes av et annet enzym (isomaltase) til maltose (et disakkarid).
Et forhøyet nivå av amylase i blod og urin kan være et signal på betennelse i bukspyttkjertelen, såkalt pancreatitt.
Amylase finnes i ulike former, og eksempler på disse er alfa-, beta-, og gamma varianter. De ulike variantene angriper eller klipper opp forskjellige steder på stivelsen. Eksempel på en slik variant er alfa varianten  ptyalin.
Amalyse produseres også av sopp og bakterier. 


== Kilder ==
https://sml.snl.no/amylase, hentet 16.11.2022


== Litteratur ==
Madigan, Michael T.; Martinko, John M.; Stahl, David A.; Clark, David P.; Brock, Thomas D. (2012). Brock Biology of Microorganisms (13 utg.). Boston, Mass. Pearson. ISBN 032173551X.
House of Wax

House of Wax kan bety:

Det engelske ordet for et vokskabinett
Vokskabinettet (orig.: House of Wax) , en skrekkfilm fra 1953 i 3D, med Vincent Prince i hovedrollen.
House of Wax, en nyinnspilling av filmen, lansert i 2005, med Elisha Cuthbert og Paris Hilton i hovedrollene.
Et vokskabinett, originalversjonen av filmen fra 1933.