jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bantu

Bantu er en generell betegnelse på mer enn 400 ulike etniske grupper i Afrika, fra Kamerun til Sør-Afrika. De har et felles språk, bantuspråk, og i mange tilfelle felles sedvaner. 


== Inndeling ==
Bantuene kan inndeles i tre hovedgrupper: de østlige bantuene mellom Uganda og Zambezi, de sørlige bantuene i Sør-Afrika og de vestlige bantuene i vestre Sentr-Afrika.


=== Østlige bantufolk ===
Folkene ganda, karagwe, kikuyu, nyanja og yao tilhører den østlige gruppen. I tradisjonell økonomi og samfunn inntar kvegdrift en sentral plass. Buskap utgjør et statussymbol, mens jordbruk er den viktigste næringen. Med tiden er dyrking av jordbruksprodukter for salg (kaffe, bomull med mere) fått stor betydning.


=== Sørlige bantufolk ===
Zuluene, xhosaene, swaziene, tswanaene, shonaene og hereroene tilhører den sørlige gruppen. Også her er hovednæringen jordbruk, og buskapshold inntar en lignende plass i økonomien som hos de østlige bantuene. I moderne tid har lønnsarbeid, særskilt i de hvites jordbruk, industri og gruvedrift, blitt mer omfattende, i den grad at opptil 75 % av de arbeidsføre menn kan arbeide langt fra sine hjemsteder.Svarte afrikanere ble tidligere kalt «bantus» av det sørafrikanske apartheidregimet, og begrepet har dermed et svært negativt fortegn i Sør-Afrika.


=== Vestlige bantufolk ===
Til de vestlige bantuene hører folkene i den sørlige delen av Kongo-Kinshasa og Angola, luba, kuba, lunda, med flere, samt de fleste folkegruppene i det nordlige Kongo-Kinshasa og Gabon: teke, fang, nkundo og andre. I dette området er kvegdrift umulig på grunn av sovesyke, og de vestlige bantufolkene har derfor vært mer ensidig henviste til jordbruk og jakt.


== Historie ==
Språklige likhetstrekk i hele bantuområdet tyder på at bantufolkene spredte seg sørover på kontinentet i relativt sen tid. Ekspansjonens begynnelse er vanskelig å tidfeste, men de fleste forskere regner med at det må vært tidlig i vår tidsregning etter Kristus, og at bantufolkene fortrengte og til en viss grad absorberte den tidligere befolkning av sanfolk, pygméer og andre sener forsvunne folkegrupper. Bantufolkenes spredning synes å ha sammenfalt med jernalderens inntog i Afrika, og med at nye nytteplanter begynte å bli dyrket, som forskjellige banansorter og tidligere ukjente rotfrukter av sørøstasiatisk opphav. Slik ble urskogene mulige jordbruksområder og var ikke lengre ubeboelige for åkerbrukende folk. Bantufolkenes vandring sørover har pågått i flere bølger. I Sør-Afrika ble videre ekspansjon stanset av de hvite kolonistene på 1600-tallet.


== Se også ==
Bantuspråk
Bantustan
Bantusomaliere


== Litteratur ==
Schapera, I. (red.): The Bantu-Speaking Tribes of South Africa. 1959: Routledge & Kegan Paul, London.
Musikkpraksis

Musikkpraksis er et norsk tidsskrift (etablert i 1984) med musikere, lydteknikere og musikkprodusenter som målgruppe. Det kommer ut med seks utgaver i året.
Tidsskriftet er et av Norges største fagblad for musikere og studiobransje. Det inneholder, foruten musikkrelaterte nyheter, blant annet praktiske artikler, intervjuer, produkttester, tips, utstyrsannonser med mere. 
Bladet er på cirka 96 sider. 
Musikkpraksis er utgitt av Media Bergen. Redaktør fra 2002 til 2012 var musikeren Rolf Graf. Fra utgave 4/2012 overtok Ole Henrik Antonsen redaktørgjerningen.  
Per desember 2021 omtaler bladets nettsider utgave 1/2020 som den nyeste; den kom i juli 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bladets hjemmesider
Europavei 3

Europavei 3 går mellom Cherbourg og La Rochelle i Frankrike.
Trasé fastlagt av UNECE: Cherbourg – Rennes – Nantes – La Rochelle.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Ellingsøya

Ellingsøya var før kommunereformen 2020 den nordligste øya i Ålesund kommune. På Ellingsøya ligger tettstedene Hoffland, Årset og Myklebost. Høyeste fjell er Myklebusthornet, 329 moh. På sørsiden ligger Ellingsøyfjorden med mange holmer og på nordsiden ligger Grytafjorden.


== Innbyggertall ==
Ellingsøya er den minst folkerike av Ålesunds syv kommunedeler, med et innbyggertall på 2 550 (2015), hvorav 2 546 var bosatt på selve Ellingsøya og fire personer på øyene i Ellingsøyfjorden.


== Historikk ==
Ellingsøya var del av Borgund kommune til 1968 da Borgund kommune ble slått sammen med Ålesund.


== Samferdsel ==
Øya er forbundet til Valderøy i Giske kommune og Nørvøya i Ålesund med undersjøiske tunneler. Øya er også forbundet med fastlandet (Skodje kommune) i øst med bru over Taftasundet. I 2009 ble det gratis ferdsel til resten av Ålesund gjennom de undersjøiske tunnelene.
Ellingsøya har ca 10 daglige buss-avganger per 2021.


== Næringsliv ==
Mange industribedrifter innen skipsutstyr og sjømat er lokalisert på øya.


== Skoletilbud ==
Ellingsøya har tre barneskoler; Grimstad, Vik og Stokke, og en ungdomsskole som ligger på Hoffland.


== Idrett ==
Øya har et eget fotballag, Ellingsøy idrettslag.


== Musikkliv ==
Øya har både skolekorps og voksenkorpset Ellingsøy Hornmusikk.


== Trosliv ==
Ellingsøy kirke var ferdig i 1998.


== Referanser ==
Tromvik

Tromvik er ei bygd nordvest på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. 
Bygda har gårdsbruk, lokal fiskeflåte og fiskeindustri. Det er veiforbindelse sørvest over fjellet mot Rekvik og i øst mot Grøtfjord og Tromsø. Tromvik grunnkrets hadde 144 innbyggere i 2015. Rundt 1950-tallet var det rundt 250 innbyggere i bygda. Hoveddelen av næringslivet i Tromvik er relatert til fisk, og Tromvik Fisk A/S er bygdas fiskebruk. 
Bygda er omgitt av fjell og dermed et ettertraktet mål for skigåere på vinteren og klatrere på sommeren. Nært bygda ligger Storvatnet, og gjennom bygda renner Storelva . Elva brukes av fiskere på sommeren og vannet brukes både sommer og vinter.


== Referanser ==
Sha Tin-distriktet

Sha Tin-distriktet (沙田區), tidligere kalt Lek Yuen, er et av Hongkongs 18 distrikter. Det ligger i New Territories og har over 600 000 innbyggere, ifølge folketellingen fra 2001. Sha Tin-distriktet omfatter Sha Tin, Tai Wai, Ma On Shan, Fo Tan, Siu Lek Yuen og Ma Liu Shui.
Midnattssol

En midnattssol er et fenomen som inntreffer hele eller deler av sommeren mellom vårjevndøgn og høstjevndøgn mellom polarsirklene og polene. Midnattssol innebærer at solen ved sin laveste posisjon i løpet av ett enkelt døgn ikke går helt under horisonten og dermed, såfremt skydekket ikke er for omfattende, er synlig 24 timer av døgnet.
Varigheten av midnattssol i sommerhalvåret øker med avstanden fra polarsirklene i retning mot polpunktene. Den er størst ved polpunktene hvor solen er sammenhengende over horisonten i seks måneder.
Det er en vanlig oppfatning at de områdene som har midnattssol om sommeren, har mørketid i et tilsvarende langt tidsrom om vinteren, men dette er ikke sant. På grunn av skumrings­effekten (lysbrytning) innebærer mørketid imidlertid ikke nødvendigvis at det er mørkt 24 timer av døgnet, på samme måte som det blir lyst noe før soloppgang.

		
		


== Utbredelse av midnattssol ==
Det er en vanlig oppfatning at polarsirklene på 66°33′50″ danner grensene for midnattssol, og tilsvarende for perioden med mørketid. Men på grunn av lysbrytningen i Jordens atmosfære, blir sollyset avbøyd («bøyd nedover») på sin vei gjennom luftlagene og tilsynelatende løftes solen høyere på himmelen. Som en følge av dette fenomenet flyttes grensen for midnattssol sydover (og tilsvarende nordover på den sydlige halvkule) omkring 0.5°, og ytterligere 0.5° (pga. solens diameter) vil man kunne se øvre rand av solen ved sommersolverv. Den teoretisk sett sydligste breddegrad man kan se midnattssol er på 65°44'N, hvilket i Norge er Tuvøya, i Hysværet nordøst for Vega på Helgeland, hvilket ligger 92 km syd for polarsirkelen. Dette er ved havoverflaten og betinger fri horisont mot nord.
På samme måte som avstanden (d) til horisonten øker med observatørens høyde over havet (h):

  
    
      
        d
        ≈
        3.570
        
          
            h
          
        
        
      
    
    {\displaystyle d\approx 3.570{\sqrt {h}}\,}
  vil man på et høyt fjell kunne oppleve midnattssol enda lenger sydover, og det er observert midnattssol på Heilhornet (1058 moh.), i Bindal kommune, som ligger på 65°4'08", noe som er 165 km syd for polarsirkelen.


== Varighet av midnattssol i Norge ==
Datoene i tabellen angir når solen ikke kommer under horisonten gjennom et helt døgn, forutsatt fri sikt mot syd ved havets overflate (hvilket ikke er tilfelle for flertallet av stedene som er oppført). Ettersom solen har en vinkeldiameter (størrelse) på ca 0.5°, vil det være noen dagers forskjell på når øvre rand er synlig over horisonten, og når hele solskiven er over horisonten gjennom et helt døgn.


== Se også ==
Polarsirkel
MS «Midnatsol»
Breddegrad
Mørketid


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Midnight sun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tabell på yr.no som viser midnattssol og mørketid for noen norske steder
Midnattssolbilder i Troms
InnoTown

InnoTown er en internasjonal konferanse for næringslivet. Konferansen fokuserer på innovasjon, idéskaping, strategi og design. Blant tidligere foredragsholdere på InnoTown-konferansen er Sir Ken Robinson, Hans Rosling,  Wikipedias grunnlegger Jimmy Wales, tidligere Apple-"evangelist" Guy Kawasaki, BMW´s sjefsdesigner Chris Bangle, Benetton-fotografen Oliviero Toscani, IMD professor Stèphane Garelli, Bill Strickland, Steely Dan gitarist Jeff Baxter, Joel Cohen (produsenr og tekstforfatter for TV-serien Simpsons), Torgrim Eggen, Einar Hareide, Edward deBono, verdens første sivile astronaut, Michael Melvill, brasilianeren Ricardo Semler og ledere fra bedrifter som Nike, Swatch, Nokia, Harley-Davidson og Volvo. InnoTown konferansen er arrangert i Ålesund fra 2000 til 2011. I 2008 ble konferansen holdt i Stavanger i forbindelse med at Stavanger var Europeisk kulturhovedstad dette året. I 2012 vil konferansen bli arrangert Ålesund.
InnoTown er et privat selskap, grunnlagt i 1999 av Dag Lausund og Cecilie With. 


== Eksterne lenker ==
InnoTown
Erik Werenskiold

Erik Theodor Werenskiold (født 11. februar 1855 i Vinger, død 23. november 1938) var en norsk maler og tegner. 
Han er spesielt kjent for sine tegninger til Norske Folkeeventyr fra 1879 til 1887, og for illustrasjonene til folkeutgaven av Snorre Sturlasons Heimskringla i 1896–99, et illustrasjonsprosjekt som han ledet. Han lagde flere skildringer av norske bønder i landskapsmiljø, samt portretter av kjente personer som Bjørnstjerne Bjørnson og Henrik Ibsen. 
Werenskiold er en av de mest brukte kunstnerne på norske frimerker. Det omfatter to tegninger fra Heimskringla-illustrasjonene, fem eventyr-illustrasjoner, portretter av Ibsen og Bjørnson, og et selvstendig maleri: «Telemarksjenter».


== Liv og karriere ==
Erik Werenskiold vokste opp i festningsbyen Kongsvinger, hvor hans far, kaptein Frederik Daniel Werenskiold, var kommandant. Han startet å studere i 1872, men begynte kort tid etter å ta tegneundervisning hos Julius Middelthun ved Den kongelige norske Tegneskole i Christiania etter råd fra Adolph Tidemand. Høsten 1875 reiste han til München og oppholdt seg der i fire år. Der var han til stede på en internasjonal utstilling som åpnet hans øyne for franske friluftsmalerier og naturalismen. Werenskiold flyttet i 1881 til Paris for å studere på egen hånd. I 1883 flyttet Werenskiold hjem til Norge. I 1886 var han vertskap for kunstnerkolonien Fleskumsommeren.
Han hadde laget illustrasjoner til eventyr allerede mens han var i München. Han illustrerte Norske folke- og huldreeventyr i 1879 og fortsatte sammen med Theodor Kittelsen med Eventyrbog for Børn i tre bind i perioden 1882–1887. Disse tegningene ble i 1910 samlet i en egen praktutgave. Med sin eiendommelige sammensmeltning av virkelighet og fantasi hevdes de å treffe tonen til de norske eventyrene. Videre har Werenskiold illustrert folkeutgaven av Snorre Sturlasons kongesagaer sammen med Christian Krohg, Halfdan Egedius, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen og Wilhelm Wetlesen, og Jonas Lies Familien på Gilje (1903-utgaven).
Werenskiold var i 1880- og 1890-årene sterkt preget av naturalismen, men gikk senere bort fra dette og var nært knyttet til nyere retninger innen norsk malerkunst. Han lagde veggdekorasjoner med motiv fra eventyret «Liti Kjersti» til Fridtjof Nansens villa Polhøgda på Lysaker, utformet tegninger til låsebeslag og mye annet.Erik Werenskiold fikk sønnene Werner Werenskiold (1883–1961) og Dagfin Werenskiold (1892–1977). Werner ble geolog, mens Dagfin gikk i sin fars fotspor og ble maler og billedhugger.
Werenskiold mottok i 1908 Statens kunstnerlønn. Han ble i 1935 tildelt Storkorset av St. Olavs Orden, etter at han først ble ridder av ordenen i 1890.
Erik Werenskiolds vei finnes i flere norske kommuner.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Østby, Leif (1977): Erik Werenskiold. Oslo. ISBN 82-09-01490-0


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Werenskiold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Erik Werenskiold – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Verk av Erik Werenskiold på nasjonalmuseet.no
(no) Erik Werenskiold i Norsk biografisk leksikon
Erik Werenskiold på Digitalt museum
Privat slektsside: Erik Werenskiold
Stortingsvalget 2001

Stortingsvalget 2001 ble avholdt den 10. september 2001.
Jens Stoltenbergs første regjering (Ap) gikk av etter valget, og ble etterfulgt av Kjell Magne Bondeviks andre regjering (KrF, V, H).
Til sammen ble det avlagt 2 521 879 stemmer ved stortingsvalget i 2001.


== Listene ==
Elleve partier stilte liste i alle fylker: Arbeiderpartiet, Fedrelandspartiet, Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig folkeparti, Kristent Samlingsparti, Norsk Folkeparti, Rød Valgallianse, Senterpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Venstre.
Kystpartiet stilte liste i alle fylker unntatt Hedmark.
Det politiske parti stilte liste i alle fylker unntatt Akershus.
Norges Kommunistiske Parti stilte liste i alle fylker unntatt to: Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal.
Miljøpartiet De Grønne stilte liste i tretten fylker.
Pensjonistpartiet stilte liste i elleve fylker.
Tverrpolitisk kyst- og distriktsparti stilte liste i syv fylker.
Det liberale folkepartiet stilte liste i seks fylker.
Sosialdemokratene stilte liste i fem fylker.
Naturlovpartiet stilte liste i tre fylker: Oslo, Hedmark og Hordaland.
Østfoldlista stilte bare i Østfold.
Oslolista, Rettferdighetspartiet og Samfunnspartiet stilte bare i Oslo.
Hedmarkslista stilte bare i Hedmark.
Opplandslista stilte bare i Oppland.
Sykehuslisten stilte bare i Vestfold.
Sørlandslista Aust-Agder stilte bare i Aust-Agder.
Sørlandsliste stilte bare i Vest-Agder.
Folkeaksjonen mot bompenger stilte bare i Rogaland.
Hordalandslista stilte bare i Hordaland.
Nordlandslista stilte bare i Nordland.
Tromslista stilte bare i Troms.
Samefolkets Parti stilte bare i Finnmark.


== Valgresultat ==


=== Nasjonalt ===


=== Valgkretsene ===
markerer hvert av de åtte utjevningsmandatene


== Se også ==
Liste over stortingsrepresentanter 2001-2005


== Kilder ==
«Norges offisielle statistikk. Stortingsvalet 2001.» (PDF). Statistisk sentralbyrå. mai 2002. Besøkt 9. oktober 2017. 
«Stortingsvalet, 2001. Høgre fekk flest førehandsrøyster». Statistisk sentralbyrå. 2. november 2001. Besøkt 21. august 2018. 


== Eksterne lenker ==
Velgerundersøkelsen 2001 (Statistisk sentralbyrå, pdf)
Radnorshire

Radnorshire (walisisk Sir Faesyfed) er et tradisjonelt grevskap i Wales. Det grenser mot Montgomeryshire og Shropshire (i England) mot nord, Herefordshire (i England) mot vest, Brecknockshire i sør og Cardiganshire i vest. Arealet er 1219 km², og befolkninsgtallet omkring 23 000 (2004). Administrasjonsbyen var først Llandrindod Wells og senere New Radnor.
I øst og sør, inkludert i Vale of Radnor, er området nokså flatt, men ellers er det mye fjellandskap. De kambriske fjellene går gjennom den vestlige delen av grevskapet. Høyeste punkt er Radnor Forest på ca. 660 moh. I Elan Valley er det flere store kunstige reservoarer som forsyner Birmingham med vann. De viktigste elvene er Wye, Elan og Ithon. 
Hovednæringsveiene er turisme og landbruk.


== Viktige byer ==
Knighton
Llandrindod Wells
Llanelwedd
New Radnor
Presteigne
Rhayader
Merionethshire

Merionethshire (walisisk Sir Feirionnydd) er et tradisjonelt grevskap i Wales.
Det grenser mot Caernarfonshire i nord, Denbighshire i øst, Montgomeryshire og Cardiganshire i sør og Cardiganbukten i vest. Arealet er på 1731 km², og området har en svært lav befolkningstetthet. Det er også et av de områdene som har høyest andel walisisktalende innbyggere. Administrasjonsbyen var Dolgellau.
Kystlinjen består dels av klipper og dels av lange sandstrender. Ellers er grevskapet preget av fjell, og store deler av Snowdonia nasjonalpark ligger i Merionetshire. De høyeste toppene er Aran Fawddy på 905 moh og Cader Idris på 893 moh. De viktigste elvene er Dwyryd, Mawddach og Dyfi. Det en rekke innsjøer, med Bala Lake som en av de største. 
Viktigste næringsveier er landbruk og turisme.
Grevskapet styres i dag dels som en del av Gwynedd og dels som en del av Denbighshire.


== Viktige byer ==
Bala
Barmouth
Blaenau Ffestiniog
Corwen
Dolgellau
Ffestiniog
Tywyn
Montgomeryshire

Montgomeryshire (walisisk Sir Drefaldwyn) er et tradisjonelt grevskap i Wales, oppkalt etter Roger of Montgomery som deltok i slaget ved Hastings.Det grenser mot Denbighshire i nord, Shropshire (i England) i øst og sørøst, Radnorshire i sør, Cardiganshire i sørvest og Merionethshire i vest og nordvest. Arealet er 2064 km². 
Området er nesten helt dekket av fjell, men det er noen daler med dyrkbar mark nær grensen til Shropshire. Høyeste punkt er Mole Sych på 827 moh. De viktigste elvene er Severn og Dovey. Lake Vyrnwy er et vannreservoar som forsyner Liverpool med drikkevann. 
Hovednæringsveiene er turisme og landbruk.


== Viktige byer ==
Llanfyllin
Machynlleth
Montgomery
Newtown
Welshpool


== Referanser ==
Trollfjorden

For andre fjorder med samme navn, se Trollfjorden (andre betydninger).Trollfjorden er en fjord i Hadsel kommune i Nordland. Den ligger helt øst på Austvågøya, og vest for Ulvøya i Raftsundet. Den rundt 2,5 kilometer lange fjorden er bare 200 meter bred i munningen og 100 meter ved den smale innsnevringen, men vider seg ut i botnen der den danner et basseng som er 350 meter bredt og 60 meter på det dypeste. Ved det smale partiet ligger et rev av nedrast stein og dybden er bare 30 meter. Den glattpolerte veggen på nordsiden består av monzonitt - Norges eldste bergart.Trollfjorden besøkes daglig av Hurtigruten i både nord- og sørgående rute. Hurtigruteskipet MS «Trollfjord» er oppkalt etter fjorden. Det arrangeres også daglige turer med utgangspunkt fra flere steder i Vesterålen og Lofoten.
Hadsel kommune regnes administrativt sett som en del av Vesterålen, mens Austvågøya regnes som del av det geografiske området Lofoten. I nyere tid har det vært noen diskusjoner i media om Trollfjorden skal regnes som del av Lofoten eller Vesterålen. 


== Historie ==
I 1890 ble Trollfjordslaget utkjempet i Trollfjorden. Slaget var en konflikt der robåtfiskerne gikk til aksjon mot dampbåtene som forsøkte å stenge dem ute fra fisket i deler av fjorden. Dette var på mange måter en kulminasjon av de konfliktene som allerede hadde foregått mellom større, dampdrevne notbåter og det tradisjonelle fiskeriet fra mindre åpne båter.  Rederen og handelsmannen Ole J. Kaarbø hadde organisert fiske med not fra dampbåter, og stengte dermed ute fiskere med konvensjonelle redskaper fra den innerste delen av fjorden, der det var svært mye torsk. Fiskerne mente utestengelsen brøt med allemannsretten, og etter et håndgemeng fikk fiskerne brutt opp sperringen. Slaget i Trollfjorden ble i ettertid viden kjent og engasjerte store deler av kystbefolkningen. Også Stortinget tok etterhvert affære og fremskyndet arbeidet med en ny lofotlov. I mars 1891 vedtok Stortinget endringer i lofotloven som bl.a. forbød bruk av not under lofotfiske.


== Industri ==
Ved fjorden ligger kraftverk fra 1950-tallet som utnytter regulerte vann i fjellet rundt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trollfjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
turliv.no - informasjon og bilder fra Trollfjorden
Livere

Liverne eller livlenderne er et østersjøfinsk folkeslag som lever i Latvia. Som etnisk gruppe utgjør de et par tusen mennesker på nordspissen av landskapet Kurland. De fleste bor i og rundt landsbyen Kolka. Opprinnelig talte de livisk, men dette er i dag nesten utdødd. De siste århundrene har de hovedsakelig livnært seg av fiske langs Latvias kyst. Så sent som på 1920-tallet var de et livskraftig folk, men sovjetisk politikk ødela deres levemåte. Etter andre verdenskrig bestemte Stalin at hele kysten av Kurland skulle fraflyttes. Dette av frykt for at liverne, som var dyktige sjøfolk, skulle ta seg over til Gotland i Sverige. Det antas at størstedelen av det liviske folk ble fordelt rundt i hele Sovjetunionen, mens en stor andel omkom i Gulag-leirene i Sibir. I dag prøver de siste gjenlevende livere med latvisk støtte, å gjenopplive livisk språk og kultur. Forsøkene har allerede gitt resultater og språket tas i bruk, også av yngre livere.
Liverne har gitt navn til landskapet Livland, deres opprinnelige leveområde. I dette området har liverne vært utdødd i mer enn 100 år.
Rød trollbær

Rød trollbær (Actaea erythrocarpa) er en flerårig urt i soleiefamilien. Arten erstatter trollbær i Sibir, Mongolia og nordlige deler av Japan og Kina. I Europa finnes arten i Nord-Sverige, Finland og europeisk Russland. Planten er temmelig sjelden, og den er aldri funnet i Norge. Fra trollbær skiller den seg ved at den har røde bær.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 106. ISBN 82-512-0355-4. 
«Röd trolldruva». Den virtuella floran. Besøkt 28. juni 2017. 
«Actaea erythrocarpa». Flora of China. Besøkt 28. juni 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rød trollbær i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rød trollbær hos Artsdatabanken 
(sv) Rød trollbær hos Dyntaxa 
(en) Rød trollbær hos NCBI 
(en) Rød trollbær hos Panarctic Flora 
(en) Rød trollbær hos The International Plant Names Index 
(en) Rød trollbær hos Tropicos 
(en) Kategori:Actaea erythrocarpa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons