jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lagaan

Lagaan (hindi: लगान; urdu: لگان; norsk oversettelse: Landskatt), også kjent som Lagaan: Once upon a time in India er en bollywoodfilm fra 2001, regissert av Ashutosh Gowariker.
Filmen gjorde stor suksess utenfor miljøene som vanligvis ser på bollywoodfilmer, og ble blant annet nominert til Oscar for beste fremmedspråklige film. I 2001 fikk den hovedprisen Juryens pris ved Bergen Internasjonale filmfestival.


== Handling ==
Filmens handling er satt i britisk India på slutten av 1800-tallet. Den britiske kapteinen Andrew Russell (Paul Blackthorne) krever stadig høyere skatter av den lokale herskeren, Raja Pooran Singh. Rajaens undersåtter har ingen mulighet til å betale kravet, blant annet på grunn av tørke. 
Småbonden Bhuvan (Aamir Khan) utfordrer Russell til en cricketkamp som skal avgjøre skattetvisten. Vinner inderne slipper de å betale, mens om britene vinner dobles skatten. Inderne har ingen erfaring med cricket og er klare underdogs mot de erfarne britene, men i kjent bollywoodstil vinner de snille.
Lagaan inneholder også en kjærlighetshistorie, der Russells søster Elizabeth (Rachel Shelley), bondejenta Gauri (Gracy Singh) og Bhuvan er involvert. Dette dramaet er en klar parallell til historien om Krishna, Radha og Rukmini i hinduistisk mytologi.


== Skuespillere ==
Aamir Khan som Bhuvan Latha.
Gracy Singh som Gauri.
Rachel Shelley som Elizabeth Russell
Paul Blackthorne som kaptein Andrew Russell.
Suhasini Mulay som Yashoda Maa, Bhuvans mor.
Kulbhushan Kharbanda som Raja Puran Singh Chawla
Rajendra Gupta som Mukhiya Ji
Raghubir Yadav som Bhura, en bonde
Rajesh Vivek som Guran, en spåkone
Raj Zutshi som Ismail.
Pradeep Rawat som Deva Singh Sodhi.
Akhilendra Mishra som Arjan.
Shrivallabh Vyas som Ishwar.
Yashpal Sharma som Lakha
Amin Hajee som Bagha.
Aditya Lakhia som Kachra.
Javed Khan som Ram Singh.
A. K. Hangal som Shambu Kaka
Amin Gazi som Tipu
John Rowe som oberst Boyer
David Gant som Major Warren.
Thor Halland som kaptein Roberts
Jeremy Child som Major Cotton
Amitabh Bachchan som Forteller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lagaan på Internet Movie Database 
(no) Lagaan hos Filmfront 
(no) Lagaan på NRK TV 
(sv) Lagaan i Svensk Filmdatabas 
(da) Lagaan i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Lagaan på Allociné 
(en) Lagaan på AllMovie 
(en) Lagaan på Turner Classic Movies 
(en) Lagaan på Rotten Tomatoes 
(en) Lagaan på Metacritic 
Omtale i BBC
Fujitaskalaen

Fujitaskalaen er en skala som oppdeler tornadoer i en rekke klasser fra F0 til F5, hvor F5 er de kraftigste og mest alvorlige. Skalaen er oppkalt etter den amerikanske meteorologen Theodore Fujita. 


== Se også ==
Utvidet Fujitaskala
Jan Kjell Skulstad

Jan Kjell Skulstad (født 23. oktober 1959) er en tidligere norsk fotballspiller som har spilt for Egersund IK (1976-1977 & 1982-1993) og Bryne FK (1978–1981). 
Han spilte 441 kamper for Egersund og scoret 258 mål. For Bryne spilte han 122 kamper og scoret 41 mål.Skulstad har også spilt junior- og ungdomslandskamper for Norge.


== Referanser ==
Askja

Askja er en stratovulkan som ligger i en øde del av Islands sentrale høyland. Navnet henviser til en sammensetning av nøstede kalderaer som finnes i de omliggende Dyngjufjöll-fjellene, som på det høyeste er 1 510 m.
Regionen er bare tilgjengelig noen få måneder hvert år. Med sin beliggenhet på le-siden av den nordøstlige delen av Vatnajökull-isdekket, faller det bare 450 mm med nedbør årlig. Området ble brukt til øvelse for Apolloprogrammet, for å forberede astronautene for mulige månetilstander.
Askja var stort sett ukjent fram til det voldsomme utbruddet som begynte 29. mars 1875. Askenedfallet var spesielt stort i de østre fjordene på Island, og mengden var stor nok til å drepe deler av vegetasjonen og husdyr. Utbruddet utløste en betydelig utflytningsbølge fra Island. Det siste utbruddet fra Askja var i 1961.
Den ytre av Askjes kalderaer som kommer av et forhistorisk utbrudd, er rundt 45 km², og det finnes spor etter andre senere kaldera-dannende hendelser innenfor denne. Bunnen på hovedkrateret ligger på rundt 1 100 m.
Öskjuvatn er en stor innsjø som dekker mye av den mindre kalderaen som ble dannet av utbruddet i 1875. Innsjøens overflate ligger rundt 50 m lavere enn bunnivået på hovedkalderaen. Arealet er på rundt 12 km². Da innsjøen opprinnelig ble skap var den varm, men i dag er den frosset mesteparten av året. Innsjøen er den dypeste på Island med sine 220 m.
Víti er et mindre krater på den nordøstlige bredden av Öskjuvatn, og er rundt 100 m i diameter. Krateret inneholder en geotermisk innsjø med mineralrikt, svovelholdig, uklart blått vann, som holder en behagelig temperatur for svømming. Víti ble dannet under det eksplosive utbruddet i 1875. Navnet er en forkortelse av det islandske navnet på helvete; Helvíti.
I 1907 besøkte de tyske forskerne Walter von Knebel og Max Rudloff Askja for å undersøke kalderaen. De forsvant uten spor mens de var ute på Öskjuvatn i en liten båt. Von Knebel sin forlovede, Ina von Grumbkow, ledet en leteekspedisjon, men det ble aldri funnet noen spor som kunne fortalt om hva som skjedde med de to.
I Dyngjufjöll-fjellene som omkranser Askjakalderaen finner men Drekagil (på norsk «Dragekløften»). Ikke langt fra Askja ligger det også to andre vulkanske systemer: Herðubreið og Kverkfjöll.
Askja er et populært turistmål. Det ligger to fjellhytter og en leirplass på Dreki, ved Drekagil, som ligger rundt 100 km fra Hringvegur og kan nås via en vei uten fast veidekke. En grusvei går 8 km opp fra Dreki til kalderaen. Fra parkeringsplassen er det ca. 2,5 kilometers gange for å nå Öskjuvatn og Víti. Veiene er vanligvis bare åpne i 2 eller 3 måneder midt på sommeren.


== Se også ==
Islands geografi


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Askja fra Universitet på Island (en)
Bilder og beskrivelse av Askja (en)
Panoramabilder fra Island, inkludert Askja (en)
Bilde av Vítikrateret (en)
Pierre-Martial Cibot

Pierre-Martial Cibot eller Han Bodu 韓國英, Guojing (født  14. august 1727 i Limoges i Frankrike, død 8. august 1780 i Beijing i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han var primært historiker, men er blitt mest kjent som botaniker.
Han kom til Kina i 1759, og virket ved keiserhoffet i Beijing som mekaniker, botaniker og polygraf. 
Mange av hans notater og observasjoner om kinesisk historie, litteratur og ikke minst botanikk ble publisert i «Mémoires concernant l'histoire, les sciences les arts, les moeurs, les usages, etc., des Chinois: par les missionaires de Pékin» (Paris, 1776–89, 16 bind). Dette verket var i samtiden en hovedkilde for europeisk kjennskap til Kina og dets folk. 
Cibots mest omfattende verk, hans «Essai sur l'antiquité des Chinois», forefinnes i første bind av «Mémoires». Her presenterer han keiser Yao (2356 f.Kr.) som det kinesiske rikes grunnlegger. Dette synet ble imidlertid ikke delt av andre av samtidens forfattere: I annet bind av «Mémoires» forsvarte hans kollega, pater Amiot, den tradisjonelle kinesiske kronologi i sin «L'antiquité des Chinois prouvée par les monuments». 

Cibot foretok også en sammenligning av jødene og kineserne i en kommentar til Esters bok (Mémoires, bindene XIV-XVI). Han sammensatte et herbarium og bidro, men en rekke artikler om naturvitenskapelige emner i «Mémoires», for eksempel «Notices de quelques plantes arbrisseaux de la Chine» (bind III), «Observations sur les plantes, les fleurs, et les arbres de Chine qu'il est possible et utile de se procurer en France»; «Notice sur le borax»; og «Mémoire sur les chevaux» (bind XI); og «Notice sur l'hirondelle, sur le cerf et sur la cigale» (bind XII).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Joseph Dehergne: Répertoire des Jésuites de Chine de 1552 à 1800, Paris, 1973
Louis-Gabriel Michaud: Biographie universelle, ancienne et moderne, Paris, C. Delagrave, 1870
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les Jésuites de l'ancienne mission de Chine 1552-1773, Chang-hai, 1932
Camille de Rochemonteix: Joseph Amiot et les derniers survivants de la Mission française à Pékin (1750-1795), Paris 1915


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Jean-Paul-Louis Collas

Jean-Paul-Louis Collas (kinesisk:  金濟時, pinyin: Jin Jishi, eller Baolu, født  13. september 1735 i Thionville i Frankrike, død 22. januar 1781 i Beijing i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Macao i 1765, og kom to år etter til Beijing der han virket ved keiserhoffet som matematiker.


== Verker ==
État des réparations et additions faites à l’observatoire bâti depuis longtemps dans la maison des Missionnaires français à Pékin.
Observations astronomiques faites à Pékin en 1775.
Lettre sur la quintessence minérale de M. le comte de Lagaraye.
Lettre sur un sel appelé par les Chinois Kiev.
Lettre sur la chaux noire de la Chine, sur une matière appelée Lieou-li, espèce de verre, et sur une sorte particulière de mottes à bruler.
Lettre sur le Hoaxg-fav ou vitriol, sur le Naocha ou sel ammoniac, sur le Hoakg-pé-mou.
Notice sur le charbon de terre.
Notice sur le cuivre blanc de la Chine, sur le minium et l’amadou.
Notice sur un papier doré sans or.
Notice sur le bambou.
Mémoire sur la valeur du taèl d’argent en monnoie de France.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Jean-Gaspard Chanseaume

Jean-Gaspard Chanseaume (født  12. september 1711 i Auvergne i Frankrike, død 21. april 1755 i Jiangxi i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Macao i 1746, der han måtte være i noen år grunnet kristenforfølglser inne i Kina. Han virket fra 1751 som misjonær i provinsen Jiangxi.Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Chanseaume som bare ble 45 år.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, vol. 2 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971), 633-5.
Sjøbygda

Sjøbygda er den sørligste grenda i Klæbu i Trondheim kommune i Trøndelag. Bebyggelsen ligger ved vestenden av Selbusjøen, og strekker seg langs nordsida av sjøen, fra Svebakken i vest til den gamle gården Nesset og grensa mot Selbu i øst.
Området har vært bebodd siden vikingtida, og har i dag ca. 100 husstander, hvorav i overkant av 40 ligger i boligfeltet Brøttemsåsen. Ellers er også Sjøbygda innfallsporten til Brungmarka, et stort skog- og fjellområde som ligger på sørsida av Selbusjøen. Her er rundt 25 fiskevann med fisk av ymse kvalitet. Sjøbygda spilte tidligere, med sin beliggenhet, en viktig rolle i ferdsel og transport østfra, via Selbusjøen og videre til Trondheim, eller Nidaros, som det tidligere het. Selbusjøen var vanlig ferdselsveg både for pilegrimer, og i forbindelse med frakt av forskjellige varer, som f.eks. kvernstein fra Selbu.
Sentralt i grenda ligger også Klæbu bygdemuseum, på den gamle gården Teigen. Rett over sjøen for museet ligger Karlssteinen, en stor stein som det er et gammelt sagn om.
Valentin Chalier

Valentin Chalier eller Sha Ruyu, Yongheng (født 10. desember 1697 i Oulx, en by i de piemontesiske alper, nå såvidt i Italia, død 8. desember 1747 i Jiangxi i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Kina i 1728, og virket i Beijing der han lenge var superior for byens og så hele landets franske jesuitter.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Antoine Chomel

Antoine Chomel eller Su Andang (født 31. mars 1668 i Moulins i Frankrike, død 12. mai 1702 i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.
Han kom til Kina i mars 1701 og skulle være korrespondent for det franske akademi. Ett år senere døde han enten i Kanton eller i Macao.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Kanon (musikk)

En kanon (uttales kánon) er en form for sang hvor linjene blir sunget flere ganger. Kanonen går ut på at én eller flere personer blir med i sangen på et senere tidspunkt, noe som gjerne fører til at to linjer overlapper hverandre. Et eksempel kan være Ro, ro, ro din båt. Der kan den andre sangeren begynne å synge fra starten, når den første har kommet til f.eks. «ta din åre fatt» eller «vuggende, vuggende, vuggende, vuggende». Jo kortere tid den neste sangeren venter, jo flere personer kan synge forskjellig på én gang, dette er gjerne avtalt på forhånd.
Prizrenligaen

Prizrenligaen (albansk: Lidhja Shqiptare e Prizrenit) viser til et møte i byen Prizren i Kosovo i 1878 hvor over 300 albanere fra hele Balkan var representert og ble enige om å grunnlegge et forbund som skulle kjempe for bevaring av et enhetlig Albania innenfor Det osmanske riket.Møte var en respons på San Stefano-traktaten av 1878 mellom Russland og Det osmanske riket som medførte at alle de albanske områdene på Balkan ble delt mellom Serbia, Bulgaria og Montenegro. Etter Berlinkongressen, hvor albanernes krav ble helt ignorert, satte ligaen i gang med militær motstand mot osmanene og krevde nå et helt uavhengig Albania. Ved hjelp av 16 000 soldater klarte ligaen å ta kontroll over store deler av dagens Kosovo, men i 1881 ble ligaen knust og oppløst av osmanene da de mente ligaens arbeid ikke var i overensstemmelse med osmanenes interesser. Noen av grunnleggerne flyktet til București og fortsatte motstanden derfra. Andre ble drept eller fengslet og deportert. I løpet av de tre årene ligaen eksisterte klarte de å gjøre supermaktene oppmerksomme på det albanske folket og deres interesser selv om ligaens krav om et selvstyrt Albania ikke ble tatt til følge under Berlinkongressen som jo hadde som formål å revidere San Stefano-traktaten. Montenegro og Hellas fikk da mindre av de albanskbefolkede territoriene enn de ville ha fått uten ligaens motstand.


== Referanser ==
Kosovos beskyttelseskorps

Kosovos beskyttelseskorps, forkortet TMK (forkortelse for Trupat e Mbrojtjes së Kosovës, engelsk: Kosovo Protection Corpses, norsk: Kosovos beskyttelseskorps), er Kosovos sivilforsvar dannet i 1999 som et ledd i demilitariseringen av det som var Kosovos frigjøringshær (UÇK). De fleste som er med i TMK er tidligere UÇK-soldater. Medlemmene er i hovedsak albanere men serbere, bosnjaker og tyrkere er også representert. TMK er delt inn i 6 «beskyttelses soner» og bruker forsvarsanlegg som tidligere tilhørte det Jugoslaviske forsvaret. Albanere ser på TMK som Kosovos fremtidige forsvar. 

Noen av TMKs oppgaver er:

Hjelpe til med fjerning av miner
Bidra til gjenoppbyggingen av landet
Tilby humanitær støtte
Gjennomføre søke- og redningsoperasjoner
Hjelpe til ved store branner, natur katastrofer, industriulykker eller giftige forurensinger.Agim Çeku var TMKs første kommandant. Çeku trakk seg fra denne stillingen da han ble statsminister i 2006. Sylejman Selimi, også han tidligere UÇK-medlem, tok over og er fortsatt TMKs øverste kommandant.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til TMK
Konstantynów Łódzki

Konstantynów Łódzki (kɔnstanˈtɨnuf ˈwuʦki) er en by og gmina med 17 569 innbyggere (2004) i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den ligger i powiaten Pabianice ved elven Ner, og er del av Storbyområdet Łódź. Byen fikk byrettigheter i 1924, og hadde bystatus også i årene 1830–1870.
Brungmarka

Brungmarka er et stort skogs- og fjellområde som ligger på sørsida av Selbusjøen i Klæbu i Trondheim kommune, og i grenseområdene mot kommunene Selbu, Midtre Gauldal og Melhus. Området strekker seg fra Selbusjøen og opp mot Rensfjellet, 941 moh.Lengst mot sørvest på Brungmarka ligger Trondheims høyeste fjell, Kråkfjellet med en høyde på 817 moh. Av andre fjell kan nevnes: Rensfjellet, Litjrensfjellet, Sandafjellet og Brungfjellet. På Brungmarka er det ca. 25 fiskevann med forskjellig kvalitet og størrelse på fisken. De tre største vatna er Storavatnet, Langsjøen og Tangvollsjøen. På Brungmarka drives både skogbruk, jakt og fiske, og marka fremstår derfor som et veldrevet og flott område, som innehar de nødvendige kvaliteter både for næringsutøvelse og utøvelse av friluftsaktiviteter.  I tidligere tider var det ganske utstrakt seterdrift i området, med flere setrer som var i drift til rundt 1940. Det står fremdeles hus på en del av disse setrene, og disse brukes fremdeles. En del av setervollene har blitt ryddet, og tatt i bruk som beite for husdyr igjen.Brungmarka har sitt navn etter elva Brunga, som renner gjennom marka.


== Referanser ==
Aleksandrów Łódzki

Aleksandrów Łódzki (alɛˈksandruf ˈwuʦki) er en by i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den har 20 342 innbyggere (2004) og ligger i powiaten Zgierz. Byen er del av Storbyområdet Łódź.
Bosetningen oppstod rundt 1816 etter initiativ av adelsmannen Rafał Bratoszewski. For å behage regjeringen oppkalte han byen etter datidens tsar av Russland Alexander I, noe som i 1822 gav bosetningen byrettigheter. Etter Bartoszewskis død i 1824 gikk byen over til familien Kossowski. 
Etter 1832 begynte byen å forfalle økonomisk, på grunn av stor konkurranse fra tekstilindustrisentrene Łódź, Zgierz og Pabianice. Mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet oppstod mange strikkeforretninger, og denne bransjen dominerer i byen den dag i dag. I 1869 ble byen fratatt byrettighetene av regjeringen, og dette forble status i over 60 år. Byen fikk rettighetene tilbake i det frie Polen i 1924. Frem til andre verdenskrig var Aleksandrów Łódzki også møteplass for polsk, jødisk og tysk kultur. 


== Vennskapsbyer ==
Kraslava, Puget-Ville
Piotrków Trybunalski

Piotrków Trybunalski (ˈpʲɔtrkuf trɨbuˈnalskʲi) er den nest største byen i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den har distriktsnivåstatus, 80 738 innbyggere (2005) og er hovedstaden i powiaten Piotrków.
Ifølge en legende skal byen ha blitt grunnlagt av magnaten Piotr Włostowic fra Schlesien i det 12. århundre. Bynavnet kommer av diminutivsformen til den polske utgaven av navnet «Peter» (Piotr – Piotrek).


== Historie ==
Byen nevnes for første gang i et dokument fra 1217. I middelalderen var den en handelsplass på handelsveien fra Pommern til Russland og Ungarn, og senere fra Masovia til Schlesien. Piotrków Trybunalski fikk byrettigheter sannsynligvis i 1291 av hertugen av Sieradz, Władysław I den korte. Alle dokumentene gikk imidlertid tapt i en stor brann som ødela byen rundt 1400. I 1404 ble byrettighetene og privilegiene fornyet av kong Vladislav II Jagello. Bymurene ble reist av Kasimir den store, og under dennes styre kom mange tyske jøder som hadde blitt fordrevet fra Det hellige romerske rike til byen. 
Byen forfalt på 1600- og 1700-tallet på grunn av branner, epidemier, kriger med Sverige og til slutt Polens delinger. Under første verdenskrig ble den okkupert av Østerrike-Ungarn, og kom tilbake under Polen i mellomkrigstiden. I 1938 hadde byen 51 000 innbyggere, hvorav 25 000 var jøder og 1 500 var tyskere. 
Under andre verdenskrig var byen okkupert av Tyskland. Tyskerne opprettet her den første gettoen i det okkuperte Polen, så tidlig som i oktober 1939. Over 25 000 mennesker fra Piotrków og omegn ble fengslet her, og 22 000 ble sendt til den tyske konsentrasjonsleiren Treblinka.
Etter krigen, i årene 1949–1970, ble byen omdannet til et industrisenter.


== Vennskapsbyer ==
Marijampolė, Maladzetsjna, Mosonmagyaróvár, Rivne, Velenje
TMK

TMK kan vise til:

Trondheim kunstmuseum
TMK – forkortelse for Kosovos beskyttelseskorps (Trupat e Mbrojtjes së Kosovës, Kosovos sivilforsvar)
TMK-prosjektet – benevnelsen på et sovjetisk romprosjekt med formål å sende et bemannet romfartøy til Mars og Venus
Pabianice

Pabianice (pabʲa'ɲiʦɛ) er en by i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den har 71 313 innbyggere (2004) og er del av Storbyområdet Łódź. Pabianice er hovedstaden i powiaten med samme navn.
Byen, opprinnelig et tettsted, er kjent siden 1085 og tilhørte hertugene av Masovia. I andre halvdel av 1100-tallet ble den overgitt til domkapittelet i Kraków. Byen fikk større betydning senere i andre halvdel av 1300-tallet, da den ble hovedsetet til forvaltningen av kirkegodset i Masovia. Rundt 1342 fikk Pabianice byrettigheter og sitt våpenskjold.
På 1600-tallet hadde byen 1100 innbyggere. Tallet sank til 300 i første halvdel av 1700-tallet etter Karl XIIs felttog mot Polen. Byen opplevde imidlertid stor vekst etter 1815 i forbindelse med oppbygningen av tekstilindustrien i Kongress-Polen. 
Under andre verdenskrig ble nesten hele den jødiske befolkningen, som i 1939 utgjorde 18 % av byens innbyggere, drept av de tyske nazistene.


== Vennskapsbyer ==
Gusev, Plauen, Prato, Rokiškis
Pathein

Pathein (tidligere Bassein) er by i Burma (Myanmar) og hovedstaden i regionen Ayeyarwady. Pathein har omtrent 150 000 innbyggere. Byen ligger 160 km vest for Yangon. Pathein har store rismøller og stor riseksport. 
Bynavnet kan ha sammenheng med ordet pathi, som er burmansk for muslim – det var mange arabiske og indiske handelsmenn som kom hit. Britene oppfattet navnet som Bassein. De bygde et feste og anla en garnison her i 1826. 
Byen har også en del sagbruk og metallindustri. I sentrum av byen ligger pagoden Shwemokataw fra år 984 e.Kr. Den er regnet som den helligste pagoden i landet.


== Eksterne lenker ==
(en) Pathein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Koha Ditore

Koha Ditore er en dagsavis i Kosovo med hovedkontor i hovedstaden Prishtina. Avisen ble grunnlagt i 1997 av Veton Surroi med støtte fra internasjonale organisasjoner. Fram til 1999 var den eneste albanske avisen som kom ut i Kosovo og i den perioden for å ikke ergre det serbiske regimet utøvde selvsensur. Kom ikke ut i Kosovo i en periode i første halvdel av 1999 da avisens redaksjon som så mange andre albanere ble tvunget til å forlate Kosovo. Redaksjonen søkte tilflukt i Skopje, Makedonia og derfra klarte de å gi ut Koha Ditore som ble delt ut gratis til kosovoalbanske flyktninger i Makedonia og distribuert til store deler av Europa. Etter krigens slutt har flere av de opprinnelige redaktørene startet nye aviser, men Koha Ditore fortsetter å være en av de mest leste avisene. 
Grunnleggeren og eieren av avisen, Veton Surroi, stiftet sitt eget politiske parti i 2004, ORA, noe som mange mener har medført at avisens uavhengighet har blitt svekket. Utgiver etter at Surroi gikk inn i politikken er hans søster, Flaka Surroi. 
Avisen koster 0.30 euro cent, 10 cent mer enn de andre dagsavisene. En utgave beregnet på albanere som bor i utlandet er å oppdrive i de fleste byer i Europa. Mesteparten av avisen er i svart/hvitt.
I 2007 feiret avisen 10-årsjubileum.
Ali Podrimja

Ali Podrimja (født 28. august 1942, Gjakova, Kosovo, død 21. juli 2012) var en anerkjent kosovoalbansk lyriker. Han regnes som den kosovoalbanske lyrikeren som har høstet mest internasjonal anerkjennelse. Hans første diktsamling Thirrje (Rop) kom ut i 1961 mens Podrimja gikk på videregående. I 1982 kom diktsamlingen, Lum Lumi, som var en hyllest til sønnen Lumi som døde av kreft. Podrimja har studert albansk litteratur og annen litteratur ved Universitetet i Priština.
I 2000 ble diktsamlingen Who will slay the wolf. Selected poetry by Ali Podrimja utgitt i New York og inneholder dikt av Podrimja oversatt til engelsk av albanlogen Robert Elsie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi
Dikt