Glenn Roeder

Glenn Victor Roeder (født 13. desember 1955 i Woodford, England, død 28. februar 2021) var en engelsk fotballmanager og tidligere spiller. Han var manager for Championship-klubben Norwich. Før det hadde han lederansvar for Newcastle United, der han ble ansatt 16. mai 2006 etter en periode på tre måneder som midlertidig manager. 6. mai 2007 fikk han sparken i Newcastle United. Som spiller representerte han Englands B-landslag ved syv anledninger.


== Karriere som spiller ==
Glenn Roeder startet karrieren sin som forsvarsspiller i Leyton Orient før han flyttet til Queens Park Rangers, hvor han, som kaptein, førte dem til FA-cupfinalen i 1982, men han gikk glipp av omkampen på grunn av suspensjon. I 1984 ble han solgt til Newcastle United, hvor han fikk nesten 200 kamper på sine fem år i klubben. Roeder avsluttet karrieren sin med to år i Watford, etterfulgt av seks kamper for Gillingham, hvor han var spillende manager.


== Tidlig managerkarriere: Gillingham og Watford ==
Roeder var bare en sesong i Gillingham. Han ledet laget til 13 seiere på 51 kamper og endte nest-sist på tabellen i daværende 3. divisjon. De reddet plassen i siste serierunde med seier mot bunnlaget Halifax Town. Før starten på 1993/94-sesongen ble Roeder ansatt som manager i sin tidligere klubb Watford. I sin andre sesong som Watford-manager tok han klubben nesten til play-off, men endte en plass bak. I februar 1996 ble han sparket fordi Watford stod i fare for nedrykk fra daværende 1. divisjon. Etterfølgeren hans, Graham Taylor, klarte ikke å unngå nedrykk den sesongen.


== West Ham og sykdom ==
I de neste fem årene jobbet Roeder som trener for både England og West Ham United før han fikk sjansen til å jobbe som manager igjen. Etter at West Ham United mislyktes med å ansette både Alan Curbishley og Steve McClaren som etterfølger for Harry Redknapp, ble Roeder, som var sjef for juniorlaget og fungerende midlertidig manager, ansatt som West Hams nye manager sommeren 2001. Påfølgende sesong førte han West Ham til 7.-plass i Premier League.
Sesongen etter, 2002/03, hentet han inn Tomas Repka for cirka £5 millioner, David James fra Aston Villa for cirka £2 millioner og Don Hutchinson fra Sunderland for cirka £5 millioner. David James ble skadet på landslagsoppdrag, og det tok måneder før han kunne spille for West Ham. Tomas Repka hadde disiplinære problemer, mens det viste seg at Don Hutchinson ofte var skadet.
I tillegg slet West Ham med skade på Paolo Di Canio, og med Frédéric Kanoutés personlige problemer, ble Roeder tvunget til å bruke den unge Jermain Defoe alene på topp. Utover i sesongen begynte laget å spille lange og direkte baller opp mot Defoe, som slet i denne posisjonen. Dessuten hadde Roeder en svært tynn tropp, og ved noen anledninger klarte han bare å mønstre en start-ellever.
Ved juletider lå West Ham helt nederst på tabellen og på den tiden var det ingen som hadde unngått nedrykk fra den posisjonen (West Bromwich klarte det i 2004/05-sesongen). Til tross for at han hentet Rufus Brevett og Lee Bowyer på korttidsavtaler i januar, rykket laget ned fra Premier League den sesongen.
21. april 2003, mens West Ham fortsatt kjempet for å overleve i Premier League, kollapset Roeder på kontoret sitt med en hjernesvulst. Etter å ha vært borte resten av den sesongen, kom han tilbake for å lede West Ham tilbake til Premier League. Men etter en dårlig start i 1. divisjon ble han sparket 24. august 2003.


== Newcastle United ==
Etter nærmere to år utenfor fotballen, returnerte han i juni 2005 da han ble ansatt som sjef for akademiet til Newcastle United. Da Graeme Souness ble sparket som manager i februar 2006, tok Roeder over som midlertidig manager, med Alan Shearer som spillende assistent. På spektakulært vis klarte han å snu den dårlige sesongen til Newcastle, og førte dem til 7.-plass i Premier League og kvalifiserte samtidig laget for Intertotocupen.
Freddy Shepherd, Newcastle Uniteds styreformann, satte konsekvent opp Roeder som førstevalg til å ta over klubben dersom Newcastle fikk dispensasjon fra Premier League, selv om Roeder ikke hadde UEFA Pro Licence, som er påkrevd for å lede et lag permanent i Premier League. Newcastles beste argument var at Roeder var halvveis ferdig med lisensen da han fikk hjernesvulsten i 2003.
Premier League avviste Newcastles forespørsel 3. mai 2006. Organisasjonen hadde ikke mange valg, i og med at de er bundet til UEFAs regelverk. Freddy Shepherd samlet alle styremennene i Premier League og majoriteten stemte for at Glenn Roeder skulle få ta over Newcastle samtidig som han gjorde ferdig lisensen.
16. mai 2006 ble Glenn Roeder offisielt ansatt som manager, da han signerte en to-årskontrakt. 1. juni 2006 utnevnte Roeder Kevin Bond som assisterende manager. De hadde jobbet sammen i West Ham, hvor Bond hadde vært speider. Roeder trodde at de skulle jobbe godt sammen, men allerede førstkommende høst ble Bond sparket for å ha medvirket i korrupsjon mens han var i Portsmouth. Lee Clark ble, samme dag som Bond, ansatt som trener.
Kevin Bonds erstatter ble klar 22. oktober 2006. Da ble Nigel Pearson ansatt. Pearson har tidligere spilt for blant annet Middlesbrough, og var rett før ansettelsen midlertidig manager for West Bromwich.
Under Glenn Roeders ledelse vant Newcastle United Intertotocupen i 2006/07-sesongen. Roeder fikk sparken som manager for Newcastle United 6. mai 2007.


== Managerstatistikker ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Roeder – Transfermarkt 
(en) Glenn Roeder – Transfermarkt (manager) 
(en) Glenn Roeder – Soccerbase.com (manager) 
(en) Glenn Roeder – FootballDatabase.eu