jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rosendal

Rosendal er et tettsted og administrasjonssenteret i Kvinnherad kommune i Vestland. Tettstedet har 839 innbyggere per 1. januar 2022, og er kommunens største turistbygd.


== Stedet ==
Geografisk ligger Rosendal i utgangen av Hardangerfjorden og mellom fjellene Skålafjell, Melderskin og Malmangernuten. Fra Rosendal er det tilgang til Myrdal med det fiskerike Myrdalsvatnet i enden.
Man kan enkelt kjøre fra Rosendal til Odda gjennom Folgefonntunnelen, som åpnet 15. juni 2001. Folgefonntunnelen er den eneste fastlandsforbindelsen ut av kommunen fra Rosendal. Man kan også komme til Rosendal via ferjesambandene Gjermundshavn-Årsnes, Skjersholmane-Ranavik, Utbjoa-Sydnes eller Skånevik-Utåker.


== Severdigheter og fritidsaktiviteter ==
I Rosendal ligger også den største turistattraksjonen i kommunen, Baroniet Rosendal, et museum som kaster lys over unionstiden med Danmark. Kvinnherad kirke i Rosendal er en steinkirke fra cirka 1250. Det finnes også et skipsbyggingsmuseum i bygden. Hvert år arrangeres også festivaler som Rosendal Musikkfestival, Rosendal Mat & Kunstfestival m.fl.
I Rosendal Hamn er det plass til opptil 100 gjestebåter - med vann, strøm, internett og servicebygg m.m. I Skålafjæra (på kaikanten i sentrum) det tilrettelagt plass for bobiler, med tømmeanlegg. Rosendal har egen kulturkalender på sitt eget nettsted.
Rosendal har en nybygget ridehall for interesserte. Det er rundt 30 – 35 hester i Rosendal, aller flest er det av Norsk fjordhest, Norges nasjonalhesterase. I Steinparken et steinkast fra kommunehuset kan man oppleve et utdrag av Folgefonnhalvøyas mangfoldige stein- og bergtyper. Her ligger også den nyrestaurerte Vangsaga. I Rosendal ligger også Folgefonna nasjonalparksenter.
Rosendal er sammen med Husnes Kvinnherad kommunes tusenårssted. Tusenårsstedet i Rosendal er markert med en skulptur på Bankplassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rosendals eget nettsted – med kulturkalender, turforslag, aktiviteter, overnatting og reiseinfo.
Rosendal Hamn
Web kamera i Rosendal Hamn
Forsvarsgren

En forsvarsgren er en del av et lands militære forsvarsorganisasjon.
Eksempler på forsvarsgrener:

armé (også kalt hær eller legion) – for eksempel Svenska armén
flyvåpen (også kalt luftforsvar) – for eksempel Luftwaffe
marine (også kalt sjøforsvar) – for eksempel Royal New Zealand Navy
kystvakt – for eksempel U.S. Coast Guard
marineinfanteri – for eksempel Nederlandse Korps Mariniers
paramilitærpoliti – for eksempel Carabinieri Italiani
hjemmevern – for eksempel det norske Heimevernet
romstyrker – for eksempel United States Space Force eller Russlands romfartsvåpenEn forsvarsgren kan inneholde elementer fra andre forsvarsgrener. Således har for eksempel den britiske marinen et stort antall jagerfly (som opererer fra hangarskip), mens det amerikanske marineinfanteriet inkluderer transportfly, jagerfly og helikoptre i tillegg til panservogner og bakkestyrker.
En rekke land har kombinert forsvarsstyrkene i én organisasjon, uten særegne forsvarsgrener. Som eksempler kan nevnes Canada (Canadian Forces), Israel (Israel Defense Forces) og Irland (Irish Defence Forces).
I Norge var marinen (nå Sjøforsvaret) tidligere underlagt Marinedepartementet mens Hæren sorterte under Armédepartementet. Norge har idag fire forsvarsgrener – Hæren, Sjøforsvaret, Luftforsvaret og Heimevernet – som alle er del av Forsvaret under Forsvarsdepartementet.
Det Norske Bibelselskap

Det Norske Bibelselskap er en norsk, kristen stiftelse som oversetter, produserer og distribuerer Bibelen og bibeldeler i Norge. 
Bibelselskapet er organisert som et forlag som distribuerer Bibelen i ulike utgaver og andre bøker relatert til formålet, samt en innsamlingsavdeling som finansierer bibeldistribusjon i andre land. Det aller meste av dette formidles via De forente bibelselskaper (United Bible Societies), som har arbeid i over 200 land og territorier og representasjon i 145 land. De fleste kirkesamfunn i Norge er representert i stiftelsens styre. 


== Historie ==
Bibelselskapet ble stiftet 26. mai 1816, og er den eldste felleskirkelige organisasjonen i Norge. Det ble opprettet som del av en bred internasjonal bevegelse som startet i England i 1804, og som senere ble etablert i blant annet Danmark i 1814. Målet for den bevegelsen som oppsto etter stiftelsen i England var å gjøre Bibelen til allemannseie.


== Bibeloversettelser ==
De første bibelutgavene fra forlaget var på dansk. Først i 1904 kom en utgave som brøt med det danske språket. En ny oversettelse kom i 1930. På 1950-tallet anså mange språket i 1930-utgaven som foreldet, og man begynte å jobbe med en fullstendig gjennomgang av Bibelen. Den nye oversettelsen kom i 1978.
Det nye testamentet ble utgitt på nynorsk i 1899, og hele Bibelen i 1921. En ny utgave kom i 1938, og i prosessen med nyoversettelse fra 1950-tallet jobbet man parallelt slik at også en ny nynorskutgave kom i 1978. Denne ble lett redigert og kom ut i en ny utgave i 1985.


=== Bibel 2011 ===
Rundt millenniumskiftet planla selskapet en grundig revisjon. Tidlig i dette arbeidet viste det seg et behov for en helt ny oversettelse fra grunnspråket, og selskapet engasjerte både oversettere, konsulenter og rådgivere i et oversettelsesarbeid som skulle ta omtrent elleve år. Den nye oversettelsen av Det nye testamentet (NT) stod ferdig i 2005, og selskapet gav ut nye todelte utgaver med Det gamle testamtets tekst fra 1985. I oktober 2011 ble den nye oversettelsen, kalt Bibel 2011, utgitt i sin helhet, med små revideringer av NT 2005. 
1930-oversettelsen på bokmål, 1938-oversettelsen på nynorsk og utgaver på begge målformer med 78/85-oversettelsen skal ifølge selskapet fortsatt utgis.


=== Andre språk ===
Bibelselskapet har også arbeidet med flere oversettelser til samisk, og vært med i oversettelser og utgivelser av diverse samiske utgaver siden 1840. Den første fullstendige oversettelsen av Bibelen til samisk kom i 1895, oversatt av Lars Jacobsen Hætta og utgitt av Norsk Finnemisjon. I 1998 ble Det nye testamentet på nordsamisk utgitt. I 2003 kom Det nye testamentet på lulesamisk utgitt i samarbeid mellom det norske og det svenske bibelselskapet.


== Organ ==
Bibelselskapet utgir Bibelgaven (som het Nytt om Bibelen til 2013).


== Se også ==
Norsk Bibel
Bibelen Guds Ord
Bibelen i Norge


== Referanser ==


== Kilder ==
Bibelselskapets historie – på nettsiden til Det Norske Bibelselskap


== Eksterne lenker ==
Det Norske Bibelselskap
Det norske bibelselskap, selskapets historie, artikkel hos Norgeshistorie.no
Real Gone

Real Gone er et album av Tom Waits og ble utgitt i Norge den 4. oktober 2004 på plateselskapet ANTI-. Albumet er skrevet og produsert av Tom Waits og Kathleen Brennan.


== Sporliste ==
«Top of the Hill» – 4:55
«Hoist That Rag» – 4:20
«Sins of My Father» – 10:36
«Shake It» – 3:52
«Don't Go into That Barn» – 5:22
«How's It Gonna End» – 4:51
«Metropolitan Glide» – 4:13
«Dead and Lovely» – 5:40
«Circus» – 3:56
«Trampled Rose» – 3:58
«Green Grass» – 3:13
«Baby Gonna Leave Me» – 4:29
«Clang Boom Steam» – 0:46
«Make It Rain» – 3:39
«Day After Tomorrow» – 6:56
«Chickaboom» (skjult spor) – 1:17


== Kilder ==
(en) Real Gone på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Real Gone på Discogs 
(en) Real Gone på MusicBrainz
Akersdalen

Akersdalen er et eldre navn på den delen av Østre Aker i dagens Oslo kommune som siden slutten av 1960-tallet kalles Groruddalen. Begrepet er også brukt om områdene langs Alnaelva helt ned til fjordenDet nye navnet Groruddalen ble første gang brukt i forbindelse med generalplanarbeidet i 1950. Det var et initiativ fra redaktøren i områdets lokalavis på 1950-tallet som populariserte det nye navnet. Navnet Akersdalen var lite kjent og lite i bruk. 


== Referanser ==
Solli plass (Oslo)

Solli plass (uttales /su:li/ (høres ut som Sol-li) på Oslo Vest-sosiolekt. Uttale /suli/ (høres ut som Soll-i) er også vanlig forekommende, men helst i andre varieteter (f.eks. Oslo Øst)) er en plass i det vestlige Oslo sentrum, og ligger i bydelen Frogner.
Plassen har navn etter løkkeeiendommen Solli som strakte seg fra Drammensveien ved dagens plass og helt ned til Hjortnes. Løkkebygningen lå der hvor dagens Oslo handelsgymnasium ligger, og ble revet i 1940 da denne skulle oppføres.
Plassen er nå en rundkjøring i møtet mellom flere kryssende gater: Henrik Ibsens gate, Observatoriegata, Drammensveien, Bygdøy allé, Frognerveien og Sommerrogata. Plassen ble hetende Solli plass på slutten av 1880-tallet, oppkalt etter løkken Solli, som lå der Indekshuset nå ligger. Solli-løkken var i mange år et kjent bevertningssted, men ble revet for å gi plass til leiegårdskomplekset «Det engelske kvarter», fullført i 1886 etter tegninger av arkitekt Paul Due. «Det engelske kvarter» ble i sin tur revet for å skaffe tomt til det prisbelønte Ind-Eks-huset som sto ferdig i 1964 etter tegninger av arkitekt John Engh. På sørvestre hjørne av plassen ligger Nasjonalbiblioteket (det gamle Universitetsbiblioteket i Oslo), oppført 1914–1922 ved arkitekt Holger Sinding-Larsen, senere tilbygget flere ganger. 
Navnet Solli plass ble brukt fram til 1985. Fra 1985 til 2004 het plassen offisielt «Lapsetorvet», til minne om et kallenavn som hadde en viss utbredelse på folkemunne tidligere på 1900-tallet. Folk flest og Oslo Sporveier fortsatte imidlertid å kalle plassen for Solli plass. Dermed vedtok bydelsutvalget på Frogner å gi plassen tilbake sitt gamle navn i 2004. Et busstopp like ved plassen, i Frognerveien, heter fortsatt Lapsetorvet.


== Severdigheter ==
Severdigheter ved plassen er mønstret av hakekors på smijernsdørene til det tidligere Oslo lysverker i Sommerrogata (symbol på elektrisitet, ikke knyttet til nazismen), og statuen «Mannen med nøklene» fra skulpturgruppen «Borgerne i Calais» av den franske billedhuggeren Auguste Rodin i den smale Sommerroparken langs plassens nordside. Det var Frits Thaulow som ga skulpturen i gave til Oslo by, som kjente Rodin fra sin tid i Paris. Etter en opprivende debatt om plassering, der Thaulow ønsket Egertorget, ble skulpturen avduket i Sommerroparken i 1902. Inne i Nasjonalbibliotekets trappehall finnes tre store freskomalerier som samlet illustrerer Voluspå, utført i 1933 av Axel Revold og Per Krohg. Vestibylen til Indekshuset er utsmykket med det store materialbildet Sildefiske av Rolf Nesch. Det er i tillegg en statue av Winston Churchill plassert på fortauet ved Industriens og Eksportens Hus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Solli plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dombås

Dombås er et tettsted i Dovre kommune i Innlandet. Tettstedet har 1 161 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger lengst nord i Gudbrandsdalen.


== Historie ==
I eldre tider var Tofte Kongsgård vertshus og skysstasjon, det lå 10 km sørøst for Dombås. Men midt på 1800-tallet hadde også Dombås skysstasjon, og det kom jevnlig skolelærer til bygdas barn.Under felttoget i 1940 slapp tyskerne fallskjermjegere mellom Dombås og Dovre. Disse ble nedkjempet av Garden og Møre Regiment. Dette var de første «tapet» av et slag for de tyske hærstyrker. Under et tysk bombeangrep mot Dombås stasjon døde også den første amerikaner, Robert M. Losey, i den andre verdenskrig.  Krigshistorisk landskap med informasjon og bilder fra krigshandlingene i Dombås-området og krigsårene finnes i Minneparken, midt i Dombås sentrum.
Dombås Hotell ble oppført i 1917, og brant i 2007. Bygging av et nytt hotell ble startet i 2012, og sto ferdig i mars 2014. Dovrefjell hotell ble nesten totalskadet i en brann i desember i 2014.


== Samferdsel ==

Dombås stasjon er overgangsstasjon for reisende mellom Dovrebanen og Raumabanen. Dombås er også et knutepunkt i veitrafikken: E6 møter her E136. E136 går fra Dombås til Ålesund gjennom Romsdalen.


== «Ekko fra Dombås» ==
Sangen «Ekko fra Dombås» ble skrevet av Erik Thoresen og Frank Robert. Erik Thoresen og Trekkspillkameratene spilte den inn i Oslo 3. september 1954. Sangen ble utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3433.


== Lydopptak av dialekt fra Dombås ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dovre kommune nettsted
Batasuna

Batasuna (baskisk for «enhet») er et politisk parti i Baskerland i Spania. Det ble grunnlagt i 1978 og regnes som ETAs politiske gren. Det har også gått under navnene Herri Batasuna («folkets enhet») og Euskal Herritarrok. Partiet ble i 2003 forbudt av Spanias høyesterett. 


== Historie ==
Herri Batasuna stilte første gang til valg til Spanias nasjonalforsamling i 1979. Det fikk da 15 % av stemmene og tre representanter. I 1994 fikk partiet 16,3 % av stemmene og 11 av 75 plasser i det baskiske parlamentet. 
I 1997 ble hele partiets ledelse på 23 dømt til sju års fengsel for samarbeid med ETA. En video, der væpnede og maskerte ETA-medlemmer deltok, og som partiet viste i valgkampen sto sentralt i saken. I juli 1999 ble dommen erklært forfatningsstridig av Forfatningsdomstolen og alle ble sluppet fri.I 2001 stilte partiet til regionvalg under navnet Euskal Herritarrok og fikk 10,1 prosent av stemmene. 
I 2003 vedtok Spanias høyesterett å forby partiet på bakgrunn av loven om politiske partier av 2002. Forbudet ble bekreftet av den spanske Forfatningsdomstolen. Partiets advokater brakte saken inn for Den europeiske menneskerettsdomstol, som i juni 2009 konkluderte med at forbudet ikke bryter med Den europeiske menneskerettskonvensjon av 1950.I 2011 forsøkte tidligere medlemmer av Batasuna å danne et nytt parti, Sortu. Partiet ble raskt forbudt av spansk høyesterett. Som en reaksjon på forbudet gikk de baskiske småpartiene Eusko Alkartasuna, Alternatiba og uavhengige kandidater med bakgrunn i Batasuna sammen og dannet valgalliansen Bildu. Også Bildu ble forbudt i første rekke. Forbudet mot Bildu vakte voldsomme reaksjoner. Blant annet trakk det konservative partiet Det baskiske nasjonalistparti (EAJ-PNV) sin parlamentariske støtte til Spanias regjerende parti PSOE. Den 5. mai 2011 opphevde den spanske grunnlovsdomstolen forbudet og Bildu fikk stille til lokalvalget 22. mai. Ved det spanske lokal- og regionalvalget 22. mai fikk Bildu 26% av stemmene i spansk Baskerland.


== Se også ==
Bildu
Den baskiske nasjonale frigjøringsbevegelsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Timeline: Eta campaign, BBC News
Šiauliai fylke

Šiauliai fylke (uttales: «sjæolæi», betyr «Skytternes by») er ett av ti fylker i Litauen. Det ligger nord i landet, og grenser til Latvia i nord, Panevezys fylke i øst, Kaunas fylke i sør, Taurage fylke i sørvest, og mot Telsiai fylke i vest. Fylket har 285 870 innbyggere (2014).


== Historie ==
Det var under Storhertugdømmet Litauen på 1700-tallet at man innførte de første administrative regioner i landet. 
Den russiske keiserinnen Katarina II gav Siauliai rettigheter som distriktssenter. De administrative inndelingene i det russiske keiserriket forble uforandret helt til slutten av Første verdenskrig, og da krigen gikk mot slutten, erklærte Litauen seg selvstendig i 1918.
Den 17. desember 1918 gikk det ut et sirkulære nr. 1 «Om kommuner i Litauen» som fastslo at hele Litauen ville bli inndelt i fylker (noen ganger oversatt til norsk som «distrikt» eller «regioner»). Det ble da opprettet 20 fylker i landet.
I 1937 var Siauliai fylke totalt 6042 km² stort, og hadde 210 000 innbyggere. Det var landets største fylke.
I 1940 da Sovjetunionen okkuperte Litauen og innførte det sovjetiske administrasjonssystemet, men det gamle (med fylker) var fremdeles i bruk en tid.
Men i 1950 ble fylkene avskaffet og hele området ble inndelt i mindre, kommunale enheter.
Først i 1994, fire år etter gjeninnføringen av litauisk selvstyre i 1990, ble fylkene gjeninnført.


== Litt om Siauliai fylke ==
Den største severdigheten i fylke er uten tvil Korshøgda ved Siauliai, to små kuller med flere hundretusener av store og mindre kors. Da pave Johannes Paul II besøkte Siaulai i 1998 satte han opp et lite kapell ved Korshøgda. 
Byen Siauliai er kjent for møbel-, sykkel- og skinnproduksjon. I byen ligger i tillegg til det sentrale Ausra-museet, et par gods og flere gallerier, også  en rekke mindre museer, f.eks. katteskulpturmuseum, radio- og fjernsynsmuseum, jernbanemuseum, ur- og klokkemuseum, fotomuseum, sykkelmuseum og et brannmuseum.
Den militære Zokniai-flyplassen ved Siaulai er landets største, og huser Natos baltiske jagerflybase. Siauliai fylke lider i 2004 av mangel på arbeidsplasser og fraflytting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Šiauliai County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fylkeskart
Tauragė fylke

Tauragė fylke er ett av ti fylker i Litauen. Det ligger i vestre del av landet, og grenser til Telsiai fylke i nord, Siauliai fylke i nordøst, Kaunas fylke i øst, Marijampole fylke og Russlands Kaliningrad oblast i sør. Fylket har 104 683 innbyggere (2014).Taurage fylke har et meget naturskjønt område langs den nordlige bredden av elven Nemunas mellom Seredzius og Jurbarkas. Våtmarksområdet sørøst for Pagegiai er et av de mest interessante områdene for ornitologer i landet. Fylket er et av de med minst industriarbeidsplasser og lavest gjennomsnittslønn i Litauen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tauragė County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Salt (kjemisk forbindelse)

Et salt er i tørr form en kjemisk forbindelse bestående av krystalliserte ioner. Ordene salt og ioneforbindelse brukes ofte synonymt, for å beskrive en kjemisk forbindelse hvor atomene har dannet ioner og er knyttet til hverandre ved ionebinding. Salter dannes typisk i kjemiske reaksjoner mellom

en base og en syre, for eksempel 2NaOH + H2SO4 → Na2SO4 + 2H2O (natriumsulfat og vann).
et metall og en syre, for eksempel Mg + H2SO4 → MgSO4 + H2 (magnesiumsulfat og hydrogen).
et syredannende oksid og et basedannende oksid, for eksempel CO2 + CaO → CaCO3 (kalsiumkarbonat).Det vanlige bordsaltet/koksaltet, som i dagligtale omtales som salt, er natriumklorid, NaCl, og dannes for eksempel ved å blande saltsyre og natriumhydroksid: HCl + NaOH → NaCl + H2O.
Saltenes viktigste egenskaper er:

De danner (salt)krystaller med regelmessig geometrisk form.
De har høyt smeltepunkt, og koker ikke uten å først ødelegges.
De er harde og sprø.
Mange løses lett i vann (fordi vannets polare molekyler trekker ionene fra hverandre), men ikke i organiske løsemidler.
De leder elektrisk strøm i smeltet form og oppløst i vann (i disse tilfellene er ionene frie til å bevege seg), men ikke i ren, fast form (da ionene er for fast bundet til plassene sine).Salter navngis etter de ionene de består av. Kationet nevnes først, deretter anionet, for eksempel natrium-klorid. For å beskrive saltets minste enhet bruker vi ordet formelenhet, og formelenheten er i dette tilfellet ett natriumion og ett kloridion.


== Se også ==
Elektrolyse
Litauens flagg

Litauen har siden 1918 hatt fem ulike flagg, to av dem okkupasjonsflagg påtvunget av Sovjetunionen, og tre under selvstendig styre.
Høsten 1918 fikk Litauen sitt første nasjonalflagg i moderne tid, en trikolor i gult, grønt og rødt, farger som ikke har noen spesiell tilknytning til litauisk historie eller tradisjoner. Rødt og grønt ble likevel valgt fordi disse fargene ofte er å finne i folkekunsten, mens gult ble lagt til for å skape et lysere flagg. Fargene gis en symbolforklaring der gult står for sol, lys og godhet, grønt for naturens skjønnhet, frihet og håp, mens rødt står for landet, mot, samt blodet som er ofret for fedrelandet. Dette flagget ble brukt til okkupasjonen i 1940, og var i forholdet 2:3.
Den 27. september 1940, etter den sovjetiske okkupasjonen, ble det innført et rødt flagg med «LIETUVOS TSR» (Litauens SSR) over hammeren og sigden. 
Den 15. juli 1953 vedtok Det øverste sovjet i Litauen et nytt sovjetisk flagg i rødt, hvitt og grønt. Dette var i bruk til 1988.
Den 7. oktober 1988 kl. 10.00 ble den gamle trikoloren heist fra Gediminasåsen i Vilnius. Grunnloven i sovjetrepublikken ble senere endret av Det øverste sovjet i Litauen, men sovjetflaggets forhold 1:2 ble ikke endret, og ble derfor forholdet også på det «nye» flagget. Derfor er dagens flagg ikke i samme forhold som det litauiske flagget fra før andre verdenskrig.
Den 20. mars 1989 ble trikoloren offisielt flagg i Den litauiske sosialistiske sovjetrepublikk.
Den 11. mars 1990 erklærte Litauen seg selvstendig og flagget ble dermed igjen Litauens nasjonalflagg. 26. juni 1991 ble flagget regulert ved lov. Flaggloven ble endret i 2004. Dette innebar at fra 1. september 2004 ble Litauens flagg endret i forhold fra 1:2 til 3:5. Samtidig ble det historiske flagget, rødt med den væpnede rytteren, offisielt anerkjent som historisk nasjonalflagg. Det rangerer etter nasjonalflagget, men skal benyttes bestemte steder og på bestemte flaggdager. Samme flagg benyttes av Litauens marine som gjøs. Litauens orlogsflagg består av et liggende blått kors med den litauiske trikoloren i øverste venstre hjørne.


== Eksterne lenker ==
The Lithuanian State flag Fra Seimas, Litauens nasjonalforsamling
Republic of Lithuania Law on the Lithuanian State Flag Flaggloven fra 1991
Republic of Lithuania Law on the National Flag and Other Flags, As last amended on 17 October 2006
NLA Høgskolen

NLA Høgskolen er en  privat, kristen høgskole. Høgskolen har omkring 2600 studenter og 253 ansatte fordelt på tre studiesteder: NLA Høgskolen Bergen, NLA Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand og NLA Høgskolen Staffeldtsgate i Oslo.  


== Studietilbud ==
NLA Høgskolen tilbyr grunnskolelærerutdanning i Oslo og Bergen. I Bergen finner man også barnehagelærerutdanning, sammen med bachelor- og mastergradsstudier i pedagogikk, interkulturell forståelse og teologi/praktisk teologi og ledelse. I Oslo og i Kristiansand tilbys bachelorgrader innen økonomi under navnet 'Hauge School of Management', samt bachelorgrader innen utøvende musikk og praktisk teologi. 
Ved studiestedet NLA Mediehøgskolen Gimlekollen tilbys bachelor og mastergrad i journalistikk, bachelor- og årsstudier i interkulturell kommunikasjon, samt kommunikasjon og livssyn.
NLA Høgskolen Staffeldtsgate har et bachelorløp i menighet, musikk og ledelse (MML). Denne har som siktemål å utdanne rytmiske kirkemusikere. Det er mulig å bygge videre på bacheloren med ett tilleggsår for å få en utøvende bachelorgrad i tillegg. NLA har også en bachelor i Utøvende rytmisk musikk (URM) er en ren musikkbachelor som utdanner profesjonelle musikere. I tillegg tilbyr skolen årsstudium i låtskrivning og produksjon.


== Historie ==
Norsk Lærerakademi for kristendomsstudier (oppstart 1968) og pedagogikk (oppstart i 1977) i Bergen ble en realitet i september 1986. I 1995 ble NLA Lærerhøgskolen etablert i Bergen. I 2006 fikk høgskolen akkreditering og 1. januar 2013 fusjonerte NLA Høgskolen med Høgskolen i Staffeldtsgate i Oslo og Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand. Høsten 2013 kom Hauge School of Management til - en verdibasert utdanning i økonomi og ledelse, med utgangspunkt i NLA Høgskolen i Staffeldtsgate.  


== Ledelse ==
NLA Høgskolen er en privat høgskole og eies av syv kristne organisasjoner.

Normisjon
NMS
Indremisjonsforbundet
NKSS
NLM
Søndagsskolen Norge
Den Evangelisk Lutherske Frikirke


=== Rektorer ===
Sigbjørn Sødal 2020–
Erik Waaler 2015–2020
Bjarne Kvam 2010-2015
Egil Morland 2004–2010
Njål Skrunes –2004
Arve Brunvoll 1992–1995
Ole Øystese 1985–
Trygve Bergem 1981–1984
Helge Mæhlum 1975–1977
Helge Mæhlum 1968–1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NLA Høgskolen