jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Wesley

John Wesley (født 17. junijul./ 28. juni 1703greg. i Epworth i Lincolnshire i England, død 2. mars 1791 i London) var ordinert prest i den anglikanske kirke som brøt ut, og var den som gikk foran i grunnleggelsen av metodistkirken. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
John Wesley ble født i et prestehjem i 1700-tallets England i Epworth, 37 km nordvest for Lincoln, 15. barnet av Samuel Wesley og hans hustru Susanna Wesley (født Annesley).Hans ofte pedantiske og  stridslystne, høykirkelige og konservative far kom fra et anglikansk prestedynasti. Hans far og bestefar ble fordrevet fra sine menigheter på grunn av deres puritanske tilbøyeligheter.Hans mor var datter av den prominente puritanske sogneprest Samuel Annesley Gun var en for sin tid usedvanlig godt utdannet kvinne, og meget from.


=== Anglikansk prest ===
Han ble presteviet i 1728. Han ble tidlig kjent som en som ledet en gruppe av studenter som av andre ble kjent som «Holy club» og «Methodists». 
Han var senere misjonær i Amerika, hvor han imidlertid følte at forkynnelsen var til liten nytte. Da han kom hjem igjen opplevde han det han kalte en personlig vekkelse. 


=== Metodismen vokser frem ===
Som en følge av dette begynte han og broren Charles Wesley en egen forkynnelse. Sammen med George Whitefield arrangerte de friluftsmøter som samlet store tilhørerskarer og førte til en stor vekkelse. I 1741 førte en dogmatisk dissens til brudd med George Whitefield; Wesley var motstander av den kalvinske læren om predestinasjonen og forkynte at Guds nåde gjaldt alle. 
I sitt liv oversatte og skrev han mange verk. Han reiste mye rundt i forbindelse med sitt forkynnelsesarbeid, og han ønsket å leve enkelt. Han gjorde seg for øvrig bemerket for å forkynne om avhold fra alkohol. 
Brødrene Wesley vant mange tilhengere og de dannet flere organiserte enheter. Selv var John opprinnelig motstander av at tilhengerne skulle forlate den anglikanske kirke. Men allikevel gjorde de med tiden det, og Wesley selv tok flere avgjørende skritt da han i 1784 foretok ordinasjoner og fikk metodistsamfunnet juridisk anerkjent.


== Referanser ==
Kati Wilhelm

Kati Wilhelm (født 2. august 1976 i Schmalkalden) er en tysk tidligere langrennsløper og skiskytter.
I 1998 deltok hun i OL i Nagano, og fikk femteplass i langrennsstafetten. I 1999 gikk hun over fra langrenn til skiskyting, og vant sin første mesterskapsmedalje i VM 2001 i Pokljuka. 
Dette ble fulgt av to gullmedaljer og en sølvmedalje under OL 2002 i Salt Lake City, samt ytterligere medaljer i senere verdensmesterskap. I sesongen 2004/2005 kom hun på 2.-plass sammenlagt, og i sesongen 2005/2006 ble hun sammenlagtvinner i verdenscupen.
Under OL 2006 i Torino tok hun en ny individuell gullmedalje, denne gang i jaktstart. I tillegg ble det sølv på fellesstarten og stafetten.
Kati Wilhelm la opp som skiskytter etter sesongen 2009/2010. I 2010 begynte hun som ekspertkommentator i ARD.


== Meritter ==
OL
Salt Lake City 2002: Gull på 7,5 km og på stafetten, sølv i jaktstarten
Torino 2006: Gull på jaktstarten, sølv på stafetten og 12,5 km fellesstartVM i skiskyting
2001: Gull på 7,5 km, sølv på stafetten
2003: Bronse på stafetten
2004: Bronse på stafetten
2005: Sølv på stafetten og bronse i mixed stafett
2007: Gull på stafetten og bronse i fellesstarten
2008: Gull på stafetten
2009: Gull på 7,5 km og normaldistanse, sølv på jaktstarten


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Kati Wilhelm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kati Wilhelm på Internet Movie Database 
(en) Kati Wilhelm hos The Movie Database 
Kati Wilhelm på Twitter 
Kati Wilhelm på Facebook 
(de) Kati Wilhelm – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kati Wilhelm – Olympics.com 
(en) Kati Wilhelm – Olympic.org 
(en) Kati Wilhelm – Olympedia 
(en) Kati Wilhelm – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kati Wilhelm – FIS (langrenn) 
(en) Kati Wilhelm – IBU 
(en) Kati Wilhelm – biathlon.com.ua
Innerdalshytta

Innerdalshytta er en turisthytte i Innerdalen i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Hytten er utgangspunkt for fjellturer til flere topper i Trollheimen, bl.a. Innerdalstårnet og Skarfjell. 
Det er to hytter som eies og drives av Kristiansund og Nordmøre Turistforening. Den eldste av disse, Gammelhytta (Innerdalshytta), ble bygd i 1893, den var da den første større turisthytte nord for Dovre. Hytten ble restaurert i 2005/06, og har sengeplasser til 31 personer. I 2008 ble den andre hytten, Låven, åpnet. Denne har plass til 20 personer fordelt på 8 rom, et rom fungerer som hunderom. Etter at den nye hytten ble åpnet fungerer den som selvbetjent hytte i vinterhalvåret, Gammelhytta er da stengt. 
I umiddelbar nærhet ligger også en privat hytte, Innerdal turisthytte. Et stykke lenger frem i dalføret ligger Renndølsetra, også den privat. Begge disse hyttene er betjent i sommerhalvåret, medlemmer av DNT får rabatt på begge hyttene. 


== Eksterne lenker ==
Den Norske Turistforening Innerdalshytta
Kristiansund og Nordmøre Turistforening Gammelhytta Arkivert 24. november 2021 hos Wayback Machine.
Kristiansund og Nordmøre Turistforening Låven Arkivert 24. november 2021 hos Wayback Machine.
Innerdalstårnet

Innerdalstårnet (Tårnet, Dalatårnet) er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Fjellet ligger i Innerdalen, like ved Innerdalshytta. Det har en høyde på 1 452 meter over havet. Sammen med Lilletårnet (1 344 moh.) utgjør Innerdalstårnet nordenden på Tårnmassivet, som også omfatter Tårnfjellet  (1 521 moh.), Tåga (1 840 moh.) og Såtbakkollen (1 632 moh.). 
11. august 1848 gikk det et jordskred fra Innerdalstårnet som rammet Giklingsetra. To seterjenter omkom i ulykken.Innerdalstårnet og Storsalen (1 720 moh.) er vist i åpningssekvensen til tv-serien Jul i Blåfjell.


== Adkomst ==
Merket sti fra Innerdalshytta (405 moh.) til Storvatnet (729 moh.) i Flatvaddalen.  Videre umerket men tydelig sti opp til Tårnskardet mellom Tårnet og Tårnfjellet. Fra Tårnskardet bratt sti med noe kliving opp til toppen. De fleste som går turen bruker ikke sikringsmidler, men ettersom det er bratt og fare for at stein kan løsne bruker mange hjelm, og fordi ruten noen steder er eksponert velger enkelte å sikre med tau.


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRK Test: Innerdalstårnet for amatører! (16. oktober 2007)
Vinnufonna

Vinnufonna er en isbre i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Vinnufonna utgjør et areal på 1,3 km² og er 1,8 km lang. Det er den største isbreen i Møre og Romsdal.
Sunndalsfjella har 259 isbreer og 23 fjelltopper over 1 800 m. Vinnufonna varierer mellom 1 150 og 1 800 moh.
ABDA Command

ABDA Command var under andre verdenskrig den allierte kommandoen i Det fjerne østen. Bokstavene sto for «American, British, Dutch and Australian». Den ble etablert i desember 1941 under general Archibald Wavell. Den ble oppløst allerede i februar 1942 og senere gjenopplivet som Southwest Pacific Command.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kansas State University - ABDACOM: America’s first coalition experience in World War II
Hesterumpeslekta

Hesterumpeslekta (Hippuris) er en slekt  i kjempefamilien. Artene er flerårige, tofrøbladete vannplanter.
Plantene er formet med mange tynne blader som sitter i kranser rundt stilken. Plantene smalner av mot toppen så de får et spisst utseende. Av utseende kan de minne litt om sneller, selv om de er blomsterplanter.


== Litteratur ==
«Hippuridaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 28. mai 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) hesterumpeslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hesterumpeslekta i Encyclopedia of Life 
(en) hesterumpeslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hesterumpeslekta hos Artsdatabanken 
(sv) hesterumpeslekta hos Dyntaxa 
(en) hesterumpeslekta hos ITIS 
(en) hesterumpeslekta hos NCBI 
(en) hesterumpeslekta hos Panarctic Flora 
(en) hesterumpeslekta hos The International Plant Names Index 
(en) hesterumpeslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Hippuris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Operasjon Accolade

Accolade var kodenavnet på en plan Winston Churchill tok fram under andre verdenskrig.  Målet med planen var å innta den greske øya Rhodos og omkringliggende øyer etter den allierte invasjonen av Sicilia.  Planen ble motarbeidet av andre allierte ledere, spesielt den amerikanske stabssjefen George C. Marshall.
Oslo Ess

Oslo Ess er et rockeband bestående av vokalist/gitarist Åsmund Lande, vokalist/gitarist Peter Larsson, vokalist/bassist Knut-Oscar Nymo, keyboardist Simen Stensland og trommeslager Eivinn Arctander.
Bandet har sitt utspring fra Upstrokes (Lande og Larsson) og Silver (Larrson). Nymo var også stepin-bassist i Upstrokes på en turné sammen med Backyard Babies i 2007, som igjen dannet grunnlaget for et videre samarbeid mellom Lande og Nymo.
Det ga ut debutalbumet Uleste bøker og utgåtte sko på Råtass Records 11. mars 2011. Bandets tekster handler mye om fest og uteliv og gjenspeiler til dels Jokke og Raga Rockers, men i en samtidsstil for 2010-tallet.
De kom til Urørt-finalen i 2011, og havnet på VG-lista i mange uker. De var også nominert til Spellemannprisen 2011 i kategorien «Rock», og solgte ut Rockefeller den 21. desember 2011.
31. januar 2012 ga de ut «Caroline», den første singelen fra det kommende albumet. 17. august 2012 kom deres andre album, Verden på nakken, venner i ryggen. Dette albumet var oppe på 1.-plass på VG-lista Topp 40. OnklP medvirker her på låten Fritt fram. Bandet ble nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen rock for albumet Frie radikaler.


== Medlemmer ==
Kjernen i bandet er Lande, Larsson og Nymo. Bandet hadde i en periode ikke fast trommeslager og rullerte mellom Håvard Takle-Ohr (El Cuero, Bare Egil Band) og Kenneth Kapstad (Motorpsycho, Spidergawd), Steffen Skau Linnert (Upstrokes), Tommy Akerholdt (OnklP & De Fjerne Slektningene, Turbonegro, Silver), Kim Akerholdt (Silver) og Mads Golden før Takle-Ohr ble fast medlem. Einar Stenseng var i en periode med som femte medlem på piano, orgel, munnspill og mer, men takket seg for seg desember 2014.


== Diskografi ==
Album/EP-er

Promo EP (2010)
Uleste bøker og utgåtte sko (2011)
Verden på nakken, venner i ryggen (2012)
#199 Live Akustisk fra Rockefeller (2013)
Alle hjerter deler seg (2014)
Konge uten ei krone (2016)
Frie radikaler (2018)
Det blir bra når det kommer folk (Live Akustisk) (2018)
Pønk, rock og harde kår (2021)Singler

«Alt jeg trenger» (2011)
«Gi meg noe dritt» (2011)
«Hold deg våken» (2011)
«Caroline» (2012)
«Bislett stadion» (2012)
«Under radaren» (2013)
«Tøffe gutter - Live akustisk fra Rockefeller» (2013)
«Midnatt» (2014)
«Det brenner under beina mine» (2014)
«Stormen» (2014)
«Himmel og helvete» (2015)
«Amerika» (2015)
«Napoléon» (2016)
«Trøbbel» ft. OnklP (2016)
«Finner ikke ord» (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Oslo Ess – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Operasjon Achse

Achse (tysk for akse) var kodenavnet på en tysk plan fra andre verdenskrig for å sette inn et militærstyre i Italia i tilfelle italiensk kapitulasjon.
Planen ble satt i verk på ordre av feltmarskalk Albert Kesselring da han fikk høre at italienske styresmakter hadde overgitt seg 8. september 1943.  Planen hadde blitt utarbeidet i juli samme år.  Tyske styrker okkuperte Roma, og italienske styrker ble avvæpnet overalt hvor tyskerne hadde kontroll.
Operasjon Acrobat

Acrobat var kodenavnet på en planlagt britisk operasjon under andre verdenskrig.  Hensikten var å følge opp suksessen operasjon Crusader fra sent i 1941 ved å rykke videre inn i Tripolitania.  Rommels motangrep i januar 1942 drev britiske 8. armé tilbake til Gazala før operasjonen kunne gjennomføres.
Hatazō Adachi

Hatazō Adachi (født 17. juni 1890 i Tokyo, død 10. september 1947 i Rabaul i Bismarckarkipelet) var japansk generalløytnant og er mest kjent for å ha ledet japanske 18. armé fra november 1942 til slutten av andre verdenskrig. Han kjempet i Ny-Guinea mot MacArthurs styrker.Adachi ble dømt til livstid i fengsel for krigsforbrytelser i forbindelse med krigsfangeleiren i Rabaul. Han valgte å begå rituelt selvmord etter dommen.


== Litteratur ==
Edward J. Drea: Adachi Hatazo: A Soldier of His Emperor. In: Edward J. Drea:In the Service of the Emperor: Essays on the Imperial Japanese Army. Bison Books, 2003, ISBN 978-0-8032-6638-4, S. 91–109.
Richard Fuller: Japanese Generals 1926–1945. 1. Auflage. Schiffer Publishing Ltd., Atglen, PA 2011, ISBN 978-0-7643-3754-3.
Saburō Hayashi und Alvin D. Coox: Kōgun: the Japanese army in the Pacific War. Greenwood Press, 1978, ISBN 978-0-313-20291-9.


== Referanser ==
«Admiral Scheer» (1933)

«Admiral Scheer» var en tung krysser fra den tyske Kriegsmarine under andre verdenskrig på 12 100 tonn.  Hun var oppkalt etter admiral Reinhard Scheer.  Hun ble sjøsatt 1. april 1933 og senket mellom 9. og 10. april 1945.


== Eksterne lenker ==
(en) Admiral Scheer (ship, 1933) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Admiral Scheer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skule Kongsfostre

Skule Kongsfostre (født 1052 i Wessex, England, død 1090 i Norge) hevdes å være sønn av Toste Godwinson, jarl av Northumbria, som var bror av kong Harald II Godwinsson. Dette tilbakevises av flere engelske forskere kilde som mener å ha full oversikt over Tostes barn, og ikke finner plass for Skule der, men blant annet Frank Barlow og Emma Mason mener det ikke er usannsynlig kilde. Lars Løberg gjør oppmerksom på at den siste omtalen han har sett, refererer til de norrøne påstandene om dette slektskapet som helt utenkelige. Det hevdes også at Toste møtte Skule første gang i 1066. Toste var gift med grevinne Judith av Flandern, datter av Balduin IV av Flandern og Eleanora av Normandie.Professor Ludvig Daae hadde samme oppfatning. Hans avhandling «Om Reins-ættens sidste, fyrstelige medlemmer» fra 1896 inneholder en kort diskusjon av det som da var kjent, det vil si at et flertall av ættesagaene førte Skule som sønn av Toste Godwinsson. Han peker imidlertid på at nettopp Snorre Sturlason – som kjente Hertug Skule og derved skulle ha gode kilder – ikke oppgir noe slikt slektskap. Snorre sier kun at han var av god engelsk ætt. Skules bror, Ketil Krok, kom ifølge Snorre også til Norge, se slekten Krog.
Skule Kongsfostre ble leder for hirden hos kong Olav Kyrre Haraldsson, og ble kongens nære venn og rådgiver. Snorre Sturlason skriver i Harald Hardrådes saga:

Kong Olav ville gi Skule et fylke i Norge, det som han syntes var best, med alle de inntekter og skylder som kongen hadde rett til. Skule takket ham for tilbudet, men sa at han heller ville be om noe annet, fordi – «om det blir kongsskifte, da kan det være at gaven blir tatt tilbake. Jeg vil heller,» sa han, «ta mot noen eiendommer, som ligger nær de kjøpsteder hvor De, herre, er vant til å sitte og ta juleveitsler.» Kongen sa ja til dette og skjøtet til ham jordeiendommer øst ved Konghelle og ved Oslo, ved Tønsberg, ved Borg, ved Bergen og nord ved Nidaros. De var nesten de beste eiendommene på hvert sted, og de eiendommene har siden ligget under ættmenn som er kommet av Skules ætt.Han fikk også godset Rein i Fosen i Trøndelag, som senere ble bygd om til Reins kloster.
Av kong Olav Kyrre fikk han også Gudrun Nevsteinsdatter til hustru. Hennes mor var Ingrid Sigurdsdatter, som var datter av Sigurd Syr Halvdansson; den siste småkongen i Norge. Skule og hans hustru Gudrun fikk to barn:

Åsulf Skulesson på Rein
Ragnhild Skulesdatter som ble gift med Orm Svendsson, også kalt for «Krypinge-Orm», og ble stamfar for Erling Skakke.Etter Skules død var det sønnen Åsulv som satt med Rein. Han ble gift med Tora, som hadde mektige menn som Einar Tambarskjelve og Erling Skjalgsson som sine nære forfedre. Etter han fulgte sønnen Guttorm, som igjen ble fulgt av sin sønn Bård.
Skule Kongsfostre er blant annet stamfar til ætten Rein i Trøndelag. Fra ham nedstammer den senere kong Inge Bårdsson, og dennes halvbror, Skule Bårdsson, ble Norges første hertug.


== Referanser ==
Morthond

Morthond er en fiktiv elv som man finner i J.R.R. Tolkiens verden Midgard.
Morthond, som også blir kalt Svartrot, blir regnet som den andre av Gondors syv elver.
Denne elva hadde sitt opphav i den søndre enden av Dwimorberg ved slutten av de dødes stier i fjellkjeden Kvitklettene, og derfra flyter den forbi det gamle fortet Erech. Så flyter den videre på en lang vei mot sør, mens den unngår Grønn åsene av Pinnath Gelin mens den får et tilløp av den lille elva Calenhir, og renner til sist ut i havet ved Edhellond.
Aragorn og hans følgesvenner unnslapp fra de dødes stier i Morthonds dal og fulgte elva et lite stykke til de kom til Erech på deres vei til sør Gondor.
Nenning

Nenning var en elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne elva lå i Beleriand, og hadde sin kilde i åsene som lå i Vest Beleriand sør for Ered Wethrin, og den lå ikke langt fra Núaths skogen. Den rant til Eglarests bukt hvor den rant ut i havet Belegaer.
Riksfluktsskatt

Riksfluktsskatten (Reichsfluchtsteuer) var en skatt som ble utskrevet fra  1931, under Weimar-republikken, i den hensikt å forhindre forbudte kapitaloverføringer på over 200.000 Reichsmark (RM).
I det nasjonalsosialistiske Tyskland ble riksfluktsskatten justert for å rette seg mot utdandrende jøders formue. Skattesatsen var på 25 prosent av den samlede formue. På grunn av valutabestemmelsene og vekslingskursene som de tyske banker skulle benytte, ble utvandrerne sittende igjen med bare en liten del av det som ble igjen etter at de hadde betalt denne skatten.
Erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter

Erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter (fransk: Déclaration des Droits de l'Homme et du Citoyen) ble vedtatt av den franske nasjonalforsamlinga 26. august 1789. I korthet slår den fast fire grunnleggende rettigheter: frihet, eiendom, sikkerhet og motstand mot undertrykking.


== Forhistorie ==
Se også: Menneskerettigheter
Erklæringen ble ført i pennen av den unge, radikale og frihetselskende offiseren og aristokraten La Fayette. I hans hus i Paris samla det seg mange radikale mennesker, og blant dem var De forente staters ambassadør i Frankrike, Thomas Jefferson, som i 1776 hadde forfatta den amerikanske uavhengighetserklæringa og dens prinsipper for universelle rettigheter. 
Etter de skjellsettende begivenhetene i Versailles natta mellom 4. og 5. august 1789, da adelen og geistligheten hadde frasagt seg privilegiene sine, gjaldt det å få vedtatt en uttalelse i den nye nasjonalforsamlinga som slo fast noen prinsipper for en ny styreform. I samråd med Jefferson skrev så La Fayette en tekst som dels bygde på de franske opplysningsfilosofene, dels på statsakter fra engelsk historie, men mest på prinsippene i den amerikanske uavhengighetserklæringa.Den erklæringa som ble framlagt for nasjonalforsamlinga og vedtatt 26. august besto av 17 artikler. Den er høystemt og idealistisk i tonen, og preges av en bevissthet om at menneskeheten står ved en skillevei i sin historie. Det framgår klart av teksten at den ikke bare hadde gyldighet for Frankrike, men «for alle folk, alle land og alle tider».


== Utdrag av teksten ==
Mennesket eier visse naturlige og umistelige rettigheter. Disse er frihet, eiendomsrett, trygghet og rett til å gjøre motstand mot undertrykkelse.
Frihet er retten til å gjøre alt som ikke skader andre.
Intet menneske kan anklages, arresteres eller holdes fengslet uten i de tilfelle loven fastsetter.
Samfunnet har rett til å kreve regnskap av enhver offentlig tjenestemann for hvordan han skjøtter sin stilling
Grunnlaget for all statsmakt beror utelukkende hos folket.


== Litteratur ==
Gérard Conac, Marc Debene, Gérard Teboul, eds, La Déclaration des droits de l'homme et du citoyen de 1789; histoire, analyse et commentaires, Economica, Paris, 1993, ISBN 978-2-7178-2483-4.
McLean, Iain. "Thomas Jefferson, John Adams, and the Déclaration des Droits de l’Homme et du Citoyen" in The Future of Liberal Democracy: Thomas Jefferson and the Contemporary World (Palgrave Macmillan, 2004) online
Norman Mineta

Norman Yoshio Mineta (født 12. november 1931 i San Jose i California, død 3. mai 2022) var en amerikansk politiker og medlem av Det demokratiske parti. Mineta var fra 2007 styreleder i PR-byrået Hill & Knowlton i USA. Før dette var han transportminister i George W. Bush-regjeringen.
Mineta ble født i San Jose i California. Under andre verdenskrig ble han i likhet med en rekke andre japansk-amerikanere pågrepet og holdt i en interneringsleir. Etter krigen graduerte Mineta fra University of California, Berkeley. Han vervet seg til den amerikanske hæren i 1953 og tjenestegjorde som etterretningsoffiser i Japan og Sør-Korea. Deretter begynte han å arbeide hos sin far i hans forsikringsselskap.
Hans politiske karriere begynte i 1967 da han ble utnevnt til et ledig sete i San Jose bystyre. I 1971 ble han valgt til byens borgermester. Fra 1975 til 1995 satt Mineta i USAs Representanthus som representant for Silicon Valley-området.
Etter å ha sluttet i Representanthuset arbeidet Mineta en periode for Lockheed Martin Corporation.
I 2000 ble han utnevnt av president Bill Clinton til handelsminister, som den første asiatisk-amerikanske statsråden i USA. Han ble utnevnt av president George W. Bush til transportminister i 2001.
Mineta avga etter 11. september-hendelsen i USA en forklaring at han var sammen med visepresident Dick Cheney som fortløpende fikk informasjon om et fly som nærmet seg Pentagon. Cheney skal, ifølge sitater gjengitt på hjemmesiden til aktivistnettet 911 Truth, ha gitt oppdrag om å ikke skyte ned flyet som nærmet seg.Norman Y. Mineta San José International Airport i San Jose er oppkalt etter ham.


== Se også ==
Liste over politiske nominasjoner i USA som krysset partitilhørighet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norman Mineta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norman Mineta – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norman Mineta hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Gudrun Nevsteinsdatter

Gudrun Nevsteinsdatter (født ca. 1052) var datter av Nevstein Stallare og Ingerid Sigurdsdatter. Gudrun ble gift med Skule Tostesson, også kalt for Kongsfostre, på gården Rein i Rissa i Sør-Trøndelag. 
Gudrun og Skule fikk sønnen lendmannen Åsulv Skuleson på Rein.
Snorre Sturlason skriver i Harald Hardrådes saga at «Kong Olav giftet ham med sin frenke, Gudrun Nevsteinsdatter; hennes mor var Ingerid, datter til kong Sigurd Syr og Åsta; hun var søster til kong Olav den hellige og kong Harald».


== Referanser ==
Nimrodel (alv)

Nimrodel er navnet på  en alv av Lórien i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard.
Nimrodel var den aller kjæreste som Amroth hadde, den siste Silvan alven som var herre av Lórien. Hun bodde like ved elva Nimrodel i et trehus, og hun fulgte med sin elskede da han dro mot sør til Edhellond for å dra fra Midgard til Valinor. Men dessverre forsvant hun da hun skulle krysse Kvitklettene, og mens Amrothg lette etter henne forsvant også han for alltid.
Etter at Nimrodel og Amroth begge hadde forsvunnet ble elven som Nimrodel hadde bodd ved oppkalt etter henne.