jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alessandro Ballan

Alessandro Ballan (født 6. november 1979) er en italiensk syklist. Han har vært profesjonell siden 2004. Selv om han hadde en kroppsbyggning som en klatrer, etablerte Ballan seg som en av de beste rytterne i vårklassikerne i årene mellom 2005 og 2012, med seier i Flandern rundt 2007 som sin største seier i denne rittkategorien.
Til tross for en fin amatørkarriere var ikke Ballan særlig ettertraktet hos profflagene. I hans første sesong fungerte han som domestique (hjelperytter) for Romans Vainsteins og Gianluca Bortolami, og det var ikke før i 2005 sesongen at Ballan fikk muligheten til å satse på topp-plasseringer i vårklassikerne og på etapper i større ritt. Sent i 2005 sesongen tok han sin første ProTour seier etter å ha vunnet den 4. etappen av Eneco Tour of Benelux.
I 2007 knakk Ballan kragebeinet under Tirreno-Adriatico. Til tross for skaden gjorde han en god innsats under Milano-Sanremo selv om lagets kaptein Daniele Bennati ikke vant rittet. Den 8. april vant Ballan Flandern rundt etter å ha spurtbeslått belgiske Leif Hoste som tok sin andre strake andreplass i rittet.
I 2008 vant han den 7. etappen i Vuelta a España, og overtok den gyldne ledertrøya for en dag. 
28. september 2008 vant han landeveisrittet under VM i Varese, og fikk som regjerende verdensmester sykle i regnbuetrøya i alle ritt fram til neste VM.
Høsten 2009 skrev italieneren en kontrakt med det amerikanske laget BMC Racing Team.
I januar 2014 ble han utestengt i to år for bloddoping i 2009.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Ballan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alessandro Ballan – ProCyclingStats 
(en) Alessandro Ballan – Cycling Archives 
(en) Alessandro Ballan – Cycling Quotient 
(en) Alessandro Ballan – CycleBase
Næringsbygg

Næringsbygg defineres som bygning der det drives næringsvirksomhet, både offentlig og privat. Det vil si at bygninger der offentlige virksomheter driver virksomhet som for eksempel skole, barnehage, sykehus og sykehjem, også omfattes av begrepet næringsbygg.
Næringsbygg kan inneholde mindre kontorlokaler, butikker, service- og håndverksvirksomheter samt produksjon, håndverksmessig eller industrielt.
Private boliger defineres ikke som næringsbygg. I bygninger der det både er boliger og næringsvirksomhet, er det hovedaktiviteten som avgrenser om bygningen defineres som næringsbygg eller bolig. Dersom næringsvirksomheten tar opp over halvparten av arealet i en bygning, defineres bygningen som næringsbygg.
El Bulli

el Bulli var en verdenskjent restaurant i Cala Montjoi nær Roses, en by i Catalonia. Restauranten ble kåret til verdens beste av magasinet Restaurant i 2002, 2006, 2007, 2008 og 2009, og den hadde tre stjerner i Michelinguiden. Restauranten ble eid av kokken Ferran Adrià, som Times Magazine kåret til en av århundrets mest innovative mennesker. Han har blant annet funnet opp spiselig kaffe i fast form, flytende ravioli og grønnsaksluft.
Lise Finckenhagen og Björn Svensson fra Bagatelle hospiterte her i 2001.
Restauranten hadde bare åpent en mindre periode av året. I 2010 var det åpent fra 15. juni til 20. desember. Restauranten tok imot reservasjoner for neste sesong etter at årets var unnagjort. De hadde bare plass til 8 000 gjester i løpet av en sesong, men mottok reservasjoner fra en til to millioner gjester.


== Referanser ==
Dagens Næringsliv om el Bulli


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) El Bulli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Per Pallesen

Per Pallesen (født 30. april 1942 i Års) er en dansk skuespiller.
Han ble først utdannet som bankassistent, og tok siden Skuesplillerskolen ved Ålborg Teater 1962–1966.
Gjennom 20 år var han instruktør og direktør for Hjørring Revyen, og han har hatt en rekke roller innenfør revy, teater, show, film, radio og tv. I Norge husker vi han fra Matador, der han gestaltet rollen som den slagferdige kelneren Boldt på Jernbanekafeen. 
Han har to døtre – skuespillerne Trine Pallesen og Sofie Pallesen – sammen med sin tidligere kone, skuespilleren Kirsten Peüliche.


== Filmografi ==
Nyhavns glade gutter – 1967
Det kære legetøj – 1968
Farlig sommer – 1969
Den røde rubin – 1969
Olsen-banden går amok – 1973
Piger i trøjen – 1975
Gangsterens lærling – 1976
Skytten – 1977
Piger til søs – 1977
Mig og Charly – 1978
Trællenes oprør – 1979
Olsen-banden overgiver sig aldrig – 1979
Verden er fuld af børn – 1980
Trællenes børn – 1980
Med lille Klas i kufferten – 1983
Den kroniske uskyld – 1985
Fuglekrigen i Kanøfleskoven – 1990
Camping – 1990
Gøngehøvdingen (tv-serie) – 1992 som Ib Abelsøn.


== Eksterne lenker ==
(en) Per Pallesen på Internet Movie Database 
(sv) Per Pallesen i Svensk Filmdatabas 
(da) Per Pallesen på Filmdatabasen 
(da) Per Pallesen på danskefilm.dk 
(da) Per Pallesen på danskfilmogtv.dk 
(da) Per Pallesen på Scope 
(en) Per Pallesen på AllMovie 
(en) Per Pallesen hos The Movie Database 
(da) Per Pallesen hos danskefilmstemmer.dk
Muqtada al-Sadr

Muqtada al-Sadr (født 12. august 1973 i Najaf) er en Irakisk politiker, militsleder og religiøs leder. Religiøst tilhører han sjia- retningen inn islam. Han er sønn av storayatollah Mohammad Mohammad Sadeq al-Sadr som ble drept i 1999, og svigersønn til storayatollah Mohammad Baqir al-Sadr.Etter den amerikanske invasjonen av Irak i 2003 organiserte Muqtada al-Sadr og han tilhengere hjelpetiltak og beskyttelse av innbyggerne i Bagdads fattige sjia-distrikter. Han etablerte også sin egen milits – Mahdi-hæren. Etter at regimet til Saddam Husseins falt, har han han stått fram som en av de viktigste sjiamuslimske politikerne i landet.Politisk har han blitt beskrevet som en populistisk nasjonalist. Han har vært sterkt kritisk til USAs tilstedeværelse i Irak, men også stilt seg kritisk til Irans økende innflytelse i landet. Han fikk stor oppslutning under valget i 2018.


== Se også ==
Mahdi-militsens opprør 2008


== Referanser ==
Aslaug Vaa

Aslaug Vaa (født 25. august 1889 i Telemark, død 28. november 1965 i Oslo) var en norsk forfatter. Hun var storesøster til billedhoggeren og maleren Dyre Vaa, gift med psykologen og filologen Ola Raknes, mor til billedhoggeren Anne Raknes og lyrikeren Magli Elster og mormor til Jon Elster. Hun var tremenning til Eivind Groven og Tarjei Vesaas.
Aslaug Vaa ble født på fjellgården Nystog i Rauland. Da hun var fire år gammel flyttet familien til Kviteseid der hun ble boende fram til studietiden. Hun studerte fransk litteratur og kunsthistorie ved universitet i Paris og teaterhistorie ved Universitetet i Berlin. Deretter arbeidet hun en tid som lærer og journalist. Hun debuterte som lyriker i 1934, 45 år gammel. Den første diktsamlingen het Nord i leite. Hun skrev også skuespill. 
Hun fikk Statens kunstnerlønn fra 1955. Hennes dikt ble ofte fremført i Ønskediktet på NRK, særlig So rodde dei fjordan. I 1963 ble hun den første som mottok Ønskediktprisen.
Vaa var blant forfatterne som meldte seg ut av Den norske Forfatterforening, for å slutte seg til Forfatterforeningen av 1952, i protest mot samnorskpolitikken.
Skinnvengbrev var det første av hennes dikt som ble tonesatt. Komponisten var Harald Lie. Siden er Skinnvengbrev og flere av hennes øvrige dikt tonesatt av Geirr Tveitt. Skuespilleren og sangeren Tone Ringen har også laget melodi til flere av Aslaug Vaas dikt. I 2001 tonesatte og fremførte Odd Nordstoga og Øyonn Groven Myhren bestillingsverket Nivelkinn, basert på Aslaug Vaas diktsyklus av samme navn fra Nord i leite på Telemarksfestivalen. Oppføringen ble tatt opp og utgitt på plate, og vant Spellemannprisen 2002 i klassen for Folkemusikk.


== Bibliografi ==
1934 Nord i leite, lyrikksamling
1935 Skuggen og strendan, lyrikksamling
1936 Villarkonn, lyrikksamling
1938 Steinguden, skuespill
1939 På vegakanten, lyrikksamling
1947 Fotefár, lyrikksamling
1947 Tjugendagen, skuespill
1954 Skjenkarsveinens visur, lyrikksamling
1963 Bustader, lyrikksamling
1964 Dikt i utval, lyrikksamling
1965 Honningfuglen og leoparden, skuespill
1966 Munkeklokka, skuespill
1989 Dikt i samling
1999 Og ordet var..., etterlatte dikt


== Referanser ==


== Kilder ==
Dagbladets forfatterside
Om Nivelkinn på Odd Nordstogas hjemmeside


== Bok om Aslaug Vaa ==
Leif Mæhle (2001). «Fann eg dei stigar…» Vandringar i Aslaug Vaas dikting. Oslo: Aschehoug. ISBN 82-03-18440-5. 


== Eksterne lenker ==
(no) Aslaug Vaa hos Nationaltheatret 
(no) Aslaug Vaa hos Sceneweb 
(no) Opptak av intervju med Aslaug Vaa
(no) Digitaliserte bøker av Aslaug Vaa hos Nasjonalbiblioteket.
(no) Frå Telemark til Wisconsin – Om å omsette ord om kjærleik 130-årsjubileum for Aslaug Vaa (1889 – 1965) - Artikkel av Kari Anne Bye NTNU Universitetsbiblioteket
Arthur Jensen

Arthur Jensen (født 9. november 1897, død 28. november 1981) var en dansk skuespiller som særlig ble kjent gjennom TV-serieene Matador og Huset på Christianshavn.
I Matador har han rollen som hr. Schwann i «Damernes Magasin».
Arthur Jensen gjennomførte Det kongelige Teaters elevskole med teaterdebut i 1923.
Arthur Jensen er begravet på Vestre Kirkegård i København.


== Filmografi ==
Tretten år – 1932
Han, hun og Hamlet – 1932
Fem raske piger – 1933
København, Kalundborg og - ? – 1934
Barken Margrethe af Danmark – 1934
Ud i den kolde sne – 1934
Bag Københavns kulisser – 1935
Kidnapped – 1935
Week-End – 1935
Snushanerne – 1936
Panserbasse – 1936
Giftes-nej tak – 1936
Mille, Marie og mig – 1937
Inkognito – 1937
Flådens blå matroser – 1937
Under byens tage – 1938
Familien Olsen – 1940
Kriminalsagen Tove Andersen – 1953
Min søn Peter – 1953
Den gamle mølle på Mols – 1953
Et eventyr om tre – 1954
Vores lille by – 1954
I kongens klær – 1954
Kristiane af Marstal – 1956
Den kloge mand (1956) – 1956
Paw – 1959
Een blandt mange – 1961
To skøre ho'der – 1961
Det tossede paradis – 1962
Venus fra Vestø – 1962
Bussen – 1963
Pigen og pressefotografen – 1963
Vi har det jo dejligt – 1963
Don Olsen kommer til byen – 1964
Fem mand og Rosa – 1964
Mord for åbent tæppe – 1964
Jensen længe leve – 1965
Slå først, Frede – 1965
Een pige og 39 sømænd – 1965
Dyden går amok – 1966
Flagermusen (film) – 1966
Gys og gæve tanter – 1966
Soyas tagsten – 1966
Utro – 1966
Smukke Arne og Rosa – 1967
Nyhavns glade gutter – 1967
Mig og min lillebror – 1967
Stormvarsel – 1968
Olsen Banden (film) – 1968
Den røde rubin – 1969
Damernes ven – 1969
Ta' lidt solskin – 1969
Mazurka på sengekanten – 1970
Ballade på Christianshavn – 1971
Tandlæge på sengekanten – 1971
Manden på Svanegården – 1972
Motorvej på sengekanten – 1972
Olsen-bandens store kup – 1972
Fætrene på Torndal – 1973
Romantik på sengekanten – 1973
Olsen-banden går amok – 1973
Nøddebo Præstegård (1974) – 1974
Sønnen fra Vingården – 1975
Der må være en sengekant – 1975
I tvillingernes tegn – 1975
Affæren i Mølleby – 1976
Sømænd på sengekanten – 1976
Hopla på sengekanten – 1976
I løvens tegn – 1976
Olsen-banden deruda' – 1977
Familien Gyldenkål vinder valget – 1977
I skorpionens tegn – 1977
Hærværk (film) – 1977
Piger til søs – 1977
Fængslende feriedage – 1978
I skyttens tegn – 1978
Olsen-banden overgiver sig aldrig – 1979
Jeppe på Bjerget – 1981


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Jensen på Internet Movie Database 
(sv) Arthur Jensen i Svensk Filmdatabas 
(da) Arthur Jensen på Filmdatabasen 
(da) Arthur Jensen på danskefilm.dk 
(da) Arthur Jensen på danskfilmogtv.dk 
(da) Arthur Jensen på Scope 
(fr) Arthur Jensen på Allociné 
(en) Arthur Jensen på AllMovie 
(en) Arthur Jensen hos The Movie Database 
(da) Arthur Jensen hos danskefilmstemmer.dk 
Arthur Jensen i danskefilm.dk
Nea Radio

Nea Radio er en lokalradioaktør i Trøndelag som ble etablert i 1985 og som driver kanalene Nea Radio, Nea Radio+, Nea Selbu/Tydal og Nea Røros/Holtålen. Hovedkontoret ligger i Selbu, men radioens 15 ansatte er i tillegg spredt på tre avdelingskontorer på Stjørdal, Røros og i Holtålen. 
Selskapet ble etablert i 1985 og var opprinnelig en lokalradio for Selbu, Tydal, Røros og Holtålen i Trøndelag, men i 2017 innlemmet selskapet også resten av Trøndelag i sitt hovednedslagsfelt. Dette skjedde i første omgang som følge av at staten bestemte at DAB-regionene skulle være så store. Kanalen måtte velge mellom å være en liten aktør, kanskje med et årsverk eller to, eller satse på DAB og stort dekningsfelt.
Nea Radio eies primært av Polaris Media Midt-Norge AS, og er med det søsterselskap til blandt andre Adresseavisen, Stjørdals-Nytt, Trønderbladet, Bladet og flere andre lokalaviser i Trøndelag. Om lag 20 % eies av lokalbefolkningen og ansatte i bedriften. 
Kanalen Nea Radio sender 22 timer også i de to lokalkanalene. I 2016 hadde Nea Radio 3-4.000 ukentlige lyttere.
Nea Radio har i dag over 80.000 lyttere i uka og driver en nettavis som er besøkt av over 100.000 hver uke. Det er 15.7 årsverk som i dag jobber i bedriften.
En viktig del av inntektene kommer fra radiobingo, men kanalen er primært finansiert gjennom salg av reklame til det lokale og regionale næringslivet.
I dag produseres det 24/7 radio i flere formater.
Nea Radio har etablert et tett samarbeid med NRK og flere andre lokalaviser.
Kanalen omsatte for 15,7 millioner kroner i 2021, og er med sine lyttertall landets mest hørte lokalradio utenfor Oslo. 
Kanalen er kåret til «Årets lokalradio» hele fire ganger; i 2000, 2017, 2020 og 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nea Radio
David slår Goliat – om Nea Radio hos nrk.no
Streptomycin

Streptomycin er et antibiotikum. Det var det første aminoglykosidet som ble oppdaget, og det første antibiotikumet som ble brukt mot tuberkulose.
Noen virksom kur mot tuberkulose fantes ikke før streptomycin første gang ble isolert 19. oktober 1943 av Albert Schatz (1920–2005) ved Rutgers University. Her sørget imidlertid mikrobiologen professor Selman Waksman for å sikre seg nobelprisen i medisin i 1952 og æren for oppdagelsen.Streptomycin angriper bakteriens stoffskifte ved å gripe inn i proteinsyntesen. Streptomycin fungerer både på gram-positive og gram-negative celler, og klassifiseres derfor som et bredspektret antibiotikum.


== Referanser ==
Into the Blue

Into the Blue er en amerikansk eventyr- og actionfilm fra 2005, regissert av John Stockwell.
Into the Blue er løst basert på filmen Dypet fra 1977.


== Sammendrag ==
En stormfull natt krasjer et lite sjøfly i sjøen utenfor kysten av Bahamas.
Jared (spilt av Paul Walker) og Sam er kjærester som bor ved en strand på Bahamas. Sam jobber som guide, og Jared har en rekke små jobber innenfor hans store lidenskap, dykking. Hans største drøm er å finne et av mange skip fylt med gull og andre verdier som i årenes løp har gått tapt rundt Bahamas. Derek Bates har lignende drømmer og en bedre båt enn Jared, men Jared avslår gjentatte tilbud om å arbeide for Derek. Jareds barndomsvenn Bryce, og hans nye kjæresten Amanda kommer på besøk. Bryce, en advokat i New York City, har nylig kjøpt et luksuriøst feriehus.
En dag finner Jared flere gjenstander på havbunnen som ser ut til å komme fra et stort skipsvrak. De oppdager flere andre ting som viser seg å komme fra det legendariske franske sjørøverskipet Zephyr. De finner også flyet som krasjet (i begynnelsen av filmen) og dets last med kokain. Bryce og Amanda ønsker å ta med seg stoffet. Men Jared nekter. Senere tar Bryce og Amanda seg i hemmelighet ut til flyet, og forsøker å selge kokain til Primo som eier en liten nattklubb i området. Men Primo samarbeider i hemmelighet med Reyes, som eide flyet lastet med kokain. Jared, Bryce og Amanda blir truet av Reyes, som krever at de henter alt kokainet hans, ellers får det dødelige konsekvenser for dem.
Om natten dykker Jared, Bryce og Amanda ved flyvraket for å berge kokain og flere gjenstander. Men Amanda blir angrepet av en stor tigerhai. De legger igjen store mengder kokain ved dykkestedet for å kjøre Amanda til sykehus, hvor hun dør. Primo tar Sam til fange, og tar henne med til Reyes. Jared og Bryce får høre om Sams fangenskap, redder henne og kommer seg unna. Seks uker har de funnet skipet Zephyr, og forsøker å berge det. Når de forsøker å bringe en gammel kanon til overflaten, ryker et tau, kanonen faller ned og ødelegger en del av skipet som fremdeles ligger på havbunnen. Jared ønsker å gi seg for kvelden, men Bryce dykker en gang til, og roper at han har funnet gull.


== Medvirkende ==
Paul Walker – Jared
Jessica Alba – Sam
Scott Caan – Bryce
Ashley Scott – Amanda
Josh Brolin – Bates


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Into the Blue på Internet Movie Database 
(no) Into the Blue hos Filmfront 
(sv) Into the Blue i Svensk Filmdatabas 
(fr) Into the Blue på Allociné 
(nl) Into the Blue på MovieMeter 
(en) Into the Blue på AllMovie 
(en) Into the Blue på Turner Classic Movies 
(en) Into the Blue på Rotten Tomatoes 
(en) Into the Blue på Metacritic 
(en) Into the Blue på Box Office Mojo 
(no)  Into the Blue hos Filmweb
Bajhang (distrikt)

Bajhang er et av Nepals 75 distrikter. Bajhang ligger i den Fjernvestlige regionen, Seti sone.
Areal er 3 422 km². Folketall i 2001 var 167 026.
Bajhang reknes offisielt til høyfjells-distriktene i Nepal. I vest grenser det mot Darchula, i nordvest mot Kinas provins Tibet, i nordøst mot Humla, i øst mot Bajura, i sørøst har distriktet såvidt ei kort grense mot Achham, rett i sør mot Doti, og i sørvest mot Baitadi.
Hovedstad er Chainpur.
Antall distriktsutviklingskomiteer 47. Bykommuner 0.
Forventa levealder 49,7 år, barnedødelighet pr. 1 000 fødte 133,3 (begge tall fra 2001), barn under 5 år kortvokste på grunn av underernæring 70% (2004, uten tilgang til reint drikkevann 56,4% (2001), leger 4 (2002).
Parbatiya-befolkning 80,32%, dalit 16,10% (2001).
Bajhang hører til de nepali-talende fjernvestlige khas kura-distriktene som er svært fattige og lite utvikla, samtidig som det store flertallet av befolkninga tilhører høye kaster.
Den høye andelen av hinduer skjuler innslag av lokal shamanisme, og religiøse rester etter ei lamaistisk buddhistisk fortid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bajhang District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Bajhang-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Skaperen

Skaperen er en norsk TV-sendt talentkonkurranse for gründere og oppfinnere som gikk på TV 2 fra 2006 til 2009. Programmet ble bygd opp rundt en konkurranse om hvem som hadde Norges beste idé. Vinneren fikk en større pengesum for å realisere sitt prosjekt. Programmet ble ledet av Frithjof Wilborn den første tiden, deretter av Terje Sporsem. Den var et samarbeid mellom Innovasjon Norge, TV 2, Mediacircus og Øien & Bjorvatn filmproduksjon. Serien ble sendt første gang våren 2006 og tredje og siste gang i 2009.


== Konsept ==
Skaperen var en slags talentkonkurranse, omtrent på linje med serier som Idol og So You Think You Can Dance, bare at det i denne serien skulle konkurreres i oppfinnelser og gründerskap. De første episodene viste auditionrundene, hvor vanlige folk fra hele landet fikk anledning til å vise frem sine oppfinnelser og ideer foran et dommerpanel. De som lykkes ble sendt videre i konkurransen, og de siste episodene i hver sesong besto av innledende runder hvor en person røk ut i hver episode. I finalerunden fikk vinneren en pengesum til å utvikle produktet sitt videre, og andre- og tredjeplassen fikk en noe mindre pengestøtte til å videreutvikle sine produkter. I løpet av konkurransen måtte deltagerne videreutvikle oppfinnelsene sine, forsvare ideen sin overfor potensielle investorer, samt lage en reklamefilm i samarbeid med et profesjonelt reklamebyrå.
Konseptet er også sendt på svensk TV4 som Uppfinnarna  og dansk TV2  i tillegg til at rettighetene ble solgt til Tyskland.Konseptet lagde en egen themesong med programleder Terje Sporsem og Bjarte Giske.


== Sesong 1 (2006) ==
PlasseringEllen Kathrine Lie ble kåret til Norges fremste skaper og gründer. Hun mottok samtidig premien på én million kroner for å realisere prosjektet med å distribuere og markedsføre et koreanskutviklet måleravlesningsinstrument. Bedriften hennes har fått navnet High Tech Security.
Snorre Logan kom på andreplass med hudsalven Logasin. Han fikk 700 000 kroner av Innovasjon Norge. Snorre fikk like mange poeng som Ellen Kathtine, men måtte nøye seg med andreplass da dommerne fikk det siste ordet i saken.
Audun Jonassen fikk 300 000 for sine snowboardklær mot hasj. Merket hans het Perfect Line.


== Sesong 2 (2007) ==
PlasseringÅnund Olsen: gåmaskin for funksjonshemmede barn
Espen Jensen: en ny type jekke/lastestropp, som var basert på setebelteprinsippet.
Hanne Hamsund: et forlengende ledd som gjorde det lettere å feste sikkerhetsbeltet for barn i bil.


== Sesong 3 (2009) ==
PlasseringJohannes Døderlein: Sunn sjokolade
Mona Harbak: Designklær for fysisk handikappede
Ole Marius Bjugan: Flyttbar rail til snowboard og skateboard
Eivind Guldseth: Radiosender som sier ifra når det er et utrykningskjøretøy i nærheten
Henning Dyngvold: Kolikkstol
Ane Lillian Tveit: Ny type vugge for spedbarn


== Referanser ==
Elin Reimer

Elin Reimer (født 7. mars 1928 på Frederiksberg, død 17. september 2022 i Virum) var en dansk skuespiller. I Norge kjent som kokka Laura i den danske TV-serien Matador.
Hun begynte med barneteater i 1930-årene ved Politikens Børneteater og i radioens hørespill. Som 18-åring ble hun opptatt ved de fredriksbergske teatres elevskole, og begynte deretter ved Aalborg Teater. I 1954 spilte hun ved Århus Teater og Svalegangen, hvor hun bl.a. spilte Martha i "Hvem er redd Virginia Woolf?", Dorine i "Tartuffe", Olivia i "Helligetrekongersaften" og Lady Teazle i "Bagtalelsens Skole". 
I 1968 vente hun tilbake til Københavnområdet og spilte en rekke roller på Gladsaxe Teater og Folketeatret i København. Landskjent i Danmark ble hun da hun medvirket i den satiriske ukerevyen "Uha Uha" i dansk TV. Etter noen år som freelance kom hun i 1976 til Det Kgl. Teater, hvor hun samme år fikk rollen som husholdersken i "Den Politiske Raptus" av Erns Bruun Olsen. Hennes kanskje beste rolle var som husfatotum i Lorcas "Barnardas hus". Rollen som likevel ble den mest betydningsfulle i hennes karriere var kokka Laura i Matador. Hun var senere å se i andre danske TV-serier, som "Mørklægningen" og "Kald meg Liva". 
I 1989 forlot hun Det Kgl. Teater og har senere hatt engasjementer ved Amager Scenen og Gladsaxe Teater, og spilt revy med Vera Gebuhr og Helle Virkner. På Folketeateret fikk hun stor suksess som Jomfru Biehl  i "Skriverjomfruen". 
Hun har spilt i en rekke filmer, bl.a. Liv Ullmanns "Sofie". 
I 1984 ble hun utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.


== Filmografi (utvalg) ==
2007 – 2009 Happiness (TV-serie)


== Priser, utmerkelser og legatutdelinger (utvalg) ==
1994 – Olaf Poulsens Mindelegat
1993 – Ole Haslunds Kunstnerfond
1986 – Olaf Poulsens Mindelegat
1981 – Mottaker av Tagea Brandts Rejselegat
1976 – Ole Haslunds Kunstnerfond


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elin Reimer på Internet Movie Database 
(sv) Elin Reimer i Svensk Filmdatabas 
(da) Elin Reimer på Filmdatabasen 
(da) Elin Reimer på danskefilm.dk 
(da) Elin Reimer på danskfilmogtv.dk 
(da) Elin Reimer på Scope 
(fr) Elin Reimer på Allociné 
(en) Elin Reimer på AllMovie 
(en) Elin Reimer hos The Movie Database 
(da) Elin Reimer hos danskefilmstemmer.dk