jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hvide-slekten

Hvide-slekten («Hviderne») var en mektig adelsslekt i Danmark på 1100- og 1200-tallet.
Opphavet til denne slekten regnes som Skjalm Hvide, død ca. 1113, som var en sjællandsk høvding. Den første personen som nevnes i forbindelse med Hvide-slekten er imidlertid stormannen Toke Trylle, sønn av Slau Hvide (Slag Hvide), som var hedning. De tidligste sparsommelige kildene omtaler Toke Trylles voksendåp på 1000-tallet. Tidligere tiders historikere mente at Hvide-slekten nedstammet fra sagnhelten Palnatoke, som kjennes fra Jomsvikingenes saga, men denne bakgrunnen er noe uklar. Slekten går omkring år 1300 opp i andre adelsslekter, men mange nålevende dansker og nordmenn med annen adelsbakgrunn kan angivelig føre sine aner tilbake til denne berømte slekten.


== Kjente personer fra Hvide-slekten ==
Toke Trylle – far til Skjalm Hvide
Skjalm Hvide
Asser Rig – sjællandsk høvding
Erkebiskop Absalon – erkebiskop i Lund (i dagens Sverige)
Esbern Snare – høvding, bror av Absalon


== Litteratur ==
Marianne Johansen og Helle Halding, Thi de var af stor slægt, Ebeltoft 2001. ISBN 87-89224-62-0
Nyeste forskning er: Efterslægtstavle for Skjalm Hvide, i Danmarks Adels Aarbog 2009-11 (udg. 2012).


== Eksterne lenker ==
Artikkel på heimskringla.no
Kristin Lavransdatter (film)

Kristin Lavransdatter er et norsk filmdrama fra 1995. Filmen er basert på Sigrid Undsets roman Kransen (1920), første bind i romantrilogien om Kristin.  Fortellingen om Kristin Lavransdatter utspiller seg i første halvdel av 1300-tallet, fram til svartedauden i 1349. Historien viser menneskenes forhold til kristendommen, hvordan den katolske kirken preget samfunnet og reglene for et gudfryktig liv.
Regien er ved Liv Ullmann. Hovedrollene spilles av Elisabeth Matheson og Bjørn Skagestad.
Filmen er en av de mest sette norske filmene, og ble sett av 691 000 på kino.


== Handlingen ==
Vi befinner oss i middelalderens Norge, og unge Kristin rammes av tilværelsens mørke krefter da søsteren hennes blir krøpling etter en ulykke, og hun selv blir utsatt for et voldtektsforsøk. Hun overtaler sin far, Lavrans, og sin forlovede Simon til å sende henne i kloster for ett år.
Men gudfryktigheten får motstand når Kristin møter ridderen Erlend Nikolaussøn, som er beryktet for sine erobringer. De trosser ættesamfunnets strenge skikker, og lover hverandre evig troskap.


== Skuespillere ==
Elisabeth Matheson som Kristin Lavransdatter
Bjørn Skagestad som Erlend
Sverre Anker Ousdal som Lavrans
Henny Moan som Ragnfrid.
Rut Tellefsen som Fru Ashild.
Erland Josephson som Broder Edvin.
Lena Endre som Eline Ormsdatter.
Jørgen Langhelle som Simon Darre.
Svein Tindberg som Ulv


== Eksterne lenker ==
(en) Kristin Lavransdatter på Internet Movie Database 
(no) Kristin Lavransdatter i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Kristin Lavransdatter hos Filmfront 
(no) Kristin Lavransdatter på NRK TV 
(sv) Kristin Lavransdatter i Svensk Filmdatabas 
(fr) Kristin Lavransdatter på Allociné 
(nl) Kristin Lavransdatter på MovieMeter 
(en) Kristin Lavransdatter på AllMovie 
(en) Kristin Lavransdatter på Turner Classic Movies 
Bilde DVD omslag
Skjærgårds Music & Mission Festival

Skjærgårds Music & Mission Festival er en kristen musikkfestival som arrangeres på Risøya ved Tvedestrand hver sommer i uke 27. Festivalen arrangeres av Stiftelsen Skjærgårdsgospel og hovedmålgruppa er ungdom i alderen 15-30 år. Festivalen er rusfri. Festivalen har vært arrangert fra 1981, og har vokst i størrelse for hvert år. Flere kjente artister har deltatt på festivalen. Blant disse kan Kirk Franklin, Michael W. Smith, Sigvart Dagsland, Andraé Crouch, Jerusalem og Stryper nevnes.


== Historie ==
Festival ble startet på Berg-Kragerø museum i Kragerø i juli 1981 og hadde det første året artister som Jan Groth, Bergen Jubilee Singers, Presens og Bjørn Eidsvåg på plakaten. Festivalen ble besøkt av over 2500 besøkende dette året og scenen dette året besto av to innleide trailerhengere med forskalingsplater imellom og et provisorisk telt tak over.
I 2001 ble festivalen flyttet fra Kragerø til Risøya i Tvedestrand. Festivalen skiftet da navn fra Skjærgårdsgospel til Skjærgårds Music & Mission Festival.Hvert år er det ulike talere og seminarholdere som deler inspirerende og utfordrende ord om det å tro og det å leve som kristen ungdom i vår tid.
Torsdag den 7.Juli 2011 ble det satt Guinness World Record i antall mennesker som tar ”High-Five” samtidig. Verdensrekordforsøket ble gjennomført under sommerens festival, der 2176 mennesker ble nøye talt og observert av over 100 vakter. Forsøket ble, i slutten av desember 2011, godkjent av Guinness World Records, og festivalen ble registrert som verdensrekordholder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skjærgårds M&M Festivals offisielle side
Bildeserie: Smil i sommeregn (fra avisen Vårt Land)
Bildeserie: Trøkker til på scenen (fra avisen Vårt Land)
Bildeserie: Lys og glød (fra avisen Vårt Land)
Margareta Eriksdatter (Eriksætten)

Margareta Eriksdatter (født ca. 1155, død 1209) var en norsk dronning, datter av kong Erik den hellige av Sverige og Kristina Bjørnsdatter av Danmark. Hun ble i 1185 gift med kong Sverre Sigurdsson av Norge.
Kong Sverre dør den 9. mars 1202 og Margareta trekker seg tilbake til sine eiendommer i Vestergøtland og Värmland. Hun hadde kun en datter, Kristin Sverresdatter, fra sitt ekteskap med kong Sverre som må bli i Norge mot hennes vilje.
Den 1. januar 1204, to dager etter at hun har kommet tilbake til Norge døde hennes stesønn kong Håkon Sverresson med klare symptomer av forgiftning. Margareta blir mistenkt for forbrytelsen. For å bevise hennes uskyld lar hun en av sine tjenere bære jernbyrd, det vil si gå med glødende jern. Det slår særdeles uheldig ut. Mannen blir sterkt forbrent og kongens menn drukner den uheldige mannen mens Margareta selv flykter i all hast til Sverige.
Margareta er likevel tilbake i Norge i 1209 når hennes datter Kristin blir gift med Filip Simonsson, sønn av en biskop, som ble et kongsemne i 1207 når Erling Magnusson Steinvegg dør. I striden som fulgte ble riket delt i tre, og som del av et forlik skulle Filip få Opplandene og en del av Viken, men ikke kongsnavn. Derimot ble han tilbudt Kristin som ektefelle. Kristin dør i barsel etter å ha født deres første barn som også dør. Filip dør i 1217. Selv døde Margareta kort tid etter at datteren var blitt giftet bort.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nils Petter Thuesen (1991). Norges dronninger gjennom tusen år. Oslo: Tiden Norsk Forlag. s. 39–41. ISBN 82-10034-58-8.
Oliver Stone

Oliver Stone (født 15. september 1946 i New York i USA) er en amerikansk regissør, manusforfatter, produsent og skuespiller.
Stones amerikanske far var børsmegler. Moren var fransk. Foreldrene giftet seg i 1945 og skilte seg i 1962. Stone har kommentert at foreldrenes brudd har påvirket ham sterkt, både privat og yrkesmessig.Han hoppet av studiene ved Yale University for å verve seg under Vietnamkrigen. Han reagerte på at det i første rekke var fattige som ble innkalt. Filmen Platoon fra 1986 bygger i stor grad på Stones egne erfaringer fra krigen.
Han har en Bachelor of Fine Arts (film) fra New York University 1971. Han har et karakteristisk filmspråk som siden 1990-tallet er kjennetegnet av hurtige, korte klipp, nærbilder, vekslinger i tempo og bruk av forskjellige filmtyper (Super 8, 16 mm etc).
Stone har spilt en del filmer om omstridte emner, som J.F.K. – saken fortsetter om mordet på John F. Kennedy og den mediekritiske Natural Born Killers.
Han har vunnet to Oscar-priser for beste regi, i 1986 med filmen Platoon og i 1989 med Født 4. juli (Born on the Fourth of July). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi ==
1971: Last Year in Viet Nam (kortfilm)
1974: Grepet av natten
1978: Midnight Express (manus)
1979: Mad Man of Martinique (kortfilm)
1981: The Hand
1982: Conan – Barbaren (manus)
1983: Scarface (manus)
1985: Dragens år (manus)
1986: 8 Million Ways to Die (manus)
1986: Salvador
1986: Platoon (spillefilm)
1987: Wall Street (spillefilm)
1988: Talk Radio
1989: Født 4. juli (spillefilm; originaltittel: Born on the Fourth of July)
1991: The Doors (spillefilm)
1991: J.F.K. – saken fortsetter (originaltittel: JFK)
1993: Mellom himmel og jord (originaltittel: Heaven & Earth)
1994: Natural Born Killers (spillefilm)
1995: Nixon (spillefilm)
1996: Freeway (spillefilm; manus)
1997: U-Turn
1999: Any Given Sunday
2003: Persona Non Grata
2003: Comandante (dokumentar)
2004: Alexander (spillefilm)
2004: Looking for Fidel
2006: World Trade Center
2008: W. (spillefilm)
2009: South of the Border (dokumentar)
2010: Wall Street: Money Never Sleeps
2012: Castro in Winter (dokumentar)
2012: Savages (spillefilm)
2012: Oliver Stone's Untold History of the United States (TV-serie på ti episoder)
2014: Mi amigo Hugo (dokumentar)
2015: A Good American (dokumentar)
2016: Ukraine on Fire (dokumentar)
2016: Snowden (spillefilm)
2017: The Putin Interviews (TV-serie)
2019: Revealing Ukraine (dokumentar)
2021: JFK Revisited: Through the Looking Glass (dokumentar)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Oliver Stone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oliver Stone – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oliver Stone på Internet Movie Database 
(sv) Oliver Stone i Svensk Filmdatabas 
(da) Oliver Stone på Filmdatabasen 
(da) Oliver Stone på Scope 
(fr) Oliver Stone på Allociné 
(en) Oliver Stone på AllMovie 
(en) Oliver Stone hos Turner Classic Movies 
(en) Oliver Stone hos The Movie Database
Barry Levinson

Barry Levinson (født 6. april 1942 i Baltimore i Maryland) er en amerikansk regissør.
Han vant Oscar for beste regi med filmen Rain Man (1988).


== Filmografi ==
Diner (1982) (Writer/Director) (1 Oscarnominasjon)
The Natural (1984) (Director) (4 Oscarnominasjoner)
Young Sherlock Holmes (1985) (1 Oscarnominasjon)
Tin Men (1987)
Good Morning, Vietnam (1987) (1 Oscarnominasjon)
Rain Man (1988) (8 Oscarnominasjoner, 4 priser)
Avalon (1990) (4 Oscarnominasjoner)
Bugsy (1991) (10 Oscarnominasjoner, 2 priser)
Toys (1992)  (2 Oscarnominasjoner)
Jimmy Hollywood (1994)
Disclosure (1994)
Sleepers (1996) (1 Oscarnominasjon)
Wag the Dog (1997)  (2 Oscarnominasjoner)
Sphere (1998)
Liberty Heights (1999)
An Everlasting Piece (2000)
Bandits (2001)
Envy (2004)
Man of the Year (2006)
What Just Happened (2008)
The Bay (2012)
The Humbling (2014)
Rock the Kasbah (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Barry Levinson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Barry Levinson på Internet Movie Database 
(sv) Barry Levinson i Svensk Filmdatabas 
(da) Barry Levinson på Filmdatabasen 
(da) Barry Levinson på Scope 
(fr) Barry Levinson på Allociné 
(en) Barry Levinson på AllMovie 
(en) Barry Levinson hos Turner Classic Movies 
(en) Barry Levinson hos Rotten Tomatoes 
(en) Barry Levinson hos The Movie Database 
(en) Barry Levinson hos Behind The Voice Actors
Mona Høiness

Mona Høiness (født 10. mars 1958) er en norsk advokat og programleder.
Høiness er cand. jur. fra Universitetet i Oslo. Hun har blant annet engasjert seg som advokat for voldtektsofre, og har markert seg som motstander av porno og prostitusjon. Videre deltok hun hyppig på 90-tallet i den offentlige debatt.
Høiness var midt på 1990-tallet programleder for TV3-programmet Argus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mona Høiness på Internet Movie Database
Desert Eagle

Desert Eagle er en halvautomatisk pistol hovedsakelig produsert i Israel av Israel Weapon Industries (IWI) (tidligere Israel Military Industries (IMI) for Magnum Research.
Den amerikanske våpenprodusenten Magnum Research utviklet og patenterte det originale Desert Eagle-designet og produserte de første prototypene. Deretter ble produksjonen flyttet til Israel som ferdiggjorde pistolen og satte den i produksjon. Produksjonen ble deretter flyttet til Saco Defense i USA hvor den ble produsert i perioden 1995–2000, deretter ble produksjonen tilbakeført til IWI. I 2010 ble Magnum Research kjøpt av den amerikanske våpenprodusenten Kahr Arms.Desert Eagle er unik blant pistoler for å ha et sluttstykkesystem som minner mer om rifler enn pistoler. Den er feilaktig kjent som den kraftigste pistolen i verden, men det finnes flere kraftigere pistoler hva gjelder anslagsenergi. Den kommer i flere kalibre bl.a. .357 Magnum, .44 Magnum og den største i .50 Action Express. Kaliberet kan endres ved å skifte løpet, sluttstykket og magasinet.


== I populærkulturen ==
Våpenet har blitt brukt i hundrevis av filmer, blant andre Eraser og Last Action Hero, og videospill som Counter-Strike, Far Cry 2 og Grand Theft Auto V.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Desert Eagle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Desert Eagle – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Offisiell Desert Eagle hjemmeside hos Magnum Research
Kasper

Kasper er et nordisk, nederlandsk og polsk mannsnavn av persisk opprinnelse som kan bety skatteinnkrever eller skattemester. Kaspar, Kacper, Casper, Caspar og Gaspar er andre former av navnet. En av de tre vise menn i juleevangeliet kalles tradisjonelt for Kaspar, men dette navnet står ikke i Bibelen.


== Etymologi ==
Kasper er dannet som en variant av Kaspar, som er en nordisk skrivemåte av et persisk navn dannet av kandschwar, «skatteinnkrever». Den engelske og nederlandske formen av navnet var Jasper, som igjen har gitt opphav til det danske navnet Jesper.


== Utbredelse ==
Caspar, Casper og Kasper var blant de vanligste mannsnavnene i Tyskland i senmiddelalderen. Kasper er kjent brukt i Norge fra 1400-tallet, i Sverige fra 1465 og i Finland fra 1600-tallet. Både i Norge og Sverige har navnet vært mest brukt fra 1990 og utover. Formen Kaspar er også kjent i Norge fra 1400-tallet, og har tradisjonelt vært mest brukt i Hordaland og Møre og Romsdal.
Formen Kaspars er i dag et svært vanlig navn i Latvia. Kaspar er også et ganske vanlig navn i Danmark og på Grønland.
Kasper har navnedag 6. januar i Sverige og Polen, 9. mai i Norge og 20. oktober i Finland. Caspar har navnedag 9. mai i Danmark. Kaspar har navnedag 9. mai på Færøyene.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Kasper og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Kaspar, en av de tre vise menn
Kaspar Aquila (1488–1560), tysk bibeloversetter
Johan Caspar de Cicignon (ca. 1625–1696), dansk-norsk general, ingeniør og byplanlegger
Casper Herman Hausmann (1653–1718), dansk-norsk general
Caspar Wessel (1745–1818), norsk matematiker
Caspar David Friedrich (1774–1840), tysk maler
Johan Caspar Herman Wedel-Jarlsberg (1779–1840), norsk politiker
Kaspar Hauser (ca. 1812–1833), tysk hittebarn med påstått kongelig tilknytning
Kaspar Villiger (1941–), sveitsisk politiker
Bo Kasper Sundström (1961–), svensk musiker
Gaspar Noé (1963–), fransk filmregissør
Casper Ruud (1998–), norsk tennisspiller


=== Oppdiktede personer ===

Kasper – en av de tre røverne i Kardemomme by av Thorbjørn Egner
Kasper i bokserien av Jørn Jensen
Den Gode Ridder Kaspar Den Vaktsomme Falk i bokserien av samme navn av Sverre Henmo
Casper, det vennlige spøkelset


== Annen bruk av navnet ==
Caspar Forlag
De svenske etternavnene Kaspersson og Kasperson.


== Se også ==
Casper, Wyoming
kaspere – oldtidsfolk
kasperteater – dukketeater
Kaspihavet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Kasper
(en) Think Baby Names: Kasper
Bernardo Bertolucci

Bernardo Bertolucci (født 16. mars 1941 i Parma, Italia, død 26. november 2018) var en italiensk filmregissør og manusforfatter.
Han vant i 1987 Oscar for beste regi og beste filmatisering med filmen Den siste keiseren. I 2011 ble han belønnet med æres-gullpalmen under den 64. filmfestivalen i Cannes.
Skuespillerinnen Adriana Asti var hans kone fra 1964 til midten av 1970-tallet.


== Filmografi ==


=== Spillefilmer ===
1962: Døden er en gammel kvinne (La commare secca)
1964: Før revolusjonen (Prima della rivoluzione)
1968: Partner
1969: Fascisten (Il conformista)
1970: Edderkoppens strategi (Strategia del ragno)
1972: Siste tango i Paris (Ultimo tango a Parigi)
1976: 1900 (Novecento)
1979: Luna (La Luna)
1981: En latterlig manns tragedie (La tragedia di un uomo ridicolo)
1987: Den siste keiseren (The Last Emperor)
1990: Med himmelen som tak (The Sheltering Sky)
1993: Lille Buddha (Little Buddha)
1996: Stjålen skjønnhet (Io ballo da sola)
1998: Besieged
2003: The Dreamers
2012: Meg og deg (Io e te)


=== Dokumentar/episodefilmer ===
1965: La via del petrolio
1966: Il canale
1971: La salute è malata
1971: 12 dicembre
1987: L'addio an Enrico Berlinguer


=== Kortfilm ===
1956: La teleferica
1957: La morte del maiale


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernardo Bertolucci på Internet Movie Database 
(sv) Bernardo Bertolucci i Svensk Filmdatabas 
(da) Bernardo Bertolucci på Filmdatabasen 
(da) Bernardo Bertolucci på Scope 
(fr) Bernardo Bertolucci på Allociné 
(en) Bernardo Bertolucci på AllMovie 
(en) Bernardo Bertolucci hos Turner Classic Movies 
(en) Bernardo Bertolucci hos Rotten Tomatoes 
(en) Bernardo Bertolucci hos The Movie Database
Irisblender

For programvaren Blender, se Blender (programvare)

En irisblender er en mekanisme i et kamera­objektiv som regulerer den lysmengden som slippes inn på filmen eller bildesensoren. Blenderen består av et antall tynne metall­blader (lameller) montert langs en ring inne i objektivet og danner en større eller mindre lysåpning. 
Blenderåpningen angis i verdier som viser for­holdet mellom objektivets brennvidde og blender­åpningens diameter. Dette forholds­tallet skrives som f/-verdier (blenderverdier), for eksempel f/2,8 eller 1:2,8. Den blender­verdien som oppnås når blenderen står helt åpen, kalles objektivets  lys­styrke. Herfra kan blenderåpningen reduseres i faste trinn, der hvert hele trinn gir halv lysmengde av det foregående.
Alle nyere objektiver følger deler av denne nummerserien for hele blender­trinn:f/1; f/1,4; f/2; f/2,8; f/4; f/5,6; f/8; f/11; f/16; f/22; f/32; f/45; f/64; f/90; osv.f/2 er en stor blender­åpning fordi blender­åpningens diameter er halvparten av objektivets brennvidde; mens f.eks. f/64 er en liten blender­åpning fordi blender­åpningens diameter er 1⁄64 av objektivets brennvidde.
Blenderåpning og lukkertid kan kombineres på mange forskjellige måter avhengig av motiv, lysforhold og hvilken effekt man ønsker å oppnå. Den totale lysmengden som når inn til filmen eller bildesensoren er resultatet av en kombi­nasjon av lukkertid og blenderåpning, slik at ett trinn mindre blenderåpning utjevnes av ett trinn lengre lukkertid. Dvs. at hvis blenderåpningen reduseres med ett trinn (altså til halvparten (f.eks. fra f/5,6  til f/11)), må lukkertiden dobles (f.eks. fra 1⁄60 sekund til 1⁄30 sekund) for at eksponeringen skal bli den samme. Men det billedmessige resultatet kan likevel bli forskjellig. En stor blender­åpning gir liten dybdeskarphet i bildet, dybde­skarpheten øker med minskende blenderåpning; mens lang lukker­tid kan gi et uskarpt bilde (særlig ved håndholdt kamera eller raske bevegelser i motivet).


== Se også ==
Sikte på et våpen
Dybdeskarphet
Hyperfokalavstand
Optikk


== Kilder ==
(no) Irisblender i Store norske leksikon
Maine Road

Maine Road var Manchester Citys hjemmebane fra stadionet åpnet i 1923, til laget flyttet til det langt mer moderne City of Manchester Stadium i 2003. Arkitekt for Maine Road var Archibald Leitch
Maine Road var ved åpningen den største klubbarena i England, med plass til 80 000 tilskuere.  Bare Wembley Stadium, som åpnet få måneder tidligere, var større, med 127 000 plasser. Av den grunn fikk stadionet grunnet sin høye kapasitet tilnavnet «Wembley of the North» (Wembley nordpå).Som en direkte følge av Hillsborough-tragedien og den etterfølgende Taylor-rapporten, ble Maine Road ombygd med kun sitteplasser. Kapasiteten ved den siste kampen på Maine Road, mot Southampton FC, var nede i 35 000.
Første kamp på banen var Manchester City mot Sheffield United.
I de første årene etter andre verdenskrig delte byens to store fotballklubber Maine Road, som en følge av skader på Old Trafford etter et tysk angrep i 1941. Frem til 1949 spilte Manchester United sine hjemmekamper her, mot en årlig leie på £5 000 og deling av publikumsinntektene.  Det var i dette tidsrommet Maine Road satt sin publikumsrekord i engelsk serie, da 83 260 tilskuere så United spille mot Arsenal i januar 1948.
Publikumsrekorden på Maine Road var 84 569 tilskuere, fra en FA-cupkamp mellom Manchester City og Stoke City i 1934.


== Referanser ==


== Litteratur ==
James, Gary (2003): Farewell to Maine Road. Leicester: Polar. ISBN 1-899538-19-4.
Cummins, Kevin (2003): We're not really here: Manchester City's final season at Maine Road. London: Dazed. ISBN 1-904688-00-4.


== Eksterne lenker ==
(en) Maine Road – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«The Stadium Guide – Maine Road»
Barnsdale

Barnsdale eller Barnsdaleskogen er et område i Yorkshire i England. Området har en rik historie, og er knyttet til mange folkelige sagn. Det ligger like nord og nordvest for Doncaster, og var i middelalderen dekket av skog. Kongen jaktet ofte i skogen, og i ballader fortelles det at Robin Hood og hans menn holdt til der. 


== Geografi ==
Barnsdale var tidligere et administrativt område, og har tilhørt Nottinghamshire, Lincolnshire, Derbyshire og Yorkshire. Landsbyene i den sørlige delen av området tilhører noe South Yorkshire og administreres av den enhetlige myndigheten Doncaster, mens de i den nordlige delen ligger under City of Wakefield i West Yorkshire.
Den lille landsbyen Hampole i South Yorkshire regnes gjerne som det geografiske sentrum for Barnsdale. Den nevnes av forfatteren og bibeloversetteren Richard Rolle (1300–1349), som levde som eneboer der de siste årene av sitt liv. 
Det antas at skogen som i tidlig middelalder dekket Barnsdale kan ha dekket det meste av South Yorkshire. En så sterk avskoging er ikke unikt i England; den lille Sherwoodskogen dekket engang antagelig det meste av Nottinghamshire.
Ved Barnsdale Bar, hvor A1 krysser A639, er det gjort arkeologiske funn fra middelalderen, subromersk tid og tidligere. Det eneste som er bevart av skogen er et lite område ved Barnsdale Bar. Det er også mulig at Hampoleskogen, som er noe større, opprinnelig var en del av Barnsdaleskogen.
Sherwoodskogen

Sherwoodskogen er en naturpark rundt landsbyen Edwinstowe i Nottinghamshire i England. Den er siste rest av en mye større skog, som i middelalderen kan ha dekket det meste av grevskapet og strukket seg inn i nabogrevskapene. Skogen er sterkt knyttet til legenden om Robin Hood.

Et eiketre i Sherwoodskogen, kjent som Major Oak, er mellom 800 og 1000 år gammelt. På folkemunne sies det at hovedkvarteret til Robin Hood og hans menn lå ved dette treet. Siden viktoriansk tid har det vært støttet opp for å unngå at grener brekker av. I februar 1998 tok et lokalt selskap stiklinger fra treet, og brukte disse for å drive frem trær som har blitt plantet i flere byer verden om. I tv-serien Seven Natural Wonders ble treet valgt ut som et av undrene i Midlands. 
I 2006 ble det annonsert at myndighetene i Nottinghamshire har søkt om 50 millioner pund fra Big Lottery Fund for å bygge opp et nytt besøkssenter, gangveier mellom tretoppene, utdanningsfasiliteter og annet som vil gjøre skogen mer attraktiv for besøkende. Det er også planer om å plante nye trær for å utvide skogen.
Seven Natural Wonders

Seven Natural Wonders er en dokumentarserie som først ble sendt på BBC Two fra 3. mai til 20. juni 2005. I åtte programmer tok serien for seg syv underverker fra naturen i forskjellige deler av England. Hvilke steder som ble valgt ut, var stemt frem av lokalbefolkningen i de enkelte områdene.
Områdene som ble valgt ut fulgte ikke grensene for Englands regioner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata