jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian de Duve

Christian René de Duve (født 2. oktober 1917 i England, død 4. mai 2013 i Grez-Doiceau) var en belgisk biolog og cytolog som oppdaget celleorganellene lysosom og peroxisom. Videre forsket han på insulin og glukagon, og ble i 1974 tildelt Nobelprisen i medisin for dette. I 1990 ble jonkheer de Duve tildelt den personlige tittelen vicomte. Hans motto var Per vivum ad verum.


== Bibliografi ==
A Guided Tour of the Living Cell (1984) ISBN 0-7167-5002-3
Blueprint For a Cell: The Nature and Origin of Life (1991) ISBN 0-89278-410-5
Vital Dust: Life As a Cosmic Imperative  (1996) ISBN 0-465-09045-1
Life Evolving: Molecules, Mind, and Meaning (2002) ISBN 0-19-515605-6
Singularities: Landmarks on the Pathways of Life (2005) ISBN 978-0-521-84195-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1974 hos Nobelprize.org
(en) Christian de Duve hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1974
Arnold Vosloo

Arnold Vosloo (født 16. juni 1962 i Pretoria) er en sørafrikansk skuespiller. 
Vosloo er mest kjent for sine roller som Mumien i The Mummy og The Mummy Returns. Han har også spilt terroristen Habib Marwan i den populære spenningsserien 24. I Edward Zwicks film Blood Diamond spiller han rollen som oberst Coetzee sammen med store navn som Leonardo DiCaprio og Jennifer Connelly.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arnold Vosloo på Internet Movie Database 
(sv) Arnold Vosloo i Svensk Filmdatabas 
(da) Arnold Vosloo på Filmdatabasen 
(da) Arnold Vosloo på Scope 
(fr) Arnold Vosloo på Allociné 
(en) Arnold Vosloo på AllMovie 
(en) Arnold Vosloo hos Rotten Tomatoes 
(en) Arnold Vosloo hos The Movie Database 
(en) Arnold Vosloo hos Internet Broadway Database
Kalevi Sorsa

Kalevi Sorsa (født 21. desember 1930 i Keuru, død 16. januar 2004 i Helsingfors) var en finsk politiker.
Han var Finlands statsminister i ulike omganger i perioden 1972 til 1987, under fire regjeringer. Sorsa var leder for Finlands sosialdemokratiske parti i årene 1975–1987. Før det var han partisekretær i seks år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Kalevi Sorsa». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-4145-1416928956751. 
(sv) Kalevi Sorsa hos Finlands riksdag 
(sv) Kalevi Sorsa hos Finlands statsråd
Fylkesvei 7394

Fylkesvei 7394 går mellom Trøa i Lurøy på Nesøya og Jektvik fergekai i Rødøy kommune. Veiens lengde er 5,4 km uten fergestrekningen. Fergestrekningen mellom Nordnesøy og Jektvik har en lengde på 35,0 km.Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 405.


== Kommuner og knutepunkter ==

 LurøyJovikveien 

Nesøyveien 

 RødøyNesøyveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7394
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Piraí

Piraí er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Den grenser til nabokommunene Barra do Piraí, Itaguaí, Mendes, Paracambi, Pinheiral, Rio Claro og Volta Redonda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Piraí – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jan Pahle

Jan Pahle (født 3. mars 1948) var  høgskolelektor og har designet en rekke bokomslag, særlig for Solum forlag.


== Utdannelse og arbeid ==
Som elevarbeid ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) i Oslo laget Jan Pahle i 1971 trestikk til Knut Hamsuns Tre fortællinger: Paa Gaden, Ringen, Damen fra Tivoli.Pahle var høgskolelektor ved Kunsthøgskolen i Oslo (KHiO). Han har i to perioder vært dekan: først ved SHKS og deretter ved Fakultet for design. Pahle var også styremedlem ved KHiO fra 2002 til 2007.Pahle har også vært kunstnerisk konsulent ved Postens frimerketjeneste, og han har arrangert flere norske frimerker.


== Referanser ==
Sønnik Andersen

Johan Sønnik Andersen (født 4. mai 1899 i Ringsaker, død 18. februar 1973) var en norsk forstmann. Som arbeidsinspektør for skogbruket 1937–1951 utførte han undersøkelser av skogsarbeidernes levevilkår, og skrev lærebøker om skogbruk.  Siden var han byråsjef (1951–1957) og underdirektør (1957–1969) i Skogdirektoratet. Hans fotomateriale er en del av samlingene på Norsk Skogmuseum.


== Verker ==
Undersøkelse av skogshytter og skogsarbeidernes levevilkår (1932)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Sønnik Andersen i BIBSYS
Axel Collett

Axel Collett (født 6. august 1880 i Kolvereid i Namdalen, død 17. januar 1968) var en norsk brukseier og diplomingeniør utdannet i Dresden. Han var medeier og direktør i skogbruk- og trelastfirmaet Firma Albert Collett, en av Norges største grunneiere.
Han tilhørte slekten Collett og var sønn av brukseier Albert Collett og Nanna Høegh. Han var sønnesønn av godseier John Collett, Buskerud hovedgård, og Antoinette Johanne Smith, og oldebarn av høyesterettsdommer Peter Collett, samt av Elias Smith. Han var gift i første ekteskap med Lucie Trozelli Krefting (1896–1988), datter av Rudolf Krefting og Märtha Trozelli. De ble skilt i 1933, og han var gift i andre ekteskap med Valborg Marie Oulie-Hansen (1903–1997).
Han overtok sammen med brødrene Oscar og Johan Collett familiebedriften, Firma Albert Collett, som drev skogbruk og trelastproduksjon, og som faren grunnla i 1871. Firmaet eide på det meste 1,2 millioner dekar jord og skog i Namdalen. I 1905 bygget firmaet Salsbruket Tresliperi, som produserte tremasse for papirindustrien i Europa, og som ble ledet av Axel Collett.
I første ekteskap var han far til Märtha Cathrine («Cath») (f. 1916) gift med grosserer (O. Mustad & Søn) Trygve Kristen Peter Mustad, Brita (Lucie)  (f. 1917) gift med dr.med. Bernhard Paus, (Gurli) Anne (Margrethe) (f. 1918) gift med cand.jur. Vilhelm Paus, brukseier Albert Peter Severin Collett (f. 1921) og Jonas Collett (f. 1928). Han hadde ingen barn i sitt andre ekteskap.


== Aner ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Einar Hoffstad (red.) (1935). «Collett, Axel». Merkantilt biografisk leksikon. Oslo: Yrkesforlaget. S. 147.
Lampe

Lampe er en holder for en lyskilde, særlig en belysningsgjenstand som brukes innendørs til forskjell fra lykt som brukes utendørs. Ordet brukes også om visse typer lyskilder, for eksempel glødelamper og lysdioder, og om radiorør.
Opprinnelig var lamper holdere for brennende lyskilder, men er i dag først og fremst elektriske. 
Gamle former brukte plante- eller dyreoljer som ble sugd opp av en veke som ble tent på. Kjente former var oljelamper og koler, senere parafinlamper. Andre forbrenningsmetoder ga petromax- og gasslamper.
Etter at elektrisiteten ble innført, har lampe blitt utvidet til å bety belysningsholdere hvor der brukes en eller flere lyspærer eller lysrør, bortsett fra lamper som fyrlykt, lommelykt og andre. Lampene kan ha ytre glass eller skjerm, henge fra tak, på vegg, stå på bord eller gulv.


== Se også ==
Lyskilde
Lysestake – Lykt – lanterne
Stearinlys
Lyspære
Lysrør


== Eksterne lenker ==
(en) Lamps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lamp – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bülent Ecevit

Bülent Ecevit (født 28. mai 1925 i Istanbul, død 5. november 2006 i Ankara) var en tyrkisk politiker som i flere omganger var landets statsminister: I 1974 (under invasjonen av Kypros), 1977, 1978–79 og 1999–2002. I Ecevits siste regjeringsperiode inntraff blant annet pågripelsen av PKK-lederen Abdullah Öcalan, og Tyrkia søke om medlemskap i EU. I 2002 ble Ecevit etterfulgt av Abdullah Gül.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bülent Ecevit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bülent Ecevit – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bülent Ecevit hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Kjetil B. Alstadheim

Kjetil Bragli Alstadheim (født 26. september 1968 i Oslo) er en norsk journalist, kommentator og redaktør.
Han har studiekompetanse fra Nesbru videregående skole fra 1987 og grunnfag i idéhistorie fra Universitetet i Oslo fra 1990. Han var daglig leder i Natur og Ungdom 1987–1989, journalist i Klassekampen 1991–1995 og journalist i den politiske avdelingen i Aftenposten 1995–1996. Mellom 1996 og 2014 var han journalist, kommentator og fra 2014 politisk redaktør i Dagens Næringsliv i Oslo, hvor han også har vært klubbleder. Alstadheim har som journalist dekket feltene politikk og økonomi. Han var leder for Stortingets presselosje 2006–2010. I 2020 ble han politisk redaktør i Aftenposten.I 2010 ble han tildelt Riksmålsforbundets språkpris for pressefolk, Gullpennen, og for 2011 ble han tildelt NTBs pris for godt mediespråk. I 2013 fikk han Den store journalistprisen.Alstadheim er nevø av Håvard Alstadheim og fetter av Håkon Alstadheim, begge Venstre-politikere fra Skatval i Nord-Trøndelag.


== Bibliografi ==
Republikken Norge. Oslo: Aschehoug. 2014. ISBN 9788203294457. 
Klimaparadokset. Oslo: Aschehoug. 2010. ISBN 82-03-29236-4. 
Alstadheim, Kjetil B. (red.) (1991). Naturvernforbundets EF-hefte: vekst, overnasjonalitet, EFs miljøpolitikk, EØS. Oslo: Norges Naturvernforbund. ISBN 82-7478-024-8. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Heder til journalist som kan lage gull av gråstein», artikkel om Alstadheim på nettstedet e24.no
Brushytten

Brushytten, som ligger på Midtfjellet ved foten av Blåmanen  i Bergen, ble bygget i 1931 av Georg Nilsen, – med god hjelp fra Hansa bryggeri. I september 2007 ble den revet og en ny hytte oppført.


== Historie ==
Det var bryggeriet som engasjerte Fløien Folkerestaurants arkitekt, Einar Oscar Schou til å tegne salgsboden. For en stor del bergensere er Brushytten forbundet med den salgsboden som ligger ved foten av Rundemansveien. Den ble snart et populært turmål ikke minst for familier på søndagstur.
Under den andre verdenskrig ble hytten brukt av personer som søkte dekning i den. De første nettene etter 9. april 1940 søkte sytti personer ly her, deriblant to babyer som sov i hver sin pose på salgsdisken.I 1951 overlot Georg Nilsen av helsemessige grunner Brushytten til datteren Ingrid Margrethe Foss. Hun og ektemannen Fritz drev hytten frem til 1979.
Brushytten ble kjøpt av Skanseguttenes Forening 1. mai 1980, etter initiativ av skansesjef 1969 og 1970, Jan Skulstad.
Den har siden da vært drevet av Skansens Bataljon sammen med Skanseguttenes forening.
Den gamle brushytten var i en dårlig forfatning og en ønsket å bygge en ny. Derfor ble den gamle hytten revet i september 2007.
18. mai 2008 ble en nybygget brushytte innviet. Den nye hytten inneholder oppholdsrom med serveringsdisk, et offentlig toalett og stellerom. Bygget er tegnet av Mette Rakner i arkitektfirmaet Tippetue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brushytten
Kart over Fløyen [PDF] - Viser Brushyttens beliggenhet
Marilyn Cochran

Marilyn Cochran (født 7. februar 1950 i Richmond, Vermont) er en tidligere amerikansk alpinist. Hun er søster av olympiavinneren Barbara Ann Cochran og alpinistene Lindy Cochran og Bob Cochran.
I VM 1970 i Val Gardena kom hun på tredjeplass i kombinasjonsøvelsen, bak franske Michèle Jacot og Florence Steurer.
Hun hadde enda større suksess i verdenscupen. I 1969-sesongen vant hun storslalåmcupen sammenlagt. I løpet av karrieren vant hun tre verdenscuprenn; ett i storslalåm og to i slalåm. Hun la opp som aktiv alpinist i mars 1974.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marilyn Cochran – Olympedia 
(en) Marilyn Cochran – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marilyn Cochran – Vermont Sports Hall of Fame 
(en) Marilyn Cochran – FIS (alpint) 
(en) Marilyn Cochran – ski-db.com
Liste over kristeligdemokratiske partier

Liste over Kristendemokratiske partier.
Haakon Ditlef Lowzow

Haakon Ditlef Lowzow (født 5. oktober 1854 på Løten, død 12. august 1915 i Kristiania) var en norsk kavalerioffiser og politiker (V). Han var forsvarsminister i Gunnar Knudsens venstreregjering fra 1908 til 1909.

Han ble offiser i 1874, premierløytnant i 1887, rittmester i 1891, oberstløytnant i 1904, og generalmajor og sjef for kavaleriet i 1909. Som ung begynte han et energisk arbeid for utviklingen av det norske forsvaret. Han var dessuten en kjenner av Norges krigshistorie og militære forhold, og skrev tallrike innlegg om forskjellige militære spørsmål i fag- og dagspressen. Størst oppsikt vakte det militærpolitiske programmet han la frem våren 1908 i forordet til Georg Stangs etterlatte brosjyre om «Glommenlinjen».
Den 10. april 1908 trådte Lowzow inn i Gunnar Knudsens første regjering som forsvarsminister, med gjennomførelse av en ny hærordning som arbeidsprogram. Forslaget hans møtte imidlertid stor motstand og ble sterkt endret under Stortingets behandling. Han gikk av som statsråd 20. august 1909.
Han var sønn av oberst og kommandant på Kongsvinger festning Christopher Frederik von Lowzow og hustru Magdalene Laura Marie Wulff, og sønnesønn av generalmajor Ditlef Frederik von Lowzow.


== Bibliografi ==
Minder fra Norges krige (1896)
Norges Forsvar (1897)
Grænseforterne (1905)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haakon Ditlef Lowzow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Haakon Ditlef Lowzow hos Norsk senter for forskningsdata 

(no) Publikasjoner av Haakon Ditlef Lowzow i BIBSYS
Dag (andre betydninger)

Dag kan referere til:

Dag, en av flere ulike enheter for å måle tid
Dag (navn) – et mannsnavn
Dag (mytologi) – en gud i norrøn mytologi
Dekagram, 10 gram
Dag (TV-serie) – TV-Serie med Atle Antonsen i hovedrollen som Dag
Rettet asyklisk graf (engelsk: directed acyclic graph, DAG eller dag), en type graf brukt innen matematikk og informatikk


== Se også ==
Dagen (andre betydninger)
Dag (navn)

Dag er et mannsnavn med opprinnelse i det norrøne ordet dagr som betyr «dag». Navnet er et av de eldste kjente norrøne navn  og ble opprinnelig brukt i sammensatte navn basert på dagr eller guden Dag.
Den norrøne formen av navnet var Dagr, mens den gammelsvenske og gammeldanske formen av navnet var Dagh, og dette ble også brukt som binavn.


== Utbredelse ==
Det er kun tre kjente nordiske runeinskripsjoner med navnet fra vikingtiden, og navnet var derfor sannsynligvis ikke blant de vanligste mannsnavnene i Norden i vikingtiden.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Dag og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Dag var blant de mest populære navnene på nyfødte gutter i Norge på begynnelsen av 1960-tallet.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Dag Hammarskjöld (1905–1961), svensk diplomat og tidligere generalsekretær i FN
Dag Arneson (f. 1941), norsk TV-personlighet og hageentusiast
Dag Solstad (f. 1941), norsk forfatter
Dag Frøland (1945–2010), norsk revyartist
Dag Fornæss (f. 1948), norsk skøyteløper
Dag Ove Johansen (f. 1950), norsk forfatter
Dag Spantell (f. 1950), norsk artist
Dag Vågsås (f. 1954), norsk skuespiller
Dag Otto Lauritzen (f. 1956), norsk sykkelrytter
Dag Terje Andersen (f. 1957), norsk politiker
Dag Bredvei (f. 1958), norsk NRK-journalist
Dag Ingebrigtsen (f. 1958), norsk musiker
Dag Erik Pedersen, (f. 1959), norsk syklist og journalist
Dag Røttereng (f. 1962), norsk naturfotograf
Dag Ekelberg (f. 1968), norsk organisasjonsleder
Dag Bjørndalen (f. 1970), norsk skiskytter


== Varianter av navnet ==
En rekke mer eller mindre vanlige navn har Dag som førsteledd.

Mannsnavn: Dagbjørn, Dagfin, Dagfinn, Dagfred, Dagmund, Dagnar, Dagnor, Dagoberto
Kvinnenavn: Dagbjørg, Dagbjørt, Dagfrid, Dagfryd, Dagheid, Daghild, Dagmar, Dagmara, Dagne, Dagny, Dagrun, Dagrund, Dagrunn, Dagunn, DagveigVanlige kombinasjoner av Dag og andre navn er: Dag Erik, Dag Arne og Dag Olav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Dag
(en) Think Baby Names: Dag
Cristiano Doni

Cristiano Doni (født 1. april 1973 i Roma, Italia) er en italiensk fotballspiller som spiller på midtbanen for det italienske Serie A-laget Atalanta BC. Doni var med i Italias VM-tropp i 2002. Han debuterte på landslaget mot Japan 20. november 2001.
Donis første kamp i Serie A var for Brescia Calcio mot Inter 31. august 1997.


== Klubbhistorikk ==
Modena (1991–92, serie B, ingen kamper)
Rimini (1992–93, serie C2)
Pistoiese (1993–94, serie C1)
Bologna (1994–96, serie C1, serie B)
Brescia (1996–98, serie B, serie A)
Atalanta (1998–2003, serie B, serie A)
Sampdoria (2003–05, serie A)
Mallorca (2005–06, La Liga)
Atalanta (2006–, serie A)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristiano Doni – FIFA 
(en) Cristiano Doni – Transfermarkt 
(en) Cristiano Doni – national-football-teams.com 
(en) Cristiano Doni – FootballDatabase.eu 
(en) Cristiano Doni – Soccerway 
(en) Cristiano Doni – EU-Football.info 
(en) Cristiano Doni – FBref
Nicola Ventola

Nicola Ventola (født 24. mai 1978 i Grumo Appula i provinsen Bari) er en italiensk fotballspiller som spiller for Torino.
Nicola Ventola begynte sin karriere i 1994 som juniorspiller i Bari før han signerte for Inter i 1998. Her viste han frem sitt potensial som spiss med scoring mot Manchester United. Ett år senere ble han lånt ut til Bologna og senere Atalanta på grunn av Christian Vieris ankomst til Inter. I 2001 returnerte Ventola til Inter, men på grunn av skader ble han ikke tatt ut til førstelaget. Han ble lånt ut på nytt i 2003, men denne gangen til Siena. I 2004 ble han hentet til Crystal Palace på en ett års låneavtale. På grunn av skade fikk han bare en håndfull med kamper, og ett mål mot Southampton. I juli 2005 signerte Ventola for Atalanta igjen.
Før 2007–2008-sesongen gikk Ventola til Torino fra Atalanta.
Ventola har spilt for Italias U-21-lag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicola Ventola – Olympedia 
(en) Nicola Ventola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicola Ventola – FIFA 
(fr) Nicola Ventola – LÉquipe 
(en) Nicola Ventola – Transfermarkt 
(en) Nicola Ventola – WorldFootball.net 
(en) Nicola Ventola – FootballDatabase.eu 
(en) Nicola Ventola – FBref
One Touch

One Touch er debutalbumet til den britiske soulgruppa Sugababes, utgitt i oktober 2000.
Til tross for at albumet nådde kun plass nummer 26 på de britiske albumlistene og ble sertifisert til gull av BPI, og gjorde det langt bedre i den tysktalende verden hvor den nådde opp blant topp ti i Østerrike, Tyskland og Sveits, nådde salgene av One Touch ikke plateselskapets forventninger, og gruppa ble fristilt fra selskapet høsten 2001.I et intervju i mars 2009 avslørte Ponystep ved tidligere Sugababe Mutya Buena, at hun mente at One Touch var gruppas beste arbeid og hun fortsatt hørte på det. I 2011 dannet de opprinnelige medlemmene som hadde utgitt One Touch en ny gruppe under navnet Mutya Keisha Siobhan.


== Sporliste ==
«Overload»
«One Foot In»
«Same Old Story»
«Just Let It Go»
«Look at Me»
«Soul Sound»
«One Touch»
«Lush Life»
«Real Thing»
«New Year»
«Promises»
«Run for Cover»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) One Touch på Discogs 
(en) One Touch på MusicBrainz 
(en) One Touch på Spotify 
(en) One Touch på AllMusic
Son of Dork

Son of Dork (noen ganger forkortet til SOD)er et pop-punk band fra Storbritannia. Bandet ble dannet i januar 2005 av James Bourne etter det forrige bandet hans, Busted, ble oppløst. Bandet spiller mest pop punk/pop rock og kan minne om band som McFly, Blink-182, New Found Glory, Sum 41 og Green Day. Navnet Son of Dork kommer fra en scene i filmen Problem Child der settningen Son of Dork blir brukt.
Bandets debutalbum, Welcome To Loserville, ble gitt ut i november 2005 sammen med singelen «Ticket Outta Loserville». Deres andre singel het «Eddie’s Song» og kom i januar 2006. Bandet har også laget sangen «We're Not Alone» som er med i filmen Alien Autopsy. Bandet holder nå på med sitt andre album og skal etter planen gjennomføre turneen «Better late than never tour» i mai og juni.


== Medlemmer ==
James Bourne –  vokalist / gitar
Steve Rushton – bass / vokal
Chris Leonard – gitar / kor
Danny Hall – trommer


== Diskografi ==
Welcome To Loserville (Sluppet 21. november 2005)Ticket outta Loserville
Eddie's Song
Little Things
Party’s Over
Boyband
Sick
Slacker
Holly..I’m The One
Wear Me Down
Murdered In The Mosh


== Eksterne lenker ==
(en) Son of Dork på Discogs 
(en) Son of Dork på MusicBrainz 
(en) Son of Dork på Songkick 
(en) Son of Dork på Last.fm
Angels with Dirty Faces

Angels with Dirty Faces er den andre albumutgivelsen til den britiske soulgruppa Sugababes, utgitt i august 2002.


== Sporliste ==
«Freak Like Me»
«Blue»
«Round Round»
«Stronger»
«Supernatural»
«Angels with Dirty Faces»
«Virgin Sexy»
«Shape of My Heart»
«Just Don't Like This»


== Kilder ==

(en) Angels with Dirty Faces på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Angels with Dirty Faces på Discogs 
(en) Angels with Dirty Faces på MusicBrainz 
(en) Angels with Dirty Faces på Spotify 
(en) Angels with Dirty Faces på AllMusic
Taller in More Ways

Taller in More Ways er den tredje albumutgivelsen til den britiske soulgruppa Sugababes, utgitt i oktober 2005.


== Sporliste ==
«Push the Button»
«Gotta Be You»
«Follow Me Home»
«Joy Division»
«Red Dress»
«Ugly»
«It Ain't Easy»
«Bruised»
«Obsession»
«Ace Reject»
«Better»
«2 Hearts»


== Eksterne lenker ==
(en) Taller in More Ways på Discogs 
(en) Taller in More Ways på MusicBrainz 
(en) Taller in More Ways på Spotify 
(en) Taller in More Ways på AllMusic
Blystadlia

Blystadlia er et boligområde bestående av boligblokker, rekkehus, samt eneboliger som ligger i Rælingen kommune på grensen til Lørenskog kommune. Området har en beliggenhet i en sør- og vestvendt li i Rælingsåsen mellom 240 og 282 meter over havet, og ligger om lag 20 kilometer fra Oslo sentrum retning nordøst. Blystadlia ble utbygget på slutten av 70-tallet. 
Grunnkretsen Blystadlia hadde 2484 innbyggere pr. 2019.Blystadlia har et eget butikk-senter, barneskole, frisør og,bussholdeplass. Årlig arrangeres også utendørsarrangementet "Blystadlia-dagen". Blystadlia er forøvrig et familievennlig område befolket av unge så vel som gamle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blystadlia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MG42

MG42 (Maschinengewehr 42) er et tysk maskingevær fra andre verdenskrig.
MG42 ble tatt i tjeneste av Wehrmacht og Waffen-SS i andre halvdel av andre verdenskrig, og er en videreutvikling av MG34. Den startet produksjonen i 1942 og var ment å supplere og erstatte den tidligere MG 34, som var dyrere og tok mye lengre tid å produsere, men begge våpnene ble produsert til slutten av andre verdenskrig. 
MG42 er regnet for å være en av de bedre utviklede maskingeværene under andre verdenskrig. MG42 benyttet seg av 7,92 x 57 mm Mauser standard tyske patroner for rifle, ladet i ammunisjonsbelter av metall, på 50 patroner i trommelform eller 250/50 kuler med ammunisjonbokser. Med en skuddhastighet på 1 200-1 500 skudd i minuttet var det også det raskest-skytende våpenet utviklet under krigen. Amerikanerne ble så imponert over MG42 under krigen at de prøvde å lage sin egen variant, uten å lykkes.
MG3, som ble tatt i bruk av Norges forsvar etter andre verdenskrig, er en modifisering av MG42, tilpasset 7,62 mm NATO kaliber. 


====== Rekkevidde ======
Maskingeværet har en effektiv rekkevidde på 200-2 000 meter med jernsikte og 3 500 meter med affutasje.


====== MG 42 kallenavn ======
Grunnet skuddtakt fikk geværet kallenavnet «Hitlersagen» (tysk: «Hitlersäge», engelsk: «Hitlers Buzz Saw») blant allierte soldater, og det ble lagd treningsfilmer for amerikanske soldater i hvordan å takle de psykologiske virkningene geværets nærvær hadde.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Se også ==
Liste over maskingeværer
Liste over vanlige infanterivåpen fra andre verdenskrig


== Referanser ==