jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bakkeløkka ungdomsskole

Bakkeløkka ungdomsskole ligger på Fagerstrand i Nesodden kommune i Akershus for 12-16 åringer.


== Demonstrasjonsskole for skoleårene 2006-2008 ==
Juryens begrunnelse for at skolen ble en såkalt demonstrasjonsskole var at 

«Skoleanlegget, som fikk Skolebyggprisen i 2002, er utformet med tanke på fleksibilitet og åpenhet, i tråd med R 97. De fysiske omgivelsene ligger til rette for variasjon i læringsarenaer og organisering i grupper med ulik størrelse.Skolen var tidlig ute med å tilegne seg kunnskap om arbeidsstiler og læringsstrategier og er kommet langt med å utvikle mappemetodikk. Undervisningen veksler mellom teoretisk og praktisk tilnærming, bl.a. gjennom et strukturert naturfagsprogram, temadag, elevbedrifter og kulturelle aktiviteter. Skolen har også tatt i bruk filosofi for refleksjon rundt utvalgte tema. Det legges vekt på at elevene skal kunne påvirke og evaluere egen læring, og lære av hverandre gjennom «peer assessment».  Elevene har fleksitid og fleksibel ferieordning.Skolen utmerker seg med en aktiv ledelse fokusert på pedagogisk utvikling. Det ukentlige Pedagogisk Forum er arena for erfaringsutveksling, evaluering og faglig oppdatering. Det legges vekt på skolering av «spydspisser», som igjen skolerer kolleger, deltaking i eksterne prosjekter, studiebesøk og internasjonalt arbeid, bl.a. et kritisk-venn-samarbeid med en engelsk skole. Skolen har forsøk med arbeidstidsordning og svært fleksibel organisering av personalressurser».


== Basene ==
Basene er delt inn i ulike farger:

8. trinn er grønn.
9. trinn er oransje.
10. trinn er lilla.Alle basene har hvert sitt lærerrom.


== Guide ==
Bakkeløkka har sine egne guider, som er Bakkeløkkas «ambassadører».


== Elevrådsstyret ==
Elevrådsstyret består av en leder, en nestleder, en sekretær, en kasserer og et styremedlem.
De tar opp saker fra elevrådet, som består av en tillitsvalgt fra hver basisgruppe (klasse) fra hele skolen. Det sitter rundt 17 personer i elevrådet.


== Referanser ==
Pyroksen

Pyroksen er en mafisk og kjemisk uensartet gruppe av mineraler. Blant de vanligste pyroksenene hører augitt, diopsid og enstatitt. Pyroksen kan skilles fra lignende mineraler med den særegne måten det spaltes på. Mineralet har kjemisk svakere bindinger i to retninger, og vil derfor alltid ha spalteplan som står om lag 90 grader (vinkelrett) på hverandre. 
Pyroksen er stabilt i en rekke geologiske miljøer, med variert trykk og temperatur. Den finnes vanligvis i magmatiske og metamorfe bergarter dannet under høy temperatur. Havbunnsbergartene gabbro (dypbergart) og basalt (dagbergart) inneholder typisk en del pyroksen. Pyroksen er nest etter feltspat trolig det vanligste mineralet i jordskorpen. 
Pyroksen har ikke vært brukt særlig til noen praktiske formål, men kan være en mulig slaggdanner i jernindustrien på grunn av evnen til å takle høye temperaturer. Olivin og dolomitt blir vanligvis brukt til dette formålet.
Fylkesvei 570

Fylkesvei 570 går mellom Steine i Gulen og Odnåstjørni i Alver. Veiens lengde (unntatt fergestrekningen) er 43,8 km, hvorav 42 km i Hordaland og 1,8 km i Sogn og Fjordane.


== Historikk ==
Før ferjesambandet Leirvåg–Sløvåg ble åpnet 1980 var strekningen mellom Steine og Duesund gamle ferjekai del av riksvei 57.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

GulenFensfjordvegen 

MasfjordenFensfjordvegen 

HatleArm til  Duesund gamle ferjekai (0,1 km) Ferge fra Duesundøy
 til Masfjordnes (10 min, 1-2 turer/time)Austfjordvegen 

Arm til  Masfjordnes gamle ferjekai (0,1 km)Kvingo

AlverAustfjordvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv570
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Masfjordnes-Duesund
OP

OP kan peke til:

Observasjonspost, militært forkortet OP
Dominikanerordenen (Prekerordenen, forkortes O.P. (Ordo Fratrum Praedicatorum))
Innen Balanse (spilldesign) betyr OP overpowered, altså for kraftig/mektig.
Op (album) av Kjøtt
Festdagsreduksjonen

Festdagsreduksjonen (helligdagsreformen), gjerne oppfattet som Struensees festdagsreduksjon, var en halvering av antallet helligdager i Danmark-Norge, gjeldende fra 1771. Forordningen ble underskrevet av kong Christian VII 20. oktober 1770.
Forordningens tekst lød som følger:

Skiønt deres Anordning kan have havt et gudeligt Øiemerke, ere de dog mere blevne anvendte til Lediggang og Laster, end til sand Guds Dyrkelse; hvorfore det er bedre, at de efter andre Protestantiske Landes Exempel blive anvendte til Arbeide og nyttig Gierning. Følgende Festdage skal aldeles ophøre: den 3 Jule-, Paaske- og Pintse-Dag; Hellig 3 Kongers Dag; Marie Renselses Dag; St. Hans Dag; Marie Besøgelses Dag; Mikkels- og Alle-Helgens-Dag; dog skal denne Dags Texter og Bønner for Reformationen forklares og læses neste Søndag efter 1. November. Marie Bebudelses Dag skal henlegges til 5. Søndag i Faste, og dens Evangelium og Text til Aftensang da forklares. Taksigelses-Festen for Ildebrandens Dæmpelse i København den 23. October skal og ophøre, derimod skal neste Søndag derefter Taksigelse skee af Prædikestolene og Bønnen læses. Dette skal begynde fra neste Advents Søndag. Da det formodes, at Søndagen og de vedblivende Fester med desmere Alvorlighed og Andagt helligholdes; hvorover Vedkommende tilbørligen have at holde. De Tavler og Bekkener, som skulde ombæres eller udsettes paa nogen af disse afskaffede Hellig-Dage, skal henlegges til neste Søndag efter.

Med denne forordning skulle altså følgende dager ikke lenger være helligdager:

Helligtrekongersdag, 6. januar (13. dag jul).
Kyndelsmesse, 2. februar (halvgått vinter).
Maria budskapsdag, 25. mars.
Tredje påskedag.
Tredje pinsedag.
Jonsokdag, 24. juni.
Maria besøkelsesdag, 2. juli.
Mikkelsmess, 29. september (tid for høstonn).
Allehelgensdag, 1. november.
Tredje juledag.Etter reformen gjensto det elleve høytidsdager.  Høytidene rundt november ble samlet i den bevegelige allehelgensdag (første søndag i november).
Mange steder ble helligdagene som ble fjernet videreført som prikkedager, «halv-helligdager» da tjenestefolket skulle ha fri og minst mulig skulle gjøres.


== Struensees festdagsreduksjon? ==
Det har vært en utbredt feiloppfatning at denne reformen ble utarbeidet av Struensee. Utarbeidelsen av reformen skjedde imidlertid før Struensee hadde fått den endelige makten i regjeringen.  Dette oppnådde han først over sommeren 1770, og den eneste innflytelsen han har hatt, er at han har akseptert reformen og fått kongen til å underskrive den. Så selv om Struensee godtok reformen, var den ikke et produkt av hans regime. Historikeren Edvard Holm har uttalt at hvis reformen hadde vært utarbeidet av Struensee, så hadde enda flere helligdager blitt fjernet. Tross dette faktum ble det allerede i samtiden en utbredt forestilling at det var Struensee som sto bak, og denne forestillingen har blitt videreført i senere tiders populærhistoriske litteratur.


== Referanser ==
Clémence Poésy

Clémence Poésy (født 1982 i L'Haÿ-les-Roses i Frankrike) er en fransk skuespiller. Hun er mest kjent for rollen som «Fleur Delacour» i den fjerde Harry Potter-filmen, Harry Potter og Ildbegeret. 


== Biografi ==
Hun er datter av en fransk lærerinne og en far som var teaterskuespiller. Det var hennes far som ga Clémence sin første skuespillerjobb da hun var 14 år. Siden den gang har hun opptrådt i 6 filmer og 3 TV-programmer, alle i Frankrike. Hennes første engelskspråklige rolle var i BBCs miniserie Gunpowder, Treason and Plot, der hun hadde rollen som Maria I av Skottland. Clémence snakker både fransk og engelsk flytende.
Sent i november 2005 spredte klipp av Clémences nakenscener i filmen Bienvenue chez les Rozes seg på internett og skapte oppstyr, noe som blant annet førte til at enkelte konservative kristne grupperinger boikottet Harry Potter og Ildbegeret.
I 2008 spilte hun i actionfilmen Undercover i Brügge mot blant andre Colin Farrell, Brendan Gleeson og Ralph Fiennes. I 2010 gjentok hun rollen som Fleur i Harry Potter og Dødstalismanene - Del 1, og dette gjør hun også i del 2 i filmatiseringen av den siste romanen i den populære serien. I tillegg spilte hun en liten rolle i Oscar-nominerte 127 timer med James Franco, samt at hun også hadde en gjesterolle i den populære TV-serien Gossip Girl. 


== Filmografi ==
Harry Potter og Dødstalismanene - Del 2(2011) – Fleur Delacour
Gossip Girl(2010) – Eva Coupeau (4 episoder)
Harry Potter og Dødstalismanene - Del 1(2010) – «Fleur Delacour»
127 timer (2010) – Rana
Undercover i Brügge (2008) – Chloe
Harry Potter og Ildbegeret (2005) – «Fleur Delacour»
Gunpowder, Treason & Plot (2004) – «Mary, Queen of Scots»
Bienvenue chez les Rozes (2003) – «Magali Rozes»
Carnets d'ados – La vie quand même (2003) – «Jessica»
Olgas Sommer (2003)
Tania Boréalis ou L'étoile d'un été (2001) – «Maguy»
Petite soeur (2001) – «Anna»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clémence Poésy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Clémence Poésy på Internet Movie Database 
(no) Clémence Poésy hos Filmfront 
(sv) Clémence Poésy i Svensk Filmdatabas 
(da) Clémence Poésy på Filmdatabasen 
(da) Clémence Poésy på Scope 
(fr) Clémence Poésy på Allociné 
(en) Clémence Poésy på AllMovie 
(en) Clémence Poésy hos Turner Classic Movies 
(en) Clémence Poésy hos Rotten Tomatoes 
(en) Clémence Poésy hos TV Guide 
(en) Clémence Poésy på Discogs 
(en) Clémence Poésy på Twitter 
Clémence Poésy på Instagram
Dixi (band)

Dixi (etablert 1996 i Molde) var et tradjazz-band fra Molde med utspring fra korpsmiljøet i byen.


== Historie ==
Dixi var en videreføring initiert av Vidar Norheim og Kyrre Bjørdal Sæther. Bandet hadde opprinnelig følgende medlemmer/besetning; Kyrre Bjørdal Sæther (trompet), Vidar Norheim (trommer), Terje Stensønes (tuba), Carina Frantzen (klarinett), Daniel Herskedal (tuba), Hayden Powell (trompet) og Gunnar Bech (trombone). 
I ettertid har flere endringer skjedd i besetningen. Frantzen og Stensønes forlot bandet allerede i 1997. I 1998 fikk bandet et kjærkomment tilskudd ved at gitarist Frank Iversen ble med på banjo. I 2000 forlot Sæther bandet til fordel for klarinettist Brynjar Rasmussen. Høsten 2006 forlot trompeter Hayden Powell bandet for å konsentrere seg mer om egne prosjekter. Han ble erstattet av Ole Jørn Myklebust. Powell sluttet offisielt umiddelbart etter DIXIs 10-årsjubileumskonsert i september 2006.
Til slutt besto bandet derfor av leder Gunnar Bech (trombone), Brynjar Rasmussen (klarinett), Ole Jørn Myklebust (trompet), Frank Iversen (banjo), Daniel Herskedal (tuba) og Vidar Norheim (trommer). Utover å ha spilt på Moldejazz i en årrekke og andre nasjonale festivaler, har det også spilt med Kermit Ruffins, Troy Andrews (trompetist for Lenny Kravitz og Juanita Brooks).
I 2006 turnerte bande i Storbritannia. Bandet fortsatte med jevne, men betydelig færre oppdrag de siste årene og feiret blant annet sitt eget 10-årsjubileum i september 2006 med en konsert i Bjørnsonhuset i Molde.
Våren 2010, etter en lengre periode med lite aktivitet, kunngjorde bandet i Romsdals Budstikke at de gjenværende medlemmene hadde tatt en ny musikalsk retning og skiftet bandnavn. Dermed markerte dette slutten for bandet.
Våren 2017 ble det kunngjort at bandet skulle gjenforenes for to konserter under Moldejazz 2017.


== Diskografi ==
Just over in the DIXI-land (live 1998)
Some of those days (1999)
Going to the Mardi Gras (Herman Records, 2002)
The New Orleans sessions (2004)
Serpentin

Serpentin er en gruppe på tre mineraler: antigoritt, krysotil og lizarditt. I Norge finnes det hovedsakelig antigoritt, men på verdensbasis er krysotil det vanligste. Serpentin dannes ved nedbrytning av olivin på temperaturer under ca. 500° C. Bergarter med serpentin som hovedmineral kalles serpentinitt. Krysotil brukes til asbest.
Sørøst-Asia

Sørøst-Asia er en subregion i Asia som omfatter området sør for Kina og øst for India. Den har et landareal på 4 340 700 km² med 681 125 000 innbyggere i juli 2022..
Følgende elleve stater inngår:

Indonesia er det største og mest folkerike landet i regionen. Største byområder er Manila, Jakarta, Bangkok, Ho Chi Minh, Kuala Lumpur, Rangoon, Hanoi, Bekasi og Singapore.Med unntak av Øst-Timor har landene i Sørøst-Asia dannet det regionale samarbeidsforumet Association of Southeast Asian Nations (ASEAN), stiftet i 1967.
Begrepet «Sørøst-Asia» kom i bruk etter andre verdenskrig, etter at de allierte hadde organisert en felles kommandostruktur for regionen, «South East Asia Command».I kolonitiden ble regionen gjerne kalt «Bakindia» eller «Indokina» for fastlandsområdet, og «Insulindia» for øyområdene.


== Referanser ==
Johan Hjort (1922–2001)

Johan Hjort (født 21. mai 1922 i Kristiania, død 19. oktober 2001 i Oslo) var en norsk høyesterettsadvokat. Han var sønn av høyesterettsadvokat Johan Bernhard Hjort og ble selv en av Norges mest kjente advokater i andre halvdel av 1900-tallet. Hjort førte over tusen saker for Høyesterett.


== Biografi ==
Johan Hjort vokste opp på Bestum som nest eldst i en søskenflokk på seks. Han gikk på Ullern gymnas og fikk examen artium våren 1940 og 1. avdeling jus våren 1942. Hans far ble internert i Tyskland samme år etter et opphold på Grini. Da han hadde to tyske svogre med gode kontakter, ble det ordnet slik at familien ble sendt til Tyskland og innkvartert på familiens slott Gross Kreutz vest for Berlin. Der begynte Johans søster Wanda å oppsøke og registrere norske konsentrasjonsleirfanger, og familien og flere andre nordmenn ble med i arbeidet, noe som ble grunnlaget for grev Bernadottes Røde Kors-aksjon med de hvite bussene våren 1945. Etter kapitulasjonen ble Johan Hjort igjen i Hamburg med status som britisk løytnant i Norwegian Relief Corps og fortsatte sammen med korpset arbeidet med å få alle nordmenn hjem til Norge før han selv returnerte og fortsatte å studere. Han ble cand.jur. i 1946.
Etter studiene fulgte jobb som sekretær i Fengselsstyret i Justisdepartementet. Deretter var han blant annet dommerfullmektig i Telemark før han begynte i sin fars firma som advokatfullmektig. På den tiden hadde de mange landssviksaker, noe som gav erfaring innen strafferett. I 1957 tok han advokaturen. Fra 1968 til 1982 var han fast forsvarer i Høyesterett og i mer enn 30 år var han forsvarer eller prosessfullmektig. Advokatfirmaet vokste sterkt i hans tid og var et av de største i Oslo da han sluttet som aktiv kompanjong.
Han var bror til Peter F. Hjort.


== Saker ==
Johan Hjort hadde en variert saksportefølje, noen av disse var mye omtalt. Foruten de før nevnte landssviksakene kan nevnes at han blant annet var involvert i de mye omtalte rettssakene mot Børre Knudsen og Ludvig Nessa. Han førte også saken for politiet i den kjente politivold-saken i Bergen. Han vil også bli husket for sitt arbeid med ytringsfrihet.


== Verv ==
Medlem av hovedstyret i Den Norske Advokatforening 1974–77 og formann 1979–81, dessuten styremedlem i Oslo krets 1964–73, formann fra 1971.
Formann i utvalget for DNA-analyse i straffesaker 1992–93.
Formann i Libertas 1965–69.
Styreformann i Fridtjof Nansen-stiftelsen på Polhøgda.
Medlem av Kontrollutvalget i Den Norske Kreftforening.
Disiplinærutvalget for Norges statsautoriserte revisorer.
Styreverv i flere norske industribedrifter.


== Heder ==
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats i norsk rettsliv. (1994)


== Eksterne lenker ==
Johan Hjort i Norsk biografisk leksikon
Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid

Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid, AKMED, var en organisasjon som arbeidet for å holde Norge utenfor det som den gangen het EEC, seinere EU, i forbindelse med folkeavstemningen i 1972.
AKMED ble opprettet 29. september 1970 for å representere en alternativ strategi i kampen mot EEC sammenliknet med det Folkebevegelsen mot EEC sto for; ikke sekterisk, men med fokus på hva EEC-medlemskap ville bety for arbeiderklassen, og ikke som et forsvar av eiendomsstrukturer i landbruket. Organisasjonen gjorde seg gjeldende som venstrefløyen på nei-siden. Det var for eksempel AKMED som trykte opp Rolf Grovens kjente malerier.
Da splittelsen mellom Marxist-Leninistiske Grupper (som senere skulle danne grunnstammen i Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene)) og Marxist-Leninistisk Front kom, ble fagforeningsaktivistene i MLF (den såkalte Hovden-gruppa, som seinere dannet Kommunistisk Arbeiderforbund) presset ut av AKMED. MLG konsoliderte sin kontroll over organisasjonen og AKMED ble på kort tid forvandlet til en nasjonal bevegelse med hovedparolen «Nei til salg av Norge».
Fram mot folkeavstemningen vokste organisasjonen raskt, og oppsummerte selv å ha nådd 25 000 medlemmer i 1972 – «hvorav et flertall aktive». Internt oppsummerte man at organisasjonen hadde 200 AKMED-grupper i aktivitet i januar 1972, og regnet med 250 før avstemningen.Fra våren 1971 var Georg Vaagen formann i AKMED.


== Referanser ==
Fame (TV-serie)

Fame er en amerikansk drama- og musikkserie for ungdom som opprinnelig gikk på den amerikanske TV-kanalen NBC fra 1982 til 1987. Serien handler om noen ungdommer på den fiktive New York High School for the Performing Arts. Hovedfagene deres er sang, dans og skuespill, og de drømmer alle om ære og berømmelse. Serien ble produsert av MGM Television, basert på filmen med samme navn.
På rollelisten stod blant annet Janet Jackson og Debbie Allen. Skuespilleren Lori Singer fikk sitt gjennombrudd i denne serien.
Deler av serien ble sendt på NRK fra 1983 til 1987.


== Rollebesetning (utvalg) ==
Lori Singer som Julie Miller
Janet Jackson som Cleo Hewitt
Gene Anthony Ray som Leroy Johnson
Debbie Allen som Lydia Grant
Nia Peeples som Nicole Chapman
Jesse Borrego som Jesse Velasquez
Cynthia Gibb som Holly Laird
Erica Gimpel som Coco Hernandez
Ann Nelson som mrs. Berg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fame på Internet Movie Database 
(no) Fame hos Filmfront
SarpsborgAvisa

SarpsborgAvisa var en gratisavis som ble utgitt som ukeavis i Sarpsborg i Østfold. Avisa inngikk i Mediehuset Sarpsborg, som ble eid av Fredriksstad Blad, og var derfor en del av medieselskapet Edda Media. Radio Sarpsborg samarbeidet med avisa, og de ansatte jobbet både med radio og avis. 
Avisa kom med sin første utgave 3. januar 2002 og ble utgitt hver torsdag med gratisdistribusjon til 20 500 husstander i Sarpsborg. Avisa ble etablert som en reaksjon på at A-pressen kjøpte gratisavisa Sarpsborg I DAG, som fram til da hadde samarbeidet med Edda Media om annonsesamkjøring i fylket.
Ansvarlig redaktør var Pål Marthinsen.
Edda Media bestemte 30. mars 2009 at avisa skulle legges ned og siste utgave utkom 28. mai 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SarpsborgAvisa
Østkantavisa

Østkantavisa var en gratis lokalavis for bydelene i Oslo indre øst (Gamle Oslo, Grünerløkka og Sagene) som ble utgitt i årene 2001–2014. Opplaget var på cirka 70 000 eksemplarer, fulldistribuert med Posten, i starten månedlig og fra 2005 ukentlig.Avisa ble etablert i desember 2001 av de lokale gründerne Håkon «Marcello» Julseth og Tor Erik Nygård, da under navnet Løkkamagazinet. Oppstarterne hadde erfaring fra diverse forløpere i lokalavismarkedet i hovedstaden (Løkka Tidene, Østkanten, Bydelsavisa Oslo Øst, St. Hanshaugen Budstikke mfl.) I 2003 ble navnet endret til Østkantavisa da utgivelsesområet ble utvidet til tre bydeler. Året etter ble avisa kjøpt opp av Orkla Media (senere kalt Edda Media) som ledd i en oppkjøpsrunde av småaviser i hovedstaden.I 2011 kjøpte Amedia Edda Media, og Østkantavisa ble sammen med flere andre aviser relansert under paraplyen Ditt Oslo. I 2014 ble flere av Ditt Oslos småaviser – inkludert Østkantavisa – nedlagt, mens Nettavisen overtok den digitale delen av virksomheten.


== Ansvarlige redaktører ==
2001-2002: Håkon «Marcello» Julseth
2003-2004: Tor Erik Nygård
2004-2005: Ivar Brynildsen
2006-2014: Tore Bollingmo


== Referanser ==
Sangkor

Et sangkor (kalles også gjerne bare for et kor) er en gruppe sangere som fremfører sang. Selve utøvelsen kalles gjerne i et fellesbegrep for korsang eller kormusikk.
Ved flerstemt korsang deles sangerne inn etter sitt stemmeleie: sopran, alt, tenor og bass. I mange år var det forbudt for kvinner å synge i kirken, og man benyttet i stedet  guttesopraner (sopran) og kontratenorer (alt) for å ivareta de «lysere» stemmene.
Et kor kan synge med eller uten akkompagnement av musikkinstrumenter. Korsang uten akkompagnement kalles a cappella.
Det er skrevet en rekke klassiske og rytmiske verk for korsang. 
Sangkor ledes ofte av en dirigent, men i mindre ensembler med færre stemmer, er dette ikke alltid nødvendig.


== Sangkortyper ==
Det finnes mange ulike kategorier sangkor, men nedenfor står de viktigste typene oppført.

Pikekor
Guttekor
Barnekor
Ungdomskor
Damekor
Mannskor
Blandet kor (Både dame- og mannsstemmer)
Kirkekor
Vokalensemble


== Eksterne lenker ==
(en) Choirs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Autotrofi

Autotrofi betyr at organismen selv kan bygge opp organiske stoffer fra enkle uorganiske stoffer ved hjelp av energi som enten skaffes fra lys (fotosyntese) eller fra kjemisk bundet energi. Ordet er sammensatt av to greske ord: auto som betyr «selv» og trophein som betyr «spise».


== Forskjellige former for autotrofi ==
Alle organismer trenger to typer ressurser; energi til å drive livsprosessene og en karbonkilde som basis for de organiske molekylene som trengs til å bygge opp organismen. Autotrofe organismer bruker uorganiske molekyler, som regel karbondioksid som karbonkilde, de som bruker organiske molekyler kalles heterotrofe. Avhengig av hvordan organismene skaffer seg energi kan de autotrofe deles i to grupper: fotoautotrofe som henter sin energi fra lys (fotosyntese) og kjemoautotrofe som utnytter kjemisk bundet energi til å drive livsprosessene (oksidasjon av f.eks. hydrogensulfid, ammoniumioner, svovel, jern(II)ioner).
Autotrofe organismer finnes i alle organismerikene unntatt soppriket og dyreriket, men kjemoautotrofe organismer finnes bare blant prokaryotene (bakterier og erkebakterier)


== Autotrofi i Jordas tidlige historie ==
Tidlig i Jordens geologiske historie oppsto autotrofe organismer som utnyttet den kjemiske energi fra oksygenfattige kullstoff- eller svovelforbindelser til å bygge opp nødvendige sukkerstoff. De finnes fortsatt i oksygenfrie eller oksygenfattige omgivelser, og deres produksjonsmetode kalles kjemosyntese.
Senere oppsto encellede organismer, blågrønnbakterier som hadde utviklet en ny metode til å skaffe seg stoff og energi på, nemlig fotosyntesen. Meget tyder på at fotosyntesen senere er blitt overført til grønne planter ved at de har tatt til seg blågrønnbakterier uten å fordøye dem, den såkalte endosymbiontteorien. Under alle omstendigheter er det tankevekkende at kloroplastene, organellene som utfører fotosyntesen, har deres eget DNA.


== Se også ==
Økologi
Heterotrof


== Kilder ==
Dieter Heinrich og Manfred Hergt, Munksgaards Økologiatlas ISBN 87-16-10775-6
Avis 1

Avis 1 var en gratisavis som ble utgitt av Schibsted i Oslo. Den ble etablert i 1998 for å forsvare Aftenpostens annonseinntekter i oslomarkedet da gratisavisa Osloposten ble etablert tidligere samme år.
Avis 1 la ned driften ved årsskiftet 2005/2006. Opplaget var de siste årene på 175 000 eksemplarer. Konkurrenten Osloposten ble lagt ned i 2002. De ansatte i avisa fikk tilbud om jobb i Aftenposten.
Ansvarlig redaktør var Per A. Borglund.