jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sigurd Jansen

Sigurd Alf Jansen (født 4. mars 1932 i Horten) er en norsk komponist, arrangør, pianist, dirigent og orkesterleder.Han er utdannet innen klassisk musikk ved Musikkonservatoriet i Oslo og var selv lærer på Klaverakademiet 1957-62. Han ble først kjent som jazzpianist. Siden slutten av 1950-årene|1950-tallet]] har han bidratt som orkesterleder, arrangør og pianist på en rekke plateinnspillinger. I de første årene for blant andre Elisabeth Granneman Per Asplin og Wenche Myhre og for de tidlige norske rock'n roll-artistene, Per Elvis Granberg og Rocke-Pelle. Han har jobbet som kapellmester på Chat Noir og ledet studiobandet for den svenske Hylands Hörna. Sammen med blant andre Rolv Wesenlund og Harald Heide-Steen sto han bak Lysthuset (1965), TV-serien Og takk for det (1969), samt en rekke revyer.
Jansen ble i 1972 fast ansatt i NRK hvor han har vært ansvarlig for musikken til en rekke TV-program og filmer, samt initiativtager til serien «Nå får det være norsk». Jansen har arrangert over 1500 stykker for Kringkastingsorkestret og vært fast dirigent i en årrekke.Han var i en årrekke dirigent under Melodi Grand Prix for det norske bidraget under den internasjonale finalen. I 1964 vant Jansen den norske finalen i Melodi Grand Prix  med«Spiral» (Tekst: Egil Hagen),  fremført av Arne Bendiksen. Hans mest kjente slager er «Vinter og sne» (Tekst: Alfred Næss), skrevet til VM på ski i 1966, sunget av Wenche Myhre.  
Sigurd Jansen er en anerkjent komponist og har vunnet flere priser for sine komposisjoner. Han har selv ledet en rekke europeiske orkestre under fremføringen av sine verker. Jansen har dessuten hatt en tillitsverv innen musikkorganisasjoner, blant annet vært formann i NOPA 1972-99, der Bendik Hofseth overtok.


== Priser og utmerkelser ==
Årets verk fra NOPA i 1965, 1967, 1972, 1974, 1975, 1977, 1985, 1990
Bransjepris som arrangør under Spellemannprisen 1972
Nordring prisen for beste musikkprodusent 1973
Nordring prisen for beste musikkarrangør 1975
Oslo bys kunstnerstipend
1. pris for musikken til åpningen av Oslo Konserthus
Kardemommestipendiet 1998
æresnålen i Svenska kompositörer av Populærmusikk (SKAP)
Kongens fortjenstmedalje i gull 2005


== Filmmusikk ==
1972: Takt og tone i himmelsengen (dansk)
1967: Elsk...din næste (dansk)
1965: De kalte ham Skarven (norsk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Jansen på Internet Movie Database 
(da) Sigurd Jansen på Filmdatabasen 
(en) Sigurd Jansen på Discogs 
(en) Sigurd Jansen på MusicBrainz
Haga Idrettsforening

Haga Idrettsforening (stiftet 10. mai 1914 som Haga Fotballklubb) er en idrettsforening fra Haga i Nes i Akershus, som driver med fotball, håndball, ski og friidrett. 


== Historikk ==
Klubben ble stiftet i 1914 som Haga Fotballklubb og skiftet navn til Haga Idrettsforening i 1921.


== Anlegg ==
Haga Stadion består i dag av: En fotballbane med gress, en 1 friidrettsbane med rødstubbdekke, en treningsbane med grus og flomlys, 3–4 minibaner i fotball med gress samt treningsområder, en bane for sandvolleyball, en lysløype 2,5 km i skog og rundt treningsområdene, et klubbhus med kontor, kjøkken, møterom, kiosk, lagerboder, 4 garderober, 2 dommergarderober, div. vaskerom, et kombinert lagerhus og kontorbygg med plass for snøscootere, gressklippere og alt friidrettsutstyr, en akebakke med lys, et område for skileik, flere områder for lek og klatring og et flerbruksanlegg med håndballbane, tennisbane, volleyball og 
Etableringen av anlegget ble gjennomført ved hjelp av spillemidler, kommunale midler og dugnader på slutten av 1980-tallet. Haga IF har driftet anlegget ved bruk av egne midler og kommunale midler til vedlikehold av idrettsanlegg. I løpet av de siste årene er grusbanen rustet opp med bedre dekke, samt flomlys. Dette har idrettslaget kostet selv. Vedlikehold og drift av anlegget ivaretas av klubbens medlemmer på dugnad, samt noe innleid hjelp til plenlufting og større arbeider.


== Fotball ==
Haga har et seniorlag i 8. divisjon. I tillegg har klubben flere lag i aldersklassene 7-12 år. I aldersklassene 13-19 år samarbeides det med Raumnes & Årnes IL og Hvam IL i klubbsamarbeidet Team Nes, for å få et bredere sportslig tilbud.


== Litteratur ==
Haga idrettsforening 1914-1964. Haga: 1964.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gnom (band)

gnom er et tidligere band med tilholdssted i Bergen startet av brynebuene Janove Ottesen og Geir Zahl, begge på gitar og vokal. Bandet eksisterte i perioden 1997 til 1999 og var forløper for Kaizers Orchestra.
Med seg i bandet fikk Ottesen og Zahl Helge Risa på pumpeorgel, Rune Solheim på trommer og Rolf Prestø på kontrabass. I september 1998 spilte bandet inn albumet Mys i Shimmer Recordings. Albumet, som ble bandets eneste, ble gitt ut 17. november samme år i et opplag på 1 500 eksemplarer. I forbindelse med suksessen til Kaizers Orchestra ble albumet remastret i 2003 og gjenutgitt i en ny utgave nøyaktig fem år etter den første utgivelsen. Den nye utgivelsen fikk et opplag på 5 000 eksemplarer. I 1999 ble Rolf Prestø erstattet av Jon Sjøen og ved årsskiftet ble bandet til Kaizers Orchestra.


== Diskografi ==
Mys (1998)


== Eksterne lenker ==
(en) Gnom (band) på Discogs 
(en) Gnom (band) på MusicBrainz
Hu

Hu er også navn på et fylke i provinsen Shaanxi i Kina.Hu (gammelegyptisk: ḥw, også transkribert som Huh), var i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en abstrakt guddom som guddommeliggjøring av det første ordet, ordet for skapelsen, og det ordet som skaperguden Atum skal ha uttalt i skaperøyeblikket av Enneaden (en gruppe på ni guddommer).Hu er omtalt allerede i pyramidetekstene i Det gamle rike som ledsager til den avdøde farao. Sammen med Sia («sansene») ble han avbildet i følget til Tot, som han også tidvis ble identifisert med.


== Utvikling ==

I Mellomriket ble det forstått som at alle guder deltok i Hu og Sia, og ble assosiert med Ptah som skapte universet ved å uttale skapelsens ord. Hu ble vanligvis avbildet i menneskelig form, men med hodet til en falk eller vær. Da Atum og Ra ble identifisert med hverandre og ble til Atum-Ra ble også Hu omdannet til å være denne gudens avkom, og i denne egenskapen ble han nevnt oftere. I Det nye rike ble Hu og Sia sammen med Heka, Irer og Sedjem medlemmer av (eller aspekter av) de fjorten kreative kreftene til Amun-Ra. I tiden til det ptolemeiske kongedømme var han blitt sammensmeltet med Shu («luften»)
Hans navn Hu er antatt å ha sin opprinnelse som et lydord (onomatopoetikon) fra handlingen å trekke pusten, skjønt det kan også bli oversatt til å bety evigheten. Aspektet av slike kreative krefter som evighet og visdom, avledet fra Atum selv, var de som faraoene var mest opptatt av assosiere seg selv med. Som en konsekvens av faraoene avbildet deres guddommelige krefter stundom i form av en sfinks, sittende og med et menneskehode på en løvekropp, var at Hu ble stundom vist i denne formen. Den store sfinksen i Giza ble således sett på som en representasjon av Hu.


== I begynnelsen var ordet ==
Som skapelsens ord er Hu meget lik det senere hinduistiske konseptet Om (eller Auṃ), en hellig lyd og et åndelig ikon, og det senere hellenistiske konseptet om logos (mening, fornuft eller ord), og tanken om at tanken eksisterte ble videreutviklet til Johannesevangeliet – vanligvis oversatt som at i begynnelsen var ordet heller enn at begynnelsen var logos.


== Referanser ==
Passion and Warfare

Passion and Warfare er Steve Vais andre studioalbum, utgitt i 1990 etter debutalbumet Flex-Able og EP'en Flex-Able Leftovers som begge kom ut seks år tidligere i 1984. Albumet ble innspilt over flere år, ettersom Vai etter utgivelsen av Flex-Able deltok på innspillinger av Alcatrazz, David Lee Roth og Whitesnake. Passion and Warfare solgte godt nok til å få gullplate.


== Sporliste ==
«Liberty»  – 2:02
«Erotic Nightmares»  – 4:13
«The Animal»  – 3:55
«Answers»  – 2:41
«The Riddle»  – 6:22
«Ballerina 12/24»  – 1:45
«For the Love of God»  – 6:02
«The Audience Is Listening»  – 5:30
«I Would Love to»  – 3:40
«Blue Powder»  – 4:44
«Greasy Kid's Stuff»  – 2:57
«Alien Water Kiss»  – 1:10
«Sisters»  – 4:07
«Love Secrets»  – 3:35


== Medvirkende ==
Keyboards: David Rosenthal, Pia Vai, Bob Harris
Bassgitar: Stuart Hamm
Trommer: Tris Imboden, Chris Frazier
Vokal: Jamie Firlotte, Nancy Fagan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Passion and Warfare på Discogs 
(en) Passion and Warfare på MusicBrainz 
(en) Passion and Warfare på Spotify 
(en) Passion and Warfare på AllMusic
Epic Records

Epic Records er et amerikansk plateselskap som eies av Sony Music Entertainment.


== Historie ==
Epic Records startet som et jazz- og klassisk musikk-plateselskap i 1953 av Columbia Records. I 1988 ble deler av CBSs plateselskaper kjøpt opp av Sony og Epic eies idag av Sony BMG.


== Eksempler på artister ==
ABBA
AC/DC
Audioslave
Avril Lavigne
Death Grips
Korn
Lamb of God
Meat Loaf
Michael Jackson
Ozzy Osbourne
Quiet Riot
Shakira
Steve Vai


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Epic Records – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grieg Trio

Grieg Trio er en norsk pianotrio etablert i 1987.Trioen består av Vebjørn Anvik (klaver), Ellen Margrete Flesjø (cello) og Sølve Sigerland (fiolin). 
Trioen har vunnet en rekke priser. Den har turnert i store deler av verden, og ble plukket ut av OL på Lillehammer til å presentere norsk kultur i forkant av lekene. I perioden 2004 til 2009 har deltagerne vært kunstneriske ledere for Kammermusikkfestivalen i Stavanger.


== Priser og utmerkelser ==
1. pris i Colmar Chamber Music Competition 1989
Parkhouse Award 1991 – prisen inkluderer konserter i tre av Londons konsertsaler
Norske Shells Euro Prize i 1992
Musikkritikerprisen for 1993/1994
Griegprisen 1997
Spellemannprisen 2004 i klassen klassisk musikk for dobbeltalbumet Dvorak: Complete Piano Trios
Gammleng-prisen i klassen klassisk i 2005


== Diskografi ==
Brahms: Piano Trios Op. 8 & Op. 87 (Simax Classic, 1994)
Mendelssohn-Bartoldy: Piano Trios (Simax Classic, 1994)
Bloch, Martin, Shostakovich (Simax Classic, 1999)
Beethoven + Kaipainen (Simax Classic, 2002)
Antonin Dvorak – Complete Piano Trios (Simax Classic, 2004) (Dobbeltalbum)
Beethoven – Maxwell Davies (Simax Classic, 2006)
Beethoven/Thoresen (Simax Classic, 2007)
Tchaikovsky/Smetana/Grieg (Simax Classics, 2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Digitaltrykk

Digitaltrykk eller digitalprint er en reproduksjonsteknikk der digitale bilder gjengis på forskjellige materialer som vanlig papir, fotopapir, plastfolie eller tøystykker. I motsetning til offsettrykk bruker de digitale skriverne en type film som kan brukes flere ganger til ulike bilder, i stedet for kjemisk behandlede aluminiumsplater. Toneren som fargen består av, legges som et tynt lag på utsiden av papiret, i stedet for å trekke inn som flytende blekk. Det gir mulighet for høy oppløsning i rastergrafikken. I trykkeribransjen brukes ofte digitaltrykk for å lage trykksaker i små eller mellomstore opplag. 
Digitalprint eller bare print (engelsk for «grafisk trykk») brukes også om digitale utskrifter framstilt ved hjelp av blekkskrivere, laserskrivere og kopimaskiner, teknologi som representerer et annet reproduksjonsprinsipp enn tradisjonell trykking som likner bruk av stempler og trykksverte.


== Fordeler ==
Oppsett av trykkmaskinene er enklere og krever mindre svinn i form av kjemikalier og papir.
Utskriftene kan inneholde variable data, som ved adressering eller nummerering.
Ved bruk av digitaltrykk krever ikke trykksakene tørketid og kan som oftest leveres til sluttbruker umiddelbart.Digitaltrykk kalles også lumigraphie, digigraphie eller giclee. Metodene benyttes av en rekke fremtredende kunstnere verden over, til fremstilling av fotografiske forstørrelser eller reproduksjon av grafisk arbeider. Metodene er i ferd med å bli anerkjent som en fullverdig kunstnerisk gjengivelsesmetode. Noen anser at et digitaltrykk med opplag på høyst fem «kopier» kan kalles et originalt kunstverk. 


== Ulemper ==
Papiret bøyes rundt valser i trykkmaskinen, og kan derfor ikke være svært tykt.
Papirformatet kan ikke bli like stort som i en offsetmaskin.


== Se også ==
Giclee, digitale utskrifter av høy kvalitet
Skriver, elektronisk utskrivningsmaskin
Digitalfoto,
Middlesex University

Middlesex University er et universitet i London. Det ligger i og har navn etter det historiske grevskapet Middlesex. 
Det ble grunnlagt i 1973 som Middlesex Polytechnic. I 1992 fikk det status som universitet og tok sitt nåværende navn. Universitetets forløpere var St Katherine's College og Hornsey School of Arts and Crafts, som ble grunnlagt i 1880-årene.
Det er fire vanlige campuser i det nordlige London: Trent Park, Hendon, Enfield, Cat Hill og en spesiell campus som er fordelt på flere sykehus. I 2005 ble det også åpnet en campus for utenlandsstudenter i Dubai, og samme år ble en campus i Tottenham nedlagt.
 


== Rangeringer ==
Middlesex University ble rangert som nummer 89 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 81 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet på plass 651-700 av verdens universiteter.


== Referanser ==
Garrison Keillor

Garrison Keillor (opprinnelig Gary Edward Keillor, født 7. august 1942 i Anoka i Minnesota i USA) er en amerikansk forfatter, humorist, musiker, satiriker og radiopersonlighet. Han er best kjent som vert for Minnesota Public Radios ukentlige radiomagasin A Prairie Home Companion, der han fremstod som norsk-amerikaner. I virkeligheten har han engelsk og skotsk bakgrunn.Keillor, som var tredje av seks barn, ble oppdratt i den religiøse sekten «Sanctified Brethren». Da han var 14 år gammel ble han døpt i den lille separatistiske sekten Plymouth Brethren. I 1980-årene anså han seg selv for å være «fundamentalistisk personlig kristen».Han har en bachelorgrad i engelsk fra University of Minnesota (1966), og begynte sin radiokarriere i 1969 som hallomann for klassisk musikk.A Prairie Home Companion hadde sin premiere i 1974 og han trakk seg tilbake i 2016. Blant innslagene er Keillors monolog med nyheter fra Lake Wobegon, som tildels er inspirert av hans hjemby Anoka. Lake Wobegon er en fiktiv småby i det fiktive Mist County i Minnesota «hvor alle kvinnene er sterke, alle mennene ser bra ut, og alle barna er over gjennomsnittet.»Den 29. november 2017 gjorde han det kjent at han hadde blitt avskjediget fra Minesota Public Radio etter at han ble anklaget for «upassende oppførsel mot en kvinne som arbeidet med ham».


== Personlig liv ==
Keillor har vært gift tre ganger. Han var gift med Ulla Skærved, en dansk tidligere utvekslingselev på gymnaset han gikk på, Anoka High School. De giftet seg i 1985 og han ba om skilsmisse i 1991. Siden 1995 har han vært gift med Jenny Lind Nilsson, en fiolinist ved Minnesota-operaen, som han har en datter med.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Garrison Keillor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Garrison Keillor på Internet Movie Database 
(da) Garrison Keillor på Filmdatabasen 
(en) Garrison Keillor hos Rotten Tomatoes 
(en) Garrison Keillor hos The Movie Database 
(en) Garrison Keillor på Discogs 
(en) Garrison Keillor på MusicBrainz 
(en) Garrison Keillor på SoundCloud 
(en) Garrison Keillor på Spotify 
(en) Garrison Keillor på Songkick 
(en) Garrison Keillor på AllMusic 
Garrison Keillor på Twitter 
Garrison Keillor på YouTube
Den nordiske barne- og ungdomslitteraturkonferansen

Den nordiske barne- og ungdomslitteraturkonferansen, også kalt Nordisk barnebokkonferanse (NBBK),  er en tverrfaglig konferanse om barne- og ungdomslitteratur. Den arrangeres i Stavanger av Rogaland fylkesbibliotek i samarbeid med Rogaland fylkeskommune og andre og har blitt holdt omtrent annethvert år siden 1993. Konferansen er Nordens største arrangement om barn og unges litteratur og lesing. Konferansen blir vanligvis holdt over tre dager i februar og omfatter foredrag og opplesninger av blant andre norske og utenlandske forskere, formidlere og forfattere. Deltakere er forfattere, illustratører, bibliotekarer, forlagsfolk, litteraturvitere, lærere, oversettere, litteraturkritikere og andre, hovedsakelig fra Skandinavia.
Tidligere ledere for konferansen har blant andre vært Leikny Haga Indergaard og Anne Liv Tønnessen. Prosjektleder i 2008 og 2011 var litteraturformidleren Ine Marit Torsvik Bertelsen. I 2011 deltok over 350 personer på konferansen. I 2015 og 2017 ble NBBK arrangert i Stavanger kulturhus (Sølvberget) og  ledet av bibliotekar Siri Odfjell Risdal.


== Konferanser ==
1993: «Ta boka og spis den!» 1. – 3. februar
1995: «Du blir hva du leser» 12. – 15. februar
1997: «Fantasiens spiskammer» 9. – 12. februar
1999: «Rett til vers!» 7.- 10. februar – nordisk samtidslitteratur for barn og unge
2001: «Ja takk – begge deler!» 10.- 14. februar –
2003: «Jeg fant! Jeg fant!» 8. – 12. februar – fokus på myter, legender og fantastisk litteratur
2005; «Livet + boka = sant» 5. - 9. februar - blant annet med ondskap som tema
2008: «Mangfold 2008» 3.- 6. februar
2011: «Maktens pluttifikasjon» 7.- 9. februar
2015: «Undergang - eller overgang?» 2.-4. februar
2017: «Den visuelle vendingen» 6.-8. februar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted for 2008-konferansen
Kommentarer om konferansen i 1997 Arkivert 23. august 2007 hos Wayback Machine.
Strandsone

Strandsonen er i Norge et generelt byggeforbud i et 100-meterssone langs kysten som har som formål å sikre allemannsretten og er begrunnet av «hensyn til natur- og kulturmiljø, friluftsliv, landskap og andre allmenne interesser.» Strandsonen er areaet 100 meter vinkelrett inn over land fra kystlinjen, målt i horisontalplanet. Denne sonen er omfattet av et generelt bygge- og deleforbud etter plan- og bygningsloven. Nybygging og oftest også tilbygg og påbygg, krever derfor dispensasjon. Unntatt er strandsone som er regulert til byggeformål eller som ligger i byer eller tettsted. Nesten en tredjedel av arealet i Norges strandsone er påvirket av menneskelige inngrep og anses ikke som tilgjengelig for allmenheten.Strandsonen kan ha ulik utstrekning og variasjon både når det gjelder terreng, økologi og menneskelige bruksmåter. Ofte brukes 100-metersbeltet som en rettesnor, men det er de faktiske forholdene som må avgjøre hvor stort område som skal forvaltes etter regler og retningslinjer for strandsonen. Det er vanligvis den enkelte kommune som har ansvaret for å etterse strandsonen. Bygging i strandsonen krever derfor ofte dispensasjon fra kommunen. Langs sjøen, innsjøer og vassdrag er det et generelt byggeforbud ifølge plan- og bygningslovens §17-2. Men det finnes en rekke unntak fra denne bestemmelsen, det vil si tilfeller eller tiltak der den generelle 100-metersgrensen ikke gjelder.
Dersom det ikke er gitt byggetillatelse er det ulovlig å bygge i strandsonen. Forbedring og restaurering av eksisterende eiendommer har ofte mindre klare regler, noe som fører til mye debatt i lokalpolitikk. Men dette får mindre oppmerksomhet fordi forbedring sjelden oppfattes som sjenerende av allmennheten.
Privat eiendom i strandsonen deles opp i utmark og innmark. I utmark er det alminnelig ferdselsrett. I innmark kan det i enkelte tilfelle være begrenset rett til ferdsel basert på lokale forhold, sedvane og hevd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
lovdata.no Friluftsloven
ssb.no Byggeaktivitet i strandsonen, 2014-2015
Gunnar Goes Comfortable

Gunnar Goes Comfortable er en performativ dokumentarfilm regissert av Gunnar Hall Jensen. Filmen hadde premiere i 2003. 
Filmen omhandler filmskaperen, Gunnar Hall Jensen, og hans søken etter lykke. 
Rent kinematografisk består filmen i hovedsak av Super 8mm-film fotografert av Gunnar Hall Jensen.


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Goes Comfortable på Internet Movie Database 
(no) Gunnar Goes Comfortable i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Gunnar Goes Comfortable hos Filmfront 
(nl) Gunnar Goes Comfortable på MovieMeter 
(en) Gunnar Goes Comfortable på AllMovie 
(en) Gunnar Goes Comfortable på Rotten Tomatoes 
www.gunnarthemovie.com – Gunnar Goes Comfortable
Turt

Turt (Cicerbita alpina) er en flerårig plante i kurvplantefamilien som kan bli opp til 2 meter høy med blå-fiolette, sjelden kvite blomster i kurver.
Den vokser i høgstaudeeng/-skog på fuktig næringsrik mark (fjell- og skoglier ) og er vanlig i store deler av Norge.
Brunbjørn i Skandinavia beiter på turt om våren og tidlig om sommeren. I denne sesongen er det en av dens viktigste næringskilder. Måten den river av toppen på slike urter er et viktig sportegn. Elg og hjort beiter også på den. Til og med folk har nyttet seg av næringsverdien, gjerne til å drøye eller smaksette supper, grøt eller reinmelk. Den har neppe vært betraktet som noen delikatesse i fersk tilstand, siden den er nokså bitter og besk i smaken. Ifølge presten Hans Jacob Willes beskrivelser av Telemark, skal turt som vokser i fjellet være bedre enn den som vokser i lia, og margen av stekte stilker skal «smake delicat».


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) turt – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) turt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) turt hos Artsdatabanken 
(en) turt hos NCBI 
(en) turt hos The International Plant Names Index 
(en) turt hos Tropicos 
(en) Kategori:Cicerbita alpina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cicerbita alpina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cicerbita alpina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Status er: «spiselig» ifølge Nyttevekstleksikonet utgitt av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Cino e Lillo Del Duca

Stadio Cino e Lillo Del Duca er hjemmebanen til det italienske fotballaget Ascoli Calcio 1898. Stadionet ble bygget i 1962 og har en kapasitet på 20 000 tilskuere.
Moline

Moline er en by i fylket Rock Island i Illinois i USA. Byen er en del av storbyområdet Quad Cities ved Mississippi. Innbyggertallet i 2000 var 43 768. Arealet er 41 kvadratkilometer. Moline fikk bystatus i 1848.
Moline ligger på ei halvøy der Rock River (i sør) løper parallelt med Mississippi (i nord), før disse to møtes. Byområdet utgjør et høydedrag mellom elvene, men dette skjæres opp av flere kløfter, som deler byen opp i naturlige bydeler.
De første som slo seg ned i Moline-området antas å ha vært sauk- og fox-indianere, som brukte området mellom elvene Mississippi og Rock River til jakt og fiske. På begynnelsen av 1800-tallet kom det til jamnlige stridigheter mellom disse og den økende kolonibefolkninga. I 1832 kom det til full krig (Svarte Hauk-krigen (Black Hawk War), oppkalt etter en av stammens høvdinger). De innfødte tapte krigen og måtte i stor grad forlate området.
I 1841 blei det bygd ei demning ved Moline. Vannkrafta herfra trakk til seg møller (navnet er fra det franske ordet for mølle) og annen industri, blant annet John Deeres stålplogfabrikk, som blei flytta hit i 1848. Hovedkvarteret for Deere & Company, som i dag er verdens største produsent av landbruksmaskiner, ligger fortsatt i Moline.
Bydelen Olde Towne er prega av at Moline i si tid var den av USAs byer som hadde størst befolkning av belgisk opphav. Andre store immigrantgrupper var franskmenn, tyskere og svensker.
Moline var opprinnelig hjembyen til basketballklubben Tri-Cities Blackhawks, som har flytta flere ganger seinere og nå er kjent som Atlanta Hawks.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Moline, Illinois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Quad Cities Online
Kart fra Google Maps