jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ruben (artist)

Ruben Markussen (født 23. mars 1995 i Harstad), mest kjent under kunstnernavnet Ruben, er en norsk sanger og låtskriver. Han vokste opp på Bjarkøy i Troms.


== Priser og utmerkelser ==
Han ble nominert til P3 Gull 2018 i klassen «Årets nykommer» og til Spellemannprisen 2018 i klassen «Årets låt» for «Walls» og «Årets gjennombrudd» med Gramo-stipend. Markussen vant Musikkforleggerprisen 2019 i klassen «Årets gjennombrudd – Populærmusikk». Han vant Spellemannprisen 2019 i klassen årets låt for «Lay By Me» og var også nominert i klassen «Popartist» for EP-en Melancholic. Han ble nominert i klassen beste artist foran P3 Gull 2020.


== Diskografi ==


=== EP-er ===
2019: Melancholic, Universal


=== Singler ===
2017: «Walls»
2018: «The Half»
2018: «Lay By Me»
2019: «So High»
2019: «As Long As I Break Your Heart»
2020: «Burn Down This Room»
2020: «Dear God»
2021: «Animosity»
2021: «Candy»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ruben (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ruben på Internet Movie Database 
(en) Ruben på Discogs 
(en) Ruben på MusicBrainz 
(en) Ruben på SoundCloud 
(en) Ruben på Spotify 
(en) Ruben på Genius — sangtekster 
(en) Ruben på AllMusic 
Ruben på Twitter 
Ruben på Facebook 
Ruben på Instagram 
Ruben på YouTube
Svein Flåtten

Svein Arne Flåtten (født 14. oktober 1944 i Andebu i Vestfold) er en norsk politiker (H). Han er fra januar 2018 statssekretær for statsminister Solberg ved Statsministerens kontor.Han er sønn av bygningssnekker Arne Flåtten og helsefagarbeider Inger Berg. Han gikk realskole, handelsskole og økonomisk gymnas i Tønsberg, og har ex.phil. og 1. avdeling jus fra Universitetet i Oslo.
Ved siden av studiene innehadde han diverse økonomiske og administrative stillinger i bygge- og anleggsindustrien 1966–1980. Flåtten var eier og daglig leder i Sveisemekanikk 1980–2001 samt eier og arbeidende styreformann ved Sandvik mekaniske verksted 1990–2001, og er fortsatt eier i begge selskapene. Flåtten har hatt en rekke styreverv og var medlem av representantskapet i Vestfold Kraft og styremedlem i Sandefjordregionen Energiverk før de gikk inn i Skagerak Energi.
Flåtten var leder i Sandefjord Høyre 1994–2000, gruppeleder i Sandefjord bystyre og formannskap 1995–2001, medlem av Høyres Bedriftskanal 2000–2009 og leder i Vestfold Høyre 2004–2012. Han var innvalgt på Stortinget fra Vestfold fra 2001 til 2017. Han satt i de to første periodene i finanskomiteen. I perioden 2009–2013 var han 1. nestleder i næringskomiteen og partiets næringspolitiske talsmann. Fra 2013 var han 2. nestleder i Stortingets finanskomité og Høyres fraksjonsleder i samme komite. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Flåtten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Svein Flåtten hos Stortinget 
(no) Svein Flåtten hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Svein Flåttens stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Russlands republikker

Den russiske føderasjon er delt opp i 88 føderasjonssubjekter, 22 av disse er republikker.


== Konstitusjonell status ==

Republikker skiller seg fra andre føderasjonssubjekter blant annet ved at de har rett til å ha sitt eget offisielle språk. Andre føderasjonssubjekter som krajer og oblaster har ikke disse rettighetene.
Signe Øye

Signe Øye (født 2. juni 1945 i Nord-Aukra, Møre og Romsdal)
er en norsk politiker (Ap). Hun var stortingsrepresentant for Østfold 1993 - 2009.
Øye har handelsskole og kurs i administrasjon og personaladministrasjon, hun var ansatt som sekretær i teknisk etat, Spydeberg kommune fra 1974 til 1990, deretter personalkonsulent i Hobøl kommune til 1993. Signe Øye tok ikke gjenvalg til Stortinget i 2009. Hun var leder av Østfold Arbeiderparti 2002-2014.


== Stortingets presidentskap ==
11. oktober 1993 – 30. september 1997 Varasekretær i Stortinget
8. oktober 1997 – 30. september 2001  Sekretær i Stortinget
9. oktober 2001 – 30. september 2002  Sekretær i Stortinget
10. oktober 2005 – 30. september 2009  Sekretær i Stortinget


== Stortingskomitéer ==
2005–2009 første nestleder i Forsvarskomiteen
2005–2009 medlem i Den utvidede utenrikskomiteen
2005–2009 varamedlem i Valgkomiteen
2001–2005 medlem i Kommunalkomiteen
2001–2005 varamedlem i Den utvidede utenrikskomiteen
2001–2005 varamedlem i Valgkomiteen
2001–2005 medlem i Fullmaktskomiteen
1997–2001 medlem i Finanskomiteen
1997–2001 medlem i Kommunalkomiteen
1993–1997 medlem i Finanskomiteen
1993–1997 medlem i Sosialkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Signe Øye hos Stortinget 
(no) Signe Øye hos Norsk senter for forskningsdata
Martin Engeset

Martin Engeset (født 20. juli 1964 i Oslo) er en norsk politiker (H).
Han var innvalgt på Stortinget fra Østfold 2001–2009, og var 2. vararepresentant 1985–1989, samt 1. vararepresentant 1993–1997.
Engeset har bakgrunn fra siviløkonomistudier ved Bedriftsøkonomisk Institutt, men leverte aldri diplomoppgaven, og arbeidet som revisjonsmedarbeider 1988–1995. Fra 1995 til 2001 hadde han et deltidsengasjement som sekretariatsleder for Norges Råvaregjenvinningsforening.
På Østfold Høyres årsmøte 22. november 2008 ble det klart at Engeset tapte kampen mot Ingjerd Schou, sosialminister i Kjell Magne Bondeviks andre regjering, med 28 mot 29 stemmer. Engeset gjorde det da klart at han ikke ønsket å stille på andreplassen, og kunngjorde samtidig at han med dette trekker seg fra rikspolitikken etter valget i 2009. Han er fra 2007 valgt som leder av kontrollutvalget i Sarpsborg kommune.


== Stortingskomiteer ==
2005–2009 medlem i Arbeids- og sosialkomiteen
2001–2005 varamedlem i Valgkomiteen
2001–2005 1. nestleder i Kontroll- og konstitusjonskomiteen
2001–2005 varamedlem i Den utvidede utenrikskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Engeset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Martin Engeset hos Stortinget 
(no) Martin Engeset hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Martin Engeset hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
Martin Engeset hos Stortinget
Martin Engeset hos Høyre
Jorge

Jorge er et spansk og portugisisk mannsnavn som tilsvarer norske Jørgen eller Georg. Jorge er også en sjelden variant av svenske Jörgen.


== Etymologi ==
Jorge er dannet som en spansk form av det latinske navnet Georgius, som hadde opprinnelse i greske Georgios (Γεωργιος). Navnet var dannet av greske georgos (γεωργος), «bonde», som igjen var sammensatt av leddene ge (γη), «jord», og ergon (εργον), «arbeid».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Jorge og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Jorge Luis Borges (1899–1986), argentinsk forfatter
Jorge Mario Bergoglio (f. 1936), argentinsk kardinal som i 2013 ble valgt til pave og tok navnet Frans
Jorge Santana (f. 1951), meksikansk gitarist
Jorge Pardo (f. 1955), spansk musiker
Jorge Ramos (f. 1958), meksikansk journalist
Jorge Posada (f. 1971), puertoricansk baseballspiller
Jorge Lorenzo (f. 1987), spansk motorsyklist
Jorge Caballero, peruansk klassisk gitarist
Jorge Cordero, cubansk sanger og gitarist
Jorge Jensen, norsk økonom og underdirektør i Forbrukerrådet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Jorge
(en) Think Baby Names: Jorge
Louise Lehzen

Louise Lehzen (født 3. oktober 1784 i Coburg, død 9. september 1870 i Bückeburg) var en tysk baronesse som var guvernante og senere rådgiver og selskapsdame for dronning Victoria av Storbritannia.
Hun stammet fra Coburg, og kom til England som guvernante for prinsesse Feodora av Leiningen. I 1827 ble hun opphøyet i friherrelig stand av kongen av Hannover (som samtidig var konge av Storbritannia), Wilhelm IV. Hun ble lærerinne og guvernante for prinsesse Victoria i 1824, og fortsatte å ha ansvaret for undervisningen av prinsessen selv etter at hertuginnen av Northumberland formelt ble utnevnt til guvernante. Senere ble hun privatsekretær for Victoria, både mens hun var prinsesse og etter at hun var blitt dronning. I 1842 forlot hun hoffet og reiste tilbake til Tyskland. Hun døde i 1870.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louise Lehzen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Guvernante

Guvernante (fra fransk gouvernante, av å styre) er en betegnelse på en privatlærerinne som har det overordnede ansvar for oppdragelsen og undervisningen av barn i en privathusholdning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Governesses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Naurus grunnlov

Naurus grunnlov ble vedtatt av landet 17. mai 1968.


== Formålsparagraf ==
ETTERSOM vi, Naurus folk, anerkjenner Gud som den allmektige og evige Herre og giver av gode ting;og ettersom vi ydmykt plasserer oss under Hans gode åsyn og søker Hans frelse på oss selv og våre liv;og ettersom vi har erklært at Nauru skal være en republikk;og ettersom en konstitusjonell forsamling har forberedt Naurus grunnlov;SÅ, DERFOR vedtar, utøver og gir oss selv, Naurus folk i den konstitusjonelle forsamling, denne tjueniende dagen av januar, ett tusen ni hundre og sekstiåtte, denne grunnloven som kommer i kraft den trettiførste dagen av januar, ett tusen ni hundre og sekstiåtte.


== Arrangering av deler ==
Naurus grunnlov er delt i 11 deler:

Del I (artikkel 1 og 2) – Republikken Nauru og Naurus øverste lov
Del II (artikkel 3-15) – Beskyttelse av grunnleggende rettigheter og frihet
Del III (artikkel 16-25) – Presidenten og den utøvende makt
Del IV (artikkel 26-47) – Den lovgivende forsamling
Del V (artikkel 48-57) – Retten
Del VI (artikkel 58-67) – Økonomien
Del VII (artikkel 68-70) – Offentlig tjeneste
Del VIII (artikkel 71-76) – Borgerskap
Del IX (artikkel 77-79) – Nødtiltak
Del X (artikkel 80-84) – Generelle bestemmelser
Del XI (artikkel 85-100) – Overgangsbestemmelser


== Eksterne lenker ==
Naurus grunnlov
Qianjiang (Hubei)

Qianjiang er en kinesisk subprefekturby i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Den er direkte understilt provinsregjeringen. 
Befolkningen var på 998 525 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Tog ===
Hankou–Yichang-høyhastighetsjernbane, åpnet i 2012, løper gjennom området og har stasjon der.


=== Vei ===
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.


== Historie ==
Qianjiang var et tidlig senter for den kinesiske oldtidsstaten Chu.
Qianjiang ble gjort til fylke i 965, under Song-dynastiet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Principal constructeur de deux roues en Chine Arkivert 11. februar 2009 hos Wayback Machine.
Lokalregjeringens sider
Honghu

Honghu (kinesisk: 洪湖; pinyin: Hónghú)  er et kinesisk byfylke i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Det tilhører byprefekturet Jingzhou. 
Fylket har et areal på 2 519 km² og talte 907 162 innbyggere i 1999.Selve byen ligger på vestbredden av Yangtzefloden, overfor Hunan-provinsen og Xianning i Hubei. Det er oppkalt etter innsjøen der, en innsjø som periodisk blir overflømmet (洪, hong).  
På den tradisjonelle kinesiske festen Duanwu Jie (端午节, Dragebåtfesten), som feires den femte dag av den femte måned, er det kapproing med dragebåter på innsjøen. Innsjøen er svært fruktbar, og Honghu by tilbyr til salgs 40 fiskearter og en rekke sjøplanter.
Befolkningen i Honghu feires i Folkerepublikken Kina som en viktig og tro kampfelle på kommunistenes side under den kinesiske borgerkrig. Utenfor Kina er stedet også kjent som det området der den nyzealandske kommunist Rewi Alley holdt på med nødhjelp, og for kooperativbevegelsen Gung-Ho (共合, Gonghe).


== Honghu i revolusjonsromantikken ==
Den naturskjønne Honghusjøen stod sentralt i den kinesiske revolusjonære opera «Honghusjøens rødegardister». Den bygget på en sann historie om Den røde armés kamper mot Kuomintangs styrker under den kinesiske borgerkrig.
Synopsis:

Modern Opera. A revolutionary musical depicting the struggle between Communist guerrillas and a KMT landlord for control of a village. In the summer of 1930, a tyrant named Peng allied with Nationalist Army commander Feng raids the Red Army’s base in the Honghu area of Hubei province. Party Secretary Han Ying and the base director lead the local guards in an orderly withdrawal but later return to lead a raid on the enemy’s weapons storehouse. In retaliation, Peng has some local people tortured to try to discover Han Ying’s hideout. In order to protect his fellow villagers, Han Ying gives herself up, then escapes, with one of his deputies sacrificing himself in the effort. Han continues to lead the Red Guards in their struggle against the enemy.— katalogbeskrivelse for 1961-filmatiseringen av operaen, ved University of Chicago Film Library collection
Restene av de revolusjonæres tidligere støttepunkter i området (Xiang E xi geming genjudi jiuzhi 湘鄂西革命根据地旧址) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminnesmerker, og er et mål for såkalt rød turisme.


== Referanser ==
Jingmen

Jingmen (kinesisk: 荆门; pinyin: Jīngmén) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 167 000.


== Administrative enheter ==
Jingmen består av to bydistrikter, to fylker og ett byfylke:
Bydistriktet Dongbao (东宝区), 1 645 km², 370 000 innbyggere, regjeringssete;
Bydistriktet Duodao (掇刀区), 639 km², 360 000 innbyggere;
Fylket Shayang (沙洋县), 2 044 km², 600 000 innbyggere;
Fylket Jingshan (京山县), 3 284 km², 650 000 innbyggere (新市镇);
Byfylket Zhongxiang (钟祥市), 4 488 km², 1,03 mill. innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==
Xiaogan

Xiaogan (kinesisk: 孝感; pinyin: Xiàogǎn) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen er (2005) på 310 000.


== Administrative enheter ==
Xiaogan består av ett bydistrikt, tre byfylker og tre fylker:
Bydistriktet Xiaonan – 孝南区 Xiàonán Qū ;
Byfylket Yingcheng – 应城市 Yìngchéng Shì ;
Byfylket Anlu – 安陆市 Ānlù Shì ;
Byfylket Hanchuan – 汉川市 Hànchuān Shì ;
Fylket Xiaochang – 孝昌县 Xiàochāng Xiàn ;
Fylket Dawu – 大悟县 Dàwù Xiàn ;
Fylket Yunmeng – 云梦县 Yúnmèng Xiàn.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Xiaogan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fotos fra Panoramio
Zhicheng

Zhicheng (kinesisk: 枝城, pinyin: Zhīchéng) er en kinesisk by i byfylket Yidu i byprefekturet Yichang i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 159 000.Byen ligger på Yangtzeelvens søndre bredd, og her fører en bro over elven, over til Gujiadian (顾家店镇) i byfylket Zhijiang. Broen fører både en bilvei og Jiaozuo–Liuzhou-jernbanen over elven.


== Referanser ==
Guangshui

Guangshui  (kinesisk: 广水; pinyin: Guǎngshuǐ) er et kinesisk byfylke i byprefekturet Suizhou i provinsen Hubei i det sentrale Kina. 
Befolkningen  anslås (2005) til 155 000.


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider Arkivert 29. desember 2016 hos Wayback Machine.
Infoside
Chibi

Chibi (kinesisk: 赤壁; pinyin: Chìbì) er et kinesisk byfylke i byprefekturet Xianning i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Frem til 11. juni 1998 het byen Puqi (蒲圻). Det nye navnet er til minne om det viktige slaget ved Chibi i år 208 e.Kr.
Befolkningen var på 517 851 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.


== Referanser ==
Macheng

Macheng (kinesisk: 麻城; pinyin: Máchéng) er et byfylke i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Huanggang.
Det hadde 1 176 249 innbyggere i 1999.


== Historie ==
Macheng kan spores tilbake til Vår- og høstannalenes tid da det var del av Churiket. Her stod det viktige Wu Chu-slaget (ca. 506 f.Kr.). 
Navnet Macheng ble gitt i 598 e.Kr.
I 1927 brøt det ut et større bondeopprør i Macheng, og svært mange av opprørerne sluttet seg til Mao Zedongs styrker under sine lokale generaler, Wang Shusheng og Chen Zaidao.


== Kulturminner ==
Baizipagoden (Baizi ta, 柏子塔) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.


=== Vei ===
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.


== Referanser ==


== Litteratur ==
William T. Rowe: Crimson Rain: Seven Centuries of Violence in a Chinese County, Stanford University Press, 2007, ISBN 0804754969


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Shishou

Shishou (kinesisk: 石首; pinyin: Shíshǒu) er en kinesisk byfylke i provinsen Hubei i det sentrale Kina. 
Befolkningen var på 654 487 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
Det neolittiske Zoumaling-funnstedet (Zoumaling yizhi, 走马岭遗址) ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Zoumaling yizhi
Ancient City Discovered in China
On the Early City and the Beginning of the State in Ancient China
The Site of Zoumaling, Jingzhou
Huangzhou

Huangzhou (kinesisk: 黄州区; pinyin: Huángzhōu Qū) er en kinesisk by med rang bydistrikt i byprefekturet Huanggang i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 122 000.
Det er fra dette distriktet av den kinesiske matretten Dongpo rou (Dōngpō ròu 东坡肉, svin på Dongpos manér) opprinnelig stammer. Denne svinemageretten er oppkalt etter forfatteren og embedsmannen Su Dongpo.


== Samferdsel ==
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.
Rongcheng (Weihai)

Rongcheng (kinesisk: (荣成; pinyin: Róngchéng) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Weihai i provinsen Shandong i det nordlige Kina. Befolkningen var på 681 409 innbyggere i 1999.  Arealet er på  1 392 km². 
Rongcheng ligger i den østligste delen av Shandonghalvøya ute mot Gulehavet. I denne fylkesbyen finner man den severdige såkalte «Svanesjøen», som er ett av Folkerepublikken Kinas største verneområder for svaner. 
Rongcheng har stor tilstrømning av turister. I byfylket konstrueres siden 2008 det meget store Rongcheng Shidaowan kjernekraftverk, som etter planene skal nå opp i 9.300 MW kapasitet og dermed kan bli verdens største kjernekraftverk.


== Historie ==
Ifølge historiske nedtegnelser besøkte keiser Qinshihuang, Kinas første keiser, Rongcheng to ganger, og lot bygge broer og templer der.  I 1735, under Qing-dynastiet, gav Yongzheng-keiseren fylket sitt nåværende navn.


== Samferdsel ==
Rongcheng er utgangspunktet for Kinas riksvei 309 som går vestover fra Rongcheng i 2208 km til Lanzhou i provinsen Gansu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Yingzhong

Yingzhong er en kinesisk storby i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 109 000.


== Referanser ==
Enshi

Enshi (kinesisk: 恩施土家族苗族自治州; pinyin: Ēnshī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu) er et kinesisk autonomt prefektur for minoritetsfolkene tujia og miao i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 3,83 millioner.
Hele Enshi er et fjellområde bestående av – fra sørvest mot nordøst – Wufjellene (巫山), Qiyuefjellene (齐岳山脉),  Wulingfjellene (武陵山脉) og Daloufjellene (大娄山脉). Nesten ingen av fjelltoppene er på under 1 000 moh.
Jordsmonnet i Enshi er rikt på selen. Området har en rik flora og fauna. Mange kinesiske medisinurter finnes i de tette skogene som dekker store deler av prefekturet. Fra dyrelivet kan fremheves skjelldyrene.


== Administrative enheter ==
Enshi består av to byfylker og seks fylker:

Byfylket Enshi (恩施市), 3 972 km², ca. 770 000 innbyggere, regjeringssete;
Byfylket Lichuan (利川市), 4 603 km², ca. 840 000 innbyggere;
Fylket Jianshi (建始县), 2 666 km², ca. 510 000 innbyggere;
Fylket Badong (巴东县), 3 354 km², ca. 480 000 innbyggere;
Fylket Xuan'en (宣恩县), 2 730 km², 340 000 innbyggere;
Fylket Xianfeng (咸丰县), 2 550 km², 360 000 innbyggere;
Fylket Laifeng (来凤县), 1 344 km², 310 000 innbyggere;
Fylket Hefeng (鹤峰县), 2 892 km², 220 000 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Enshi Tujia and Miao Autonomous Prefecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielle nettsider Arkivert 27. april 2011 hos Wayback Machine.
Danjiangkou

Danjiangkou  (kinesisk: 丹江口; pinyin: Dānjiāngkǒu) er et byfylke i byprefekturet Shiyan i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen innen bygrensene var i 1999 på 478 604 innbyggere.Danjiangkoudemningen, som demmer opp Kinas største vannreservoar, ligger i fylket Danjiangkou.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.


== Referanser ==
Naurisk urreligion

Nauriske urreligionen er en monoteistisk religion med en gudinne kalt Eijebong og en øy av ånder kalt Buitani. De troende sier at himmelen og havet ble skapt av en edderkopp kalt Aerop-Enap. Det er veldig få, om noen, innbyggere på øya Nauru som fortsatt tror på religionens mytologi, på grunn av den vestlige påvirkningen på naurisk kultur, og kristendommens dominans.
David Adeang

David Adeang (født 24. november 1969) er en naurisk politiker. Han var en av grunnleggerne av Naoero Amo («Nauru først»), landets eneste suksessfulle parti.
Adeang begynte sin politiske karriere som advokat. I parlamentvalget i mai 2003, midt i det politiske og økonomiske kaoset, fikk Naoero Amo 3 av de 18 setene, og Adeang var en av de innvalgte. Naoero Amo inngikk en koalisjon med Ludwig Scotty og hans tilhengere. Scotty ble president, og Adeang finansminister. Han var imidlertid bare finansminister i tre måneder, da Scottys regjering falt i august 2003, og Kinza Clodumar ble finansminister.
I april 2004 ble Adeang siktet for oppvigleri sammen med Kieren Keke og Fabian Ribauw etter en protest på Naurus flyplass, men siktelsen ble raskt droppet. I juni 2004 gikk Clodumar og Naoero sammen for å få Scotty gjenvalgt som president. Clodumar forble finansminister, mens Adeang ble justis- og utenriksminister. En ting som er interessant ved at han ble utenriksminister er at han er Naurus første utenriksminister som ikke er president på samme tid; det er en post som presidenten har hatt siden Nauru ble uavhengig i 1968. Adeang hadde ikke problemer med å bli gjeninnvalgt til parlamentet fra Ubenide-valgkretseni valget oktober 2004. En måned senere forlot han posten som justisminister, men ble finansminister, og forble utenriksminister.