jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kanji

Kanji (漢字 ) er ett av de tre japanske skriftspråkene, sammen med hiragana og katakana. Der de to sistnevntes tegn kun danner lyder, på samme måte som bokstaver, er kanji-tegnene meningsbærende i seg selv. I en vanlig, japansk tekst opptrer de tre skriftspråkene side om side. Kanji-tegnene kommer fra kinesisk, og inneholder både tradisjonelle tegn, forenklinger av disse, samt noen tegn som er skapt i Japan.De særegent japanske hiragana- og katakana-skrifttegnene brukes sammen med kanji for å uttrykke grammatiske endelser, enkelte navn, samt lånord fra en rekke språk.Hvert kanji-tegn har ofte flere ulike lesninger, avhengig av hvilken sammenheng det står i. On'yomi (音読み), eller lyd-lesning, er de uttalene som er lånt fra kinesisk. Det benyttes ofte flere forskjellige lesninger for ett tegn, fordi ord har blitt lånt fra forskjellige kinesiske tidsperioder og dialekter. Kun'yomi (訓読み) er uttaler som japanerne selv har gitt til tegnene, gjerne ved å assosiere stammene av japanske ord med ett eller flere tegn. Hvert tegn kan også ha flere kunyomi-lesninger.Forsøk har blitt gjort på å fjerne kanji helt og holdent fra det japanske språk. Blant annet ble det i det på 1900-tallet stiftet en rōmaji-forening, som ønsket å benytte det latinske alfabetet til å skrive japansk.


== Historie ==

Det eldste bevis for anvendelsen av kinesiske skrifttegn i Japan er graveringer på bronsesverd. Disse ble funnet i en gravrøys fra mellom det 3. og 5. århundre etter Kristus. Japan blir også nevnt i kinesiske kilder fra det 3. århundre. De eldste kinesiske skrifttegnene i Japan er fra år 57 på det gyldne seglet til Na-koku.
Enkelte forskere hevder at kinesisk litteratur allerede i det tredje århundre fant veien til Japan. Sikkert vet man at sent i det femte ble kanji importert fra ulike områder i Kina. De første tekstene i Japan ble altså skrevet på kinesisk, også av japanske lærde. Det japanske begrepet for klassisk kinesisk litteratur er Kanbun.


== Referanser ==
Miljøgift

Miljøgifter er kjemiske forbindelser som er lite nedbrytbare (persistente), kan hope seg opp i levende organismer/næringskjeden (bioakkumulere) og er giftige. 
Stoffer som er svært lite nedbrytbare og svært lett hoper seg opp i levende organismer, regnes som miljøgifter – selv om de ikke har kjente giftvirkninger.


== Helse- og miljøeffekter ==
En miljøgift kan være akutt giftig, eller den kan være skadelig på sikt og føre til for eksempel kreft, reproduksjonsskader (skade forplantningsevnen) og arvestoffskader. 
Mennesker tåler som regel små doser kjemiske stoffer uten å ta skade av dem fordi kroppen har mekanismer for å bryte dem ned, skille dem ut eller reparere skadene som de forårsaker. I større mengder og over tid, kan imidlertid kjemiske stoffer skade helsa vår. Og for enkelte dyr eller små organismer, kan selv ørsmå mengder være svært farlige. 
Selv om man kjenner egenskapene til en rekke kjemiske stoffer, vet forskerne fremdeles lite om cocktaileffekten av ulike helse- og miljøskadelige stoffer – det vil si hvordan stoffene i kombinasjon med hverandre, påvirker mennesker og miljø. Dette er en av årsakene til at det benyttes sikkerhetsmarginer når det settes grenseverdier for tillate nivåer.


== Farlig avfall ==
Produkter som inneholder miljøgifter skal klassifiseres som farlig avfall ut fra visse kriterier og grenseverdier. Farlig avfall som ikke samles inn og håndteres forsvarlig, kan føre til at miljøgifter spres og hoper seg opp i naturen.


== Spredning ==
Organiske miljøgifter blir spredd via luft og havstrømmer og lander i Arktis. De blir lagret i fett i små sjødyr, blir langsomt brutt ned og blir konsentrert oppover i næringskjeden. En har påvist at barn på Færøyene har fått redusert finmotorikk grunnet høyt kvikksølvinntak gjennom hvalspekk. En har dessuten påvist urovekkende høye mengder miljøgift i isbjørner, fjellrever, seler samt polarmåker, som topper næringskjeden.


== Prioritetsliste ==
I Norge er det et nasjonalt mål å stanse utslipp og bruk av de farligste miljøgiftene innen 2020. Miljødirektoratet har utarbeidet kriteriesettet som definerer hvilke stoffer omfattes av målet. Hittil er rundt 30 miljøgifter prioritert og ført opp på prioritetslisten.


== Uorganiske miljøgifter, metaller – eksempler ==
Arsen
Bly
Kadmium
Krom
Kvikksølv


== Organiske miljøgifter – eksempler ==
Bisfenol A (BPA)
Bromerte flammehemmere
DDT
Dioksiner
Ftalat (DEHP)
Klorparafiner (SCCP og MCCP)
Muskxylen
Nonylfenol
Oktylfenol
Perfluoroktansyre (PFOA)
Perfluoroktylsulfonat (PFOS)
Polyklorerte bifenyler (PCB)
Polyaromatiske hydrokarboner (PAH)
Siloksan (D5)
Tensider (DTDMAC, DSDMAC, DHTMAC)
Trikloreten (TRI)
Triklosan


== Se også ==
Farlig avfall


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus i Norge: Miljøgifter
Miljøstatus i Norge: Prioriterte miljøgifter
Miljøstatus i Norge: Farlige stoffer i Produkter
Miljødirektoratet: Kjemikalier
Miljøgifter i vann: NIVAs arbeid med miljøgifter
William Bruce

William Speirs Bruce (født 1. august 1867 i London, død 28. oktober 1921 i Edinburgh) var en skotsk naturforsker, polarforsker og oseanograf som organiserte og ledet Scotia-ekspedisjonen 1902–04 (Scottish National Antarctic Expedition, SNAE) til Sør-Orknøyene og Weddellhavet. Blant ekspedisjonens meritter var etableringen av den første permanent bemannede værstasjonen i Antarktis, Orcadas. Bruce grunnla senere Scottish Oceanographical Laboratory, men hans planer om en kryssing av det antarktiske kontinent strandet på grunn av manglende offentlig og økonomisk støtte.
I 1892 avbrøt Bruce sine medisinstudier ved University of Edinburgh og deltok i Dundee-ekspedisjonen 1892–93 til Antarktis som vitenskapelig assistent. Dette ble etterfulgt av ekspedisjoner til Novaja Semlja, Svalbard og Frans Josefs land. I 1899 var Bruce blitt Storbritannias mest erfarne polarforsker, og han søkte om å få delta på Robert F. Scotts Discovery-ekspedisjon til Rosshavet. Forsinkelser og uoverensstemmelser med president Clements Markham i Royal Geographical Society (RGS) førte imidlertid til at han begynte å planlegge en egen ekspedisjon, noe som ledet til varig fordømmelse fra det etablerte britiske geografimiljøet. Til tross for at Bruce mottok en rekke priser for sitt arbeid, ble verken han eller noen andre av deltakerne på Scotia-ekspedisjonen tildelt den prestisjefylte Polarmedaljen.
Mellom 1907 og 1920 foretokk Bruce mange reiser til arktiske strøk, både i vitenskapelig og kommersiell øyemed. Hans manglende evne til å iverksette større ekspedisjoner etter SNAE tilskrives normalt hans manglende evne til å skape publikumskontakt, hans mektige fiender og hans glødende skotske nasjonalisme. I 1919 var helsen sviktende, og han var gjennom flere sykehusinnleggelser før han døde i 1921. Etter sin død gikk hans minne nærmest i glemmeboken. I senere år, i kjølvannet av hundreårsjubileet for Scotia-ekspedisjonen, har det vært gjort en innsats for å få anerkjent hans rolle i polarhistorien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«William S Bruce 1867–1921». www.south-pole.com. Besøkt 1. februar 2011. 
Goodlad, James (2003). «Scotland and the Antarctic». Glasgow Digital Laboratory. Besøkt 1. februar 2011.
Petter Wavold

Petter Wavold (født 7. november 1965 i Trondheim) er en norsk rockemusiker. Han har vært vokalist i gruppene Stratos, Charm og Army, samt gitarist i Dag Ingebrigtsens The Grønne Glitrende 3 og Dag. Som soloartist har Wavold utgitt åtte soloalbum, to samlealbum, to konsertalbum og flere singler. Blant Wavolds mest kjente låter er «Æ længte hjæm», «Bruan e brent», «Koffor det?» og «Gammel kjærlighet ruste aldri». Han har flere topplasseringer på Norsktoppen og andre Norske hitlister. Han utgir låter på engelsk under navnet «Peter Wave». 


== Biografi ==
Petter Wavold begynte som musiker sent i 1970-årene, da han blant annet opptrådte i Halvsju. Etter at han hadde deltatt i flere rockeband i 1980-årene, skjøt solokarrieren for alvor fart med låten «Æ længte hjæm», som ble utgitt i 1990. Arbeider-Avisa kåret ham til «årets trønder-rocker» det året. Wavold delte også førsteplassen i Robert Aschbergs alternative Melodi Grand Prix-finale på TV3 tidlig i 1990-årene.
Wavold har deltatt i flere TV-program som Casino, Good morning Scandinavia, Reisesjekken, Tore på sporet og Du skal høre mye. Videre skrev og fremførte han RBK sin offisielle cupfinalesang «Vi e stolt» i 2003, Rosenborgs 75-årsjubileumssang «Rosenborg e laget mitt» i 1991 og Rosenborgs 90-årsjubileumssang «Om vi tape så vinn vi læll».
På Trønder-TV er Wavold talkshow-vert i programmet Petters popshow.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Petter Wavold (EP) (1990)
Signatur (1991)
Koffor det? (1994)
Æ lengte hjæm (1997)
Smil (2005)
Stæm (2008)
En aften i Olavshallen (2009)
Fordi (2016)


=== Samlealbum ===
Gammel kjærlighet (2004)
Petters topp 20 (2009)


=== Livealbum ===
En aften i Olavshallen (2009)
Live in Sweden (2018)


=== Solosingler ===
«Flytt te månen / Søte kløe» (1990)
«Æ længte hjæm / flytt te månen» (1990)
«Bruan e brent» (1991)
«Æ længte hjæm til Ullevål/Gammel kjærlighet» (1991)
«Rosenborg e laget mitt» (1992)
«Koffor det?» (1994)
«Sommer igjen» (1995)
«Æ længte hjæm» (1997)
«Gull og folkefæst» (2006)
«Rosenborg e laget mitt» (2007)
«Vi e stolt» (2003)
«Om vi tape så vinn vi læll» (2007)
«Bli med mæ te Liverpool» (2011)
«Bart» (2012)
«Julebord» (2013)
«Julebord» (2014)
«God natt mitt land» (2016)
«Fordi» (2016)
«Engel`n & Jævel`n » (2017)
«I 40 år» (2019)


=== Andre deltagelser ===
The Grønne Glitrende 3 og Dag: Grønne Glitrende 3 & Dag (1986)
Army: Waiting around (1983/2013)
Charm: Håpe æ får kom te himmelen (1986)
Charm: Billy the Kid (1988)
Charm: Hot Love (1988)
The Swings: Heng med i svingan (1989)
På vei te Ullevål (1991)
Sunshine Radio (1991)
Radio-video (1991)
Mini kassetten '91 - Æ længte hjæm (1991)
Mitt hjerte banker for Rosenborg (1992)
Vi ska' slukke Brann (1995)
Terje Mårstad: Kjærlighet til hverandre (1995)
Postens landeplager 1995 (1995)
Listetoppen 97 (1997)
Æ e trønder æ (2000)
Danseløvens utvalgte (2003)
Vi e' stolt - RBK-historien i lyd (2007)
20 år Too Far Gone
We don't remember the Lyrics Peter Wave (2020)
When Caroline Cries Peter Wave (2020)
Scandinavian Girl Peter Wave (2021)
Raise Your glasses Peter Wave (2022)
Hei kjære Trondheim Musikalfabrikken (2022)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
RTFM

RTFM er et uttrykk som brukes mye i datamiljøer og på internett. Det er en forkortelse for Read The Fucking Manual eller Les den jævla manualen. Uttrykket brukes når man mener en som stiller et spørsmål ikke har drevet nok oppsøking på egen hånd. Uttrykket blir ofte forfinet til varianter som for eksempel Read The Fine Material.
Rikshospitalet

Rikshospitalet er et av de tre store behandlingsstedene ved Oslo universitetssykehus, og var tidligere et selvstendig sykehus. Sykehuset ble etablert i 1826 som Norges nasjonale hovedsykehus og undervisningssykehus. Det har vært tilknyttet Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo siden etableringen i 1826.


== Historie ==
Rikshospitalet (skrevet Rigshospitalet til 1907) ble etablert som Norges nasjonale undervisningssykehus tilknyttet Det Kongelige Frederiks Universitet i 1826, hovedsakelig på grunnlag av det tidligere Militærhospitalet som hadde blitt etablert under Napoleonskrigene i 1807. Akershus Amts Sygehus, etablert i 1756, ble også innlemmet i Rikshospitalet. Sykehusets akademiske tradisjon går tilbake til etableringen av Det medisinske fakultet i 1814. Fra slutten av 1800-tallet ble Rikshospitalet betydelig utvidet etter at Stortinget hadde besluttet at det skulle bli et «mønstersykehus», et sykehus som kunne måle seg med de beste sykehusene i verden. Som følge av dette ble Rikshospitalet også en stor forskningsinstitusjon og involvert i utprøving av nye behandlingsmetoder.
Fra etableringen holdt Rikshospitalet til i Militærhospitalets bygning fra 1807, som hadde blitt ominnredet for formålet, og i nye bygninger i det daværende Empirekvartalet, tegnet av Christian H. Grosch. I 1883 flyttet Rikshospitalet til nye bygninger i Pilestredet, og i 2000 videre inn i nytt bygg på Gaustad, kjent som «Nye Rikshospitalet». Det nyeste anlegget er tegnet av Medplan Arkitekter. 
Mange tidligere spesialsykehus har blitt innlemmet i Rikshospitalet: Kronprinsesse Märthas Institutt (1995), Sophies Minde (1995), Oslo Sanitetsforenings Revmatismesykehus (1995), Spesialsykehuset for epilepsi, Spesialsykehuset for rehabilitering, Hjertesenteret i Oslo (2003) og Det norske Radiumhospital (2005).
Fra 2002 var Rikshospitalet en del av Helse Sør, og fra 2007 en del av Helse Sør-Øst.
I 2002 ble de tidligere kommunale hovedsykehusene i Oslo, Ullevål universitetssykehus og Aker universitetssykehus, overtatt av staten, og 1. januar 2009 fusjonerte Rikshospitalet med disse til Oslo universitetssykehus. Av fusjonspartnerne var Ullevål størst, fulgt av Rikshospitalet og Aker. Etter fusjonen ble sykehusene organisatorisk integrert på tvers av behandlingsstedene, slik at Rikshospitalet ikke lenger er en administrativ enhet. Rikshospitalet brukes siden som en geografisk betegnelse på det behandlingsstedet som ligger på Gaustad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rikshospitalet
Oslo universitetssykehus
Institutt for klinisk medisin, Universitetet i Oslo
Kunstvandring på Rikshospitalet
Liste over norske sykehus

Liste over norske sykehus er en oversikt over alle sykehus i Norge. Tabellen lister sykehus med fødeavdeling og akuttfunksjoner etter pasientgrunnlag (folketall) for lokalsykehustilbudet. Under tabellen nevnes private og øvrige, mindre sykehus uten lokalsykehusfunksjon og/eller fødeavdeling og akuttmottak. 


== Liste ==


== Mindre sykehus etter landsdel ==
Sørøstlandet: Moss sykehus, Diakonhjemmet sykehus, Lovisenberg diakonale sykehus, Lillehammer sanitetsforenings revmatismesykehus, Rjukan sykehus, Notodden sykehus, Tynset sykehus, Granheim lungesykehus, Sandefjord sykehus, Larvik sykehus, Hallingdal sjukestugu, Sunnaas sykehus, Ski sykehus, Mandal sykehusVestlandet: Odda sykehus, Valen sjukehus, Haraldsplass diakonale sykehus, Betanien sykehus, Lærdal sjukehus, Nordfjord sjukehus, Kysthospitalet i HagevikTrøndelag: Orkdal sjukehusNord-Norge: Longyearbyen sykehus, Mosjøen sykehus


== Private sykehus uten lokalsykehusfunksjon ==
Aleris
Drammen Private Sykehus
Feiringklinikken
Glittreklinikken
Hjertesenteret i Oslo
Kolibri Medical
Medi 3
Oseberg Medisinske Klinikk
Sykehus og spesialistklinikk
Volvat Medisinske Senter
Haugesund Sanitetsforenings Revmatismesykehus


== Referanser ==


== Kilder ==
Frittsykehusvalg.no
St.meld. nr. 43 (1999-2000)
Helsedepartementets sykehusliste
Icewind Dale (bokserie)

Icewind Dale Trilogy (IDT) består av tre fantasy-romaner skrevet av R.A. Salvatore. Handlingen er lagt til Forgotten Realms-universet og handler om den gode svartalven Drizzt Do'Urden, som tross rasens ry som ondskapsfull, forsøker å finne seg til rette på overflaten blant verdens gode raser.
De tre bindene i serien er:

The Crystal Shard
Streams of Silver
The Halfling's GemIDT var den første trilogien om Drizzt Do'Urden som ble skrevet av Salvatore, og det var egentlig meningen at karakteren Wulfgar, en barbar fra tundraen i Icewind Dale, skulle være hovedpersonen. Etter noen få sider skjønte Salvatore at historien egentlig dreide seg om denne svartalven, som mot alt normalt viser seg å være tvers igjennom god. Etter denne trilogien har han gitt ut følgende bøker
Bøkene om Drizzt Do'Urden har etter hvert blitt mange, og består i dag av følgende verk:

The Dark Elf Trilogy –– foregår kronologisk før Icewind Dale Trilogy, men ble skrevet etter IDT.
The Icewind Dale Trilogy
Legacy of the Drow –– fire bøker
Paths of Darkness –– fem bøker
The Hunter's Blades TrilogyDen til nå siste boken om Drizzt ble gitt ut i oktober 2005 som siste del av Hunter's Blades Trilogy.
Lidl

Lidl er en tysk lavpris-dagligvarekjede med om lag 10 000 butikker fordelt på over 25 land i Europa. Firmaets fulle navn er Lidl Stiftung & Co. KG.
Kjeden ble grunnlagt som Schwarz Lebensmittel-Sortimentsgroßhandlung i 1930-årene. De første moderne butikkene åpnet i 1973.


== Lidl i Norge ==
23. september 2004 åpnet de ti første Lidl-butikkene i Norge. (Askim, Florø, Kristiansand, Larvik, Lier, Nordfjordeid i Eid, Os, Sarpsborg, Stord og Ålesund.) Per januar 2007 fantes det drøyt 50  Lidl-butikker i Norge. Med unntak av fire filialer (Grønland (Oslo) og Kalbakken og Grünerløkka i Oslo og Stavanger Stadion) var alle utsalgsstedene til kjeden identiske. Kjeden fører i hovedsak egne merkevarer (EMV), det vil si varer kun Lidl har. Grunnen er ifølge kjeden selv at disse varene er billigere enn kjente merkevarer, men likevel av god kvalitet.
Sentrallageret og hovedkontoret lå på Vinterbro sør for Oslo.
Lidl oppnådde ikke en markedsandel over 1–2 % og gav opp sin satsing i Norge. Den 14. mars 2008 signerte REMA 1000 en kontrakt som sikret Reitangruppen hele Lidls virksomhet i Norge.
I oktober 2009 ble det kjent at Reitangruppen betalte 1,918 milliarder kroner for alle eiendommer som Lidl Norge eide og samtlige av Lidls butikker, lager, hovedkontor og individuelle kontrakter mellom Lidl og ansatte.


== Land med Lidl-butikker ==


=== Nåværende ===


=== Tidligere ===


=== Kommende ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lidl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lidl – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk fotball 1945

Resultater fra norsk fotball i 1945.


== Norgesmesterskapet ==


=== Finale ===
14. oktober 1945: Fredrikstad – Lyn 1–1 eeo
Omkamp 28. oktober 1945: Fredrikstad – Lyn 1–1 eeo
Omkamp 4. november 1945: Lyn – Fredrikstad 4–0


== Landskamper ==
Utdypende artikkel: Norges landskamper i fotball 194526. august: Danmark - Norge 4-2, treningskamp
9. september: Norge - Danmark 1-5, treningskamp
21. oktober: Sverige - Norge 10-0, treningskamp
Rigshospitalet

Rigshospitalet er også en eldre skrivemåte for Rikshospitalet i Norge.Rigshospitalet er Danmarks eldste hospital. Det ble grunnlagt i 1757 som Det Kongelige Frederiks Hospital, og fikk dagens navn i 1910. I 1970 flyttet det inn i nye bygninger, kjent som «det nye Rigshospital». Siden 1995 har Rigshospitalet vært en del av Hovedstadens Sygehusfællesskab (H:S). Rigshospitalets kirke er sykehusets egen kirkesal.
Lars von Triers TV-serier Riget og Riget II foregår på nevrokirurgisk avdeling ved Rigshospitalet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rigshospitalet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk fotball 1947

Resultater fra norsk fotball i 1947.


== Norgesmesterskapet ==


=== Finale ===
19. oktober: Skeid-Viking 2-0


== Nordnorsk mesterskap ==


=== Finale ===
Mjølner - Bodø BK 2-0 


== Landskamper ==
Utdypende artikkel: Norges landskamper i fotball 194711. juni: Norge - Polen 3-1, treningskamp
26. juni: Finland - Norge 1-2, treninskamp
28. juni: Sverige - Norge 5-1, treningskamp
24. juli: Island - Norge 2-4, treningskamp
7. september: Finland - Norge 3-3, treningskamp
21. september: Norge-Danmark 3-5, treningskamp
5. oktober: Sverige-Norge 4-1, treningskamp


== Referanser ==
Paul Spiegel

Paul Spiegel (født 31. desember 1937 i Warendorf (Münsterland), død 30. april 2006 i Düsseldorf) var fra 2000 til sin død formann for Zentralrat der Juden in Deutschland, som organiserer rundt 100 000 av de tyske jødene som tilhører en synagoge.


== Liv ==
Spiegel ble født i en westfalsk familie som drev med dyreoppdrett. Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen flyktet familien til Brussel, og ble senere holdt skjult av en bondefamilie i Flandern. Søsteren ble arrestert under en razzia og døde senere i konsentrasjonsleir, faren overlevet opphold i leirene Buchenwald, Auschwitz og Dachau. I 1945 reiste familien tilbake til Warendorf, hvor Paul Spiegel gjorde ferdig skolen. Han har skildret disse opplevelsene i boken Wieder zu Hause?.
I 1958 begynte han i lære i avisen Allgemeine Jüdische Wochenzeitung i Düsseldorf. Han arbeidet i denne avisen frem til 1965, bl.a. som redaktør. På 1960-tallet arbeidet han også for forskjellige andre aviser, bl.a. Montrealer Nachrichten, Nieuw Israelietisch Weekblad (Amsterdam), Neue Welt (Wien), Jüdische Rundschau Maccabi (Basel), Der Mittag (Düsseldorf), Neue Rhein Zeitung (Düsseldorf) og Westfälische Rundschau (Dortmund). I 1973 og 1974 var han sjefredaktør for tidsskriftet Mode und Wohnen. Deretter ledet han i tolv år offentlighetsarbeidet til Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (RSGV) i Düsseldorf. I 1986 grunnla han sammen med TV-programlederen Hans Rosenthal et kunstner- og medieagentur.
Paul Spiegel var fra 1967 medlem av menighetsrådet i den jødiske menigheten i Düsseldorf. I 1978 ble han styremedlem og fra 1984 til 2002 var han formann for menigheten. I 1989 ble han innvalgt i direktoriet i Zentralrat der Juden in Deutschland, og ledet fra 1989 til 2000 rådets Zentralwohlfahrtsstelle. Han ble medlem av kringkastingsrådet for Westdeutscher Rundfunk i 1991. I 1993 ble han visepresident i Zentralrat der Juden og i 1995 leder for foreningen av jødiske menigheter i Nordrhein-Westfalen. 9. januar 2000 ble han valgt til etterfølger etter Ignatz Bubis som president for Zentralrat der Juden.
I hans presidentperiode ble det inngått en avtale med staten som gav de jødiske menighetene samme rettigheter som Den katolske kirke og de protestantiske kirkene.
Sosialdemokraten Spiegel ble i 2003 nevnt i spekulasjonene om hvem som skulle etterfølge Johannes Rau som Tysklands president, men avviste selv at han var aktuell som kandidat.
Spiegel mottok Nordrhein-Westfalens fortjenstorden i 1993, Bundesverdienstkreuz i 1997, ble utnevnt til æresborger av fødebyen Warendorf i 2001 og ble kreert til æresdoktor ved Heinrich-Heine-Universität i Düsseldorf 11. februar 2004.
Han ble gift med Gisèle Spatz i 1964 og hadde to døtre. Spiegel døde om morgenen den 30. april 2006 i Düsseldorf, etter en tids sykdom etter å ha fått et hjerteinfarkt og en lungepunktering tidligere samme år.


== Publikasjoner ==
Wieder zu Hause? Ullstein Verlag München 2003, ISBN 3-548-36395-4
Was ist koscher?, Ullstein Verlag München 2003, ISBN 3-548-36713-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Paul Spiegel i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Råttistock

Råttistock er en musikkfestival som avholdes årlig på Skage i Overhalla på sommerstid, den nest siste helgen i juli, på initiativ fra lokale ungdommer.
Festivalen ble arrangert for første gang i 1997, da som et privat arrangement for en liten musikkinteressert vennekrets i området. Etter hvert har antall besøkende på festivalen økt, men de fleste besøkende har en eller annen personlig tilknytning til arrangørene. På grunn av at mange av de som opprinnelig stelte til arrangementet har flyttet ut av bygda, har det blitt en stadig større geografisk spredning på hvor besøkende reiser fra. Navnet kommer angivelig av at arrangørene ved opprigging til den første festivalen fant en gammel råtten stokk i bakken der de skulle sette opp scenen.
Festivalen baserer seg på dugnadsarbeid fra lokale krefter, og alle bandene spiller gratis. Noen av bandene som har spilt på råttistock er Null$katte$nylterne, Podium, NameUs, The Soulshake Express, Bare Eli Band, theReel, Harry Baba, Åggis, Hindenburg, Area 69, Opel og Jimbo Jones.
Canberra

Canberra (uttalt /ˈkæn.bɹə/) er hovedstaden i Australia. Byen ble reist midt mellom de to viktigste australske byene, Melbourne og Sydney. Canberra er den syvende største byen i Australia, med et innbyggertall på over 403 468.
Byen befinner seg i den nordre enden av Australian Capital Territory, sørvest for Sydney og nordøst for Melbourne. Canberra ble valgt som Australias hovedstad i 1908 som et kompromiss mellom Sydney og Melbourne, de to største byene. Dette er uvanlig blant australske byer, ettersom det er en planlagt by. Etter en internasjonal konkurranse om byens design, ble designet til Chicago-arkitektene Walter Burley Griffin og Marion Mahony Griffin valgt, og oppbygningen begynte i 1913. Byens utforming hadde betydelig innflytelse fra haveby-bevegelsen og inkorporerer områder med naturvegetasjon, som har gitt Canberra tittelen «buskhovedstaden».


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Canberra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Canberra – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
 Canberra hos Wikivoyage (en)