jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Auxerre

Auxerre er en kommune i departementet Yonne i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike. Auxerre ligger ved elven Yonne, og er hovedstad i departementet Yonne.
Nær byen bygges  slottet Guédelon med middelalderteknologi.
Byen er kjent for fotballaget AJ Auxerre.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Auxerre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Auxerre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Auxerre – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Rakitt

Rakitt (av gresk rhakis, «ryggrad») eller engelsk syke er en barnesykdom som fører til at skjelettet mangler nødvendig styrke, slik at visse knokler deformeres.


== Etiologi ==

Vanligste årsak er D-vitaminmangel, som gjør at kroppen ikke tar opp nok kalsium til oppbygging av skjelettet. Kalsiummangel kan også føre til rakitt. Det finnes også en arvelig form for rakitt. Sykdommen kan videre utvikle seg som en følge av visse leversykdommer.
Barn som ikke får nok D-vitamin som følge av mangel på sollys, eller for lite D-vitamin i kosten (fet fisk, beriket melk og margarin), kan utvikle rakitt.
Rakitt var utbredt i Norge og andre vestlige land i tidligere tider. I norske målføre kaltes sykdommen svekk. Ordet har sammenheng med «svik», idet en trodde at sykdommen var forårsaket av onde makter som fikk barnet i sin vold før dåpen. I dag finnes sykdommen fortsatt i en del u-land, særlig i områder der et kosthold med lite grønnsaker, nøtter og frø fører til kalsiummangel. I Englands industribyer ble himmelen utover 1800-tallet så formørket av kullstøv at dette blokkerte for sollys, samtidig som folk var innesperret på arbeidsplassen sin det meste av dagen. Selv dyrene i London zoo utviklet rakitt som en følge av kullfyringen. Derav har også sykdommen blitt kjent som «engelsk syke».
En variant av sykdommen, osteomalasi, forekommer hos voksne, og skyldes en manglende evne hos beincellene til å oppta kalsium. I sjeldne tilfeller kan kalsium- eller fosformangel føre til rakitt hos voksne.


== Symptomer ==
Rakitt fører til skjelettsmerter, forsinka vekst, tannproblemer, muskelsvinn, spasmer og økt risiko for beinbrudd. Manglende styrke i skjelettet gjør at særlig lårbeina deformeres av kroppsvekta, slik at den syke blir unormalt hjulbeint. Deformasjon av brystkasse og kranium kan også forekomme.


== Se også ==
Osteomalasi, skjelettsykdom hos voksne på grunn av for lite kalsiumsalter i knoklene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rickets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marchenoir

Marchenoir er en kommune i departementet Loir-et-Cher i regionen Centre-Val de Loire sentralt i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Marchenoir


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marchenoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hjartdøla

Hjartdøla er en elv i Hjartdal kommune i Telemark. Den dannes der hvor utløpene fra Skjesvatnet, Breivatn og Bjordøla møtes. Herfra renner den gjennom Hjartsjå og Hjartdal, før den i Sauland møter Skogsåa i Åmotshølen. Der starter Heddøla, som munner ut i Heddalsvatnet. Hjartdølavassdraget er en del av Skiensvassdraget.
Mer

Mer er en by og kommune med 5 884 innbyggere 1999 i departementet Loir-et-Cher og regionen Centre i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Mer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mer (Loir-et-Cher) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Bottenvika

Bottenvika (svensk: Bottniska viken, finsk: Pohjanlahti) er det nordligste havområdet i Østersjøen, en bred og 587 kilometer lang bukt som strekker seg nordover mellom de østlige delene av Midt- og Nord-Sverige og Finlands vestkyst. Bottenvika avgrenses mot selve Østersjøen i sør ved ei linje fra 59°54'N på den svenske østkysten til Hangö i Finland. Åland og det meste av skjærgården mellom Åland og det finske fastlandet blir dermed liggende i Bottenvika.
I Sverige og Finland skiller en mellom «Bottenhavet» og «Bottenviken». Bottenhavet (finsk: Selkämeri) er den sørlige delen opp til sundet mellom Umeå og Vasa, som kalles Norra kvarken (finsk: Merenkurkku). Bottenviken (finsk: Perämeri) er den delen av Bottniska viken som ligger nord for dette sundet.
Sundet mellom Åland og det svenske fastlandet kalles Södra kvarken (finsk: Ahvenanrauma), mens det sundet som danner grense mellom Åland og Finland kalles Skiftet (finsk: Kihti). Havområdet sør og vest for Åland – som til dels ligger utafor Bottenvika – heter Ålands hav (finsk: Ahvenanmeri).
Landhevingen i Skandinavia etter istiden er mest synlig i Bottenvika, med 9 mm årlig fordi dette var det området i Norden der isen lå tykkest. I dag ligger Bottenvika nesten 300 meter høyere enn ved istidens slutt. Tydelige strandlinjer kan ses langt over dagens havnivå.


== Referanser ==
Pithiviers

Pithiviers er en kommune i departementet Loiret i regionen Centre-Val de Loire nord i det sentrale Frankrike.
Tidlig under andre verdenskrig anla franskmennene en fangeleir her med tanke på eventuelle tyske krigsfanger. Etter det franske nederlag i 1940 omgjorde Vichy-regimet leiren til en transittleir. Fra denne leiren og fra en annen leir i Beaune-la-Rolande ble ca. 18 000 franske jøder deportert til Auschwitz. Fra oktober 1943 ble leiren til en konsentrasjonsleir for politiske fanger.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Pithiviers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pithiviers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Kola

Kola kan referere til:


== Planter ==
Kola (tre), et tropisk tre som stammer fra Afrika
Kolavalmue, en norsk flerårig art i valmuefamilien


== Kolahalvøya og relaterte sider ==
Kolahalvøya
Kola (by), en by 12 km sør for Murmansk
Kolabukta, en smal fjord ved Barentshavet
Kola kjernekraftverk, et kjernekraftverk på Kolahalvøya
Kolanordmenn, nordmenn som utvandret til Kolahalvøya
Det superdype borehullet på Kolahalvøya, verdens dypeste borehull


== Annet ==
Kolari, et landskap i Finland (Lappland)
Kolašin, en by i Montenegro
Slanguttrykk for kokain
Wœrth

Wœrth (tysk: Wörth) er en kommune i departementet Bas-Rhin i Alsace i regionen Grand Est øst i Frankrike, ikke langt fra Wissembourg ved grensen til Tyskland. Kommunen ligger i kantonen Wœrth som tilhører arrondissementet Wissembourg. I 2010 hadde Wœrth 1 833 innbyggere.Ved denne byen stod det et stort slag tidlig under den fransk-prøyssiske krig den 6. august 1870. Slaget, som på fransk minnes som Bataille de Frœschwiller-Wœrth og på tysk som Schlacht bei Wörth, krevde 20 000 menneskeliv.


== Befolkningsutvikling ==
Antalet innbyggere i kommunen Wœrth


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wœrth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Patrice Mac-Mahon

Marie Edmé Patrice Maurice Mac-Mahon, duc de Magenta, (født 13. juli 1808 i Sully i Saône-et-Loire i Frankrike, død 16. oktober 1893 i Montcresson i Loiret) var en franskmann av irsk avstamning. Han var Frankrikes statssjef (1873 til 1875) og den første av Den tredje franske republikks presidenter (1875–1879). 
Før han ble statssjef hadde han en lysende militær karriere, først i Algerie, deretter under Krimkrigen og Den østerriksk-sardinske krig. Han ble her adlet etter seieren i slaget ved Magenta og fikk tittelen hertug av Magenta.
Han var også en av de sentrale marskalker under den fransk-prøyssiske krig 1870–1871 (som Frankrike tapte), og var i 1871 med på å slå ned Pariserkommunen. 


== Referanser ==
Charles Denis Bourbaki

Charles-Denis-Sauter Bourbaki (født 22. april 1816 i Pau i Frankrike, død 22. september 1897 i Cambo-les-Bains ved Bayonne) var en fransk general av gresk avstamning.
Bourbaki ble offiser ved det franske infanteriet i 1836, brigadegeneral i 1854, divisjonsgeneral i 1857 og tok avskjed i 1881. Han deltok med distinksjon på Krim i 1854 og i 1859 års felttog.
Han fikk ved utbruddet av den fransk-prøyssiske krig i 1870 befalet over gardekorpset, med hvilket han i august 1870 ble omringet i festningsbyen Metz. Under beleiringen klarte Bourbaki å forlate festningen og ble sendt i særskilt meglingsoppdrag til keiserinne Eugénie, som imidlertid mislyktes. I desember samme år fikk han befalet over 1. Loirearmé med oppdrag å unnsette Belfort. På grunn av nederlaget ved Lisaine 15.-17. januar ble dette imidlertid ikke mulig å gjennomføre. Den franske styrken på 87 000 soldater og 12 000 hester ble i dagene 1.-3. februar trengt inn på sveitsisk område ved Verrières, hvor de ble avvæpnet av sveitsiske myndigheter. Bourbaki forsøkte i sin fortvilelse å begå selvmord. Etter fredsslutningen ble han sjef for 6. og senere 14. armékorps.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Louis d'Eichthal: Le général Bourbaki, par un de ses anciens officiers d'ordonnance. E. Plon, Nourrit et cie, Paris 1885, (OCLC 12526525).
G. de Corlay: Le général Bourbaki, 1816–1897. C. Paillart, Abbeville 1900, (OCLC 23425910).
Léonce Grandin: Le général Bourbaki, Berger-Levrault et cie., 302 pages, 1898.
Bytting

En bytting var i folketroen ansett for å være et barn av underjordsfolket som var ombyttet med et menneskebarn. Motivet er kjent i hele Europa. Ofte var det huldra som ble mistenkt for å ha stjålet et menneskebarn og lagt sitt eget avkom i vuggen. For å hindre dette, var man før dåpen påpasselig med å legge stål eller sølv, en åpen saks som dannet et kors, blad fra en salmebok eller bibel i barnets vugge.Bytting kalles skifting på dansk og Wechselbalg på tysk. På engelsk sa man opprinnelig oaf. Fra 1560-tallet kjennes ordet changeling, som etter hvert ble synonymt med «retardert».Det dreide seg ofte om deformerte eller retarderte barn. I Asbjørnsens fortelling En signekjærring heter det at en person «som barn hadde sett en bytting ute i Ringebu, like bløt i kroppen og leddeløs som denne». Et slikt barn var en stor belastning som foreldrene forsøkte å kvitte seg med. Det vanligste var å plage barnet så den rette moren, dvs. huldra, hørte det og hentet barnet sitt, og samtidig ga det stjålne menneskebarnet fra seg. De siste århundrers folkeopplysning har gradvis fjernet denne troen på at vanskapte eller retarderte barn ikke er helt menneskelige, men avkom etter underjordiske skapninger som derfor kunne mishandles eller tas livet av.Også Luther trodde på forestillingen om byttinger. I Dessau hadde han selv sett en tolv år gammel retardert gutt. Luther tilrådet å få gutten druknet, «for åndssvake barn er byttinger, født av kvinner som har hatt omgang med djevelen...De barna skal druknes, ikke av medlidenhet, men fordi djevelen hos byttinger har tatt sjelens plass».I Storbritannia tenkte man seg at feene kunne ombytte udøpte barn, og i det skotske høyland ble spedbarn nøye påpasset frem til dåpen. Historikeren John Strype (1643-1737) beretter at i hans tid måtte jordmødrene avlegge ed på at de ikke deltok i tyveri av eller ombytting av spedbarn. Troen på byttinger kjennes også fra Shakespeare og Edmund Spenser. Thomas Pennant skrev i 1796 om et skotsk foreldrepar som hadde fått et barn som skrek mye. Dette forklarte de med at barnet var en bytting. De la det i en vugge og lot den stå hele natten under «feenes eik» i håp om at tylwydd têg (= feene) ville legge parets eget barn i vuggen før daggry. Og om morgenen fant de barnet helt stille, hvilket bekreftet deres tro.Samen Per Utsi, født sommeren 1953 ved Karasjok, ble utsatt for grov omsorgssvikt av moren sin som tok ham for en bytting, og derfor ikke ga ham mat. Han fikk ikke annet enn vann, for dette barnet ønsket hun ikke. Utsi overlevde fordi nabokona Inga kom med mat, mens politiet ignorerte saken, selv om hun meldte fra gentatte ganger. Til sist tok hun kontakt med politiet i Vadsø, som fjernet barnet fra hjemmet. Da var han fem år. «Byttingen» hadde tilbrakt de siste to årene i en kalvebinge.


== Referanser ==
Auguste-Alexandre Ducrot

Auguste-Alexandre Ducrot (født 24. februar 1817 i Nevers i Frankrike, død 16. august 1882 i Versailles) var en fransk general.


== Liv og virke ==
Ducrot ble utdannet ved militærskolen i Saint-Cyr og trådte inn som offiser i infanteriet i 1837
Han ble oberst og regimentssjef i 1853, og brigadegeneral i 1858. I løpet av sin militære karriere så han tjeneste i Afrika og  Italia og under den fransk-prøyssiske krig. Året før sistnevnte krig brøt ut ble han postert til Strasbourg som divisjonsgeneral, og gjorde raskt den franske keiser Napoleon III oppmerksom på de tyske styrkers militære overlegenhet.
Men den franske krigserklæring kom likevel i 1870. Ved krigsutbruddet fikk Ducrot befalet over 1. infanterifordeling av 3. armékorps, men ble allerede 17. august sjef for korpset. Da Patrice de Mac-Mahon ble såret i slaget ved Sedan, ble Ducrot øverstkommenderende men måtte etter noen timer gi fra seg befalet til general Emmanuel Félix de Wimpffen.
Etter kapitulasjonen ved Sedan klarte Ducrot å komme seg unna. Han hadde gitt sitt æresord om å melde seg til tyskerne i Pont-à-Mousson, og fikk lov til å begi deg sit på egen hånds. Han så gjorde, og meldte seg som lovet. Men så var det slik forvirring på den overfylte stasjonen at kan klarte å komme seg unna. Han ble etter flukten sjef for den nyoppsatte 2. armé i Paris.
Fa krigen var tapt og fred sluttet, var han 1871 medlem av nasjonalforsamlingen og 1872-78 sjef for 8. armékorps. Denne stilling måtte han til slutt forlate som mistenkt for antirepublikanske sympatier.


== Verker ==
La journée de Sedan avec le 1er corps de l'Armée de Chalon. – Paris : Dentu, 1871
Wissembourg. – Paris : Dentu, 1873
La défense de Paris (1870–1871). 4 bind. – Paris : Dentu, 1875–78


== Referanser ==


== Litteratur ==
Les enfants du général Ducrot: La vie militaire du général Ducrot d'après sa correspondance (1839–1871). – Paris : Plon et Nourrit, 1895
Loire

Se også Loire (departement).Loire er den lengste av Frankrikes elver med en lengde på 1006 km og et nedbørfelt på 117 356 km². Dette tilsigsområdet utgjør mer enn en femtedel av Frankrike. Elven løper helt fra Massif Central mot sør, så nordover og til slutt mot vest gjennom Vest-Frankrike. Loiredalen ble en del av verdensarvlisten til UNESCO 2. desember 2000.


== Etymologi ==
Navnet «Loire» kommer fra det latinske ordet Liger, som igjen er en transkripsjon av det galliske (keltiske) navnet på elven. Det galliske navnet på elven kommer av det galliske ordet liga, som betyr «silt, sediment, slam», og som har gitt det franske ordet lie (bunnfall i vin). Liga kommer av den urindoeuropeiske rota *legh-, som betyr «å ligge» (som òg er opphavet til dette norske ordet).
I fransk er adjektivet som kommer fra elven ligérien, som i le climat ligérien («klimaet i Loiredalen»). Klimaet i områdene langs elven blir regnet som det mest behagelige i Nord-Frankrike med varmere vintre og ikke alt for varme somre.


== Geografi ==
Loire har sitt utspring i de nordøstlige delene av Cevennene, og renner hovedsakelig nordover gjennom Roanne og Nevers til Orléans, og fra der vestover gjennom Tours til Biscayabukta og Atlanterhavet ved Nantes. Loire er 1005,9 km lang og har et nedbørsfelt på  117 356 km.
Elven har til tider ført til alvorlige flommer. Flommene i 1856, 1866 og 1910 er eksempler på dette.
I motsetning til mange andre elver i Vest-Europa er det svært få demninger og sluser i Loire (Villeres-demningen som ble bygd i 1985 et par kilometer sør for Roanne, har spilt en nøkkelrolle i å hindre flom). På grunn av dette er Loire en svært populær elv for båtturer, der den renner gjennom de frodige landbruksområdene, og forbi kalksteinsklipper og eventyraktige slott. 


=== Sideelver ===

Allier
Cher
Indre
Loiret
Maine
Mayenne
Sarthe
Loir
Vienne
Erdre


=== Departement og byer ===

Flere departement i Frankrike er kalt opp etter Loire. Loire renner gjennom følgende departement og byer: 

Ardèche
Haute-Loire: Le Puy-en-Velay
Loire: Feurs, Roanne
Saône-et-Loire: Digoin
Allier
Nièvre: Nevers
Cher: Sancerre
Loiret: Gien, Orléans
Loir-et-Cher: Blois
Indre-et-Loire: Amboise, Tours
Maine-et-Loire: Saumur
Loire-Atlantique: Ancenis, Nantes, Saint-Nazaire


== Se også ==

Kommuner i departementet Loire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Loire River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Loire River – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Centre-Val-de-Loire
Pays de la Loire
Vannveier i Frankrike
Fakultet (utdanning)

Et fakultet er normalt en underavdeling av et universitet som er rettet mot forskning og undervisning i en gruppe relaterte fag, som for eksempel det juridiske fakultet eller det odontologiske fakultet. 
Det styres av en valgt eller ansatt leder, dekanus (feminin form dekana), og har også en eller flere valgte eller ansatte nestledere, prodekaner.  Vanligvis er et fakultet sammensatt av institutter som har mer fagspesifikke ansvarsområder. En viktig oppgave for et fakultet er å kontrollere og administrere eksamener, inkludert innvilgning av akademiske grader som bachelor, master og doktorgrader. Flere typer fakulteter er primært rettet mot utdanning for rekruttering til profesjoner som tannlege (odontologi), lege (medisin), og psykolog (psykologi). 
Tradisjonelt dannet samlingen av alle dekanene ved et universitet kjernen i styret for universitetet, et kollegium sammensatt av en valgt rektor pluss valgte ledere for hver faggruppe sammen med representanter for andre grupper som studenter og ikke-vitenskapelig ansatte.  Denne praksisen er nå i Norge endret med den siste revisjonen av lov for universiteter og høyskoler.
Ett unntak i Norge er Menighetsfakultetet, som er et selvstendig fakultet uten tilknytning til et universitet.
Blåstertopp

Blåstertopp (Sindarin: Amon Sûl, Vindens Ås) er en fiktiv ås fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den ligger i Eriador, og er den sørligste og høyeste av åsene i åsrekken Blåsteråsene.
Blåstertopp overvåker den store østveien øst for Bri, omtrent midtveis mellom Hobsyssel og Kløvendal. Åsen reiser seg tusen fot over bakken rundt, og der var det et vakttårn i Arnors dager. Vakttårnet og befestningen ble ødelagt og brent i året 1409 i det tredje tidevervet, men toppen er ennå omkranset med en ring av steiner. En sti leder opp på åsen fra nordvest, og dette forbant Amon Sûl med de andre småfortene i Blåsteråsene. Tårnet på Amon Sûl holdt en gang i tiden en av de syv Palantírene.
Blåstertopp er ikke nevnt i Hobbiten, men det flere ting som hender der i Ringenes herre. Etter at de fire hobbitene, Frodo, Sam, Munti og Pippin, flykter fra Bri sammen med Vidvandre unngår de hovedveien og kommer opp på Blåstertopp nordfra. På toppen oppdager de et budskap fra Gandalv, og de ser at 5 av Ringskrømtene nærme seg åsen, fra veien, på sørsiden. Den natten de tilbrakte i et søkk i åssiden ble de angrepet av Ringskrømtene, og Frodo ble stukket i skulderen av et Morgul blad, en forgiftet kniv, men de ble drevet vekk av de andre hobbitene og Vidvandre.
Vitry-le-François

Vitry-le-François er en kommune i departementet Marne i regionen Grand Est sør i Frankrike. Vitry-le-François er underprefektur i departementet. Byen ligger ved elva Marne, og er det vestlige endepunktet for Marne-Rhinekanalen.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Vitry-le-François


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vitry-le-François – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Samois

Samois var verdens første åpent lesbiske/feministiske SM-organisasjon. Organisasjonen eksisterte mellom juni 1978 og mai 1983 i San Francisco, USA.
Samois er mest kjent for boka Coming to Power – Writing and graphics on Lesbian S/M, som var en antologi med tekster om SM skrevet av medlemmene i organisasjonen. Boka kom ut i 1981. Den fikk mye oppmerksomhet, og den provoserte andre feministiske miljøer. Flere feministiske og lesbiske magasiner nektet å skrive om boka eller ta inn annonser for den, og enkelte feminist-bokhandler nektet rett og slett å ta den inn. Likevel solgte boka godt.
En tredel av denne boka ble gitt ut på dansk i 1988 under navnet SMerte rimer på hjerte – Om lesbiske og sadomasochisme.
I 1981 holdt Samois også den første Ms. Leather-konkurransen.
Organisasjonen ble sentral i de tidlige stadiene av de feministiske «sex-krigene» i USA mellom ekstreme feministiske porno- og SM-motstandere og kvinnelige sadomasochister. Samois mente at SM var forenlig med de feministiske verdiene og idealene, og var imot de generelle negative holdningene til SM som fantes i det feministiske miljøet.
Samois hentet navnet sitt fra boka Historien om O. Der er Samois navnet på stedet der den eneste kvinnelige Dominaen i boka bor, og hvor det foregår SM-aktivitet kun mellom kvinner.
Et av de mest kjente medlemmene i Samois er forfatteren og SM-aktivisten Pat Califia.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om Samois av tidligere leder Gayle Rubin i Leather Times og Encyclopedia of Lesbian, Gay, Bisexual, and Transgender History in America (pdf-fil)
I Was a Teenage Frankenstein

I Was a Teenage Frankenstein er en film fra 1957, og er en av mange filmer med Mary Shelleys monster fra romanen Frankenstein.


== Historien ==
«Professor Frankenstein», en universitetsprofessor med en alligatordam under huset sitt, stjeler kroppsdeler fra døde idrettsmennesker fra et flyvrak etter det har krasjet. Han bygger et mannlig monster med et skremmende ansikt som begynner å drepe i studenbyen.


== Se også ==
Liste over Frankenstein-filmer


== Eksterne lenker ==
(en) I Was a Teenage Frankenstein på Internet Movie Database 
(nl) I Was a Teenage Frankenstein på MovieMeter 
(en) I Was a Teenage Frankenstein på AllMovie 
(en) I Was a Teenage Frankenstein på Turner Classic Movies 
(en) I Was a Teenage Frankenstein på Rotten Tomatoes
Frankensteins hevn

Frankensteins hevn er en britisk film fra 1958, og Hammer Film og Terence Fishers andre film om Frankenstein, Mary Shelleys udødeliggjorte skikkelse fra romanen Frankenstein. Den første filmen het The Curse of Frankenstein (1957).


== Historien ==
«Baron Frankenstein» (Peter Cushing) unnslipper giljotinen ved å sende en uskyldig prest i sitt sted.
Han reiser til Tyskland, hvor han dukker opp noen få år senere som «Dr. Stein». Han blir leder for et sykehus for fattige, og han bygger en kropp til sin forkrøplede assistent, «Karl», som han har amputert fra sine pasienter. Dette er forskjellen i denne filmen, hvor «Frankenstein» har et offer som ønsker å donere hjernen sin. «Karl» var også den som hjalp ham å rømme fra henrettelsen. «Frankenstein»s nye partner er den idealistiske «Dr. Hans Kleve», som brukte sin kjennskap til Dr. Steins rette identitet for å få stillingen. 
«Karl»s hjerne blir suksessfullt transplantert inn i sin nye kropp, og dette monsteret spilles i denne filmen av Michael Gwynn. «Frankenstein» ønsker å vise ham frem i det medisinske miljøet, men stakkars «Karl» ønsker bare å leve et «normalt» liv. Når han førsøker å rømme, blir han slått og hjernen hans skadet. Ikke bare begynner «Karl» å drepe mennesker, man han får også kannibalistiske trekk.


== Rolleliste ==


== Filmer i serien ==
The Curse of Frankenstein (1957)
Frankensteins hevn (1958)
The Evil of Frankenstein (1964)
Udyret Frankenstein (1967)
Frankenstein Must Be Destroyed (1969)
Frankenstein (1970)
Frankenstein og Helvetesmonsteret (1973)


== Se også ==
Liste over Frankenstein-filmer


== Eksterne lenker ==
(en) Frankensteins hevn på Internet Movie Database 
(no) Frankensteins hevn hos Filmfront 
(sv) Frankensteins hevn i Svensk Filmdatabas 
(fr) Frankensteins hevn på Allociné 
(nl) Frankensteins hevn på MovieMeter 
(en) Frankensteins hevn på AllMovie 
(en) Frankensteins hevn på Turner Classic Movies 
(en) Frankensteins hevn på Rotten Tomatoes
VM i curling for menn 1978

Curling-VM for herrer 1978 ble arrangert 27. mars – 2. april 1978 
i Winnipeg Arena i Winnipeg i Manitoba i Canada.

USA vant 6-4 i finalen over Norge
Norge vant 6-2 i semifinalen over Canada
USA vant 6-5 i semifinalen over Sverige
Norge endte opp med 7 seire og 5 tap


== Eksterne lenker ==
WCF Statistics