jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
James J. Braddock

James Walter Braddock (født 7. juni 1905 i New York, død 29. november 1974) var verdensmester i tungvektsboksing 1935–37.
Braddock ble verdensmester i tungvektsboksing den 13. juni 1935, i Long Island City, New York, da han beseiret Max Baer. To år senere; 22. juni 1937, tapte han tittelen til Joe Louis.
I 2005 kom filmen Cinderella Man som handler om Braddocks vei til verdensmestertittelen. 


== Se også ==
Tungvekt
Boksingens Hall of Fame
Boksing
Verdensmestere i tungvektsboksing
«Årets Bokser» – Ring Magazine
«Årets Kamp» – Ring Magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) James J. Braddock – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James J. Braddock – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) James J. Braddock – Munzinger Sportsarchiv 
(en) James J. Braddock – BoxRec
Joe Louis

Joseph Louis Barrow, bedre kjent som Joe Louis, The Brown Bomber (født 13. eller 14. mai 1914 i LaFayette, Alabama, død 12. april 1981) var verdensmester i tungvektsboksing 1937–49.


== Se også ==
Tungvekt
Boksingens Hall of Fame
Joe Louis vs. Max Schmeling
Boksing
Verdensmestere i tungvektsboksing
«Årets Bokser» – Ring Magazine
«Årets Kamp» – Ring Magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Louis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joe Louis på Internet Movie Database 
(en) Joe Louis hos The Movie Database 
(en) Joe Louis hos American National Biography 
(de) Joe Louis – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Joe Louis – BoxRec
Bundesfinanzhof

Bundesfinanzhof (BFH) er Tysklands høyesterett for skatte- og tollsaker, og en av Tysklands fem føderale høyesteretter. Bundesfinanzhof har sete i München, Bayerns hovedstad. Domstolen ble opprettet i 1918 under navnet Reichsfinanzhof.


== Presidenter ==
1918–1930 Gustav Jahn
1931–1933 Herbert Dorn
1933–1934 Richard Kloß
1935–1945 Ludwig Mirre
1950–1951 Heinrich Schmittmann
1951-1954 Hans Müller
1955–1962 Ludwig Heßdörfer
1962–1970 Wolfgang Mersmann
1970–1978 Hugo von Wallis
1978–1983 Heinrich List
1983–1994 Franz Klein
1994–1999 Klaus Offerhaus
1999–2005 Iris Ebling
2005–2011 Wolfgang Spindler
2011- Rudolf Mellinghoff


== Litteratur ==
Bundesfinanzhof: 75 Jahre Reichsfinanzhof, 1994, ISBN 3-08-470293-4


== Se også ==
Tysklands politiske system


== Eksterne lenker ==
Bundesfinanzhof
Central Coast Mariners FC

Central Coast Mariners Football Club (CCM) er en australsk fotballklubb i A-League som ble grunnlagt i 2004. Klubben har hjemmestadion i byen Gosford på Central Coast, nord for Sydney. CCM kom på andreplass i ligaen i 2005/06-sesongen, etter å ha tapt 0-1 for Sydney FC i finalen på Telstra Stadium i Olympiaparken i Sydney. Nåværende trener er Mike Mulvey.


== Meritter ==
A-League Premiers (1): 2007–08


== Kjente spillere med tilknytning til klubben ==
 John Aloisi (2007–2008)
 Michael Beauchamp (2005–2007)
 Mark Bosnich (2008)
 Mile Jedinak (2006–2009)
 Dylan Macallister (2008–2010)
 Tom Rogić (2012–2013)


== Eksterne lenker ==
(en) Klubbens offisielle nettsider
Gosford

Gosford er den største byen på Central Coast, New South Wales, Australia. Gosford ligger omtrent 70 km nord for Sydney sentrum. Bykjernen ligger ved Brisbane Water, en nordlig gren av Hawkesbury River og Broken Bay. Gosford er administrasjonsenter for Gosford City Council, som sammen med Wyong Shire danner Central Coast.
Gosford er ofte tatt for å være en del av Sydney Metropolian Area.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gosford, New South Wales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
CCM

CCM har flere betydninger:

Chama cha Mapinduzi, tanzaniansk politisk parti
Central Coast Mariners FC, australsk fotballklubb
Kubikkcentimeter (cm3), noen ganger forkortet ccm i engelsk litteratur (cubic centimetres)
Celebrían

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var Celebrían en alvisk kvinne av høy rang. Hun var datter av Celeborn og Galadriel, herren og fruen av Lothlórien. Hun var også kona til Elrond, herre av Kløvendal, og hun var mor til Arwen, Elrohir og Elladan. Hun var Fruen av Kløvendal. Navnet Celebrían betyr Sølv dronning på Sindarin.
Celebríans fødselsdato er upresis, men hun dukker første gang opp (i Ufullendte fortellinger) i omtrent år 1350 i det andre tidevervet da hun skal ha dratt med sin mor fra Eregion til Lórien. Hun giftet seg med Elrond i 109 i det tredje tideverv. Hun ble født i Ost-in-Edhil en gang før år 1091 i det andre tideverv.
Etter Saurons invasjon av Eregion i 1697 A.T. flyktet Galadriel, Celebrían og deres slekt fra Ost-in-Edhil gjennom Morias miner, og nådde omsider fram til Lothlórien (da kalt Laurelindórenan på Quenya). Det er uklart om Celebrían var til stede ved grunnleggelsen av Kløvendal i år 1700 A.T. men siden hennes foreldre var der kan det antas at hun også var der.
Etter oppholdt med Nandoene i Lórien som varte i mange år, riste Celebrían og foreldrene hennes etter lang tid til Kløvendal (Imladris). Det var der at hun, som selv var halvt Noldo og halvt Sindaalv, giftet seg med Elrond, som selv var en halvalv (peredhel), i år 109 tredje tideverv. Sammen fikk de tre barn, Arwen Undómiel (Aftenstjernen) i 241 T.T., etterfulgte tvillingene Elladan og Elrohir i 130 T.T.
I mellomtiden (selv om den strakte seg over 2 000 år), hadde Galadriel og Celeborn returnert til Lórien og hadde startet med å forynge Skogriket etter at deres konge, Kong Amdir, død, og hadde begynt å styre folket der.
I T.T. år 2509, på en tur fra Kløvendal til Lórien, ble Celebrían tatt i bakhold av orker i Caradhras passet i Tåkefjellene, ble fanget og pint, og fikk et forgiftet sår. Sønnene hennes reddet henne og hun ble helbredet av Elrond, men etter frykt og pinsler kunne hun ikke lenger finne glede i Midgard, og derfor reiste hun til Gråhavnene (Mithlond) og siden over havet.
Tolkien har sakt at: etter ødeleggelsen av den Ene Ringen mistet de Tre Ringene til Eldaene sin kraft. Da forberedte Elrond seg til sist på å forlate Midgard og følge etter Celebrían. Selv om det hadde gått over 500 lange år, ble Elrond og Celebrían gjenforent i Alqualondës havn på Tol Eressëa, en gang etter år 3021 T.T. (ringbærerne seilte ut fra Gråhavnene 29. september 3021 T.T). Likevel var Elrond og Celebrían for alltid skilt fra sin elskede datter Arwen sine to sønner.


== Celebríans stamtre ==


=== Finarfins hus ===


=== Telerin slektslinje ===
Wienerparti

Wienerparti er en sjakkåpning karakterisert av trekkene

1. e4 e5
2. Sc3 (diagram 1),Hvits andretrekk står i kontrast til det mer vanlige 2. Sf3, som kan lede til 

Ruy Lopez-åpningen (spansk),
Giuoco Piano (italiensk),
skotsk åpning
og andre åpninger.Den opprinnelige tanken bak 2. Sc3 var å spille en slags forsinket kongegambit med et eventuelt f4 (se også diagram 2), men i moderne spill velger hvit ofte mye roligere linjer.

Svart kan svare med

2. ... Sf6 er vanligst. Hvit har nå tre hovedvalg:
Hovedvalg nr 1: 3. f4 møtes vanligvis med
3. ... d5 (diagram 2), som slår tilbake i sentrum. Vanligvis følger
4. fxe5 Sxe4 og så enten
5. Sf3 eller
5. d3.
3. ... exf4 4. e5 spilles sjeldnere, siden det gir svart problemer.
Hovedvalg nr 2: 3. Lc4 og
Hovedvalg nr 3: 3. g32. ... Sc6 er sjeldnere.
Kristofer Hansteen (anarkist)

For andre med samme navn, se Christopher Hansteen (andre betydninger)Kristofer (egentlig Christopher) Hansteen (født 29. november 1865 på Røros, død 2. mars 1906 i Kristiania) var en sentral person i miljøet på venstresiden i Norge på begynnelsen av 1900-tallet, da Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund ble dannet. Han var en markert skikkelse innen den anarkistiske retningen som ganske snart skilte lag med NSU.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hansteens far var ansatt som bergverksdirektør ved kobberverket på Røros, og ble senere direktør for Kongsberg Sølvverk. Blant hans grandonkler og onkler kan nevnes astronomen professor Christopher Hansteen, høyesterettsassessor Christopher Hansteen var hans farfar, og kvinnesakskvinnen Aasta Hansteen var hans tante.
Hansteen kom tidlig i konflikt med sin aristokratiske familie: Han nektet å la seg konfirmere, og i 1891 giftet Kristofer seg med tjenestepiken Olga Strøm (1869 – 1936). 


=== Karriere, politisk engasjement ===
Kort etter artium begynte han som typograf. Blant arbeiderne kom han i kontakt med de moderne sosiale idéer, og han leste Karl Marx og Peter Kropotkin. Især den siste ble bestemmende for hans livssyn. 
Kristofer Hansteen ble anarkist og medlem av Anarkistisk-Communistisk Gruppe «Libertas». Her ble han snart en sentral person. Den mest kjente historien med Hansteen er politiets beslagleggelse av anarkistenes fane 1. mai 1893. Også året før ble fanen beslaglagt.
Hansteen ga ut bladet Anarkisten i 1898 – 99. Dette oppnådde kun 300 abonnenter i Norge og 60 i Danmark. I 1899 måtte Hansteen flykte til England for å slippe politiforfølgelse etter en kritisk artikkel om kronprinsregenten i Anarkisten nr. 4 28/3 1899. Etter ett års opphold i London kom han tilbake til Norge, og ga ut bladet Til frihet i 1901 – 04. Hansteen ga ut en rekke brosjyrer – Til proletariatet, Det frie samfund, Undervisning uten dogmer med fler –, og oversatte Kropotkins En oprørers ord.
I det sosialdemokratiske Kristianialagets første periode holdt Hansteen flere foredrag i laget, og innledet gang på gang på massemøter om aktuelle spørsmål som f. eks. arbeidsløsheten, alltid ut fra et konsekvent 'anarkistisk-kommunistisk' grunnsyn. Dette vant gjenklang hos enkelte av Kristianiabevegelsens medlemmer. Hos Hansteen finner vi mange de momenter som vi siden møter igjen i ungsosialismen: kamp mot religionen, avstandtagen fra parlamentarismen, propaganda for generalstreiken.
Hansteen døde av tuberkulose i 1906.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kristofer Hansteen i Norsk biografisk leksikon
Jenny Berthelius

Jenny Berthelius (født 1923 i Stockholm, død 2019) var en svensk forfatter. 
Berhthelius vokste opp i Helsingborg, med unntak av noen år i Arles i Frankrike. Hun studerte fransk, litteraturvitenskap, drama, teater og film ved Universitetet i Lund og arbeidet i noen år som utenlandskorrespondent.
Berthelius publiserte sine første noveller som tenåring. I 1968 debuterte hun med kriminalromanen Mördarens ansikte, og skrev senere et trettitalls kriminalromaner, psykologsiske thrillere, barnebøker, ungdomsromaner og lettlestbøker. Berthelius er mest kjent for sine kriminalromaner, og er i hjemlandet blitt omtalt med hedersnavnene «Mordets milda moder» og «Den svenska skräckskildringens mästerinna».Hun har sammen med de svenske krimforfatterne K. Arne Blom, Jean Bolinder, Kjell E. Genberg, Sture Hammenskog og Jan Moen også skrevet under det felles pseudonymet Bo Lagevi.Berthelius' faste detektivpar er kommissær Paul Sanger og forfatteren Veera Kruse.


== Bibliografi ==
Mördarens ansikte – kriminalroman (1968)
Den heta sommaren – kriminalroman (1969)
Hemliga agentklubben – barnebok (1969)
Mannen med lien – kriminalroman (1970)
Ödegården : Ett fall för Hemliga agentklubben – barnebok (1970)
Leksakspistolen &ndash: kriminalroman (1971)
Potatisligan : ett fall för Hemliga Agentklubben – barnebok (1971)
Offret – kriminalroman (1972)
Skräckens ABC – kriminalroman(1974)
Porträtt av ett mord – kriminalroman (1975)
Mord, lilla mamma – kriminalroman (1977)
Skånska brott och herresäten – krimantologi (1977) (red.)
Skånska brottsjöar – krimantologi (1978) (red.)
Järnblommarna – kriminalroman (1979)
Klövergänget : Ett fall för Hemliga Agentklubben – barnebok (1979)
Bron – (1980)
Hajarna – (1981)
Spegeln – kriminalroman (1982)
Mardrömmen – (1983)
Familjespöken – (1984)
Drömsemestern – lettlestbok (1986)
Kärlek på data – lettlestbok (1988)
Drömjobbet – lettlestbok (1990)
Turturduvorna i Arles – kriminalroman (1991)
Provdockan – antologi, lettlestbok (1991) (medforfattere K. Arne Blom og Roald Dahl)
Valet – lettlestbok for ungdom (1992)
Drömhuset – lettlestbok (1992)
Drömhunden – lettlestbok (1997)
Drömbilen – lettlestbok (2000)
Flykten – lettlestbok for ungdom (2002)


=== Oversettelser til norsk ===
En lang, het sommer (1976)
Skrekkens ABC (1976)
Portrett av et mord (1977)
Farvel min kjære (1979)


== Priser og utmerkelser ==
2004 – Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom
1969 – Sherlock-priset, for Den hete sommaren (avisen Expressen, Sverige)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Master of Reality

Master of Reality er Black Sabbaths tredje studioalbum. Albumet ble utgitt 1971.
På dette albumet begynte gitarist Tony Iommi å stemme ned gitaren tre halvtoner for å gjøre strengene slakkere og lettere å spille på med hans skadde fingre. Tekstene omhandler blant annet rusmidler, ensomhet, krig og teologi. Mange stoner metal- og sludge metal-musikere oppgir dette albumet som en inspirasjonskilde.


== Sporliste ==


== Personell ==
Tony Iommi – Gitar og keyboard
Ozzy Osbourne – Vokal
Geezer Butler – Bass
Bill Ward – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Master of Reality på Discogs 
(en) Master of Reality på MusicBrainz 
(en) Master of Reality på Encyclopaedia Metallum 
(en) Master of Reality på AllMusic
Tinius Nagell-Erichsen

Einar Fredrik Åke Tinius Nagell-Erichsen (født 15. februar 1934, død 12. november 2007) var en norsk journalist, redaktør, sjef og eier av norske aviser og medier.Han var sønn av høyesterettsadvokat Leif Nagell-Erichsen og tippoldebarn av Christian Michael Schibsted, Schibsted-konsernets grunnlegger. Han hadde en master of science i sosialøkonomi 1959 fra London School of Economics. Tinius Nagell-Erichsen var den største aksjonæren i Schibsted, og hadde flere verv i konsernets bedrifter, deriblant soussjef (1966) og administrerende direktør (1970–1983) i Aftenposten, og disponent i Verdens Gang (1968–1973). Han var styreformann for Schibsted-konsernet 1992–2002, samt styremedlem i både Verdens Gang og Aftenposten ved flere anledninger. Han var i flere perioder i tidsrommet 1972–1983 styreformann for Avisenes Arbeidsgiverforening. Han hadde inngående kjennskap til de fleste sider ved avisdrift, og selv erfaring fra redaksjonelt arbeide i Aftenposten.Nagell-Erichsen døde 12. november 2007 etter noen måneders sykeleie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.tinius.com websted for Tinius-stiftelsen
Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi

Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi (NENT) skal som sitt ansvarsområde ha den forskningsetiske virksomhet innen naturvitenskap og teknologi, industri-, landbruks- og fiskeriforskning, samt deler av bio- og genteknologisk forskning.
NENT er en uavhengig instans, opprettet ved Stortingsvedtak i 1990, som med utgangspunkt i de verdier som er felles i befolkningen skal fungere som nasjonal utkikkspost, opplyser og rådgiver i forskningsetikk innenfor de aktuelle fagområder. Komiteen har samtidig ansvar for forebygging av vitenskapelig uredelighet innen sitt virkeområde.
Tilsvarende nasjonale etiske komitéer er også oppnevt for fagområdene medisin og helsefag (Den nasjonale forskningsetiske komité for medisin og helsefag) og samfunnsvitenskapene og humaniora (Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsfag og humaniora). Medlemmer oppnevnes av Kunnskapsdepartementet etter tilrådning fra Norges forskningsråd.


== Forskningsetiske retningslinjer ==
I september 2007 la NENT frem sine forskningsetiske retningslinjer for naturvitenskap og teknologi.[1] Arkivert 4. desember 2009 hos Wayback Machine.
NENTs retningslinjer består av 24 punkter, og tar for seg følgende tema:

Forskningens overordnede forpliktelser overfor miljø, samfunn og mennesker.
God forskningspraksis.
Usikkerhet og risiko i forskningen, samt betydningen av føre-var-prinsippet.
Beskyttelse av dyr i forskning.
Forskningens forhold til tradisjonelle og alternative kunnskapskilder.
Åpenhet, oppdragsforskning og interessekonflikter.
Varsling og etisk ansvar.
Forskning og populærvitenskapelig formidling.Retningslinjene er dessuten supplert med forslag til en vitenskapsed.


== Eksterne lenker ==
Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi
BSG-prisen

BSG-prisen er en årlig pris for beste brettspill i Norge som utdeles av nettstedet brettspillguiden.no. Prisen ble første gang delt ut i 2005, med fem nominerte og en vinner i hver kategori.


== Bakgrunn ==
Prisen er laget etter modell av den tyske brettspillprisen Spiel des Jahres, som blir ansett som brettspillverdens Oscar. Den norske prisen har en jury innenfor kategoriene årets barnespill, familie/lettere strategi, kunnskaps-/selskapsspill og strategispill (kun 2005, siden fjernet som kategori). Jurymedlemmene er ikke kjent for hverandre og gir uavnehgige evalueringer tilbake til arrangørene, som deretter presenterer vinnerne i hver kategori første uken i november.


== Kriterier ==
De ulike spillene bedømmes ut fra kriteriene kompleksitet, nødvendig erfaring, ferdighet, ventetid estetikk, design, kvalitet, tematikk, spenningsnivå, regler og regelutforming, originalitet, konsept, struktur, kreativt, spilldynamikk, variasjon, tempo, spilleglede, intensitet, spillverdi, gjenspillbarhet og levetid. De ulike kriteriene har varierende vekting i en totalvrudering.


== Prisen i 2011 ==


=== Årets barnespill ===
Villkatten Master


=== Årets familiespill ===
Mondo


=== Årets selskapsspill ===
Cranium Scribblish


== Prisen i 2010 ==


=== Årets barnespill ===
Magilabyrinten


=== Årets familiespill ===
Dominion


=== Årets selskapsspill ===
Kaleidos


== Prisen i 2009 ==


=== Årets barnespill ===
Zoobaloo


=== Årets familiespill ===
Bandu


=== Årets selskapsspill ===
Alias Party


== Prisen i 2008 ==


=== Årets barnespill ===
Roqfort (Burg Appenzell)


=== Årets familiespill ===
Ubongo


=== Årets selskapsspill ===
A-å


== Prisen i 2007 ==


=== Årets barnespill ===
Jumbo Zoo (Tactic)


=== Årets familie-/lettere strategi-spill ===
Stormenes tid / Pillars of the Earth (Cappelen)


=== Årets kunnskaps- og selskaps-spill ===
Quackle / Snorta (Scanditoy)


== Prisen i 2006 ==


=== Årets barnespill ===
Spøkelsestrappen (Enigma Distribution)


=== Årets familie-/lettere strategi-spill ===
Ticket to Ride: Europe (Enigma Distribution)


=== Årets kunnskaps- og selskaps-spill ===
Reiselyst (Gyldendal)


== Prisen i 2005 ==


=== Årets barnespill ===
Cranium Cadoo (Norstar)


=== Årets familie-/lettere strategi-spill ===
Alhambra (Tactic)


=== Årets kunnskaps- og selskaps-spill ===
Ordskifte(Egmont)


=== Årets strategispill ===
Memoir 44 (Enigma)


== Eksterne lenker ==
BSG-prisen
Pressemelding om prisen i 2005
Lars Erstrand

Lars Erstrand (født 27. september 1936 i Uppsala, død 11. mars 2009) var en svensk jazzmusiker (vibrafon), av Benny Goodman gitt tilnavnet «The Miracle of Sweden».
Han spilte tidlig i kvartett med Ove Lind klarinett, Ulf Johansson-Werre piano og Björn Sjödin trommer og var senere med i Ove Linds kvintett. Internasjonalt turnerte han med bl.a. Benny Goodman på 1970-tallet.
I trio med Jan Lundgren piano og Hans Backenroth bass, samt kvartett med tillegg av trommeslager Leif Dahlberg, ga han ut flere plater på Opus 3.
På norske Gemini Records har han den senere tid utgitt
International all stars at Uttersberg '98 (1999), Lars Erstrand Kvartett with Jan Allan & Varren Vache (2000), At Gallery Astley (2002), Two sides of, Lars Erstrand & Rebecca Kilgore (med Hans Backenroth bass, Jan Lundgren piano og Joe Ascione (2003), med Antti Sarpila Quartet spilte han på We've got a heartful of music (2004) og A sailboat in the moonlight (2004).
«Lars Erstrand Four» bestod av Bertil Fernquist gitar, Arne Wilhelmsson bass og Björn Sjödin trommer; og turnerte bl.a. i Oslo med musikk av Lionel Hampton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Erstrand på Discogs 
(en) Lars Erstrand på MusicBrainz 
(en) Lars Erstrand på Spotify 
(en) Lars Erstrand på AllMusic
448 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene ender med gresk seier.
Kroton ødelegger Sybaris.


== Fødsler ==
Agathon, gresk tragedieforfatter, d. 401 f.Kr.
500 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene, mellom Persia og Hellas starter
Armbrøsten blir funnet opp i Kina
498 f.Kr.


== Begivenheter ==
Det joniske opprøret – Grekerne plyndrer Sardis.
Artafernes beseiret de joniske opprørerne i slaget ved Efesos


== Dødsfall ==
Amyntas I, konge av Makedonia (født ca. 540 f.Kr.).
492 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Perserne legger under seg Makedonia og Trakia. En ekspedisjon mot Athen slår feil da den persiske flåten forliser.
479 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Gresk seier i slaget ved Plataiai blir sluttpunktet på persernes invasjon av Hellas. Grekerne seiret også i slaget ved Mykale.
Chu annekterer Chen


== Dødsfall ==
Konfucius (født 551 f.Kr.) – Kinesisk filosof og grunnlegger av konfucianismen
Mardonios, persisk feltherre
467 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Grekerne ødelegger en persisk hær og flåte ved elva Eurymedion.
459 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Opprør mot perserne i Egypt blir støttet av Athen.
450 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Athen oppgir Kypros etter et feilslått forsøk på å skape opprør mot perserne i Egypt.
Det athenske sjøforbundet beseirer Persia i slaget ved Kypros


== Fødsler ==
Alkibiades, athensk strategos og statsmann (omtrentlig fødselsår, d. 404 f.Kr.)
Aristofanes, attisk (gresk) komediedikter, d. ca. 385 f.Kr.


== Dødsfall ==
Kimon, athensk strategos (f. 510 f.Kr.)
Parmenides, gresk filosof (f. 515 f.Kr.)
454 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene
449 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene
Butterflies

«Butterflies» skulle vært en singel fra Michael Jacksons balladealbum, Invincible, men ble kansellert i siste liten av Sony BMG.
«Butterflies» er en stillegående popballade som ble utgitt som singel, men rakk bare å selge få kopier før den ble trukket tilbake samme dag. Amerikansk radio fikk imidlertid tilsendt singelen, og den ble en stor hit i USA.


== Eksterne lenker ==
(en) Butterflies på MusicBrainz
Vindpølse

Vindpølse er en stor konisk tekstilsekk, åpen i begge ender, som viser vindretning og vindhastighet. Vindpølser er mest brukt på flyplasser, helikopterplasser og på bruer.


== Fly- og helikopterplasser ==
Alle fly- og helikopterplasser skal ha én eller flere vindpølser utformet og plassert slik at flygeren får de vindinformasjoner som er nødvendig for sikker start, taksing og landing. Antall og plassering av vindpølsene skal være slik at vindforholdene vises særlig ved enden av rullebaner for fly eller ved landingspunkt for helikopter. Minst én vindpølse skal være synlig fra luftfartøy i lufta og på ferdselsområdet. På plasser som skal kunne brukes for flyging i mørke skal minst én vindpølse være belyst. Vindpølser bør plassers slik at de blir minst mulig påvirket av forstyrrende luftstrømmer.
Vindretningen er den motsatte av den retningen som vindpølsen peker, så hvis vindpølsen peker mot nord, blåser vinden fra syd, Vindstyrken kan tydes ved å se hvordan vindpølsen ligger i forhold til stangen den er festet til. Vannrett vindpølse, sterk vind, ved svak eller flau vind henger vindpølsen ned. 
Vindpølser skal generelt tilfredsstille følgende krav: 

den skal gi presis indikasjon på vindretning og grov indikasjon på vindstyrke.
den skal være traktformet og åpen i begge ender.
den skal være oransje eller oransje og hvit. Dersom oransje og hvit velges, skal fargene være i form av 5 sirkulære bånd der første og siste bånd er oransje.I tillegg for flyplasser:

lengden skal være minst 3,6 meter.
den største åpningen skal ikke være mindre enn 0,9 m, og den minste åpningen ikke mindre enn 0,3 m.I tillegg for helikopterplasser: 

lengden skal være minst 2,4 meter,
den største åpningen skal ikke være mindre enn 0,6 m, og den minste åpningen ikke mindre enn 0,3 m,For vindpølser ved helikopterdekk på oljeinstallasjoner stilles det ikke spesifikke krav til dimensjoner.


== Se også ==
Vindfløy innretning for å vise vindens retning
Værhane innretning for å vise vindens retning
Vindmåler instrument for å måle vindstyrke


== Eksterne lenker ==
Norsk forskrift om utforming av store flyplasser
Lag din egen vindpølse