jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Springfrøfamilien

Springfrøfamilien (Balsaminaceae) er en plantefamilie i lyngordenen (Ericales).
Artene er ett- eller flerårige urter. De er saftige med oppsvulmede leddknuter og slår ofte rot hvis leddknuten får kontakt med jord. Bladene er som regel tannede og sitter spiralstilt. Blomstene er tvekjønnede, undersittende og zygomorfe. Det er 3, eller mer sjelden 5, begerblad. Det nederste begerbladet danner en stor leppe og har nesten alltid en nektarproduserende spore. Det er 5 kronblad som kan være delvis vokst sammen, og 5 pollenbærere. Frukten er oftest en kapsel som eksploderer og slynger ut frøene.
Familien omfatter to slekter, springfrøslekten (Impatiens) med omtrent 1000 arter, og Hydrocera med bare 1 art. Den er rikest utviklet i tropiske og subtropiske strøk i den gamle verden. Det er også noen arter i tempererte deler av Europa og Asia og i Nord- og Mellom-Amerika, men i Oseania og Sør-Amerika mangler de helt.
I Norge vokser springfrø (Impatiens noli-tangere) naturlig nordover til Nordland. To asiatiske arter, mongolspringfrø (I. parviflora) og kjempespringfrø (I. glandulifera) er har etablert seg og regnes som invasive arter.


== Litteratur ==
«Balsaminaceae». APWEbsite. Besøkt 12. april 2020. 
«Balsaminaceae». Flora of China. Besøkt 12. april 2020. 
S. Janssens m.fl. (2006). «Phylogenetics of Impatiens and Hydrocera (Balsaminaceae) using chloroplast atpB-rbcL spacer sequences». Systematic Botany. 31 (1): 171–180. ISSN 0363-6445. doi:10.1600/036364406775971796. 
S.B. Janssens, E.F. Smets og A. Vrijdaghs (2012). «Floral development of Hydrocera and Impatiens reveals evolutionary trends in the most early diverged lineages of the Balsaminaceae». Annals of Botany. 109 (7): 1285–1296. ISSN 1095-8290. PMC 3359920 . doi:10.1093/aob/mcs065. 


== Eksterne lenker ==
(en) springfrøfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) springfrøfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) springfrøfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) springfrøfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) springfrøfamilien hos Dyntaxa 
(en) springfrøfamilien hos Fossilworks 
(en) springfrøfamilien hos ITIS 
(en) springfrøfamilien hos NCBI 
(en) springfrøfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) springfrøfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Balsaminaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Kattebuskfamilien

Actinidiaceae er en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfatter ca. 350 arter fordelt på tre planteslekter. Familien har ikke noe norsk navn, men kattebuskfamilien er foreslått. Frukten kiwi tilhører denne familien.


== Kjente slekter ==
Kattebusk (Actinidia)
Kiwi (Actinidia chinensis)


== Eksterne lenker ==
(en) Actinidiaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Actinidiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Actinidiaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Actinidiaceae hos Dyntaxa 
(en) Actinidiaceae hos Fossilworks 
(en) Actinidiaceae hos ITIS 
(en) Actinidiaceae hos NCBI 
(en) Actinidiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Actinidiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Actinidiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Actinidiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Pasjonsblomstfamilien

Pasjonsblomstfamilien (Passifloraceae) er en plantefamilie i ordenen Malpighiales. Den omfatter ca. 530 arter fordelt på 18 planteslekter. Pasjonsfrukt kommer fra slekten Passiflora i denne familien.


== Eksterne lenker ==
(en) Pasjonsblomstfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pasjonsblomstfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Pasjonsblomstfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pasjonsblomstfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Pasjonsblomstfamilien hos Dyntaxa 
(en) Pasjonsblomstfamilien hos Fossilworks 
(en) Pasjonsblomstfamilien hos ITIS 
(en) Pasjonsblomstfamilien hos NCBI 
(en) Pasjonsblomstfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Pasjonsblomstfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Passifloraceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Bananfamilien

Bananfamilien (Musaceae) er en plantefamilie i ordenen ingefærplanter (Zingiberales). Den omfatter tre slekter. Fra denne familien får vi flere typer banan, hvor de fleste brukes som grønnsaker (kokes). Fra noen bananarter får man tekstilfiber.
Frem til 1862 var bananslekten (Musa) den eneste slekten i familien, men så ble ensetebananslekten (Ensete) beskrevet av Horaninow. Den tredje slekten, gullbananslekten (Musella), er fortsatt omstridt. Slekten inneholder kun én art, gullbananen (Musella lasiocarpa). Denne ble først klassifisert i Musa, deretter i Ensete, så i Musa igjen, før det i 1978 ble foreslått en helt ny slekt. 


== Eksterne lenker ==
(en) bananfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) bananfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bananfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) bananfamilien hos Dyntaxa 
(en) bananfamilien hos Fossilworks 
(en) bananfamilien hos ITIS 
(en) bananfamilien hos NCBI 
(en) bananfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) bananfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Musaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Musaceae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Musaceae Arkivert 5. april 2007 hos Wayback Machine. – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–), The families of flowering plants.
Musaceae – beskrivelse i: Stevens, P. F. (2001–),  Angiosperm Phylogeny Website.
Dunkjevleslekta

Dunkjevlefamilien (Typhaceae) er en plantefamilie i ordenen Poales. Den omfatter 12 arter i bare én planteslekt – dunkjevleslekten (Typha). 


== Arter ==
Dunkjevle (Typha) – i Norge vokser 2 arter.
Bred dunkjevle (Typha latifólia) er en ca. 2. meter høy plante som vokser i vassfylte grøfter og tjern. Den består av et aks med gulbrune hannblomster øverst, og brunsvarte hunnblomster nederst. I midten er det et dunmykt «kjevle», derav navnet. Bladene står rett opp, sverdformet og ca. 2. cm brede.
Smal dunkjevle (Typha angustifolia)


== Eksterne lenker ==
(en) Dunkjevleslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Dunkjevleslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Dunkjevleslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dunkjevleslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Dunkjevleslekta hos Dyntaxa 
(en) Dunkjevleslekta hos Fossilworks 
(en) Dunkjevleslekta hos ITIS 
(en) Dunkjevleslekta hos NCBI 
(en) Dunkjevleslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Dunkjevleslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Typhaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Typhaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–). «The families of flowering plants – descriptions, illustrations, identification, information retrieval».
Tebuskfamilien

Tebuskfamilien (Theaceae) er en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfatter mellom 195 og 460 arter fordelt på 9 slekter. All te fremstilles utelukkende fra blader og knopper av tebusken Camellia sinensis.
Familien hadde tidligere et mye større omfang med omtrent 500 arter fordelt på 18 slekter, men i APG IV-systemet omfatter familien bare den gamle underfamilien Theoideae. De andre artene er flyttet til Sladeniaceae, Pentaphylacaceae (inkludert Ternstroemiaceae) og Tetrameristaceae (inkludert Pellicieraceae). 


== Litteratur ==
«Theaceae». APWEbsite. Besøkt 19. januar 2020. 
«Theoideae». Flora of China. Besøkt 19. januar 2020.  (som underfamilie)
«Theaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 19. januar 2020.  (i vid betydning)


== Eksterne lenker ==
(en) Tebuskfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Tebuskfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tebuskfamilien hos Artsdatabanken 
(en) Tebuskfamilien hos Fossilworks 
(en) Tebuskfamilien hos ITIS 
(en) Tebuskfamilien hos NCBI 
(en) Tebuskfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Tebuskfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Theaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Theaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Fédération aéronautique internationale

Fédération aéronautique internationale (Forkortelse FAI) er den internasjonale luftsportsorganisasjonen. Organisasjonen definerer standarder innenfor luft- og romfart. Dessuten holder de styr på luft-/romfartsrelaterte rekorder.
FAI har definert at verdensrommet begynner ved 100 kms høyde. Personer som har vært høyere enn dette kan kalle seg astronauter/kosmonauter. Over 100 kms høyde er det ikke lenger mulig å ha aerodynamisk kontroll over et luftfartøy. Dessuten er luftmotstanden så liten at man kan gjennomføre et mindre antall kretsløp rundt jorden uten motorfremdrift. Denne definisjonen er tuftet på Theodor von Kármáns analyse av aerodynamiske forhold.
FAI ble stiftet i 1905 og har over 100 medlemsland. Nordmannen Otto Lagarhus sitter i FAIs styre fra 2010.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fédération Aéronautique Internationale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Theodor von Kármán

Theodor von Kármán (født 11. mai 1881, død 6. mai 1963) var en ungarsk ingeniør og fysiker. Han arbeidet mye med aerodynamikk, og flere grunnleggende aerodynamiske teorier er oppkalt etter ham.
Kármán ble født i Budapest i Østerrike-Ungarn under navnet Kármán Tódor og studerte til ingeniør der frem til 1902. Han tok doktorgraden ved Universitetet i Göttingen i 1908 og underviste der i flere år. Men etter at han overvar en flyvning ble han så fascinert av flyvning at han begynte å forske på aerodynamikk. I 1912 ble han sjef for det aerodynamiske instituttet ved RWTH Aachen; han fortsatte i den stillingen frem til 1930, bare avbrutt av første verdenskrig, da han tjenestegjorde i den østerriksk-ungarske hæren, der han blant annet konstruerte en helikopterprototype.
På grunn av hendelsene i Europa i starten av 1930-årene flyttet han til USA.


== Referanser ==
Flensburg

Flensburg (dansk og norsk: Flensborg, sønderjysk: Flensborre) er en kretsfri by som ligger ved bunnen av Flensburgfjorden nær grensen mot Danmark i Slesvig-Holsten i Tyskland og har omtrent 89 000 innbyggere.


== Historie ==
Byen blir første gang nevnt i 1248 og fikk kjøpstadsrettigheter i 1284. En av de første festningene var Duborg slott fra 1411. Med munkesten fra ruinene av slottet ble Flensborghus oppført i 1725. 
Allerede før 1600 ble dansk ansett som et underklassespråk. Tjenestejenter og ammer i Flensburg skulle pent gå til dansk gudstjeneste og fikk ikke vise seg ved de tyske.Inntil 1814 var det danske hertugdømmet Slesvig i personalunion med Danmark-Norge, og til 1864 med Danmark, slik at Flensburg hørte til den «kongelige» delen av det danske hertugdømmet. Byen har fremdeles en dansk minoritet av betraktelig størrelse, med eget skolevesen, kirker og bibliotek. Personalunionen med Norge medførte også at en rekke slekter fra Flensburg slo seg ned i Norge, særlig på 1600- og 1700-tallet. De fleste slo seg ned i Trondheim. Av kjente slektsnavn kan nevnes Schøller og Rochmann.
Ved folkeavstemningen om Slesvig i 1920 stemte omtrent 20 % for Danmark og 80 % for Tyskland. At byen ikke kom med til Danmark førte til påskekrisen, da kong Christian X avskjediget den danske regjering.


== Bydeler ==

		
		
		


== Vennskapsbyer ==
 Carlisle, England (1961)
 Neubrandenburg, Tyskland (1987)
 Słupsk, Polen (1988)


== Kultur og idrett ==
Det lille Teater
Folk Baltica, internasjonale folkemusikkfestival
SG Flensburg-Handewitt,  håndballklubb i Bundesligaen
Flensburger Schwimmklub
Flens-Arena
Campusbad


== Kjente flensburgere ==
Personene i listen er ordnet etter fødselsår.

Melchior Lorck (1527–1588), dansk maler
Thomas Fincke (1561–1656), dansk professor, lege og matematiker
Hans Nansen (1598–1667),  dansk handelsmann og borgermester i København
Heinrich Jansen (1625–1667), dansk maler
Christian V (1646–1699), konge av Danmark og Norge
Frederik Krag (1655–1728), dansk adelsmann, embetsmann og visestattholder i Norge
Christian Ditlev Adolph Arenfeldt (1758–1833), dansk-norsk offiser
Hans Lassen Martensen (1808–1884), dansk teolog
Elvira Madigan (1867–1889), sirkusartist og linedanser
Jutta Lampe (1937-2020), tysk skuespiller


== Se også ==
Flensburg bryggeri
Flensborg Avis, danskspråklig avis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flensburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Flensburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
En norsk byguide
Flensborg Avis
Dansk Centralbibliotek
Kira av Preussen

Prinsesse Kira av Preussen (født 27. juni 1943 i Cadinen i Vestpreussen, død 10. januar 2004 i Berlin) var den nest eldste datteren av prins og tronpretendent Louis Ferdinand (1907–1994) og hans hustru, den russiskfødte storfyrstinnen Kira Kirillowna (1909–1967).
Kira av Preussen har engasjert seg i forskjellige veldedige tyske stiftelser, bl.a. Prinzessin Kira von Preußen Stiftung og i Russlandshjelpen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Prinzessin Kira von Preussen Stiftung
Uavhengighet

Uavhengighet betyr selvstendighet; selververving, og kan benyttes om fysiske og juridiske personer. Det er også forskjellige grader av uavhengighet. Norge betrakter på mange måter sin parlamentariske uavhengighet fra Sverige ved grunnlovsvedtaket i 1814, mens uavhengighetserklæringen i 1905 knapt feires.
Mindre land som Monaco, Andorra og San Marino er formelt sett uavhengige, men reelt sett er Monaco på mange måter en del av Frankrike; på samme måte som Andorra; mens San Marino er en integrert del av Italia.
Landene i Den europeiske union betraktes som uavhengige, selv om de reelt sett har overgitt en stor del av sin selvstendighet til myndighetene i Brussel.  Norge betraktes å være uavhengig av EU, men er reelt sett er også underlagt mange av de lover og regler som gjelder i EU, selv om Norge ikke er medlem av unionen. Årsaken er at Norge er tilsluttet EØS-avtalen.
Det finnes også eksempler på at områder som formelt sett er biland i realiteten er å betrakte som uavhengige land, f.eks. Hongkong, Macao og Bermuda.
En fysisk person kan være uavhengig for eksempel sine foreldre eller ektefelle, hvis han eller hun selv kan greie seg økonomisk på egen hånd. Dette forutsetter at han har egen inntekt, husvære og på annen måte greier seg på egen hånd.
Politisk sett kan en representant være uavhengig av partiene, dvs. stemme ut fra egen overbevisning. Dette skjer oftest i kommunepolitikken, men kan også oppstå i Stortinget ved utmeldelse eller frastøting fra politiske partier.
Slaget ved Poltava

Slaget ved Poltava i den store nordiske krig fant sted 27. junijul./ 28. junisve./ 8. juli 1709greg. og var en av de mest betydningsfulle militære kamper i Sveriges historie. Sveriges konge Karl XII ble sterkt skadet i opptakten til slaget, og kunne dermed ikke lede de svenske troppene selv i den avgjørende kampen. I slaget ved Poltava, som ligger i dagens Ukraina, vant russerne en klar seier. Mange historikere mener dette var vendepunktet for begge land som stormakter: For Sverige gikk det nedover, mens Russland markerte seg som den kommende stormakten i Nord-Europa.
Særlig medførte det store svenske styrketapet på rundt 12 500 mann i kapitulasjonen ved Perevolotsjna noen dager etter slaget en alvorlig svekkelse av den svenske militære slagkraften.


== Litteratur ==
Englund, Peter: Poltava, Berättelsen om en armés undergång (norsk oversettelse 1993, engelsk i 2003) ISBN 82-00-21622-5


== Eksterne lenker ==
Kartor, Karl XIIs ryska fälttåg 1707–1709, Historiska Media, Lund 2007
Valhall

Valhall (= de falnes hall, av «val» = slagmark), også kalt Vingólf eller Valaskjalv, er i norrøn mytologi æsenes festhall i den store og mektige borgen Åsgard. Midt i denne borgen ligger den frodige Idavollen. Her har gudene bygget store, fantastiske haller, og den aller flotteste av disse er Valhall hvor de har sine gilder. Det er hit valkyriene kommer med einherjene, vikingene som har falt i krig.
I den kjempemessige Valhall er det Odin som hersker, og kjempemessig må Valhall være om det skal være plass til alle vikingene som har falt i strid. Valhall har 540 dører, og hver dør er så bred at 960 einherjer kan gå side om side gjennom den.
Krigerne som kommer til Valhall, skal kjempe for Odin under ragnarok.
I Valhall blir galten Særimne spist hver dag. Over natten våkner han til live igjen, og kan slaktes på nytt neste dag. Geita Heidrun, som beiter på treet Lærad på Valhalls tak,  forsyner krigerne med mjød.
I Atlekvida brukes ordet «valhall» om «høvdinghall» generelt. I vers 2 står det om «tause menn» som drakk vín i valhollu (vin i valhallen), og i vers 14 står det at drakk Atli vín i valhollu.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valhöll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Administrasjonssenter

Administrasjonssenter (eller administrasjonssentrum) er i Norge ofte brukt om en fylkeshovedstad eller byen eller stedet der en kommune ledes fra. Statistisk sentralbyrå regner administrasjonssenteret i en kommune som stedet i den grunnkretsen som rådhuset ligger i.  Det kan også brukes om andre beliggenheter til en administrasjon, for eksempel en koloni, oversjøisk territorium, biland eller lignende. I andre land brukes betegnelsen også om stedet hvor firma ligger, men sjelden på norsk.


== Referanser ==
Nobelprisen i fysiologi eller medisin

Nobelprisen i fysiologi eller medisin er en av de fem nobelprisene.
Det er Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet som hvert år i begynnelsen av oktober vedtar hvem som har vunnet årets nobelpris. Prisen har vært utdelt siden 1901.


== Medalje og diplom ==
Prisen består av en medalje, et diplom og en pengesum. Medaljen er i gull (inntil 1979 i 23 karat, deretter i 18 karat) og er 66 mm i diameter. På adversen bærer medaljen Alfred Nobels venstrevendte portrett. Til venstre står innskriften «ALFR • / NOBEL» over to linjer og til høyre over seks linjer innskriften «NAT• / MDCCC / XXXIII / OB • / MDCCC / XCVI» (Nobels fødselsår 1833 og dødsår 1896). Reversen bærer et motiv der en sittende kvinnefigur støtter en yngre kvinne med den ene armen og med den andre holder et kar som fylles med vann som springer ut fra en klippe. Den sittende kvinnen symboliserer medisin og har en laurbærkvist ved føttene. Den yngre kvinnen har en krukke og en slange, symboler for medisin, ved sin side. Det hele er omgitt av omskriften «INVENTAS • VITAM • IUVAT  EXCOLUISSE • PER • ARTES» i øvre bue og «REG • UNIVERSITAS • MED • CHIR • CAROL •» i nedre bue. Innskriften i øvre bue er et sitat fra Vergils verk Æneiden: «inventas vitam juvat excoluisse per artes», som betyr «og de som forbedret livet på jorden med sine nyvunnede ferdigheter»." Innskriften i nedre bue står for Karolinska Institutet, som opprinnelig het Kongl. Carolinska medico-chirurgiska institutet og som plukker ut prisvinneren. Medaljen er utformet av Erik Lindberg i 1902. 
Medaljen for prisene i fysikk og kjemi er identiske, mens medaljene for medisin og litteratur har identisk advers, mens ulik revers. Medaljen for fredsprisen har en helt egen utforming av både advers og revers.
Det eksisterer eksemplar av medaljen i sølv og forgylt sølv, blant annet i museer og samlinger. For prisvinnernes familiemedlemmer lages det inntil fem medaljer i forgylt bronse. Medaljene er laget ved det svenske Myntverket.
Diplomet for prisvinnerne i medisin består av to deler, en side med prisens og prisvinnerens detaljer påskrevet og en side som avbilder medaljens advers sammen med et sitat fra Nobels testament: «Åt dem som har gjort mänskligheten den största nytta.» Inntil 1965 hadde diplomet et kunstverk i stedet for medaljebilde og sitat, slik diplomene for de andre nobelprisene fortsatt har.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nobel Prize in Physiology or Medicine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kronologisk liste over prisvinnere
Karl Adolph Gjellerup

Karl Adolph Gjellerup (født 2. juni 1857 i Roholte ved Præstø, død 13. oktober 1919 i Klotzsche ved Dresden) var en dansk forfatter. 
Han delte Nobelprisen i litteratur med Henrik Pontoppidan i 1917.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Nobelstiftelsen (engelsk)
(en) Karl Gjellerup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Karl Adolph Gjellerup på bibliografi.dk
(en) Karl Adolph Gjellerup på Internet Movie Database 
(sv) Karl Adolph Gjellerup i Svensk Filmdatabas 
(en) Karl Adolph Gjellerup hos The Movie Database
Norske nobelprisvinnere

Norske nobelprisvinnere har vunnet nobelpriser i alle priskategorier. I alt 13 nordmenn, hvorav to etter hvert ble amerikanske statsborgere, har blitt tildelt en av prisene som deles ut under nobelseremonien.


== Vinner av nobelprisen i fysikk ==
Nordmenn som har vunnet nobelprisen i fysikk:

Ivar Giæver i 1973


== Vinnere av nobelprisen i fysiologi eller medisin ==
Nordmenn som har vunnet nobelprisen i fysiologi eller medisin:

May-Britt Moser i 2014 (sammen med John O'Keefe)
Edvard Moser i 2014 (sammen med John O'Keefe)


== Vinnere av nobelprisen i kjemi ==
Nordmenn som har vunnet nobelprisen i kjemi:

Lars Onsager i 1968
Odd Hassel i 1969


== Vinnere av nobelprisen i litteratur ==
Nordmenn som har vunnet nobelprisen i litteratur:

Bjørnstjerne Bjørnson i 1903
Knut Hamsun i 1920
Sigrid Undset i  1928


== Vinnere av Nobels fredspris ==
Nordmenn som har vunnet Nobels fredspris:

Christian Lous Lange i 1921
Fridtjof Nansen i 1922
FNs fredsbevarende styrker i 1988 (nordmenn sammen med resten av den internasjonale FN-styrken)


== Vinnere av minneprisen i økonomi ==
Nordmenn som har vunnet Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel:

Ragnar Frisch i 1969
Trygve Haavelmo i 1989
Finn E. Kydland i 2004
European Launcher Development Organisation

European Launcher Development Organisation (ELDO) var en organisasjonen med formål å bygge en europeisk bærerakett, ELDO-A. Den ble opprettet 29. mars 1962, men de formelle avtalene var først på plass i 1964. Det var seks europeiske medlemsland: Belgia, Frankrike, Italia, Nederland, Storbritannia og Tyskland (vest) samt Australia.
Etter planen skulle Storbritannia bygge første trinn av raketten, Frankrike andre trinn og Tyskland det tredje. Satellittene skulle utvikles i Belgia og Italia, mens Nederland skulle ta seg av telemetri og fjernkontrol. Raketten skulle avfyres ifra Woomera i Australia.
ELDO-A, som senere ble omdøpt til Europa-1, skulle være 31,7 m lang og veie mer enn 110 tonn. Planen var at man i 1966 skulle være i stand til å sende 1 000-1 200 kg i kretsløp 500 km over Jordens overflate. Utprøvningene av det første trinnet gikk bra, men fulgte ikke helt tidsplanen, og i 1966 ble det bestemt at man skulle bygge en fire-trinsrakett i stedet. Den skulle skytes opp ifra Kourou i Fransk Guyana.
Etter en rekke mislykkede oppskytninger trakk Storbritannia og Italia seg ifra organisasjonen i 1969 og Europa-1 prosjektet ble oppgitt i 1970. Isteden begynte man utviklingen av Europa-2, som også ble oppgitt etter en mislykket oppskytning 5. november 1971. Organisasjonen satte da igang et enda mer ambisiøst prosjekt, Europa-3. Det forlot aldri tegnebrettet, men skulle senere danne grunnlaget for den senere svært suksessfulle Ariane-løfteraketten.
I 1975 ble ELDO en del av ESA.


== Se også ==
ESRO


== Eksterne lenker ==
The Encyclopedia of Astrobiology, Astronomy, and Spaceflight
U.S. Centennial of Flight Commission