jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blåkveite

Blåkveite (Reinhardtius hippoglossoides) er en flat beinfisk i flyndrefamilien og tilhører gruppen kveiter. Hunnene kan bli opp mot 20 kg tunge (men sjelden over 10 kg i norske farvann), mens hannene veier betydelig mindre. Arten regnes som en god matfisk. Den trives på dypt vann som ikke overstiger 4°C, blant annet utenfor norskekysten. Arten står per januar 2013 ikke oppført på IUCNs rødliste.


== Beskrivelse ==
Blåkveita gjennomgår en tilsvarende metamorfose som kveite, som den ellers ligner svært mye på, men blindsiden er pigmentert og bare litt lysere enn dorsalsiden (øyesiden), noe som indikerer at arten har et mer pelagisk levesett enn kveita. Hunnene blir størst, opp mot 120 cm i lengde. Hannene blir sjelden større enn 65–70 cm.Arten har et aktivt levesett med både vertikale og horisontale migrasjoner. Arten livnærer seg i hovedsak av annen fisk, blekksprut og krepsdyr. Predasjon på bestanden skjer blant annet fra klappmyss. Blåkveita utvikler seg sent og det er antatt at arten kan leve til den blir mer enn 30 år gammel.Langs norskekysten, der mange spiste kveite på julaften («julekveite»), spøkte man med at hvis husbonden ikke var mann for å skaffe sin kone kveite til jul, skulle han ri på hustaket julen til ende, til skam for allverden.


== Utbredelse ==
Blåkveite har en sirkumpolar utbredelse på den nordlige halvkule. Det eksisterer bestander nord i Atlanterhavet og i det nordlige Stillehavet. Blåkveite i Nord-Atlanteren deles gjerne inn i tre ulike bestander (også kalt forvaltningsenheter). Den nordvestlige bestanden finnes utenfor kysten av Canada og Vest-Grønland. Den vestnordiske bestanden finnes langs kysten av Øst-Grønland og ved Island og Færøyene. Og den nordøstarktiske bestanden finnes i Barentshavet og det østlige Norskehavet. Det er signifikant genetisk variasjon mellom blåkveite fra de forskjellige regionene, men merkeforsøk viser at det er vandringer mellom bestandene. Arten gyter om vinteren.
Den nordøstarktiske bestanden gyter i den øvre delen av kontinentalsokkelskråningen, fra Vesterålen til Bjørnøya. Ungfisken vokser hovedsakelig opp i områdene rundt Svalbard, mens voksen fisk gjerne står på 600–1200 meters dyp langs Eggakanten.


== Forbud mot fangst ==
«I flere år har det vært forbud mot å fiske blåkveite fra Lofoten og sørover, på grunn av for mye dioksin i fisken» skrev NRK i 2012.


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) blåkveite – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) blåkveite i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåkveite hos Artsdatabanken 
(sv) blåkveite hos Dyntaxa 
(en) blåkveite hos FishBase 
(en) blåkveite hos ITIS 
(en) blåkveite hos NCBI 
(en) Kategori:Reinhardtius hippoglossoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Reinhardtius hippoglossoides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Miljøstatus i Norge: Gytebestand hos blåkveite
Forskrift om regulering av fisket etter blåkveite nord for 62°N i 2013
(en) Reinhardtius hippoglossoides (Walbaum, 1792) Greenland halibut - FishBase
Skralle

Ei skralle eller snelle er en mekanisk innretting som gjør at to elementer kan bevege seg mot hverandre i bare én retning, i dag oftest brukt i håndtak for pipenøkler med frihjulskobling. Frihjulet gjør at brukerens fram-og-tilbakebevegelse bare fører til at pipenøkkelen dreier én vei. Dermed er det ikke nødvendig å frakoble pipenøkkelen  fra dreielegemet i tilbaketrekningsfasen. Skrallemekanismer brukes imidlertid også i manuelle vinsjer og i andre systemer der det er viktig at kraften som er brukt ikke går til spille ved at vaieren eller annet trekkes ut igjen.
Mekanisk fungerer en skrallemekanisme ved at det ene elementet har et tannhjul med haifinneformede tenner. Mot disse ligger en liten klo eller blokk som kan skli over den ytre buen av tennene, men vil låses mot den indre buen. Kloa kan holdes ned mot tannhjulet av en fjær eller tyngdekraften. Ved å heve kloa, kan mekanismen fristilles, slik at den kan løpe den andre veien. I innrettinger fra antikken var tannhjulet ikke et hjul, men en lang skinne av jern med tenner. Tilsvarende rette mekanismer brukes i buntebånd («strips»).
Flyndrefamilien

Flyndrefamilien (Pleuronectidae) er en gruppe flyndrefisker. De omtrent 60 artene i gruppen er høyrevendte (har øynene på høyre side av kroppen), men det forekommer individer som er venstrevendte. De er bunnfisker, enkelte arter helt ned til 2000 m dyp.


== Systematikk ==
Inndelingen i denne artikkelen bygger på Nelson (2006). I Nelson (1994), som blant annet FishBase bruker som hovedreferanse, blir gruppene Paralichthodinae, Poecilopsettinae og Rhombosoleinae regnet som undergrupper av flyndrefamilien.


== Arter som finnes i Norge ==
Smørflyndre, (Glyptocephalus cynoglossus)
Gapeflyndre, (Hippoglossoides platessoides)
Kveite, (Hippoglossus hippoglossus)
Sandflyndre, (Limanda limanda)
Lomre, (Microstomus kitt)
Skrubbe, (Platichthys flesus)
Rødspette, (Pleuronectes platessa)
Blåkveite, (Reinhardtius hippoglossoides)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) flyndrefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) flyndrefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) flyndrefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) flyndrefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) flyndrefamilien hos Dyntaxa 
(en) flyndrefamilien hos Fauna Europaea 
(en) flyndrefamilien hos Fossilworks 
(en) flyndrefamilien hos ITIS 
(en) flyndrefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Pleuronectidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pleuronectidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Piggvar

Piggvar (Scophthalmus maxima) er en flyndrefisk i varfamilien. Den har en tykk nesten rund kropp, med lengde opp til 1 m og vekt på 25 kg. Den er vanligvis venstrevridd og ligner på slettvar, men kjennes lett fra denne på at skinnet på den fargede siden (oppsiden) har spredte beinknuter, dessuten er kroppsformen bredere. Den fargede siden er gråspraglet, blindsiden vanligvis rent hvit bortsett fra noen mørke flekker ved hodet.
Piggvaren lever på sandbunn, helst på forholdsvis grunt vann. Den er mest aktiv om sommeren, om vinteren ligger den mye i ro. Den lever hovedsakelig av bunnlevende fisker, som sil (tobis) og kutlinger, og til en viss grad av flerbørstemarker og andre bunndyr.
Piggvaren er utbredt langs det meste av norskekysten nord til Nordland.


== Matfisk ==
Piggvaren har et ganske fast, helt hvitt kjøtt med delikat smak, og er høyt skattet som matfisk. Den er én av de best betalte fiskene fra norske farvann. De gamle romerne lovpriste piggvar som "havets fasan". Piggvaren fanges med garn og snurrevad, en del tas også av sportsdykkere. Oppdrettspiggvar selges til fiskegrossister som igjen leverer det meste til eksklusive restauranter.


== Oppdrett ==
På grunn av meget høy salgspris har piggvaren vært en attraktiv art for fiskeoppdrett. Den liker varmt vann og flere av oppdrettsforsøkene har vært knyttet til kraftverk med tilgang på varmt spillvann. Stolt Sea Farm Turbot Norway AS utnytter spillvarme fra Eramets smelteverk i Kvinesdal i Vest-Agder og har de siste årene vært landets eneste piggvaroppdrett. Årskapasiteten er 250 tonn piggvar.  Bløgget oppdrettspiggvar renses og pakkes av Ulland AS på øya Hidra i Flekkefjord. Stolt-Nielsen Ltd. har også flere piggvaroppdrett i Spania med en årskapasitet på over 5000 tonn. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) piggvar – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) piggvar i Encyclopedia of Life 
(en) piggvar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) piggvar hos Artsdatabanken 
(sv) piggvar hos Dyntaxa 
(en) piggvar hos FishBase 
(en) piggvar hos ITIS 
(en) piggvar hos NCBI 
(en) Kategori:Scophthalmus maximus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Scophthalmus maximus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scophthalmus maximus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Psetta maxima (Linnaeus, 1758) Turbot - FishBase
Hyperrommet

Hyperrommet er begrep som brukes i fysikk og science fiction som muliggjør reise mellom stjerner og galakser uten å overstige lyshastigheten.
Avstandene i verdensrommet er så store at stjernereiser og -kommunikasjon som er vanlig i science fiction vil være svært upraktisk for ikke å si umulig. En reise til nærmeste stjerne Proxima Centauri vil for eksempel ta 4,2 år ved en fart som tilsvarer lyshastigheten. Forfatterne har derfor vært nødt til å finne opp mer eller mindre vitenskapelig funderte mekanismer for å transportere heltene gjennom rommet. 
Det enkleste ville vært å la reisen gå raskere enn lyshastigheten, men det ser ut til være akseptert også blant science fiction-forfattere at denne ikke kan overstiges, så man er nødt til å finne en snarvei – gjennom hyperrommet.
Slike snarveier er teoretiske begreper innenfor fysikken og kan finnes innenfor emner som tid/rom, universets struktur og streng-teorier. Et godt eksempel på snarveier er ormehull som teoretisk sett kan finnes i sentrum av store sorte hull.
I mange sciencefictionverk blir ikke teknologien bak stjernereiser forklart nærmere, mens i andre er den en viktig del av handlingen. I Babylon 5 er kunnskapen om å bygge sprangpunkt til hyperromet en nøkkelteknologi som overføres fra eldre til yngre sivilisasjoner, og i Star Trek er subspace og Warp-Speed begreper som går igjen. I Douglas Adams’ bok Haikerens guide til galaksen foretas reiser gjennom tid og rom ved manipulering av sannsynligheter.
Gapeflyndre

Gapeflyndre (Hippoglossoides platessoides) er en fisk i flyndrefamilien. Den har en forholdsvis smal kroppsform, og kan bli ca. 50−52 cm lang. Arten er utbredt langs hele norskekysten, men har liten økonomisk betydning. 

Under et tokt i regi av Havforskningsinstituttet i februar 2012 ble det under tråling fanget ei gapeflyndre som målte 51 cm. Det kan være norsk rekord. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gapeflyndre – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) gapeflyndre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gapeflyndre hos Artsdatabanken 
(sv) gapeflyndre hos Dyntaxa 
(en) gapeflyndre hos FishBase 
(en) gapeflyndre hos ITIS 
(en) gapeflyndre hos NCBI 
(en) Kategori:Hippoglossoides platessoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hippoglossoides platessoides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hippoglossoides platessoides (Fabricius, 1780) American plaice - FishBase
Riksvei 12

Riksvei 12 (Rv12) gikk mellom Toraneset og krysset med E6 og E12 i Rana kommune.
Veien var til 2019 en forlengelse av europavei 12 som går østover fra samme sted. Riksvei 12 var da den enste riksvei som var både europavei og ikke europavei. I 2019 ble E12 forlenget fra E6 til Toraneset.Før 1. januar 2010 gikk fylkesvei 12 mellom E12 og Utskarpen, som fra 2019 er fylkesvei 810.
Fra 1965 til 1992 var dagens riksvei 9 Kristiansand–Haukeligrend skiltet riksvei 12.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Nordland fylke ===

RanaEndepunkt Toraneset kaiMoloveien 
Koksverksgata 

Mo i Rana godsterminal
 Koksverksgata bru (Nordlandsbanen, 11 m)
 Vikaåsen fra Mellomvika mot Europavei 6  Mo i Rana stasjonVikaåsen 

 12Fylkesvei 12 Nesnaveien fra Sagbakken mot 17Fylkesvei 17 UtskarpenNesnaveien 


== Referanser ==


== Kilder ==
Vegvesenets vegkart
Lomre

Lomre (Microstomus kitt) er en fisk i flyndrefamilien. Den blir ca. 60 cm lang med en vekt på omkring 1 kg. Vanlig å finne på sandbunn langs hele norskekysten. Liten økonomisk betydning for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) lomre – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) lomre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lomre hos Artsdatabanken 
(sv) lomre hos Dyntaxa 
(en) lomre hos FishBase 
(en) lomre hos ITIS 
(en) lomre hos NCBI 
(en) Kategori:Microstomus kitt – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Microstomus kitt – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Microstomus kitt – detaljert informasjon på Wikispecies
Rødspette

Rødspette (Pleuronectes platessa) er en fisk i flyndrefamilien. Den er lett gjenkjennelig på sin brune, glatte overside med de karakteristiske røde «spettene». Den blir normalt ca. 50 cm lang og veier rundt 1 kg, men individer på opptil 1 m med vekt på hele 7 kg er observert.
Den kan ligne på sandflyndre, som også har røde flekker, men skiller seg fra denne ved at skinnet er glatt og slimete, mens sandflyndras skinn har større skjell og tynt slimlag, og kjennes ru. På hodet har den 4–7 beinknuter på en rekke fra øyet bak til den fremre delen av sidelinja.
Rødspetta lever på sandbunn ned til ca. 250 m dyp langs hele norskekysten. Den lever særlig av flerbørstemarker. 


== Fiske ==
Rødspetta er en svært god matfisk som i enkelte land, blant andre Danmark, er meget ettertraktet og viktig økonomisk. Det pågår et stort fiske etter arten i Nordsjøen. Langs norskekysten pågår det lite yrkesfiske etter rødspette, men en god del tas som bifangst, særlig i rekefiske, og av hobbyfiskere. Norgesrekordfisken ble fanget i Dalsfjorden, Bygstad (Sunnfjord). Fisken, som veide 5,2 kg og var 69 cm lang, er den største rødspetta som noen gang er tatt på sportfiskeredskap i Norge.


== Hybridisering ==
Rødspetta kan danne hybrider med skrubbe og sandflyndre.


== Bestand ==
Bestanden av rødspette har tatt seg opp igjen og regnes nå som meget god. I 2008 hadde Norge en totalkvote i Nordsjøen på 1105 tonn. I 2016 var den på 8920 tonn.Rødspette er fredet i deler av landet deler av året (for eksempel Borgenfjorden første seks måneder).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) rødspette – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) rødspette i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rødspette hos Artsdatabanken 
(sv) rødspette hos Dyntaxa 
(en) rødspette hos Fauna Europaea 
(en) rødspette hos FishBase 
(en) rødspette hos ITIS 
(en) rødspette hos NCBI 
(en) Kategori:Pleuronectes platessa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pleuronectes platessa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pleuronectes platessa – detaljert informasjon på Wikispecies
Sandflyndre

Sandflyndre (Limanda limanda) er en fisk i flyndrefamilien. Kan bli over 40 cm lang med en vekt på ca. 1,3 kg. Den er en god matfisk, men har ingen økonomisk betydning for Norge. Den kan ligne på en liten rødspette og har som denne oransjerøde flekker på oversiden, men kjennes lett fra rødspetta på at skinnet har store, rue skjell mens rødspettas skinn er glatt og slimete. Sandflyndra er flat og prikkete. Sandflyndra kan også forandre litt på fargen sin hvis den flytter seg til en bunn med en annen type sand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sandflyndre – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sandflyndre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sandflyndre hos Artsdatabanken 
(sv) sandflyndre hos Dyntaxa 
(en) sandflyndre hos FishBase 
(en) sandflyndre hos ITIS 
(en) sandflyndre hos NCBI 
(en) Kategori:Limanda limanda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limanda limanda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Limanda limanda – detaljert informasjon på Wikispecies
Skrubbe

Skrubbe (Platichthys flesus) er en fisk i flyndrefamilien. Den kan bli opptil ca. 50 cm lang og veie ca. 2,5 kg. Den ligner på rødspette da den i likhet med denne også kan være pigmentert med røde «spetter». Den er tydelig mindre flat i tverrsnitt enn rødspetta. 
Skrubbe er en god matfisk, men ikke meget benyttet i Norge. Skrubba er kjent for å tolerere vannmasser med lav saltholdighet og trives godt i brakkvann, noen steder har den også dannet bestander i rent ferskvann, mest i elver. Den er en relativt grundtlevende art gjennom hele året. Ifølge rekordlisten til Ndf for fisk tatt under fridykking er den største 3,6 kg, mens den største som er tatt under sportsfiske er på 2,9 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) skrubbe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skrubbe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skrubbe hos Artsdatabanken 
(sv) skrubbe hos Dyntaxa 
(en) skrubbe hos Fauna Europaea 
(en) skrubbe hos FishBase 
(en) skrubbe hos Fossilworks 
(en) skrubbe hos ITIS 
(en) skrubbe hos NCBI 
(en) Kategori:Platichthys flesus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platichthys flesus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platichthys flesus (Linnaeus, 1758) European flounder - FishBase
Smørflyndre

Smørflyndre (Glyptoceophalus cynoglossus), også kalt mareflyndre, er en fisk i flyndrefamilien. Lengde opptil 60 cm med vekt på ca. 2,5 kg. Vanlig langs hele norskekysten, hvor den lever på sandbunn fra 40–1500 m dyp. God matfisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) smørflyndre – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) smørflyndre i Encyclopedia of Life 
(en) smørflyndre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smørflyndre hos Artsdatabanken 
(sv) smørflyndre hos Dyntaxa 
(en) smørflyndre hos FishBase 
(en) smørflyndre hos ITIS 
(en) smørflyndre hos NCBI 
(en) Kategori:Glyptocephalus cynoglossus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Glyptocephalus cynoglossus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Glyptocephalus cynoglossus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pan Geng

Pan Geng (død 1374 f.Kr.) var etter alt å dømme den hersker som på begynnelsen av 1300-tallet f.Kr. flyttet det kinesiske Shang-dynastiets hovedstad til byen Yin. I dag er stedet kjent som Yiaxi («Yia-ruinene») rett ved storbyen Anyang i Henan-provinsen. Dermed begynte det som av og til kalles Yin-dynastiet, som er Shang-periodens annen halvdel og dets gullalder.  
Det er sannsynlig at bruken av orakelben i Shang-dynastiet begynte, eller slo igjennom, på kong Pan Gengs tid.
Kong Pan Geng ble etterfulgt av sin lillebror Xiao Xin.


== Referanser ==
Hoffjøde

En hoffjøde eller hoffaktor (fra tysk Hofjude(n), Hoffaktor)  betegnet historisk en jødisk handelsmann som tok seg av finansielle anliggender for kristne fyrstehus i Europa, særlig i Tyskland.
Hoffjøder fantes fra 1500-tallet frem til 1700-tallet. De hjalp sine potentater med å skaffe penger og andre verdier, og ved anskaffelse av luksusvarer. Ikke alle «hoffjøder» var jøder, men de utgjorde det store flertallet. Grunnene for at disse oppgavene ble overlatt til jøder lå dels i deres erfaring og dyktighet i finanssaker (kristne drev ikke med pengeutlån mot renter, fordi det ble ansett som uetisk og skittent), og dermed deres ofte store nettverk, dels i den høye risiko og til en viss grad sosiale stigmatisering som fulgte med arbeidet, og som få kristne handelsmenn var villige til å utsette seg for. Hoffjødene kunne ha stor politisk innflytelse ved hoffene, men var på den andre siden avhengig av fyrstens luner.
En av de mest kjente hoffjøder er Joseph Süß Oppenheimer (1698-1738), virksom ved hoffet til den württembergske hertug Karl Alexander. Her arbeidet senere med stor suksess Madame Kaulla (1739–1809) under kong Wilhelm I av Württemberg. I Hannover virket Leffmann Behrens i tjenesten til de tre welferhertuger Johann Friedrich, Ernst August og Georg Ludwig. En annen er Veitel Heine Ephraim (1703–1775), formann for den jødiske menigheten i Berlin, kongelig prøyssisk hoffjøde og eier av flere gull- og sølvsmedvirksomheter. Den tysk-jødiske bankieren Amschel Mayer Rothschild (1773–1855) ble utnevnt til hoffjøde av Vilhelm I i 1801. Esther Liebmann var hoffjøde og myntmester hos Fredrik I av Preussen mellom 1702 og 1713.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om hoffjøder (på tysk)
Om hoffjøder (på tysk)
Rivieraen

Rivieraen er landskapet langs Det tyrrenske havets nordkyst vest i Middelhavet. Området er delt mellom Frankrike, Italia og Monaco. 
Den franske delen (med Monaco) blir kalt den franske riviera eller Côte d’Azur, mens den italienske delen blir kalt den italienske riviera. 
Populært anslåes den italienske rivieraen å starte ved Capo Corvo nær La Spezia og ende ved Cap Martin nær Menton. Den franske rivieraen starter i Menton, 2 km inn i Frankrike og ender i Toulon, ikke langt fra Marseille. Den "store" Riviereaen strekker seg altså fra La Spezia til Toulon, en strekning på rundt 450 km. De mest populære turiststedene er Toulon, Cannes, Saint-Tropez, Antibes, Nice, Menton, San Remo, Savona, Levanto, La Spezia, Massa og Viareggio     
I blant kalles også Italia kyst ved Adriaterhavet for den adriatiske riviera. 
I den sørlige Østersjøen, er det den tyske riviera - i Mecklenburg og Vorpommern.
Tyrrenhavet

Tyrrenhavet eller Det tyrrenske hav (italiensk: Mar Tirreno) er en del av Middelhavet vest for det italienske fastlandet.
Det er avgrenset av Korsika og Sardinia (vest), Toscana, Lazio, Campania og Calabria (øst) Sicilia (sør). I sør trekkes grensa mot Middelhavet mellom vestspissen av Sicilia og sørspissen av Sardinia.
På sitt dypeste er Det tyrrenske hav 3 719 m.På grunn av beliggenheten nær den afrikansk-europeiske forkastningen er Tyrrenhavet rikt på undersjøiske fjellkjeder og vulkaner. De åtte øyene tilhørende øygruppa De eoliske øyer ligger sør i havet nord for kysten av Sicilia. Hovedsakelig preges havområdet av følgende vinder: Mistral fra Rhônedalen, libeccio fra sørvest, scirocco og ostro fra sør.
Tyrrenhavet er forbundet med resten av Middelhavet gjennom fem kanaler:

Messinastredet mellom Sicilia og Calabria på det italienske fastlandet, ca. 3 km bredt.
Korsikakanalen mellom Toscana og Korsika, ca. 80 km bredt, mot Liguriahavet.
Bonifaciostredet mellom Korsika og Sardinia, ca. 11 km bredt.
Sardiniakanalen mellom Sardinia og Tunisia, ca. 200 km bredt.
Siciliakanalen mellom Sicilia og Tunisia, ca. 160 km bredt.


== Referanser ==