jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brennmanet

Brennmanet, rød brennmanet eller svimanet (Cyanea capillata) er en giftig skivemanet. Det kan bli opptil to meter i diameter, og er det største av alle nesledyr. Den er vanlig i Nordishavet, Nord-Atlanteren og det nordlige Stillehavet.


== Beskrivelse og levevis ==
Brennmaneten er som regel gul til brungul eller rød i farge, med tentakler som kan bli over 30 meter lange. Vekten kan bli opptil et tonn. Disse har nesleceller som benyttes til å lamme andre dyr, slik at de kan spises. De største eksemplarene finnes i arktiske strøk.
Levetiden for en brennmanet er omtrent ett år. De første eksemplarene blir observert i april-mai og vokser svært raskt utover sommeren. Befruktning skjer i juli-august og larvene klekkes kort tid etter. Larvene fester seg raskt til bunn og begynner sitt fastsittende polyppstadium. Neste vår frigjøres det så tre til fem små maneter. Utover høsten og vinteren når snøen kommer dør alle brennmanetene.
Yngel av hvitting og hestmakrell gjemmer seg ofte blant tentaklene til brennmaneten uten å ta skade.
En annen art, blå brennmanet (Cyanea lamarckii), er observert nord til Røst, og forekommer ofte langs Sørlandskysten og på Østlandet.


== Manetforbrenning ==
Brennmaneter inneholder en gift som er sammensatt av forskjellige stoffer. Giften frigjøres fra celler i tentaklene, også kjent som brenntrådene. Symptomer på manetforbrenninger i Norge kan være umiddelbar brennende smerte​, kløe, hudirritasjon og/eller røde, hovne striper som kan utvikle seg til blærer eller sår. Andre tegn som kvalme, muskelsmerter, tungpustethet, allergiske- eller overfølsomhetsreaksjoner kan forekomme, men er mer sjeldne. For informasjon om behandling av manetforgiftning, se det​ nasjonale rådgivnings- og kompetanseorganet Giftinformasjonens oppslag om manetforbrenning i lenken under.
En norsk studie fra 2012 fant at forbehandling ved bruk av brennmanetbeskyttende krem kan redusere faren for å utvikle symptomer etter manetforbrenning.


== Se også ==
Kubemaneter
hydrozoer
Stormaneter (med glassmanet og brennmanet som er de to mest kjente manetene i Norge)
kammaneter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brennmanet – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Brennmanet i Encyclopedia of Life 
(en) Brennmanet i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Brennmanet hos Artsdatabanken 
(sv) Brennmanet hos Dyntaxa 
(en) Brennmanet hos Fauna Europaea 
(en) Brennmanet hos ITIS 
(en) Brennmanet hos NCBI 
(en) Kategori:Cyanea capillata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cyanea capillata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fagartikkelen "Forebyggende behandling mot brennmanetskader – en randomisert studie", publisert i Tidsskrift for Den norske legeforening
Det​ nasjonale rådgivnings- og kompetanseorganet Giftinformasjonens oppslag om manetforbrenning
Giftinformasjonens behandlingsanbefaling til helsepersonell (2017)
Cabo Delgado (provins)

Cabo Delgado er den nordligste provinsen i Mosambik. Pemba er hovedstaden i provinsen. I tillegg til å grense til Tanzania, grenser den til provinsene Nampula og Niassa. 
25. september 1964 angrep FRELIMO-soldater med hjelp fra befolkningen i området, en administrativ militæravdeling i provinsen. Dette angrepet markerte begynnelsen på den bevæpnede kampen mot den portugisiske kolonimakten i Mosambik.
Den er delt opp i følgende distrikt:

Ancuabe
Balama
Chiúre
Ibo
Macomia
Mecúfi
Meluco
Moçimboa da Praia
Montepuez
Mueda
Muidumbe
Namuno
Nangade
Palma
Pemba Metuge
QuissangaDen er også delt i kommunene:

Mocimboa da Praia
Montepuez
Pemba


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cabo Delgado Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gaza (provins)

Gaza er en provins sør i Mosambik. Hovedstaden er Xai-Xai. 
Gaza er delt inn i følgende distrikter:

Bilene Macia
Chibuto
Chicuacuala
Chigubo
Chókwè
Guijá
Mabalane
Manjacaze
Massagena
Massingir
Xai-XaiDen er også delt inn i kommunene:

Chibuto
Chókwè
Manjacaze
Xai-Xai


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gaza Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Manica (provins)

Manica er en provins i Mosambik. Den har et areal på 61 661 km². Hovedstaden er Chimoio. 


== Eksterne lenker ==
(en) Manica Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Propolis

Propolis kommer fra «pro polis» som betyr foran byen. Propolis fremstilles ved at harpiks fra planter blir tygd av honningbier. Propolis er svært klebrig og blir hardt når det herder. Biene bruker dette stoffet til å tette uønskede sprekker eller åpninger i f.eks bikuben. Propolis benyttes av mennesker som legemiddel fordi det er bakteriedrepende.
S7 Airlines Flight 778

S7 Airlines Flight 778 var en innenriks passasjerflyvning fra Moskva til Irkutsk. Den 9. juli 2006 lokal tid styrtet flyet som opererte flyvningen under landing. Flyet, en Airbus A310, kom inn mot flyplassen i høy fart og klarte ikke å stoppe i tide. Det traff en sementkant og tok fyr.Flyet hadde 195 passasjerer og en besetning på åtte, hvorav 125 omkom. 78 overlevde.Dette er den tredje verste ulykken med A310, og den fjerde verste i Russland (april 2015).


== Flyet ==
Flyet var en Airbus A310-324 registrert F-OGYP, operert av S7 Airlines. Flyet fløy for første gang 3. april 1987, og var dermed 19 år og tre måneder gammelt. Det hadde vært i lufta i 59 865 timer, fordelt på 12 550 flyvninger. Flyet er laget for å tåle 35 000 flyvninger, 30 000 flytimer eller 20 år. A310 kom ble produsert fra 1982 til 1998, og over 225 fly ble laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiel ulykkesrapport() - Engelsk oversettelse av den franske havarikommisjonen (BEA).
Over 150 døde (Dagbladet)
Selskapets ulykkeshistorie fra Aviation Safety Network
Ulykken hos Aviation Safety Network
Slaget ved Svensksund (1790)

Det andre slaget ved Svensksund i 1790 (finsk: Ruotsinsalmi, russisk: Rochensalm) var et marineslag som ble utkjempet i Finskebukten i Østersjøen, ikke langt fra dagens Kotka, mellom 9.-10. juli 1790 under Den russisk-svenske krig (1788–1790) hvor den svenske Skärgårdsflottan beseiret den russiske flåten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Peter Englund om slaget (svensk)
Vyborg og Rochensalm (engelsk) Arkivert 20120502091541 hos WebCite
Historien om den russiske marinen (engelsk) Arkivert 10. juni 2016 hos Wayback Machine.
Slaget ved Svensksund 1790 (engelsk)
Svensk-Russiske sjøslag i 1790 (engelsk)
Den svenske marinen 1788-1809 (engelsk)
Ruotsinsalmi fra øst (engelsk)
Vraket av Saint Nikolai (engelsk)
Lauritz Falk

Lauritz Meyer de Chezaule Falk (født 15. november 1909 i Brussel i Belgia, død 1. februar 1990 i Stockholm) var en svensk og norsk skuespiller, regissør, sanger og billedkunstner.


== Liv og virke ==


=== Norsk og svensk bakgrunn ===
Falk ble født i Brussel med norsk mor og svensk far. Han studerte billedkunst i Oslo og Paris og begynte sin karriere som utøvende kunstner. Ved å lage scenedekorasjoner kom han tett inntil teateret og scenelivet, og da en skuespiller ble syk grep han sjansen å spille som erstatning. Det ble begynnelsen på en scene- og filmkarriere som strakte seg mer enn femti år. 


=== Teater og film ===
I perioden 1938–1942 var Falk engasjert ved Nationaltheatret i Oslo. Falk var engasjert ved Dramaten i Sverige i perioden 1970–1982 og i perioden 1985–1988, men spilte også ved flere andre ledende teatre. Han regisserte flere sceneproduksjoner, både skuespill og musikaler. 
Hans debut i filmen var som 14-åring i Per Lindbergs Norrtullsligan (1923) i en mindre rolle, og han gjorde mer enn 50 filmer i så ulike land som Norge, Sverige, Danmark, USA, Storbritannia, Italia og Frankrike. Hans debut som regissør var i filmen Lev farlig (1944).


=== Musikk og billedkunst ===
Utstyrt med en bra stemme gjorde Falk flere konserter i løpet av sin teaterkarriere samtidig som han spilte inn et stort antall grammofonplater, spesielt populære var hans tolkning av Evert Taubes musikk. Samtidig fulgte han også sitt kunstneriske talent og hadde flere utstillinger med egne bilder.


=== Familie ===
Falk var i tiden 1937 til 1950 gift med skuespilleren Vibeke Mowinckel Falk og fra 1954 med sangeren Birgit Lennartsson. Birgits datter er flamencoartisten Eva Möller og hennes sønn Marcus Wassberg er en internasjonalt turnerende flamencodanser. Falk var far til Jannike M. Falk, svigerfar til sin jevngamle kollega Stein Grieg Halvorsen og morfar til Stein Johan Grieg Halvorsen.


== Filmografi (utvalg) ==
1923 – De fire paa hybelen (Norrtullsligan)
1939 – Gjest Baardsen
1942 – En herre med bart
1943 – Som du vill ha mej
1943 – Det brenner en ild (Det brinner en eld)
1944 – Kungajakt
1944 – Klokken på Rönneberga (Klockan på Rönneberga)
1944 – Lev farlig (Lev farligt)
1945 – Oss tyver imellom (Oss tjuvar emellan eller En burk ananas)
1947 – Konsten att älska
1947 – En flue gjør ingen sommer (En fluga gör ingen sommar)
1949 – Vi flyr på Rio (Vi flyger på Rio)
1953 – Brudebuketten
1959 – Ryttare i blått
1978–1982 – Hedebyborna (TV-serie)
1986 – Amorosa
1989 – Varuhuset (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lauritz Falk på Internet Movie Database 
(sv) Lauritz Falk i Svensk Filmdatabas 
(da) Lauritz Falk på Filmdatabasen 
(fr) Lauritz Falk på Allociné 
(en) Lauritz Falk på AllMovie 
(en) Lauritz Falk hos The Movie Database
Byggeskikk

Byggeskikk er et begrep som omfatter måter å bygge hus på, skikk og bruk i bygningsmessig forstand, innen et visst tidsrom i et gitt område – en region, en nasjon eller en kultur. Med denne betegnelsen forstås gjerne at byggemåten over en viss tid har vært så utbredt at den har satt et tydelig visuelt preg på bygningsmiljøet. Byggeskikken har etter sin definisjon rot i tradisjon som igjen er betinget av klima, ressurstilgang, økonomi, levemåte, behov for forsvar, fremmedkulturell påvirkning og forestillinger som overtro og religion.
Byggeskikken kan være kontinental, nasjonal, regional og lokal – fra de store trekk, hovedpreg og ned til de enkelte bygningsdetaljer og dekor. 
Den første forsker innen temaet byggeskikk i Norge var Eilert Sundt. Hans bok fra 1862, Om Bygnings-skikken paa Landet i Norge, var lenge utgangspunkt for nesten all forskning om dette temaet. Undervisning i temaet byggeskikk foregår bl.a. i faget kulturhistorie ved Universitetet i Oslo.
Byggeskikken kan også, i motsetning til å være knyttet til et avgrenset område, være knyttet til en ideologi, eller en bevegelse. Eksempel på dette kan være hus tilhørende Steinerbevegelsen, hvor rette linjer i størst mulig grad unngås med den begrunnelse at naturen ikke har rette linjer.
Grenseoppgangen mellom byggeskikk og arkitektur er upresis og omstridt. Det er vanlig å betrakte byggeskikker som folkelige, tradisjonsbundne og kollektive vaner eller mønstre for utforming av bebyggelse, mens arkitektur er akademisk og vanligvis tilstreber innovasjon og individuelle løsninger. De to begrepene kan oppfattes som motsetninger, samtidig som det finnes store «gråsoner» mellom dem. Begrepet byggeskikk er tatt opp i alle nordiske språk, og dette gjør det mulig å beskrive folkelig bebyggelse uten å bruke ordet «arkitektur» sammen med kvalifisernde tillegg. De fleste andre språk mangler presise begreper med samme meningsinnhold og må som f.eks. engelsk ty til sammensetninger som vernacular architecture, folk architecture eller traditional architecture. På norsk forekommer også oversettelsen «folkearkitektur» som et synonym til byggeskikk.
Byggeskikksbegrepet som kulturhistorisk fagterm er i utgangspunktet deskriptivt og verdinøytralt, men kan både i fagmiljøer og i folks dagligtale også brukes normativt, og det tillegges da en betydning parallell til ordet «folkeskikk».
Hvert år utdeles byggeskikkpriser til nye byggverk som har tatt opp i seg lokal tradisjon og preg. Den mest kjente er Statens byggeskikkpris. Prisene impliserer en normativ definisjon av byggeskikksbegrepet, og de blir vanligvis tildelt arkitekter som skaper arkitektur. 


== Eksterne lenker ==
Husbanken byggeskikk
Statens byggeskikkpris
Byggeskikk i Norge
Byggeskikkpris

En byggeskikkpris er en pris som hvert år tildeles  byggverk og bygde omgivelser som gjennom utførelse, materialbruk, utforming og samspill med sted og miljø kan bidra til å heve, fornye og utvikle den allmenne byggeskikk. 
Den mest kjente byggeskikkprisen er Statens byggeskikkpris som administreres av Husbanken, og deles ut av Kommunal- og regionaldepartementet.
En rekke kommuner har opprettet lokale byggeskikkpriser.
En parallell til byggeskikkprisene er Norges Handikapforbunds tilgjengelighetspris som har til hensikt å bedre de bygningsmessige forholdene  for bevegelseshemmede. Norges Blindeforbund har også en tilgjengelighetspris. Den deles ikke ut hvert år.


== Se også ==
Arkitekturpris
Lydia Opøien

Lydia Marie Opøien (født 4. november 1894 i Trondheim, død 24. november 1961 i Oslo) var en norsk skuespiller.Hun var engasjert ved blant annet Det Nye Teater, Det norske teatret og Trøndelag Teater. Opøien var også virksom ved Radioteatret. Ved siden av teater virket hun som filmskuespiller. Opøien medvirket i tolv filmer fra 1933 til 1957 med debut i Jeppe på bjerget.Hun var gift med advokat Adam Hjorth i hans andre ekteskap.


== Filmografi ==
1957 – Ni liv
1954 – Aldri annet enn bråk
1953 – Skøytekongen
1953 – Selkvinnen
1952 – Vi vil skilles
1951 – Storfolk og småfolk
1951 – Kranes konditori
1946 – Englandsfarere
1942 – En Herre med bart
1942 – Trysil-Knut (film)
1940 – Godvakker-Maren
1933 – Jeppe på bjerget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lydia Opøien på Internet Movie Database 
(no) Lydia Opøien hos Sceneweb 
(sv) Lydia Opøien i Svensk Filmdatabas 
(da) Lydia Opøien på Filmdatabasen 
(en) Lydia Opøien hos The Movie Database
Diapause

En diapause kan på en enkel måte forklares som en pause i utviklingen. Det er en forutsigbar form for dvale hos dyr. Mange insekter må ha en slik dvaleperiode for eggene, hvilket betyr at den er obligatorisk. I mange tilfeller kreves det også at det er kaldt over en viss periode, slik at man unngår at en tilfeldig kort periode med oppvarming gjennom vinteren fører til at eggene utvikler seg – og eventuelt dør når det blir kaldt igjen. I noen tilfeller styres også diapausen av lengden på fotoperioden (dagslyset).
Noen arter av pattedyr kan utsette drektigheten til forholdene ligger bedre til rette. Dette fenomenet kalles embryonisk diapause.


== Se også ==
Dvale
Embryonisk diapause
Embryonisk diapause

Embryonisk diapause, også kjent som utsatt implantasjon eller forlenget drektighet, er en form for diapause som nyttes av visse arter av pattedyr.
Diapause hos pattedyr sikrer at utviklingen av befruktede eggceller kun skjer dersom forholdene ligger til rette. Parringen kan skje tidlig på sommeren, men befruktede egg blir ikke ført inn i livmoren, der utviklingen av fosteret (embryoet) starter, før på et senere stadium. Dette skjer for at avkommet skal kunne komme til verden på et mest mulig gunstig tidspukt for både mora og ungen(e). 
Embryonisk diapause er kjent hos nærmere 100 forskjellige pattedyr, blant annet hos bjørner og en rekke gnagere, pungdyr og hjortedyr.
Ei bjørnebinne kan også velge ikke å bli drektig, dersom hun ikke klarer å legge på seg nok fettreserver til å klare vintersøvnen og den påfølgende dieperioden av valpen(e).


== Se også ==
Dvale
Diapause
Brunst
Drektighet
Jørn Ording

Jørn Ording (født 21. februar 1916 i Oslo, død  11. mars 2001) var en  norsk skuespiller, instruktør og sanger. Han debuterte i 1938 på Den Nationale Scene i Bergen, og ble ansatt i 1939 ved Nationaltheatret i Oslo der han medvirket i 175 oppsetninger som skuespiller eller instruktør frem til 1987. Som filmskuespiller debuterte han i Trysil-Knut i 1942. Han har også skrevet filmmanus til en rekke norske filmer.
Sammen med Egil Monn-Iversen skrev han barnesangene «Sjimpansen Napolibom» samt «Skipskatten Snurribart». De ble innspilt av Per Asplin, barnekor og Egil Monn-Iversens orkester på EP-platen Triola TNP-1014.


== Filmografi ==


=== Skuespiller ===
Deilig er fjorden! (1985)
Ta den ring(1982) TV
Olsenbanden og Dynamitt-Harry mot nye høyder (1979)
Operasjon V for vanvidd  (1970)
Faderen (1969) TV
Høysommer (1958)
Kasserer Jensen (1954)
Brudebuketten (1953)
Trine!  (1952)
Ukjent mann (1951)
Englandsfarere (1946)
Rikard Nordraak  (1945)
Trysil-Knut (1942)


=== Manus ===
To på topp (1965)
Alle tiders kupp (1964)
Sønner av Norge kjøper bil  (1962)
Millionær for en aften (1960)
Støv på hjernen (1959)
Høysommer 	(1958)
Kontakt!  (1956)


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørn Ording på Internet Movie Database 
(no) Jørn Ording hos Nationaltheatret 
(no) Jørn Ording hos Sceneweb 
(sv) Jørn Ording i Svensk Filmdatabas 
(da) Jørn Ording på Filmdatabasen 
(da) Jørn Ording på danskefilm.dk 
(da) Jørn Ording på danskfilmogtv.dk 
(en) Jørn Ording hos The Movie Database
Det går likar no

Det går likar no er et album av D.D.E.. Albumet ble produsert av Svein Gundersen og utgitt i 1996. 
Det går likar no er det fjerde mest solgte norske album gjennom tidene med et salg på 270 000 eksemplarer.


== Sporliste ==
«Det går likar no» (Viken)
«Æ har ti» (Viken)
«Vi ska sjå sola gå ned i havet» (Viken/Lind)
«Rompa mi» (Viken/Lind)
«Konge eller knekt» (Viken/Lind)
«Steg» (Viken/Lind)
«Sei ka du vil» (Viken)
«E6» (Viken/Lind)
«Zanzibar inn» (Viken/Lind)
«Best uten ball» (Viken/Lind)
«Shanty for Sjømannskjerka» (Viken/Lind)
«Kvite flekka» (Viken/Lind)
«Ingen mjuke fiolina» (Viken/Lind)


== Medvirkende ==


=== D.D.E. ===
Bjarne Brøndbo – sang, trekkspill
Frode Viken – gitarer, låtskriver, kor
Terje Tranaas – keyboard, flygel, trekkspill, orgel, programmering
Eskil Brøndbo – trommer, perkusjon
Arnt Egil Rånes – gitarer, sitar, mandolin, gitarbanjo
Bård Jørgen Iversen – trekkspill, orgel, kor
Eivind Berre – bass, kor, coverdesign


=== Andre medvirkende ===
Per Hillestad – perkusjon
Børge Petersen-Øverleir – gitarer
Svein Gundersen – flygel på steg, kor, miks, produsent
Øyvind Bremnes – trommeloop på steg
Ingar Helgesen – add. gitarer, miks
Jan Roberg – tekniker
Irene Hynes – cover-koordinator, coverdesign
Jörgen Ahlström – foto coverdesign
Jo Eken-Torp – b-foto
Pia Johansson – make-up
Gröna Lund – miljøbilder
Idar Lind – tekstforfatter


== Eksterne lenker ==
(en) Det går likar no på Discogs 
(en) Det går likar no på MusicBrainz 
(no) Det går likar no på Rockipedia
Steppenwolf (band)

Steppenwolf er et canadisk/amerikansk rock'n'roll-band på 1960- og 1970-tallet. Bandet ble startet i Los Angeles i California i 1967. De tok navnet fra den tyske forfatteren Hermann Hesses roman Der Steppenwolf (Steppeulven) fra 1927. De opprinnelige medlemmene var John Kay (sang og gitar), Michael Monarch (gitar), Goldy McJohn (keyboards) og Jerry Edmounton (trommer). De er mest kjent for låtene «Born to Be Wild» og «Magic Carpet Ride», den første ble kjent gjennom filmen Easy Rider fra 1969 og skapte begrepet heavy metal gjennom sangens tekst som i andre verset nevner «I like smokin' lightening, heavy metal thunder». «Born to Be Wild» var gruppens tredje singel og gjorde dem til stjerner.
Senere samme året fikk gruppen sin andre store hit gjennom den mer pop-orienterte sangen «Magic Carpet Ride». De to albumene de ga ut dette året solgte godt.
I 1969 hadde gruppen sin siste topp-10 hit med «Rock Me» og gruppen fortsatte fram til tidlig på 1970-tallet med å gi ut album, men disse solgte ikke like godt lenger. Steppenwolf ble først oppløst i 1973, men startet igjen i 1974. Bandet ble endelig oppløst i 1976. I 1979 startet vokalist John Kay John Kay and Steppenwolf med en helt annen besetning. 


== Diskografi ==
Steppenwolf (1968)
Steppenwolf the Second (1968)
At Your Birthday Party (1969)
Early Steppenwolf (1969) (live)
Monster (1969)
Steppenwolf live (1970)
Steppenwolf 7 (1970)
For Ladies Only (1971)
Slowflux 1974
Hour of the wolf 1975
Skullduggery 1976


== John Kay and Steppenwolf ==
Live in London (1980)
Wolftracs (1982)
Paradox (1984)
Rock'n roll rebels (1987)
Rise and shine (1990)
Live at 25 (1995)
Feed the fire (1996)
Live at Louisville (1990) CD/DVD
A rock & roll odyssy (2008) DVD
John Kay and Sparrow (1967)
Best of John Kay and Sparrow: Tighten up your wig (1993)


== John Kay solo ==
Forgotten songs and und unsung heroes (1972)
My sporting life (1973)
All in good times (1978)
The lost Herritage tapes (1997)
Heretics and privateers (2004)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Steppenwolf (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steppenwolf på Discogs 
(en) Steppenwolf på MusicBrainz 
(en) Steppenwolf på Spotify 
(en) Steppenwolf på Songkick 
(en) Steppenwolf på Last.fm 
(en) Steppenwolf på Genius — sangtekster 
(en) Steppenwolf på AllMusic
AC ChievoVerona

Associazione Calcio ChievoVerona (bedre kjent som Chievo eller Chievo Verona) var et italiensk fotballag fra Verona som spiller i Serie A 2008–2009 etter 1.-plass i Serie B 2007–2008. Klubben ble grunnlagt i 1929. 
Chievo blir kalt for Mussi Volanti («de flyvende esler») fordi Hellas Verona-fans (Chievos erkerival) anklaget Chievo for å ha stjålet navet deres, fargene deres og stadionet deres. Hellasfansene sa at «esler ville fly før Chievo kom til Serie A». Chievo spilte senere flere sesonger i Serie A mens Hellas Verona kjempet i Serie B, og Chievo tok til seg utsagnet og bruker eselet som maskot. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) AC ChievoVerona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Claus Wiese (1924–1987)

Claus Wiese (født 1. mars 1924 på Lillestrøm, død 7. september 1987 i Maine, USA) var en norsk skuespiller og USA-basert kringkastingsmann. Han avla eksamen ved Oslo katedralskole i 1944 og var skuespiller ved Det Nye Teater 1945-1951. Wiese debuterte i filmen Englandsfarere i 1946. Han giftet seg 12. august 1950 med den amerikanske kvinnen Joan Ann Trapp. Wiese var filmklipper ved TV-stasjonen WNAC i Boston, Massachusetts 1952—1954, produksjonssjef ved TV-stasjonen WMTW i Poland Spring, Maine 1954-1975, driftsleder ved samme stasjon 1975-1982 og stasjonssjef ved WMTV i Auburn fra 1982.I 1961 flyttet han og kona til Bethel der de eide og drev Norseman Inn i 25 år.Claus Wiese er bror av tidligere adm dir i Cappelen forlag og forfatter Jan Wiese.
Han er onkelen til programleder Claus Wiese.


== Filmografi ==
1946 – Englandsfarere
1947 – Sankt Hans fest
1948 – Kampen om tungtvannet
1949 – Kärleken segrar (svensk)
1949 – Døden er et kjærtegn
1951 – Alt dette - og Island også
1951 – Dei svarte hestane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claus Wiese på Internet Movie Database 
(no) Claus Wiese hos Sceneweb 
(sv) Claus Wiese i Svensk Filmdatabas 
(da) Claus Wiese på Filmdatabasen 
(en) Claus Wiese hos The Movie Database
Hermann von Dechend

Hermann Friedrich Alexander von Dechend (født 2. april 1814 i Marienwerder, død 30. april 1890 i Berlin) var den første presidenten for den tyske Riksbanken, keiserlig virkelig geheimeråd og medlem av det prøyssiske statsrådet.
Han var sønn av advokaten Theodor Dechend, og var gift med Adelgunde Wilke. Hans datter Susanne ble gift med generalen Hugo von Kathen. Dechend studerte jus ved universitetene i Berlin og Bonn, og ledet fra 1848 Preußische Darlehenskasse. Fra 1851 var han medlem av hovedbankdirektoriet i Preußische Bank, og ble i 1863 visepresident og endelig i 1864 president for banken. Denne stillingen innehadde han til 1875. Etter den tyske samlingen ble Dechend den første presidenten for Riksbanken, som overtok den prøyssiske banks struktur. Dechend hadde hovedansvaret for at den prøyssiske bank ble utviklet til en av Europas viktigste sentralbanker.
På grunn av sine fortjenester ble Hermann Dechend den 12. juni 1865 opphøyet i den prøyssiske adelstanden. Prøyssiske sedler fra 1867 til 1874 og tyske sedler fra 1876 til 1884 bærer Dechends underskrift.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gothaisches Genealogisches Taschenbuch der Adeligen Häuser, del B, Verlag Justus Perthes, Gotha 1941.
Genealogisches Handbuch des Adels, Adelslexikon bd. II, bd. 58 av totalverket, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1974,