jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Clement Attlee

Clement Richard Attlee, 1. jarl Attlee (født 3. januar  1883 i London, død 8. oktober 1967) var statsminister i Storbritannia fra 1945 til 1951. Han var leder for det britiske arbeiderpartiet Labour Party i 20 år, fra 1935 til 1955.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Attlee kom fra Putney i London og middelklassebakgrunn. Han gikk på Haileybury and Imperial Service College. Han studerte rettsvitenskap ved Universitetet i Oxford.Hans første jobb var å bestyre Haileybury House, en veldedig ungdomsorganisasjon i Limehouse, øst i London. Erfaringene derfra gjorde inntrykk på ham og han meldte seg inn i Independent Labour party. Han var også medlem av Fabian Society, og underviste på London School of Economics i Lloyd Georges nye forsikringssystem.Under første verdenskrig meldte han seg frivillig i 1914, steg i gradene til major, og deltok blant annet i slaget om Gallipoli der han ble syk og evakuert.


=== Valg til Underhuset og som partileder ===
I 1922 ble Attlee valgt til Underhuset i valgkretsen Limehouse i Øst-London (senere Whalthamstow West). Han hadde ministerposter i mellomkrigstidens labour-regjeringer og ble i 1935 leder for partiet. Under andre verdenskrig var han visestatsminister under Winston Churchill i den nasjonale samlingsregjeringen.


=== Statsminister ===
I 1945 ble Attlee statsminister etter Labours seier ved parlamentsvalget. Labour fikk 393 representanter mot de konservatives  213. Partiet fikk tilslutning fra 48 % av befolkningen.Labourregjeringen innførte den moderne velferdsstaten med en omfattende reform av helse- og sosialvesenet, hvor blant annet Storbritannias offentlige helsevesen National Health Service (NHS) ble grunnlagt. Dette selv om Storbritannia var i en særdeles vanskelig økonomisk situasjon. Samtidig ble det gjennomført en omfattende nasjonalisering av store samfunnsområder, som kullgruvene, elektrisitetsverkene og jernbanen.I utenrikspolitikken stolte Atlee på utenriksminister Ernest Bevin. I deres regjeringstid fikk India sin selvstendighet, de tok opp lån og Marshall-hjelp fra USA for å bygge opp Storbritannia og Vest-Europa. De gjennomførte luftbroen til Berlin og støttet De forente nasjoner.Labour gjenvant et knapt flertall i Underhuset i 1950, men tapte i 1951 valget til De konservative, og Attlee måtte gå av. Han ledet Labour inntil 1955, da han trakk seg tilbake.Attlee ble adlet, forlot Underhuset og inntok et sete i Overhuset, der han var medlem til sin død i 1967.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nicklaus Thomas-Symonds: Attlee: A Life in Politics. London: I.B. Tauris, 2010 ISBN 978-1845117795


== Eksterne lenker ==
(en) Clement Attlee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Clement Attlee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Clement Attlee på Discogs 
(en) Clement Attlee hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Clement Attlee hos The Peerage
Norsk Gartnerforbund

Norsk Gartnerforbund er en faglig- og næringspolitisk organisasjon for gartneri og hagebruk i Norge.
Foreningen organiserer planteskoler, grønnsaks- og potetprodusenter, blomsterprodusenter og fruktprodusenter.


== Eksterne lenker ==
Gartnerforbundets hjemmesider
Irish glen of imaal terrier

Irish glen of imaal terrier er som navnet sier en terrier som stammer fra området Glen of Imaal, som er et lite dalføre i Wicklow Mountains sørøst i Irland. Den kalles gjerne bare «glen» av hundefolk.


== Opprinnelse og alder ==
Ingen vet med sikkert hvor gammel denne hunderasen er, men en terrier fra Glen of Imaal er nevnt i kilder fra tidlig på 1800-tallet. Om det er denne eller ei er imidlertid usikkert, men opprinnelsen kan tenkes å være en eller flere terriertyper som fantes i dette distriktet på 1700-tallet eller før.
Den moderne historien starter imidlertid på 1930-tallet. P.J. Donoghue stilte ut en slik hund i 1934, der rasen som sådan ble registrert for første gang. Rasen ble registrert av The Kennel Club i Storbritannia først i februar 1958, men det skulle gå mange år før den fikk sin egen rasestandard. Det skjedde først i 1981.


== Utseende, anatomi og fysikk ==

Glen blir ofte omtalt som en «stor hund fanget i en liten kropp». Skulderhøden er ca. 35 cm og vekten ligger normalt omkring 16 kg. Det er langstakt og kortbeint hund med en litt rufste stri (men myk) pels.


== Bruksområde ==
Glen ble trolig opprinnelig avlet som gårdshund. Den har med stor sikkerhet fungert som en stallhund hos bøndene, og har derfor et godt vakthundinstinkt i behold. I dag er imidlertid rasen først og fremst en hyggelig og livlig familiehund, selv om den også har en rekke andre brukshundegenskaper som kan utnyttes. Dens pågående og energiske natur gjør den også egnet til flere former for hundesport. En skal heller ikke se bort i fra at denne hunden fortsatt er en ypperlig jakthund, spesielt for rotter og mus. Den skal ha en nærmest lydløs jaktform.


== Lynne og væremåte ==
Det sies at glen utgjør en ypperlig familiehund. Den er energisk og livlig, men tolerant og snill. Som terriere flest må en allikevel regne med en hund som «tenker selv». Den kan altså være litt sta og egen. En må også påregne noe pelsstell, spesielt tatt i betraktning at den på grunn av størrelsen lett får bøss og skitt på seg. Den må aktiviseres både fysisk og psykisk for å trives, og passer som sådan best for litt aktive mennesker.
Selleri

Selleri (vitenskapelig navn Apium graveolens) tilhører skjermplantefamilien og finnes i to hovedtyper; knollselleri og stangselleri. Begge er toårige.
Noen kultivarer har eksistert i mange århundrer, mens andre bare har vært dyrket i 200-300 år.
Planten har vært brukt som medisinplante.
Enkelte mennesker har allergi mot selleri, og kan risikere et livstruende anafylaktisk sjokk hvis de får det i seg.


== Eksterne lenker ==
(en) selleri – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) selleri i Encyclopedia of Life 
(en) selleri i Global Biodiversity Information Facility 
(no) selleri hos Artsdatabanken 
(sv) selleri hos Dyntaxa 
(en) selleri hos ITIS 
(en) selleri hos NCBI 
(en) selleri hos The International Plant Names Index 
(en) selleri hos Tropicos 
(en) Kategori:Apium graveolens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Apium graveolens – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Sanna av Skarði

Sanna av Skarði (født Súsanna Kathrina Jacobsen 19. april 1876 i Tórshavn, død 12. februar 1978 samme sted) var en færøysk folkehøyskolelærer. Hun ble i 1901 gift med Símun av Skarði, grunnleggeren av Føroya Fólkaháskúli, og arbeidet sammen med ham.
Sanna og Símun hadde barna Sigrið av Skarði Joensen (1908–1975) og Jóhannes av Skarði (1911–1999).
Tjøtta kirke

Tjøtta kirke er ei kirke i utkanten av Tjøttagodset, på øya Tjøtta i Alstahaug kommune på Helgeland.


== Tidligere kirker ==
Den opprinnelige kirken ble antakeligvis bygd rundt år 1000, da den regjerende vikingehøvding Hårek fra Tjøtta lot seg døpe på gården i år 999.Kirken var da en privat kirke for Tjøttagodset, og hadde gravkammer for eierne. Den andre kirken, «middelalderkirken», var også i stein, men brant i 1811 og 1843 og ble da revet.


== Dagens kirkebygning ==
Den nåværende utgaven ble oppført i 1851 etter tegninger av arkitekt Christian Heinrich Grosch og er i naturstein, utformet som ei langkirke med plass til 310. Den er utstyrt med sakristi og inngang som utbygg, og et tårn som delvis springer ut fra ene kortveggen, og vinduene er ellers spissbuet. 
Kirken fikk nytt orgel i 1999.


== Omgivelser ==
Kirken ligger ved siden av Tjøtta gamle kirkegård. Siden 1899 har også en kirkegård på øya Skålvær sognet til Tjøtta kirke; på kirkegården på Skålvær er det et eget kapell.
Utenfor kirken står det en byste som forestiller middelalderdikteren Øyvind Skaldespiller.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arnt O. Åsvang (2000). Tjøtta kirke og kirkested. Åsvang småbokforlag. ISBN 82-90310-46-3. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Tjøtta kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Tjøtta kirke i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
«Tjøtta kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nathalie Tonga

Nathalie Cassandra Offenberg Tonga (født 28. mars 1987) er en norsk skuespiller, kjent for sin rolle som «Liv Liland» i TV-serien Hotel Cæsar. Hun fikk rollen etter å ha gått seirende ut av TV 2s realityserie Jakten på en cæsarstjerne i 2005, som var bygd opp på samme måte som Jakten på en filmstjerne, men der de to vinnerne fikk en rolle i Hotel Cæsar istedenfor i en film. Den mannlige seierherren i samme program var Kim-Daniel Sannes, som fikk rollen som «Storm Liland Anker-Hansen».
I 2009 sluttet Tonga i Hotel Cæsar, og hennes karakter Liv Liland dør i en bilulykke i oktober samme år.
I 2010 deltok hun i sesong tre av Zebra Grand Prix.


== Eksterne lenker ==
(en) Nathalie Tonga på Internet Movie Database
Cirkus Modern

Cirkus Modern var et norsk rockeband som var aktivt i perioden fra 1983 til 1986.
Bandet hadde en viss suksess med sine to første album med melodiøs pop og vokalist Helge Gaarders fantasirike tekster. Trøst solgte 3000 eksemplarer, noe som var relativt bra for en norsk rocke-LP i 1985. Anmelderne var positive, og gruppen turnerte mye og var på TV flere ganger. Bl.a. spilte de i 1985 både på Roskildefestivalen og Kalvøyafestivalen.
Bandet antas av platesamlere å være det eneste norske band som har utgitt tre LP-plater og ingen syvtomssingler. Det kan også nevnes at versjonen av "Karianne" på maxisingelen er kortere enn albumversjonen. Cirkus Modern ble oppløst kort tid etter utgivelsen av Pans Pauker. Albumet var et tidlig eksperiment med programmerte trommer og fikk hard medfart av anmelderne.
Gruppen hadde høy utskiftningshastighet på bassister. Jørn Christensen og Helge Gaarder spilte (ukreditert) på førstealbumet, Bjørn E. Pettersen på Trøst og Jørgen Lie på Pans Pauker (1986). I tillegg spilte Ståle Hoff bass på enkelte låter, blant annet Karianne.
Christensen og Snortheim spilte på samme tid i Langsomt Mot Nord.


== Medlemmer ==
De faste medlemmene var:

Helge Gaarder (vokal)
Jørn Christensen (gitar)
Ola Snortheim (trommer)
Mari Wendelbo (keyboard)


== Diskografi ==
Cirkus Modern (1984)
Little Drummer Boy (på samle-mini-LP-en Some People Are Ratz, 1984)
Karianne (12", 1984)
Trøst (1985)
Frankenstein (på samlekassetten Norge 1985, Nye Takter)
Dagen før siste påskedag (på samle-LP Sammen for Livet, 1985 – låten finnes i en annen versjon på Karianne)
Pans Pauker (1986)


== Eksterne lenker ==
(en) Cirkus Modern på Discogs 
(no) Omtale i Norsk pop- og rockleksikon
Marie von Sivers

Marie von Sivers (født 14. mars 1867 i Wotzlawek (dengang Russland), død 27. desember 1948 i Beatenberg i Sveits) var en tysk skuespillerinne. I 1914 giftet hun seg med Rudolf Steiner og tok navnet Marie Steiner. Hun gikk også under navnet Marie Steiner-von Sivers.
Marie von Sivers ble født i en baltisk-tysk adelig familie og studerte resitasjonskunst ved Paris-konservatoriet og dramatisk kunst i St. Petersburg. Senere oversatte hun flere verker av Eduard Schure. I 1900 ble hun kjent med Rudolf Steiner og introduserte ham for den teosofiske bevegelsen. Fra 1902 var hun Steiners nærmeste medarbeider, og sammen påtok de seg å bygge opp den tyske seksjonen av Teosofisk Samfunn i Tyskland. I 1907 deltok hun i oppsetningen av Schures Das heilige Drama von Eleusis i München, hvor hun selv spilte hovedrollen. Sammen med Rudolf Steiner skapte hun også bevegelseskunsten eurytmi. I 1908 grunnla Marie von Sivers og Johanna Mücke Philosophisch-Theosophischen Verlag i Berlin for å utgi Rudolf Steiners bøker. Forlaget flyttet senere til Goetheanum i Sveits som ble det nye hovedsenteret for antroposofi. Forlaget heter i dag Verlag am Goetheanum. Marie reiste flere ganger til Norge sammen med Rudolf Steiner på hans foredragsreiser. I perioden 1903–1923 bodde hun og Steiner i Motzstraße 30 i Berlin-Schöneberg, hvor det i dag henger en minnetavle. 
Marie Steiner var etter Rudolf Steiners død i 1925 enearving til hans skrifter og utgivelser på tilsammen ca. 6000 sider.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Marie von Sivers i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Marie Steiner i Teosofisk Samfunn Tyskland og Antroposofisk Selskap
Biographien Marie Steiner-von Sivers Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Arkeologisk teori

Den arkeologiske teorien danner grunnlaget for hvordan arkeologer utfører sitt arbeide. Det finnes ingen enhetlig arkeologisk teori og definisjonene kan derfor diskuteres. 


== Kulturhistorisk arkeologi ==
Se hovedartikkel om kulturhistorisk arkeologiFrem til midten av 1900-tallet med introduksjonen av ny teknologi, var konsensus at arkeologi var nært beslektet med historiske fag. Den første retningen i arkeologisk teori kalles gjerne for kulturhistorisk arkeologi. Denne retningen ble utviklet på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet, og var i hovedsak opptatt av gruppering av raser eller folkeslag. Nyvinninger innen teknologi og filosofi ble som regel forklart ved migrasjon eller diffusjon. Et hovedargument var at alle sivilisasjoner har sitt opphav i Midtøsten, og at alle nyvinninger spredte seg derfra. Disse forklaringsmodellene var ofte basert på lite nøyaktige dateringer fra innskrifter og keramikk.


== Prosessuell arkeologi ==
Se hovedartikkel om prosessuell arkeologiPå slutten av 1960-tallet begynte et antall yngre, hovedsakelig engelske og amerikanske arkeologer å motsette seg den kulturhistoriske arkeologien. De mente at arkeologien skulle benytte seg av mer naturvitenskapelige og antropologiske metoder med blant annet hypotesetesting. Denne retningen, som ble kjent som ny-arkeologi eller prosessuell arkeologi, oppsto hovedsakelig på grunn av tilgangen på ny teknologi og dateringsmateriale som motsa den tidligere teoriretningen. En viktig person innen prosessuell arkeologi var amerikaneren Lewis Binford.


== Post-prosessuell arkeologi ==
Se hovedartikkel om post-prosessuell arkeologiPå 1980-tallet vokste det fram en ny retning anført av de britiske arkeologene Michael Shanks, Christopher Tilley, Daniel Miller og Ian Hodder. De var kritiske til den prosessuelle arkeologiens helning mot naturvitenskapelig objektivitet, og de framholdt vekten av relativisme. Denne retningen ble kalt post-prosessuell arkeologi, og har i sin tur blitt kritisert av prosessuelle arkeologer for brist på vitenskapelig stringens. Debatten mellom disse to vitenskapelige retningene pågår fortsatt.
Arkeologisk teori låner nå fra et vidt felt inkludert evolusjonsteori, fenomenologi, postmodernisme, agentteori, kognitiv vitenskap, funksjonalisme, genderarkeologi, hermeneutikk, feministisk arkeologi og systemteori.


== Se også ==
Kulturhistorisk arkeologi
Prosessuell arkeologi
Post-prosessuell arkeologi
Dan Graham

Dan Graham (1942–2022) var en kunstner fra USA. Han arbeidet innenfor ulike media, som video, skulptur, performance og arkitektur, og regnes som en viktig skribent innenfor kunstkritikk og teori.
Graham markerte seg i det avantgardistiske kunstmiljøet i New York tidlig på 1970-tallet, sammen med kolleger som Robert Smithson og Gordon Matta-Clark. Hans politisk orienterte og konseptuelle kunstprosjekter har øvd stor innflytelse på senere generasjoner kunstnere både i Europa og USA.
Graham laget i 1996 en glass- og stålkonstruksjon («Uten tittel») på Lyngvær i Vågan kommune i Lofoten som sitt bidrag til Skulpturlandskap Nordland. Permanente utendørsskulpturer av Graham finnes også i Vågå («Norwegian Wood Lattice Bisected By Curved 2-way-mirror» i regi Sparebankstiftelsen DNBs Skulpturstopp-prosjekt), og i Ekebergparken («Ekeberg Pavillion») i Oslo.


== Bibliografi ==
Rock My Religion : Writings and Projects 1965-1990 av Dan Graham, Brian Wallis (red.); (MIT Press 1994) ISBN 0-262-57106-4
Dan Graham Interviews av Dan Graham; (Hatje Cantz 1995) ISBN 3-89322-318-5
Dan Graham – Models to Projects av Dan Graham og Alexander Alberro;  (Marian Goodman Gallery 1998) ISBN 0-944219-13-6
Two-Way Mirror Power: Selected Writings by Dan Graham on His Art av Dan Graham, Alexander Alberro (red.); (MIT Press 1999) ISBN 0-262-57130-7
Dan Graham: Catalogue Raisonne av Dan Graham, Eric de Bruyn, Benjamin Buchloh, Markus Muller, Marianne Brouwer og Corinne Diserens; (Richter Verlag  2001) ISBN 3-933807-31-X
Dan Graham: Half Square Half Crazy av Dan Graham, Adachiara Zevi og Pietro Valle; (Charta 2005) ISBN 88-8158-520-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grahams arbeid i Skulpturlandskap Nordland
Grahams permanente skulpturprosjekt på Dia Center i New York
Dan Grahams arbeid til Skulpturstopp: Norwegian Wood Lattice Bisected By Curved 2-way-mirror, Lemonsjøen i Vågå
Ivo de Figueiredo

Ivo Bjarne de Figueiredo (født 30. april 1966 i Langesund) er en norsk historiker, biograf og kritiker.


== Liv og virke ==
Ivo de Figueiredo fullførte hovedfag i historie i 1994. Han har skrevet en rekke artikler om okkupasjonstiden, Nasjonal Samling og det norske rettsoppgjøret. Hans første bok var bind 6 av Fredrikstad bys historie, Mot et nytt årtusen, som kom ut i 1999. 
Figueiredo har skrevet en biografi om høyesterettsadvokat Johan Bernhard Hjort, med tittel Fri mann. For denne boken fikk forfatteren Brageprisen i 2002. I 2006 utga han første bind av en biografi om Henrik Ibsen. Annet og siste bind av denne biografien ble gitt ut i 2007. I 2010 gav han ut boken Mysteriet Ingeborg Køber, som omhandlet byfogd Ludvig Dahls død på Hankø den 8. august 1934.Figueiredos far var født på Zanzibar av indiskættede foreldre fra den portugisiske kolonien Goa som nå er en del av India, og han kom til Norge tidlig på 1960-tallet. Ivo de Figueiredo har beskrevet familiehistorien i boka En fremmed ved mitt bord fra 2016. 


== Bibliografi ==
1999 – Mot et nytt årtusen
2002 – Fri mann. Johan Bernhard Hjort – en dannelseshistorie
2006 – Slipp meg
2006 – Henrik Ibsen. Mennesket
2007 – Henrik Ibsen. Masken
2008 – Støv. En bok om Henrik Wergeland
2010 – Mysteriet Ingeborg Køber
2014 – ord/kjøtt : Norsk scenedramatikk 1890–2000
2016 – En fremmed ved mitt bord (Familiefortelling) ISBN 9788203361364


== Priser ==
2002 Brageprisen, for Fri mann
2003 Østfold Energiverks hederspris for fremragende kunstnerisk innsats
2006 Fredrik Halvorsens legats litteraturpris
2006 Ibsenmedaljen
2006 Kultur- og kirkedepartementets fagbokpris for barne- og ungdomslitteratur, for Slipp meg. En bok om Henrik Ibsen
2006 Kirke- og undervisningsdepartementets fagbokpris for barne- og ungdomslitteratur, for Støv. En bok om Henrik Wergeland
2016 Språkrådets pris for fremragende bruk av norsk i sakprosa (Språkprisen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivo de Figueiredo på Internet Movie Database 
(no) Ivo de Figueiredo i NRK Forfatter
Europamesterskap

Et europamesterskap (EM) er et mesterskap som kårer Europas beste prestasjon og vinneren blir tildelt tittelen «europamester», eller «europeisk mester». Mesterskapene er for deltagere fra hele Europa, og det konkurreres gjerne i en bestemt øvelse eller sport. Mesterskapene kan kåre enkeltpersoner som mestre, men også lag, klubber, bedrifter, organisasjoner eller nasjoner.

Europamesterskap er ikke nødvendigvis årlige arrangement, men arrangeres vanligvis jevnlig. Årlig, annethvert år eller hvert fjerde år er de vanligste intervallene.
De fleste idretter, eller sporter som er organisert under de ulike europeiske idrettsforbund, arrangerer EM.
Europamesterskap kan være større arrangement over en helg eller uke, eller de kan arrangeres som cuper over lengre tid.
Noen mesterskap krever kvalifisering, enten gjennom egne kvalifiserende arrangement, eller ved resultatbaserte standarder, som kvalifiseringskrav, for deltakelse.Det arrangeres europamesterskap, og kåres europeiske mestere også utenom den organiserte idretten.


== Ulike europamesterskap ==
Europamesterskapet – flere sporter koordinerer sine respektive EM til en felles «EM-uke» hvert fjerde år
EM i fotball for damer
EM i fotball for herrer
EM i friidrett
EM i håndball for herrer
EM i håndball for damer
EM i ishockey for herrer
EM i sjakk
EM på skøyter, allround for damer
EM på skøyter, allround for herrer
EM i svømming
EM i turn
Slaget ved Herdonia (210 f.Kr.)

Det andre slaget ved Herdonia i den andre punerkrigen ble utkjempet i 210 f.Kr. mellom Hannibals armé og de romerske styrkene til Fulvius Centumalus. 
Hannibal ankom høydene utenfor Herdonia etter en rekke raske marsjer og fikk høre rapporter om at Fulvius forhandlet med landsbyen. Han satte raskt ut styrkene før Fulvius var klar over at han var ankommet. Etter at Fulvius kom opp mot ham, satte Hannibal inn sine numidere mot det romerske venstre mens hans tunge kavaleri angrep i ryggen og leirområdet. Denne manøveren ble kombinert med et bestemt frontalangrep av Hannibals infanteri. Etter at romerne innledningsvis klarte å stå imot angrepene, ble Romas linjer forvirret og demoralisert og forsøkte til slutt å flykte. Hæren til Fulvius ble omringet og beseiret. 11 tribuner, opp mot 17 000 mann var drept eller tatt til fange. Kommandanten Fulvius ble drept i slaget. Hannibal ødela etterpå Herdonia som straff for dens illojalitet.
Slaget ved Numistro

Slaget ved Numistro ble utkjempet i 210 f.Kr. mellom Hannibals armé og en romersk armé ledet av  konsul Marcus Claudius Marcellus. Slaget fikk ingen avgjørelse siden det lange slaget endte med at Hannibal trakk seg tilbake. Marcellus jaktet på ham helt til de møttes i slaget ved Asculum året etter.
Slaget ved Asculum (209 f.Kr.)

Slaget ved Asculum ble utkjempet i 209 f.Kr. mellom Hannibals karthagenske armé og en romersk styrke. Romerne ble ledet av Marcus Claudius Marcellus. Slaget fikk ingen avgjørelse og Marcellus ble snart kalt tilbake til Roma anklaget for dårlig ledelse av styrkene.
Jorunn Skåden

Jorunn Skåden (født 1. november 1953) er en norsk politiker (Ap) som var ordfører i Sveio kommune fra 2003 til 2011 og fra 2015 til 2019.
Under kommunevalget i 2015 ble Skåden valgt som ordfører og avtroppende ordfører, Ruth Grethe Eriksen (FrP) ble valgt som varaordfører.Hun er gift med tidligere ordføreren Magnus Skåden.


== Referanser ==
Florence Baverel-Robert

Florence Baverel-Robert (født 24. mai 1974 i Pontarlier) er en tidligere fransk skiskytter.
Baverel-Robert var kjent for å være en meget sikker skytter. Hun vant gull på sprintdistansen, og var med på Frankrikes lag som tok bronse på stafetten under OL 2006 i Torino.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Florence Baverel-Robert – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Florence Baverel-Robert – Olympics.com 
(en) Florence Baverel-Robert – Olympic.org 
(en) Florence Baverel-Robert – Olympedia 
(en) Florence Baverel-Robert – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Florence Baverel-Robert – FIS (langrenn) 
(en) Florence Baverel-Robert – IBU 
(en) Florence Baverel-Robert – biathlon.com.ua
Cindy Haug

Cindy Kristin Haug (født 28. august 1956, død 23. august 2018) var en norsk forfatter.
Haug debuterte i 1982 med prosaboken Se deg ikke tilbake mot Europa og bli stein ... O, Eurydike. Senere kom blant annet diktsamlingene faen Heller flirer fagert, Snap-Shots fra Fedrelandet (1983), Elektrisk ereksjon (1984) og Gaupehjerte (1993), og utgivelser som Skumlepper (1989) og Fjærtegn (1997), som inneholder både dikt og noveller. I tillegg ga hun i 1983 ut en samling barnevers, Helt Der Helt Nær.
Hun skrev i mange ulike sjangere og eksperimenterte  gjennom forfatterskapet med skriveform og blanding av sjangere. Språket i tekstene er ukonvensjonelt, og forfatterskapet hennes regnes gjerne til den perioden som populært kalles pønkerperioden. Et sentralt tema i diktingen til Haug er den harde og desperate tilværelsen for det moderne storbymennesket.


== Referanser ==
Sunnmøre og Romsdal Fiskesalslag

Sunnmøre og Romsdal Fiskesalslag er et salgssamvirke som eies av fiskere på Sunnmøre og i Romsdal. Laget har sitt hovedkontor i Ålesund. Laget tar seg av førstehåndsomsetninga av fisk, hval og skalldyr for medlemmene, og finansieres ved en avgift på omsatt fisk.
Sunnmøre og Romsdal Fiskesalslag ble danna i 1945, etter at fiskere i lagets område valgte å tre ut av Norges Råfisklag.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside