jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
KNM «Narvik» (F304)

KNM «Narvik» (F 304) er en norsk fregatt av Oslo-klassen. Den ble bygget i 1964. Fregatten er i dag museumsskip ved Marinemuseet i Horten. KNM «Narvik» var den siste operative fregatten i Oslo-klassen, og ble erstattet av en fregatt i Fridtjof Nansen-klassen. Skipet har stått som en del av NATOs Standing NATO Response Force Maritime Group 1 (SNMG1), hvor Norge har hatt styrker siden etableringen i 1968.
KNM «Narvik» og hennes søsterskip undergikk moderniseringer mellom 1987 og 1990. Som følge av dette ble alle skipene utstyrt med to chaffkastere, en ny Spherion TSM-2633 baugmontert sonar, MSI 3000 data- og trusselinformasjonsbehandler og en ny 40 mm/70 Boforskanon, som kom på bekostning av aktermontert 76 mm-kanon. Link 11 og 14 SATCOM, GPS og Plessey AWS-9 radar ble installert 1996–1997. Skipene var del av Oslo-klassen.


== Active Endeavour ==
KNM «Narvik» var sammen med KNM «Trondheim» en del av Active Endeavour, som er en NATO-operasjon satt i gang oktober 2001, i kampen mot terrorisme. I denne operasjonen overvåkes skipstrafikken i Middelhavet.Til denne operasjonen har Norge bidratt tretten ganger, med fem fregatter, fire MTBer og fire undervannsbåter. KNM «Narvik» deltok i to perioder fra 2001 til 2002, KNM «Trondheim» høsten 2002, KNM «Narvik» igjen i 2004, og KNM «Trondheim» i 2005.


== Museumsskip ==
Det ble besluttet å ta vare på en fregatt i Oslo-klassen, og da KNM «Narvik» var det siste operative fartøyet i klassen, ble det bestemt å ta vare på den. Sommeren 2007 la fregatten til kai i Horten for siste gang og er der omgjort til museumsskip. Stiftelsen KNM Narvik overtok fregatten som gave fra Forsvaret under en høytidelig seremoni på Karljohansvern tirsdag 12. juni 2007. 30. november 2016 ble KNM «Narvik» offisielt flytende museum. Etter tre måneder hadde 2000 besøkt museumsskipet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) F304 Narvik (ship, 1965) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) KNM «Narvik» er blitt et flytende museum, NRK Vestfold
Reisen til månen

Reisen til månen (fransk: Le Voyage dans la Lune) er en fransk science fiction-film fra 1902 skrevet og regissert av Georges Méliès. Den er løst basert på to romaner: En ferd til Månen av Jules Verne og De første mennene i månen av H.G. Wells.
Den regnes som den første science fiction-filmen som er laget. Filmen er også den eldste og første filmen som ble tatt med i filmutvalget i den amerikanske boka 1001 Movies You Must See Before You Die. 


== Handling ==
Filmen begynner med en forsker-kongress der professor Barbenfouillis (spilt av Méliès selv) prøver å få med kollegene sine på en reise for å utforske månen. De lar seg etter hvert overtale, organiserer en ekspedisjon, og blir sendt til månen i et rakett-lignende romskip. Kort tid etter at de blir skutt ut fra Jorden, lander romskipet i sentrum av månen som framstilles som en menneskelig skapning.
Fra Jorden ser det ut som om de har landet i månens høyre øye. På måne-overflaten treffer forskerne de fiendtligsinnede innbyggerne, selenittene, som tar dem med til kongen sin. Da franskmennene finner ut at fiendene ganske enkelt fordufter når de blir stukket av en paraply, klarer de å unnslippe og vender tilbake til Jorden. De faller i havet og utforsker det bunnløse dypet før de omsider blir reddet og hyllet som helter i Paris.


== Skuespillere ==
Georges Méliès som professor Barbenfouillis.
Bleuette Bernon som Phoebe (kvinnen på halvmånen)
François Lallement som en offiser
Henri Delannoy som kaptein på raketten.


== Eksterne lenker ==
(en) Reisen til månen på Internet Movie Database 
(sv) Reisen til månen i Svensk Filmdatabas 
(da) Reisen til månen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Reisen til månen på Allociné 
(nl) Reisen til månen på MovieMeter 
(en) Reisen til månen på AllMovie 
(en) Reisen til månen på Turner Classic Movies 
(en) Reisen til månen på Rotten Tomatoes 
Se Reisen til månen hos Internet Archive
Reisen til månen (Uni Music), 00:12:43, 1902 on YouTube
Wensleydale

Se også Wensleydale (ost).Wensleydale er en dal på østsiden av Penninene i North Yorkshire i England. I motsetning til de fleste daler i området har den ikke navn etter elven som renner gjennom den, men etter byen Wensley. Tidligere ble den dog kalt Yoredale etter elven Ure. Dalen ligger innenfor nasjonalparken Yorkshire Dales, og de viktigste bosetningene er Hawes og Leyburn. 
Osten Wensleydale kommer fra dalen, og lages nå i Hawes i en fabrikk som ble grunnlagt av Kit Calvert. 
Bolton Castle er et viktig historisk sted i dalen. Dronning Maria av Skottland satt fengslet der en periode. Hun flyktet, og på vei til Leyburn mistet hun sjalet sitt. Dette er årsaken til at klippen som strekker seg vestover ut fra Leyburn kalles The Shawl. 
Klanen Metcalfe kom opprinnelig fra Wensleydale. Metcalfe Society har dokumenter som viser at de har bodd der minst siden det 14. århundre, og de var i mer enn fem århundrer en av de fremste slektene i Yorkshire. James Metcalfe (1389–1472`, som kjempet med Henrik V ved Agincourt ble født og bodde der. 
Innsjøen Semer Water et populært mål for vannsportentusiaster. Den er forbundet med Ure gjennom Englands korteste elv, Bain. Like ved, i Bainbridge, finner man spor etter et romersk fort og man kan gå langs deler av en romersk vei opp på Wether Fell. 
Like ved Hawes finner man Hardraw Force, et av de høyeste fossefallene i England. Aysgart-fallene, en serie på tre fossefall, ligger også i Wensleydale. 
Wensleydale Railway betjener området.
West Air Sweden

West Air Sweden er Sveriges største fraktflyselskap. Flyselskapet har hovedkontor i Göteborg, og flyparken har base på Hovby lufthavn i Lidköping. Selskapet driver fraktflygning for FedEx, DHL, TNT og UPS, og flyr også post for det svenske og norske postverket.
Siden 2011 har flyselskapet vært en del av West Atlantic Group sammen med det britiske flyfraktselskapet Atlantic Airlines. Begge selskapene er underlagt holdingselskapet West Atlantic med hovedkvarter i Göteborg, men fraktflyene som opererer i Norge og Sverige er fortsatt merket med «West Air»-navnet.


== Koder ==
IATA: PT
ICAO: SWN
Anrop: Air Sweden


== Historie ==
Flyselskapet ble startet i Karlstad i 1962 av kaffehuset Löfbergs Lila, som valgte å ta i bruk et fly til forretningsreiser. Fra 1991 utviklet selskapet seg mer mot fraktflygning, og i 1997 sluttet selskapet med passasjerflygning. Samme år flyttet selskapet sin base til Lidköping og hovedkontoret til Göteborg. I 2002 kjøpte West Air Sweden det franske fraktflyselskapet Air Provence. West Air Sweden har i dag 167 ansatte.


=== Flystyrt i Lappland ===
Natt til 8. januar 2016 styrtet et av selskapets Bombardier CRJ200-fly på vei fra Oslo lufthavn Gardermoen til Tromsø lufthavn etter én time og 23 minutter i luften. Havaristedet ble lokalisert i nærheten av sjøen Akkajaure i svenske Lappland av et norsk militærfly klokken 03.10. Det ble observert et 15 meter dypt krater på stedet. Flyet hadde ifølge redningsleder Anders Lennholm i den svenske fly- og sjøredningstjenesten falt 9000 fot i minuttet, og det ble sendt ut et mayday-signalet. To personer befant seg ombord da ulykken skjedde: Den spanske kapteinen (42), som hadde 2500 flytimer på flytypen, og den franske styrmannen (34), som hadde 900 flytimer. Begge hadde jobbet i selskapet i flere år. Den svenske havarikommisjonen har konkludert med at en teknisk svikt i et instrument var årsak til ulykken. Den kunstige horisonten til kapteinen viste at flyets nese pekte oppover, selv om den pekte vannrett fremover.


== Flåte ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
West Air Sweden (engelsk)
Hawes

Hawes er en liten markedsby i det administrative distriktet Richmondshire i det engelske grevskapet North Yorkshire. Historisk lå den i North Riding av Yorkshire, og fikk charter som markedsby i 1699. Hawes ligger ved hodet av dalen Wensleydale i nasjonalparken Yorkshire Dales, og elven Ure renner gjennom på nordsiden av byen. Sognet Hawes omfatter også grenden Gayle. Utenfor byen rager Great Shunner Fell. Byen ligger rundt 50 km vest for Northallerton. I henhold til folketellingen i 2011 er det kun 887 innbyggere i byen.Blant severdigheter i området finner man fossen Hardraw Force og Buttertubs Pass som forbinder Wensleydale med Swaledale. Noe lenger ned i dalen ligger Aysgarth-fallene. Hawes er et av de mest besøkte stedene i nasjonalparken. I byen finnes Yorkshire Dales Museum og Hawes Creamery som produserer osten Wensleydale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hawes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Hawes hos Wikivoyage

«Hawes», Yorkshire.com
«Hawes», Wensleydale
Midge Ure

Midge Ure, egentlig James Ure, (født 10. oktober 1953) er en skotsk gitarist, vokalist, keyboardist og låtskriver. Han var blant annet vokalist i gruppen Ultravox. Kunstnernavnet Midge er fornavnet Jim fonetisk baklengs.I 1984 skrev han sammen med Bob Geldof hiten «Do They Know It's Christmas?» som ble kjent gjennom Band Aid og den senere konserten Live Aid som begge hadde til hensikt å samle penger og gi internasjonal oppmerksomhet på sultkatastrofen i Etiopia. Ure skrev musikken, sto for korarrangementene til sangen og produserte denne.
Midge Ure har som produsent også arbeidet for blant andre Steve Harley og new wave-gruppen STRASSE.
I forbindelse med det såkalte G8-møtet i juli 2005 i Skottland arrangerte han sammen med Geldof en serie konserter med navnet Live 8. Hensikten var å rette G8-møtets oppmerksomhet mot nøden på det afrikanske kontinent og kreve at de rike landene slettet u-landenes gjeld til den rike verden, øke og forbedre bistanden og fremforhandle mer «rettferdige» regler for internasjonal handel for å gjøre slutt på sult og fattigdom i den tredje verden.
I 2005 ble Ure tildelt Officer of the Order of the British Empire for sin innsats både innen musikk og sitt sosiale engasjement.
Han er blitt tildelt en rekke æresdoktorater ved universiteter i Skottland, blant annet ved University of Edinburgh i 2006 for sine bidrag til skotsk kultur og veldedig arbeid. Han er også ambassadør for Redd Barna og har en rekke utenlandsbesøk i den anledning.


== Se også ==
Band Aid
Live Aid
Live 8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Midge Ure – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Midge Ure på Internet Movie Database 
(en) Midge Ure hos The Movie Database 
(en) Midge Ure på Apple Music 
(en) Midge Ure på Discogs 
(en) Midge Ure på MusicBrainz 
(en) Midge Ure på Encyclopaedia Metallum 
(en) Midge Ure på Spotify 
(en) Midge Ure på Songkick 
(en) Midge Ure på Last.fm 
(en) Midge Ure på AllMusic
Ungdom mot Vold

Ungdom mot Vold (UmV) er en politisk uavhengig norsk stiftelse som arbeider med å forebygge kriminalitet blant ungdom. Stiftelsen ble etablert i 1995. Da Mannspanelet var i arbeid, hadde stiftelsen et medlem i panelet.Det kriminalitetsforebyggende arbeidet er organisert i forskjellige tiltak rettet mot å forhindre at ungdommer i målgruppen havner på siden av samfunnet. Noen av tiltakene er etablert i samarbeid med en rekke skoler i Oslo og Akershus og er rettet mot å fange opp ungdom i risikosonen og løse konflikter som kan få voldelige utfall.Som en del av dette samarbeidet tilbyr UmV motivasjon- og mestringssamtaler for enkeltindivider og hele klasser. Ungdommer som har uønsket atferd på skolen kan også utvises til UmV for å gjennomføre samtaler. UmV driver i tillegg oppsøkende arbeid på skolene for å få kunnskap om potensielle konflikter, og kan bistå med konfliktmegling dersom det er behov for det jf. Stortingsmelding 39 (2006-2007).En annen gruppe tiltak har som mål å hindre at straffedømt ungdom begår ny kriminalitet, og er organisert i samarbeid med kriminalomsorgen. Ungdom som har blitt dømt for å utføre kriminelle handlinger kan dømmes til å sone samfunnsstraff hos UmV. I tillegg tilbyr UmV stabilitetsoppfølging for ungdommene i etterkant av soningen jf. Stortingsmelding 37 (2007-2008)


== Heder ==
Oslo friomsorgskontors Veiviserprisen, 2009
Justis- og politidepartementets Den kriminalitetsforebyggende pris, 2001
Klar Tale-prisen, 1999
Stiftelsen Scheiblers Hederspris 1998
Stiftelsen Unis Skadevernprisen, 1997


== Litteratur ==
Hilde Eileen Nafstad (red.), Rolv Mikkel Blakar (red.), Erlend Sand Bruer (red.): Morgendagen har nye muligheter. Samfunnsstraff og andre intervensjoner for ungdom og unge voksne. John Grieg Forlag 2016, ISBN 978-82-533-0340-6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ungdom mot Volds hjemmeside
Ouse (Yorkshire)

Ouse er en elv i North Yorkshire i England. Den renner gjennom York og Selby, og deretter ut i Trent ved Faxfleet. 
Blant bielvene finner man Derwent, Aire, Don, Wharfe, Rother, Nidd, Swale, Ure og Foss. Den tar av vann fra et stort område, som inkluderer det meste av Yorkshire Dales og North York Moors. Dette fører til at det noen år blir store oversvømmelser som rammer nærliggende byer og landsbyer i den flate dalen, blant annet York og Selby. 


== Eksterne lenker ==
(en) River Ouse, Yorkshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Malham

Malham er en landsby og verdslig sogn i det administrativt distriktet Craven i North Yorkshire i England. Den ligger i nasjonalparken Yorkshire Dales. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet 238 innbyggere.Det ligger et informasjonssenter for nasjonalparken i landsbyen, og det er en stor parkeringsplass der for de mange fotturistene som bruker den som utgangspunkt. Den lengste turstien til Pennine Way går gjennom Malham, som ligger nær severdighetene Malham Cove, Malham Tarn, Gordale Scar og Janet's Foss.
I Domesday Book for 1086 er stedsnavnet oppgitt som Malgun, antagelig i betydningen «bosetning ved grusholdig sted».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Malham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

 Malham hos Wikivoyage
Nettsted for landsbyen og sognet
Geologi i landskapet Malhamdale
Informasjon og historie om Malham
Nattlig hypotermi

Nattlig hypotermi er en dvalelignende tilstand småfugler (under 100 g) benytter seg av for å spare energi. Fuglene senker kroppstemperaturen om natta. Metabolismen blir dermed redusert og det enkelte individ kan spare store mengder energi. I Norge er dette fenomenet mest vanlig blant granmeis, svartmeis og toppmeis.
Penninene

Penninene er en fjellkjede i England som skiller Nordvest-England fra Yorkshire og Nordøst-England. Den kalles ofte «Englands ryggrad», ettersom den utgjør en mer eller mindre ubrutt kjede fra Peak District i Midlands gjennom Yorkshire Dales, West Pennine Moors og Cumbrian Fells til Cheviot Hills ved den skotske grensen. Nord for fjellpasset Aire Gap, strekker Penninene inn nordlige Lancashire og danner Bowland Fells, og sør for passet er en utstikker inn i østlige Lancashire, bestående av Rossendale Fells og West Pennine Moors.


== Etymologi ==
Det har vært foreslått en rekke forklaringer på navnet ved å anta at det er brytonisk ord beslektet med pen- i betydningen «ås, åsrygg». Faktisk har Penninene ikke blitt et vanlig navn før på 1700-tallet og er bortimot helt sikkert blitt avledet fra en moderne sammenligning med Appenninene, som strekker seg gjennom Italia, og som mange engelske gentlemen besøkte i den tiden Penninene ser ut til å ha fått sitt moderne navn.


== Beskrivelse ==

Den totale lengden er omkring 400 km. Fjellene er ikke særlig høye, og omtales gjerne som åser (hills). Den høyeste toppen er Cross Fell øst i Cumbria, på 893 moh.; andre kjente topper er Mickle Fell (788 moh.), Whernside (736 moh.), Ingleborough (723 moh.), Pen-y-ghent (693 moh.) og Kinder Scout (636 moh.).
Penninene er en viktig oppsamlingsområde for vann med tallrike vannreservoarer ved elvene. Penninene er det viktigste vannskillet i det nordlige England, og deler området i en østlig og en vestlig del. Elvene Eden, Ribble og Mersey har alle sitt utspring i Penninene og renner vestover mot Irskesjøen. På den andre siden finner man elvene Tyne, Tees, Swale, Aire, Don og Trent som renner mot Nordsjøen.
Geologien domineres av store forekomster av sandstein og kalkstein, noe som fører til at det finnes mange grotter og underjordiske elver, særlig på østsiden. Noen av disse er blant de største i England, for eksempel gapet ved Gaping Hill (over 107 meter dypt) og Rowten Pot (over 111 meter). Kalksteinen har også gikk opphav til noen uvanlige formasjoner, som kalksteindekket man finner i deler av Yorkshire.
Landskapet består for en stor del av høytliggende myrlandskap skilt av fruktbare daler. I forhold til resten av England er befolkningstettheten generelt lav. De viktigste næringsveiene er sauehold, steinbrudd og turisme.
Penninene regnes som et av de vakreste områder i England. Den nordlige delen er erklært som en Area of Outstanding Natural Beauty¨, mens deler av Penninene er inkludert i nasjonalparkene Peak District, Yorkshire Dales og Northumberland.
Turveien Pennine Way strekker seg hele veien langs Penninene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pennines (hills) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Pennine Edge Forest Network
Pennine Prospects
Chai Ling

Chai Ling (kinesisk: 柴玲, pinyin: Chái Líng, født 15. april 1966 i Rìzhào i Shandong i Folkerepublikken Kina) var en av lederne for opprøret på Den himmelske freds plass i Beijing i 1989.
Hun studerte først ved Pekinguniversitetet med avslutningseksamen derfra i 1987, og begynte så på Beijings pedagogiske universitet der hun valgte barnepsykologi som hovedfelt. 
Chai Ling sto fram som kompromissløs leder under opprøret i Beijing i 1989, og hun var fast bestemt på at kommuniststyret i Kina skulle styrtes. Sammen henne var hennes våpendrager og kjæreste, senere ektemann, Feng Congde. Hun var en av de første til å innlede sultestreik på plassen, og ifølge mange kilder blant de siste av de ledende studentene som forlot plassen om morgenen 4. juni 1989. 
Etterlyst av myndighetene klarte hun i april 1990 å komme seg til Hongkong, hvorfra hun fortsatte først til Paris og senere til USA. Feng Congde ble igjen i Frankrike, og de skilte seg senere. Til forskjell fra flere andre av de mer fremtredende personene fra Tiananmenplassen kom hun til å innrette sitt liv i USA mot fortsatte studier i stedet for politisk aktivisme. Siden 1998 har hun og hennes amerikanske mann drevet et datafirma der.
I desember 2009 ble Chai Ling kristen, og arbeider idag også for de ufødte barns rett til liv.
Hun er grunnlegger og leder av firmaet Jenzabar, Inc., og grunnlegger av organisasjonen All Girls Allowed som arbeider for å få slutt på den kinesiske ettbarnspolitikken., 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chai Ling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Jenzabar – Chai Lings selskap (official website)
Garry Emmons: Chai Ling – The meaning of freedom (Harvard Business School)
From First To Last

From First to Last (stundom forkortet til FFTL) er en amerikansk gruppe fra Orlando i Florida. Musikken har blitt karakterisert som post-hardcore.
From First to Last startet som et skoleband med pønkemusikk som kalte seg for First Too Last, dannet av den nåværende gitaristen Matt Good. Senere kom Travis Richter også på gitar. Kort tid deretter ble Joey Antillion (bass) og Derek Bloom (trommer) med i gruppen. På den tiden da de spilte inn sin første plate, EP-en Aesthetic var også vokalisten Phillip Reardon med i gruppen. 
Platen Aesthetic EP ble gitt ut i 2004, og deres første hele album, Dear Diary, My Teen Angst Has a Bodycount, ble gitt ut samme år på Epitaph Records og 21. mars 2006 kom albumet Heroine.
From First To Last er nå oppløst, Sonny Moore, FFTLs vokalist trakk seg fra gruppen, og de gjenværende medlemmene ble enige om å starte på nytt med ny vokalist.


== Eksterne lenker ==
(en) From First To Last på Apple Music 
(en) From First To Last på Discogs 
(en) From First To Last på MusicBrainz 
(en) From First To Last på SoundCloud 
(en) From First To Last på Spotify 
(en) From First To Last på Songkick 
(en) From First To Last på Last.fm 
(en) From First To Last på Genius — sangtekster 
(en) From First To Last på AllMusic
Sveriges Arbetares Centralorganisation

Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC) er en svensk syndikalistisk fagforening, som også organiserer studenter, arbeidssøkere og pensjonister.


== Starten ==
Sommeren 1909 led Landsorganisationen i Sverige et alvorlig nederlag i en streik som omfattet 300 000 arbeidere.  Den mistet over halvdelen av sine medlemmer (102 000), og syndikalistene fikk vind i seilene for sin skarpe kritikk over den sentraliserte og reformistiske fagorganisasjonen. Den syndikalistiske Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC) holdt sin konstituerende kongress i Stockholm 25.-27. juni 1910, og ble stiftet etter fransk mønster. 


== Ideologi ==
Det langsiktige målet er den frihetlige sosialismen, dvs. et samfunn uten klasser og hierarkier, der produksjonsmidlene er felleseide og forvaltes av arbeiderne. SAC vil avskaffe kapitalismen, lønnsarbeidet og sexismen (kjønnsundertrykkelsen). SAC er antisexistisk, antimilitaristisk og feministisk. Det kortsiktige målet er å øke lønningene og forbedre arbeidsmiljøet.


== Påvirkning på norske arbeidere ==
Forbindelsen mellom svenske og norske arbeidere var tidlig på 1900-tallet meget nær ─ særlig flakket rallarne meget fritt frem og tilbake over grensen. De mest radikale av dem som hadde ført streiken ble svartelistet hos arbeidskjøperne, og de fikk dermed vanskelig for å skaffe seg arbeid. Politisk og faglig forfølgelse, og et relativt gunstig norsk arbeidsmarked, brakte mange frihetlige svensker over «Kjølen» for kortere eller lengre tid, og de brakte med seg sitt radikale kamphumør. Disse gjorde seg etterhvert gjeldende i norsk arbeiderbevegelse. 
På bakgrunn av skuffelse over tarifforhandlingene til «Norsk Stenhuggerforbund» i 1909 gikk enkelte avdelinger i Østfold ut av steinhuggerforbundet i perioden 1912-15, og opprettet egne Lokale Samorganisasjoner tilsluttet Bohuslen distrikt av SAC. Sammen med steinhuggerne i Bohuslän i Sverige utgjorde de «Skandinaviska stenarbetaredistriktet» innen SAC. De ungsosialistiske lagene i Østfold hadde en klar tilknytning til steinhuggerindustrien. 
I 1916 var det 17 Lokale Samorganisasjoner i Norge med tilknytning til SAC. Medlemstallet var 775. Tiden var moden for å starte en egen syndikalistføderasjon i Norge. 28. desember 1916 ble Norsk Syndikalistisk Føderasjon (NSF) stiftet i Kristiania. Akkurat som for Norges Ungsocialistiske Forbund, så var steinhuggerne i Østfold en viktig organisatorisk basis for den nye organisasjonen. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sveriges Arbetares Centralorganisation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tidningen Arbetaren
Federativs Förlag
SAAKs hjemmeside
Syndikalistiska ungdomsförbundet (SUF)
Bioturbasjon

Bioturbasjon er spor i sedimenter eller geologiske lagfølger etter organismer som har spist seg igjennom sedimenter. Eksempel på slike sediment-spisere er sandmarken.
SAC

SAC kan vise til

Strategic Air Command
Strategic Airlift Capability
Sveriges Arbetares Centralorganisation