jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Richard Mentor Johnson

Richard Mentor Johnson (født 17. oktober 1780, død 19. november 1850) var en amerikansk kongressrepresentant, senator og USAs niende visepresident, i Martin Van Burens presidentperiode 1837–1841. Johnson kom fra staten Kentucky.
Han er bemerkelsesverdig blant annet fordi han levde i et åpenlyst samboerforhold med familiens slave Julia Chinn, som han behandlet som sin hustru. Paret hadde to døtre: Adaline Chinn Johnson og Imogene Chinn Johnson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Johnson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Mentor Johnson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Mentor Johnson hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Richard Mentor Johnson hos American National Biography
William R. King

William Rufus DeVane King (født 7. april 1786, død 18. april 1853) var medlem av representantenes hus fra Nord-Carolina, senator innvalgt fra Alabama, og USA 13. visepresident. Bortsett fra John Tyler og Andrew Johnson, som begge overtok som presidenter etter at deres forgjenger hadde gått bort (died in office), er King den visepresidenten i USA med kortest tjenestetid. William R. King var visepresident i 45 dager.
King var syk av tuberkulose da han ble valgt, og avla eden som visepresident under et rekonvalesentopphold på Cuba. Han døde to dager etter at han kom hjem til Alabama. Embedet som visepresident var ledig ut valgperioden. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William King – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William R. King – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William R. King hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) William R. King hos American National Biography
Kristian Hovde

Alf Kristian Hovde (født 6. desember 1903 i Vikersund, død 19. august 1969 samme sted) var en norsk langrenns- og kombinertløper som konkurrerte på 1920- og 30-tallet. Senere var han bakkesjef i Vikersundbakken.
Hovde ble nummer 4 på 30 km i Holmenkollen i 1927 og nummer 2 på 50 km samme sted i 1928. I 1930 tok han 4. plass på 17 km i VM, også det i Holmenkollen. Året etter ble han norgesmester på 30 km på Hamar. Samme år tok han sølvmedalje på 18 km under VM i Oberhof, og dessuten 5. plass på 50 km og 4. plass i kombinert. I OL i Lake Placid i 1932 ble han nummer 13 på 18 km. Han tok 4. plass på 18 km i Holmenkollen i 1934.
Kristian Hovde var medlem i komiteen som planla og fikk bygd Vikersundbakken. Senere sto han på for å få utbygd bakken som til slutt ble Nordens første og eneste skiflygingsbakke i 1966. Han drev Hovde Skifabrikk, som han overtok etter faren Alfred i 1938.
Kristian Hovde var bror til skihopperen Arne Hovde.


== Referanser ==


== Kilder ==
Arne Thoresen: Lengst gjennom lufta. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6. s. 108
Team Løver: Krestjans store femmil
(en) Kristian Hovde – Profil og resultatoversikt hos FIS (langrenn)
(en) Kristian Hovde – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert)


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Hovde – Olympedia 
(en) Kristian Hovde – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kristian Hovde – FIS (kombinert) 
(en) Kristian Hovde – FIS (langrenn)
Rossendale

Rossendale er et administrativt distrikt i Lancashire i England. Det består av flere små, tidligere industribyer i dalen elven Irwell renner gjennom. Administrasjonssenteret er Rawtenstall. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Bacup, Haslingden, Rawtenstall, deler av Ramsbotton og Whitworth. 


== Steder i distriktet ==
Bacup
Cloughfold, Crawshawbooth
Edenfield
Greave
Haslingden, Helmshore
Laund, Loveclough, Lumb
Newchurch
Rawtenstall, Rockcliffe
Shawforth, Stacksteads, Stubbins
Waterfoot, Weir, Whitworth
Plataiai

Plataiai (gresk: Πλαταιαί, Plataiai; latin: Plataæ) var en oldtidsby som lå i Antikkens Hellas i det sørøstlige Boiotia, sør for Theben. Byen ligger på trekantet klippeavsats rundt 300 meter over havflaten på den nordlige siden av fjellet Kithairon, nedenfor dagens landsby Plataiaí.
Byen var lokaliseringen for slaget ved Plataiai i 479 f.Kr. hvor en allianse av greske bystater beseiret perserne og gjorde slutt på perserkrigene. Theben angrep byen 431 f.Kr., deretter av Sparta i 429 f.Kr. som ødela den. Theben okkuperte stedet fram til 387 f.Kr. da den ble ødelagt på nytt. Athen tok imot de overlevende inntil Filip II av Makedonia lot Plataiai bli bygget opp igjen i 338 f.Kr. og byen vedvarte fram til slutten av antikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Battle of Plataea»
«Plataea and the Fifth-Century Boeotian Confederacy» ved I. A. F. Bruce
Karneia

Karneia (Κάρνεια) var en av de viktigste religiøse høytider i antikkens Sparta og andre doriske byer, holdt til ære for Apollon Karneios som ble dyrket i forskjellige deler av Peloponnes. Der var ni betydelige festivaler i den spartanske kalenderen. Av de viktigste ble karneia, gymnopaidia og hyakinthia avholdt ved Amyklai.
Navnet var trolig beslektet med Karnos eller Karneios (trolig med betydningen vær), som skulle ha vært guden Apollons favoritt, men ble uskyldig drept av Herakles' etterkommere, som derfor var opptatt av å sone udåden. Kanskje var han en eldre fruktbarhetsgud som var blitt erstattet av Apollon.Karneia begynte på den syvende dagen i måneden karneios (den athenske metageitnion) og varte i ni dager like før høstjevndøgn. Ni telt ble satt opp utenfor bymurene, bebodd av ni menn som levde som soldater og adlød kommandoen til en herald. Presten gjennomførte ofringer kjent som agetes, derfor var festivalen noen ganger kjent som agetoria eller agetoreion. Fra hver av de spartanske stammene ble det valgt ut fem ugifte menn (karneitai) som agetes-prester, et embete de holdt i fire år, hvor de måtte forbli ugifte.Noen av karneitai ble kalt stafylodromoi («drueranke–løpere»). I løpet av festivalen jaget stafylodromoi etter en mann som bar girlander. Det var et godt tegn for den kommende innhøstingen å fange ham. Trolig var han en midlertidig inkarnasjon av naturens fruktbarhet som måtte fanges, så fruktbarheten ikke forlot området.
Ifølge tradisjonen kunne ikke hæren forlate spartansk område under denne festivalen. De spartanske herskerne kunne ikke lede felttog eller erklære krig, og alle mannlige borgere måtte rense seg. På grunn av dette måtte athenerne kjempe i slaget ved Marathon alene, og Leonidas ble sendt til Thermopylene med bare 300 mann. Men når Herodot og Thukydides forteller at spartanerne ikke hadde lov å angripe en fiende i løpet av høytiden, var dette et forbud som gjaldt under alle de store greske høytidene.Karneia ble også feiret i den doriske byen Kyrene i Nord-Afrika, slik det bevitnes i Pindars fjerde pythiske ode og Kallimakhos' hymne til Apollon.


== Referanser ==
Berenike

Berenike (født 28 e.Kr.) var eldste datter av kong Herodes Agrippa I og hans hustru Kypros. Hun ble beryktet for sin livsstil. Det lille man vet om henne fra samtidige kilder, er nedskrevet av den den jødisk-romerske historikeren og hagiografen Josefus (37–ca. 100) og den romerske historikeren og senatoren Tacitus (56–120 e.Kr.).Josefus forteller om tre ulike ekteskap. Berenikes første mann, Marcus Julius Alexander (16–44 e.Kr.) døde ganske snart etter at ekteskapet ble inngått. Da han døde, giftet hun seg med sin farbror Herodes av Chalkis, og levde med ham frem til han døde, da Berenike var bare rundt 20 år gammel. Med Herodes av Chalkis fikk hun to sønner.Hun levde en lang tid som enke, og bodde i sin bror Herodes Agrippa IIs hus. Det ble sagt at de levde sammen i et incestuøst forhold. I Apostlenes gjerninger forteller Lukas om de to søsknene som om de var en konge med sin dronning. Berenike ville ha slutt på ryktene og giftet seg med kong Polemon av Kilikia. Ekteskapet holdt ikke lenge. Berenike lengtet tilbake til broren og forlot sin mann til fordel for ham.På et senere tidspunkt kom hun til Roma. Der skal hun en tid ha hatt et forhold til keiser Vespasian. Senere skal hun ha hatt et forhold til hans sønn og etterfølger, Titus. De skal ha ønsket å gifte seg, men romernes syn på judeerne umuliggjorde det.


== Referanser ==


== Kilder ==
Johnstad, Johan (1937). «Berenike». Aposteltidens personer. Oslo: Lutherstiftelsen.  [e-bok fra nb.no]
Josefus Antiquities of the Jews (engelsk oversettelse)
Josefus Den jødiske krig
Keyes, Nelson Beecher (1967). Bibelens verden i kart, ord og bilder. [Oslo]: Det Beste.  [e-bok fra nb.no]
Tacitus The Histories (engelsk oversettelse)
Christian Ziege

Christian Ziege  (født 1. februar 1972 i Berlin i Tyskland) er en tidliger tysk fotballspiller og fotballtrener som er hovedtrener for den spanske klubben CD Atlético Baleares.
Christian Ziege spilte for klubbene Bayern München (1990–97), AC Milan (1997–99), Middlesbrough FC (1999–00), Liverpool FC (2000–01), Tottenham Hotspur (2001–2004), Borussia Mönchengladbach (2004–05). Han vant Bundesligaen to ganger med Bayern München og Serie A en gang med AC Milan, han har også vunnet UEFA-cupen to ganger med Bayern München i 1996 og med Liverpool i 2001 i tillegg vant han Ligacupen med Liverpool i 2001.
For Tyskland har han spilt 72 kamper og lagd ni mål. Han var med og vant EM i fotball 1996 og i tillegg var han med og spilte i fotball-VM 1998 og fotball-VM 2002, og EM i fotball 2000 i tillegg til det var han med i troppen til EM i fotball 2004 uten å få spille.


== Meritter ==


=== Bayern München ===
Bundesligaen 1994 og 1997.
UEFA-cupen 1996.
Liga-Pokal 1997.


=== AC Milan ===
Serie A 1999


=== Liverpool ===
Ligacupen 2001


=== Tyskland ===
EM i fotball 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Christian Ziege – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Christian Ziege – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christian Ziege – FIFA 
(en) Christian Ziege – Transfermarkt 
(en) Christian Ziege – Transfermarkt (manager) 
(en) Christian Ziege – national-football-teams.com 
(en) Christian Ziege – WorldFootball.net 
(en) Christian Ziege – Soccerbase.com 
(en) Christian Ziege – FootballDatabase.eu 
(de) Christian Ziege – fussballdaten.de 
(en) Christian Ziege – EU-Football.info 
(en) Christian Ziege Eu-Football.info
(en) Christian Ziege – på LFChistory.net
Fritz Kaufmann

Fritz Kaufmann (født 15. april 1905 i Grindelwald, død 22. januar 1941 samme sted) var en sveitsisk skihopper og kombinertløper. Han tok sølvmedalje i hopp i VM i Oberhof i 1931. I OL i Lake Placid i 1932 ble han nummer 6 i spesielt hopp og 23 i kombinert. Han deltok også i VM i 1929, 1930, 1934 og 1938. Kaufmann ble sveitsisk mester i hopp i 1929 og 1930.Plasseringer i spesielt hopp, VM og OL:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Kaufmann – Olympics.com 
(en) Fritz Kaufmann – Olympic.org 
(en) Fritz Kaufmann – Olympedia 
(en) Fritz Kaufmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fritz Kaufmann – FIS (skihopping)
Juan Antonio Flecha

Juan Antonio Flecha Giannoni (født 17. september 1977 i Junín i Buenos Aires) er en spansk tidligere profesjonell landeveissyklist.
Han er den første person født i Argentina som har vunnet en etappe i Tour de France (2003). I 2004-sesongen syklet han for Fassa Bortolo og presterte bra i ritt som Flandern rundt, Paris–Roubaix og Liège-Bastogne-Liège, og tok seieren i Züri-Metzgete og Giro del Lazio.
Den påfølgende sesongen fikk han pallplasseringer i Gent-Wevelgem og Paris–Roubaix, og etablerte seg som en av de beste endagsrytterne. Da Fassa Bortolo-laget ble oppløst gikk han til det nederlandske laget Rabobank.
I 2007 var hans beste resultat andreplassen i Paris–Roubaix.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Antonio Flecha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Antonio Flecha – ProCyclingStats 
(en) Juan Antonio Flecha – Cycling Archives 
(en) Juan Antonio Flecha – Cycling Quotient 
(en) Juan Antonio Flecha – CycleBase 
(en) Juan Antonio Flecha – TheSports.org
Fylkesvei 1800

Fylkesvei 1800 går mellom Tomter og Torshov i Hamar.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 105 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 HamarTomtervegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1800
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Fylkesvei 1804

Fylkesvei 1804 går mellom Nashaug og Dørum i Hamar.
Frem til 2019 hadde veien betegnelen fylkesvei 111 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 HamarHøyvangvegen 

Dørumvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1804
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Grimstadjolle

Grimstadjolla ble konstruert av  Sam O. Berge fra Grimstad. Båten er klinkbygget med fast kjøl. Selve skroget har likhetspunkter med Oslojolle. Det er utført med en bred planke til kjøl. Til denne er boltet en fast kjøl, først i tre og nederst en jernkjøl. Dette er samme løsning som bl.a. i kjølbåtene Kutter,  Knarr og BB11.
Båten ble tegnet som en juniorbåt i 1943. Tyskerne hadde satt forbud mot båter med større seilføring, og Grimstadjolla fikk 10 m², som var akseptert.
Antall båter økte etter krigen og kom opp i ca. 200 i Grimstad og Oslofjorden. Senere også en antall i Bergen og Ålesund og var i en periode en stor regattaklasse. Rundt 1980 var klassen imidlertid "død" og mange båter forsvant. På begynnelsen av 1990-tallet oppstod det imidlertid et initiativ i Grimstad og mange gamle båter ble restaurert. I dag (2016) er det ca. 60 seilende Grimstadjoller.


== Eksterne lenker ==
Grimstadjolleklubben
«Deutschland» (1931)

Må ikke forveksles med den yngre «Lützow» (1939), som ble solgt til Sovjetunionen.«Deutschland», fra 1940 «Lützow» var et tysk panserskip som var klasseskip i Deutschland-klassen (ofte kalt «lommeslagskip»), og tjenestegjorde i Kriegsmarine under andre verdenskrig. 
Skipet ble bestilt av Weimarrepublikkens regjering, og arbeid begynte på skipet i februar 1929, ved Deutsche Werke-skipsverft i Kiel. Skipet, som ble fullført i april 1933, var opprinnelig klassifisert som et panserskip («Panzerschiff») av Reichsmarine, men ble omklassifisert i februar 1940 som tungkrysser sammen med de to andre gjenværende skipene i klassen. Samme år ble skipet omdøpt til «Lützow», etter at tungkrysseren «Lützow» fra Admiral Hipper-klassen ble solgt til Sovjetunionen.
Skipet ble involvert i flere slag under andre verdenskrig, også når Tyskland offisielt ikke var i krig, som da skipet ble angrepet av republikanske bombefly under den spanske borgerkrigen. Ved krigens utbrudd befant skipet seg i Nord-Atlanteren, klar for å angripe allierte handelsskip. Dårlig vær hindret skipet, og «Lützow» sank/fanget få skip før hun returnerte til Tyskland. «Lützow» tok så del i operasjon Weserübung, invasjonen av Norge. Etter å ha blitt skadet under kampene ved Oscarsborg festning ble skipet tilbakekalt til Tyskland for reparasjoner. På vei til Tyskland ble «Lützow» torpedert og skadet kraftig av en britisk ubåt.
Reparasjonene var fullført mars 1941, og «Lützow» returnerte til Norge for å støtte opp om de angrepet på alliert shipping til Sovjet. «Lützow» seilte på grunna under et planlagt angrep på konvoi PQ-17, og måtte igjen returnere til Tyskland for reparasjoner. Underveis ble skipet involvert i slaget i Barentshavet med tungkrysseren «Admiral Hipper», hvor Tyskland feilet i å ødelegge konvoi JW-51B. Motorproblemer førte til at skipet ble fullstendig overhalt i slutten av 1943, før skipet dro til Østersjøen. Etter å ha blitt senket i Kaiserfahrt i april 1945 av RAF, ble «Lützow» brukt som et artilleribatteri til å støtte tyske soldater mens de forsvarte seg mot Den røde armé fram til 4. mai 1945 da hun ble ødelagt av mannskapet. Skipet ble hevet igjen av den sovjetiske marine i 1947, før hun ble senket som blink i Østersjøen.


== Historie ==
Adolf Hitler besøkte Norge i april 1934 ombord i krysseren «Deutschland». Skipet gikk til Hardanger og Sognefjorden omkring 14-16. april, mens søknad til det norske forsvarsdepartementet ble oversendt Bergen loskontor 24. april da skipet allerede var tilbake i Tyskland.
I februar 1940 ble «Deutschland» (omdøpt til «Lützow») og «Admiral Scheer» omklassifisert til tunge kryssere. «Admiral Graf Spee» var gått tapt 17. desember 1939 ved Montevideo. «Lützow» deltok i invasjonen av Norge den 9. april 1940 og ble skadet av artilleriild fra festningen Oscarsborg. «Lützow» fikk en treffer i fremre kanontårn og skipslasarettet ble helt utbrent. Totalt ble seks drept og 25 såret under kampene ved Oscarsborg festning.


== Spesifikasjoner ==
«Deutschland» var klasseskip for Deutschland-klassen med søsterskipene «Admiral Scheer» og «Admiral Graf Spee».


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Sûreté du Québec

Sûreté du Québec er den provinsielle politistyrken i Québec. Styrken har rundt 5200 ansatte og hovedkvarter i Montréal. Hovedoppgaven er å håndheve provinsielle lover og støtte kommunale politistyrker ved behov. Til tross for det store geografiske ansvarsområdet har styrken færre ansatte enn for eksempel den kommunale politistyrken i Montreal.


== Bilder ==

		
		
		


=== Distinksjoner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Sûreté du Québec – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Justus fra Tiberias

Justus av Tiberias var en jødisk forfatter og historiker som levde og virket på den andre halvparten av 100-tallet e.Kr.


== Liv og virke ==
Svært lite er kjent om hans liv, unntatt hva som er blitt fortalt om hans politiske og litterære fiende Flavius Josefus, en annen samtidig jødisk historiker. Justus ble født i Tiberias, en by som den dag i dag ligger i Israel i fjellskråningene ved vestbredden av Genesaretsjøen. Den gangen var det en meget hellenistisk by i Galilea. Justus var sønn av en Pistus, og var åpenbart en velutdannet mann i gresk dannelse og kultur. I sin hjemby ble Justus en av de ledende borgerne. Politisk var han nært tilknyttet Herodes Agrippa II, den syvende og siste kongen i Judea av slekten til Herodes den store. 
I løpet av den første jødisk-romerske krig (66-73) havnet han i konflikt med Josefus, en ledende jødisk leder i Galilea. Ikke lenge etter at Josefus var blitt guvernør sto han bak en form for politisk-religiøst opprør, blant annet et forsøk på å rive palasset til Herodes etter sigende for at det var dekorert med dyrefigurer. Fra Josefus' egne skrifter synes det som om det var ham selv som var ansvarlig for at opprøret kom i gang, ikke Justus som uansett ble anklaget. Da romerne hadde gjenerobret Galilea søkte Justus tilflukt sammen med Agrippa. Vespasian, som ledet de romerske troppene, krevde at Justus ble henrettet, men Agrippa fikk ham reddet, og kun fengslet. Senere fikk Agrippa fikk ham utnevnt som sin sekretær, men sparket ham deretter som upålitelig.
Justus skrev et historieverk om krigen hvor han beskyldte Josefus for vanskelighetene i Galilea. Han framstilte sin tidligere herre Agrippa i et lite fordelaktig lys, men utga ikke sin bok før etter at Agrippa var vel død. Han skrev også en krønike over det jødiske folket fra Moses til Agrippa II. Dessverre har begge hans verker blitt bevart i kun fragmenter.
Flavius Josefus, Justus' rival, kritiserte dennes redegjørelse av krigen og forsvarte sin egen atferd i sin selvbiografi. Det er fra dennes polemiske avsnitt som det meste som er kjent om Justus liv er blitt avledet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Justus i Jewish Encyclopedia
Service de police de la Ville de Montréal

Service de police de la Ville de Montréal (SPVM) er den kommunale politistyrken i Montréal i Canada. Styrkens ansvarsområde omfatter 496 kvadratkilometer og 1,8 millioner innbyggere. Der er 49 politistasjoner.


== Struktur ==
Politistyrkens gradsstruktur og styrketall er slik:

Directeur (direktør) (1)
Directeur adjoint (underdirektør) (3)
Assistant-directeur (assisterende direktør) (8)
Inspecteur-chef (sjefinspektør) (14)
Inspecteur (inspektør) (12)
Commandant (kommandant) (91)
Lieutenant (løytnant) (50), Lieutenant-détective (kriminalløytnant) (63)
Sergent (sersjant) (449), Sergent-détective (kriminalsersjant) (550)
Agent (konstabel) (3,141)SPVM har også omkring 1000 sivilt tilsatte, samt 200 politikadetter.


== Se også ==
Sûreté du Québec


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Service de police de la Ville de Montréal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christine O’Neil

Christine «Chris» O'Neil (født 19. mars 1956) er en tidligere profesjonell kvinnelig tennisspiller fra Australia. 
Sin største fremgang som tennisspiller fikk hun i 1978 da hun som den første ikke seedede kvinnen vant Grand Slam-turneringen Australian Open, en bedrift som hun var alene om frem til 2007, da useedede Serena Williams vant, som nummer 81 på rankingen over verdens kvinnelige singlespillere. O'Neil er også den siste fra Australia som har vunnet singleturneringen for damer. 


== Grand Slam titler ==
 Australian Open:
Single damer – 1978 (hun beseiret Betsy Nagelsen med 6-3, 7-6 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christine O'Neil – WTA Tennis 
(en) Christine O'Neil – ITF Tennis 
(en) Christine O'Neil – Tennis Australia
Steve Elliott

Steve Elliott (født 29. oktober 1978 i Derby, Derbyshire, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for tre engelske klubber. Han er forsvarsspiller og spiller nå for Bristol Rovers i Football League Two.


== Biografi ==
Steve Elliott, som har vært en del av Derby County sitt fotballakademi, startet sin karriere i Derby i 1997. Han debuterte for Derby den 16. september 1997 da de slo Southend United 1-0 i den engelske ligacupen. Den 17. desember 1997 fikk han sin første ligakamp for the Rams, og det skjedde mot Newcastle United i en kamp i Premier League. Totalt spilte han 3 ligakamper og 3 cupkamper for Derby i 1997/98-sesongen. Den påfølgende sesongen ble det 11 ligakamper, mens han i 1999/00-sesongen fikk bokført 20 ligakamper for klubben fra Derbyshire. Deretter ble det 6 ligakamper både i 2000/01-sesongen og 2001/02-sesongen før han noterte seg for 23 ligakamper og 1 ligamål i 2002/03-sesongen. Målet, som var hans første klubbmål for Derby, scoret han 25. november 2002 i en kamp mot Milton Keynes Dons. 
Etter 4 ligakamper for Derby i første del av 2003/04-sesongen valgte Steve Elliott å signere på en låneavtale med Blackpool i november 2003, og han debuterte for the Seasiders 15. november 2003 i en ligakamp mot Chesterfield. I februar 2004 ble låneavtalen omgjort til en permanent avtale og en måned senere var Elliott med på å vinne FA Trophy som Blackpoolspiller da de 21. mars 2004 slo Southend United 2-0 i finalen på Millennium Stadium i Cardiff.
Sommeren 2004 gikk Elliott gratis til Bristol Rovers, og han debuterte for Rovers 7. august 2004 i en kamp mot Mansfield Town. Den 26. februar 2005, i en ligakamp mot Macclesfield Town, scoret han sitt første mål for the Gas. Totalt fikk han med seg 41 ligakamper og 2 ligamål i sin første sesong for Bristol Rovers, mens han 2005/06-sesongen stoppet på 45 ligakamper og 2 ligamål.


== Karriere som spiller ==


== Meritter ==
Vant FA Trophy med Blackpool i 2004.


== Referanser ==


== Kilder ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2006): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07 (side 448).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Elliott – Transfermarkt 
(en) Steve Elliott – Soccerbase.com 
(en) Steve Elliott – FBref