jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Juveren naturreservat

Juveren naturreservat (cirka 440 daa, hvorav cirka 325 daa vannareal) har ramsarstatus og er et naturreservat i Ringerike kommune i Viken. Reservatet består av en meandersjø (kroksjø) som er avsnørt fra Storelva og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.


== Etymologi ==
Navnet på kroksjøen kan nok virke kryptisk, men det har en sammenheng med elementer i nærmiljøet. På norrønt ville en slik kroksjø kunne kalles hvarf, som betyr sving (jfr. elvesving). På høyden over kroksjøen og elva ligger den gamle storgården Hverven, hvis opprinnelse var det norrøne navnet Hvarfvin. Et derav avledet innsjønavn Hvarfir ville bli til Hverfir på norrønt. Man la til utmerkingsleddet djúp for å skille mellom denne kroksjøen og den gjengrodde kroksjøen Lamyra (som ligger rett ved siden av), slik at opprinnelsen til navnet var Djuphverver. Ved tillegg av bestemt artikkel og regelrett bortfall av den ene av to like stavelser etter hverandre, framkom så navnet Juveren.


== Froksøya i Juveren ==
Froksøya i Juveren må ikke forveksles med Froksøya i Storelva, som ligger i elva rett vest for kroksjøen. Juveren er en avsnørt elvesving som nesten fullstendig omslutter Froksøya, som for det meste ligger under Søndre Frok (gnr. 3 bnr. 1 i Ringerike) og småbrukene Kalvøen (gnr. 3 bnr. 99) med sine 28,39 daa og Søndre Frok nr. 2 (gnr. 3 bnr. 52) med sine cirka 26,5 daa. Riktignok kalles den Froksøya, men landmassen blir bare ei øy når Storelva flommer betydelig. Ellers er den landfast med et eid til Froksmoen lengst i vest, over hvor også veien til eiendommene går. Innsjøen har forbindelse til Storelva gjennom en kort og smal kanal.


== Kroksjøen og naturreservatet ==
Reservatet er beskyttet i henhold til Ramsar-konvensjonen og er en del av Tyrifjorden våtmarkssystem IBA, som er et meget viktig og tilnærmet intakt innlandsdeltaområde. Hele området er svært betydningsfullt for trekkfuglene under vår- og høsttrekkene, men det har også en unik flora og et mangfold av andre arter. En rekke fugler hekker også der. Reservatet er svært viktig for våtmarksfugler.
Reservatet ble opprettet 28. juni 1985 for å bevare et «særlig rikt våtmarksområde», som også omfatter de to kroksjøene Lamyra og Synneren i det samme området. Begge er naturreservater med ramsarstatus. Juveren er en av de rikeste fuglelokalitetene i Buskerud, og har både trekk- og hekkefunksjon. Av påviste hekkefugler kan nevnes knoppsvane, sothøne og sivhøne. Tilsammen er det påvist 40 våtmarksarter der.
Juveren har dessuten vært kjent for godt fiske etter abbor, gjedde og brasme, men på grunn av gjengroing langs breddene har kroksjøen i senere år blitt mer og mer utilgjengelig for slikt sportsfiske.


== Se også ==
Naturvernområder i Ringerike


== Referanser ==


== Fotogalleri ==

		
		


== Kilder ==
(no) Juveren naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Giacomo Colonna

Giacomo Colonna (død 14. august 1318 i Avignon) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert kardinal i 1278 av Orsinipaven Nikolas III, med Santa Maria in Via Lata som titulus, og fikk senere San Lorenzo in Lucina som titulus, som et tegn på forsoning og en bekreftelse på et amnesti paven hadde gitt.Han ble avsatt av pave Bonifatius VIII den 10. mai 1297, rehabilitert av pave Benedikt IX og gjeninnsatt som kardinal av pave Klemens V den 17. desember 1305.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni III Colonna

Giovanni III Colonna (født 1295 i Roma, død 3. juli 1348 i Avignon) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert kardinal ved konsistoriet 18. desember 1327 av Johannes XXII, og tildelt Sant'Angelo in Pescheria som kardinaldiakonat.
Han deltok ved konklavet i 1334 hvor pave Benedikt XII ble valgt, og senere i 1342 da pave Klemens VI ble valgt. Under dette konklavet ledet han de italienske kardinalene som ønsket at pavestolen skulle vende tilbake til Roma. Samme år ble han leder for prestene i bispedømmet Romas katedral Laterankirken. Han ble også kannik i katedralen i Bayeux i Frankrike og prost i katedralen i Mainz i Tyskland.
Han tilhørte Colonnaslekten og var nevø av Pietro Colonna og sønn av senatoren Stefano Colonna. Han var velutdannet, sannsynligvis også innen rettsvitenskap.  Mens andre i slekten gjorde opprør mot paven forble han lojal, og han ble derfor kreert kardinal. Han skrev Pavenes liv fra St. Peter til Bonifatius VIII. Han døde som offer for svartedauden og etter hans død skrev hans venn Petrarca en sonette, Rotta è l'alta Colonna, til hans minne.


== Kilder ==
The Cardinals of the Holy Roman Church Biographical Dictionary Pope Sixtus V (1585–1590) Consistory of November 16, 1586 (III)
Synneren naturreservat

Synneren naturreservat (cirka 500 daa, hvorav cirka 420 daa vannareal) er et naturreservat i Ringerike kommune, VIken. Naturreservatet består av en meandersjø (kroksjø) avsnørt fra Storelva, og har status som ramsarområde, som del av Tyrifjorden våtmarkssystem IBA, på grunn av sin betydning for trekkfugler. Det er dessuten svært viktig for andre våtmarksfugler.Reservatet ble opprettet ved kgl.res. av 28. juni 1985, for å beskytte et rikt våtmarksområde, som er en del av et større våtmarkssystem.
Synneren (av norr. Syndir, som er avledet av sund i betydningen overfartssted) står på et tidligere suksesjonstrinn (gjengroingstrinn) enn Juveren naturreservat, og kan derfor ikke by på like stor næringsrikdom og frodighet. Hekkebestanden er derfor fattigere. 27 våtmarksarter er påvist.
Synneren er kjent for sitt gode gjeddefiske. Rekorden, som også er norgesrekord, er ei gjedde på 19,6 kg tatt i garn. Gjedda målte hele 132 cm i lengde.


== Se også ==
Naturvernområder i Ringerike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Synneren naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Geir Aspheim. 2003. «...og Norges største gjedde?». Ringerikes Blad. Publisert 22.05.2003. Oppdatert per 23. juli 2007
Agapito Colonna

Agapito Colonna (italiener av Colonnaslekten, født ca 1225 i Roma, død 3. oktober 1380 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Ascoli Piceno i Italia, deretter av Brescia, så nuntius til keiseren og til Spania, og så biskop av Lisboa i Portugal.
Han ble kreert kardinal i september 1378 av Urban VI, med Santa Prisca som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Madeleine Cederström

Julie Madeleine «Madde» Cederström (født 10. august 1963 i Bromma i Stockholm) er en svensk-norsk journalist og radioprogramleder. 
Madeleine begynte i nærradio i Oslo i 1986. Fra 1987 til 1992 var hun programleder for Radio 1 i Oslo. Fra 1992 til 1994 arbeidet hun i ulike TV-programmer, bl.a. Alarmen går på TV3 og som reporter for Rapport på SVT. Hun var ansatt i P4 fra 1994 til 2007, da hun ble bedt om å gå etter det radiokanalen mente var kontroversielle uttalelser.Mellom 2008 og 2022 arbeidet hun i Lillehammer for NRK Innlandet. Fra 2022 arbeider hun for NRK P1+ og NRK P1 på NRK Tyholt i Trondheim. 
Madeleine Cederström har et program på P1+ som heter Madde spiller svensk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Madeleine Cederström på Internet Movie Database
Stefano Colonna

Stefano Colonna (italiener av Colonnaslekten, død 1378) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert kardinal i september 1378 av Urban VI.
Han var broren til kardinal Agapito Colonna.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Oppkuven

Oppkuven er en kolle som ligger øst for Gyrihaugen og Løvlia på Krokskogen i Oslomarka, i Ringerike kommune i Buskerud. Oppkuven er den høyeste toppen i Krokskogen, og en av de høyeste i hele marka.
Navnet skal komme av det gammelnorske kufr, rundaktig topp.Oppkuven ligger i Oppkuven-Smeddalen naturreservat.
For å komme til Oppkuven er det best å gå fra Heggelia. For å kunne komme til Heggelia kan du gå eller sykle fra Damtjern eller gå eller gå på ski fra Løvlia. På Oppkuven er det et utsiktstårn hvor du kan se over hele Nordmarka, Oslo, Norefjell og Ringkollen. 


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Giovanni IV Colonna

Giovanni IV Colonna (født 1456, død 26. september 1508) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert kardinal i mai 1480 av Sixtus IV, i en alder av 24 år.
Han var tilknyttet Den romerske kurie under Sixtus IV, Innocent VIII, Alexander VI, Pius III og Julius II. Sixtus fengslet ham to år etter kardinalsutnevnelsen i Castel Sant'Angelo da en feide begynte mellom paven og Colonnaslekten. Først etter et drøyt år ble han løslatt. Da Alexander VI begynte å utrydde de romerske baronene unnslapp han, og vendte først tilbake til Roma etter Alexanders død.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Karl Gustav-krigene

Karl Gustav-krigene var en serie kriger mellom Danmark-Norge og Sverige mellom 1657 og 1660, samt mellom Sverige og Polen og Russland omtrent på samme tiden.
Ved freden i Westfalen fikk Sverige deler av tysk område, noe som gjorde at svenskene lettere kunne angripe Danmark sørfra. Etter freden gikk de inn i Polen, som gjorde at Russland og Preussen ble bekymret og gikk inn i et anti-svensk forbund sammen med Danmark. Schleswig-Holstein var delt mellom den danske kongen og hertugen av Gottorp, og hertugen fikk støtte fra svenskene i rivaliseringen med den danske kongen.
I 1657 angrep danskene landene til hertugen, noe som fikk Karl X Gustav til å trekke seg ut av Polen og inn i Danmark. Jylland ble besatt, og på grunn av en kald vinter kunne svenskene gå over isen til Sjælland. Frederik III kapitulerte, og ved freden i Roskilde i mars 1658 måtte kongen avstå de danske landskapene Skåne, Halland, Blekinge og Bornholm, og de norske Båhuslen, Trøndelag, Nordmøre og Romsdal.
Svenskene trakk seg først ut, men ombestemte seg, og angrep København i juli 1658. De klarte aldri å innta byen, og i 1659 kom nederlandske krigsskip med våpen og forsyninger og tok samtidig kontrollen over Øresund. I 1660 trengte Polen og Sachsen svenskene ut av Jylland. Ved freden i København fikk Danmark-Norge tilbake Bornholm, Trøndelag, Nordmøre og Romsdal. Etter krigene ble Sverige stormakten i Norden.
Karl Gustav-krigene kan deles inn i følgende faser/parallelle kriger:

Karl X Gustavs polske krig 1655-1660
Karl X Gustavs russiske krig 1656-1661
Karl X Gustavs første danske krig 1657-1658
Karl X Gustavs andre danske krig 1658-1660


== Se også ==
Krabbefeiden
Freden i Roskilde
Bjelkefeiden
Freden i København


== Eksterne lenker ==
Om Karl Gustav-krigene, fra nettstedet danmarkshistorien.dk (dansk)
Giovanni Carlo Bandi

Giovanni Carlo Bandi (født 17. juli 1709 i Cesena i Italia, død 23. mars 1784 Imola) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Imola 1752–1784.
Han ble kreert til kardinal in pectore i mai 1775 under sin nevø pave Pius VIs annet konsistorium, publisert i september samme år, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1740) *1675
Kardinal Carlo Alberto Guidobono Cavalchini (1683-1774) *1728
Kardinal Giovanni Carlo Bandi (1709-1784) *1744


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernardino de Vecchi

Bernardino de Vecchi (født 28. juni 1699 i Siena i Italia, død 24. desember 1775 Roma) var en av den av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i april 1775 under pave Pius VIs første konsistorium.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Leonardo Antonelli

Leonardo Antonelli (født 6. november 1730 i Senigallia i Italia, død 23. januar 1811 Senigallia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse og for Indekskongregasjonen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Leonardo Antonelli kom fra adelsfamilien Antonelli; Antonelli-grevene var grever av Pergola og patrisiere av Gubbio og av Ostra. Leonardo var nevø av kardinal Nicolò Maria Antonelli (kreert 1759). 


=== Tidlig virke ===
Under den første del av hans lange tjeneste i det pavelige dsiplomati innehadde han en rekke embeder. Han var kannik i Peterskirken, prefekt for arkivene i Engelsborgen, sekretæt for kardinalskollegiet og assessor ved Det hellige officium.


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal den 24. april 1775 under pave Pius VIs første konsistorium. Han ble senere dekan for kardinalskollegiet og utnevnt til erkebiskop av Ostia-Velletri.
For at ikke katolske gudstjenester i Frankrike skulle opphøre, støttet han sivilkonstitusjonen for kleresiet i 1790. Han fulgte pave Pius VII til Paris og Napoleons kroning i 1804. I 1809 ble han forvist fra Roma av de franske makthavere, og han tok tilflukt først i Spoleto og deretter i Senigallia. 

Han deltok ved konklavet 1799–1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VI, og ledsaget denne pave til Paris i 1804 dit han var nødsaget å komme for å keiserkrone Napoleon Bonaparte.
Franskmennene utviste ham fra Roma i 1808, og han dro da til Spoleto og deretter til Senigallia. Der døde ham, og etterlot seg stipendier til Propagandakongregasjonens støtte av tolv armenske prestestudenter ved Collegio Urbano.
Han var en av de første kardinaler som tok til orde for den almene gjenopprettelse av jesuittordenen; det ble imidlertid ikke virkeliggjort før i 1814, etter hans død.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1802) 1760
Kardinal Leonardo Antonelli (1730-1811) 1794


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Ptolemaios XI Aleksander

Ptolemaios XI Aleksander II  (gresk: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος; født ca. 105 f.Kr. - død 80 f.Kr.) var et medlem ptolemeerdynastiet som hersket i ptolemeiske Egypt i noen få dager i 80 f.Kr.


== Bakgrunn ==
Han var sønn av den lite populære Ptolemaios X Aleksander og en ukjent kvinne. Han ble født en gang rundt 105 f.Kr. og rundt 103 f.Kr. sendte hans far Ptolemaios X Aleksander ham som spedbarn til Kos i Egeerhavet, antagelig for trygg bevaring og oppfostring. Han vokste opp i utlandet, men i greske omgivelser. Blant annet synes han å ha tilbrakt tenårene i greske Pontos ved Svartehavet, men deretter havnet han i borgerkrigene i Syria, inntil han havnet i leiren til den romerske hærføreren Lucius Cornelius Sulla som tok ham med til Roma.


== Situasjonen i Egypt ==
Egypt hadde vært slitt i en opprivende dynastisk borgerkrig de siste tiårene mellom to brødre, Ptolemaios IX Lathyros og den yngre Ptolemaios X Aleksander. I år 88 f.Kr. var misnøyen så stor i Alexandria at byborgerne forviste Ptolemaios X Aleksander, og da kom hans bror Lathyros på tronen igjen for tredje og siste gang. Aleksander døde i et slag på Kypros samme år, mens Lathyros styrte fram til 81 f.Kr. da han døde. Da han ikke hadde legitime mannlige arvinger ble det hans datter Kleopatra Berenike III som ble regent.


== Roma blander seg inn ==
I Roma var Lucius Cornelius Sulla i 81 f.Kr. blitt utnevnt til diktator (uten tidsbegrensning i embetet) av senatet, og hadde total kontroll over byen. Imidlertid ønsket Sulla en pro-romersk nikkedukke på den egyptiske tronen, og sendte den unge Ptolemaios Aleksander tilbake til Egypt han hadde forlatt som spedbarn. Sulla la fram Ptolemaios X Aleksanders testamente som rettferdiggjøring og krevde at unge Aleksander skulle gifte seg med sin eldre kusine Kleopatra Berenike. Det var lite populært, aller mest hos Kleopatra Berenike.


== Nitten dager ==
Ekteskapet varte i nitten dager. Kleopatra Berenike var lite interessert å gi fra seg makt til en guttunge, den makt som hun hadde vendt seg til etter tyve år. Etter noen uker fant den unge Aleksander situasjonen så uholdbar at han fikk dronningen myrdet. Antagelig mente han at han Roma i ryggen for udåden, men da han feilberegnet seg. Befolkningen i Alexandria, som noen år tidligere hadde jaget hans far ut av byen, gikk til opprør, stormet palasset og trakk Aleksander med seg og ved det store gymnasion drepte de ham.Denne hendelsen ble emne for en opera i tre akter, Berenice, Regina di Egitto, av Georg Friedrich Händel som første gang framført i Covent Garden Theatre i London den 18. mai 1737. 
Egypt sto uten en opplagt kandidat til tronen ved begges død. Ptolemaios XII Auletes var en uekte sønn av Ptolemaios IX Lathyros og en ukjent kvinne. Han ble dratt fram og gitt tronen samme år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Green, Peter (1969): Alexander to Actium, University of California Press, ISBN 0-520-05611-6, s. 553-554


== Eksterne lenker ==
«Ptolemy XI Alexander», Livius.org
«Ptolemy XI Alexander II», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
Skirvedalen

Skirvedalen, Skirvdalen eller Skjervedalen er en dal og en populær turistdestinasjon/hytteområde nordøst i Tinn kommune i tidligere Telemark fylke. Den høyeste toppen i området er Skirveggin på 1381 m.o.h., som inngår i fjellpartiet Lufsjåtangen som utgjør den sydøstligste delen av Hardangervidda. DNT-hyttene Lufsjå og Daggrø ligger i nærområdet. Dalen ligger øst for Rivsfjell og vest for Vegglifjell. Elva Skirva renner gjennom hele dalen. Midt i dalen, øst for det høyeste punktet på Rivsfjell, ligger Skirvedalen naturreservat, som er et stykke norsk urskog.


== Referanser ==
Begnavassdraget

Begnavassdraget dekker et nedbørsareal på 4 851 km² og har en høydeforskjell på ca. 1 850 m. Vassdraget er en del av Drammensvassdraget og hovedelva Begna er 213 km lang.

Begna renner i sørlig retning fra Filefjell, gjennom Valdres og innsjøene Vangsmjøsi, Slidrefjorden, Strondafjorden og Aurdalsfjorden, ned Begnadalen til Nes i Ådal og innsjøen Sperillen. I sørenden av Sperillen dannes Ådalselva som renner ned mot Hønefoss, der elva renner sammen med Randselva like under Hønefossen og danner Storelva.
Storelva drenerer til Tyrifjorden. Ved utløpet av Tyrifjorden, ved Vikersund, dannes Drammenselva, som er primærelva i Drammensvassdraget. Denne drenerer til Drammensfjorden.


== Kraftverk i Begnavassdraget ==


=== Innlandet ===
Bagn kraftverk
Eid kraftverk
Eidsfoss kraftverk (Innlandet)
Faslefoss kraftverk
Fossheimfoss kraftverk
Kalvedalen kraftverk
Kvitvella Elektricitetsverk
Lomen kraftverk
Ylja kraftverk
Åbjøra kraftverk


=== Buskerud ===
Hensfoss kraftverk
Begna kraftverk
Hofsfoss kraftverk
Hønefoss kraftverk


== Se også ==
Drammensvassdraget
Begna
Ådalselva
Sperillen
Foreningen til Bægnavassdragets Regulering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foreningen til Bægnavassdragets Regulering
Liste over stortingsrepresentanter 1993–1997

Liste over stortingsrepresentanter 1993–1997 omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter for perioden 1993 til 1997, og deres fast møtende vararepresentanter.Stortingsvalget 1993 endte med at de 165 representantplassene ble fordelt med 67 til Arbeiderpartiet,
32 til Senterpartiet, 28 til Høyre,
13 til Sosialistisk Venstreparti, 13 til Kristelig Folkeparti,
10 til Fremskrittspartiet, 
1 til  Venstre, og 
1 til Rød Valgallianse (Erling Folkvord som RVs første, eneste og siste representant).De 8 utjevningsmandatene gikk til Akershus (2), Buskerud (1), Oslo (2), Rogaland (1) og Telemark (2).

Etter valget fortsatte Gro Harlem Brundtlands tredje regjering. Da Brundtland gikk av, ble den avløst av en ny Ap-regjering, Thorbjørn Jaglands regjering, 25. oktober 1996. Kirsti Kolle Grøndahl  var stortingspresident denne perioden.


== Aust-Agder ==


== Vest-Agder ==


== Akershus ==
2 utjevningsmandater.


== Buskerud ==
1 utjevningsmandat.


== Finnmark ==


== Hedmark ==


== Hordaland ==


== Møre og Romsdal ==


== Nordland ==


== Oppland ==


== Oslo ==
2 utjevningsmandater.


== Rogaland ==
1 utjevningsmandat.


== Sogn og Fjordane ==


== Telemark ==
2 utjevningsmandater.


== Troms ==


== Nord-Trøndelag ==


== Sør-Trøndelag ==


== Vestfold ==


== Østfold ==


== Referanser ==
Gunnar Bull Gundersen

Gunnar Bull Gundersen (født 5. april 1929 i Stavanger, død 7. november 1993 i Ramnes) var en norsk forfatter, dramatiker og lyriker. 
Gunnar Bull Gundersens oppvekst var rotløs. Under krigen ble han blant annet sendt på privatskole der han mistrivdes sterkt. Som attenåring reiste han til sjøs. Seinere tok han også styrmanns- og skippereksamen, men gikk i land i 1954 da han ble ansatt som velferdssekretær i Statens velferdskontor for Handelsflåten. Gundersen debuterte i 1956 med romanen Om Natten. Han var da stasjonert i Liverpool.
Han var også ansatt i Radioteatret som inspisient og var god venn av Paul Skoe. Dessuten bemerket han seg som instruktør av sammenlagt 22 hørespill, blant annet Finn Carlings Glasskulen (1965) samt fire av sine egne stykker.


== Bibliografi ==
Om natten. En bakgårdsfantasi – roman (1956)
Martin – roman (1959)
Vi som frakter oljen – noveller (1960)
Fabelnetter – tekster (1961)
Kapteinen og salongpiken – (1962)
Judith. Blader fra en kystskippers dagbok – (1963)
Kjære Emanuel. Et brev fra en morder – kriminalroman (1965)
En dagdrivers opptegnelser – tekster (1966)
Han som ville male havet – roman (1968)
De fem – skuespill (1969)
Min reise til Egypt – roman (1970)
Hvor seiler vi? – (1970)
Kjærlighetsnovellen og tre til – noveller (1972)
Skål blues – dikt (1972)
Fortellinger fra et rastløst liv – tekster (1974)
En dagdrivers nye opptegnelser – tekster (1975)
Vi er så gode så. Fra mine Fremmedarbeidernotater – (1975)
Unnskyld hvis jeg forstyrrer – skuespill (1975)
Historien om min syke mor – (1976)
De hjemløse' – roman (1977)
Blant grekere. Epistler fra Hellas – (1978) (sammen med Harald Sverdrup)
Matros Tore Solem og hans skip – skuespill (1979) (sammen med Jon Michelet)
Omfavnelse – dikt (1985)


== Drama ==
En dag med skogskara – hørespill for barn, NRK radio (sendedato ukjent)
Kapteinen og salongpiken – hørespill, NRK radio (produsert 1962, reprise 1963)
Korridorene – hørespill, NRK radio (produsert 1963, reprise 1964)
Beklager, hvis jeg forstyrrer – hørespill, NRK radio (produsert 1965)
Noe å glede seg til. Et spill for en nesten helt edru mann – skuespill, NRK Fjernsynsteateret (1965)
Vi som frakter oljen – hørespill, NRK radio (produsert 1970)
Agentene (sammen med Magna Mikkelsen) – hørespill, NRK radio (produsert 1973)
Kjærlighetsnovellen – hørespill, NRK radio (produsert[1973, ikke sendt)
Matros Tore Solem og hans skip – skuespill (1979) (sammen med Jon Michelet)Kapteinen og salongpiken ble en suksess og innkjøpt av blant annet Danmarks Radio.


== Musikk ==
Ole Bull Show (1973) (sammen med Ole Paus)


== Priser ==
Kritikerprisen 1959, for Martin
Mads Wiel Nygaards legat 1960
Riksmålsforbundets litteraturpris 1961


== Se også ==
Bull for slekten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Gundersen hos Nasjonalbiblioteket.
Eudoksos

Eudoksos eller Evdoksos er et gresk navn som kan vise til:

Evdoksos fra Knidos, (ca. 480-347 f.Kr.), gresk astronom og matematiker.
Eudoksos fra Kyzikos, (2. årh. f.Kr.), gresk sjøfarer og oppdagelsesreisende.