jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaare Norum

Kaare Reidar Norum (født 24. desember 1932 i Oslo, død 22. november 2019) var en norsk lege og ernæringsekspert. Han var professor ved Institutt for medisinske basalfag ved Universitetet i Oslo og var rektor ved Universitetet i Oslo fra 1999 til 2001.Norum var cand.med. fra Universitetet i Oslo (1958) og ble dr.med. ved samme universitet i 1966 med avhandlingen Enzymic acylation of carnitine. I 1973 ble han utnevnt til professor i medisin (ernæringsvitenskap) ved Det medisinske fakultet.
Norum publiserte over 300 arbeider. Hans forskning konsentrerer seg særlig om fettstoffer, kolesterol, vitamin A og ernæringspolitikk.
Han ble tildelt Anders Jahres medisinske pris for fremragende yngre forskere i 1972 og var formann for komiteen for Anders Jahres medisinske priser fra 1988 til 1995. I 1995 ble han tildelt prisen for god forskningsformidling ved Universitetet i Oslo. 
Han hadde en rekke verv i norske og internasjonale organisasjoner og ernæringsfora. Han var ekspert i ernæring/ernæringskonsulent for Verdens helseorganisasjon (WHO). I 2002 ledet han blant annet arbeidet med WHOs strategi Kosthold, fysisk aktivitet og helse etter invitasjon av WHOs daværende generaldirektør Gro Harlem Brundtland. Han var også leder av Statens ernæringsråd 1971-1998. Han laget en rekke fjernsynsproduksjoner om mat og ernæring sammen med Ingrid Espelid Hovig.
Norum var medlem av Det akademiske kollegium som studentrepresentant i 1958. Senere var han bestyrer for Institutt for ernæringsforskning, prodekanus (1983–1985) og dekanus (1986–1988) ved det medisinske fakultet. Som dekanus var også medlem av Det akademiske kollegium. Han var rektor ved universitetet i Oslo fra 1999 til 2001.
Kaare Norum ble innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1986.
Han var stortingskandidat for Venstre i Oslo i 2005.Norum var kommandør av St. Olavs Orden (1999) og av Nordstjerneordenen. 
Han var gift med Dagmar Bakk fra 1955. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaare Norum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kaare Norum på Internet Movie Database 

(no) Publikasjoner av Kaare Norum i BIBSYS
HB «Teisten» (1961)

HB «Teisten» er en hydrofoilbåt bygget i 1961 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Båten var bygget i aluminium og var den første hydrofoilbåten i HSD.
I 1961 gikk «Teisten» i daglig rute mellom Bergen og Sunnhordland. Avgang fra Bergen var 10:45 og 16:30 alle dager og reisetiden til Leirvik på Stord var 1,5 time.. Etter et kort opphold på Leirvik gikk «Teisten» videre til Tittelsnes hvor den korresponderte med buss til Haugesund. Dagens siste tur gikk videre til Ølen og Skånevik. Om vinteren ble Skånevik sløyfet fra første avgang om morgenen, og siste avgangen fra Bergen fremskyndet til 15:00. Årsaken til dette var at hurtigbåtene ikke hadde lov til å gå etter mørkets frembrudd.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1961
Bygget av: Cantiere Navale e Officine Ferrotiarie Leopoldo Rodriguez, Messina (# 074)
Brutto RT: 55
Netto RT: 30
PC: 64
Dødvekttonn:
Lengde: 19,6 meter
Bredde: 4,9 meter
Dybde: 2,0 meter
Motor: 12cyl. 4T Daimler-Benz DM, 1350 brutto HK


== Historie ==
1961: Juli: Levert som «Teisten» til HSD, Bergen
1969: 22. oktober: Grunnstøtte på Noreskjær i Bjørnafjorden på reise Ølen–Bergen med 36 passasjerer + mannskap. Kondemnert.
1970: 27. januar: Solgt av assurandørene tilbake til byggeverfet med tanke på reparasjon. Skal senere være satt i fart i Messinastredet som «Freccia Di Reggio»
1972/73: Leid ut til Thames Arrow Express og Red Funnel for fart på strekningen London–Greenwich og Southampton–Isle of Wight.
1990: Eid av Aliscafi S.N.A.V., Messina, ItaliaVidere skjebne er ukjent


== Referanser ==


== Kilder ==
Per Alsaker (1981). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 30. september 2014. 
Sætre, Harald (2015). Fram og tilbake til by'n - om HSD, langruter, lokalruter, båtar og stoppestader (norsk). Bergen: Kapabel. ISBN 978-82-8163-0826.
Baldakin

En baldakin (italiensk baldacchino) er et pryd- og/eller beskyttelsestak av tøy, tre, stein eller annet materiale som er båret av søyler eller som er festet til en bakvegg. 


== Bakgrunn, beskrivelse ==
Orientalske herskere skred i gammel tid frem under en baldakin båret av tjenerne. Slike baldakiner gjorde på den ene side tjeneste som beskyttelse mot solsteken, og er således forløpere til de moderne parasoller, men de var på den annen side tydelige markører av potentatens makt og verdighet. Slike baldakiner fant så veien som gaver til vestens land. Ved korstogene og de oientalske lands handel med venetianerne ble de videre utbredt i Europa. 
Ordet kommer fra middelalderlatin og er avledet av Baldak som var navnet på Bagdad. Opprinnelig betegnet det silkestoff produsert i Bagdad. 
Baldakinen kan være plassert over en prekestol, en kongelig eller fyrstelig trone, et alter, en seng, en statue eller over en inngang. En baldakin båret av fire søyler over et alter kan kalles et ciborium. en enklere form, båret, og av én tjener, kalles umbrellino. Ordet conopeum benyttes også, men da består forvekslingsmulighet med den tilpassede duk man gjerne har over det håndholdte ciborium med Kristi Legeme.  
Baldakiner kan også være flyttbare og brukes som verdighetstegn i prosesjoner over en æresperson eller æresgjenstand. Slike bærbare baldakiner eller andre former for tak har vært i kirkelig bruk siden 1300-tallet. Bærerne av stengene over himlingen kalles «himmelbærere». I middelalderen ble også biskopen ved særlig høytidelige anledninger gjerne ledet under en baldakin, og paven skrittet på bestemte dager til alteret under en baldakin.Baldakiner var nokså vanlige over biskopers cathedra («lærestol», bispestol ) i katolske domkirker. Taket kunne da også være dekorert med kristelige motiver. Men dette ble forbudt etter de liturgiske reformer og seremonielle og utsmykningsmessige forenklinger foreskrevet som følge av Andre vatikankonsil, i den derpå (1984) reviderte utgave av Caeremioniale Episcoporum (skjønt med et tenkelig unntak dersom det gjaldt å ivareta verdifulle kunstverker fra fortiden).. I katolske sammanhenger forekommer baldakiner derimot fortsatt når det gjelder den konsekrerte hostie, da i bærbar form, ved kirkelige prosesjoner, der den holdes over den prest som bærer monstransen.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Ciborium
Tabernakel


== Litteratur ==
Gunnarsjaa, Arne (1999) Arkitekturleksikon. Oslo : Abstrakt forlag. ISBN 82-7935-007-1 (e-bok fra bokhylla.no)
Marga Weber: Baldachine und Statuenschreine (= Archaeologica. Bd. 87). Giorgio Bretschneider, Rom 1990, ISBN 88-7689-036-X (Zugleich: Frankfurt am Main, Universität, Dissertation, 1982).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baldachins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HB «Sundfoil I»

HB «Sundfoil I» er en hydrofoilbåt bygget i 1963 for AB Sundfart i Malmö. Båten ble kjøp inn av Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD) i 1968 og omdøpt «Tjelden». Senere fikk den navnet «Tranen».


== Rute ==
H/B Tjelden gikk i rute mellom Bergen og Ølen i Sunnhordland, med stopp underveis i Leirvik, Tittelsnes, og Skånevik. Ruten ble utført to ganger daglig tur/retur.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1963
Bygget av: Westermoen Hydrofoil A/S, Mandal (# 2)
Brutto RT: 68
Netto RT: 39
PC:
Dødvekttonn:
Lengde: 19,6 meter
Bredde: 5,1 meter
Dybde: 2,5 meter
Fart: N/A knop
Personbilkapasitet:
Passasjerkapasitet: N/A
Motor: 12cyl. 4T EV DM (Daimler-benz AG, Stuttgart), 1350 brutto HK


== Historie ==
1963: Juni: Levert som «Sundfoil I» for AB Sundfart, Malmö
1965: Solgt til AB Sundtrafik, Hälsingborg
1966: Solgt til A/S Masl (Leon Bodd), Oslo
1968: Innkjøpt av HSD, Bergen. Omdøpt «Tjelden»
1980: Omdøpt «Tranen»
1982: Solgt til Audun Ørgersen, Bergen. Omdøpt «Exfoil». Folilene demontert, benyttet som husbåt (hytte)
1986: September: Solgt til Erik A. Lien, Ask/Bergen
1992: Juli: Observert hos Brødrene Anda, Stavanger. Klargjort for hogging
1995: Mai: Hogd


== Kilder ==
www.skipet.no / Per Alsaker
Monster (selskap)

Monster AS er et norsk produksjonskonsern som produserer film, reklamefilm og TV-program. Det ble grunnlagt av Olav Øen, Trond Kvernstrøm og Edward Dreyer på slutten av 2001 og var aktive i markedet fra begynnelsen av 2002. Konsernet består av datterselskapene Monster Entertainment og Monster Scripted, som står for selve produksjonen innen henholdsvis TV- og filmproduksjon. 
Monster produserer programmer for norske og internasjonale TV-kanaler, og står blant annet bak Gullruten, 4-stjerners middag, Datoen og Hvem tror du at du er?. Monster har vunnet priser for serier om Orderud-drapene og Estonia-forliset.
Sammen med Finlands største produksjonsselskap, Varesvuo Group, det danske produksjonsselskapet Gong og det private investeringsselskapet Cap-Man etablerte Monster i 2008 selskapet A Nice Company, et nytt nordisk produksjonshus innen TV, film og reklame. Cap-Man var majoritetseier i selskapet, men i 2013 ble MTG (Modern Times Group), som også var eier av TV3 og produksjonsselskapet Strix, ny majoritetseier i selskapet. Monster ble i 2018 overført sammen med resten av MTGs TV-virksomhet til Nordic Entertainment Group som ble opprettet etter at fusjonen mellom MTG og TDC ikke ble godkjent. I forbindelse med overføringen endret A Nice Company navn til Nordic Entertainment Studios Norway.I september 2021 ble Monster sammen med 11 andre produksjonsselskap i Norden solgt til Fremantle.Monster kunngjorde i en pressemelding i november 2019 at selskapet slår sammen Monster, Monster Entertainment og Monster Scripted til ett selskap.


== Produksjoner (utvalg) ==


=== TV ===

4-stjerners middag
4-stjerners reise
Allsang på Grensen
Alt for Norge
Bingo Bingo
Blanke ark
Blodtur
Datoen
Drapet i Holmenkollen
En får væra som en er
En kveld hos Kloppen
Estonia
Et døgn med Elin
Etaten
Folkevalgt
Gutta Boys
Gøy på landet
Gåten Orderud
Halvbroren
Hellstrøm rydder opp
Hjelpekorpset
Hvem tror du at du er?
Idol
Isdans
Kanal Valen
Kjetil & Kjartan Show
Klisterhjerne
Kroppen
Livstid
Lurt av Karlsen
Meglerne
NAV
Nattskiftet
Nobel – fred for enhver pris
På tråden med Synnøve
Ramm og Tørnquist redder Norge
Showman
Skal vi danse
Skrimmel Skrammel
Sommer i Dyreparken
Stjernekamp
Svendsen om Hansen og Jensen
Svindeljegerne
The Stream
Tørnquist Show
Unge lovende
Ungkaren


=== Film ===
ORPS – The Movie
Tatt av kvinnen
Å begrave en hund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Arkivolt

En arkivolt , av italiensk archivolto, foran bue, er et buet arkitekturledd båret av søyler eller pilastre. Arkivolten har ofte profiler og brukes som innramning av arkader, portaler eller lignende.  Arkivolter ble først introdusert i romersk arkitektur. I gotikken fikk de er rik utforming og ofte tilpasset skulptur eller arkivoltfigurer.


== Litteratur ==
Gunnarsjaa, Arne (1999) Arkitekturleksikon. Oslo : Abstrakt forlag. ISBN 82-7935-007-1 (e-bok fra bokhylla.no)
HB «Teisten» (1970)

HB «Teisten» er en hydrofoilbåt bygget i 1970 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. I tiden i HSD gikk båten gikk i rute mellom Bergen og Leirvik på Stord. Da den ble solgt i 1988 var den den siste hydrofoilbåten i HSD.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1970
Bygget av: Cantieri Navale e Officine Ferroviare Leopoldo Rodriguez, Messina (# 123)
Brutto RT: 136
Netto RT: 73
PC: 125
Dødvekttonn:
Lengde: 28,9 meter
Bredde: 5,9 meter
Dybde: 3,6 meter
Fart: 38knop
Personbilkapasitet:
Passasjerkapasitet: N/A
Motor: 2x 12cyl. 4T EV DM (Maybach Mercedes-Benz, Friedrichshafen), 2700 brutto HK


== Historie ==
1970: April: Levert som «Teisten» for HSD, Bergen
1988: Januar: Solgt til Simon Møkster, Stavanger. Omdøpt MS «Strilprins»
1988: Februar: Solgt til Øystein E. Førre, Hinna/Stavanger. Omdøpt MS «Hinnavåg»
1988: Desember: Solgt til Shotley Mercantile Co. Ltd., Panama. Omdøpt «Flecho Del Estrcho»
1989: Solgt til Alilauro Aliscafi del Tirreno S.p.A., Messina, Italia. Omdøpt «Freccia Di Casamicciola»
1991: Solgt til «Aliscafi» S.N.A.V. S.p.A., Napoli/Messina, Italia
2003: Fremdeles i fart


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Classic Fast Ferries
Kolltveit, Bård (1980). Over Fjord og Fjell, HSD 1880-1980 (norsk). Bergen. ISBN 82-990617-0-9. 
NRK Fjernsynet - Norge Rundt, reportasje om HB Teisten 12. desember 1986.
Sætre, Harald (2015). Fram og tilbake til by'n - om HSD, langruter, lokalruter, båtar og stoppestader (norsk). Bergen: Kapabel. ISBN 978-82-8163-0826. 


== Eksterne lenker ==
(en) Teisten (ship, 1970) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 7014608 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) HB «Teisten» (1970) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MS «Tedno» (1973)

MS «Tedno» er et motorskip og katamaran bygget i 1973 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap i 1973. Skipet ble omdøpt til «Hardangerfjord» i 1996. Den gikk da i rute mellom Norheimsund og Bergen med enkelte andre stoppesteder. Etter at denne ruta ble nedlagt ble «Hardangerfjord» solgt til Island. Pr. 2015 ligger skipet i opplag.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1973
Bygget av: Westermoen Hydrofoil A/S, Mandal (# 29)
Brutto RT: 199
Netto RT: 113
PC: 140
Dødvekttonn:
Lengde: 26,7 meter
Bredde: 9,0 meter
Dybde: 2,6 meter
Fart: N/A knop 25
Personbilkapasitet: 0
Passasjerkapasitet: 121
Motor: 2x 12cyl. 4T EV DM (MTU, Friedrichshafen), 2700 brutto HK


== Historie ==
1973: Juni: Levert som «Tedno» for HSD, Bergen
1992: November: Omdøpt «Tedno I»
1994: Juli: Ommålt: 184 BT, 64 NT
1996: Januar: Omdøpt «Hardangerfjord»
1999: Juni: Solgt til Mørecruise AS, Langevåg/Bergen.
2001: 23. august: Solgt til ukjent eier
2004: 15. januar: Solgt til Utgerdafelagid Kristin EHF, Ísafjörður, Island. Omdøpt «Isafold»
2015: Skipet ligger i opplag


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
MarineTraffic (2015). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 25. juni 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Tedno» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) Video av «Hardangerfjord» i Rosendal i 1996
MS «Sunnhordland» (1975)

MS «Sunnhordland» er en hurtigbåt av typen Westamaran 95 bygget i 1975 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Båten gikk i rute mellom Bergen og Sunnhordland for HSD frem til 1999.
I en periode ble «Sunnhordland» satt inn i en sommerrute mellom Oslo og Arendal, og i 1989 ble Sunnhordland leid ut til rederiet Bornholmerpilen og satt inn i sambanden København – Rønne på Bornholm. I 1999 ble båten solgt til Middelhavet og siden 2001 har den hatt opphold i Kroatia med navnet «Broc».


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Kolltveit, Bård (1980). Over Fjord og Fjell, HSD 1880-1980 (norsk). Bergen. ISBN 82-990617-0-9. 
Kolltveit, Bård (2005). I rute - HSD 125 år - 1880 – 2005 (norsk). Bergen: Vigmostad Bjørke. ISBN 82-419-0404-5. 
HSD (2006). «HSD.no» (norsk). Arkivert fra originalen 24. november 2003. Besøkt 11. januar 2006. 
MarineTraffic (2016). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 10. februar 2016. 
Sætre, Harald (2015). Fram og tilbake til by'n - om HSD, langruter, lokalruter, båtar og stoppestader (norsk). Bergen: Kapabel. s. 123. ISBN 978-82-8163-0826. 


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7396393 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Sunnhordland» (1975) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MS «Haugesund» (1973)

M/S «Haugesund» er et motorskip bygget i 1973 for Haugesund Dampskibsselskab. Skipet inngikk i flåten til Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD) som «Tjelden» fra 1980 til 1989.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1973
Bygget av: Westermoen Hydrofoil A/S, Mandal (# 35)
Brutto RT: 206
Netto RT: 115
PC: 94
Lengde: 26,7 meter
Bredde: 9 meter
Dybde: 2,6 meter
Motor: 2x 12cyl. 4T EV DM (MTU Friedrichshafen GmbH, Friedrichshafen), 2700 brutto HK


== Historie ==
1973: November: Levert som «Haugesund» for Haugesund Dampskibsselskab A/S, Haugesund
1980: Mai: Innkjøpt av HSD, Bergen. Omdøpt «Tjelden»
1989: Oktober: Solgt til Rederi AB Göta Lejon (Rederi AB Bohus Line), Nuku’alofa, Tonga. Omdøpt «Lulu Tahi»
1992: Solgt til Sealark Shipping Pty. Ltd., Lae, PNG. Omdøpt «Sealark»
1999: Solgt til David & John Whiteley, Sydney, Australia. Omdøpt «Millennium Star»
2005: Fremdeles i fart


== Kilder ==
www.skipet.no / Per Alsaker


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7369211 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Haugesund» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
MS «Midhordland» (1981)

MS «Midhordland» er et motorskip bygget i 1981 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1981
Bygget av: Westamarin A/S, Mandal (# 82)
Brutto RT: 220
Netto RT: 144
PC: 159
Dødvekttonn:
Lengde: 26,57 meter
Bredde: 9,0 meter
Dybde: 2,6 meter
Fart: N/A knop
Personbilkapasitet:
Passasjerkapasitet: N/A
Motor: 2x 12cyl. 4T DM (MTU, Friedrichshafen), 2660 bHK HK


== Historie ==
1981: November: Levert som «Midhordland» for HSD, Bergen
1982: Navnet endret til «Midthordland»
1994: Mai: Solgt til Nornholmerpilen AB, Malmö. Sverige. Omdøpt «Delfinen»
1994: Solgt til Köpenhavnspilen AB, Malmö. Sverige
1994: Ommålt: 188 BT, 68 NT, 175 PC
2002: 5. juni.: Solgt til Akgünler Isletmeleri, Tyrkia. Omdøpt «Akgünler II»
2002: 10. juni: Solgt til ukjent eier med ukjent flagg (N.Kypros?)
2005: Fremdeles i fart


== Kilder ==
Akgunler – nåværende eier og rederi


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8101393 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Midhordland» (1981) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Pomacea diffusa

Pomacea diffusa er en eplesnegl-art som er populær i akvaristikken fordi den i motsetning til de fleste andre eplesnegler ikke har en kraftig nok radula til å ete levende planter.
Den er nært beslektet med den sjeldnere Pomacea bridgesii som er kjent fra Rio Grande og noen få andre steder, og ikke utbredt i akvaristikken.
Pomacea diffusa ble tidligere regnet som en underart av denne, og gikk under navnet Pomacea bridgesii diffusa, mens Pomacea bridgesii var kjent som Pomacea bridgesii bridgesii. Gen-analyser har imidlertid vist at det er snakk om to forskjellige arter.
Pomacea diffusa finnes i hele Amazonas.
Pomacea diffusa er med sitt 40-50 mm brede og 45-64 mm høye skall, mye mindre enn Pomacea bridgesii som har 65 mm eller høyere skall.
Pomacea diffusa har også mørkere farge på skallet. 


== Morfologi ==
Skallet til disse sneglene har fem eller seks vindinger, vinkelen mellom vindingene er nesten 90°. Åpningen er stor og oval. Spissen på skallet er høy og skarp.
Fargen varierer fra gult, grønt til brunt, med eller uten mørke spiralbånd. Det finnes mange fargevariasjoner. 


== Akvaristikk ==
På grunn av fremavlede mutasjoner har også hvite og blå varianter dukket opp de siste årene. 
Man får blant annet tak i blå, brunstripede, gule, hvite, rødstripede og svarte, varianter som alle er avlet frem i fangenskap.
Den gule varianten er velkjent i akvariehandelen. Denne ble avlet fram i Florida, og har deretter spredt seg innen akvaristikken. 
Pomacea diffusa foretrekker en temperatur mellom 24 og 32 °C, en hardhet på 10-25 dGH og en pH på 7,0 til 9,0.
Den lever opptil fire år, avhengig av bl.a. vanntemperatur.


== Eksterne lenker ==
(en) Pomacea diffusa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pomacea diffusa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pomacea diffusa hos NCBI 
(en) Kategori:Pomacea diffusa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pomacea diffusa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pomacea diffusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Daniel Nannskog

Daniel Paul Gustav Nannskog (født 22. mai 1974) er en svensk tidligere fotballspiller. Han spilte vanligvis spiss. Han var ekspertkommentator for TV 2 til 2014, og har samme rolle for den svenske TV-kanalen SVT siden 2012.
Han ble hentet fra kinesiske Sichuan Guancheng FC til Stabæk Fotball foran 2005-sesongen. Dette året scoret han 27 mål på 29 seriekamper, ble toppscorer i 1. divisjon og bidro dermed stort til at Stabæk vant divisjonen og rykket opp til Tippeligaen. Han ble også toppscorer i Tippeligaen i 2006 med 19 mål. Den 29. september 2008 scoret han sitt 99. og 100. mål for Stabæk i kampen mot Molde FK i en kamp som til slutt endte 4-0 på Nadderud. Etter 2010-sesongen la han opp og gikk inn i en trenerrolle i klubben.Tidligere, før Sichuan Guangcheng, spilte han for Djurgårdens IF Fotboll og Landskrona BoIS i Sverige.


== Meritter ==
Toppscorer i Superettan med 21 mål mens han spilte i Landskrona. (2001)
Toppscorer i Adeccoligaen mens han spilte for Stabæk. (2005)
Toppscorer i Tippeligaen mens han spilte for Stabæk. (2006 og 2008)
Norsk seriemester med Stabæk. (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Nannskog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daniel Nannskog på Internet Movie Database 
(en) Daniel Nannskog – Transfermarkt 
(en) Daniel Nannskog – national-football-teams.com 
(en) Daniel Nannskog – WorldFootball.net 
(en) Daniel Nannskog – Soccerway 
(en) Daniel Nannskog – EU-Football.info 
(en) Daniel Nannskog – FBref 
 Wikiquote: Daniel Nannskog – sitater
Alan Wright

Alan Wright (født 28. september 1971 i Ashton-under-Lyme) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller kjent fra sitt lange opphold hos Aston Villa FC i perioden 1995 til 2003.
Wright er forsvarsspiller, og han har spilt for flere engelske fotballklubber.


== Biografi ==
Wright startet sin fotballkarriere i Blackpool i 1989, og han spilte for den klubben fram til 25. oktober 1991. Da kjøpte Blackburn han for £ 400 000. Hans tredje klubb ble Aston Villa som kjøpte han for £1 000 000 i 1995.
Wright spilte over 250 kamper i Premier League for klubben fra Birmingham før han gikk gratis til Middlesbrough foran 2003/04 sesongen. Etter lite spilletid for klubben fra Nordøst-England ble han først lånt ut til Sheffield United før han i januar 2004 gikk gratis til denne klubben.
Den 23. februar 2006 skrev han under på et låneopphold i Derby County, og han debuterte for Derby mot Plymouth den 25. februar 2006.


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Wright – Transfermarkt 
(en) Alan Wright – Soccerbase.com 
(en) Alan Wright – FBref
MS «Karmsund»

M/S «Karmsund» er et lasteskip bygget i 1979 for Dampskibsselskabet Veritas, Haugesund.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1979
Bygget av: Brødrene Lothe A/S, Haugesund (# 39)
Brutto RT: 499
Netto RT: 241
PC:
Dødvekttonn: 1250
Lengde: 70,7 meter
Bredde: 14,5 meter
Dybde: 2,3 meter
Fart: N/A knop
Personbilkapasitet:
Passasjerkapasitet: N/A
Motor: 7cyl. 2T DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 2340 brutto HK


== Historie ==
1979:   Februar: Levert som «Karmsund» for Dampskibsselskabet Veritas, Haugesund
1982:   Innkjøpt av HSD Shipping A/S (HSD, Bergen), Haugesund.
1985:   Solgt til K/S A/S Veritas-Ruten (HSD, Bergen), Haugesund
1987:   August.: Forlenget og ommålt: 2751 BT, 1795 NT, 2060 t.dw. 89,40 x 14,52 x 2,32
1990:   Juli: Solgt til K/S Tananger A/S (Rederiet Harald Sætre AS), Bergen


== Relaterte artikler ==
Andre HSD-eide skip
Flere bilder og multimedia av norske fjordskip på Commons.


== Kilder ==
www.skipet.no / Per Alsaker


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7724203 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Karmsund» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen