jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Menen

For distriktet i Nauru, se Meneng.Menen er en kommune og en by i den belgiske provinsen Vest-Flandern. En tysk krigskirkegård, Deutscher Soldatenfriedhof Menen, ligger ved byen. Dette er den største krigskirkegården i Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Menen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wevelgem

Wevelgem er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern. Den er delt i selve Wevelgem, Moorsele og Gullegem. 


== Historie ==
Første historiske kilde som nevner stedet er fra 1197. I Wevelgem var på 1200- og 1300-tallet et cistercienserkloster, abbediet Guldenberg, som eide kornmøller forskjellige steder. Fra ca 1278 til 1310, vbar det ledet av abeddissen  Ida, skjønt Marc Brion opplister det blant et mannskloster.Elven De Leie var tidligere meget viktig for Wevelgem. Her bløytet man linflass før det ble bearbeidet ved en av de mange linfaktorier i Wevelgem. Det er også årsaken til at elven fikk tilnavnet den gyldne elv, fra linets farve. Lin var en tøyvare som gav gode inntekter, og den ble en viktig næringsvei i manmge generasjoner. Selv om den ikke er så viktig i moderne tid, er det fortsatt noen linfabrikker i byen.
Under første verdenskrig anla tyskerne en flyplass her. Den benyttes nå for privatfly. Belgias største tyske soldatgravlund likker for det i Wevelgem og dildels i nabokommunen. På baksiden av gravfeltet ble det anlagt en (falsk) flyplass for å forvirre eventuelle fiender; restene av dette anlegget er fortsatt synlige. 
Broen som knytter Lauwe til Wevelgem ble ødelagt under annen verdenskrig men ble senere gjenoppbygd.


== Tysk krigskirkegård ==
I Wevelgem finner man den tyske soldatgravlund Menen med falne fra første verdenskrig. Den ligger ved slutten av Kruisstraat ved grensen til Menen. 47.864 soldaten ble gravlagt der.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Wevelgem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holland (andre betydninger)

Holland kan vise til:

Et eldre navn på Nederland
Grevskapet Holland, en av de sytten nederlandske provinsene i middelalderen – idag de to provinsene Noord-Holland og Zuid-Holland
Holland (Michigan), en by i USA
Holland (Texas), en by i USA
Liturgi

Liturgi, fra gresk leitourgia (λειτουργία), «offentlig arbeid», er den i vestlige språk vanligste betegnelse for gudstjeneste og religiøse seremonier.


== Ordets opprinnelse ==
Ordet er en kombinasjon av leitos (offentlig) og ergo (å gjøre). Den tidligste bruken av ordet var i forbindelse med en særskatt som ble pålagt de rikeste borgerne i Athen, og som måtte finansiere et prosjekt til beste for hele byen.


== Gudstjenesteliturgi ==
I Septuaginta har ordet fått dagens betydning, rituelle religiøse handlinger, både i jødisk og kristen kontekst. Den eldre betydningen falt bort i senantikken eller tidlig middelalder.
Liturgi brukes også for å betegne spesielle former for religiøse handlinger, for eksempel «ortodoks liturgi» som betegnelse på ritualene i Den ortodokse kirke.
Forskrifter for liturgien i Den norske kirke finnes i Gudstjenestebok for Den norske kirke.


== Litteratur ==
Baldovin, John F., SJ (2008) Reforming the Liturgy: a Response to the Critics. The Liturgical Press
Bowker, John, ed. (1997) Oxford Dictionary of World Religions. Oxford University Press. ISBN 0-19-213965-7.
Bugnini, Annibale, (1990) The Reform of the Liturgy 1948–1975. The Liturgical Press
Dix, Dom Gregory (1945) The Shape of the Liturgy
Donghi, Antonio, (2009) Words and Gestures in the Liturgy. The Liturgical Press
Johnson, Lawrence J., (2009) Worship in the Early Church: an Anthology of Historical Sources. The Liturgical Press
Jones, Cheslyn, Geoffrey Wainwright, and Edward Yarnold, eds. (1978) The Study of Liturgy.  London: SPCK.
Marini, Piero, (2007) A Challenging Reform: Realizing the Vision of the Liturgical Renewal. The Liturgical Press
Scotland, N. A. D. (1989). Eucharistic Consecration in the First Four Centuries and Its Implications for Liturgical Reform, in series, Latimer Studies, 31. Latimer House. ISBN 0-946307-30-X
"What Do Quakers Believe?". Quaker Information Center, Philadelphia, PA, 2004.


== Eksterne lenker ==
Den katolske messe og liturgiske ritualer
Madchester

Madchester er en musikksjanger innen rock og kulturelt fenomen på slutten av 1980-tallet. Som navnet indikerer oppsto den i Manchester, England, da musikere smeltet sammen alternativ rock med acid house-kulturen og andre kilder, inkludert psykedelisk musikk og pop fra 1960-tallet.Betegnelsen «Madchester» ble popularisert av den britiske musikkpressen tidlig på 1990-tallet, og omfattet grupper som Happy Mondays, The Stone Roses, The Inspiral Carpets, Northside, 808 State, James og The Charlatans, og andre.
Madchester oppstod mot slutten av 1980-tallet og var en trend i britisk musikkliv til et stykke ut på 1990-tallet. Musikken var en blanding av veldig fengende indie pop, psykedelisk musikk og dance/acid house. Den var sterkt preget av være egnet til å danse til. Tidsepoken var også preget av rave-/house-partyer, og ecstasy var «det nye store». Den rave-påvirkede musikken er tungt påvirket av narkotiske stoffer, særlig ecstasy (MDMA). På denne tiden var nattklubben Haçienda i Manchester, medeid av medlemmer av New Order, en katalysator for den særskilte musikalske etos i byen som ble kalt for «Second Summer of Love» (Den andre kjærlighetssommeren), en referanse til hippienes flowerpower-periode i California på 1960-tallet. Madchester var også en inspirasjon for mange britpop-band.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Luck, Richard (2002): The Madchester Scene, Pocket Essentials, London, ISBN 1-903047-80-3
Wilson, Tony (2002): 24-hour Party People, Channel 4 Books, London, ISBN 0-7522-2025-X
McNichols, Conor, red. (2003): NME Originals: Madchester, IPC, London
Robb, John (2009): The North Will Rise Again: Manchester Music City 1976–1996, Aurum Press, London


== Eksterne lenker ==
Madchester, Pride of Manchester
Madchester Arkivert 4. juni 2016 hos Wayback Machine., av Jonathan Schofield
Småførstefødte

Småførstefødte (eller Alta-retningen) er en gren av den konservative kristne retningen læstadianerne; denne grenen står sterkt særlig i Alta-området.


== Historikk ==
Denne grenen av læstadianerne oppstod som følge av en konflikt på 1930-tallet om hvordan de læstadianske menighetene i USA burde organiseres, og hva slags forhold det skulle være mellom dem og menighetene på Nordkalotten. Konflikten endte med at mindretallet ble utstøtt på et møte i Finland i 1934, og det var flertallet som deretter betegnet de utstøtte som «De småførstefødte». Flertallet ble kjent som «gammellæstadianerne».


== Forholdet til Den norske kirke ==
Medlemmene av denne grenen av læstadianerne er ofte kritiske til den liberale teologien som er kommet inn hos mange prester i Den norske kirke («statskirken»). Likevel får prestene stå for alt fra dåp til begravelse av de småførstefødte, som da deltar under vanlige gudstjenester sammen med resten av statskirkemenigheten. 
Læstadianerne har vært trofaste mot statskirken og ikke ønsket å etablere seg som en frikirke. Med sin sterke lojalitet mot Luther og luthersk tro har de ansett seg som hjemmehørende i de lutherske kirkene på Nordkalotten.
For øvrig arrangerer de småførstefødte regelmessig større og mindre møter eller forsamlinger i Alta, Kvitfors, i Evenes, og andre steder i Finnmark. De småførstefødte har ingen egne prester eller hierarkisk ledelse, og møtene ledes gjerne av egne legpredikanter. Man har nær kontakt med trosbrødre og trossøstre i Nord-Sverige og Finland.


== Forholdet til syndsforlatelse ==
Det er meget viktig for de småførstefødte å regelmessig bekjenne sine synder for minst ett annet trosmedlem. Oppgjøret med synden (boten) har fått sin spesielle utforming i læstadianismen gjennom skriftemål og «bevegelse». Frelse formidles ved først å bekjenne sin synd. Deretter følger tilsigelsen av syndenes forlatelse fra en medkristen: «tro at dine synder er deg forlatt i Jesu navn og blod». Erfaringen av å ha fått sine synder tilgitt ble særlig i vekkelsens første tid så intens at en sterk uro bredte seg i forsamlingen når de troende bekjente sine synder for hverandre og fikk tilgivelse. På grunn av den nære forbindelse i luthersk teologi mellom syndstilgivelse og nattverd, førte vekkelsen til at antall nattverdgjester økte sterkt.


== Misjonsvirksomhet ==
De siste årene har de småførstefødte drevet misjon på Kolahalvøya og i Ingermanland i Russland. Retningen har også medlemmer i Amerikas forente stater.


== Tidsskrift ==
Den Læstadianske menighet har siden 1932 utgitt Sions Blad, som har redaksjon i Alta.


== Litteratur ==
Læstadianske prekensamlinger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
troms.kulturnett: Nordnorsk læstadianisme
Apostolic Lutheran Church of America
Shoegaze

Shoegaze, eller shoegazing, er en musikksjanger innen alternativ rock som oppsto i Storbritannia på 1980-tallet. Navnet kommer rett og slett av å stirre sjenert på skoene sine – noe mange av shoegaze-bandene gjorde på scenen (begrepet ble opprinnelig brukt om country-shoegaze bandet Moose).
Shoegaze kjennetegnes av drivende, drømmende gitarer og trance-preget musikk. Shoegaze ble etter manges mening funnet opp av britisk-irske My Bloody Valentine i 1987, og hadde sin storhetstid i perioden 1988-1991. Andre store navn var Ride, Moose, Curve, Pale Saints, Lush, Chapterhouse, The Boo Radleys, Spacemen 3, Slowdive og Loop, og til en viss grad også tidlig Stereolab. The Jesus & Mary Chain og The Cocteau Twins, samt eksperimentelle 1960- og 1970-tallsgrupper som Velvet Underground og Neu!, kan ses på som forløpere til shoegazemusikken.
Ellers fikk shoegaze aldri den samme pressedekningen (og de samme salgstallene) som samtidige sjangere som grunge, hiphop, britpop og madchester, så de fleste gruppene forble kultband. Mange hadde også hengivne tilhengere i britisk musikkpresse.
My Bloody Valentine (band)

For den kanadiske skrekkfilmen fra 1981 med samme tittel, se My Bloody Valentine (film)
My Bloody Valentine er et irsk-britisk rockeband, pionérer innen shoegaze-sjangeren. De ble startet i 1984 i Dublin av Kevin Shields (gitar, vokal og samples) og Colm O'Ciosoig (trommer og samples), samt vokalisten Dave Conway og en keyboardist ved navn Tina. I 1986 dro de til London og fikk med seg Debbie Googie (bass) og fra 1987 Bilinda Butcher (vokal og gitar). Conway og Tina forsvant snart ut av bandet.
De hadde debutert i 1985 med EP-en This is your Bloody Valentine, og ga ut flere EP-er de kommende årene. En av dem, Ecstacy fra 1987, regnes av mange som den første shoegaze-utgivelsen. I 1988 ga de ut albumet Isn't Anything til gode kritikker, og i 1991 albumet Loveless.
De dro i studio for å spille inn et nytt album i 1992, men opptakene ble forkastet. Bortsett fra noen sanger på noen samleplater har ikke My Bloody Valentine utgitt noe siden 1991, og har fra 1997 vært en duo med Shields og Butcher. Shields har spilt med Primal Scream siden 1997, og lagde litt originalmusikk til Sofia Coppola-filmen Lost in Translation i 2003.


== Studioalbum ==
Isn't Anything (1988)
Loveless (1991)
m b v (2013)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) My Bloody Valentine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) My Bloody Valentine på Apple Music 
(en) My Bloody Valentine på Discogs 
(en) My Bloody Valentine på MusicBrainz 
(en) My Bloody Valentine på SoundCloud 
(en) My Bloody Valentine på Spotify 
(en) My Bloody Valentine på Songkick 
(en) My Bloody Valentine på Last.fm 
(en) My Bloody Valentine på AllMusic
Koullouna lilouataan lil oula lil alam

«Koullouna lilouataan lil oula lil alam» er den libanesiske nasjonalsangen. Den er skrevet av Rachid Nakhlé og musikken er komponert av Wadih Sabra.


== Referanser ==
Falkehøyden

Falkehøyden (arabisk: جبل قلعة جبّور – Jabal Qalaat Jabbour; «Festningsfjellet») ligger i Sør-Libanon. Den norske FN-bataljonen flyttet sitt hovedkvarter dit fra Ebel es-Saqi i 1991. 
UNIFIL-ledelsen mente at sikkerheten for Norbatt-personellet ble bedre ivaretatt når de ble samlet innenfor et begrenset område.  Bataljonsstaben og en del av stabskompaniet bodde i hus midt blant sivilbefolkningen i Ebel es-Saqi.
Dessuten flyttet et stort antall sivile  tilbake til Ebel es-Saqi etter at situasjonen i Norbatt roet seg ned. De kom både fra Beirut og siden også fra Persiagulfen etter Gulfkrigen. De ville selvsagt ha tilbake husene sine. Norbatt disponerte tilsammen 34 sivile hus i byen, men etter ordre fra UNIFIL ble disse husene levert tilbake til de sivile.


== Referanser ==
Bøverbru

Bøverbru er et tettsted i Vestre Toten kommune i Innlandet. Tettstedet har 741 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger fire kilometer sørøst for Reinsvoll og 9,5 kilometer sørøst for kommunesenteret Raufoss.


== Stedet ==
Tettstedet vokste fram rundt Bøverbru stasjon på Skreiabanen fra 1902. Samme år ble Bøverbru tatt i bruk som postadresse. Betegnelsen «Bøfr-Broen» på ei bru over elva Bøvra finnes i dokumenter fra 1700-tallet.
I første del av 1900-tallet var steinbrudd og kalkbrenning viktig næringsvirksomhet i Bøverbru-området. Toten Kjøtt AS, Sangnes Trevare og Corinor (kjøkken- og baderomsinnredning) er i dag tettstedets største produksjonsbedrifter.
Da Gjøvikbanen og riksvei 4 ikke går gjennom Bøverbru, i motsetning til kommunens andre tettsteder, ligger stedet litt avsides til. Dette preget ble forsterka da persontrafikken på Skreiabanen ble nedlagt i 1963, sjøl om godstrafikken ble opprettholdt til i 1987.
Bøverbru barneskole åpna i 1962, som erstatning for Nyhagen og Rud skoler. På Rud hadde det vært fast skole sia 1844. Rud skole er i dag en av Mjøsmuseets avdelinger.


== Kjente personer ==
Maren Lundby, skihopper
Anne Lindmo, programleder
Trond Markestad, lege og professor
Ingvar Heggsum, kunstmaler
Trond Amlie, musiker/humorist i Trøste & Bære


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Poststedsdatabasen: 2846 BØVERBRU (VESTRE TOTEN)
Xploding Plastix

Xploding Plastix er et norsk tomannsband som spiller electrofunk/big beat-musikk med innslag av jazz. 


== Biografi ==
Jens Petter Nilsen og Hallvard Wennersberg Hagen (tidligere kjent fra black metal-bandet Kvist) dannet Xploding Plastix tidlig i 1999, og leverte fra seg sin første demotape i 2000. Sangen «Treat Me Mean, I need the Reputation» ble umiddelbart en klassiker da den ble utgitt som en 7" på Beatservice Records i 2000. Den ble gitt ut på ny i 2002 på Hospital Records og promotert av LTJ Bukem, Coldcut og Grooverider. Deres første album, Amateur Girlfriends Go Proskirt Agents, ble utgitt i 2001 på Beatservice, og relansert i 2004 av Palm Pictures. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen elektronika.
I 2003 ga de ut albumet The Donca Matic Singalongs. For albumet fikk de Spellemannprisen 2003 i klassen elektronika. Etter utgivelsen var bandet opptatt med å skrive musikk til kortfilmer, filmer, TV- og radioproduksjoner. De har også samarbeidet med amerikanske Kronos Quartet som har fremført deres komposisjon i tre satser, The Order of Things: Music for the Kronos Quartet. De har også arbeidet i samarbeidsprosjektet Piston Ltd som ga ut albumet Domestic Engine høsten 2007. I tillegg har bandmedlemmene et sideprosjekt som kalles The Electones.Xploding Plastix ga ut et nytt album i september 2008 kalt Treated Timber Resists Rot på Beatservice Records. Dette ble fulgt opp av en gjenutgivelse av The Donca Matic Singalongs som ikke ble distribuert originalt utenfor Skandinavia, og en ny EP kalt Devious Dan med sanger fra tidligere musikkvideoer.


== Utgivelser ==
2000 Treat me mean, I need the reputation 7"
2001 Doubletalk EP 12"
2001 Behind the Eightball EP
2001 Amateur Girlfriends go Proskirt Agents CD/LP
2002 Plastic Surgery LP 3 Sampler side A 12" (på Hospital Records NHS42)
2003 The Benevolent Volume Lurkings EP
2003 The Donca Matic Singalongs CD/LP
2004 The Rebop By Proxy EP
2008 Treated Timber Resists Rot CD/LP
2010 Devious Dan EP


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Xploding Plastix på Discogs 
(en) Xploding Plastix på MusicBrainz 
(en) Xploding Plastix på Spotify 
(en) Xploding Plastix på Songkick 
(en) Xploding Plastix på Last.fm 
(en) Xploding Plastix på AllMusic
Menswear

Menswe@r var et engelsk popband som ble startet i 1994, og som hadde sin storhetstid i britpop-perioden på 90-tallet.


== Medlemmer ==
Simon White (gitar)
Stuart Black (bass)
Johnny Dean (vokal)
Matt Everett (trommer)
Chris Gentry (gitar)


== Biografi ==
Meswe@r fikk platekontrakt nesten før de hadde spilt sammen. De har blitt kalt britpoppens Herman's Hermits, og suksessen deres skyldtes nok i stor grad at de ble hypet opp i magasiner som NME og Melody Maker. Den andre plata deres floppet totalt. Grunnen til at de overhodet fikk platekontrakt (og at selskapet definitivt var ivrige etter å sikre seg dem, siden de signet dem på et så tidlig stadium) var først og fremst at britpoppen var en så stor og innbringende trend at selskapene nærmest konkurrerte om å skaffe seg flest mulig band i stallen (ikke ulikt det som skjedde i merseybeatperioden i Liverpool på 60-tallet). Menswear fikk mye betalt for det de spilte inn, men det endte etterhvert med at de brukte alle pengene på dop og festing. Hvilket var årsaken til at den andre plata ble så dårlig, og at de splittet opp raskt etterpå.
Likevel skal det sies til Menswe@rs forsvar at de var flinke til å spille, sin unge alder (Chris Gentry var atten år i 1995) og uerfarenhet til tross, og at deres første album, Nuisance, er en fin pop-plate som er aldeles hørbar den dag i dag. Musikken deres var imidlertid ikke særlig original, de hentet inspirasjon fra med-britpop-band som Blur og Elastica.


== Diskografi ==


=== Album ===
Nuisance (1995)
Hay Tiempo! (1998)


=== Singler ===
Being Brave, Pt.1 (1995)
Being Brave, Pt.2 (1995)
Daydreamer (1995)
Sleeping In (1995)
Stardust (1995)
I'll Manage Somehow (1995)
We Love You (1996)


== Eksterne lenker ==
(en) Menswear på Discogs 
(en) Menswear på MusicBrainz 
(en) Menswear på Spotify 
(en) Menswear på Songkick 
(en) Menswear på Last.fm 
(en) Menswear på AllMusic
Lintøy

Lintøy er duker, laken, putevar, dynetrekk og håndklær. Ordet benyttes selv om tekstilene ikke nødvendigvis er laget av lin. Lintøy er et begrep innenfor storhusholdninger som sykehjem, sykehus og hoteller (også ombord på skip). Der finnes et eget lagerrom eller skap som gjerne kalles lintøyrom eller -skap, hvor lintøy, andre tekstiler og forbruksartikler oppbevares. Ved hoteller og institusjoner er det husøkonomen som har hovedansvaret for at det er nok lintøy, og at det er rent.
Opprinnelsen til ordet er tekstiler som fortrinnsvis ble fremstilt av lin, da ikke bare sengetøy og duker, men f.eks. også brudelin, et tynt brudeslør av lin.
Autoklav

En autoklav er en spesialkonstruert trykk-koker laget for å sterilisere utstyr. De finnes i mange størrelser; de minste som en litt stor kjele (bord-autoklav), og de virkelig store som kan ha et nyttevolum på nærmere en kubikkmeter.
Autoklaver brukes gjerne i laboratorier og på sykehus for å drepe mikrober og virus. Profesjonelle tatoverings- og piercingstudioer benytter også autoklaver for å holde arbeidsutstyret sitt sterilt.
Prinsippet bak autoklaven er at kokepunkttemperaturen øker ved økende trykk, og at sporer og bakterier drepes betydelig fortere ved høyere temperatur.
Temperaturen holdes på dette nivået en viss tid, før den senkes og utstyret kan tas ut. En typisk sterilisering foregår i 20 minutter ved 121 °C og et trykk på ca. 100 kPa (1 bar over atmosfærisk trykk).
Den norske legen Eduard Bøckmann fant på 1890-tallet opp en bordautoklav som ikke etterlot utstyret vått av dampen, det ble tørt igjen.


== Referanser ==
Lydrike

Lydrike er et land som er tvunget til å adlyde og følge et annet lands påbud. Det er ikke nødvendigvis snakk om en okkupasjon, og lydriket er offisielt selvstendig. Betegnelsene marionettstat, og marionettregjering, er også en del brukt. Ordet brukes bare hvis landet er under trussel av militær maktbruk.
Av historiske lydriker, er Manchukuo et av de mest kjente. Det var under japansk kontroll, men var offisielt selvstendig. Sverige prøvde også å gjøre Norge til et lydrike i 1904 (lydrikepunktene) slik Norge hadde vært under Danmark fra 1537 til 1814, da det ble klart at unionen ville gå i oppløsning. I nyere tid fantes det små lydriker i Sør-Afrika som man kalte Bantustaner.
Mange av landene i østblokken under den kalde krigen ble også oppfattet som sovjetiske lydriker. Land som Polen, DDR, Ungarn og Tsjekkoslovakia var offisielt selvstendige og bare «alliert» med Sovjetunionen, men samtidig hadde Sovjetunionen utplassert store militærstyrker i landene, slik at landene i realiteten var okkupert.
På 1900-tallet var Østerrike-Ungarn i praksis et lydrike under Tyskland fra 1916, mens Frankrikes Vichy-regime er et spesielt kjent lydrike under andre verdenskrig, samt Slovakia, Böhmen-Mähren og Kroatia, alle under Tyskland. Vest-Sahara er et moderne lydrike i dagens samfunn med administrasjon fra Marokko.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Selvvalgt lydrike», artikkel fra Dagens Næringsliv, 18. januar 2012
«Norge ble lydrike 1500-37», artikkel fra Universitetet i Oslo
Norge blir et lydrike, artikkel fra Norgeshistorie.no
Marionettregjering

En marionettregjering, et marionettregime eller lydregjering er en myndighet eller regjering som i praksis er styrt av en annen stat. Et land som styres av en marionettregjering, kalles en marionettstat eller et lydrike. Navnet kommer av marionett, en type figurteaterdokker som styres ved hjelp av tråder.
Det er en mange eksempler på marionettregjeringer gjennom historien, for eksempel Vidkun Quislings NS-regjering i Norge under 2. verdenskrig som var styrt av den tyske okkupasjonsmakten i en lang rekke viktige saker. Det er også flere marionettregimer i dag.
Andre ord for viljeløse marionetter som dirigeres av andre, er sprellemenn eller nikkedukker. 


== Se også ==
Lydrike
Marionett
Litologi

Litologi, et faguttrykk i geologi, er en beskrivelse av en sedimentær bergart. Ordet litologi er dannet av de greske ordene lithos («stein») og logi («lære»).
Sedimentære bergarter kan klassifiseres etter kornstørrelse som sandstein, leirstein osv. Videre er farge og hardhet karakteristiske kriterier for å beskrive litologien. Ofte brukes facies, dvs. utseende, synonymt med litologi når beskrivelsen brukes til å tolke avsetnings-miljøet. En sandstein har elve-facies når den har typiske litologiske trekk for elve-avsetninger. 
Litologier inngår i geologiske undersøkelser innen oljeleting.


== Se også ==
Petrografi
Llŷr

Llŷr er figur i walisisk mytologi, far til Brân, Brânwen og Manawydan av Penarddun. De walisiske triader nevner at han ble fengslet av Euroswydd, den andre grenen av Mabinogi nevner Euroswydd som far av Penardduns to yngre sønner, Nisien og Efnisien. 
Llŷr tilsvarer med Lir i irsk mytologi, og som den irske guddommen er han identifisert som havets gud. Leir av britene, en mytologisk britonsk konge, som er mest kjent som emne og inspirasjon for William Shakespeares drama om Kong Lear, kan være avledet fra Llŷr.


== Litteratur ==
Bromwich, Rachel (2006): Trioedd Ynys Prydein: The Triads of the Island of Britain. Cardiff: University of Wales. ISBN 0-7083-1386-8.
Gantz, Jeffrey (overs.) (1987): The Mabinogion. New York: Penguin. ISBN 0-14-044322-3.
Stevens, Meic (red.) (1998): The New Companion to the Literature of Wales, University of Wales Press; 2. rev. utg.
Mistra

Mistra er ei elv i Rendalen kommune i Innlandet. Den har kilder i traktene vest for fjellet Sølen, og den munner ut i Rena ved tettstedet Åkrestrømmen. Mistra renner i den midtre delen delvis i dype gjel, delvis i en bratt V-formet dal. Mistra er kjent for sitt gode fiske.
Vassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Andorfjellet

Andorfjellet (sørsamisk: Aantesvaerie) er et fjell i Snåsa kommune i Trøndelag. Høyden er 847 meter over havet. Fjellet ligger nær tettstedet Agle og er omgitt av lavland på alle kanter. Det har en karakteristisk halvkuleform. Over Andorfjellet går en tursti fra Agle til Gressåmoen nasjonalpark.


== Referanser ==