Alstadhaug kirke

Se også Alstahaug kirke i Alstahaug, Nordland

Alstadhaug kirke på Skogn i Levanger og Sør-Innherad prosti er en steinkirke fra 1100-tallet. Kirken er bygd i overgangen mellom romansk og gotisk arkitekturstil.
Fra romansk arkitektur har kirken tykke vegger og vinduene er ikke veldig store. Litt fram og til venstre for altertavlen er det en liten døråpning inn til sakristiet i kirken, hvor en alminnelig høy mann er nødt til å bøye seg fordi døråpningen er så lav. Dette elementet er også fra romansk arkitektur. Sakristiet er den sikreste delen av kirken. Den er både brann- og innbruddssikker og ble trolig brukt til oppbevaring av kirkebøker eller andre viktige dokumenter. Det store kalkmaleriet er malt på apsisbuen. Denne buen er av typist gotisk arkitektur, fordi den er spisset opp mot toppen av buen. Kirken er viet til St. Peter og relikviene hans ligger i alteret.


== Historie ==
Alstadhaug kirke er en av flere fylkeskirker. Disse kirkene ble trolig bygd på beskjed fra kongen. Alstadhaug er en av fire fylkeskirker i det gamle Inntrøndelag. De andre ligger på Verdal, Mære og Sakshaug. Det kalles fylkeskirker, men fylkene i middelaldren var mindre enn de nåværende. Alstadhaug kirke skulle tjene folk i det gamle Skeynafylket, altså Skogn, Frol, Mosvik og Ytterøy.
Den eldste delen av kirka er delen mellom oktogonet og skipet. Dette var fra 600-700 tallet oppsatt som et hedensk fylkeshov i søylestil. Under hvert hjørne av det gamle hovet er det funnet såkalte gullgubber.
Kirkebygget er oppført av stein med takverk av tre. Årringene i tømmeret kan gi helt spesifikke år for felling, dette gjør at vi kan finne ut omtrent når kirken ble bygd. Undersøkelser av tømmeret i takverket viser at det ble felt vinteren 1166-67. Det er derfor sannsynlig at kirken sto ferdig i 1170. Hvis tømmeret ble felt i 1166-67, må oppmuringen av selve kirken ha startet en del år tidligere, trolig allerede i 1130. Koret var den delen av kirken som ble bygd først, siden dette er den eldste delen. Oktogonen er ikke en del av den opprinneluge kirken, men ble bygget til på østsiden av koret. Alstadhaug står derfor som eneste stenkirke i Trøndelag som fikk utvidet koret. Inspirasjonen til tilbygget kommer fra oktogonen i Nidarosdomen, siden paven besøkte domen, og brakte med seg St. Peters relikvie, en finger, som gave. Nidarosdomen var allerede viet til og huste St. Olav og hans relikvier, derfor ble det bygd et oktogon, hvor relikviet til St. Peter kunne oppbevares på Alstadhaug.
Ammestua, som er en del av den gamle prestegården, er en viktig og gammel del av Alstadhaug. «Ammestua» er et navn bygget har fått i senere tid. Trolig var den tidligere en del av prestegården og ble brukt i den sammenheng. Den ligger på en annen plass i dag en den gjorde da den ble brukt som en del av prestegården. Og en undersøkelse av årringene viser at tømmeret til huset ble hogd vinteren 1747–48.
Mye av det tidlige kirkesystemet i Norge kommer fra England og deres dåpskirker (eller «minster» fra engelsk, av latin monasterium) med mange prester i få kirker. Utover på 1000-, 1100- og 1200-tallet endret dette seg til flere sokn. Det ble da én prest til hver kirke, ikke mange prester på en kirke som det var tidligere. I dag har vi prestegjeld hvor en prest dekker flere sokn. Dagens prest i Alstadhaug har et prestegjeld som omfatter både Alstadhaug og Ekne.


== Eksterne lenker ==
(no) «Alstadhaug kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Alstadhaug kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Bilder av kirka