The Flying Burrito Brothers

The Flying Burrito Brothers var en amerikansk countryrockgruppe som ble startet i 1969 i California av de to tidligere The Byrds-medlemmene Gram Parsons og Chris Hillman.


== Biografi ==
Gruppen spilte en elektrifisert form av country og var svært stilskapende, både musikalisk og visuelt. Med sine to første album The Gilded Palace of Sin (1969) og Burrito Deluxe (1970) satte de standarden for hva som senere skulle bli benevnt countryrock.
Det nyskapende i The Burritos' musikk var måten de kombinerte countrymusikkens følsomme intensitet med rockens kraft og virkemidler. Foruten Gram Parsons' sang var bandets sound preget av "Sneaky" Pete Kleinows steel gitar og Chris Hillmans koring. De øvrige bandmedlemmene på de to første albumene var Chris Ethridge (på The Gilded Palace of Sin) og Bernie Leadon og Michael Clarke (på Burrito Deluxe).
Gram Parsons og Chris Hillman skrev de fleste sangene. Blant de mest kjente sangene er «Christine's Tune», «Sin City», «Juanita», «Hot Burrito #1», «Lazy Days» og «Cody, Cody». Foruten egne komposisjoner spilte de en del coverversjoner som blant andre The Rolling Stones' «Wild Horses» (som Parsons fikk tillatelse av Keith Richards å spille inn et år før Stones selv ga den ut på albumet Sticky Fingers) og James Carrs «At the Dark End of the Street».
Gruppen fikk aldri noe stort kommersielt gjennombrudd, men ble lagt merke til av artister som Bob Dylan og The Rolling Stones. Foruten musikken ble The Flying Burrito Brothers kjent for sine fantastiske scenekostymer sydd av Nudie Cohn, som tidligere hadde sydd kostymer til stjerner som Elvis Presley og Merle Haggard. Parsons' kostyme var det mest iøynefallende med sine broderier av marijuanablad og andre narkotiske planter.
Parsons forlot gruppen etter at de ga ut Burrito Deluxe, og dette førte til at gruppens kreativitet ble skadelidende. Også Chris Hillman sluttet i gruppen noen år etter Parsons. The Flying Burrito Brothers har likevel fortsatt frem til i dag å gi ut nye album selv om besetningen har endret seg og den musikalske kvaliteten ikke har kommet opp mot de to første albumene.
The Flying Burrito Brothers har vært en stor inspirasjonskilde for mange alternative country-artister, som Ryan Adams, Uncle Tupelo, Wilco, Steve Earle og Beachwood Sparks.


== Diskografi ==
The Gilded Palace of Sin 1969
Burrito Deluxe 1970
The Flying Burrito Brothers 1971
The Last of the Red Hot Burritos 1972
Bluegrass Special 1974
Flying Again 1975
Hot Burrito 1975
Live in Amsterdam 1975
Pop Chronik 1975
Airborne 1976
Live from Tokyo 1978
Hearts on the Line 1981
Sunset Sundown 1982
Cabin Fever 1985
Live from Amsterdam 1985
Live from Europe 1986
Southern Tracks 1990
Back to Sweethearts of the Rodeo 1990
From Another Time 1991
Close Encounters to the West Coast 1991
Eye of a Hurricane 1994
Tribute to Gram Parsons 1995
Live at the Cannary 1996
California Jukebox 1997
Live in Europe 1997
Bicentennial Burritos 1999
Sons of the Golden West 1999
Red Album: Live Studio Party in Hollywood 2002


== Eksterne lenker ==
(en) The Flying Burrito Brothers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Flying Burrito Brothers på Discogs 
(en) The Flying Burrito Brothers på MusicBrainz 
(en) The Flying Burrito Brothers på Spotify 
(en) The Flying Burrito Brothers på Songkick 
(en) The Flying Burrito Brothers på AllMusic