jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ian Standish Monteith Hamilton

Ian Standish Monteith Hamilton (født 16. januar 1853 på Korfu, død 12. oktober 1947 i London) var en britisk general, mest kjent for sin ledelse av de britiske styrkene i slaget ved Gallipoli.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ian Hamilton ble født i 1853 på Korfu som eldste sønn av en kaptein (senere oberstløytnant) i Gordon Highlanders, Christian Monteith Hamilton, og hans hustru  Maria Corinna Prendergast Vereker, som var datter av 3. Viscount Gort, en irsk representativpeer. Hun døde da Ian var tre år gammel, kort etter fødselen til hans bror Vereker.


=== Karriere ===
Hamiltons militære karriere begynte i 1871 og han tjenestegjorde i India og Afrika. Hamilton var stabssjef til Lord Kitchener under boerkrigen. Under den russisk-japanske krig var Hamilton militærattaché i Japan.
Ved utbruddet av første verdenskrig tjenestegjorde han først som kommandant for de britiske hjemmestyrkene. I mars 1915 ble han beordret til å lede ekspedisjonsstyrken Mediterranean Expeditionary Force (MEF) som skulle trenge frem mot Istanbul. Operasjonen ble stoppet ved innløpet til Dardanellene og invasjonsstyrkene klarte ikke å bryte ut fra strendene. I oktober 1915 ble Hamilton på grunn av oppståtte meningsforskjelligheter avløst som leder for militæroperasjonen. Dette avsluttet i virkeligheten hans militære karriere.
Den tilsatte Dardanellerkommisjonen renvasket ham i sin i 1920 fremlagte rapport stort sett fra ansvaret for at ekspedisjonen ble mislykket. 
Etter hjemkomsten til England bekledte Hamilton 1915-19 stillingen som kommandant på Tower i London.  I 1920 ble Hamilton pensjonert fra den britiske hæren.
I 1920 ble han president for veteranorganisasjonen British Legion for Skottland. Han var dessuten i 1928 med på å grunnlegge Anglo-German Association, og engasjerte seg for at jøder måtte nektes medlemskap. Etter nasjonalsosialismens framvekst i Tyskland uttalte han seg til å begynne med beundrende om Adolf Hitler, men senere ble organisasjonen oppløst. Han var imidlertid aldri noen nazist selv.


== Bibliografi ==
A Staff Officer's Scrap-book : During the Russo-Japanese War 2 vol. – London : Edward Arnold, 1905/06
Compulsory Service : A Study of the Question in the Light of Experience. – London : John Murray, 1910
Gallipoli Diary, 2 Bände. – London : Edward Arnold & Co, 1920
The soul and body of an army. – London : Edward Arnold & Co, 1921, reprint Ashgate Publishing 1991, ISBN 0-7512-0032-8
The friends of England - 1923
When I was a boy. – London, Faber & Faber, 1934
Jean : A Memoir. – London, Faber & Faber, 1942
Listening for the drums. – London, Faber & Faber, 1944


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ian Bogle Monteith Hamilton: The Happy Warrior : A Life of General Sir Ian Hamilton. – London : Cassell, 1966
John Lee: A Soldier's Life: General Sir Ian Hamilton 1853–1947. –  London : Macmillian, 2000, ISBN 0-333-73444-0
C. F. Aspinall-Oglander: Hamilton, Ian Standish Monteith.
Winston Churchill, Ian Hamilton's march. – London : Longmans and Co, 1900, nytt opplag, Classic Books, 2000, ISBN 0-7426-2639-3


== Eksterne lenker ==
Gallipoli Diary, Volume I by Ian Hamilton, Project Gutenberg (engelsk)
Rhode island red

Rhode island red (forkortet R.I.R) er en tung hønserase som ble avlet fram på Rhode Island i USA.
Navnet kommer fra den nordamerikanske staten Rhode Island og rasens dype rødfarge. De er gode produksjonsdyr og utmerkede husdyrhøns. Dyrene er kraftige og gir mye velsmakende kjøtt. Rasen er også kjent for sine brune, store egg, som ofte er godt frødd. Hønen ruger sjelden, men kyllingene vokser raskt og befjæres sent. De er fullvoksne og klare til å verpe når de er 6 måneder gamle. Rasen er rolig, hardfør og ikke gode til å fly og krever heller ikke så stor plass. Den har beskjedent temperament. Den finnes som dverg, og den stammer fra Tyskland. Eggene veier minst 55 gram og er brune (40 gram for dverg).  Hanen veier 3–3,5 kilo og hønen 2,2–2,7 kilo. For dverg veier hanen 1 kg og hønen 900 gram.


== Farger ==
RIR (mørkerød)


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Rhode Island Red – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Australorp

Australorp er en tung hønserase som stammer fra Australia, og den er 1 av 2 hønseraser med australsk opprinnelse.
Den er framavlet av svart orpington. Dens opprinnelige navn er australsk svart orpington. Rasen har vært i Norge siden 1940-tallet, og det er en av de beste verperasene i verden. Den er lett å fostre opp, og har kjøtt av høy kvalitet. Det gjør den til en utmerket husholdningsrase. Den ruger sjelden, og er heller ikke så flinke til å ta vare på kyllingene sine. Rasen vokser raskt og får fjær ganske tidlig. Den er lett å rolig og medgjørlig rase som er lett å temme. Mange faller for den grønne glansen i fjærdrakten og dens store, mørkebrune øyne, som ser nesten svarte ut. Dvergvarianten stammer fra Tyskland. Eggene er lysebrune, og veier 55 gram for stor, og 35 gram for dverg. Hanen veier 3,5 kg. og hønen veier 2,5 kg. For dverg veier hanen 1 kg, og hønen 800 gram.


== Farger ==
Hvit
Svart
Blå randtegnet


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Australorp – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Abbeyfeale

Abbeyfeale er en historisk markedsby i Limerick i Irland. Den ligger ved elven Feale, omkring 21 km fra Newcastle West ved hovedveien N21 mellom Limerick og Tralee. 
Den første kjente bosetningen på stedet kom i 1188, da Brien O'Brien grunnla et cistercienserkloster der. I 1209 ble det knyttet til Monasternanagh i Pubblebrien. De eneste fysiske sporene etter klostrene er stein som ble brukt i byggingen av den katolske kirken. Det geraldinske Portrinard Castle ligger omkring to og en halv km nordvest for byen. 
På torget finner man en statue av William Casey, som var katolsk sogneprest fra 1883 til 1907, og som er minnet slik fordi han hjalp lokale leilendinger i kampen mot godseierne. Det lokale gælisk fotball-laget har fått sitt navn etter ham. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Abbeyfeale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kommunestyrevalg i Skjerstad

Lokalvalg og folkeavstemninger i tidligere Skjerstad kommune. (Slått sammen med Bodø i 2005)


== Folkeavstemninger ==


=== Folkeavstemning om kommunesammenslåing mellom Bodø og Skjerstad 2003 ===
Skjerstad kommunestyre besluttet seg å legge spørsmålet ut til folkeavstemning med 15 mot 2 stemmer. Bare innbyggerne i Skjerstad deltok i folkeavstemningen. Folkeavstemningen ble avholdt den 26. mai 2003. I Bodø ble sammenslåingen besluttet den 3. juli 2003 i et bystyrevedtak.


=== Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994 ===


=== Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972 ===


=== Folkeavstemning om brennevinsforbud (1919) ===
5-6. oktober 1919


== Kommunevalg ==
I perioden 1991–2003 hadde Skjerstad kommunestyre 17 representanter. I 2003 ble antallet redusert til 13.


=== 2003 ===


=== 1999 ===


=== 1995 ===


=== 1991 ===


=== 1987 ===


=== 1983 ===


=== 1979 ===


=== 1975 ===


=== 1971 ===


=== 1967 ===


=== 1963 ===


=== 1959 ===


=== 1955 ===


=== 1951 ===


=== 1947 ===


=== 1945 ===


== Kilder ==
Statistisk sentralbyrå


== Se også ==
Skjerstad
Liste over Skjerstads ordførere
Askeaton

Askeaton er en by i Limerick i Irland. Den ligger ved hovedveien N69 ved elven Deel. 
Carrigafoyle Castle ble reist i 1199. Det ble overgitt til engelske styrker i 1580, etter at veggene hadde blitt sprengt av de flyktende spanske forsvarerne. Byen har også et fransiskanerkloster fra 1389. 
Askeaton stasjon ble stengt for passasjertrafikk den 4. april 1963 og for godstog i 1974. Den betjente fra 1856–1858 til stengningen av en linje mellom Limerick og Foynes. Linjen er fortsatt åpen for godstrafikk, men det har ikke gått godstog der siden 2000.


== Eksterne lenker ==
(en) Askeaton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Plymouth rock (hønserase)

Plymouth rock er en tung hønserase som stammer fra USA, og den har fått en klippe oppkalt etter seg rett utenfor byen Plymouth.
Plymouth rock ble stilt ut så tidlig som i 1869, første gang i Massachusetts. De er gode eggleggere, og kyllingene er hurtigvoksende og utmerket som slaktedyr. Den hvite varianten har hatt stor betydning ved framavling av broiler. Den har svært liten rugelyst. Kyllingene vokser raskt, men befjæres ofte sent. Det er mulig å foreta kjønnsbestemmelser allerede når kyllingene er daggamle, ved å se på prikken på hodet: Hanekyllingens prikk er uregelmessig, og hønens er mindre og regelmessig. De er hardføre og har et rolig vesen. De er aktive til å lete etter mat, men har ikke flygeevne. Den er populær for mange hobbyoppdrettere. Dvergvarianten ble framavlet i Tyskland og ble utstilt første gang i 1914. Eggene er gulaktige til mørkegule, og minstevekten for egg er 55 gram (35 gram for dverg). Hanen veier 3–3,5 kg og hønen 2,5–3 kg. For dvergvarianten veier hanen 1 kg og hønen 900 gram.


== Farger ==
Hvit
Svart
Gul
Blå
Blå randtegnet
Tverrstripet
Lys columbia
Rapphønsfarget
Brunbåndet
Sølvtegnet


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Barred Plymouth Rock – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Samvirkekonstruksjon

Samvirkekonstruksjon er en konstruksjon med tverrsnitt satt sammen av deler av betong eller av betong og stål, hvor delene virker sammen.
Samvirkebruer er gjerne satt sammen av stålkonstruksjoner og med betongdekke øverst.
Eksempel på samvirkekonstruksjon: Da Forsvarsbygg skulle sette opp nytt forsyningslager på Svalbard var støpt dekke på mark som bygges som solide betonggulv på fastlandet i Norge, er ikke mulig på Svalbard. På grunn av permafrost, må alle bygg på Svalbard settes på peler. Den unike sammenkoblingen av et tynt men råsterkt betongdekke i samspill med trebjelker som fungerer som ribber i betongdekket, gir ekstremt god bæreevne med lav vekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Granfoss bru», Jernbaneverket.no
Ris kirke

Ris kirke er en langkirke fra 1932 i Oslo. Kirken var ferdig bygget våren 1932, og 12. juni samme år ble den innviet. Kostnadene beløp seg til 723 000 kroner inkludert gaver til en sum av 284 000.
Byggverket er i betong. Kirken hadde opprinnelig ca. 750 sitteplasser, men etter at noen benker bakerst i skipet og på galleriet ble fjernet, har kirken i dag ca. 500 sitteplasser.


== Kirkens arkitektur og utsmykning ==
På grunn av formen på tomten, ligger Ris kirke i retningen nord-sør, ulikt kirker flest som er orientert vest-øst. Over koret i kirken henger en Kristusfigur av billedhuggeren Sigri Welhaven. Hugo Lous Mohr laget i 1932 altertavlen Kristus og de små barn til Ris kirke.
I 2011 fikk kirken et nytt, stort orgel bygget i fransk-romantisk stil av det norske orgelbyggerfirmaet Ryde & Berg Orgelbyggeri i Fredrikstad.


=== Kirkeklokkene ===
Ris kirke har tre kirkeklokker fra 1930, som alle bærer inskripsjonen Riis kirke – Anno 1930. Klokkene er tegnet av arkitekt Carl Berner og ble levert av O. Olsen & Søns klokkestøperi på Nauen i Sem.
Den største klokken veier 1746 kilo og er stemt i Diss. Klokken var på sin tid den største klokken som var støpt i Norge. Den mellomstore klokken veier 892 kilo og er stemt i Fiss. Den minste klokka veier 550 kilo og er stemt i Ass.


== Kulturminne ==
Ris kirke et kulturminne og har nummer 85300 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Kilder ==
Ris kirke 1932-2007 utgitt av menigheten i mai 2007


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ris kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marthe Scharning Lund

Marthe Scharning Lund (født 5. juli 1976) er en politiker fra Arbeiderpartiet.
I perioden februar til oktober 2019 var hun byråd for næring og eierskap i Oslo.
Da Raymond Johansens byråd tok over i Oslo etter valget i 2015 ble Lund stabssjef ved byrådslederens kontor. Hun har tidligere vært politisk rådgiver i Arbeiderpartiets stortingsgruppe og på partikontoret. Lund har lang fartidstid i arbeiderbevegelsen som blant annet politisk rådgiver i Barne- og likestillingsdepartementet, fylkessekretær i Vestfold Arbeiderparti og landssekretær i Framfylkingen.
Hun var vararepresentant på Stortinget for Arbeiderpartiet mellom 1997 og 2005.


== Eksterne lenker ==
(no) Marthe Scharning Lund hos Stortinget 
(no) Marthe Scharning Lund hos Norsk senter for forskningsdata 
Regjeringen.no - biografi
Fullt hus

Fullt hus er et norsk gameshow som gikk på TV3 fra 1992 til 1993 med Gunnar Andersen og Mona Grudt som programledere.
Fullt hus var et slags spillprogram der både deltakere i studio og seerne kunne vinne premier. Seerne kunne delta ved å kjøpe bingoblokker. Programmet skulle henvende seg til hele familien gikk fem dager i uken fra kl 18:30 til 19:00.
Den første vinneren av Vil du bli millionær, Hans Erik Borgenvik, en gang dukket opp på Fullt Hus.


== Seertall ==
Første sesong hadde et seersnitt på under 100 000. I andre sesong sank seertallene og var nede i 65 000.


== Referanser ==
Rødtvet kirke

Rødtvet kirke er en arbeidskirke fra 1978 på Rødtvet i Oslo kommune, Oslo fylke.
Byggverket ble tegnet av arkitekt Erik Anker og er i tegl med 600 plasser. Rødtvet menighet som ble utskilt fra Grorud menighet i 1972 står bak byggingen. Kirken ble innviet 3. desember 1978.


== Utsmykninger ==

Kirkens altertavle er fra 1978, og er malt av Jens Johannessen.
Et glassmaleri i kirken er av Veslemøy Nystedt Stoltenberg. Temaet er engelen som trøster Jesus etter hans 40 dagers faste i ørkenen.
På den utvendige sørveggen er montert et stort kors i keramikk av Konrad Galaaen.


== Kirketårn ==
Kirketårnet er frittstående ca. 30 meter fra kirken. I tårnet ble det installert et klokkespill av Olsen Nauen klokkestøperi i 1978. Klokkespillet er tilsvarende klokkespillet i Bredtvet kirke, som Olsen Nauen installerte der i 1977. Det består av 12 klokker som kan styres via et klaviatur. De to største klokkene brukes også til ringing og kiming. Den største av disse klokkene veier hele 95 kg.


== Kulturminne ==
Rødtvedt kirke er et registrert kulturminne som har registreringsnummer 85332 i Riksantikvarens kulturminnedatabase.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kirkens egen nettside
carillon.no om klokkespillet ved Rødtvet kirke
Sinsen kirke

Sinsen kirke er en arbeidskirke fra 1971 i Oslo kommune, Oslo fylke.
Byggverket er i betong og har 1 000 plasser.


== Inventar ==
Alterutsmykkingen består av et 4,5 meter kunstverk i tre som viser Jesus på korset, ved siden er Maria og Johannes. Verket er utført av Torvald Moseid og er fra 1970. Både døpefonten og prekestolen er i tre og kom på plass i kirken i 1971.
Av kirkesølv har Sinsen kirke blant annet vinkanne, oblateske og lysestaker fra David Andersen.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (red.): Våre kirker - norsk kirkeleksikon, side 710, Vanebo forlag 1993, ISBN 82-75-27022-7


== Kulturminne ==
Sinsen kirke er et kulturminne og har nummer 85433 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Gustaf Nordqvist

Gustaf Nordqvist (født 12. februar 1886 i Stockholm, død 28. januar 1949 i Stockholm) var en svensk professor, komponist, organist og musikkpedagog. 
Nordqvist var elev ved Musikkonservatoriet i Stockholm alt fra 15 års alder (1901–1910). Han tok organisteksamen i 1903 og kirkesangereksamen i 1907. Han fortsatte studier i Berlin fra 1913 til 1914, da han fikk stilling som organist i Adolf Fredriks kyrka i Stockholm. Fra 1924 til sin død var han lærer i harmonilære ved Musikkonservatoriet. I 1932 ble han medlem av Kungliga Musikaliska akademien.


== Komponist ==
Gustav Nordquist var en produktiv komponist og har skrevet om lag to hundre solosanger. Mange av disse er blitt en kjær del av den svenske romansetradisjonen. Han begynte å lage sanger allerede som 18-åring, og så fort en samling dikt var kommet ut, fant han tekster som han tonesatte. Noen av disse er:

Drivsnø av Bertel Gripenberg (1909)
Fiolens sång av Anders Österling
Om våren av Erik Axel Karlfeldt
Melodi av Bo Bergman
Var stilla, hjärta av Erik Blomberg
Det är vackrast när det skymmer av Pär Lagerkvist
Mot alla stjärnor av Wilhelm Ekelund
En vintervisa av Gustaf Fröding
Ack saliga, saliga av Harriet Löwenhjelm
Herre, djupen ropa dig av Sven Lidman
Men jag hörde en sång og Det är något bortom bergen av Dan Andersson
Bortom berg och mörka vatten av Hjalmar GullbergHans tonesetninger Jul, jul, strålande jul og Till havs er svært kjente. Han skrev et par hundre solosanger, mange med sakral tekst, men også med naturlyrikk og kjærlighet som tema.
Han er representert i de svenske salmebøkene 1937 års psalmbok og 1986 års psalmbok med komposisjonen til ett verk (nr 39).
I 2004 ble albumet Nordic Songs med barytonen Rolf Nykmark og pianisten Audun Kayser gitt ut. CD-platen inneholder seksten av Nordqvists komposisjoner for sang og klaver. Flere av disse innspilt for første gang.


== Salmer ==
Jesus från Nasaret går här fram (1937 nr 48, 1986 nr 39) tonesatt i 1937, som også finnes i Norsk Salmebok på nr. 97, også der med svensk tekst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustaf Nordqvist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gustaf Nordqvist på MusicBrainz 
(en) Gustaf Nordqvist på Spotify 
Gudstaf Nordqvist hos STIM Svensk Musik
Wah-Wah (TV-program)

Wah-wah  er et norsk musikkprogram for ungdom som gikk på NRK-TV i 1991 med Robert Stoltenberg og Geir Greni som noen av programlederne. Programmet kom i tre forskjellige versjoner og inneholdt ungdomskultur og musikkvideoer. Det ble sendt på fredagsettermiddagene. 
Programmet var delt i tre, der det ene het «Wah-Wah jorda rundt». Dette bestod av innkjøpte program fra TV-selskapet Music Box, med internasjonale pop-repotasjer, intervjuer og nyheter, mens det andre, «Giga wah-wah», var redaksjonens egen «lekekasse» fylt med musikk, repotasjer og diverse annet. De andre ukene gikk «Video wah-wah», som var en presentasjon av ukas musikkvideoer. Denne delen presenterte ferske musikkvideoer, videoønsker og årgangsvideo. Denne delen ble ledet av Trude Torp og Anette Mossin og gikk annenhver fredag.Brødrene Robert og Harald Stoltenberg jobbet mer i kulissene i dette programmet. Terje Nilsen og Kristin og Kristin Thøgersen var også en del av teamet.
Egenbeskrivelse: «Et uforutsigbart månedsmagasin med ungdomskultur og musikkvideoer som sikkert inventar. Frekt og rart GIGA – så klart».
Serien etterfulgte musikkprogrammet Panorama fra 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wah-wah på NRK Nett-TV
(en) Wah-Wah på Internet Movie Database 
(no) Wah-Wah på NRK TV
Skøyen kirke

Skøyen kirke er en langkirke fra 1989 i Oslo kommune, Oslo fylke.
Byggverket er i tegl og har 500 plasser.
Kirken inneholder også menighetssal, kirkestue, kontorer, barnehage, ungdomsrom, kapell og speiderlokaler.
I tårnet er det et elektrisk styrt klokkespill med 16 klokker.


== Eksterne lenker ==
Skøyen menighet
Skøyen kirke barnehage
Abildsø skole

Abildsø skole er en barne- og ungdomsskole i Oslo med 580 elever per 2008. Skolen ligger på Abildsø ved Østensjøvannet i bydel Østensjø. Skolen ble grunnlagt i 1859 av Minna Wetlesen og feiret 150-årsjubileum i 2009.


== Elevrådet ==
Skolen har to elevråd, ett for mellomtrinnet og ett for ungdomstrinnet.
Elevrådene har felles kontaktlærer og samarbeider om en del saker. De tillitsvalgte elevene er aktive og engasjerer seg på flere områder innenfor skolens miljø og læring.
På ungdomstrinnet har elevene tatt initiativ til klassevise kommunikasjonsmøter mellom elever og lærere. Elevene reiser også rundt til andre skoler for å informere om utviklingsarbeidet og for å komme i kontakt med andre elevråd.
Abildsø skoles musikkorps, stiftet i 1945, hører til ved skolen.


== Rektorer ==
Bodil Arnestad
Nina Merete Norli (–2012)
Sissel Gråberg Vatn (fung. 2012)
Erling Berrum (2013–2016)
Eyvind Dahl (2016–2019) fra Nordpolen skole‎)
Sven Stefferud (2019- )


== Eksterne lenker ==
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 5. februar 2018.
Skolens hjemmeside
Nasjonal selvråderett

Nasjonal selvråderett er et begrep som betegner ulike nasjoners rett til å bestemme over sine egne anliggender. Begrepet oppsto i kjølvannet av den første verdenskrig og ble benyttet som strategi av såvidt ulike statsmenn som Woodrow Wilson og Vladimir Lenin. Begrepet er også innarbeidet i FNs traktater. Det er samtidig en politisk strategi som står eller kan stå i motsetning til territoriell integritet, som i Spania, Storbritannia, Israel/Palestina, Canada og det tidligere Jugoslavia.
I Norge er begrepet tradisjonelt kjent i sammenheng med det ordskifte som vedrører hvorvidt dette landet bør tilslutte seg Den europeiske union (EU). Når det er snakk om samerett brukes mer ofte begrepet «selvbestemmelsesrett», et svakere begrep som ikke innebefatter rett til løsrivelse.


== Kilder ==
Sofienberg kirke

Sofienberg kirke ligger på Sofienberg i Oslo, med adresse Rathkes gate 18.
Den er en treskipet langkirke i tegl fra 1877. Kirken hadde opprinnelig ca. 1 000 plasser, men antallet sitteplasser er nå ca. 500. Altertavlen, som viser Kristus på korset, er malt av Otto Sinding i 1879. Kirken har glassmalerier ved hovedinngangen, av Maria Vigeland (1951) og på sørveggen, av Enevold Thømt (1920). Orgelet fra 1928, overtatt fra Gamle Aker kirke i 1953, hadde 36 stemmer og ble nedmontert i januar 2013. Det nye orglet ble levert av det tyske orgelbyggerfirmaet Eule og har 42 stemmer. Kirken er kjent for å ha god akustikk og er en attraktiv konsertarena i Oslo Øst. Kirken het opprinnelig Paulus kirke og ble bygget til Paulus menighet. Da Paulus kirke på Grünerløkka sto ferdig i 1892, ble menigheten delt og kirken og menigheten fikk navnet Petrus inntil navnet i 1962 ble endret til Sofienberg.
Kirken ligger i Sofienbergparken. Parken var fra 1858 kirkegård. Kirkegården ble nedlagt vest for kirken i 1920, øst for kirken i 1931.
Innenfor menighetsgrensene bodde det 11 063 mennesker 1. januar 2005.


== Kulturminne ==
Sofienberg kirke er et kulturminne og har nummer 85508 i Riksantikvarens kulturminnebase.
Maria Epple

Maria Epple (født 11. mars 1959 i Seeg, Allgäu) er en tidligere tysk alpinist.
Hun oppnådde sin største suksess i starten av karrieren, da hun i VM 1978 i Garmisch-Partenkirchen vant gull i storslalåm. Samme år ble hun valgt til årets idrettsutøver i Tyskland. I verdenscupen vant hun fem renn.
Marias eldre søster Irene var også alpinist.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Maria Epple – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Maria Epple – Olympedia 
(en) Maria Epple – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Maria Epple – FIS (alpint) 
(en) Maria Epple – ski-db.com
Søndre Skøyen kapell

Søndre Skøyen kapell er en arbeidskirke fra 1980. Den ligger like ved Søndre Skøyen gård i Bydel Østensjø i Oslo.
Byggverket er i tre og har 250 plasser. Kapellet har kvadratisk såtetak.
Kapellet er et samarbeidsprosjekt mellom Oppsal menighet og Normisjon, og eies og drives som et sameie mellom disse. Driften mottar ikke offentlig støtte, og mesteparten av vedlikeholdet gjøres på frivillig basis.
Lykketrollet barnehage holder til i underetasjen i kapellet.


== Eksterne lenker ==
Bilder av glassmaleriene i Søndre Skøyen kapell
Skjerstad Tverrpolistiske Liste

Skjerstad Tverrpolitiske Liste var en norsk tverrpolitisk  liste som stilte til valg i den tidligere kommunen Skjerstad i Nordland fylke ved kommunevalget 2003.
Da Skjerstad kommune den 1. januar 2005 ble innlemmet i Bodø kommune, ble to folkevalgte fra Skjerstad representert i Bodø bystyre for perioden 2003-2007. To av deres vararepresentanter tilhørte den tidligere Skjerstad Tverrpolitiske Liste:


== Representanter ==
Ingrid Lien (Senterpartiet)
Ivar Andreassen (Arbeiderpartiet)


== Vararepresentanter ==
Liv Nome Sivertsen (Kristelig Folkeparti)
Tone Gundersen Opli (Arbeiderpartiet)
Christine Steffen Berg (Sosialistisk Venstreparti)
Fredrik Støvset (Skjerstad Tverrpolitiske Liste)
Kari Marie Blanchard (Skjerstad Tverrpolitiske Liste)


== Se også ==
Skjerstad
Kommunestyrevalg i Skjerstad