Cecil Taylor

Cecil Percival Taylor (født 15. mars 1929 i New York City, død 5. april 2018 i Corona i Queens i New York) var en amerikansk jazzpianist og poet. Han er kjent som en av de største bidragsyterne til utviklingen av frijazz (ved siden av den mere kjente Ornette Coleman). Hans første innspilling, Jazz Advance, ble utgitt i 1956.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han lærte å spille piano seks år gammel og studerte ved New York College og New England Conservatory.


=== Musiker ===
Etter å ha spilt i R&B- og swing-band tidlig på 1950-tallet, dannet han i 1956 sitt eget band med sopransaksofonisten Steve Lacy. Senere samarbeidet han med John Coltrane, Archie Shepp og bassisten William Parker. Størsteparten av hans musikalske utvikling tilbrakte han imidlertid sammen med altsaksofonisten Jimmy Lyons (fra 1961 til Lyons død i 1986) og trommeslagerne Sunny Murray og senere Andrew Cyrille. Disse musikerne utviklet ofte nye kraftfulle former for samspill. Fra tidlig på 1970-tallet begynte Taylor også stadig oftere å spille solo.
Etter at Lyons døde vendte Taylor stadig tilbake til trio-formatet, spesielt trioen tidlig på 1990-tallet med William Parker og Tony Oxley. Han ledet også et antall storband-prosjekter og større ensembler. Hans besøk i Berlin i 1988 ble behørig dokumentert av det tyske plateselskapet FMP og resultatet ble en LP-boks med mange av de mest kjente europeiske improvisatørene, som Derek Bailey, Evan Parker, Han Bennink, Tristan Honsinger og mange andre. I senere turnerte han med Oxley og trompeteren Bill Dixon.
De fleste av innspillingene hans de siste tiår ble gitt ut på små europeiske plateselskaper, med unntak av den uventede innspillingen av Momentum Space (et møte med Dewey Redman og Elvin Jones) på Verve/Gitanes. Det klassiske selskapet, Bridge, gav ut hans 1998 Library of Congress-framførelse, Algonquin, en duett med fiolinisten Mat Maneri.Taylor var alltid interessert i ballett og dans. Moren hans, som døde mens han enda var ung, var danser og spilte også piano og fiolin. Taylor skal ha sagt at han prøvde å imitere på piano de løp og trinn en danser framfører. I 1977 og 1979 samarbeidet han med danserinnen Dianne McIntyre. I 1979 komponerte og spilte han musikken til en tolv minutters ballett, «Tetra Stomp: Eatin' Rain in Space», med Mikhail Barysjnikov og Heather Watts.


== Litteratur ==
Spellman, A. B. (1985, opprinnelig 1966). Four Lives in the Bebop Business. Limelight. ISBN 0-87910-042-7.


== Utvalgt diskografi ==
Jazz Advance, 1956
The Cecil Taylor Quartet at Newport, 1957
Looking Ahead!, 1958
Coltrane Time (identisk med: "Hard Driving Jazz"), 1958
Love for Sale, 1959
The World of Cecil Taylor, 1960
Air, 1961
Jumpin' Punkins, 1961
New York City R&B, 1961
Cell Walk for Celeste, 1961
Mixed, 1961
Nefertiti, the beautiful one has come, 1962
Trance, 1962
Unit Structures, 1966
Conquistador!, 1966
Great Paris Concert, vol 1 & 2 (identisk med: "Student Studies"), 1966
Praxis, 1968
The Jazz Composer's Orchestra (med Michael Mantler og andre), 1968
The Great Concert (identisk med: "Nuits de la Fondation Maeght"), 1969
Indent, 1973
Akisakila, 1973
Solo, 1973
Spring of Two Blue J's, 1973
Silent Tongues, 1974
Dark to Themselves, 1976
Air Above Mountains (Buildings Within), 1976
Nachricht vom Lande, 1976
Cecil Taylor & Mary Lou Williams: Embraced, 1977
Cecil Taylor Unit, 1978
3 Phasis, 1978
Live in the Black Forest, 1978
One Two Many Salty Swift and Not Goodbye, 1978
Tony Williams: Joy of Flying, 1978
Cecil Taylor and Max Roach: Historic Concert, 1979
Fly! Fly! Fly!, 1980
Is it the Brewing Luminous, 1980
Calling it the 8th, 1981
Garden, 1981
Winged Serpent, 1984
Cecil Taylor Segments II / Orcestra of two Continents, 1984
For Olim, 1986
Olu Iwa, 1986
Iwnontonwusi – Live at Sweet Basil, 1986
Live in Bologna, 1987
Live in Vienna, 1987
Chinampas, 1987
Tzotzil Mummers Tzotzil, 1987
Erzulie Maketh Scent, 1988
Pleistozaen mit Wasser, 1988
Riobec – Cecil Taylor & Günter Sommer, 1988
Leaf Palm Hand, 1988
Spots,Circles,and Fantasy, 1988
Regalia – Cecil Taylor & Paul Lovens, 1988
Remembrance, 1988
The Hearth, 1988
Riobec, 1988
Legba Crossing, 1988
Alms / Tiergarten (Spree), 1988
In East Berlin, 1988
In Florescene, NY, 1989
Looking (Berlin Version) solo, 1989
Looking (Berlin Version)Corona, 1989
Looking (Berlin Version)The Feel Trio, 1989
Celebrated Blazons, 1990
Double Holy House, 1990
Melancholy, 1990
The Tree of Life, 1991
Always a Pleasure, 1993
The Light of Corona, 1996
Almeda, 1996
Qu'a: Live at the Iridium, vol. 1 & 2, 1998
Incarnation, 1999
The Willisau Concert, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cecil Taylor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cecil Taylor på Discogs 
(en) Cecil Taylor på MusicBrainz 
(en) Cecil Taylor på Spotify 
(en) Cecil Taylor på Songkick 
(en) Cecil Taylor på AllMusic 
The Shape of Jazz to Come- En paneldiskusjon 6. april 1964
being matter ignited... – Intervjuet av Chris Funkhouser 3. september 1994
Sessionography of Cecil Taylor, av Richard Shapiro
Cecil Taylors FMP releases