jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gottfried Heinrich Gloger

Gottfried Heinrich Gloger (født 1710 i Hannover i Tyskland, død 1779 i Verdal i Nord-Trøndelag) var en tyskfødt orgelbygger og organist som virket i Norge. Han var den første i landet som hadde orgelbygging som hovednæringsvei og er særlig kjent for Glogerorgelet i Kongsberg kirke.
Både faren, en onkel og to brødre var orgelbyggere og han har sannsynligvis gått i lære hos faren. 17 år gammel reiste han hjemmefra. I en periode har han antagelig vært elev av Lambert Daniel Kastens i København.
I 1736 fikk menigheten ved Korskirken i Bergen vite at det gamle orgelet i Holmens kirke i København var til salgs. Orgelet kom til Bergen
året etter og det antas at det var Kastens som ga Gloger dette oppdraget.
Han ble værende i byen i noen år og i 1742 kom han til Risør hvor han bygget et nytt orgel som ble ferdig året etter. Han arbeidet deretter et par år som organist i Risør og Kristiansand. Han bygde også orgel til Kristiansand domkirke og til Bergen domkirke.
I 1746 hadde han fått kongelig norsk privilegium som orgelbygger. 
Hans største verk er orgelet i Kongsberg kirke fra 1760–65. 
De siste årene levde Gloger i Trøndelag og bygde orgler til Mære og Stiklestad kirke. Han døde i Verdal i månedsskiftet juni/juli 1779. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stein Johannes Kolnes (1987). Norsk orgelkultur: instrument og miljø frå mellomalderen til i dag. Oslo: Samlaget. ISBN 82-521-2922-6. 


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Glogerakademiet
6. arrondissement

6. arrondissement i Paris, Le Luxembourg, er et av de sentrale arrondissementene i byen, og ligger ved Seinens venstre bredd. Det grenser til 5., 7. og 13. og 14. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 1. arrondissement. Størrelsen er 2,154 km².
Arrondissementet, som kalles Luxembourg, er lokalisert på vestre bredde av elven Seinen. Verdenskjente undervisningsinstitusjoner ligger her, slik som den prestisjefylte kunstskolen École des Beaux-Arts og det franske akademi, Académie française, setet til Frankrikes senat foruten en konsentrasjon av en rekke av Paris’ mest berømte monumenter som Saint-Germain Abbey og plass, kirken Saint-Sulpice og plass, broen Pont des Arts, og palasset og parken Jardin du Luxembourg. Det japanske animasjonsselskapet Toei Animation har sitt hovedkontor her, og som ble åpnet i 2004. Det betjener Frankrike, Tyskland, Italia, Spania og Storbritannia.


== Historikk ==
6. arrondissement er et av byens eldste, og ble først bygget av romerne.


== Kvarterer ==
La Monnaie
L'Odéon
Notre-Dame-des-Champs
Saint-Germain des Prés


== Kjente bygg ==
Académie française
Palais du Luxembourg
Jardin du Luxembourg
Pont des Arts
Pont Neuf
Saint-Germain des Prés
Église Saint-Sulpice
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paris 6e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

 6th arrondissement hos Wikivoyage
7. arrondissement

7. arrondissement i Paris, Le Palais-Bourbon, er et av de sentrale arrondissementene i byen, kalles septième. Det ligger ved Seinens venstre bredd, og grenser til 6. og 15. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 1. arrondissement. Størrelsen er 4.088 km².
Arrondissement består for det meste av høystatus boligområder, offentlige bygninger og museer.


== Kvarterer ==
Saint-Thomas-d'Aquin
Les Invalides
L'École-Militaire
Le Gros-Caillou


== Kjente bygg ==
Noen kjente bygg i 7. arrondissement:
Eiffeltårnet
Champ de Mars
Assemblée nationale
École militaire
Hôtel des Invalides (Musée de l'Armée)
Institut d'études politiques de Paris
Musée Rodin
Muséée d'Orsay
Musée du Quai Branly
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 7e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Arausio

Slaget ved Arausio fant sted den 6. oktober 105 f.Kr., mellom byen Arausio og elven Rhone. Slaget stod mellom de migrerende stammene kimbrerne og teutonerne, og den romerske republikk, under ledelse av prokonsulen Qintus Servilius Caepio og konsulen Gnaeus Mallius Maximus. Bitter strid mellom de to romerske kommandantene førte til at de to romerske hærene ikke samarbeidet, noe som endte katastrofalt for de romerske styrkene. Romerne mistet rundt 80 000 soldater. Hvis man i tillegg tar med tjenere og andre folk som fulgte hæren, er tapet estimert til rundt 112 000. Nederlaget gav Gaius Marius muligheten til å gjennomføre sine militære reformer når det gjaldt rekruttering og organisering av hæren.
Tommy Gjølga

Tommy Gjølga (født 1. mai 1969 i Karlskoga i Sverige) er en friidrettsutøver, oppvokst i Vanvikan på Fosenhalvøya i Trøndelag. Han startet med friidrett da han var 11 år og begynte å hevde seg på 800 m i en alder av 16 år (1.59,5).
Beste prestasjon som senior: NM-gull på 1500 m i Tønsberg (1993).
Fra 2007 har Tommy Gjølga vært trener i Strindheim IL Friidrett, der han trener både gutter og jenter fra 16 år og oppover til veteranalder, som alle satser på distanser fra 800m til maraton.


== Personlige rekorder ==
400 m: 48,54
800 m: 1.47,21
1000 m: 2.19,67
1500 m: 3.40,47
1 mile: 3.59,98
3000 m: 8.23,30
Borsalino

Borsalino er en italiensk hattefabrikant, spesielt kjent for sine fedorahatter.
Den første Borsalinofabrikken ble grunnlagt i Alessandria i Italia 1857, etter at gründeren Giuseppe Borsalino hadde vært på studietur i Frankrike for å lære om moderne produksjonsmetoder. Bedriften ble raskt en suksess, og 1875 inneholdt Borsalinokatalogen over seksti forskjellige modeller.
Giuseppe Borsalino var tidlig ute med å se behovet for velferdstilbud for arbeiderne, og innførte gratis medisinsk hjelp og pensjonssparing for arbeiderne sine.
Ved Borsalinos død i 1900 hadde fabrikken nesten tusen ansatte, og produserte en million hatter i året. Suksessen fortsatte under den nye lederen, Borsalinos sønn Teresio, og i 1913 hadde bedriften 2500 ansatte og produserte to millioner hatter årlig.
Etter andre verdenskrig gikk hatter av moten, og det gikk noe nedover med Borsalino. Borsalino er likevel en av verdens mest kjente hatteprodusenter, og produktene eksporteres til hele verden. Sortimentet er også utvidet, slik at de produserer flere typer hodeplagg, også mer «ungdommelige» varianter.
Borsalino flyttet fra sine tradisjonsrike lokaler i sentrum av Alessandria i 1986, og etablerte en ny fabrikk i en forstad av byen. Den gamle fabrikkbygningen ble etter dette overtatt av Università degli Studi del Piemonte Orientale «Amedeo Avogadro».

		
		


== Eksterne lenker ==
Borsalinos nettsider (italiensk, krever Macromedia flash)
Slaget ved Noreia

Slaget ved Noreia i 112 f.Kr. var det første slaget i kimbrerkrigen. Slaget stod mellom den romerske republikk og de urgermanske stammene kimbrerne og teutonerne. Det endte med nederlag og nesten katastrofe for romerne.


== Referanser ==
Mainhardt Graf von Nayhauß

Mainhardt Graf von Nayhauß-Cormons (født 1. juli 1926 i Berlin; død 29. januar 2021 i Bonn) var en tysk journalist.
Nayhauß, hvis forfedre stammer fra Schlesien, er sønn av en offiser og levde frem til 1956 i Berlin, hvor han gikk i lære som næringslivsjournalist. Deretter reiste han til Bonn som korrespondent for forskjellige dags- og ukeaviser (Der Spiegel, Stern, Bunte, Die Welt, Welt am Sonntag, Wirtschaftswoche, Bild am Sonntag). 
Fra 5. januar 1981 skrev han politiske kommentarer for Bild-Zeitung. Han har også utgitt flere bøker, og skrev for den tyske Netzeitung (en avlegger av den norske Nettavisen). Han har skrevet biografier om Helmut Schmidt (1988) og Richard von Weizsäcker (1994).
Nayhauß har mottatt Bundesverdienstkreuzes 1. klasse. Han er gift med grevinne Sabine von Nayhauß, og har to døtre, deriblant fjernsynsjournalisten Tamara Gräfin von Nayhauß (f. 1972).


== Referanser ==
7. Oslo Kanaljene

7. Oslo Kanaljene (opprinnelig 7. Kristiania speidertropp) er en speidergruppe av Norges speiderforbund og en del av Oslospeiderne.
Gruppen er Oslos største speidergruppe, og ble stiftet 9. oktober 1919 da den ble skilt ut fra 8. Kristiania speidertropp da denne ble for stor. Gruppen holder til i kjellerlokalene til Tonsen kirke, og har hovedsakelig medlemmer fra områdene Bjerke/ Årvoll/Lofthus og Grefsen/Kjelsås. Den er åpen for alle gutter og jenter fra de går i 3. klasse på skolen.
Speidergruppen har lange tradisjoner med "Nyttårstur" (73. tur i 2019) i romjulen og "Sommertur" på ei uke fra St. Hans. 7. Oslo har bidratt til en rekke åpne arrangementer, blant annet en friluftsdag på Trollvann i 2008 og en aktivitetsdag ved Badedammen i Tonsenhagen i 2007. Speidergruppen har også engasjert seg i bevaring av Isdammen på Årvoll. Hvert år arrangerer 7. Oslo Kanaljene "Åpen Isdam" sammen med Bjerke Storvel på friluftslivets dag.
Gruppen har utgitt følgende bøker:

7. Oslo tropp 50 år, Oslo 1949/1950
Kanaljene gjennom 30 år – omhandler perioden 1919-1949
Kanaljene holder kursen – omhandler perioden 1949-1959 med bl.a. anskaffelsen av Vinkelhytta
Kanaljene vandrer videre – omhandler perioden 1959-1969 med bl.a. flyttingen av gruppen til Tonsen kirke i 1962
Kanaljene hever liljen omhandler perioden 1969-1979
Kanaljene mot nye høyder – omhandler perioden 1979-1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
7. Oslo Kanaljene
Auskerry

Auskerry (norrønt: Austrsker, «Østskjæret»; skotsk: Soond) er en liten øy øst i den skotske øygruppen Orknøyene. Øya ligger i Nordsjøen, 5 km sør for Stronsay og har et fyrtårn fra 1866. I henhold til folketellingen i 2011 har øya en befolkning på 3 innbyggere.


== Beskrivelse ==
Auskerry er en liten, flat, rød sandsteinsholme, bestående av 85 hektar i utstrekning, 5 km sør for Stronsay. En stående stein og middelalderkapell er tegn på tidlig bosetting. Øya var ubebodd en tid etter automatiseringen av fyret på 1960-tallet. Det var tidligere et populært sted for jakt på sel. Det er tre små vindturbiner og fire solcellepaneler på øya, som gir mesteparten av strømmen. Havterne og stormsvaler har store hekkekolonier her, og Auskerry har derfor blitt erklært som naturreservat.


== Særegne sauer ==
Auskerry har vært bebodd i 30 år av en familie som holder en flokk med sjeldne rase tamsauer fra North Ronaldsay, den nordligste øya på Orknøyene, og har således navn etter øya, north-ronaldsay-sau. Sauene er kjent for å kunne leve av tang nesten hele året. De lever langs vannkanten og har et annet kosthold enn vanlige sauer; i stedet for å beite om dagen og drøvtygge om natten, forholder de seg i stedet til tidevannet, beiter ved lavvann og drøvtygger ved høyvann. Sauene får ferskvann fra demninger langs kysten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Joint Nature Conservation Committee: Auskerry Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Calf of Eday

Calf of Eday (norrønt: Kalfr; skotsk: Cauf o Aidee) er en ubebodd øy i den skotske øygruppen Orknøyene og ligger nord for øya Eday. Den er kjent for sitt dyreliv og forhistoriske ruiner. Utvinning av salt skjedde på øya fra 1600- til 1800-tallet. Rester etter dette kan fremdeles sees.


== Etymologi ==
Nordboerne fra Norge ga dyrenavn til noen øyer, særskilt til de små øyer ved siden av en større, andre eksempler er Calf of Man, en liten øy som henger etter den større øya Man som en kalv til kvige og det større skjæret Horse of Copinsay. Øynavnet i norrøn tid var altså Kalfr, «kalv». Eday er et navn som er avledet  fra norrøne eið og betyr «Eide-øya».På 1600-tallet ble Eday også kjent som «Heth Øy» og navnet Calf ble er registrert av den nederlanske kartografen Joan Blaeu som «Calf of Heth Øy».


== Historie ==
Det er en neolitisk steinhus (cairn) med et indre kammer i sørvest med utsikt over Calf Sound, som skiller øya fra Eday. Det er rektangulær i formen og ble gravd ut i 1936–37 og inneholder et lite kammer med to avdelinger og et større med fire boder som har egen inngang og trolig ble lagt til på et senere tidspunkt. To lignende strukturer har blitt identifisert i nærheten sammen med ulike andre gamle ruiner.Fra 1600- til 1800-tallet var Calf of Eday lokaliseringen av et saltverk, restene av det kan fortsatt sees nord for steinhusene.Piraten John Gow og hans menn raidet huset Hall of Clestrain med suksess 10. februar 1725, men da de forsøkte å angripe Carrick House på Eday, løp de på grunn på Calf of Eday, hvor de ble tatt til fange.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, Joseph, red. (1873): The Orkneyinga Saga. Overs. Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. Edmonston and Douglas. The Internet Archive.
Haswell-Smith, Hamish (2004): The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
Irvine, James M., red. (2006): The Orkneys and Schetland in Blaeu's Atlas Novus of 1654. Ashtead. James M. Irvine. ISBN 0-9544571-2-9
Noble, Gordon (2006) Neolithic Scotland: Timber, Stone, Earth and Fire. Edinburgh University Press. ISBN 0-7486-2338-8
Waugh, Doreen (2010): «On eið-names in Orkney and other North Atlantic islands», i Sheehan, John & Ó Corráin, Donnchadh: The Viking Age: Ireland and the West. Proceedings of the Fifteenth Viking Congress. Dublin. Four Courts Press. ISBN 978-1-84682-101-1


== Eksterne lenker ==
Joint Nature Conservation Committee: Calf of Eday Arkivert 23. februar 2006 hos Wayback Machine.
Direktør

Direktør (femininum: direktrise, lite brukt idag) er ofte tittel for et medlem av en direksjon eller den daglige lederen for et privat eller offentlig foretak. I foretak med flere direktører vil én direktør være administrerende direktør, generaldirektør e.l. og de andre direktørene underordnet denne.


== Sammensetninger ==
Tittelen direktør brukes også i sammensetninger, som for eksempel avdelingsdirektør, fagdirektør o.l.
Tittelen brukes normalt først når stillingen er overordnet andre sjefer i respektive adveldinger. 
Som for eksempel markedsdirektør som er nærmeste overordnet for flere enn en markedsjefer, ellers så har stillingen ingen funksjon i realiteten.


== Disponent ==
Tidligere ble tittelen disponent også brukt med tilsvarende betydning. Disponent ble gjerne brukt for mindre virksomheter, men er lite brukt i norsk språk i dag.
Siri Austeng

Siri Austeng (født 27. april 1944, død 8. juli 2017) var en norsk politiker (Ap) som var fylkesordfører i Hedmark fra 1995 til 2007. 
Austeng var født og oppvokst på Ekely i Oslo. Hun var utdannet kjemiingeniør og kom til Elverum i 1971. Her jobbet hun i 10 år som lærer og sosiallærer ved Elverum ungdomsskole. Hun var også utdanningsdirektør i Oppland samt fylkesråd i Hedemark fylkeskommune.Hun ble politisk aktiv på 1970-tallet og var kommunestyrerepresentant i Elverum i åtte år fra 1979, og fylkestingsrepresentant i 24 år. Hun ble Hedmarks første kvinnelige fylkesordfører i 1995, et verv hun hadde i 12 år, til 2007 da hun ga seg i politikken. Det må også nevnes at hun var vararepresentant til Stortinget i perioden 1985 til 1989 og hadde også flere styreverv, blant annet i Eidsiva Energi, Turneorganisasjonen, KLP og KS. De siste årene var hun leder av Elverum Arbeiderpartis seniorutvalg.Hun var rangert på 80.-plass over Kapitals liste over Norges 100 mektigste kvinner i 2008.Siri Austeng var gift med Ivar Austeng (f. 1930, d. 2013) og hadde tre barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Siri Austeng hos Stortinget 
(no) Siri Austeng hos Norsk senter for forskningsdata
Teutonere

Teutonerne (fra urgermansk: Þeudanōs) er nevnt som en germansk stamme i tidlige historiske skrifter av grekerne og romerne. Ifølge kartet til Ptolemaios levde de i Jylland. Tyske historikere assosierte ikke navnet teuton med sine proto-germanske forfedre før 1200-tallet.
Rundt 120 f.Kr. utvandret mange teutonere sammen med kimbrerne fra sine områder i Danmark og dro sørover, der de støtte på Romerriket.
Etter å ha oppoldt seg noen år på de ungarske stepper, vandret teutonerne sammen med kimbrerne vestover og sørover gjennom Provincia, der de kom i konflikt med romerne. I en serie sammenstøt (kimbrerkrigen) klarte teutonerne og kimbrerne å slå den romerske hær gjentatte ganger. Men i slaget ved Aquae Sextiae ble teutonerne tilintetgjort av styrkene til konsul Gaius Marius, og deres konge Teutobod ble tatt til fange og ført som trofé i en seiersparade gjennom Romas gater.
.tk

.tk er Tokelaus nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. Tokelau ligger i Polynesia og er et territorium underlagt New Zealand. Toppnivådomenet .tk er verdens mest benyttede.


== Registrering og bruk ==
Med 31 millioner var .tk det hyppigst benyttede nasjonale toppnivådomenet i verden i 2016.Tokelau skaffer gratis .tk-domenenavn til alle som er interessert, men tvinger gjennom plassering av reklamebannere på alle gratisdomener. Disse gratisdomenene pekes til Tokelau navneservere, som omdirigerer HTTP-trafikk via HTML-rammer til en spesifisert nettside. Domenenet omdirigerer også fem epostadresser til eksterne adresser. På grunn av denne omdirigeringen, er bruk av gratis .tk-domener til andre tjenester (så som hosting av servere for andre protokoller som File Transfer Protocol og Internet Relay Chat, eller å opprette hostnavn og subdomener innen dem) er ikke offisielt mulig.
Nettsteder som ikke er besøkt minst 25 ganger på 90 dager blir automatisk slettet.
For å kunne bruke ens egne navneservere, eller få et «spesielt» .tk-domenenavn, for eksempel varemerkenavn for de fleste Fortune 500-selskaper, og for å unngå annonseringen, må brukeren kjøpe det. Betalte domenenavn koster fra 7,95 dollar per år og oppover.
Potensielt verdifulle navn med mindre enn fire bokstaver er ikke tilgjengelige for gratisregistrering, og må kjøpes, vanligvis for en pris på over USD 1000.
Internettleverandøren Road Runner på Time Warner Cable blokkerte på et tidspunkt alle .tk-nettsteder unntatt dot.tk og tcl.tk, men .tk-domenet er senere blitt åpnet igjen. Det er ukjent hvorfor domenet ble blokkert opprinnelig.


== Svindel ==
På tross av at Dot TK på nettstedet sitt uttaler at «den valgfrie reklamen på ditt nettsted […] kan lett fjernes GRATIS», så finner mange brukere av Dot TK det umulig å fjerne reklamebannerne. Fjerning av dem er heller ikke gratis, men gjøres via en priset SMS-tjeneste, og den virker bare i Nederland, Spania og Storbritannia. En tvungen introside dukker opp hvis en reklameblokker er detektert. I tillegg til disse annonsebannerne, så viser Dot TK ofte sin registreringsside i stedet for det registrerte nettstedet, og gjør dermed brukerens nettsted utilgjengelig.
Det rapporteres også at .tk-domener har blitt brukt til phishing-svindler og spam.Hvis et gratisdomene får mye trafikk eller blir vurdert som verdifullt, gjør Dot TK det om til et betal-domene uten varsel. Man må da betale for å få fortsette å bruke domenet.


== Referanser ==


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .tk whois informasjon
T.S. Eliot

Thomas Stearns Eliot (født 26. september 1888 i St. Louis i Missouri, død 4. januar 1965 i Kensington i London) var en angloamerikansk dikter, dramatiker, litteraturkritiker og «en av de fremste poeter på 1900-tallet.»Han ble født i St. Louis i Missouri i USA, men flyttet til Storbritannia i 1914 da han var 25 år.  Han ble britisk statsborger i 1927 da han var 39 år og gikk samtidig inn i den anglikanske kirken. 
Eliot fikk utstrakt oppmerksomhet for sitt dikt The Love Song of J. Alfred Prufrock (1915), som er vurdert som et mesterverk innenfor modernismen. Det ble fulgt av noen av de mest kjente diktene i engelsk språk, blant annet hans lange The Waste Land (1922) (gjendiktet av Paal Brekke under tittelen Det golde landet i 1949, og av Eirik S. Røkkum under tittelen Det øde landet i 2021), The Hollow Men (1925), Ash Wednesday (1930) og Four Quartets (1945). Han skrev også sju skuespill, blant annet Murder in the Cathedral (Mordet i domkirken, 1935). 
Han mottok nobelprisen i litteratur i 1948 «for sin framstående, nyskapende bidrag til dagens poesi.»  I 1959 ble han utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste, og i 1964 ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje av USAs president Lyndon B. Johnson. Eliot døde i London i England i 1965.


== Bibliografi ==
1917 Prufrock and Other Observations
1919 Poems
1920 Ara vos Prec
1920 The Sacred Wood
1922 The Waste Land
1924 Homage to John Dryden
1925 Poems 1909–1925
1925 The Hollow Men
1930 Ash Wednesday
1932 Sweeney Agonistes
1934 After Strange Gods: A Primer of Modern Heresy
1935 Collected Poems 1909–1935
1935 Burnt Norton
1935 Mordet i domkirken (Murder in the Cathedral)
1935 Old Possum's Book of Practical Cats
1939 The Family Reunion
1939 The Idea of a Christian Society
1940 East Coker
1941 The Dry Salvages
1943 Four Quartets
1948 Little Gidding
1948 Towards a Definition of Culture
1950 Cocktailselskapet (The Cocktail Party)
1963 Collected Poems 1909–1962
1964 Knowledge and Experience in the Philosophy of F.H. Bradley


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) T.S. Eliot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Stearns Eliot – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) T.S. Eliot på Internet Movie Database 
(en) T.S. Eliot hos The Movie Database 
(en) T.S. Eliot hos Internet Broadway Database 
(en) T.S. Eliot hos Internet Broadway Database 
(en) T.S. Eliot hos Internet Broadway Database 
(en) T.S. Eliot på Apple Music 
(en) T.S. Eliot på Apple Music 
(en) T.S. Eliot på Discogs 
(en) T.S. Eliot på MusicBrainz 
(en) T.S. Eliot hos American National Biography 
(en) Eliot's Grave
(en) T.S Eliot sitater
(no) NRK Portretter
Føderalistisk Propagandaforbund

Føderalistisk Propagandaforbund var en syndikalistisk opposisjon innad i Landsorganisasjonen (LO).
I 1924 ble det nedsatt en komité på tre mann innen LO som skulle planlegge en plattform for syndikalistenes tilslutning. 11. september 1924 innledet Edward Mørk over «Er en fagopposition nødvendig i Norge» i Kristiania Social-Anarkistiske Forening. Det ble diskutert om hvorvidt det burde dannes en syndikalistisk opplysnings- og propagandaorganisasjon. På Norsk Syndikalistisk Føderasjons 4. kongress 27. september – 1. oktober 1924 ble forholdet til LO drøftet etter en innledning av Tryggve Aakervik. Dette resulterte i en heftig debatt. Enkelte av talerne henviste til de dårlige erfaringene arbeiderne hadde med LO i forbindelse med enkelte streiker, samt faren for at syndikalistene skulle havne i reformismen. 
I oktober 1924 ble Føderalistisk Propagandaforbund dannet. Dette var et forsøk på å drive syndikalistisk opplysningsvirksomhet innen LO. De fulgte således den «indre linje», slik Fagopposisjonen av 1911 hadde gjort. 23. oktober innledet Oscar Ottersen om det nystartede propagandaforbundet i Kristiania social-anarkistiske forening, med etterfølgende diskusjon.  Revolt hadde en del positive artikler om denne nye organisasjonen. Alarm og NSF, derimot, var ikke særlig begeistret for dette tiltaket. Det kom til en sterk meningsutveksling mellom sosialanarkistene og syndikalistene. Enkelte av NSFs medlemmer skal ha arbeidet for den nye organisasjonen. Avtroppende forretningsfører for NSF, Einar Mikkelsen, reagerte på dette, og advarte mot et av disse medlemmene og «det dödfödte Federalistiske Propaganda forbund som blev stiftet umiddelbart efter N.S.Fs kongres, utelukkende fordi propagandistene ikke fik N.S.F. sit underbruk.».
Medlemmer av Norges social-anarkistiske forbund var meget aktive i Føderalistisk Propagandaforbund.
Føderalistisk Propagandaforbund forsvant i 1928, muligens noe tidligere.