jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sparebanken NOR

Sparebanken NOR (1. oktober 1990 – 31. oktober 2000) var Norges største sparebank og omfattet over 100 lokale banker som resultat av fusjonen mellom ABC Bank og fire distriktsbanker. Banken drev også forsikringsvirksomhet og Kjell O. Kran var konsernsjef.


== Historikk ==
Historien til Sparebanken NOR går tilbake til opprettelsen av Christiania Sparebank i 1822, som i 1926 endret navn til Oslo Sparebank.
1. oktober 1990 fusjonerte ABC Bank med fire distriktsbanker og dannet Sparebanken NOR. De fire distriktsbankene var Sparebanken Vestfold (stiftet i 1982), Sparebanken Østlandet (stiftet i 1986), Sparebanken Buskerud (stiftet i 1978) og Sparebanken Østfold.
31. oktober 2000 endret banken navn til Gjensidige NOR Sparebank etter oppkjøpet av Gjensidige Bank året før.Olav Hytta ble administerende direktør i den nye sparebanken 23. juni 2000, mens kapitalforvaltning og livsforsikring ble skilt ut i Gjensidige Liv og ledet av Bente Rathe. Skadeforsikring ble også skilt ut til Gjensidige Skade og ledet av Sverre Høegh Krohn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sparebanken NOR i Store norske leksikon
Christian Hoffmann

Christian Hoffmann (født 22. desember 1974 i Aigen) er en østerriksk tidligere langrennsløper.
I 1998 tok Hoffmann  flere pallplasseringer i verdenscuprenn, og endte på 3.-plass sammenlagt i sprintcupen. I OL 1998 in Nagano tok han sensasjonelt bronse på femmila. En ny milepæl i karrieren ble VM på ski i Ramsau i 1999. Det østerrikske laget var outsidere i VM-stafetten, og Hoffmann vant en spennende innspurt mot nordmannen Thomas Alsgaard.
Høydepunktet i Hoffmanns karriere kom i OL 2002 i Salt Lake City. På 30 km fristil vant han foran landsmannen Mikhail Botvinov. Denne gullmedaljen måtte han imidlertid vente lenge på. Først ble den opprinnelige vinneren, Johann Mühlegg, tatt for doping og utestengt fra lekene.
I 2003 vant Christian Hoffmann sin første verdenscupseier i et enkeltrenn over 10 km fristil i Ramsau. Den andre og siste verdenscupseieren kom på 30 km fristil i Pragelato i Italia i 2004.


== Beste resultater ==
2002 – gullmedalje på distansen 30 km fristil i OL i Salt Lake City
1998 – bronsemedalje på distansen 50 km fristil i OL i Nagano
1999 – gullmedalje på 4 x 10 km stafett i VM i Ramsau


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Hoffmann – Olympedia 
(en) Christian Hoffmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christian Hoffmann – FIS (langrenn)
Kevin Hector

Kevin James Hector (født 2. november 1944 i Leeds) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball. Han debuterte på landslaget mot Polen den 17. oktober 1973. Hector spilte 2 kamper for England.


== Landslagskarriere for England ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Hector – Transfermarkt 
(en) Kevin Hector – national-football-teams.com 
(en) Kevin Hector – EU-Football.info
David Nish

David John Nish (født 26. september 1947 i Burton upon Trent) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball. Han debuterte på landslaget mot Nord-Irland den 12. mai 1973. Nish spilte fem kamper for England.


== Landslagskarriere for England ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Nish – Transfermarkt 
(en) David Nish – EU-Football.info
Charlie George

Charles Frederick George (født 10. oktober 1950 i Islington) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball. Han debuterte på landslaget mot Irland den 8. september 1976. George spilte 1 kamp for England.


== Landslagskarriere for England ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlie George – UEFA 
(en) Charlie George – Transfermarkt 
(en) Charlie George – national-football-teams.com 
(en) Charlie George – EU-Football.info
Piggies

«Piggies» er en sang med The Beatles fra deres doble album The Beatles (White Album) utgitt i 1968. Den er hovedsakelig skrevet av George Harrison og har en barrokk-stil cembalo og en strykerkvartett – som tar en uventet sving ved brått å spille blues. Som teksten indikerer er den en sosial kommentar om lyst og markedsgrådighet.
«Piggies» begynte som en Harrison-sang, og er også kreditert ham, men han etterlot den uferdig. Da hans mor oppdaget den et år etter, hjalp John Lennon til med å ferdiggjøre den. I Harrisons bok I Me Mine, utgitt 1982, skriver han at hans mor kom opp med hjelp på en strofe; What they need is a damn good whacking! Sangen har absolutt ingenting med amerikanske politimenn å gjøre, skriver han videre, som ofte ble kalt ‘pigs’ på 1960-tallet. I tillegg hadde sangen et ekstra vers som ikke ble benyttet:

Everywhere there's lots of piggies
Playing piggie pranks
You can see them on their trotters
At the piggy banks
Paying piggy thanks
To thee pig brother


== Feiltolkninger ==
Charles Manson som feiltolket flere sanger fra Det hvite albumet til å rettferdiggjøre hans mord, tok spesielt verselinjen What they need is a damn good whacking! som forsvar for å angripe politiet. Da Sharon Tate, Leno og Rosemary LaBianca og andre ble myrdet den 9. august 1969 ble kniver og gafler brukt ettersom disse var blitt nevnt i sangen. Ordene «pig» og «piggy» ble skrevet med ofrenes blod på veggene. Harrison ble forskrekket og forferdet over at hans sang skulle få en slik mening.
Et annet band som har brukt ordet «piggies» i bortmot tilsvarende måte er Death In June. Deres leder Douglas Pearce navnga en av deres album All Pigs Must Die. Lyrikken på tittelsangen relaterer seg til Mansons drap i refrenget All pigs must die, this ain't August '69.


== Sammenlign med ==
«Pigs (Three Different Ones)», ved Pink Floyd, på albumet Animals
«War Pigs» ved Black Sabbath, på Paranoid


== Eksterne lenker ==
(en) Piggies på MusicBrainz
I’ve Got a Feeling (sang)

«I've Got a Feeling» er en sang av The Beatles fra det siste albumet Let It Be utgitt i 1970. Den er kreditert Lennon/McCartney, og i dette tilfellet er det faktisk snakk om et samarbeid siden dette er to uferdige sanger som er blitt sydd sammen til en: Paul McCartneys «I've Got a Feeling» og John Lennons «Everybody Had a Hard Year».
McCartneys skrev sangen til sin nye kjæreste Linda Eastman, som han snart kom til å gifte seg med. Teksten uttrykker at hun er den kvinnen han alltid har vært på jakt etter. Lennons sang starter hver eneste linje med «everybody» (alle). Mens McCartneys sang er optimistisk hadde Lennon virkelig hatt et svært anstrengende (hard) år: Han var blitt skilt fra sin første kone Cynthia Powell, hans nye kjæreste Yoko Ono hadde hatt en spontanabort og han var selv blitt arrestert for narkotikabesittelse.
At de to sangene går så utmerket sammen må tilskrives begges talenter.
I filmen Let It Be påstår Lennon at skrev «Everybody Had a Hard Year» natten før, men det finnes et filmopptak fra BBC tatt opp i 1968 der han synger en tidlig versjon av sangen mens han spiller akustisk gitar i sitt hjem i Ascot.


== Kilder ==
Turner, Steve. A Hard Day's Write: The Stories Behind Every Beatles' Song, Harper, New York: 1994


== Eksterne lenker ==
Alan W. Pollacks notater vedrørende «I've Got a Feeling»
The Beatles (John Lennon - akustisk): Everone Had A Hard Year'
John & Yoko: Everybody Had A Hard Year/Julia.
I've Got A Feeling Rooftop Concert.
Toini Knudtsen

Toini Knudtsen (født 12. juni 1968 i Kristiansund) er en norsk musiker.
Knudtsen har siden 1991 vært frontfigur, vokalist, og spilt rytmegitar i rockabilly-bandet Toini & the Tomcats. I tillegg synger og spiller hun gammeldags rockabilly i det nyere bandet Toini & the Rock'n'Roll Allstars, sammen med deler av besetningen fra Toini & the Tomcats.


== Diskografi ==
1994: Awake at night
1997: Going wild
2001: Traction
2002: Merry Christmas
2012: Welcome to the Rock Garden Vol. 1
2013: Welcome to the Rock Garden Vol. 2


== Familie ==
Toini Knudtsen er datter av forfatteren Ingar Knudtsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toini Knudtsen på Discogs 
(en) Toini & the Tomcats
Ostrów Wielkopolski

Ostrów Wielkopolski (tysk Ostrowo) ligger cirka 115 km for Poznań, omtrent i sentrum av det storpolske voivodskap i Polen. 72 672 (2006) innbyggere lever i byen. 
Ostrów Wielkopolski fikk bystatus senest i 1404. Byen utviklet seg ikke særlig frem til begynnelsen av det 18. århundre. I 1711 gav borgerskapet slipp på byrettighetene. Byen blomstret først opp mot slutten av 1700-tallet takket være sine nye eiere – familiene Przebendowski, Bieliński og Radziwiłł. Etter Polens tre delinger kom byen under Preussen frem til 1918, da den ble del av Polen. Ostrów Wielkopolski opplevde stor vekst i mellomkrigstiden. Utviklingen ble imidlertid stanset av andre verdenskrig, da byen ble okkupert av Tyskland i årene 1939–1945. Etter krigen kom den igjen under Polen.  


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ostrów Wielkopolski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ostrów Wielkopolski – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell side (på polsk, tysk og engelsk)
Egosentrisme

Egosentrisme vil si manglende evne til å se ting fra en annen synsvinkel enn sin egen. En egosentriker vil oppfatte verden som et sted der deres ønsker og behov er helt sentrale, ikke sjelden på bekostning av andres. Det motsatte av egosentrisme er empati (medfølelse).
En egosentriker kan også beskrives som en gjennomført egoist.


== Referanser ==
Frierfjorden

Frierfjorden er en fjord i Grenland i Telemark. Den strekker seg fra Brevik inn til munningen av Skienselva. Fjordens munning, «Strømmen» (Brevikstrømmen), er ca. 300 m bred og krysses av Breviksbrua. Litt lenger inne krysses fjorden også av den nyere Grenlandsbrua (E18), Norges høyeste fastlandsbyggverk. Frierfjorden grenser i vest mot Bamble, i nord mot Skien, og i øst mot Porsgrunn.Fjorden har stor skipstrafikk, blant annet til fabrikkanlegget Rafnes i Bamble, fabrikkanlegget til Norsk Hydro i Porsgrunn og – fram til nedleggelsen i 2006 – til fabrikkanlegget Union i Skien.
Navnet «Frier» kommer sannsynligvis av norrønt, med betydningen «den vakre».
Tidligere var Norsk Hydros magnesiumfabrikk på Herøya en av verdens største punktkilder for utslipp av dioksiner, noe som førte til kraftig forurensning av Frierfjorden. Hydros magnesiumfabrikk på Herøya slapp i perioden frem til 1990 ut like mye dioksiner som samtlige kilder i hele Sverige.


== Referanser ==
Liste over olympiske medaljevinnere i alpint (menn)

Liste over olympiske medaljevinnere i alpint (menn) inneholder samtlige menn som har tatt olympisk medalje i individuelle øvelser i alpint i olympiske vinterleker.
Alpint kom med på programmet til de olympiske vinterlekene under lekene i Garmisch-Partenkirchen i 1936. Det ble da arrangert konkurranser i alpin kombinasjon for både menn og kvinner. Under vinterlekene i 1948 i St. Moritz ble utfor og slalåm med som egne medaljedisipliner, og i 1952 var storslalåm med for første gang. Alpin kombinasjon ble ikke arrangert i tidsrommet 1952–1984, men kom tilbake på det olympiske programmet fra og med OL i 1988 i Calgary, sammen med den nye disiplinen super-G.
Kjetil André Aamodt er den alpinisten som har vunnet flest medaljer gjennom tidene med sine åtte medaljer hvorav fire gull, to sølv og to bronsemedaljer.


== Utfor ==


== Slalåm ==


== Storslalåm ==


== Super-G ==


== Alpin kombinasjon ==


== Medaljefordeling ==
Oppdatert per vinter-OL 2022


=== Mestvinnende utøvere ===


=== Nasjonsvis medaljefordeling ===


== Kilder ==
Olympiske medaljevinnere i alpint på FIS-ski.com
Olympiske medaljevinnere i alpint Arkivert 12. desember 2008 hos Wayback Machine. på Sports-reference.com
Hall of Fame, Alpine skiing – resultatdatabase hos skisport365.com
Alpine skiing – resultatdatabase hos olympedia.org


== Se også ==
Liste over olympiske medaljevinnere i alpint (kvinner)
VM-medaljører i alpint
Vreni Schneider

Verena «Vreni» Schneider (født 26. november 1964 i Elm) er en tidligere, sveitsisk alpinist. Hun er landets mestvinnende alpinist, og er blitt kåret til «Århundrets kvinnelige sveitsiske idrettsutøver».


== Karriere ==
Hun vant verdenscupen sammenlagt tre ganger, og vant hele 55 enkeltrenn. I tillegg har hun fem OL-medaljer og seks VM-medaljer.
I sesongen 1988/89 vant hun 14 verdenscuprenn, flere enn noen annen alpinist (Ingemar Stenmark vant 13 renn et år).
I april 1995, etter elleve sesonger i verdenstoppen, valgte hun å legge opp. Nå driver hun en ski- og snøbrettskole på hjemstedet Elm, i tillegg til en sportsbutikk i Glarus.


== Meritter ==


=== OL ===
1988: Gull i slalåm og storslalåm
1994: Gull i slalåm, sølv i kombinasjonen og bronse i storslalåm


=== VM ===
1987: Gull i storslalåm
1989: Gull i storslalåm, sølv i slalåm og kombinasjonen
1991: Gull i slalåm, bronse i kombinasjonen


=== Verdenscupen ===
Schneider tok totalt 55 enkeltseirer i verdenscupen (34 i slalåm, 20 i storslalåm, 1 kombinasjon). Hun vant verdenscupen sammenlagt tre ganger, storslalåmcupen fem ganger og slalåmcupen seks ganger.


==== Sammenlagtplasseringer ====


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
Liste over verdenscupvinnere i alpint for kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Vreni Schneider – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vreni Schneider på Internet Movie Database 
(de) Vreni Schneider – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Vreni Schneider – Olympics.com 
(en) Vreni Schneider – Olympic.org 
(en) Vreni Schneider – Olympedia 
(en) Vreni Schneider – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vreni Schneider – FIS (alpint) 
(en) Vreni Schneider – ski-db.com
Ung vår

Ung vår (engelsk: New Spring) er en bok skrevet av Robert Jordan. Den er en del av Tidshjulet-serien, men omhandler ting som skjedde ca. tjue år før Verdens øye, med fokus på Moiraine Damodred og Lan Mandragoran. Boka ble gitt ut av Tiden Norsk Forlag i 2005, og er oversatt av Berit H. Løken.


== Publiseringshistorie ==
Teksten ble opprinnelig publisert som en novelle i en antologi som het Legends: Short Short Novels by the Masters of Modern Fantasy, redigert av Robert Silverberg. Den ble utgitt 15. september 1999, mellom Dolkenes vei (1998) og Vinterens hjerte (2000).
Robert Jordan utvidet senere novellen til en egen roman (selv om den var kortere enn de vanlige Tidshjulet-bøkene). Boken ble utgitt i januar 2004, og skulle opprinnelig være den første av tre bøker om forhistorien til serien. Jordan hadde planer om å skrive de to siste bøkene etter å ha gjort seg ferdig med serien, men etter Jordans død er det svært usannsynlig at disse bøkene vil bli utgitt.
Den gjenfødte dragen

Den gjenfødte Dragen (engelsk: The Dragon Reborn) er den tredje boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. september 1991 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 1998 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i to deler: Dragens flukt (prolog – kapittel 28) og Den gjenfødte Dragen (kapittel 28 – 56), men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Jens Erik Røsåsen.
Skyggen stiger

Skyggen stiger (engelsk: The Shadow Rising) er den fjerde boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. september 1992 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 1999 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i tre deler: Dragen i Steinen (kapittel 1 – 21), I Ødelandet (kapittel 22 – 37) og Tårnet faller (kapittel 38 til 58), men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Jens Erik Røsåsen.
Himmelens flammer

Himmelens flammer (engelsk: The Fires of Heaven) er den femte boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. oktober 1993 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 2000 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i tre deler: Klanenes oppbrudd, Over Verdensryggen og Til Caemlyn, men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Berit H. Løken.
Kaosets herre

Kaosets herre (engelsk: Lord of Chaos) er den sjette boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. oktober 1994 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 2001 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i tre deler: Kaosets herre, Amyrlins trone og Det Svarte Tårnet, men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Morten Hansen.
Kaosets herre er den lengste boka i serien, og den norske utgaven er på 1007 sider.
Sverdkronen

Sverdkronen (engelsk: A Crown of Swords) er den sjuende boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. mai 1996 i USA, og ble utgitt i Norge i 2002 av Tiden Norsk Forlag. Det var første gang Tiden ikke delte opp en Tidshjulet-bok i flere deler. Den norske boka er oversatt av Berit H. Løken.
Bok seks i serien, Kaosets herre, er den lengste i serien. Sverdkronen er den korteste, med 700 sider.
Dolkenes vei

Dolkenes vei (engelsk: The Path of Daggers) er den åttende boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boken ble gitt ut 20. oktober 1998 i USA, og ble utgitt i Norge i 2003 av Tiden Norsk Forlag. Den norske boken er oversatt av Morten Hansen.
Boken ble den første i serien som havnet på førsteplass på The New York Times' bestselger-liste. Den var på listen de to neste månedene.
Vinterhjerte

Vinterens hjerte (engelsk: Winter's Heart) er den niende boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 7. november 2000 i USA, og ble utgitt i Norge i 2004 av Tiden Norsk Forlag. Den norske boka er oversatt av Morten Hansen.
Boka ble den andre i serien som havnet på førsteplass på The New York Times' bestselger-liste. Den var på lista de to neste månedene.


== Handling ==
Mange av hendelsene i  Winter's Heart finner sted samtidig med hendelsene i neste bok, Crossroads of Twilight.
Perrin Aybara og hans følgere fotfølger Shaido-Aielene som kidnappet hans kone, Faile Bashere. 
Elayne Trakand prøver å holde grepet rundet Løvetronen.
Matt Cauthon, som gjør comeback i serien etter hans noe lange pause i forrige bok, er fanget i byen Ebou Dar i Altara, som er under okkupasjon av Seanchan. Han planlegger å rømme, men blir avbrutt av hans møte med en Seanchan-adelskvinne kalt Tuon. Mat, som hadde hørt om en profeti rundt hans selv gifte seg med De Ni Måners Datter, kidnapper Tuon i stedet for å binde henne fast og stikke avgårde.
Anton Sailer

Anton Engelbert «Toni» Sailer (født 17. november 1935 i Kitzbühel, død 24. august 2009 i Innsbruck) var en østerriksk alpinist.
Sailer var den første alpinisten som vant alle de tre alpinøvelsene (utfor, slalåm og storslalåm) i ett og samme OL. Dette presterte han under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. I tillegg vant han også gull i alpin kombinasjon, men dette gjaldt bare som VM-gull. I VM i alpint 1958 i Bad Gastein vant han tre gull- og én sølvmedalje. Han la opp i 1959.


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toni Sailer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anton Sailer på Internet Movie Database 
(sv) Anton Sailer i Svensk Filmdatabas 
(en) Anton Sailer på AllMovie 
(en) Anton Sailer hos The Movie Database 
(en) Anton Sailer på Discogs 
(en) Anton Sailer på MusicBrainz 
(de) Anton Sailer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anton Sailer – Olympics.com 
(en) Anton Sailer – Olympic.org 
(en) Anton Sailer – Olympedia 
(en) Anton Sailer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anton Sailer – FIS (alpint) 
(en) Anton Sailer – ski-db.com
Skumringens korsvei

Skumringens korsvei (engelsk: Crossroads of Twilight) er den tiende boka i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 7. januar 2003 i USA, og blir utgitt i Norge i løpet av 2005 av Tiden Norsk Forlag. Den norske boka er oversatt av Morten Hansen.
Boka ble den tredje i serien som havnet på førsteplass på The New York Times' bestselger-liste, og var på lista de tre neste månedene. Fans av serien mener likevel at dette er en av de dårligste bøkene i serien, fordi den var for opptatt av utviklingen til mindre viktige karakterer, og ikke flyttet hovedhandlingen framover, da boka omhandlet den samme tiden som i den forrige boka.
Drømmenes kniv

Drømmenes kniv (engelsk: Knife of Dreams) er den ellevte boken i fantasy-serien Tidshjulet, skrevet av Robert Jordan. 
Boken ble utgitt 11. oktober 2005 i USA, og 20. januar 2007 i Norge.
Louis Armstrong New Orleans internasjonale lufthavn

Louis Armstrong New Orleans International Airport (IATA: MSY, ICAO: KMSY) er hovedflyplassen i New Orleans og det omkringliggende området. Flyplassen eies og drives av New Orleans kommune.
Flyplassen ble åpnet for trafikk i 1946.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Louis Armstrong New Orleans International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bartender

En bartender (barkeeper) serverer drikke, oftest alkoholholdig, til kundene i en bar på utesteder som barer, puber, restauranter og tilsvarende. Bartenderen serverer øl (fatøl og flaskeøl), vin, drammer, shots og drinker, i tillegg til alkoholfritt til dem som ønsker det. 
I en bar som serverer drinker, forventes det at han eller hun skal kunne oppskriften og blande alt fra hundre til tusen forskjellige standarddrinker. Enkelte steder får bartenderen sine bestillinger fra servitørene slik at arbeidet er helt og fullt konsentrert om drikkevarene, mens andre tar seg av serveringen og øvrig kundebetjening. 
I Norge har bartendere tarifflønn som gjerne inkluderer en fast prosentandel av omsetningen. I tillegg er det både hos oss og i andre land normalt at bartender får tips. I enkelte land er hele bartenderens lønn basert på tips. 
I tillegg til servering, klargjøring av bestillinger og innkreving av betaling, er bartendere gjerne ansvarlige for at kundene ikke er for unge i forhold til de aldersgrenser som gjelder for barkunder. Minstealderen varierer gjerne mellom 18 og 21 år, men kan også være høyere.
I Norge innebærer dette at bartenderen kan være ansvarlig for at kunden må legitimere seg hvis han eller hun ser yngre ut enn 18 år ved salg av øl og vin, 20 år ved salg av brennevin og drinker som inneholder brennevin.
I Norge kan de bartenderne som vil, søke medlemskap i interesseforeningen Norsk Bartender Forening (NBF).


== Se også ==
Servitør
Barista
Munnskjenk


== Eksterne lenker ==
(en) Bartenders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av bartender
Gulfkysten

Gulfkysten er en region i USA som består av kysten til delstatene som grenser til Mexicogulfen – Texas, Louisiana, Mississippi, Alabama og Florida.
Eidangerfjorden

Eidangerfjorden er en fjord i Porsgrunn kommune i Telemark. Den er seks kilometer lang, og strekker seg fra mellom Brevik og Sandøya, inn i Eidanger, til Nystrand. Den største øya er Kattøya innerst i fjorden, ved camping- og badeplassen Olavsberget.På østsiden av fjorden finnes Seivall, kretsanlegg for seiling, og de kommunale badeplassene  Brønnstadbukta og Røra (Skien kommune).
Ytterst i fjorden, ved Brevik, finnes utskipningshavn for sementfabrikken Norcem. Lenger inne, på vestsiden, ligger tettbebyggelsen Heistad med Heistadstranda, og flere mindre friområder.


== Referanser ==