Wilhelm von Munthe af Morgenstierne

Wilhelm Thorleif von Munthe af Morgenstierne (brukte bare navnet Wilhelm Morgenstierne) (født 4. november 1887 i Kristiania, død 15. juli 1963) var en norsk diplomat, mangeårig ambassadør i USA.


== Bakgrunn ==
Han var sønn av professor Bredo von Munthe af Morgenstierne og Bertha Schjelderup, og bror av språkforskeren Georg Morgenstierne. Han giftet seg i 1925  med Marjorie Alder (1902–86) i Winnipeg i Canada.

Se von Munthe af Morgenstierne og Schjelderup (slekt)Morgenstierne tok examen artium i 1905 og studerte deretter ved Wadham College i Oxford der han avla eksamen i 1907. Han ble cand. oecon. i 1909. Deretter hadde han studieopphold i Frankrike.


== Virke ==

Han kom til Washington som attaché ved den norske legasjonen der i 1910. Fra 1913 var han sekretær i Utenriksdepartementet i Oslo. 1917–1921 var han legasjonsråd, og fra 1922 byråsjef i Utenriksdepartementet, før han ble generalkonsul i New York i 1929. I sitt diplomatiske virke var han også sakkyndig ved voldgiftsdomstolen i Haag. Han var Norges minister i Washington 1934–1942, deretter ambassadør samme sted 1942–1958. Morgenstierne spilte en viktig rolle for Norge under andre verdenskrig.
Etter opprettelsen av De forente nasjoner, FN, ble han medlem av den norske FN-delegasjonen. 
Morgenstierne ble senere kjent som sentral i svertekampanjen mot operasangerinnen Kirsten Flagstads omdømme som angivelig nazi-sympatisør. Bakgrunnen for dette var den pinlige diplomatiske episoden som oppstod i Washington i 1938, da ambassadør Morgenstierne ikke slapp inn i Flagstads garderobe i konsertpause, fordi hun hadde halsinfeksjon og feber. Den norske ambassaden i Washington angrep Flagstad i offentlig erklæring, og Morgenstierne henstilte til Utenriksdepartementet at Flagstads tilbakekomst til USA ble forhindret.Morgenstierne undertegnet i 1951 San Francisco-traktaten på vegne av Norge, avtalen som avsluttet USAs okkupasjon av Japan.


== Person ==
Morgenstierne var ikke politisk aktiv, heller ikke i sin ungdom. Han var kjent som radikal i studietiden, og holdt i 1908 et foredrag i Studentersamfundet med tittelen «Vor tids socialisme». Han var viseformann samme sted i 1914 og medlem av Oslo Arbeidersamfunn. Han gikk for å være en usnobbet og omgjengelig person som av pressen i Washington fikk tilnavnet «The Athletic Ambassador» da han gjerne beveget seg til fots over store strekninger i byen.


== Utmerkelser ==
Morgenstierne ble tildelt en rekke ordener for sitt virke. Han ble i 1926 utnevnt til ridder av 1. klasse av  St. Olavs Orden, forfremmet til kommandør med stjerne i 1939 og 4. januar 1946 tildelt ordenens storkors «for fortjenstfullt virke i sitt embede under krigen». Han ble også tildelt St. Olavsmedaljen og Kongens fortjenstmedalje i gull. Han mottok storkors av Dannebrogordenen, var kommandør med stjerne av den portugisiske Kristusordenen, kommandør av Italias kroneorden og av den thailandske Den hvite elefants orden.
Morgenstierne var æresdoktor ved Luther College, St. Olaf College, University of Southern California og ved Drexel Institute of Technology.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947,  utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s. 25–26.
Artikkel i Norsk biografisk leksikon