jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bartolomeo Bacilieri

Bartolomeo Bacilieri (født 28. mars 1842 i Breonio ved Verona i Italia, død 14. februar 1923 i Verona) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Verona 1888–1923.
Han ble kreert til kardinal i 1901 av pave Leo XIII.
Han deltok ved konklavet 1903 som valgte pave Pius X, konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV, 
og konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Bartolomeo Bacilieri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Luigi di Canossa

Luigi di Canossa (født 20. april 1809 i Verona i Italia, død 12. mars 1900 i Verona) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Verona 1861–1900.
Han ble kreert til kardinal i mars 1877 av pave Pius IX, med San Marcello al Corso som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1978 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Luigi Emmanuele Nicolo Lambruschini (1776-1854) *1819
Kardinal Giovanni Brunelli (1795-1861) *1835
Biskop Benedetto Riccabona de Reinchenfels (1807-1879) *1854
Kardinal Luigi di Canossa (1809-1900) *1862


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Canali

Francesco Canali (født 20. oktober 1764 i Perugia i Italia, død 11. april 1835 i Ferrara) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Spoleto  1814–1827, og deretter sekretær for Kongregasjonen for biskoper og ordensfolk.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i 1831 av pave Gregor XVI, utnevnelsen ble publisert i 1834, med San Clemente som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Maria Locatelli

Francesco Maria Locatelli (født 22. februar 1727 i Cesena i Kirkestaten, død 13. februar 1811 i Spoleto) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Spoleto 1772–1811.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i 1801, utnevnelsen ble publisert i 1803, med Santa Maria in Ara Coeli som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662–1738) *1721
Kardinal Annibale Albani (1682–1751) *1730
Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695–1773) *1732
Kardinal Lazzaro Opizio Pallavicini (1719–1785) *1754
Kardinal Francesco Maria Locatelli (1727–18116) *1772


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Cesare Facchinetti

Cesare Facchinetti (født 17. september 1608 i Bologna i Kirkestaten, død 30. januar 1683 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, med Santi Quattro Coronati al Laterano som tittelkirke.
Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Spania. Han var biskop av Senigaglia 1643–1655, av Spoleto 1655–1672, av Palestrina 1672–1683, av Porto og Santa Rufina 1679–1683, og – som dekanus for kardinalskollegiet – av Ostia 1680–1683.
Han ble utnevnt til kardinal i 1643.


== Episkopalegenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Melchor Soria Vera (?-1643)
Biskop Diego Castejón Fonseca (1580-1655) *bispeviet 1634
Kardinal Cesare Facchinetti (1608-1683) *1639


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Domenico Svampa

Domenico Svampa (født 13. juni 1851 i Montegranaro ved Fermo i Italia, død 10. august 1907 i Bologna) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Bologna 1894–1907.
Han ble utnevnt til kardinal i 1894 av pave Leo XIII, med Sant'Onofrio al Gianicolo som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Battaglini

Francesco Battaglini (født 13. mars 1823 i Mirabello ved Bologna i Italia, død 8. juli 1892 i Bologna) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Bologna 1882–1892.
Han ble utnevnt til kardinal i 1885 av pave Leo XIII, med San Bernardo alle Terme som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Kardinal Francesco Battaglini (1823-1892) *1879


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Lucido Maria Parocchi

Lucido Maria Parocchi (født 13. august 1833 i Mantova i kongedømmet Lombardia-Venetia i keiserdømmet Østerrike, død 15. januar 1903 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Bologna 1877–1882, generalvikar for bispedømmet Roma 1884–1899 og ble camerlengo i 1888.
Blant de mange han presteviet i løpet av sine år i Roma var den unge norske prestekandidaten Olav Offerdahl som i 1930 ble biskop i Norge, og blant de ca 135 prester som han bispeviet var den senere pave Pius X.


== Biografi ==
Parocchi var sønn av mølleren Antonio Parocchi og hans hustru Genoveffa Soresina. Han ble konfirmert i 1840, i den unge alder som den gang var den vanlige for dette sakrament.
Etter å ha gått på gutteseminaret i Mantova til 1847 fortsatte han ved Collegio Romano til 1854 i Roma der han tok doktorgraden i teologi den 5. september 1856.


=== Prest ===
Han ble presteviet den 17. mai 1856 av kardinal Costantino Patrizi Naro, som var bispedømmet Romas generalvikar. Han returnerte til sitt bispedømme Mantova og virket der som professor i kirkehistorie, moralteologi og kirkerett ved presteseminaert.


=== Biskop, erkebiskop ===
Han ble utnevnt til biskop av Pavia den 22. juni 1871 og bispeviet den 5. november samme år i kirken Santissima Trinità al Monte Pincio i Roma av kardinal Patrizi Naro. Han ble promovert til erkebispestolen i Bologna den 12. mars 1877.


=== Kardinal ===
Han ble utnevnt til kardinal i juni 1877 av pave Pius IX, med San Sisto som tittelkirke, men skiftet senere til Santa Croce in Gerusalemme (1884) og tsom kardinalbiskop til Albano (1886) og ?0rto e Santa Rufina (1896). Han var generalvikar for bispedømmet Roma 1884–1899. Han ble camerlengo i 1888. Fra 1896 til 1903 var kardinal Parocchi sekretær for Det hellige officium.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.
I 1891 presteviet han Olav Offerdahl, som senere ble katolsk overhyrde for Norge.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Frédéric Passy

Frédéric Passy (født 20. mai 1822 i Paris, død 12. juni 1912 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk økonom, politiker og humanist. Han ble i 1901 tildelt den første Nobels fredspris for hans livslange arbeid for internasjonale fredskonferanser, diplomati og voldgift. Passy delte prisen med Henri Dunant.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Passy ble født i Paris som sønn av Felix Passy, en veteran fra slaget ved Waterloo, og Marie-Louis-Pauline Salleron. Hans onkel var Hippolyte Passy, som var minister i regjeringen til både Louis Philippe og Napoleon III.Passy studerte juss ble i en alder av 22 regnskapsfører for statsrådet (Conseil de Droit), og arbeidet der i tre år til 1849.


=== Økonom, politiker ===
Passy ble i 1863 tilbudt et professorat i økonomi, men avslo å ta imot det fordi han foraktet det franske keiserdømme. Etter monarkiets fall ble han medlem av nasjonalforsamlingen, og 1881-89 av deputertkammeret, men oppnådde ikke gjenvalg i 1889.Passy var liberal og arbeidet for en fri handel over landegrensene.  Som parlamentariker på venstresiden, opponerte han mot fransk kolonipolitikk som man mente var i strid med prinsippene om frihandel.Passy hadde i 1867 stiftet organisasjonen Ligue internationale et permanente de la paix, men denne gikk inn under den fransk-tyske krig fra 1870 til 1871. Under verdensutstillingen i Paris i 1878, reorganiserte han organisasjonen til Société française pour l’arbitrage entre nations.Han ble i 1877 medlem av Académie des Sciences Morales et Politiques, et akademi som på samme måte som Det franske akademi er en avdeling av Institut de France.Sammen med briten Randal Cremer stiftet Passy i 1889 Den interparlamentariske union.I 1905 observerte han konflikten mellom Norge og Sverige, og uttalte at en fredelig løsning ville gjøre ham hundre ganger lykkeligere enn da han mottok nobelprisen. Han fikk sitt ønske oppfylt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herbert Maza: Frédéric Passy: La Fondation de l'Union Interparlamentaire (1965)
Mélange économique, Paris, 1857.
De la propriété intéllectuelle, (medforfatter), Paris, 1859.
Leçons d'économie politique, Montpellier, 1861.
La Démocratie et l'instruction, Paris, 1864.
Les Machines et leur influence sur le développement de l'humanité, Paris, 1866.
Malthus et sa doctrine, 1868.
Histoire du travail : leçons faites aux soirées littéraires de la Sorbonne, Paris, 1873.
Pour la paix, Paris, 1909. "En fredsmeglers tilbakeblikk og selvbiografi"
Sophismes et truismes, Paris, 1910.


== Eksterne lenker ==
(en) Nobels fredspris 1901 hos Nobelprize.org
(en) Frédéric Passy hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobels fredspris 1901
Skinndrektighet (hund)

Skinndrektighet eller innbilt svangerskap hos hunder er en psykisk tilstand (en hormonell ubalanse) som kan være arvelig belastet og inntreffer etter løpetid. Tilstanden, som ikke klassifiseres som en sykdom, kalles av og til også fantomsvangerskap. Alle ikke-drektige tisper gjennomgår i virkeligheten et innbilt svangerskap, men det gir seg større og mindre utslag. Derfor er det først når tispa viser psykiske og fysiske tegn på drektighet, uten å være det, at tilstanden kalles skinndrektighet.


== Årsak ==
Årsaken kan ligge nedarvet i hundens gener, kanskje fra den gang den var vill. Da var det bare alfatispen i flokken som fikk pare seg og få valper. De andre tispene var klare til å ta over i fall alfatispen skulle falle fra eller fikk så store kull at hun ikke rådde med alle selv. Vi kan faktisk fortsatt se dette mønsteret hos ville hunder, som også blir pseudogravide (faktisk oftere enn tamhunden).
Tilstanden skyldes et steroidhormon kalt progesteron, som dannes i eggstokkene. Hos de fleste dyrearter stiger dette hormonet i blodet kun under drektighet, men hos hundetisper stiger progesteronet uansett om de er drektige eller ikke. Det er dette som fører til at noen tisper får innbilt svangerskap.


== Symptomer ==
Pseudograviditet oppstår i metøstrus (tredje fase av tispas seksuelle syklus). Tispa endrer gjerne karakter etter løpetiden. Hun begynner kanskje å spise mer og/eller hun begynner å «forberede» seg på å få valper gjennom sine fysiske gjøremål. Det er ikke uvanlig at hun «adopterer» ting (ei spesiell leke eller noe annet) og begynner å stelle med denne. Pattene begynner å vokse, er varme og starter melkeproduksjon.


== Bivirkninger ==
Det hender at tispene får brystbetennelse under skinndrektighet. Symptomer på dette er harde, røde og varme patter. Får dette utvikle seg, kan hun få feber og bli svært syk. Veterinærer kan foreskrive reseptpliktig middel som er effektivt for å stoppe melkeproduksjonen.


== Se også ==
Brunst
Løpetid hos hunder
Drektighet
Los Altos (republikk)

Los Altos er en tidligere stat i Mellom-Amerika. Den var den sjette staten som inngikk i Den mellomamerikanske føderasjon, og ble innlemmet på slutten av 1830-tallet. Hovedstaden var Quetzaltenango. Los Altos er i dag hovedsakelig en del av Guatemala, mens en mindre del av territoriet ligger i Chiapas i dagens Mexico. Republikken eksisterte fra 2. februar 1838 til 21. oktober 1848.
Livmorinfeksjon (hund)

Livmorinfeksjon eller pyometra er mest vanlig hos eldre og middelaldrende tisper og forekommer i to varianter, åpen og lukket. Sistnevnte er en kritisk tilstand som må behandles snarest.
Tispa kan også rammes av mukometra, slimfylt livmor, endometritt, betennelse i livmorveggen, og cystisk endometriehyperplasi, væskefylte blemmer i og fortykning av livmorveggen.  Disse tilstandene kan opptre alene eller som forløper til livmorinfeksjon.


== Symptomer ==


=== Åpen pyometra ===
Symptomene kan variere. I mange tilfeller kan en se at puss kommer ut av kjønnsleppene på tispa. Det kan også være et tegn om tispa slikker seg hyppigere enn vanlig. Behandles med antibiotika og hormoner.


=== Lukket pyometra ===
I alvorlige tilfeller er livmorhalsen lukket slik at pusset ikke kommer ut. Sløvhet, økt tørst og urinering er vanlige symptomer. Inkontinens og endret adferd kan forekomme. Kanskje også svak feber, 39,5 °C eller noe høyere. Normaltemperaturen for hunder er mellom 38 og 39 grader. I slike tilfeller haster det med å komme til veterinær. Fjerning av livmor og eggstokker er trolig beste (sikreste) løsning på problemet.


== Forebyggende tiltak ==
Sterilisering i ung alder forebygger mot både pyometra og jurkreft.
Carlo Luigi Morichini

Carlo Luigi Morichini  (født 21. november 1805 i Roma i Kirkestaten, død 26. april 1879 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie og det pavelige diplomati, var blant annet nuntius i Bayern, erkebiskop av Bologna 1871–1876, og prefekt for Kongregasjonen for konsilet 1878, og prefekt for Rettssignaturaen 1878–1879.
Han ble utnevnt til kardinal i 1852 av pave Pius IX, med Sant'Onofrio al Gianicolo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Luigi Emmanuele Nicolo Lambruschini (1776-1854) *1819
Kardinal Carlo Luigi Morichini (1805-1879) *1854


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Filippo Maria Guidi

Filippo Maria Guidi (født 18. juli 1815 i Bologna i Kirkestaten, død 27. februar 1879 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, var blant annet nuntius i Bayern, erkebiskop av Bologna 1863–1871 – hadde aldri besøkt sitt erkebispedømme og hadde bare regjert det via generalvikarer. Han var prefekt for Kongregasjonen for kirkelig immunitet og jurisdiksjonelle kontroverser 1872–1877.
Han ble utnevnt til kardinal i 1863 av pave Pius IX.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Filippo Maria Guidi (1815-1879) *1864


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Michele Viale-Prelà

Michele Viale-Prelà  (født 29. september 1798 i Bastia på Korsika i Frankrike, død 15. mai 1860 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, var blant annet nuntius i Bayern og i Østerrike, og erkebiskop av Bologna 1855–1860.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i 1852 av pave Pius IX, utnevnelsen ble publisert i 1853, med Santi Andrea e Gregorio al Monte Celio som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal  Luigi Emmanuele Nicolo Lambruschini (1776-1854) *1819
Kardinal Michele Viale-Prelà (1798-1860) *1841


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Nettverkslaget

Nettverkslaget er det tredje av de sju lagene i OSI-modellen. Det utfører tjenester for transportlaget og benytter seg av tjenestene på datalink-laget.
Nettverkslaget adresserer meldinger og oversetter logiske adresser og navn til fysiske adresser. Det bestemmer også ruten fra avsender- til mottakermaskin og håndterer trafikkproblemer, slik som svitsjing, ruting og metningskontroll av datapakker. Lavere lag tillater ofte bare data av en fast lengde, men nettverkslaget gjør at man kan sende data av vilkårlig lengde ved å utføre segmentering og desegmentering.
Nettverkslaget tar seg av overføringen av informasjon hele veien fra sender til mottaker og overfører ting fra hvor som helst til hvor som helst. Hvis du ikke kan oppnå kontakt med et sted på nettverkslaget kan du ikke oppnå kontakt med stedet i det hele tatt. Dette gjøres på en veldig grunnleggende måte, uten feildeteksjon, flytkontroll eller noe som helst annet. Her er noen av problemene nettverkslaget må ta seg av:

Er nettverket forbindelsesorientert eller forbindelsesløst? Vanlig post er for eksempel forbindelsesløst, fordi man kan sende et brev til noen uten at de trenger å gjøre noe for å motta det. Telefonsystemet er derimot forbindelsesorientert, fordi den andre parten må løfte av røret for at man skal kunne snakke med dem.
Hva er den globale adressen? Alle på nettverket må ha en unik adresse som avgjør hvem de er. På Internett heter disse adressene IP-adresser.
Hvordan videresender man en melding? Dette er spesielt interessant for mobile applikasjoner, hvor brukeren kan bevege seg raskt fra sted til sted og det må gjøres slik at meldingene følger etter vedkommende. IP versjon 4 (IPv4) tillater egentlig ikke dette, men dette har blitt noe endret på, med standarden for Mobile IP. Den nye IPv6 har heldigvis en mye bedre løsning innebygd som skal gjøre det enklere for slike applikasjoner.I det tradisjonelle postsystemet kan man på en måte si at nettverkslagets rolle utføres av postbudet.


== Eksempler ==
IP
IPX
NWLink
NetBEUI
DDP