jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordiska Kompaniet

AB Nordiska Kompaniet (NK) er et selskap som eies av Hufvudstaden AB. Selskapet eier varemerket NK og de to varehusene på Hamngatan i Stockholm og Östra Hamngatan i Göteborg.


== Historikk ==

Nordiska Kompaniet ble etablert i 1902 ved at de to største detaljhandelselskapene i Stockholm, K.M. Lundberg og Joseph Leja, slo seg sammen. Initiativtageren til sammenslåingen var Josef Sachs, hovedeier og sjef for Joseph Leja.


== Stockholm ==
Den 22. september 1915 åpnet det store varehuset på Hamngatan i Stockholm, på stedet hvor det Sparreska pallasset stod tidligere. Den første varehusdirektøren var Joseph Sachs. Arkitekt var Ferdinand Boberg samt ingeniør Josef Norén. NK-huset ble i likhet med mange andre eiendommer i Stockholms sentrale deler konstruert og bygget av selskapet Kreuger & Toll.  NK-huset kom senere til å få Sveriges første rulletrapp. Eierselskapet Hufvudstaden AB ble etablert i 1915 av Ivar Kreuger. 


== Göteborg ==
Varehuset i Göteborg ble opprinnelig etablert i 1864 av kjøpmannen Ferdinand Lundquist da han åpnet sitt varehus Ferd. Lundquist & Co. Varehuset ble kjøpt av Nordiska Kompaniet i 1971 og byttet deretter navn til NK. 


== Driftsform ==
Nordiska Kompaniet eier eiendomsmassen, men leier ut til frittstående detaljister. Varehuset i Stockholm har årlig 12 millioner besøkende. I Göteborg anslår man antallet kunder til omtrent 3 millioner. Tilsammen har begge varehusene over 1 200 ansatte.


== Logo ==
NKs logo ble designet av David Blomberg og er uforandret siden 1902. Som et markedsføringstiltak ble logoen kombinert med en stor urtavle og plassert på Telefontårnet ved Brunkebergstorg i 1939. Telefontårnet ble revet i 1953, og klokken ble flyttet til den nåværende plassen på taket av NK i Stockholm.


== Annet ==
NK har i ulike perioder også hatt filialer utenfor Sverige, blant annet i St. Petersburg (1908–17), Moskva (1913–17) og i Buenos Aires (1920–34). 
NK-varuhus ble åpnet også andre steder i Sverige: Farsta (1960), Malmö (1963; idag Hansacompagniet) og Täby (1974). Disse ble lagt ned på 1980-tallet.
Fram til slutten av 1960-tallet hadde NK stor betydning for svensk kunstindustri og svenske kunsthåndverkere gjennom utstillinger hvor det var mulig å vise fram nyheter innen glass, keramikk, sølv samt møbler og innredninger fra Nordiska Kompaniets verksteder i Nyköping.
På midten av 1960-tallet ble NK-huset i Stockholm bygget om og en ny inngang ble laget av arkitekt Hans Asplund. På denne plassen sto Stockholms første elektrisitetsverk, Brunkebergsverket, bygd etter tegninger av Ferdinand Boberg, samme arkitekt som stod bak NKs hovedbygg.
NK var først i verden med flatpakkede møbler. NK var også først med et eget kredittkort, dette var før Diners Clubs kort som anses å være verdens første kredittkort som ikke var knyttet til noen spesifikt varehus eller butikk.
Den 10. september 2003 ble Sveriges daværende utenriksminister Anna Lindh drept på NK i Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Nordiska Kompaniet, Stockholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mercurius, svensk handelshistorisk nettsted
Randtenning

Randtenning (eng: rimfire) eller kragetenning er en avfyringsmåte for en patron til et skytevåpen.  
I stedet for at tennladningen består av en tennhette, er det anbragt et knallstoff (originalt knallkvikksølv) i en krage rundt bunnen av hylsen. Denne treffes av tennstempel fra våpenet slik at det ustabile knallstoffet reagerer og antenner kruttet i patronen. Fordi pantronhylsen må ha tynt gods, også i randen, er det begrenset hvor stort trykk det kan være i en randtenningspatron. Dette setter begrensninger på hvor stort kaliber og høy utgangshastighet en slik patron kan ha.Randtenning og sentertenning er de eneste overlevende av en rekke metoder for å få antent kruttet i patroner. Den mest populære patronen med randtenning etter 1800-tallet er .22 Long Rifle.


== Referanser ==
NCC

NCC er et svensk entreprenørkonsern med virksomhet i Norden innen bygg og anlegg, asfalt og pukkvirksomhet, samt eiendomsutvikling.
Konsernet ble grunnlagt i 1988 gjennom en sammenslåing av Johnson Construction Company AB og Armerad Betong Vägförbättringar AB. NCC-konsernets historie strekker seg imidlertid helt tilbake til 1875. Den største eieren er Nordstjernan AB.Hele konsernet omsatte for rundt 53 milliarder kroner (SEK) i 2016, og det var da rundt 17 000 ansatte.Virksomheten er delt inn i fire nordiske forretningsområder: NCC Building, NCC Infrastructure, NCC Industry og NCC Property Development.  


== Norge ==


=== Virksomhet ===
NCC i Norge er dannet etter oppkjøp av norske virksomheter, med historie tilbake til 1920- og 1930-årene. Firmaet Eeg-Henriksen, samt det som var veivirksomheten til Rieber & Søn og Nodest, utgjør i dag NCC i Norge. Selskapet har de senere årene blant annet bygd Bislett stadion i Oslo, Telenor Arena på Fornebu og store deler av St. Olavs hospital i Trondheim. NCC utfører små og store bygg- og anleggsprosjekter i hele Norge.
I Norge består NCC av selskapene NCC Norge AS, NCC Industry AS og NCC Property Development AS.  


=== Ulovlig prissamarbeid ===
I 2011 innrømmet en tidligere asfaltsjef i Veidekke i Midt-Norge at han hadde drevet med ulovlig prissamarbeid med sin største konkurrent NCC. Fra 1996 til 2009 skal Kolo Veidekke og NCC Roads hatt hemmelige møter hvor de delte markedet mellom seg og ble enige om hvilke priser de skulle gi i anbudskonkurransene. Resultatet var at Staten ble svindlet for store beløp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Nordic Construction Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiel YouTube-kanal
Pitkairnsk

«Pitkairnsk» kan også referere til Pitcairnøyene.Pitkairnsk (Pitkern) eller norfolk (Norfuk) er et kreolspråk som er en blanding av 1700-tallsengelsk og tahitisk. Det er offisielt språk på Pitcairnøyene og Norfolkøya, og tales av over 580 mennesker på Norfolkøya, og flere andre steder, blant annet i Australia og på Ny-Zealand av utvandrere fra Pitcairn og Norfolkøya.


== Referanser ==
Temple Church

Temple Church er en middelalderkirke i bydelen Temple i London. Den ble oppført i siste halvdel av 1100-tallet. Kirken ble vigslet i jomfru Marias ære den 10. februar 1185 av Heraclius, daværende patriark av Jerusalem. Kirkens ble reist av Tempelridderne som til da hadde tilhold i High Holbourn, og som nå ble nytt hovedkvarter for ordenen i London. Den særegne runde formen på kirkens eldste del er karakteristisk for bygninger reist av tempelridderne. Formen skal minne om Den hellige gravs kirke i Jerusalem, som etter tradisjonen ble reist på stedet hvor Jesus ble gravlagt.


== Kongelig mausoleum ==
Den britiske monarken på den tiden, Henrik III, likte kirken så godt at han planla å bli gravlagt i den. Som en konsekvens av dette ble deler av koret revet og et større ble reist. Det nye koret ble vigslet i 1240. Etter Henriks død fant man imidlertid ut at kongen hadde endret sitt testamente. Han ble gravlagt i Westminster Abbey.


== Tempelriddere i gulvet ==

Et annet særtrekk er at man finner flere tempelriddere gravlagt i gulvet. En av de viktigste er jarlen av Pembroke, William Marshal (ca. 1174–1219). Pembroke var nær venn av kong Johan av England og var med i forhandlingene omkring frihetsbrevet Magna Carta i 1215.


== Tempelriddernes fall ==
Bare 50 år etter oppføringen ble tempelridderne utstøtt av Paven i Roma, og ordenen mistet alle sine privilegier. Kong Edward II overtok kontrollen av kirken og gav den til en annen orden; hospitallerordenen, den senere Malteserordenen.


== Templekirken skifter eier ==
I 1540, under Henrik VIII, ble hospitallerordenen oppløst og dens eiendommer konfiskert i England. Henrik la kirken inn under kronen og utnevnte en prest til «Master of the Temple». 


== Restaurering ==
I 1841 ble kirken restaurert og både vegger og tak ble dekorert i en viktoriansk ny-gotisk stil. Ingenting av dette arbeidet eksisterer i dag, da kirken ble ødelagt av brannbomber under første verdenskrig. 
Natt til 10. mai 1941 ble kirken igjen rammet av krig, og kirken ble hardt skadd. Taket i den runde delen ble ødelagt av brann sammen med resten av trevirket i kirken. Restaureringen etter andre verdenskrig tok tid, men den runde delen sto helt ferdig i november 1958.


== Kirken i dag ==
Siden restaureringsarbeidene på 1950-tallet har kirken igjen funnet sin plass i Temples daglige virke, men den bortgjemte kirken har først etter Dan Browns bok Da Vinci-koden blitt berømt utenfor bydelen.


== Kilder ==
Joseph Robinson m.fl.: «Temple Church», Jarrold public., Norwich, 2003
Gyldendals reiseguider: «London», 1997


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Temple Church, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Temple Church – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Foto av kirken på Dan Browns hjemmeside
Kasey Wehrman

Kasey Desmond Wehrman (født 16. august 1977 i Cloncurry) er en australsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Strømmen.Han har spilt for bl.a. Newcastle United Jets og Lillestrøm. Wehrman har også spilt for de australske lagene Brisbane Strikers og Perth Glory før han kom til Moss og senere Lillestrøm, Fredrikstad og Lyn. Han var assistenttrener for Strømmen sesongen 2015 og ble fra april 2016 ny hovedtrener for A-laget til Ørn-Horten i 2. divisjon. 
Wehrman var i en periode Fredrikstads kaptein, men før 2009-sesongen mistet han kapteinsbindet til Abgar Barsom. Kasey Wehrman hadde kontrakt med FFK ut 2009-sesongen, den ble ikke fornyet etter sesongslutt.Han har 15 A-landskamper for Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kasey Wehrman på Internet Movie Database 
(en) Kasey Wehrman – Olympedia 
(en) Kasey Wehrman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kasey Wehrman – FIFA 
(en) Kasey Wehrman – Transfermarkt 
(en) Kasey Wehrman – national-football-teams.com 
(en) Kasey Wehrman – Soccerway 
(en) Kasey Wehrman – FBref 
(no) Kasey Wehrmans spillerprofil på ffksupporter.net
Lars-Magnus Lindgren

Lars-Magnus Lindgren (født Lars Magnus Lindgren, 3. juli 1922 i Västerås, død 23. november 2004 i Nacka) var en svensk regissør og manusforfatter. 
Lindgren var utdannet ingeniør og kom til Sandrews som reklamefilmer hvor han produserte ca. 30 kortfilmer. Han langfilmdebuterte i 1957 med Dan Andersson–biografien En drömmares vandring noe han fikk oppmuntringsprisen fra Folket i Bild.
Hans film Käre John ble nominert til Oscar for beste fremmedspråklige film. En annen av hans kjente filmer er Svarta palmkronor, en film av novellen fra Peder Sjögren i 1968, med blant annet Cornelis Vreeswijk i rollelisten.
Han var bror til skuespilleren Peter Lindgren. 


== Filmografi ==


=== Regi ===
1980 – Styv kuling (TV)
1975 – Lejonet och jungfrun
1968 – Svarta palmkronor
1966 – Träfracken
1964 – Käre John
1963 – Kurragömma
1961 – Änglar, finns dom?
1957 – En drömmares vandring


=== Filmmanus ===
1975 – Lejonet och jungfrun
1968 – Svarta palmkronor
1966 – Träfracken
1964 – Käre John
1963 – Kurragömma
1961 – Änglar, finns dom?
1957 – En drömmares vandring


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars-Magnus Lindgren på Internet Movie Database 
(sv) Lars-Magnus Lindgren i Svensk Filmdatabas 
(da) Lars-Magnus Lindgren på Filmdatabasen 
(fr) Lars-Magnus Lindgren på Allociné 
(en) Lars-Magnus Lindgren på AllMovie 
(en) Lars-Magnus Lindgren hos The Movie Database
Arne Berge

Arne Berge (født 29. juni 1908 i Stavanger, død 13. august 1988) var en norsk prest som ble hedret for sin innsats for norske krigsfanger.
Berge var sønn av stereotypør Alfred Berge (1878–1962), moren var Albertine Johanne, født Husebø (1879–1956). Han begynte sine studier ved Universitetet i Oslo i 1928 og ble cand.theol. våren 1934, med praktikum høsten 1934. Arne Berge ble i 1948 gift med Ragnhild Røe (født 28. mai 1904). Hun var fra Brevik og datter av skipsreder Cornelius Røe (1856–1910) og Johanne Cathrine Larsen (1867–1944).
Hans første stilling var som personlig hjelpeprest i Modum i 1935, deretter hadde han ulike stillinger som vikarprest i Oslo bispedømme fra 1937 til 1940. Fra 1940 var Berge – sammen med Conrad Vogt-Svendsen – sjømannsprest i Hamburg, og ble der engasjert i hjelpearbeidet for de norske fangene i Tyskland. Lister over fanger som Berge og Vogt-Svendsen utarbeidet, dannet senere grunnlaget for aksjonen med De hvite bussene. Berge tjenestegjorde i Hamburg til 1946.Fra 1946 var Berge fengselsprest på Ilebu, og fra 1950 residerende kapellan i Horten frem til han ble sokneprest i Horten 1971–75.


== Utmerkelser ==
Ridder av St. Olavs Orden 1. klasse 1945 (virksomhet for landsmenn i tysk fangenskap).
Norges Røde Kors hederstegn.
Kong Christian Xs frihetsmedalje.
Sveriges Røde Kors' förtjänstmedalj i sølv.


== Referanser ==
Pidgin

Pidgin har flere betydninger:

Pidginspråk er et språk med forenklet grammatikk.
Pidgin (programvare) (tidligere Gaim) er en direktemeldingsklient.
Fremskridtspartiet

Fremskridtspartiet er et dansk politisk parti som var representert i Folketinget mellom 1973 og 1999. Partiet var også en viktig inspirasjonskilde for det norske Fremskrittspartiet, og regnes ofte som det første høyrepopulistiske partiet i vesten som fikk gjennomslag i valg.
Fremskridtspartiet ble grunnlagt i Tivolis restaurant Grøften i 1972 etter initiativ fra Mogens Glistrup. De viktigste politiske synspunktene deres var avskaffelse av inntektsskatten, en kraftig reduksjon av det offentlige byråkratiet og en grunnleggende gjennomgang og forenkling av det danske lovverket. Motstand mot innvandring var ikke fra starten en viktig sak. Det var først etter at Glistrup rundt 1983 erklærte seg som tilhenger av et muslimfritt Danmark at denne saken begynte å overskygge de andre sakene.
Partiet gjorde et brakvalg i 1973 og fikk valgt inn 28 av 175 representanter i Folketinget og ble nest største parti. Partiet forble et stort parti gjennom hele 1970-tallet. Politiske motsetninger og Glistrups rolle bidro imidlertid til motsetninger som i sin tur svekket partiet. En særlig knekk fikk det da Glistrup i 1983 ble dømt for skattesvik, og året etter ble utbrytergruppen De Frie Demokrater dannet. En ny splittelse kom i 1990 da Glistrup selv tok med seg flere fremtredende medlemmer og startet Trivselspartiet, og i 1995 forlot partileder Pia Kjærsgaard partiet sammen med 3 andre Folketingsrepresentanter og dannet Dansk Folkeparti. Da Glistrup i 1999 trådte inn i partiet igjen, var dette en viktig årsak til at hele Folketingsgruppen, som var valgt i 1998, gikk ut av partiet og dannet Frihed 2000 i oktober 1999. Med unntak av Dansk Folkeparti, som i dag i stor grad har overtatt Fremskridtspartiets rolle i dansk politikk, har ikke utbrytergruppene hatt noen valgmessig suksess.
Ernst Simonsen er siden 2009 leder av partiet. Det stilte ikke til valg til Folketinget i 2005, men stilte kandidater i kommuner og regioner, og fikk en valgt representant, Aage Brusgaard i Morsø kommune.
Partiets ungdomsorganisasjon er Fremskridtspartiets Ungdom (FPU), stiftet i 1973.


== Formenn ==
Ulrik Poulsen 1974
Palle Tillisch 1975–1976
A. Roland Petersen 1976–1979
Vagn Aage Jacobsen 1980–1984
Poul Sustmann Hansen 1984
Ove Jensen 1984
Helge Dohrmann 1984–1985
Annette Just 1985–1986
Johannes Sørensen 1987–1993
Poul Lindholm Nielsen 1994–1995
Johannes Sørensen 1995–1998
Aage Brusgaard 1998–2001
Per Larsen (fungerende) 1999
Aase Heskjær 2001–2003
Jørn Herkild 2003–2006
Henrik Søndergård 2006–2007
Ove Jensen 2007–2009
Ernst Simonsen 2009–2010
Niels Højland 2010–d.d.


== Valghistorikk ==
Folketingsvalg


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted
Erik Høiem

Erik Høiem (født 28. juni 1938 i Trondheim) er en norsk billedkunstner.
Han er utdannet ved Kunstskolen i Trondheim 1968-72, og har Kunsthistorie mellomfag fra Universitetet i Bergen 1979.
Siden 1971 har han arbeidet innenfor kunstfeltet, dels som billedkunstner, dels som intendant i Trondhjems kunstforening (1971–1980), og deretter som adm. leder for Kunstakademiet i Trondheim fra 1980, en periode også med undervisning i kunsthistorie. I 1991-92 hadde han permisjon fra akademiet for å arbeide som billedkunstner på heltid, i 1993-96 tilbake som adm. leder for Kunstakademiet, og fra 1996 billedkunstner på heltid.


== Referanser ==
Doug Raney

Doug Raney (født 29. august 1956 i New York, død 2. mai 2016 i København) var en amerikansk jazzmusiker (gitar), kjent for en rekke samarbeid med skandinaviske jazzartister.
Raney var sønn av gitaristen Jimmy Raney som han også ga ut plate med (Duets, Stolen Moments).  Bosatt i Danmark en tid, og spilte med Niels-Henning Ørsted Pedersen og Chet Baker (The Touch of your Lips, Someday my prince will come, This is always og Daybreak).  Han har ellers spilt inn med Jesper Lundgaard, Mads Vinding, Ole Jacob Hansen, Bernt Rosengren, Ben Besiakov, Thomas Frank, Jukkis Uotila og Hugo Rasmussen.  Raney var medgitarist på Thorgeir Stubøs plate (Everything we love, 1985)
The Backbeat (2000) med Joey De Francesco og Billy Hart er blant hans nyere.  Han har også spilt i Ola Kvernberg Trio den siste tiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doug Raney på Discogs 
(en) Doug Raney på MusicBrainz 
(en) Doug Raney på Songkick 
(en) Doug Raney på AllMusic
Fælles Kurs

Fælles Kurs var et dansk politisk parti som eksisterte mellom 1986 og 2001, og som var representert i Folketinget mellom 1987 og 1988.
Partiet sine røtter går tilbake til 1960 da bladet Fælles Kurs ble opprettet som fraksjonsblad for kommunistene i sjømennenes fagforening. Det ble etter hvert en gruppe som også ble utvidet til også å omfatte medlemmer av Socialistisk Folkeparti og partiløse. Mot slutten av 1970-tallet ble motsetningene mellom Fælles Kurs og ledelsen i Danmarks Kommunistiske Parti (DKP) kraftigere, og i 1979 ble Preben Møller Hansen ekskludert fra partiet. Den viktigste uenigheten gikk på spørsmålet om forholdet til sosialdemokratiet, der Møller Hansen og kretsen rundt Fælles Kurs mente at de var representanter for borgerskapet og dermed måtte bekjempes på linje med andre borgerlige partier. Møller Hansen fikk med seg en rekke medlemmer ut av DKP for å stifte Fælles Kurs Klubberne, som på mange måter begynte det arbeidet som ble fullført at Enhedslisten i forhold til å samle den danske venstrefløyen.
I 1986 vedtok Fælles Kurs Klubberne å stifte partiet Fælles Kurs. Ved siden av tradisjonelle venstresynspunkter programfestet også partiet saker som ofte regnes å være høyrepopulistenes område, som kraftig satsing på eldreomsorg og en restriktiv innvandringspolitikk. Dette programmet ga partiet fire mandater ved valget i 1987, men ved valget i 1988 manglet partiet 0,1% på å nå sperregrensen. Ved valget i 1990 gikk partiet i samarbeid med Mogens Glistrup og hans høyreparti Trivselspartiet, et samarbeid som, på tross av Fælles Kurs' noe ulike politiske orientering sammenlignet med andre venstrefløypartier, kom som en stor overraskelse på mange. Samarbeidet bar imidlertid ikke frukter, og ble raskt oppgitt.
Fælles Kurs var ikke med i prosessen frem mot dannelsen av Enhedslisten, og prioriterte å vinkle enhetsbestrebelsene sine på 1990-tallet mot Kommunistisk Parti i Danmark og Danmarks Kommunistiske Parti/Marxister-Leninister i tillegg til DKP. Disse forsøkene strandet imidlertid. I 1999 ble Gitte Thomsen valgt til partileder etter Møller Hansen. To år etter valgte partiet å oppløse seg selv og gå inn i DKP og Enhedslisten. På dette tidspunktet var partiet kun representert i bystyret i København.


== Referanser ==
Confessions of a Teenage Drama Queen

Confessions of a Teenage Drama Queen er en amerikansk filmkomedie fra 2004. Den er regissert av Sara Sugarman og skrevet av Gail Parent, basert på en bok av Dyan Sheldon.


== Rolleliste ==


== Handling ==
Lola (Lindsay Lohan), en tenåringsjente, flytter med familien fra New York City til en forstat i New Jersey. Hennes selvsentrerthet får seg en støkk da hun skjønner at hun nå må konkurrere mot den allerede populære jenta Carla (Megan Fox). Lola blir venninne med en upopulær jente ved navn Ella, siden de begge to deler en kjærlighet for det fiktive bandet Sidarthur. Lola er med på audition til skolens teateroppsetning av Pygmalion, som de kaller «Eliza Rocks». Etter at hun får rollen som Eliza foran sin nye erkefiende Carla, blir spenningene mellom dem ennå større. For å få hevn ovenfor Lola skaffer Carla seg billetter til Sidarthurs utsolgte avskjedskonsert. Lola forsøker også å skaffe seg billetter slik at hun på sin side kan gjøre Carla frustrert, men da hun feiler tar hun toget til New York City sammen med Ella for å kjøpe billetter på svartebørsen.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Confessions of a Teenage Drama Queen på Internet Movie Database 
(no) Confessions of a Teenage Drama Queen hos Filmfront 
(sv) Confessions of a Teenage Drama Queen i Svensk Filmdatabas 
(da) Confessions of a Teenage Drama Queen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Confessions of a Teenage Drama Queen på Allociné 
(nl) Confessions of a Teenage Drama Queen på MovieMeter 
(en) Confessions of a Teenage Drama Queen på AllMovie 
(en) Confessions of a Teenage Drama Queen på Turner Classic Movies 
(en) Confessions of a Teenage Drama Queen på Rotten Tomatoes 
(en) Confessions of a Teenage Drama Queen på Metacritic 
Om Confessions of a Teenage Drama Queen på Filmweb
Meditasjon

Meditasjon er samlebetegnelse for systematisk anvendte psykiske og kroppslige øvelser, som har til hensikt å øve opp og senere vedlikeholde evnen til å raskt oppnå (og holde på) en bestemt sinnstilstand. Nøyaktig hvilken sinnstilstand det siktes mot varierer litt mellom de forskjellige typene meditasjon, men typiske mål er en eller flere av følgende: avspenning (både fysisk og psykisk), løsrivelse fra ukontrollert tankevirksomhet og dermed økt konsentrasjonsevne, større innsikt og forståelse av verden, en tankemessig og/eller følelsesmessig pause fra hverdagen. SIM-meditasjon sikter i tillegg på terapeutiske effekter i form av å endre emosjonelle reaksjoner hos utøveren. 
Selve øvelsene som brukes for å oppnå dette, varierer også mellom meditasjonstypene, men kan blant annet omfatte: lydintonasjoner (mantra), sanseøvelser (som visualisering), fantasireiser, affirmasjoner, åndedrettsfokus, konsentrasjon, kontemplasjon, fri assosiasjon og avspenning. Blant meditasjonsformer skiller man mellom konsentrasjonsteknikker, som søker å oppnå en bestemt tilstand i sinnet, og ledighetsteknikker, som er prosessorienterte og åpne for ulike sinnstilstander.
Meditasjon blir ofte forbundet med østlige tradisjoner som buddhisme og hinduisme, men også i kristendommen har meditasjon en lang historie. Meditasjon praktiseres også i religionsnøytrale sammenhenger. Selve ordet kommer av det latinske «meditatio» som betyr «å dvele over», «å reflektere», «å kretse rundt».


== Virkninger ==
Mange som praktiserer meditasjon sier at de opplever bedre helse, større selvtillit, ro og/eller økt styrke i kroppen eller større konsentrasjon og tilstedeværelse. Noen hevder å oppleve helt endrede sinnstilstander som transcendentale opplevelser og tilstander som minner om bevissthet påvirket av entogener eller hallusinogener.
Enkelte undersøkelser tyder på at meditasjon midlertidig endrer kroppen og hjernens kjemiske produksjon, og at det kan ha visse positive helseeffekter. Undersøkelser hvor førsøkspersoner har blitt målt med EEG, viser klart endrede hjernebølger under meditasjon, på en måte som peker hen mot at meditasjon iverksetter avspenning i kroppen og stimulerer en avslappet oppmerksomhet som registrerer indre impulser.


== Referanser ==