jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thomas de Grey (1843–1919)

Thomas de Grey, 6. baron Walsingham, (født 29. juli 1843, død 3. desember, 1919) var en britisk politiker og amatørentomolog. Han var gift tre ganger, men etterlot seg ikke noen arving, så hans halvbror etterfulgte ham som baron da han døde.


== Politisk karriere ==
Walsingham var sønn av Thomas de Grey, 5. baron Walsingham, og ble født på Stanhope Street i Mayfair,  familiens bolig i London. Han fikk utdannelse fra Eton og Trinity College i Cambridge. Han var konservativt parlamentsmedlem for West Norfolk fra 1865 til 1870, da han overtok tittelen og eiendommen etter sin far og ble medlem av House of Lords. Fra 1874 til 1875 var han Lord-in-Waiting (regjeringens whip) i den andre regjeringsperioden til Benjamin Disraeli. Fra 1870 av drev han også familiens gods i Merton, Norfolk og tjente som trustee for British Museum og hadde flere andre offentlige oppgaver.


== Amatørentomolog ==
Walsingham var en ivrig lepidopterist. Han samlet sommerfugler og møll fra han var ganske ung og var særlig interessert i mikrolepidoptera. Samlingen hans var en av de viktigste som noen gang er bygget opp. Etter at han kjøpte samlingene til Zeller, Hofmann og Christoph, inneholdt hans samling over 260,000 spesimen. Han donerte den og sitt bibliotek på 2600 bøker til Natural History Museum
Walsingham ble valgt til medlem av Royal Society i 1887, og var medlem av Entomological Society of London, hvor han var president i to perioder. 
Som autor er han referansen «Walsingham».


== Referanser ==


== Kilder ==
Michael A. Salmon – The Aurelian Legacy ISBN 0-946589-40-2
Leigh Rayments Peerage Page


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas de Grey, 6th Baron Walsingham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas de Grey, 6th Baron Walsingham hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Thomas de Grey, 6th Baron Walsingham hos The Peerage
Martin Sheridan

Martin Sheridan (født 28. mars 1881 i Treenduff, død 27. mars 1918) var en amerikansk  friidrettsutøver. I 1897, 16 år gammel, dro han fra hjemlandet Irland til USA, der han begynte å arbeide i politiet i New York.
Under  OL 1904 i St. Louis vant Sheridan gull i diskos, en bragd han gjentok fire år senere under sommerlekene i London. Der vant han i tillegg gull i «diskos i klassisk stil» og bronse i lengde uten tilløp.
Enda større suksess hadde han under de såkalte jubileumslekene i 1906 i Athen. Der vant han konkurransene i kulestøt og diskos, og ble i tillegg nummer to i høyde uten tilløp, lengde uten tilløp og i vektkasting.
Han døde av lungebetennelse i 1918, 36 år gammel.


== OL-medaljer ==
1904  St. Louis -  Gull i friidrett, diskoskast  USA
1908  London -  Gull i friidrett, diskoskast  USA
1908  London -  Gull i friidrett, diskoskast gresk stil  USA
1908  London -  Bronse i friidrett, lengde uten tilløp  USA
(1906  Athen -  Gull i friidrett, kulestøt)
(1906  Athen -  Gull i friidrett, diskos)
(1906  Athen -  Sølv i friidrett, høyde uten tilløp)
(1906  Athen -  Sølv i friidrett, lengde uten tilløp)
(1906  Athen -  Sølv i friidrett, vektkasting)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Sheridan – Olympics.com 
(en) Martin Sheridan – Olympic.org 
(en) Martin Sheridan – Olympedia 
(en) Martin Sheridan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Sheridan – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Martin Sheridan – Track and Field Statistics
Carl-Erik Grimstad

Carl-Erik Grimstad (født 1952) er en norsk politiker (V) Han var stortingsrepresentant for Vestfold fra 2017 til 2021 og var medlem av Stortingets helse- og omsorgskomité. Han har tidligere blant annet vært soussjef ved Det kongelige slott. 
Grimstad er cand.polit. (2000) fra Universitetet i Oslo med hovedfagsoppgave om monarkiets autoritet. Grimstad var presseoffiser i UNIFIL i 1985–1986. I perioden 1990–1993 arbeidet han ved Det kongelige slott, først som kronprinsesse Sonjas sekretær, senere som soussjef. Han har ofte blitt brukt av mediene som kommentator i saker knyttet til Det norske kongehuset og har også fremmet kritikk av kongehuset. Kongens kabinettsekretær Magne Hagen stilte i 1998 spørsmål om hvilken autoritet Grimstad hadde vedrørende det som skjer på Slottet, siden det da var fem år siden Grimstad hadde jobbet der.Grimstad har arbeidet som forsker ved Institutt for Journalistikk  og vært lærer i presseetikk ved Norges Kreative Fagskole.Han er også forfatter og har arbeidet som journalist i Dagbladet.Grimstad representerte Venstre i Tjøme kommunestyre og var varaordfører fra 2015. Ved Stortingsvalget 2017 var han Venstres førstekandidat i Vestfold og ble valgt inn på et utjevningsmandat.Grimstad er gift med journalist Lottelise Folge.


== Bibliografi ==
Dronning Mauds arv (2010)
Privatlivets ufred - når ord og bilder krenker (2008)
Den forkledte republikk : regimer foran undergangen (2003)
Prinsessen og Ari : langs kjærlighetens vei (2002)
Hva brast så høyt? : folkemonarkiets vekst og fall (2001)
Kongemakten : en studie av endringer i det norske parlamentariske monarkis autoritetsgrunnlag og virkemåte (2000)
Vannets kraft : samfunnsbygger og miljøpåvirker (1997)
Norge : bilder av en moderne nasjon (1996)
Bak fasaden: historien om den kongelige væremåten (1994)
A Survey of British Trade Unionism, past and present (1976)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl-Erik Grimstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl-Erik Grimstad på Internet Movie Database 
(no) Carl-Erik Grimstad hos Stortinget 
(no) Carl-Erik Grimstad hos Norsk senter for forskningsdata
Hillman Imp

Hillman Imp var en kompakt bilmodell med hekkmontert motor, produsert under Hillman-navnet av Rootes Group (senere Chrysler Europe) mellom 1963 og 1976.


== Historie ==
Imp ble utviklet som en konkurrent til Mini, og var kjent internt i Rootes som «Apex». Den største forskjellen mellom Imp og Mini er Imps 875 ccm store motor i aluminium, som var montert bak bakhjulene, vridd 45° for å få plass. For å motarbeide problemene med overstyring som gjerne oppstår med et slikt oppsett var Imp utstyrt med et sofistikert hjuloppheng bak. I løpet av produksjonsperioden ble det produsert tre ulike karosserityper. Den opprinnelige sedan-modellen ble introdusert i 1963, og var i produksjon helt til slutten i 1976. En coupé ble introdusert i 1965, mens en varebilutgave kalt «Van» kom samme år. I 1967 kom stasjonsvognutgaven kalt «Husky», produsert med de samme formene som varebilutgaven. Begge disse gikk ut av produksjon i 1970. Det ble også produsert flere varianter under andre merkenavn, for eksempel luksusutgaven «Singer Chamois», og sportsutgaven «Sunbeam Sport» med en kraftigere motor. I tillegg ble coupékarosseriet brukt til modellene Imp Californian og Sunbeam Stiletto.
Imp var et svært viktig produkt for Rootes Group. For det første hadde selskapet aldri tidligere produsert personbiler, eller motorer i aluminium, og for det andre måtte en helt ny fabrikk bygges utenfor Glasgow for produksjon av Imp, da Rootes fikk avslag for å bygge ut sin eksisterende fabrikk nær Coventry. Dette viste seg å være svært tungvint i lengden, da Rootes produserte motorblokkene i Glasgow, sendte dem til Coventry for montering, og sendte så de ferdige motorene tilbake til Glasgow for montering i bilene. I tillegg var arbeidsstokken på Glasgow-fabrikken rekruttert fra båtindustrien, og var dermed ikke vant til finmekanikken i en bil. Dette gjorde at både byggekvalitet og driftssikkerhet sank betraktelig. Dessuten var de svært streikeglade, og i 1964 ble kun en tredjedel av fabrikkens produksjonskapasitet utnyttet, mye på grunn av 31 streiker i løpet av året.
Bilens design var ofte ansett for å være lite moderne, og i tillegg var mekaniske problemer svært vanlig tidlig i produksjonsperioden. Til tross for dette var bilen relativt populær, takket være konkurransedyktig pris, distinkt utseende og lave driftskostnader.
Det viste seg etterhvert at de gigantiske investeringene i Imp og i fabrikken nær Glasgow ble for mye for Rootes, og i 1967 falt selskapet i Chryslers hender som en del av Chrysler Europe. Dette førte til at produksjonen av Imp ble stoppet i 1976, etter omkring 500,000 eksemplarer. To år senere falt Chrysler Europe selv sammen, og ble en del av Peugeot.
Fabrikken nær Glasgow ble stengt i 1981, mens fabrikken i Coventry produserte Peugeot-modeller helt frem til 2006.


== Eksterne lenker ==
Historien om Imp (engelsk)
Hillman Imp samt modeller bygget på samme plattform (engelsk)
Liste over botaniske og mykologiske autornavn

Autor for botanikk og mykologi er en liste over standardforkortelser for botaniske og mykologiske autorer.


== A ==


== B ==


== C ==


== D ==


== E ==


== F ==


== G ==


== H ==


== I ==


== J ==


== K ==


== L ==


== M ==


== N ==


== O ==


== P ==


== Q ==


== R ==


== S ==


== T ==


== U ==


== V ==


== W ==


== X ==


== Y ==


== Z ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The International Plant Names Index (IPNI), Søkning etter autor eller forkortelse
Botanical Authors – Botaniske autorer
Authors of Fungal Names – Mykologiske autorer
Autor

Autor er innen biologien en angivelse av hvem som har publisert et navn på et takson.
Autor betegner den eller de som først har brukt nettopp dette navnet og publisert det på korrekt måte. I utgangspunktet brukes etternavn som autornavn, men vanlig forekommende navn forkortes gjerne. Således forkortes Linné som oftest til «L.», og i botanikken finnes det et system for forkortelser.Innen den biologiske nomenklaturen angis blant annet regler for hvordan autor skal angis.


== Se også ==
Nomenklatur (om autorer)
Liste over zoologiske autornavn
Liste over botaniske og mykologiske autornavn
Liste over ornitologiske autornavn


== Referanser ==
Brennisteinsalda

Brennisteinsalda er en vulkan på den søndre delen av Island. Vulkanen er rundt 855 m høy og ligger i nærheten av Landmannalaugar og Hekla.
Navnet betyr «svovelbølge» på norsk og kommer av områdene dekket av svovel på begge sider av vulkanen. Fjellet er muligens det mest fargerike på Island, og bilde av det finnes ofte i bøker og kalendere. Vulkanen er grønnfarget fra mose, svart- og blåfarget fra lava og aske, og rødt fra jern.
Fjellet er fremdeles en aktiv vulkan, noe som er tydelig gjennom de varme svovelkildene og dampen rundt basen på fjellet. Turstien Laugavegur går forbi, og foran fjellet er det et lavafelt bestående av obsidian.


== Eksterne lenker ==
Bilde – deler av fjellet med turstien Laugarvegur i forgrunnen
Jüri Tarmak

Jüri Tarmak (russisk Юри Аадувич Тармак; født 21. juli 1946 i Tallinn) er en tidligere estisk høydehopper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han trente ved Dynamo i Leningrad og studerte ved  Leningrads statsuniversitet.
Tarmak kom med på det sovjetiske landslaget i 1970. Han ble tatt ut til  OL 1972 i München, der han vant gull i høydekonkurransen. Under innendørs-EM i 1971 tok han sølv bak ungareren István Major, og under innendørs-EM 1972 tok han bronse bak István Major og lagkameraten Kęstutis Šapka.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jüri Tarmak – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jüri Tarmak – Olympics.com 
(en) Jüri Tarmak – Olympic.org 
(en) Jüri Tarmak – Olympedia 
(en) Jüri Tarmak – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jüri Tarmak – World Athletics 
(en) Jüri Tarmak – European Athletic Association 
(en) Jüri Tarmak – Track and Field Statistics
Sichelle

Sichelle Mcmeo Aksum, kjent under artistnavnet Sichelle, (født 14. mai 1988) er en norsk-grenadisk sanger. Hun har gitt ut tre singler; «Fuck deg», «Min», og nykommeren «Freaky». Debutalbumet ble produsert av tidligere Idol-dommer David Eriksen, og ble gitt ut i 2008.


== Bakgrunn ==
Sichelle har grenadisk far og norsk mor. Hun er født og oppvokst i Ullevål Hageby i bydel Nordre Aker, men bor i dag på Carl Berners plass. Sichelle gikk på Elvebakken videregående skole.


== Karriere ==
Sichelle ble først kjent da hun ble valgt av David Eriksen til å synge «Fuck deg». Den var opprinnelig en dansk sang med Anna David (som også synger de tyske og engelske oversettelsene), oversatt til norsk av Kai Lofthus.
«Fuck deg» var nummer 1 på VG-lista i tre uker, og lå på lista i tilsammen 19 uker. Singelen har solgt til platina med mer enn 10 000 solgte eksemplarer, og ble nominert til årets hit i Spellemannprisen 2008.
I oktober 2007 var Sichelle gjest på Otto Jespersens Rikets Røst, hvor Sputnik laget en parodi på «Fuck deg». Versjonen hans var rettet mot kulturminister Trond Giske, og den fikk Giske til å love Sputnik stipend.
I 2008 ble hennes nye single, «Min», gitt ut. På sommeren ble hennes tredje single «Freaky» utgitt, en 80-talls inspirert sommerlåt med en musikkvideo i samme sjanger.
Sichelle deltok i Melodi Grand Prix, 7. februar 2009 i den tredje delfinalen i Grenland, der hun framførte låten «Left/Right».
Sichelle deltok for andre gang i Melodi Grand Prix 2011, hvor hun fremførte låten "Trenger mer".


== Soloalbum ==
Sichelle (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
SOiL

SOiL er et hardrock band med fem medlemmer, fra Chicago i Illinois, USA.


== Medlemmer ==
AJ Cavalier – Vokal (2004–)
Adam Zadel – Gitar, Vokal
Shaun Glass – Gitar
Tim King – Bass
Tom Schofield – Slagverk


=== Tidligere Medlemmer ===
Ryan McCombs – Vokal (1997–2004)
Serj Tankian


== Diskografi ==
Throttle Junkies

Utgitt: 6. april, 1999 (USA)
Plateselskap: Mia RecordsScars

Utgitt: 11. september, 2001 (USA)
Plateselskap: J Records
Solgt: 225,000+Redefine

Utgitt: 23. mars, 2004 (USA)
Plateselskap: J Records
Solgt: 100,000+True Self

Utgitt: 2. mai, 2006 (USA)
Plateselskap: DRT Entertainment
Solgt: 30,000+
David Malouf

David Malouf (født 20. mars 1934 i Brisbane) er en australsk forfatter som skriver om Australias historie og australsk landskap.  Hans roman fra 1993, Remembering Babylon var nominert til Bookerprisen.
Malouf er sønn av en libanesisk-kristen far og en engelsk-jødisk mor av portugisisk avstamming.  Han gikk på skole i og fullførte studier på University of Queensland i 1955. Han har bodd i England, Toscana, Italia og Sydney (hvor han har vært lektor på University of Sydney).


== Forfatterskapet ==
Hans første roman Johnno (1975), er en halvt selvbiografisk fortelling om en ung mann som vokser opp i Brisbane under andre verdenskrig. 
The Great World (1990) er en episk roman som forteller historien til to australiere og deres forhold i kaoset mellom to verdenskriger, inkludert japansk fengsel under andre verdenskrig. Romanen vant Commonwealth Writers' Prize og den franske Prix Femina Étranger. 
Hans Bookerprisnominerte roman Remembering Babylon (1993) er lagt til nordre del av Australia i 1850-årene til et samfunn av skotske immigrantbønder som får sin isolerte eksistens truet da det kommer en fremmed til stedet, en ung hvit mann oppfostret av aboriginer, romanen vant den første International IMPAC Dublin Literary Award i 1996, så vel som  Commonwealth Writers Prize (South East Asia and South Pacific Region, Best Book).
I 2000 fikk han Neustadt International Prize for Literature 
Malouf har også skrevet libretti for tre operaer, inkludert Voss, en tilrettelegging av romanen av Patrick White. Denne operaen ble først produsert i 1986 under en festival i Adelaide, dirigert av Stuart Challender. En annen opera er Baa Baa Black Sheep (med musikk by Michael Berkeley), som kompinerer en halvt selvbiografisk fortelling, Baa Baa, Black Sheep av Rudyard Kipling med Kiplings Jungelboken.


== Bøker ==
Johnno (1975)
An Imaginary Life (1978) – oversatt til norsk som Som eit barn 1984
Fly Away Peter (1982)
Antipodes (noveller – 1983)
Harland's Half Acre (1984)
12 Edmondstone St (memoirs – 1985)
The Great World (1990)
Remembering Babylon (1993) – oversatt til norsk som Erindring om Babylon 1994
The Conversations At Curlow Creek (1996) – oversatt til norsk som Samtaler ved Curlow Creek 1997
A Spirit of Play - Boyer Lectures (1998)
Untold Tales (noveller – 1999)
Dream Stuff (noveller – 2000)
Made in Britain (2003)
Every Move You Make ( 2006)
Typewriter Music (dikt – 2007)


== Priser (utvalg) ==
1991 – Prix Femina Étranger for The Great World


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
David Malouf hos Contemporary writers
Taslima Nasrin

Taslima Nasrin (født 25. august 1962 i Mymensingh) er en forfatter fra Bangladesh.  Hun er også utdannet gynekolog. Nasrin er gift og skilt tre ganger. Etter at hun hadde gitt ut sin debutroman Lajja i 1994, ble hun truet med dødsstraff og måtte flykte fra Bangladesh. Hun fikk opphold i Sverige, men dro siden videre til India, hvor hun nå bor i Calcutta. 
Bøkene hennes tar opp problemene som kvinner har i Bangladesh, men også problemer som hinduminoriteten har i landet. Selv beskriver hun seg som en sekulær humanist.
Siden 1994 har hun levd i eksil i India, noe hun begrunner med at hun har blitt truet av muslimske fundamentalister i sitt hjemland.  Hun har vært kritisk til islam i sine bøker, og også kritisk til hvordan hinduer tvinges til å leve i Bangladesh.


== Priser ==
1994 – Sakharov-prisen
1994 – Tucholskyprisen


== Bibliografi ==


=== Noveller ===
Oporpokkho, 1992
Shodh, 1992
Nimontron, 1993
Phera, 1993, roman om en kvinne som etter mange år kommer tilbake til hjemstedet; hjemkomsten blir en skuffelse og hennes forventninger blir ikke innfridd.
Bhromor Koio Gia, 1994
Nasht larkī : nasht gadya, 1995, om en ødelagt jentes ødelagte prosa. Artikler om kvinner.
Meyebela : my Bengali girlhood, 1998, en memoar om å vokse opp som kvinne i en muslimsk verden
Forashi Premik, 2002
Shūrayī, 2003
Shodh, 2007
Lajja (utgitt på norsk som Skammen, 1994), dokumentarisk roman fra Bangladesh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Taslima Nasrin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Taslima Nasrin på Internet Movie Database 
(en) Taslima Nasrin på Discogs 
Taslima Nasrin på Twitter 
Taslima Nasrin på Facebook
Lee Calhoun

Lee Quincy Calhoun (født 23. februar 1933 i Laurel i Mississippi i USA, død 22. juni 1989 i Erie i Pennsylvania i USA) var en amerikansk friidrettsutøver. Han er dobbelt olympisk mester på 110 meter hekk.
Under OL 1956 i Melbourne vant Calhoun gullmedaljen like foran landsmannen Jack Davis.
Like før OL i Roma fire år senere, tangerte Calhoun den gjeldende verdenrekorden på 13,2, og var favoritt foran finalen. Han vant finalen på tiden 13,98, ett hundredels sekund foran landsmannen  Willie May.
Han vant sølv på 110 meter hekk under de Panamerikanske leker 1959 i Chicago.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Gull i friidrett, 110 meter hekk  USA
1960  Roma -  Gull i friidrett, 110 meter hekk  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lee Calhoun – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lee Calhoun – Olympics.com 
(en) Lee Calhoun – Olympic.org 
(en) Lee Calhoun – Olympedia 
(en) Lee Calhoun – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lee Calhoun – World Athletics 
(en) Lee Calhoun – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Lee Calhoun – Track and Field Statistics
Fylkesvei 5731

Fylkesvei 5731 går langs nordsida av Gloppefjorden mellom Sandane og Andenes vest for Vereide i Gloppen kommune. Veien er 8,2 km lang. På Austrheim har veien navnet Nordstrandsvegen, men lokalt benyttes navnet for fylkesvei 700 fra Austrheim til Andenes. Før 2000 var veien en del av E39.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 700 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 GloppenNordstrandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5731
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Liste over episoder av Code Lyoko

Dette er en liste over alle Code Lyoko-episoder fra sesong 1 til 3 samt enkelte fra sesong 4.


== Sesong 1 (26 Episoder) ==
1 Teddygozilla
2 Seeing is beliving
3 Holiday in the Fog
4 Log Book
5 Big Bug
6 Cruel Dilemma
7 Image Problem
8 End of Take
9 Satellite
10 The girl of my dreams
11 Plauged
12 Swarming Attack
13 Just in Time
14 The Trap
15 Laughing Fit
16 Claustrophobia
17 Amnesia
18 Killer Music
19 Frontier
20 The Robots
21 Zero Gravety Zone
22 Routine
23 Rock Bottom
24 Ghost Channel
25 Code: Earth
26 False Start


== Sesong 2 (26 Episoder) ==
27 New Order
28 Unchartered Territory
29 Exploration
30 A great day
31 Mister Puck
32 Saint Valentins Day
33 Final Mix
34 Missing Link
35 The Chips are Down
36 Marabounta
37 Common Interest
38 Temptation
39 A bad turn
40 Attack of the zombies
41 Ultimatum
42 A fine mess
43 X.A.N.A.'s kiss
44 Vertigo
45 Cold War
46 Deja Vu
47 Tip-Top Shape
48 Is Anybody Out There
49 Franz Hopper
50 Contact
51 The Relevation
52 The Key


== Sesong 3 (12 Episoder) ==
53 Straight to Heart
54 Lyoko Minus One
55 Tidal Wave
56 False Lead
57 Aelita
58 The Pretender
59 The Secret
60 Teporary Insanity
61 Sabotage
62 Nobody in Particular
63 Triple Trouble
64 Double Trouble
65 Final Round


== Sesong 4 (30 Episoder) ==
66 William Returns
67 Double Take
68 Opening Act
69 Wreck Room
70 Skidbladnir
71 Maiden Voyage
72 Crash Course
73 Replika
74 I'd Rather Not Talk About It
75 Hot Shower
76 The Lake
77 Lost At Sea
78 Laboratory Mouse
79 Bragging Rights
80 Dog Day Afternoon
81 A lack of Goodwill
82 Distant memory 
83 Hard luck 
84 Guided missle 
85 Kadic Bombshell 
86 Canine conundrum 
87 A space oddity 
88 Cousins once Removed 
89 Music to soothe the savage beast 
90 Wrong exposure 
91 Bad connection 
92 Cold sweat 
93 Daw to eatrth 
94 Fight to the finish 
95 echoes
Brattøra

Brattøra er en bydel og havneområde i Trondheim. Brattøra er adskilt fra fastlandet med et grunt stred og var fullstendig under vann i middelalderen, men har siden kommet til overflaten som følge av landheving og mudring. Områdets tilknytninger til land ved hjelp av landfyllinger gjør det diskutabelt om området kan betraktes som en øy. 


== Historie ==
Området var opprinnelig en sandøy lagt opp ved utløpet av Nidelva og vestover mot den nåværende Jernbanebrua. I gammel tid ble Øretinget holdt på Brattøra og området var også i bruk som rettersted. I årene 1878–1887 ble det etter en idé av stadsingeniør Carl Adolf Dahl foretatt en storstilt oppmudring av sjøbunnen for å kunne ta i bruk området til jernbanestasjon og havneformål. Jernbanestasjonen på Kalvskinnet og jernbanelinjen ble da flyttet til Brattøra for å knyttes sammen med havnen etter tysk mønster. Det ble også anlagt en molo utenfor Brattøra.
På 2000-tallet begynte Brattøra å gjennomgå en ombygging fra havneområder til andre forretnings- og kulturformål. Nordens største konferansehotell åpnet her i 2012 med 400 rom. På Brattørkaia skal de fleste eldre bygg vike for nye og moderne høybygg. I august 2010 åpnet Rockheim i det gamle mellageret. 
Bydelen huser Norges største innendørs badeland, Pirbadet. Pirsenteret som ligger et steinkast fra Pirbadet huser et stort antall bedrifter. Helt sørøst på Brattøra ligger Rica Nidelven hotel, et av Trondheims største hotell. Hotellet ble i 2009 utvidet med nytt konferansesenter og 100 nye rom og har totalt 349 rom. Hotellet ligger ved Verftsbrua (populært kalt Blomsterbrua) som går over til Nedre Elvehavn. 
Ellers består Brattøra i stor grad av godsterminaler og jernbanespor. Trondheim sentralstasjon, byens knutepunkt for buss- og togforbindelser, ligger også her. Veiforbindelsen Nordre avlastningsvei går via Brattøra, med ankomst via Pirbrua og videre ut fra øya via tunnel til Skansen. Nordre avlastningsvei ble åpnet i juni 2010.


== Veier på Brattøra ==
Havnegata
Gryta
Brattørkaia
Fosenkaia
Vestre Kanalkai
Nordre avlastningsvei


== Se også ==
Trondheim havn
Trondheim sentralstasjon
Rockheim
Pirbadet
Brattørbrua
Skansenbrua


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 93–94. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring «Brattøra» hos Store Norske Leksikon