jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michoacán

Michoacán, offisielt Michoacán de Ocampo, er en delstat i Mexico. Befolkningen ligger på drøye 4 millioner, og arealet utgjør 59 643 km². Delstatshovedstaden og den største byen er Morelia.


== Geografi ==
Staten befinner seg nordvest for Mexico by, og grenser til delstatene México og Guerrero i sør, til Guanajuato og Querétaro i nord og Colima og Jalisco i nordvest. Mot vest har Michoacán kyst mot Stillehavet. Store deler av innlandet befinner seg i høylandet, eksempelvis ligger delstatshovedstaden Morelia i ca. 1900 meters høyde. Store fruktbare områder veksler med tempererte skogområder, samt tørr tropeskog ved kysten. Deler av området er også tørt og steppelignende.


== Historie ==

Tarasco-nasjonen, som hadde sitt sentrum i Tzintzuntzan, var en av de få nasjonene som klarte å motstå å bli erobret av aztekerne. Imidlertid, fra 1523 ble området erobret av spanjolene under ledelse av Niño de Guzman, en av de mest grusomme og blodtørstige av conquistadorene, som blant annet brente tarasco-kongen levende i sin jakt på gull. Ryktene om hans fremferd nådde til slutt det spanske hoffet, og han ble hjemkalt. I stedet sendte spanjolene i 1532 Don Vasco de Quiroga til området som guvernør. Han fremmet human behandling av befolkningen, misjonsvirksomhet, utdanning, jordbruksutvikling og håndverk. Han er i dag kanonisert som helgen. Det rike jordbruket gjorde Michoacán til en sentral provins i det spanske Mexico. På 1920-tallet var Michoacán et av arnestedene for Cristero-opprøret, et katolsk fundert opprør mot de revolusjonære myndighetene i Mexico by. President Lázaro Cárdenas, født i Michoacán, gjorde imidlertid mye for å utvikle delstaten i sin presidentperiode 1934–1940.


== Befolkning ==

I Mexico mener man at folk i Michoacán er forholdsvis lyshudete. Et unntak danner delstatens største gruppe av urfolk, nemlig purépecha-folket (også kjent som tarasco-folket) i området rundt Pátzcuarosjøen. Deres språk er ikke i slekt med noe annet språk i verden, og snakkes av ca. 120 000 mennesker. Deres maskedans imiterer hvite mennesker, som purépechaene mente oppførte seg som gamle menn. På allehelgensdag er øya Janitzio i Pátzcuarosjøen stedet for en gripende feiring av de døde. 
Kjøkkenet i Michoacán byr på spesialiteter som carnitas, svinekjøtt serverert som tacos.


== Interessant i Michoacán ==
Sentralt i staten ligger Pátzcuarosjøen, et kjent turistmål. Øst i delstaten ligger vinterområdene for monarksommerfuglen, som årvisst trekker fra vestre Canada. Gamlebyen i delstatshovedstaden Morelia står på UNESCOs verdensarvliste, og vakker koloniarkitektur finnes også i byen Pátzcuaro. I Tzintzuntzan finnes restene etter Yacatas-templene, purépecha-kulturens hovedstad før spanjolene ankom. Langs kysten er det flere badesteder.


== Se også ==
Liste over kommuner i delstaten Michoacán


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michoacán – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michoacán – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Stig van Eijk

Stig André van Eijk (født 21. mars 1981) er en norsk sanger, komponist og tekstforfatter. Han er mest kjent for å ha vunnet Melodi Grand Prix i 1999 med «Living My Life Without You».


== Bakgrunn ==
I 1999 vant han den norske finalen av Melodi Grand Prix med «Living My Life Without You», skrevet og komponert av ham selv sammen Mikkel S. Eriksen fra Stargate. I Eurovision Song Contest i Israel ble han nummer 14 av 23 med 35 poeng.
Albumet Where I Belong ble gitt ut samme året. Albumet solgte til platina (over 30 000 eksemplarer) og nådde sjetteplass på den norske albumlisten. I 2000 ble han kåret til årets mannlige artist under Hit Awards.
I 2001 skrev han den kolombianske fredslåten «Constructors of Peace», som ble etterfulgt av turné og TV-show i samme periode. Samme året åpnet han også B:underground Club i Bergen. Klubben var et livekonsept med et husband som spilte reggae, soul og funk, og hvor gjesteartister opptrådte.
I 2002 skrev han låten som vant talentkonkurransen Idol i Sør-Afrika. «Once in a Lifetime» ble fremført av Heinz Winckler. Låten solgte til dobbel platina (200 000 eksemplarer) og ble en stor hit i Afrika.I 2003 startet han reggaebandet The Soul Express Orchestra, hvor han var frontfigur.Stig van Eijk slapp sin foreløpig siste plate, Presentation, i 2013 med grunnbasis innen sjangrene reggae, hiphop og soul. I 2023 deltok han i Melodi Grand Prix på nytt, med reggaelåten «Someday».
Han ble adoptert fra Colombia til Norge da han var 9 måneder gammel.


== Diskografi ==


=== Soloalbum ===
Where I Belong (1999)
Time for a Change (2010)
Presentation (2013)


=== Singler ===
1999 «Living My Life Without You»
1999 «Breakout»
2002 «Growin' Pains»
2002 «Once In a Lifetime»
2007 «Constructors Of Peace»
2010 «Come»
2010 «Beautiful feat. Cesca»
2010 «En God Dag feat. Akeron»
2010 «Beautiful feat. Cesca»
2011 «Let´s Make a Change feat. Beate H.Thunes»
2011 «Live for Today feat. Kingsley Anowi»
2012 «Never Say Never»
2013 «Always a Solution»
2013 «Down to Earth feat. Haisam»
2013 «No 1. feat DZ Dioniziz.»
2014 «Gonna make it feat KastAway» (USA)
2014 «Ordinary Day»
2016 «What she said feat Frank Nitt» (USA)
2017 «Like a Freak feat. 2ugly2hold»
2017 «Without Faith feat. Nuno Barroso» (Portugal)
2017 «Vinteren er kommet – Trollala»
2017 «Words unsaid feat KastAway» (USA)
2018 «Faith in Us»
2018 «Rainy Town feat. Black Ballroom»
2019 «Ser på»
2023 «Someday»


=== Samarbeider ===
2010: The Soul Express Orchestra Time For A Change (Lill'-Bit Records)
2015: Trollala, den underlige vidunderlige (Good Vibes Entertainment)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stig van Eijk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stig van Eijk på Internet Movie Database 
Stig van Eijk på Twitter
Åremål

Åremål er betegnelsen for en tidsbegrenset kontrakt. Kontrakter av denne typen inngås som oftest i forbindelse med leieforhold eller ansettelser, såkalte åremålsstillinger. Bruk av slike kontrakter er regulert i norsk lov.
Karpelakser

Karpelaksene finnes i Amerika, fra Sørvest-Texas og Mexico, Sentral-Amerika og Sør-Amerika.
De varierer i lengde, og de minste ligger på ca. 13 mm.
Denne gruppen tjener til en viss grad som samlesekk, mange arter har blitt fjernet fra gruppen og dannet egne grupper, noe som sannsynligvis vil fortsette.
De kjente tetraene og pirayaene tilhører karpelaksene.


== Slekter (utvalg) ==
Hemigrammus
Hyphessobrycon
Inpaichthys
Paracheirodon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) karpelakser – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) karpelakser i Encyclopedia of Life 
(en) karpelakser i Global Biodiversity Information Facility 
(no) karpelakser hos Artsdatabanken 
(en) karpelakser hos Fossilworks 
(en) karpelakser hos ITIS 
(en) karpelakser hos NCBI 
(en) Kategori:Characidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Characidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Characidae - FishBase
Tree of Life: Characiformes – Besøkt 21. juni 2008
Jens Ulltveit-Moe

Jens Dag Ulltveit-Moe (født 16. juli 1942 i Drammen) er en norsk investor. Han er grunnlegger og konsernsjef i industriselskapet Umoe. Ifølge tidsskriftet Kapital hadde Ulltveit-Moe en formue på 3,5 milliarder i 2016.


== Bakgrunn og virke ==
Ulltveit-Moe er utdannet siviløkonom ved Norges Handelshøyskole i Bergen, og tok senere mastergrad i internasjonal politikk ved Columbia University i USA. Deretter jobbet han som konsulent i McKinsey i New York og London, før han ble administrerende direktør i Asterix Shipping i London. Videre ble han headhuntet til Knut Knutsen O.A.S. i Haugesund i 1980.
I 1984 startet han investeringsselskapet Ulltveit-Moe-gruppen, som siden ble omdøpt til Umoe AS. Bedriften er idag et industriselskap med mange ulike aktiviteter. Harding Safety (nå Umoe Schat Harding) ble kjøpt i 1986. I 1991 tok han kontroll over Haugesund Mekaniske Verksted som ble utviklet til Umoe Olje og Gass og solgt i 2000. I 2002 startet han Umoe IKT og Umoe Catering med Peppes Pizza, TGIF Fridays, Burger King, en rekke flyplassrestauranter og lokale kafeer. Sønnico ble kjøpt i 2003. I 2008 solgte han tankflåten i Knutsen OAS for å satse på fornybar energi. Umoe Bioenergy dyrker nå 300 000 mål med sukkerrør i Brasil for produksjon av 230 000 tonn bioetanol årlig.
Umoe Solar utvikler et anlegg for 5 000 ton polysilisium i Miramichi, Canada. I mai 2010 ble prosjektet utsatt på ubestemt tid.
Jeg mener jo at klimatrusselen er den største utfordringen vi har, den burde være på topp!

Ulltveit-Moe er engasjert i offentlig samfunnsdebatt, og var president i Norges Rederiforbund 1990-1992 og i NHO i perioden 2000 til 2004. Han skriver debattartikler i Aftenposten hver fjerde uke, hvor han blant annet har tatt til orde for større innsats i klimapolitikken. Ulltveit-Moe har gitt 70 millioner til etablering av et klimahus i Oslo, som skal formidle forskningsbasert kunnskap om global oppvarming, med fokus på barn og ungdom. 8. mai 2022 ble han innvalgt medlem av Miljøpartiet De Grønnes sentralstyre.Han er gift og har en datter med Karen Helene Ulltveit-Moe, professor ved Økonomisk institutt, Universitetet i Oslo. Fra før har han en datter fra ekteskap med Hanne Elisabeth Kierulf. Tidligere var han gift med Tracy Girard. Ifølge tidsskriftet Kapital hadde Ulltveit-Moe en formue på 3,5 milliarder i 2016.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Jens Ulltveit-Moe», fra Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Jens Ulltveit-Moe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jens Ulltveit-Moe på Internet Movie Database
Metamorf bergart

Metamorf bergart eller omdannede bergarter blir dannet når en eller flere bergarter blir, under metamorfisme, utsatt for høyt trykk, temperatur og/eller kjemisk påvirkning. Bergartene smeltes ikke, men blir omstrukturert (omdannet) og mineralene vil bli helt eller delvis omkrystallisert. Den har hatt en metamorfose. 
Metamorfe bergarter er dannet av en blanding av en eller flere, magmatiske eller sedimentære bergarter. Faktorer som kreves for at en bergart skal gjennomgå metamorfose:

Temperatur
Trykk
Ionetransport
Differensielt stress
Metasomatose (varmt grunnvann)Metamorfe bergarter har ofte et stripete (foliasjon) eller bølget mønster og er sjelden helt homogen i struktur eller mønster. 


== Undergrupper ==
Bergartene i denne gruppen deles inn i to undergrupper, kontakt- og regional metamorfose. Felles for de begge er at dette er bergarter som på et tidspunkt har forandret seg. Både magmatiske og sedimentære bergarter kan omdannes til en metamorf bergart.


=== Kontaktmetamorfose ===
Dette skjer når magma trenger opp på jordskorpen og krystalliseres. Da blir varmen fra denne prosessen avgitt til bergartene rundt, og resultatet er at disse blir «stekt» (omkrystalisert). Det er varmen som blir avgitt som er den viktige omdannelsesfaktoren for denne typen metamorfe bergarter. Det er sjelden at det oppstår nye strukturer i bergartene. 
Marmor er et eksempel på vanlig kalkstein som omkrystaliserer ved kontaktmetamorfose.


=== Regional metamorfose ===
Som regel skyldes denne formen for metamorfose at store områder med sedimentbergarter blir presset ned i grunnen, der trykket og temperaturen er høyere. Den kan være snakk om 5 – 15 km dybde, og temperaturen kan ligge fra 200 – 800 °C. Overstiger temperaturen 800 °C vil bergarten smelte til magma.
Rekrystalliseringen av mineralene skjer mens det er i fast form. Og det er hovedsakelig vann som sirkulerer mellom mineralkornene som transporterer grunnstoffene fra de oppløste mineralene til de nye. Hvor mye omdannelse som finner sted, er avhengig av hvilket trykk og temperatur bergarten blir utsatt for. Sedimentære bergarter som er dannet under overflatebetingelser forandrer seg kraftig. Mens grovkornede bergarter som har størknet ved høy temperatur, forandrer seg lite.
Trykket er mye sterkere ved regional metamofose enn ved kontaktmetamorfose. Derfor er forskjellene i de to såpass store. Leirskifer som blir omdannet under regional metamorfose vil vokse under et lett trykk, for eksempel under en fjellkjede. Mineralene vil som resultat av trykket bli liggende parallelt, og det fører til at det blir mange vannrette lag i denne bergarten. Den vil da lett løse seg opp i disse lagene. Vi sier da at bergarten er blitt skifrig.


== Noen metamorfe bergarter ==
Gneis, dannet ved høy grad metamorfose, dens protolitt kan være blant annet leirskifer eller fyllitt
Kleberstein, dannet av hovedsakelig gabbro, basalt eller diabas
Kvartsitt, dannet av hovedsakelig sandstein
Hornfels, dannet av sandstein eller leirstein
Fyllitt og glimmerskifer, dannet av hovedsakelig leirskifer
Marmor, dannet av hovedsakelig kalkstein


== Se også ==
Granulittfacies
Sedimentær bergart

Sedimentære bergarter eller avsetningsbergarter består av konsoliderte sedimenter. Den kan være en lagdelt bergart, som har svært gode kløvegenskaper mellom hvert lag, som skifer. Den kan inneholde boller (runde stykker) av bergarter, innstøpt i en sement (forsteinet leire) som konglomerater. Eller ha en homogen struktur som sandstein og kalkstein.


== Dannelse ==
Dannet ved avsetning eller avleiring av mineraler og gamle bergartsfragmenter.  Sedimentære bergarter er vanligst dannet av materiale fra eldre forvitrede bergarter (grus, sand og leire). Disse er forvitret på grunn av frost (frostsprenging), mekaniske påkjenninger, ras og isbreer. 
Disse har blitt avsatt etter å ha blitt ført med vind eller vann. Vanligst er de ført med vannmasser (elv) ut i et basseng (vann, havet) og blitt avsatt der, lag på lag. Nærmest elveutløpet avsettes de største og tyngste fragmentene, mens de små og lette fragmentene føres med vannmassene lengre ut i bassenget før de synker til bunnen og avsettes. 
Avsetning fra et elveløp, skjer i intervaller eller sykluser. Fordi mengden av vann i elven og mengden av bergartsmaterialene i vannet varierer med årstidene, vil det avsatte laget bli variert og lagdelt, med grovere og finere masse.
Sedimentene (avsetningene) er herdet, sementert eller «forsteinet». Høyt trykk og temperatur har bidratt til dannelsen av denne gruppen bergart. Men de er ikke omdannet (metamorfose), slik som hos de metamorfe bergartene, der bergarten er krystallisert. Sedimentære bergarter er døde og mangler krystaller.  
Oppsummering av dannelse: Forvitring → Erosjon → Transport → Sedimentasjon → Litifisering
Sedimentære bergarter deles inn i fire grupper etter hvordan de er dannet, eller rettere, hvorhen og hvordan de er avsatt.

Fluviale bergarter – avsatt i elveløp
Deltaiske bergarter – fra elvedelta
Marine bergarter – fra havet
Eoliske bergarter – avsatt med vinden


== Oppdeling i hovedgrupper ==
De deles inn i tre hovedgrupper etter hvilke materialer de er dannet av: 


=== Klastiske ===
Dannet av forvitring, transport og deposisjon.

Sandstein
Konglomerat
Tilitt
Siltstein
Breksje
Leirskifer


=== Kjemiske ===
Dannet ved utfelling av komponenter fra vann.

Gips
Chert
Halitt
Oolittisk kalkstein.


=== Biogene (organiske) ===
Dannet fra organisk materiale, i hovedsak planterester eller dyr.

Kritt
Kalkstein
Kull
Alunskifer, er dannet av mudder rikt på organisk materiale.


== Klassifisering ==
Følgende særtrekk har betydning for å klassifisere bergarten:

Kornstørrelse
Kornenes sorteringsgrad
Kornenes rundingsgrad
Type bollemateriale
Type sement
Type matrix
Amfibolitt

Amfibolitt er en middelskornet, mørk, metamorf bergart bestående av hornblende og plagioklas med mindre mengder epidot, biotitt og kvarts. Amfibolitt dannes ved middels sterk regional metamorfose av ekstrusive (vulkanske) og intrusive basiske bergarter, slik som basalt og diabas.
I Norge finnes forekomster av amfibolitt flere steder, blant annet i vertikalt delte ganger med grunnfjell fra prekambrium ytterst på Hurumlandet i Buskerud.


== Se også ==
Liste over bergarter


== Eksterne lenker ==
(en) Amphibolite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkel i Store norske leksikon
Reinfried Herbst

Reinfried Herbst (født 11. oktober 1978 i Salzburg) er en østerriksk tidligere alpinist.


== Karriere ==
Etter at Herbst hadde kvalifisert seg for deltakelse i verdenscupen 2005, ble han satt ut av det østerrikske landslaget på grunn av manglende resultater. Like før den påfølgende sesongen startet, kjørte han seg inn på laget igjen, og oppnådde raskt gode plasseringer.
Herbsts hittil fremste resultat er sølvmedaljen i slalåm under OL 2006 i Sestriere. På seierspallen stod han sammen med landsmennene Benjamin Raich (gull) og Rainer Schönfelder (bronse). I Vinter-OL 2010 deltok Herbst i slalåm og oppnådde en tiendeplass.
Reinfried Herbst vant slalåmcupen sammenlagt i sesongen 2009/2010.
11. mars 2006 vant han sitt første renn i verdenscupen, da han gikk til topps i slalåmrennet i Shiga Kogen i Japan. Per 27. januar 2009 har han i alt vunnet fem enkeltrenn:
Han ble østerriksk mester i slalåm i 2008, og vant den nasjonale storslalåmtittelen i 2003.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Individuelle seire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Reinfried Herbst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Reinfried Herbst – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Reinfried Herbst – Olympedia 
(en) Reinfried Herbst – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reinfried Herbst – FIS (alpint) 
(en) Reinfried Herbst – ski-db.com
Kvartsdioritt

Kvartsdioritt (porfyritt) er en magmatisk bergart, en dypbergart. Den er en dioritt med særlig høyt innhold av kvarts, foruten feltspat (hovedsakelig anortitt) og litt biotitt. 
Bergarten er valgt til fylkesstein for Sør-Trøndelag under navnet «trondhjemitt». Også navneformen «trondheimitt» er brukt.  


== Dannelse ==
Den kaledonske fjellkjede oppsto i slutten av ordovicium og i begynnelsen av silur. Den gikk fra Skottland, via Hardangerfjorden, Jotunheimen, i en rund sirkel gjennom Sverige til Lofoten og sluttet ved Svalbard. Denne fjellkjeden er idag nedslitt, slik at dypbergartene har kommet fram i dagen. Kvartsdioritt er en slik bergart. I Alpene, Himalaya og Andesfjellene finnes lignende bergarter.


== Hvit granitt ==
Den hvite granitten er ikke en granitt, fordi den ikke inneholder kalifeltspat, den er en dioritt, eller mer korrekt en kvartsdioritt. Den inneholder mye kvarts (SiO2 ), svært mye til å være en dioritt. Hvitfargen kommer av at dioritten nesten ikke inneholder biotitt. 
Den går under handelsnavnet hvit granitt, lys granitt men også trondhjemitt eller tonalitt, og finnes ved Grimstad, Støren og Tolga. I Sogn er det også et brudd som tar ut denne bergarten.


== Se også ==
Liste over bergarter
Trondheimsfeltet
Halabja

Halabja (kurdisk: ‏هه‌ڵه‌بجه‎, Helebce; arabisk: ‏حلبجة‎, Ḥalabǧa) er en kurdisk by i det nordøstlige Irak et par kilometer fra grensen til Iran. Byen ligger 150 km nord for Bagdad, 11 kilometer fra den iranske grense. Rundt byen er en rekke høyder: Suran, Balambu, Shireh-roudi og Shaghan. Byen bebos av cirka 85 000 innbyggere.
Fra februar 2015 er Halabja hovedstad  i den kurdiske provinsen Halabja.


== Historie ==
Halabja har lang historie. Dersom Frayne (1990) har rett, lå Lullubi-hovedstaden Lulubuna eller Luluban - i det 3. årtusen før Kristus - der Halabja nå ligger.
Gravfeltet i det nye Halabja har gravene til en rekke historisk kjente personer, som Ahmed Mukhtar Jaf, Tayar Bag Jaf og Adila Khanim. In august 2009 ble det funnet tre 1600-talls-graver i bydelen Ababile. Dette gjør det nærliggende å anta at den nåværende by er noe eldre enn det man tidligere har antatt: Noen kilder har ment at den ble bygget av osmanene ca 1850.
Den moderne utvikling av byen skjedde fra 1900-tallet av. Postkontoret ble åpnet i 1924 og den første skole året etter. Qaysari Pasha- og Hamid Bag-basarene ble bygget i 1932. Elektrifiseringen skjedde først i 1940.Byen ble verdenskjent i mars 1988 da irakiske styrker angrep byen med stridsgass etter at den var erobret av geriljastyrker (peshmergas) fra PUK (Kurdistans patriotiske union). Rundt 5 000 mennesker antas å ha dødd i angrepet og mange  sliter fortsatt med store fysiske og psykiske ettervirkninger fra angrepet. Tusener flyktet til nabolandet Tyrkia.
Halabja er et senter for kurdisk islamisme og partiet Islamic Union of Kurdistan har betydelig oppslutning her. Utbrytere fra dette partiet dannet i år 2000 den væpnede gruppa Ansar al-Islam, ledet av mulla Krekar, som under iransk artilleristøtte okkuperte noen landsbyer ved den iranske grensa. Enklaven til Ansar al-Islam ble erobret av PUK med amerikansk flystøtte under invasjonen av Irak i 2003.
23. desember 2005 ble  forretningsmannen Frans van Anraat dømt til 15 års fengsel av en nederlandsk rett, for å ha solgt kjemikalier til   framstilling  av kjemiske våpen til Saddam Husseins regime. Retten slo  fast  at gassangrepet inngikk i en systematisk folkemordspolitikk overfor  kurderne. Det  var første gang gassangrepet på Halabja er blitt rettslig kategorisert som folkemord.
På 18-årsdagen for gassangrepet, 18. mars 2006, brøt det ut voldsomme opptøyer i Halabja  rettet mot det regjerende partiet PUK.  Anslagsvis 7 000 demonstranter klaget over manglende oppfølging av ofrene for gassangrepet og manglende investeringer i infrastruktur i den ødelagte byen.  Demonstrantene  raserte  museet som er oppført til minne om   Halabja-ofrene og satte  det i brann. Det kurdiske politiet åpnet til sist ild mot demonstrantene. En 17 år gammel gutt ble drept og et titalls personer såret.


== Se også ==
Folkemord
Kjemisk krigføring
Ali Hassan al-Majid (Kjemiske Ali)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Halabja – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
"The Kurdistani" om opptøyene i  2006   [1]
Irradians

Irradians, eller innstrålingstetthet, er et begrep som brukes om styrken på elektromagnetisk stråling på ei overflate. Irradians måles i W/m² (watt pr. kvadratmeter). Irradians betegnes E i internasjonal nomenklatur, siden begrepet først ble definert på fransk – Éclairement. Irradians kan også uttrykkes i kvanteenheter; vanligvis bruker en da mol m-2s-1 (mol fotoner pr. kvadratmeter pr. sekund) som enhet.
Hvis en lyskilde sender ut lys i alle retninger og det ikke foregår absorpsjon, vil irradiansen avta med kvadratet av avstanden fra kilden, siden det arealet som lyset spres over øker med kvadratet av avstanden.
Didier Défago

Didier Défago (født 2. oktober 1977 i Morgins) er en sveitsisk tidligere alpinist.


== Karriere ==
I 1996 vant Didier Défago junior-VM i super-G og fikk bronse i storslalåm. I mars samme år debuterte han i verdenscupen i mars 1996 i Hafjell. Karrierens første verdenscupseier kom 20. desember 2002 i et super-G-renn i Val Gardena. Over seks år senere, i januar 2009, tok han sin andre seier, i utforløypa i Wengen.
Under VM 2007 i Åre kom Défago på fjerdeplass i kombinasjonen. Dermed la sveitsiske utøvere beslag på tre av de fire fremste plasseringene (Daniel Albrecht tok gullet, mens Marc Berthod fikk bronse).
I OL 2010 i Whistler gikk Défago til topps i utfor, sju hundredeler foran Aksel Lund Svindal. Défago la opp i 2015.Broren Daniel Défago har også vært på det sveitsiske alpinlandslaget.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Didier Défago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Didier Défago – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Didier Défago – Olympedia 
(en) Didier Défago – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Didier Défago – FIS (alpint) 
(en) Didier Défago – ski-db.com