jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hertfordshire Constabulary

Hertfordshire Constabulary er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Hertfordshire, som er kjent for å være blant de områder som har lavest kriminalitet i Storbritannia.
Styrken har 2100 polititjenestemenn og 1400 administrativt ansatte. Hovedkvarteret ligger i Welwyn Garden City. 
Kontrollorganet for tjenesten er Hertfordshire Police Authority, en komité med 17 medlemmer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hertfordshire Constabulary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hertfordshire Police Authority Arkivert 3. januar 2006 hos Wayback Machine.
Bart Bryant

Bart Bryant (født 18. november 1962 i Gatesville i Texas i USA, død 31. mai 2022) var en amerikansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1986, men karrieren hans på PGA-touren har vært preget av skader. Han vant sin første turnering på PGA-touren i Valero Texas Open i 2004, og i en alder av 41 år ble han den eldste førstegangsvinneren på touren på ni år. I 2005 vant han The Memorial Tournament og The Tour Championship.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bart Bryant – PGA-touren 
(en) Bart Bryant – Verdensrankingen
Fornyelse

Fornyelse er ord som henviser til det å fornye, som i betydningen restaurering, å utbedre det som var og gjøre det som nytt igjen.
Utover den rent dagligdagse betydning, særlig siden slutten av 1900-tallet, brukes i politisk retorikk sammen med ord som modernisering, og betegner omstruktureringer av statstjenesten og offentlige velferdstilbud. Kritikere hevder at ordet i slike sammenhenger er en eufemisme. I religiøst språk benyttes begrepet «gjenfødelse» for fornyelse av sinnet.


== Referanser ==
Elderslie

For forstaden i Sydney, Australia, se Elderslie (New South Wales)Elderslie er en stor landsby i Renfrewshire, Skottland. Den gamle stavemåten for stedet er «Ellerslie». Landsbyen er lokalisert 4 km unna Paisley og ligger midtveis mellom Paisley og Johnstone. Elderslie er kjent for å være det sannsynlige fødestedet for den skotske nasjonalhelten William Wallace.


== Historie ==
Elderslie er Ach-na-Feàrna i skotsk-gælisk, men navnet kommer fra Alder lea, eller elloern på gammel-engelsk hvor «li» betyr «eng». Landsbyen ble grunnlagt i 1398, selv om det var bosetning i området lenge før den tid, som Eldersly. Timothy Ponts kart fra 1596 har merket stedet som Ellersley.
William Wallace monumentet ble avduket den 28. september 1912 av Sir Thomas Glen-Coats. Det ble formgitt av J. C. Murrey fra Westminster. Det er rundt 12 meter høyt og dens fundament er 7 meter over bakken. Hver eneste august måned blir «Wallace Day» arrangert med en marsj fra sentrum av Johnston til monumentet.
William Wallace ble født i Elderslie rundt 1271. En lokal legende om eiketreet «Wallace Oak» forteller at Wallace unngikk å bli fanget av engelskmennene ved å gjemme mer enn 100 av sine menn (!) i et gigantisk tre. Treet forfalt grunnet alder og suvernierjegere som fjernet barken. En avlegger fra et 300 år gamle Wallace barlind ble plantet på utsiden av den nye skotske parlamentsbygningen i Edinburgh.
I nærheten av vegen som går til Gleniffer Braes finnes større helleristninger med et antall sirkler og groper som kalles for «kopp-og-ring»-markeringer, ikke ulik tilsvarende som finnes på vestkysten i Norge. De antas å være minst 3000 år gamle og kan være symboler på velstand og mengde.


== Trivia ==
Elderslie sognkirke ble åpnet 9. juni 1840.
En skole oppkalt etter Wallace ble bygget i 1866.
Elderslies første rådsforsamling ble bygget i 1924.
Elderslie offentlige bad ble åpnet i juni 1975.
Den dypeste kullminen i området var kalt for Snodgrass.
Elderslie Golf Club ble etablert i 1908, med 15 hull for herrer og 9 damer. Klubbens første kaptein var major Alex McRae.
Garrelt Duin

Garrelt Duin (født 2. april 1968 i Leer) er en tysk politiker (SPD) og advokat. Han er medlem av det tyske parlamentet og formann for SPD i delstaten Niedersachsen.


== Utdannelse ==
Han studerte jus og luthersk teologi fra 1987 i Bielefeld og Göttingen, og tok i 1985 den første juridiske statseksamen i Celle.


== Politisk karrière ==
Han er medlem av SPDs styre siden 1999. Fra 2000 til 2005 var han medlem av det europeiske parlamentet. Han rykket først inn etter at representanten Günter Lüttge døde, og ble fire år senere gjenvalgt. Etter at han i 2005 ble innvalgt i det tyske parlamentet, la han ned sitt mandat i det europeiske parlamentet. Han ble valgt til formann for SPD i Niedersachsen i november 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Garrelt Duin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Garrelt Duin hos Forbundsdagen 
(en) Garrelt Duin hos Europaparlamentet
Anakronisme

Anakronisme (fra gresk ana, «tilbake», og chronos, «tid») vil si at noe forekommer i en annen tid enn det normalt kan eksistere. Anakronismer i litteratur og film kan oppstå enten som resultat av dårlig forundersøkelser, eller som et bevisst virkemiddel i kunstnerisk øyemed.
Eksempelvis hvis Julius Cæsar i en film går med armbåndsur, vil uret være en anakronisme ettersom så små klokker ikke var oppfunnet på den romerske hærførerens tid.
Da forfatteren Joseph Heller lot hovedfiguren i romanen Gud vet (God knows) kommentere hendelser etter sin død, er det en bevisst anakronisme fra forfatterens side. Leseren er da innforstått med at hovedpersonen har både sin egen og forfatterens hukommelse. Innenfor komedier som har handling fra en bestemt tid i fortiden kan benytte bevisste anakronismer som en humoristisk effekt. Komiske anakronismer kan bli benyttet for å hevde et alvorlig poeng om både historiske som moderne samfunn, og således trekke paralleller til politiske eller sosiale konvensjoner.Forfatteren Walter Scott rettferdiggjorde bruken av anakronismer i historiske romaner ved å hevde at «Det er nødvendig, for den spennende interessen av alle slag, er at emnet antar hva det burde være, som det var, oversatt til oppførselen foruten språket i den tidsalderen som vi lever i.»I historieskrivningen er den mest vanlige formen for anakronisme å benytte politisk, samfunnsmessig, eller kulturelle tanker, antagelser og forståelse for en tidsalder i tolkningen av hendelser og handlinger. Anakronistisk tilnæmelse av dagens perspektiver i kommenteringen av historisk fortid er for empiriske historikere, som arbeider i tradisjonene etablert av Leopold von Ranke på 1800-tallet, ansett som en stor feil og en felle som må unngås. Anakronisme i akademisk forfatterskap er i beste fall pinlig, som i tidlig 1900-tallets benyttelse av Translatio imperii («overføring av verdensherredømme»), først formulert på 1100-tallet, for å fortolke 900-tallets litteratur. Direkte feil blir vanligvis anerkjent i en påfølgende erratum.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grafton, Anthony (1990): Forgers and Critics: creativity and duplicity in Western scholarship. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0691055440.


== Eksterne lenker ==
(en) Anachronism – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«anachronism», ordbokforklaring hos Wiktionary
Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen

Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen er en høyskole som drives av jesuittordenen i Frankfurt am Main, med et tilknyttet presteseminar.
Den ble grunnlagt i 1926 av biskop Augustinus Kilian av Limburg under navnet Philosophisch-Theologische Lehranstalt Sankt Georgen.
Prosjektet ble særlig støttet av den pavelige nuntius til Tyskland Eugenio Pacelli, som tenkte seg et sentrum for skolastisk teologi i det tyskspråklige området. Høyskolen lå av politiske grunner frem til 1942 i Valkenburg i Nederland. Her studerte den kjente pater Alfred Delp S.J.; han ble den 2. februar 1945 henrettet i Plötzenseefengselet. Høyskolen holdt fra 1945 til 1950 til i Büren i Westfalen. Siden 1950 har den ligget i idylliske Frankfurt-Sachsenhausen.
Høyskolen finansieres idag for en stor del av bispedømmene Limburg, Osnabrück, Hildesheim og erkebispedømmet Hamburg, som sender sine prestestudenter til Frankfurt. I sommersemesteret 2005 fantes det ved St. Georgen 426 studenter i filosofi og teologi. 235 studerte for diplom eller på postgradualt nivå, 21 unge menn ville bli prester og 190 var gjestestudenter.
I annen halvdel av 1900-tallet fikk en rekke skandinaver sin prestelige formasjon og utdannelse ved presteseminaret og høyskolen.


== Kjente professorer ==
Oswald von Nell-Breuning SJ (1890–1991), sosialetiker
Alois Grillmeier SJ (1910–1998), dogmatiker og patristiker, kardinal
Otto Semmelroth SJ (1912–1979), dogmatiker, peritus ved Annet Vatikankonsil
Rupert Lay SJ (f. 1929), filosof
Friedhelm Hengsbach SJ (f. 1937), samfunnsetiker
Klaus Schatz SJ (f. 1938), kirkehistoriker
Medard Kehl SJ (f. 1942), dogmatiker


== Kjente studenter ==
Alfred Delp SJ (1907–1945), prest og antinazist
Johannes Prassek (1911–1943), prest og antinazist
Wilhelm Kempf (1906–1982), biskop av Limburg
Friedrich Wetter (f. 1928), erkebiskop av München og Freising, kardinal
Gert Scobel (f. 1959), fjernsynsprogramleder
Jean-Claude Hollerich SJ, erkebiskop av Luxembourg, kardinal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen
Johann Wolfgang Goethe-Universität

Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main ble etablert i 1912 og åpnet 1914 av Frankfurts velstående og aktive liberale borgerskap. Universitetet er det eneste borgeruniversitet grunnlagt i Tyskland. Det fikk sitt navn i 1932 etter den store tyske dikteren Johann Wolfgang von Goethe. Universitetet har idag omkring 38 000 studenter og er et av Tysklands største.


== Berømte professorer ==
Theodor W. Adorno – professor i sosiologi og filosofi
Theodor Baums – professor i siviløkonomi
Gertrud Beck – professor i pedagogikk
Helmut Coing – professor i rettshistorie og privatrett
Ernst-Otto Czempiel – professor i internasjonal politikk
Iring Fetscher – professor i statsvitenskap og filosofi
Jürgen Habermas – professor i filosofi
Hermann Heller – professor i offentlig rett
Dieter Hoelzer – professor i hematologi og onkologi
Karl Otto Hondrich – professor i sosiologi
Axel Honneth – professor i sosialfilosofi
Max Horkheimer – professor i sosialfilosofi
Friedrich Kübler – professor i rettsvitenskap
Ulrich Loewenheim – professor i offentlig rett
Werner Martienssen – professor i fysikk
Harald Müller – professor i internasjonale forbindelser
Klaus E. Müller – professor i etnologi
Wolfgang Naucke – professor i strafferett, straffeprosessrett, kriminologi og rettsfilosofi
Franz Oppenheimer – professor i sosiologi og teoretisk sosialøkonomi
Dieter Prokop – professor i mediesosiologi
Paul Riebel – professor i siviløkonomi
Joachim Rückert – professor i nyere rettshistorie
Horst Stöcker – professor i teoretisk fysikk og astrofysikk
Michael Stolleis – professor i europeisk rettshistorie
Mark Wahrenburg – professor i bankøkonomi
Manfred Wolf – professor i borgerlig rett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Johann Wolfgang Goethe-Universität
Max-Planck-Institut für europäische Rechtsgeschichte
Mariazell

Mariazell er et vintersportssted i Obersteiermark ved den nederøsterrikske grensen. Det ligger billedskjønt til i Salzadalen ved de steiermarkske alper. Byen ligger 870 meter over havet.

Mariazell er også det viktigste katolske valfartssted i Østerrike. Det er av stor betydning for katolikker fra ikke bare dagens Østerrike, men også mye av det øvrige gamle Østerrike-Ungarn. Pave Benedikt XVI besøkte Mariazell den 8. september i jubileumsåret 2007.


== Se også ==
Mariazellerbahn
Missa Cellensis in honorem Beatissimae Virginis Mariae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mariazell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mariazell – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Audrey Tautou

Audrey Tautou (født 9. august 1976 i Beaumont i Frankrike) er en fransk skuespiller.
Audrey Tautou studerte moderne litteratur, men begynte som skuespiller i 1988. Hun er mest kjent for hovedrollen i den fransk-tyske filmen Den fabelaktige Amélie fra Montmartre (fransk Le Fabuleux destin d'Amélie Poulain) fra 2001. Audrey Tautou bor i Paris og har bl.a. engasjert seg mot Jean-Marie Le Pens høyrenasjonalisme. I 2006 medvirket hun i filmen Da Vinci-koden mot Tom Hanks. I 2010 spilte hun i den franske filmen Coco før Chanel, som omhandler Coco Chanels liv før hun ble verdenskjent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Audrey Tautou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Audrey Tautou på Internet Movie Database 
(sv) Audrey Tautou i Svensk Filmdatabas 
(da) Audrey Tautou på Filmdatabasen 
(da) Audrey Tautou på Scope 
(fr) Audrey Tautou på Allociné 
(en) Audrey Tautou på AllMovie 
(en) Audrey Tautou hos Turner Classic Movies 
(en) Audrey Tautou hos Rotten Tomatoes 
(en) Audrey Tautou hos TV Guide 
(en) Audrey Tautou hos The Movie Database 
(en) Audrey Tautou på Discogs 
(en) Audrey Tautou på MusicBrainz
Den fabelaktige Amélie fra Montmartre

Den fabelaktige Amélie fra Montmartre (originaltittel: Le fabuleux destin d'Amélie Poulain, populært kalt Amélie) er en fransk romantisk komedie fra 2001 regissert av Jean-Pierre Jeunet. Filmen ble avvist av Cannes filmfestival som kunstnerisk uinteressant, men nøt like fullt kommersiell suksess. Handlingen er lagt til Paris.
Filmen ble meget populær og innbrakte nesten $174 millioner på verdensbasis (over 17 ganger mer en produksjonskostnadene), hvorav $44 millioner i Frankrike, $33 millioner i USA, $15 millioner i Tyskland og $1,2 millioner i Norge.Den ble meget godt mottatt av anmelderne og har fått så mye som 89 % på Rotten Tomatoes og 69 på Metacritic. Den ble også svært godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav både Aftenposten og Dagbladet den terningkast seks, mens VG og FilmMagasinet gav den fem.


== Handling ==
Som barn er Amélie isolert fra andre barn på grunn av en feildiagnosert hjertesykdom, og hun opplever at fantasien kan komme til nytte. Hennes mor, en gammel lærerinne, ble drept av en selvmordshopper ved Notre-Dame kirke mens Amélie fremdeles var ung. Hennes far viet deretter sitt liv til å bygge et mausoleum til minne om sin kone. Amélie blir med andre ord overlatt til seg selv og utvikler en usedvanlig rik fantasi. Hun vokser opp og blir servitør i en liten kafé i Montmartre, Café des Deux Moulins. Men hennes liv endres den dagen Prinsesse Diana dør i en bilulykke. Amélie finner i denne perioden sin mening med livet, nemlig å hjelpe andre til å oppnå lykke.


== Rolleliste ==
Audrey Tautou – Amélie Poulain
Mathieu Kassovitz – Nino Quincampoix
Rufus – Raphaël Poulain, Amélies far
Yolande Moreau – Madeleine Wallace
Arthus de Penguern – Hipolito
Urbain Cancelier – Collignon
Jamel Debbouze – Lucien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Le Fabuleux Destin d'Amélie Poulain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på Internet Movie Database 
(no) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre hos Filmfront 
(sv) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre i Svensk Filmdatabas 
(da) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på Allociné 
(nl) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på MovieMeter 
(en) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på AllMovie 
(en) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på Turner Classic Movies 
(en) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på Rotten Tomatoes 
(en) Den fabelaktige Amélie fra Montmartre på Metacritic
Bavaria Film

Bavaria Film (Bavaria: latin for Bayern) er et tradisjonsrikt tysk filmselskap, grunnlagt i 1919. Det er av de største filmselskaper i Europa, har mer enn tyve datterselskaper og er aktivt innen alle segmenter av den audiovisuelle industri. Selskapets studio ligger i Geiselgasteig i utkanten av München, og omfatter omkring 356 000 m².
Regissører som Alfred Hitchcock, Billy Wilder, Orson Welles, John Huston, Ingmar Bergman, Stanley Kubrick, Claude Chabrol, Rainer Werner Fassbinder, Wolfgang Petersen og Wim Wenders, og skuespillere som Sophia Loren, Heinz Rühmann og Elizabeth Taylor, har virket ved filmstudioet.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bavaria Film – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bavaria Studios & Production Services GmbH
Bavaria Filmstadt
Blod og gull

Denne artikkelen handler om spillefilmen fra 1940. For boken i serien En sang om is og ild, se Blod og gull (En sang om is og ild).Blod og gull (tysk originaltittel: Jud Süss, «Jøden Süss») er en antisemittisk spillefilm produsert i det nazistiske Tyskland i 1940 regissert av Veit Harlan (1899–1964). 


== Bakgrunn og handling ==

Filmen er et både omstridt og kritikerrost kostymedrama som bygger på Lion Feuchtwangers roman Jud Süss.
Det er en voldsom film. Torturkammerets redsler og henrettelsens gru er tett med, og i den psykologiske forgrunn for de fysiske lidelser, stilles man overfor høidepunkter i menneskelig ondskap. Den silkeklædte Süss med det vikende blikk og rastløst arbeidende hjerne, synsk i pengesaker og hemningsfri til det ytterste, er en prestasjon av Ferdinand Marian. Enda intensere kanskje Werner Krauss' skildring av hans rådgiver, et rent demonisk portrett av dyret i mennesket. Heinrich George mestrer det på en gang myndige og veke i hertugen, og Kristina Søderbaum den pikelige ynde som gir tragedien perspektiv.
 Boka og filmen handler om Joseph Süss Oppenheimer, en mektig jødisk finansmann og «hoffjøde» hos hertugen av Württemberg, som ble anklaget for embetsmisbruk og hengt 1738. Oppenheimer fremstilles på en måte som vekker liten sympati, og filmen ble laget som propaganda for nasjonalsosialistenes jødehat. Hovedrolleinnehaveren, den kjente skuespilleren Ferdinand Marian, avviste først rollen, men etter at det nasjonalsosialistiske regimet fremsatte trusler mot hans halvt jødiske stesønn, lot han seg overtale til å spille den.
Filmen fikk den norske tittelen Blod og gull da den ble satt opp på kino i Oslo i mai 1941. Filmen ble også vist da Halldis Neegård Østbye, blant annet tidligere propagandaleder i Nasjonal Samling, talte om «Den internasjonale jødedom» i Klingenberg kino 20. februar 1942, drøye to uker etter «Statsakten».Jud Süss, i likhet med den antisemittiske og antibritiske spillefilmen Die Rothschields fra samme år, var en såkalt Staatsauftragefilm, en propagandafilm som ble laget på oppdrag og betalt av den tyske staten.Den svenske skuespilleren Kristina Söderbaum (1912–2001), som var gift med regissøren, spiller rollen som Dorothea. I filmen drukner hun seg etter at den onde jøden har voldtatt henne. Fordi den populære Söderbaum led drukningsdøden i flere filmroller, fikk hun spøkefullt tilnavnet die Reichswasserleiche («riksvassliket»).Feuchtwangers roman om Joseph Süss Oppenheimer er også filmatisert i den britiske, jødevennlige Jew Süss fra 1934, regissert av Lothar Mendes.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jud Süss på Internet Movie Database 
(sv) Jud Süss i Svensk Filmdatabas 
(fr) Jud Süss på Allociné 
(nl) Jud Süss på MovieMeter 
(en) Jud Süss på AllMovie 
(en) Jud Süss på Rotten Tomatoes 
Om filmen i German Propaganda Archive (engelsk tekst)
Omtale i artikkel om tyske nazifimer
Ferdinand Marian

Ferdinand Marian (født 14. august 1902 i Wien, død 7. august 1946 i Freising, Bayern i en bilulykke) var en østerriksk skuespiller, men kjent fra rollen som Jud i den omstridte nazistiske propagandafilmen Jud Süß.


== Filmografi (utvalg) ==
1934 Peer Gynt
1937 La Habanera
1937 Madame Bovary
1940 Blod og gull
1940 Der Fuchs von Glenarvon
1934 Romanse i moll
1943 Münchhausen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ferdinand Marian på Internet Movie Database 
(sv) Ferdinand Marian i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ferdinand Marian på Allociné 
(en) Ferdinand Marian på AllMovie 
(en) Ferdinand Marian hos The Movie Database 
Ferdinand Marian
Der deutsche Film von 1929 bis 1945
Fokker F28 Fellowship

Fokker F28 Fellowship er et to-motors jetfly til bruk på mellomdistanseflyvninger. Flyet ble produsert i 241 eksemplarer av den nederlandske produsenten Fokker fra 1967 til 1987. Den første kommersielle flyvning ble foretatt av Braathens S·A·F·E 28. mars 1969, men det første flyet ble levert til det tyske flyselskapet LTU International. De seks forskjellige utgavene av F28 tar mellom 64 og 79 passasjerer.
Den første og største ulykken med Fokker Fellowship var Braathens rute 239 fra Ålesund til Oslo lille julaften 1972 da 40 liv gikk tapt. F28 har hatt ytterligere dødsulykker som omtalt under Eksterne lenker.


== Eksterne lenker ==
Aviation Safety Networks database om ulykker med F–28
Føderalisme

Føderalisme (av latin foedus, foedera, «forbund») er et organisjonsprinsipp og en politisk filosofi. Som organisasjonsprinsipp innebærer føderalisme at enheter, selv om de bevarer en viss grad av selvbestemmelse, er bundet sammen med en felles ledelse eller regjering. Utøvende og lovgivende makt er delt mellom en sentral regjering og delstater, og denne delingen av suverenitet er gjerne nedfelt i grunnloven. I land med en føderal styringsmodell, som ofte kalles forbundsstater, er det som regel de sentrale myndigheten som har enerett til å inngå internasjonale avtaler og til å slutte seg til internasjonale organisasjoner. Over en tredjedel av verdens mennesker bor i en stat med en form for føderalt styre. USA, Sveits, Belgia, Canada og Australia er stater organisert etter en klassisk form for føderalisme, mens mange andre stater har en organisering som er basert på føderalisme, for eksempel Brasil, Pakistan, India, Mexico, Nigeria og Malaysia.Føderalisme som politisk filosofi er spesielt påvirket av politisk katolisisme, og har som mål både å fremme lokalt demokrati og internasjonalt samarbeid.


== Kjennetegn ved føderale systemer ==
De aller fleste føderale systemer er kjennetegnet ved at de har det følgende til felles:
To relativt autonome myndighetsnivåer – føderalt nivå (sentralmakt) og delstater har hver sine ansvarsområder, og et nivå kan ikke gripe inn i virksomheten til det andre.
En (skrevet) konstitusjon (grunnlov) som klargjør de to nivåenes ansvarsområder og makt.
En høyesterett som tolker grunnloven og megler mellom nivåene hvis det oppstår tvister.
Institusjoner som forbinder de to nivåene for å øke forståelse og samarbeid, som regel i form av et tokammersystem, der det ene kammeret representerer delstatenes interesser.


== Se også ==
Enhetsstat
Konføderasjon


== Referanser ==
Arkitektoniske former

Arkitektoniske former eller bygningstyper er en betegnelse på en bygning definert i en byggeoppgave.Betegnelsen kan også omfatte arkitekturmotiv som har blitt brukt i flere arkitektoniske perioder som f.eks. klassisk tempelmotiv og triumfbue.
Arkitekturhistorien har en rekke formale løsninger som er preget av forskjellige byggeoppgaver. Byggeoppgaven løses ved en arkitektonisk form. Eksempler på en arkitektoniske former er kirke og tempel der bygningen har en funksjon som er definert i byggeoppgaven og denne er gitt en bestemt form. Det er mulig å forstå hva slags bygning en ser ut fra den formen arkitekten har gitt den.


== Se også ==
Liste over bygningstyper


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hvinden-Haug, Lars Jacob; Den eldre barokken i Norge Bygningenes former og rommenes fordeling 1660-1733, Akademisk doktorgradsavhandling avgitt ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo 2008, ISBN 9788254702161
Nordberg-Schulz, Christian; Intensjoner i arkitekturen, Universitetsforlaget, Oslo 1967
Pevsner, Nikolaus; A history of buildings types, Washington D.C. 1976 ISBN 0-691-01829-4
Dorset Police

Dorset Police er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Dorset. 
Styrken er delt inn i fire divisjoner: Det meste av grevskapet er dekket av Eastern og Western Divisions, mens byene Poole og Bournemouth er utskilt som egen divisjoner. Hovedkvarteret ligger i Dorchester. 


== Eksterne lenker ==
Dorset Police