jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chukha

Chukha (tidligere Chhukha) er et av Bhutans 20 dzongkhag eller fylker. 
Fylkeshovedstaden Phuentsholing ligger ved den eneste veien mellom India og vest-Bhutan.


== Gewog ==
Chukha består av 11 «underdistrikt» eller gewog:

Bhulajhora Gewog
Bjacho Gewog
Bongo Gewog
Chapcha Gewog
Dala Gewog
Dungna Gewog
Geling Gewog
Getena Gewog
Logchina Gewog
Metakha Gewog
Phuentsholing Gewog


== Eksterne lenker ==
Offisiell Dzhongkha profil med kart over gewog-inndeling
Femårsplan 2002-2007
Privat reisebrevside fra Phuentsholing På engelsk
bilder fra Phuentsholing
Urbaniseringsproblemer i Phuentsholing Fra RAO Online, på engelsk
Smaksløk

Smaksløker er kjemiske mottakere som primært er plassert langs sidene og bakerst på den øvre delen av tungen. Menneskets tunge har omtrent 9000 smaksløker som gir informasjon om smaken på maten. Det er ulike typer smaksløker som aktiviseres ved inntak av ulik mat og drikke.
Stefania Belmondo

Stefania Belmondo (født 13. januar 1969) er en italiensk tidligere langrennsløper. Hun deltok i fem olympiske vinterleker, og vant to gullmedaljer; på 30 km i 1992 i Albertville og på 15 km i 2002 i Salt Lake City.


== Karriere ==
Belmondo var jevnt god på alle distanser, og vant både verdenscupen i sprint og OL-gull på tremila. Hun har syv plasseringer blant de tre beste i verdenscupen sammenlagt. Hun ble nummer to sammenlagt i 1996/97 og 1998/99, vant sprintcupen i 1996/97 og i 1997 ble hun sammen med Bjarte Engen Vik og Bjørn Dæhlie tildelt Holmenkollmedaljen.
Ved åpningsseremonien til OL 2006 i Torino fikk hun æren av å tenne den olympiske ilden.


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Stefania Belmondo – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefania Belmondo – Olympics.com 
(en) Stefania Belmondo – Olympic.org 
(en) Stefania Belmondo – Olympedia 
(en) Stefania Belmondo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Stefania Belmondo – Italias olympiske komité 
(cn) Stefania Belmondo – Kinas olympiske komité 
(en) Stefania Belmondo – FIS (alpint) 
(en) Stefania Belmondo – FIS (langrenn)
Enhetsregisteret

Enhetsregisteret samordner opplysninger om næringslivet og offentlige etater i Norge som finnes i ulike offentlige registre, og som er gjengangere på spørreskjemaer. I stedet for at hver offentlige etat sender ut hvert sitt skjema til bedriftene, sørger Enhetsregisteret for at opplysningene samles på ett sted. Enhetsregisteret inneholder grunndata om enheter som har registreringsplikt i en rekke registre (se nedenfor).
Enhetsregisteret ble opprettet i 1995 og er en del av Brønnøysundregistrene.


== Formål ==
Formålet med opprettelsen av Enhetsregisteret var å sørge for «effektiv utnyttelse og samordning av offentlige opplysninger om juridiske personer, enkeltpersonforetak og andre registreringsenheter»
Ifølge loven fra 1994 som hjemler Enhetsregisteret (enhetsregisterloven), er reduksjon i mengde opplysninger som næringsdrivende må sende inn til det offentlige, hovedintensjonen med å samle informasjon om bedrifter i et enkelt register: «Enhetsregisteret skal entydig identifisere registreringsenhetene ved tildeling og registrering av organisasjonsnummer. Alle tilknyttede registre skal bidra til å redusere oppgaveplikten for næringslivet ved å benytte organisasjonsnummer og opplysninger fra Enhetsregisteret. Offentlige organer og registre som ikke er tilknyttede registre, plikter, der det er praktisk mulig, å benytte opplysninger fra Enhetsregisteret».


== Opplysninger i registeret ==
En organisasjons foretaksnavn, adresse, formål, organisasjonsform, daglig leder / administrerende direktør og styremedlemmer er blant opplysningene som finnes (i Enhetsregisteret) om de forskjellige enhetene som har registreringsplikt i  

Arbeidsgiver- og arbeidstakerregisteret (også kjent som Aa-registeret)
Merverdiavgiftsregisteret
Foretaksregisteret
Statistisk sentralbyrås bedriftsregister
Skattedirektoratets register over upersonlige skatteytere eller Stiftelsesregisteret
Konkursregisteret. (Alle konkursbo blir registrert og tildelt organisasjonsnummer i Enhetsregisteret.)Grunndata er ikke noe entydig begrep, men Brønnøysundregistrene omtaler det som «opplysninger om juridiske personer som registreres i Enhetsregisteret. Eksempler på grunndata kan være foretaksnavn, adresse, formål, organisasjonsform, daglig leder / adm.direktør og styre.»


== Tilgjengelighet av informasjon ==
Eksempler på informasjon som er tilgjengelig ved telefoniske henvendelser eller som utskrift som sendes i posten, er navn på alle medlemmer i styret til en organisasjon (som har et organisasjonsnummer).
Registerutskrift fra Enhetsregisteret (og Foretaksregisteret) leveres kun som postsendt utskrift eller telefaks.Oversikt over hvilke klienter en revisor eller regnskapsfører er registrert med i Enhetsregisteret (og Foretaksregisteret), leveres som tilsendt dokument, diskett eller CD-ROM plate. (Dette er den eneste tjenesten som kun er tilgjengelig ved bestilling pr. brev.)
Andre tjenester kan bestilles pr. e-post.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Data fra Enhetsregisteret
Lov om Enhetsregisteret
Organisasjonsnummer

Organisasjonsnummer er i Norge et ni-sifret registreringsnummer som tildeles av Enhetsregisteret ved Brønnøysundregistrene for en organisasjon (foretak, idrettslag og lignende). Nummeret brukes for å gi organisasjonen og juridiske personer en unik og entydig identifikator overfor offentlige myndigheter og andre organisasjoner.
Organisasjonsnummeret skal oppgis ved for eksempel opprettelse av en bankkonto, på salgsfakturaer, henvendelser til offentlige myndigheter og økonomiske oppgaver som skal leveres på vegne av organisasjonen.
Det niende sifferet i organisasjonsnummeret er et kontrollsiffer. Det vil si at sifferet er tildelt etter en formel slik at det maskinelt kan beregnes at det er i samsvar med første åtte siffer, for å  unngå feilskriving.


== Se også ==
Brønnøysundregistrene
Organisasjon


== Implementasjoner i programmeringsspråk ==


=== Python ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kan alle få et organisasjonsnummer? – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.
Hvordan plasseres organisasjonsnummeret? – Altinn/Hjelp til regelverk Arkivert 11. november 2007 hos Wayback Machine.
Teknisk oppbygging av organisasjonsnummeret
Emne organisasjonsnummer – Altinn
C# bibliotek for å validere og generere organisasjonsnummere
Armin Kogler

Armin Kogler (født 4. september 1959 i Innsbruck) er en tidligere østerriksk skihopper.
Etter at han overraskende vant VM i skiflyging i 1979, satte Kogler i 1981 ny verdensrekord i skiflyging med et hopp på 180 meter. I de neste årene tok han to sammenlagtseire i verdenscupen, samt verdensmestertittelen i normalbakke i 1982. I 1984 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Etter hoppkarrieren utdannet Kogler seg til flyger. I 1989 begynte han som flyger i Tyrolean Airways. Han har dessuten jobbet som ekspertkommentator under ORFs hoppsendinger.Kogler er gift og har to døtre.


== Meritter ==
VM i skiflyging: 1.-plass i 1979
Verdenscupen: Sammenlagtseier 1981 og 1982, 2.-plass i 1980, 3.-plass i 1983, 14 enkeltseire
VM i Oslo 1982: : 1.-plass i normalbakken, 3.-plass i stor bakke 2.-plass i laghopping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Armin Kogler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Armin Kogler – Olympedia 
(en) Armin Kogler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Armin Kogler – FIS (skihopping)
Andreas Goldberger

Andreas Goldberger (født 29. november 1972 i Ried im Innkreis) er en tidligere østerriksk skihopper. Han var en av de mestvinnende skihopperne på 1990-tallet, og var også en av de mest populære hopperne, blant annet på grunn av sin sympatiske væremåte og positive holdning.


== Meritter ==
Verdenscup:
Sammenlagtvinner 1992/93, 1994/95, 1995/96
20 seire i enkeltrenn
Skiflyging
Gull under VM i skiflyging 1996 i Kulm
Verdenscupseire i skiflyging i 1995 og 1996
I 2000 satte Goldberger ny verdensrekord i Planica med hopp på 220 og 225 meter.
OL 1994:
2 bronsemedaljer
VM
1 gull, to sølv, fire bronse
Hoppuka
2 sammenlagtseire: 1992/93 og 1994/95


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Narkotikaskandalen ==
I 1997 innrømmet Goldberger misbruk av kokain. Han ble utestengt av det østerrikske skiforbundet i seks måneder. Goldberger vurderte å bytte forbund og konkurrere for Serbia, men han ombestemte seg, og ble værende i det østerrikske skiforbundet.
29. mai 2005 la Goldberger opp etter en lang og innholdsrik karriere, men fortsatte som prøvehopper i verdenscuprenn i områdene rundt Tyskland og Østerrike. Så sent som i 2008 var han godt med på notene som prøvehopper, og presterte bedre enn over halvparten av de profesjonelle hopperne.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andreas Goldberger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andreas Goldberger på Internet Movie Database 
(de) Andreas Goldberger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andreas Goldberger – Olympedia 
(en) Andreas Goldberger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andreas Goldberger – FIS (skihopping)
Elverumsfullmakten

Elverumsfullmakten var et underforstått vedtak fra Stortingets samling på Elverum 9. april 1940, der regjeringen ble gitt en generell fullmakt til å treffe avgjørelser og ivareta landets interesser under krigen.
Stortinget hadde ved det tyske angrepet på Norge flyktet via Hamar til Elverum, og her hadde det sitt siste møte som fri forsamling på Elverum folkehøyskole. Det var Stortingets president, Carl Joachim Hambro, som formulerte fullmaktsforslaget.
Presidenten har altså foreslått at Stortinget bemyndiger Regjeringen til, inntil det tidspunkt kommer da Regjeringen og Stortingets presidentskap etter konferanse innkaller Stortinget til neste ordinære møte, å vareta rikets interesser og treffe de avgjørelser og beføyelser på Stortingets og Regjeringens vegne, som må anses for påkrevd av hensyn til landets sikkerhet og framtid.

Det ble ikke formelt votert over forslaget, og det ble heller ikke uttalt fra presidentplassen at det var «ansett vedtatt». Det var en kort replikkveksling om det konstitusjonelle grunnlaget for fullmaktsforslaget. Det har vært vanlig å se på forslaget som en vedtatt generalfullmakt og som en del av regjeringens styringsgrunnlag.
Forslaget ble allikevel debattert på det nittiende ordentlige Storting i 1945-46.Stortinget vedtok i et annet møte samme dag (på Hamar) en enstemmig tillitserklæring til regjeringen og gav den fullmakt til å supplere seg med tre konsultative statsråder fra opposisjonspartiene. I et regjeringsvedtak av 17. april 1940 heter det at «Norge har i denne stund bare én regjering, den som Kongen har utnevnt og som Stortinget enstemmig har bedt om å bli sittende».
Juridisk sett er det i ettertid konstitusjonell nødrett som har vært regnet som hovedgrunnlaget for regjeringens virksomhet under krigen, ikke Elverumsfullmakten som sådan.Et lovforslag om å gi Kongen i statsråd utvidede fullmakter til lovgivning i krigstid ble fremlagt for Odelstinget 5. april 1940.
Jo Benkow sier i boka Vendepunkt: 9. april i vår bevissthet at det ikke kan være tvil om at fullmakten hadde fått full tilslutning, selv om det ikke var en formell votering over den.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eivind Otto Hjelle om Elverumsfullmakten i Hans Fredrik Dahl, Guri Hjeltnes, Berit Nøkleby, Nils Johan Ringdal og Øystein Sørensen (red.): Norsk krigsleksikon 1940–45, Cappelen 1995
«Fortegnelse over: 1. de på Stortinget 1945 ikke-beh. saker, Dokument nr. 2 (1945)».
Vossevangen

Vossevangen eller Vossavangen, ofte omtalt bare som Voss eller Vangen, er et tettsted og administrasjonssenteret i Voss herad i Vestland. Tettstedet har 6 851 innbyggere per 1. januar 2022. Vangskyrkja på Vangen er den største av middelalderkirkene i Vestland. Olavskorset på Vangen skal etter tradisjonen ha blitt reist av Olav den hellige da han omvendte vossingene til kristendommen i 1023. Vossevangen har trolig vært et gammelt samlingssted for distriktet. Navnet Vang tyder på et førkristent sted for gudsdyrking. Egil Skallagrimson skal ha oppsøkt Harald Hårfagre på Vangen. Flere dalfører løper sammen ved Vossvangen og innsjøen får tilførsel fra Raundalen, Bordalen, Myrkdalen og Oppheimsvatnet.I forbindelse med fremtidig utbedring av vei og jernbane mellom Bergen og Voss, er det planlagt utbygging av 4 000 nye boliger på Vossevangen. Disse skal gjøre plass til 9 000 nye innbyggere i kommunen (tidsperspektiv ikke oppgitt).Vangsvatnet ligger ved Vossevangen. Jernbanen Bergensbanen har stasjon på Vossevangen. Stasjonen ligger 56,5 meter over havet. Stasjonen ble åpnet i 1883, da Vossebanen fra Bergen åpnet. På Vossevangen der vil eg bu er en sang om Voss og Vossevangen.
Tettstedet Skulestadmoen ligger like ved Vossevangen, men er definert som eget tettsted av Statistisk sentralbyrå.
Tyske fly bombet 23. og 24. april 1940 Vossvangen i forbindelse med invasjonen av Norge. I alt 85 hus gikk tapt, blant annet kulturminnene Tingstova, Kapellansgarden og Prestegarden. En bombe landet på kirketaket men skled av uten å gjøre særlig skade. Ved gjenreisingen ble 70 000 m2 masse kjørt til for å heve gatelegemet i sentrum som vern mot fremtidig oversvømmelse av Vangsvatnet. Massen ble særlig hentet fra tippene ved skiferbruddene.


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vossevangen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Om Voss stasjon
Rockefeller Center

Rockefeller Center er et kompleks av kontor- og forretningsbygg i New York, i alt 19 bygninger. Rockefeller Center strekker seg over flere kvartaler mellom 48. og 51. gate, og mellom femte og sjuende aveny, i hjertet av Midtown på Manhattan.
Senteret er oppkalt etter John D. Rockefeller jr., som utviklet området i årene mellom 1929 og 1940. Dagens Rockefeller Center består av to ulike deler: de opprinnelige art deco-byggene fra 1930-tallet, og en rekke nyere skyskrapere langs sjette aveny, oppført på 1960- og 70-tallet. Den mest dominerende og berømte bygningen, 30 Rockefeller Plaza, er med sine 260 meter New Yorks 19. høyeste bygning (pr. mai 2018).
Rockefeller Center representerer det beste av 1930-årenes arkitektur i New York. Senteret kan i tillegg by på et utall kulturelle og kommersielle opplevelser – fra fjernsynsnettverket NBCs hovedkvarter og USAs største innendørs teater (Radio City Music Hall), til kaféer, offentlige kunstprosjekter og konserter. Blant annet blir TV-showene Saturday Night Live, The Tonight Show og Late Night sendt fra NBCs studioer i 30 Rockefeller Plaza. På andre siden av 49. gate sendes morgenprogrammet Today fra et studio med vindu ut mot Rockefeller Plaza. På den berømte, nedfelte plassen foran den slanke skyskraperen blir det om vinteren anlagt en skøytebane åpen for publikum. Her blir også USAs høyeste juletre tent under en høytidig markering hvert år.
Rockefeller Center er også åpent for besøkende, med muligheten til å ta heisen til toppen av 30 Rockefeller Plaza. Køene er som regel kortere her enn ved Empire State Building.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rockefeller Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peter Angerer

Peter Angerer (født 14. juli 1959 i Siegsdorf, Bayern) er en tysk tidligere skiskytter. Under OL 1984 i Sarajevo vant han gull på 20 km. I tillegg tok han sølv på sprintdistansen og bronse med det vesttyske stafettlaget.
Allerede under OL 1980 i Lake Placid hadde han tatt stafettbronse, og i OL 1988 i Calgary fulgte nok en stafettbronse. I tillegg fikk Angerer med seg fem VM-medaljer, to av dem individuelt. Han vant verdenscupen sammenlagt i 1983.
Angerer driver en langrennskole i Ruhpolding.


== OL-medaljer ==
1984  Sarajevo -  Gull i skiskyting, 20 km, menn  Vest-Tyskland
1984  Sarajevo -  Sølv i skiskyting, 10 km, menn  Vest-Tyskland
1988  Calgary -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Vest-Tyskland
1984  Sarajevo -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Vest-Tyskland
1980  Lake Placid -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Vest-Tyskland


== VM-medaljer ==
1983  Antholz -  Sølv i skiskyting, 10 km, menn  Vest-Tyskland
1981  Lahtis -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km, menn  Vest-Tyskland
1983  Antholz -  Bronse i skiskyting, 20 km, menn  Vest-Tyskland
1985  Ruhpolding -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km, menn  Vest-Tyskland
1987  Lake Placid -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km, menn  Vest-Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Peter Angerer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Peter Angerer – Olympedia 
(en) Peter Angerer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Angerer – IBU
Damsgårdssundet

Damsgårdssundet  i Bergen er den smaleste delen av Puddefjorden, og ligger mellom bydelene Møhlenpris på nordøstbredden og områdene Laksevåg, Damsgård, Gyldenpris og Solheimsviken på sørvestsiden. Damsgårdssundet starter ved Kirkebukten på Damsgård i nord og ender ved Nygårdsbroene i sør.


== Historie ==
Kongene på Alrekstad gjorde i liten grad bruk av innseilingen, ettersom strømmen var stri inn i Alrekstadvågen (Store Lungegårdsvann) under det som i dag er Nygårdsbroen. Dette sundet var dessuten ofte islagt. Den nederste dammen i Nygårdsparken var tidligere en fjordbukt, så skip kan ha lagt til der.
I nyere tid var sundet i mange tiår preget av skipsfart og industri. Bergens Mekaniske Verksted ble etablert i Solheimsviken i 1855. Andre viktige industribedrifter i dette området var Mjellem & Karlsen Verft, Sabb Motor, Kavli, IFA malingsfabrikk og Gyldenpris Slip og Mekaniske Værksted.


== Ny bydel og nye virksomheter ==
Siden begynnelsen av 2000-tallet har mye av de tradisjonelle industriområdene blitt omregulert til bolig og mer moderne næring. På vestsiden av sundet har Bergen og Omegn Boligbyggelag en rekke byggeprosjekter, og sammenlagt er det planlagt 30.000 m² boligflate. I Solheimsviken næringspark var det i 2014 nærmere 4.000 arbeidsplasser. Messehallen Arenum ble revet for å gi plass til DNB Solheimsviken.
Både i Solheimsviken og på Marineholmen har kunnskapsbedrifter og konsulentbyråer overtatt for verftsindustri og mekaniske verksteder.


=== Bedrifter langs Damsgårdssundet i dag ===
Bouvet
Cornerteateret (driftes av Vestlandske Teatersenter og ProScen)
DNB
Handelshøyskolen BI
Kaffebrenneriet
Media Bergen
Nansensenteret
Vitensenteret


=== Småpudden ===
Høsten 2014 begynte anleggsarbeidene på den 154 meter lange gangbroen «Småpudden», som er en gang- og sykkelbro mellom Fløttmannsplassen ved Damsgårdsveien og Marineholmen. I mars 2016 ble grunnsteinen til broen ble avduket av byrådene Henning Warloe og Eiler Macody Lund. Dette skjedde ved Damsgårdsveien 57, der brofestet på Løvstakksiden ligger. «Småpudden» er bygget som en bjelkebro over fem spenn med hydrauliske klaffer, slik at broen kan åpnes når det kommer høye båter. Båter med seilingshøyde under fire-fem meter kan passere fritt under broen. Bredden på seilingsløpet er 20 meter når broklaffene er åpne. Broelementene ble produsert i Gdańsk i Polen av entreprenørselskapet Vistal. Da elementene var ferdig, ble de fraktet med båten «Arctic Rock», og ankom Bergen 30. mars 2016. «Småpudden» ble offisielt åpnet tirsdag 14. juni 2016. Ideen til gang- og sykkelbro ble forslått i et høringsutkast til Bergen kommune i 2003 av Nykrohnborg vel ved Rolf Rasmussen.


== Referanser ==
Sabine Leutheusser-Schnarrenberger

Sabine Leutheusser-Schnarrenberger (født 26. juli 1951 i Minden) er en tysk politiker (FDP). Hun ble i oktober 2009 utnevnt til justisminister i Angela Merkels andre regjering. Hun var også tysk justisminister mellom 1992 og 1996, i den konservativ-liberale regjeringen under Helmut Kohl.
Etter Abitur i 1970 studerte hun jus i Göttingen og Bielefeld, og tok i 1975 den første og 1978 den annen juridiske statseksamen. Mellom 1979 og 1990 arbeidet hun ved det tyske patentkontoret i München, til slutt som ledende regjeringsdirektrise. Hun er medlem av FDP siden 1978, og siden 1991 tilhører hun sentralstyret. Hun er innvalgt i det tyske parlamentet siden 1990, hvor hun siden 1996 har vært europapolitisk talskvinne for FDP. Siden desember 2000 er hun leder for FDP i Bayern.
Sabine Leutheusser-Schnarrenberger er gift. Hennes far var advokat, CDU-politiker og borgermester i Minden. Tidligere justisminister Wolfgang Stammberger er hennes onkel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sabine Leutheusser-Schnarrenberger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sabine Leutheusser-Schnarrenberger hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Albert II av Monaco

Albert II av Monaco (Albert Alexandre Louis Pierre Grimaldi) (født 14. mars 1958) er fyrste av Monaco. Han er sønn av Rainier III og Grace Kelly.


== Fyrste ==
31. mars 2005 ble det sendt ut en pressemelding om at fyrst Albert tok over rollen som Monacos regent etter sin far, som var alvorlig syk. Han etterfulgte 6. april 2005 sin far som suveren fyrste av Monaco.


=== Titler ===
Albert II har titlene suveren fyrste av Monaco, hertug av Valentinois, marki av Baux, greve av Carladès, baron av Buis, baron av Calvinet, herre av Saint-Rémy, herre av Matignon, greve av Torigni, baron av Saint-Lô, baron av Luthumière, baron av Hambye, hertug av Mazarin, hertug av Mayenne, fyrste av Château-Porcien, marki av Guiscard, marki av Chilly, greve av Longjumeau, greve av Belfort, greve av Ferrette, greve av Thann, greve av Rosemont, baron av Altkirch og herre av Issenheim.


=== Ekteskap og barn ===
Albert forlovet seg 23. juni 2010 med sørafrikanske Charlène Wittstock. De to giftet seg i juli 2011. Den borgerlige del av vielsen foregikk fredag 1. juli i fyrstepalassets tronerom, mens den religiøse delen foregikk i fyrstepalassets borggård, som var spesielt utsmykket for anledningen, lørdag 2. juli.Fyrsteparet ble den 10. desember 2014 foreldre til tvillinger, en jente og en gutt:
prinsesse Gabriella Thérèse Marie, grevinne av Carladès
kronprins Jacques Honoré Rainier, marki av BauxAlbert er far til to andre barn, Jazmin Grace Rotolo og Alexandre Coste. Begge er født utenfor ekteskap og derfor uten arverett til den monegaskiske tronen.


== Arvefølge ==
Det faktum at Albert II aldri hadde vært gift, og derfor ikke hadde fått legitime etterkommere, ble en bekymring for den monegaskiske tronen og 2. april 2002 ble det vedtatt en lov som gir fyrst Alberts søsken rett til tronen hvis han dør uten en direkte arving. Før denne loven trådte i kraft var det kun mulig for etterkommere av fyrsten å ta over tronen. Dette ville gjort det umulig for eventuelle søsken å overta tronen. 


== Idrett ==
Albert har deltatt som bob-kjører i fem vinter-OL på rad fra 1988 til 2002. Han ble medlem av IOK i 1985. Han er også radioamatør med kallesignal 3A0AG.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert II av Monaco – Olympics.com 
(en) Albert II av Monaco – Olympic.org 
(en) Albert II av Monaco – Olympedia 
(en) Albert II av Monaco – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Biography, Fyrstepalasset i Monaco
ABCnyheters informasjon om Albert IIs bryllup