jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bergkrystallen stasjon

Bergkrystallen stasjon er endestasjon for Lambertseterbanen. Stasjonen ble først åpnet for trikk i 1957 og senere ombygget til T-bane i 1966. Både Lambertseterbanen og Østensjøbanen var sett på som mulige kandidater da t-banen skulle utvide mot Mortensrud, men det endelige vedtaket var å utvide fra Skullerud stasjon, endestasjonen på Østensjøbanen. Hadde Lambertseterbanen blitt valgt kunne Bergkrystallen blitt nedlagt som følge av at Munkelia var et bedre utgangspunkt.
Stasjonen er oppkalt etter gaten med samme navn og ligger i søndre del av Lambertseter.
Fram til 2010 gikk også linje 1 til Bergkrystallen og brukte da som oftest høyre spor sett fra tunnelens åpning (i sporet der t-banen på bildet står), mens linje 4 pleide å bruke det andre sporet. Etter at linje 1 ble midlertidig stengt 15. mars 2010 har linje 4 vært eneste linje til å trafikkere Bergkrystallen og bruker nå bare høyre spor som på bildet. Linje 1 var i drift igjen fra 6. desember 2010, men gikk da til Ellingsrudåsen stasjon.
4. april 2016 var Linje 1 tilbake igjen og går nå til Frognerseteren på dagtid og til tidlig på kvelden. Det går også en nattbuss (4N) til og fra Bergkrystallen.


== Bilder ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for T-banen
Suede

Suede er et populært engelsk band på 90-tallet og begynnelsen av 00-tallet, og ble sett på som en del av Britpop-bevegelsen. Deres fire første album var svært vellykkede i England, men de oppnådde aldri stor suksess i USA, hvor de går under navnet The London Suede. I Norge solgte de svært bra.
Suede hadde flere års pause etter en siste konsert i London Astoria 13. desember 2003. Vokalist og frontfigur Brett Anderson dannet senere bandet The Tears sammen med Bernard Butler, som ga ut sin første CD, Here Come the Tears i 2005.
Suede ble gjenforent i 2010 og la ut på flere turneer i årene som fulgte. I 2013 gav de ut albumet Bloodsports og i 2016 Night Thoughts.


== Medlemmer ==
Brett Anderson
Mat Osman
Simon Gilbert
Justine Frischmann (1989–1991)
Bernard Butler (1989–1994)
Richard Oakes (1994–2004)
Neil Codling (1996–2001)
Alex Lee (2002–2004)


== Diskografi ==
Høyeste norske listeplassering i parentes.


=== Album ===
1993 Suede (18)
1994 Dog Man Star
1996 Coming Up (3)
1999 Head Music (1)
2002 A New Morning (6)
2013 Bloodsports
2016 Night Thoughts
2018 The Blue Hour
2022 Autofiction [annonsert]


=== Samlealbum ===
1997 Sci-Fi Lullabies (22)
2003 Singles (14)


=== Singler ===
fra Suede
1992 «The Drowners»
1992 «Metal Mickey»
1993 «Animal Nitrate»
1993 «So Young»
ikke-album-singel
1994 «Stay Together»
fra Dog Man Star
1994 «We are the Pigs»
1994 «The Wild Ones»
1995 «New Generation»
fra Coming Up
1996 «Trash» (12)
1996 «Beautiful Ones»
1997 «Saturday Night»
1997 «Lazy»
1997 «Filmstar»
fra Head Music
1999 «Electricity» (5)
1999 «She's in Fashion»
1999 «Everything Will Flow»
1999 «Can't Get Enough»
fra A New Morning
2002 «Positivity» (15)
2002 «Obsessions»
fra Singles
2003 «Attitude»


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Suede (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Suede på Internet Movie Database 
(en) Suede på Apple Music 
(en) Suede på Discogs 
(en) Suede på MusicBrainz 
(en) Suede på Spotify 
(en) Suede på Songkick 
(en) Suede på Last.fm 
(en) Suede på AllMusic 
Suede på Twitter 
Suede på Facebook 
Suede på Facebook 
Suede på Instagram 
Suede på YouTube 
Suede på Myspace
Steve Wozniak

Stephan Gary «Steve» Wozniak (født 11. august 1950 i San Jose i California) er en amerikansk teknologigründer. Han grunnla 1. april 1976 dataselskapet Apple sammen med Steve Jobs og Ronald Wayne. Den første datamaskinen ble bygd sammen på hans kontor hos Hewlett Packard i Cupertino, mens det meste av jobben med selve firmaet foregikk på soverommet til Jobs. Garasjen ble stort sett brukt som et sted de kunne ta imot besøk. Etter hvert ble Apple bygd opp til et av markedes førende datafirma.
I 1985 trakk Wozniak seg delvis tilbake fra selskapet og har siden jobbet mye med undervisning, forskjellige teknologiske sideprosjekter samt en del veldedighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Steve Wozniak – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Wozniak – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Wozniak på Internet Movie Database 
(en) Steve Wozniak hos The Movie Database 
(en) Steve Wozniak på Twitter 
Steve Wozniak på Reddit 
(en) Intervju med Steve Wozniak på Digital Village Audio Archives
(en) Failure magazines intervju med Steve Wozniak
Bunker (bygning)

For alternative betydninger, se bunker.En bunker, også feilaktig omtalt som  bunkers,   er en militær forsvarsstilling eller tilfluktsrom av stein og/eller betong.
I Europa kom de for alvor i bruk under krigen mellom Tyskland og Frankrike i 1870. I tiden før, under og etter første verdenskrig fortsatte massive utbygninger i nevnte land, med sammenhengende forsvarslinjer som fokus. Også land som Tsjekkia, Finland, og Sveits bygget omfattende forsvarsverk i tiden før annen verdenskrig. I løpet av 1930- og 1940-åra utviklet tyske ingeniører en serie med hundrevis av standardiserte bunkere (regelbau) for alle formål.
Spesielt i Albania ble det installert mange bunkere i etterkrigstiden.
I Norge ble det av okkupasjonsmakten under andre verdenskrig bygget store mengder bunkere over hele landet. I Finnmark og til dels Troms ble disse sprengt i stykker under tilbaketrekningen, men i hele resten av landet står der bunkere igjen som i dag kan beskues av allmennheten. Et par tidligere kystfort er gjort om til museum, men hoveddelen av bunkerne står i dag forlatt og ubrukt. Norskekysten ble kraftig bygget ut under krigen, som en del av tyskernes forsvarsverk Atlanterhavsvollen.


== Se også ==
Kasematt
Shelter
Førerbunkeren
Tilfluktsrom
Schutzwallmedaljen
Lyngenlinjen
Frøy-linjen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bunkers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bunker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
BunkerBlog: All about German fortifications 1933-1945
Bunkersite.com: About bunkers built by the Germans during 1933-1945 in the whole of Europe
Bunker Pictures – Pictures, locations, information about bunkers from WW2, The Atlantikwall and the Cold War
Tyske kystfort i Norge
Brensel

Brensel er ethvert materiale, en gass eller en væske som lar seg antenne, og som omdannes og utvikler energi i form av varme ved forbrenning ved tilførsel av oksygen. Man kan blant annet bruke olje, kull og ved som brensel. Også radioaktive materialer kan brukes som brensel. De utvikler varme ved radioaktiv fisjon eller fusjon. En viktig egenskap ved brensel er at det kan lagre energi som kan hentes ut ved behov, først og fremst til oppvarming eller til å utføre arbeid.


== Drivstoff ==
Drivstoff er et energirikt stoff som vanligvis brukes for å drive maskiner (hovedsakelig forbrenningsmotorer). Stoffet inneholder en form for energi som kan bli omformet til en annen type energi ved forbrenning (fra potensiell energi til kinetisk energi). Drivstoff er oftest brukt om flytende fossilt brennstoff, f.eks. bensin, diesel, flydrivstoff og parafin. Det kan også brukes om fast stoff eller gass som binder energi slik som kull, propan, hydrogen etc.
Ved biologisk forbrenning, som i menneskekroppen, dyr og planter, brukes karbohydrat, proteiner og fett som drivstoff. F.eks. i menneskekroppen brukes karbohydratet druesukker (glukose) kombinert med oksygen (som vi puster inn) til å produsere vann, karbondioksid (som vi puster ut) og energi i form av varme og bevegelse i musklene.


== Se også ==
Biobrensel
Sprintløp

Sprintløp eller sprint er en betegnelse på de korteste løpsdistansene i friidrett. Ferdigheter som kreves av en god sprinter er hurtig reaksjonsevne, eksplosiv styrke, anaerob utholdenhet og teknikk.
I senere tid er begrepet sprint også tatt i bruk for andre idrettsgrener, som for eksempel langrennssprint og skøytesprint.


== Kortsprint ==


=== 60 meter ===
60 meter er den vanligste sprintdistansen for aldersbestemte klasser, og mange vil også kjenne  distansen fra skoleidrettsdager og lignende. Et utrent naturtalent vil gjerne oppnå gode resultater på 60 meter, men vil få problemer på den siste delen av en 100 meter. Dette er imidlertid et problem som lett kan overvinnes med litt trening. For seniorløpere er dette en distanse det nesten aldri konkurreres i utendørs. Derimot er det en mesterskapsøvelse og en offisiell rekordøvelse for innendørs friidrettskonkurranser. Det er også en vanlig distannse i trening og testløp, også for å måle hurtighet hos utøvere i andre idretter.


=== 100 meter ===
100 meter er den klassiske sprintdistansen. Det er allment akseptert at den som holder verdensrekorden på 100 meter er verdens raskeste person.


=== 150 meter ===
150 meter er en ukurant distanse som det av og til arrangeres konkurranser i. Det er ikke mesterskapsøvelse, og det noteres ikke offisielle rekorder på 150 meter.


=== 200 meter ===
200 meter sprint starter i begynnelsen av kurven. Akselerasjonen og de første 100 metrene løpes i sving, mens de siste 100 metrene løpes rett fram på oppløpssiden. De beste 100 meter-løperne er som oftest også gode 200-meterløpere. Men det finnes også eksempler på 200 meter-spesialister, som f.eks Pietro Mennea, og løpere som kombinerer 200 meter og 400 meter, som f.eks. Michael Johnson.


== Langsprint ==


=== 300 meter ===
300 meter er også en ukurant distanse som det av og til arrangeres konkurranser i. Det er ikke mesterskapsøvelse, men det noteres faktisk offisielle rekorder på 300 meter.


=== 400 meter ===
400 meter er nøyaktig en runde rundt banen, dersom man løper i indre bane. Øvelsen løpes i delte baner, slik at det kan være vanskelig å se hvem som leder løpet før løperne kommer ut på oppløpssiden etter 300 meter. Distansen krever en spesiell kombinasjon av anaerob utholdenhet og hurtighet, og 400 meter-løpere er oftest spesialiserte på denne ene distansen. Noen løpere kombinerer 400 meter og 200 meter, mens det hører til sjeldenhetene at en løper er på topp på 400 meter og 800 meter. Et unntak er Alberto Juantorena, som tok OL-gull på 400 meter og 800 meter i Montreal-OL i 1976.


=== 500 meter ===
500 meter er også en ukurant distanse som det av og til arrangeres konkurranser i. Det er ikke mesterskapsøvelse, og det noteres ikke offisielle rekorder på 500 meter.
Vicente Valentin de Ribes

Vicente Valentin de Ribes (død ca. 1410) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prior for klosteret Santa Maria de Monserrat, og ambassadør for kong Martin el Viejo av Aragon til paven. 
Han var en av tidens fremste kanonister. Under det vestlige skisma holdt han klosteret sitt tro mot paven i Roma hele tiden, også etter at Catalonia og den katalanske kirke hadde gitt sin tilslutning til paven i Avignon. Som en følge av dette ble han kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Innocens VII.
Pietro Morosini den yngre

Pietro Morosini (den yngre)  (død 11. august 1424 i Gallicano nel Lazio) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var kannik i Treviso i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Innocens VII, med Santa Maria in Domnica og senere dessuten San Nicola in Carcere som tittelkirker.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Philip Repington

Philip Repington eller Repyngdon (født ca. 1345, død 1424) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Lincoln i England 1404–1419.
Tidlig i livet var han tilhenger av wyclifisme, og ble av den grunn suspendert og ekskommunisert i 1382 i Canterbury. Senere samme år tilbakekalte han vranglæren og ble igjen inkludert i den kirkelige kommunion. Han tilhørte augustinerkorherrene.
Han ble kong Henrik IV av Englands skriftefar og kapellan, og ble så utnevnt til biskop av Lincoln.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Luca Manzoli

Luca Manzoli (født ca. 1331, død 14. september 1411) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Fiesole i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bandello Bandelli

Bandello Bandelli (født ca. 1350, død oktober 1416) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Rimini i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII, med Santa Balbina som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Angelo Barbarigo

Angelo Barbarigo eller Barbarico, Barbadigo  (født ca. 1350, død 16. august 1418) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Verona i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Angelo Cino

Angelo Cino eller Ghini Malpighi (født i Bevagna, død 21. juni 1412 i Pisa) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Recenati i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Gregor XII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ludovico Bonito Brancaccio

Ludovico Bonito Brancaccio (født 1350, død 18. september 1413) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var en lærd kanonist, ble utnevnt til pavelig nuntius til Napoli og senere til erkebiskop av Taranto i Italia.
Han ble kreert til kardinal den 19. september 1408 av pave Innocens VII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jeffrey Sachs

Jeffrey David Sachs (født 5. november 1954 i Detroit, Michigan) er en amerikansk økonom best kjent for sitt arbeid med nye demokratier og problemfylte økonomier i Øst-Europa, Afrika, Asia og Latin-Amerika. Han jobbet spesielt nært med Russland, Bolivia og Polen, tre land hvor han foreslo såkalt sjokkterapi for å bekjempe økonomiske kriser. Han er en forkjemper for sletting av de fattigste landenes gjeld, samt økte tiltak mot hiv/aids og malaria.
Sachs er professor i bærekraftig utvikling og helsepolitikk ved Columbia University, New York.
Han var spesialrådgiver for FNs generalsekretær Ban Ki-moon.
Sachs ledet 2002–2006 FNs tusenårsprosjekt. Han var videre spesialrådgiver for FNs forhenværende generalsekretær Kofi Annan i prosjektet med FNs tusenårsmål for utvikling.
Sachs er inkludert på TIME Magazines liste over verdens mest innflytelsesrike personer i 2004 og 2005.
Han har forfattet hundrevis av vitenskapelige artikler og en rekke bøker. De to seneste bøkene om verdens fattigdom lå på The New York Times' liste over bestselgere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jeffrey Sachs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hjemmeside ved The Columbia Earth Institute
Gert Nygårdshaug

Gert Hermod Nygårdshaug (født 22. mars 1946 på Tynset) er en norsk forfatter. Forfatterskapet spenner fra barnebøker til krim og en samling folkeeventyr fra Nord-Østerdal. Nygårdshaug er kjent for sine kriminalromaner om Fredric Drum og øko-kvintologien som starter med romanen Mengele Zoo. Nygårdshaug har også markert seg som sterkt kritisk til religion, og har tatt til orde for å bekjempe verdensreligionene. Han er også sterkt USA-kritisk. Nygårdshaug er bosatt i Lier ved Drammen.


== Bakgrunn og arbeid ==
Nygårdshaug tok artium ved Tynset Gymnas i 1965 og flyttet deretter til Oslo hvor han begynte å studere ved Universitetet i Oslo. Der tok han en rekke eksamener, mellomfag idéhistorie, mellomfag historie, mellomfag filosofi før han avbrøt studiene til magistergraden i sosiologi i 1972. 
Nygårdshaug var særdeles politisk aktiv på venstresiden, og arbeidet fra 1972 til 1978 som klubbleder i Uranienborg Fritidsklubb, Uteseksjonen i Oslo og som ungdomssekretær i Målselv. I 1978 begynte han som snekker, og arbeidet med dette frem til 1984 da han ble heltidsforfatter.
Han arbeidet også en periode som sjømann (1967), skogsarbeider (1968) og lærer i filosofi ved Nansenskolen på Lillehammer (1969–70).
Hans politiske engasjement har fortsatt opp gjennom årene, og han er kjent for sine kritiske kronikker i Dagbladet om blant annet USAs politikk i verdenssamfunnet. Ved kommune- og fylkestingsvalget i 2007 og 2011 stod han på 3.-plass på valglista til Rødt i Lier kommune.
Etter angrepet på USA 11. september 2001, som han har markert med en plakett i egen hage, sto dette i avisen Klassekampen: «Forfatter Gert Nygårdshaug var ikke sen om å fortelle offentligheten at han ikke ville være med på ett minutts stillhet for USA etter terrorangrepene på landet. Nå gir han også sin fulle støtte til overlege Mads Gilbert og kirurg Hans Husum ved Regionsykehuset i Tromsø, som forsvarer terroristenes moralske rett til å angripe USA.»Han bodde mer eller mindre fast i Oslo fra 1965 til 1992, da han flyttet til Lier. 
Nygårdshaugs forfatterskap er preget av mye reising og research. På slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990 oppholdt han seg i lengre perioder i Mexico, Venezuela og Brasil, der han blant annet bodde sammen med indianerne i regnskogen i Amazonas. Studiet av urkulturer, arkeologi og historie er noen av hans interesser, ved siden av sportsfiske, matlaging og vin.
Hans bok Mengele Zoo fra 1989 ble i 2007 kåret til «folkets favoritt» i forbindelse med litteraturfestivalen på Lillehammer. Det er planer om å lage TV-serie av boken.


== Bibliografi ==


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1996 – Cappelenprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gert Nygårdshaug halvoffisiell hjemmeside
Gert Nygårdshaug i Cappelen Publisher
Gert Nygårdshaug i NRK Forfatter
Gert Nygårdshaug i Dagbladet Forfatter
Gert Nygårdshaug i Aftenposten Alex
Vi som ikke tente lys for USA Kronikk i Dagbladet etter angrepene mot USA 11. september 2001.
100 meter

100 meter er en sprintøvelse i friidrett. Det er den klassiske sprintdistansen, og den korteste distansen i mesterskap utendørs. Det er allment akseptert at den som holder verdensrekorden på 100 meter er verdens raskeste person. 100 meter-finalen i de olympiske leker gir en fortettet spenning som mangler sidestykke i idrettsverdenen. 100 meter for herrer har stått på OL-programmet i samtlige moderne olympiske leker og for kvinner fra og med 1928 i Amsterdam. Distansen inngår også i herrenes tikamp.


== Statistikk ==


=== Bestetider i verden – menn ===
(oppdatert per 31. august 2018)
Ben Johnsons tider 9,79 fra Sommer-OL 1988 og 9,83 fra VM i friidrett 1987 i Roma ble underkjent på grunn av doping.
Tim Montgomerys tid 9,78 fra Paris 2002 ble underkjent i 2005 på grunn av doping.
Obadele Thompson løp på 9,69w i Sierra Medical Center/UTEP Invitational, i april 1996. Dette var inntil 2008 den raskeste tiden registrert av et menneske uansett forhold, men det var over 6 m/s medvind, så resultatet ble underkjent.


=== Bestetider i verden – kvinner ===
(oppdatert per 7. juli 2016)


=== Topp ti i Norge – menn ===
(oppdatert per 5. juli 2018)
Audun Garshol løp på 10,2 i NM i Stavanger i 1972. Det var manuell tidtagning og på koksgrus


=== Topp ti i Norge – kvinner ===
(oppdatert per 26. mai 2018)


== Referanser ==
200 meter

200 meter er en løpsøvelse i friidrett, og den midterste av tre sprintdistanser som inngår i mesterskap. Starten går i begynnelsen av svingen. Akselerasjonen og de første 100 metrene løpes i sving, mens de siste 100 metrene løpes rett fram på oppløpssiden. De beste 100 meter-løperne er som oftest også gode 200 meter-løpere, men det finnes også eksempler på 200 meter-spesialister (f.eks Pietro Mennea) og løpere som kombinerer 200 meter og 400 meter (for eksempel Michael Johnson). For de beste 200 meter-løperne kan gjennomsnittsfarten være noe høyere enn for de beste 100 meter-løperne, men dette er omtrent utlignet med Usain Bolts fantastiske rekorder i 2009. Verdensrekorden på 200 meter (19,19 sekunder) tilsvarer en gjennomsnittsfart på 10,42 m/s (37,52 km/t), mens tilsvarende for verdensrekorden på 100 meter (9,58 sekunder) er 10,43 m/s (37,57 km/t). 200 meter for herrer var med som olympisk gren første gang 1900 i Paris og for damer 1928 i Amsterdam og siden har distansen alltid vært med på OL-programmet. 200 meter er også en av øvelsene i damenes sjukamp.


== Ti på topp gjennom tidene ==


=== Topp ti i verden – menn ===
(oppdatert per 28. mai 2014)


=== Topp 10 i verden – kvinner ===
(oppdatert per 28. mai 2014)


=== Topp ti i Norge – menn ===
(oppdatert per 29. mai 2014)


=== Topp ti i Norge – kvinner ===
(oppdatert per 29. mai 2014)


== Referanser ==
Johann Neuhäusler

Johann Baptist Neuhäusler (født 27. januar 1888 i Eisenhofen i Bayern i Tyskland, død 14. desember 1973) var katolsk hjelpebiskop i erkebispedømmet München og Freising fra 1947. Han var en av kardinal Michael von Faulhabers nærmeste medarbeidere, og ble arrestert av Gestapo i 1941 og sendt til konsentrasjonsleir.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Johann Baptist Neuhäusler ble presteviet 29. juni 1913. I 1932 ble han medlem av domkapittelet ved den katolske domkirken Frauenkirche i München. Han ble saksansvarlig for kirkepolitiske spørsmål i kardinal Faulhabers erkebiskopelige kurie, og kom således i kirkens fremste forsvarslinje mot den nazistiske kirkeforfølgelse.
Han ble arrestert av Gestapo i 1941. Etter flere måneder i vanlig fengsel ble han internert i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen, og kort etter ble han overført til Dachau (der han var fra 12. juli 1941 til 24. april 1945).


=== Biskop ===
I februar 1947 utnevnte pave Pius XII ham til hjelpebiskop i München, og han ble bispeviet den 20. april samme år av kardinal Faulhaber. Medkonsekratorer var biskopen av Fargo, Aloisius Muench, og den apostoliske vikar i Sverige, biskop Johann Evangelist Müller. 
Hans forfatterskap omfatter "Kreuz und Hakenkreuz", det første omfattende verk om nasjonalsosialismens kamp mot Den katolske kirke og den kirkelige motstand.


== Forfatterskap ==
Kreuz und Hakenkreuz (2 deler), München 1946
Wie war das in Dachau? Ein Versuch, der Wahrheit näherzukommen Dachau 1960
Saat des Bösen – Kirchenkampf im Dritten Reich München 1964


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Andreas Franz Frühwirth (1845-1933) *1907
Erkebiskop Franz von Bettinger (1850-1917) *1909
Kardinal Michael von Faulhaber (1869-1952) *1911
Biskop Johann Neuhäusler (1888-1973) *1947


== Referanser ==
Ferdinand von Lüninck

Ferdinand Joseph Meinolph Anton Maria friherre von Lüninck (født 3. august 1888 i Ostwig, død 14. november 1944 i Berlin) var en tysk godseier, offiser og politiker som var delaktig i kuppforsøket mot Hitler.
Lüninck studerte jus, og arbeidet i statsforvaltningen. Han deltok i første verdenskrig hvor han etterhvert ble løytnant. Etter krigen ble han aktiv i frikorpset Stahlhelm. Siden ble han aktiv i Westfalens Landwirtschaftskammer. Han tilhørte Deutschnationale Volkspartei og støttet i begynnelsen nasjonalsosialistenes politikk. Mellom 1933 og 1938 var han overpresident (guvernør) i den prøyssiske provinsen Westfalen, og var deretter frem til 1943 i aktiv militær tjeneste. 
I 1944 var han delaktig i planene til det mislykkede 20. juli-attentatet. Som følger av dette ble han arrestert, dømt til døden og henrettet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kurzbiografie
Lünincks Wirken in der Landwirtschaftskammer