jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joseph Barbera

Joseph Roland «Joe» Barbera (født 24. mars 1911 i New York, død 18. desember 2006 i Los Angeles) var en innflytelsesrik amerikansk animatør og tegneserieartist. Sammen med sin makker, William Hanna, skapte han kjente tegnefilmserier som Tom og Jerry, Flintstones, Scooby-Doo og grunnla animasjonsstudioet Hanna-Barbera. Duoen produserte hundrevis av tegneserier og vant en rekke priser, og ble etterhvert et av Hollywoods mest populære tegneseriestudioer. 
Barbera møtte Hannah i 1937 ved Metro-Goldwyn-Mayer film studio, der de jobbet med tegneserien Puss Gets the Boot, som resulterte i at de to evige fiendene, katten Tom og musa Jerry, ble født. De lagde også den animerte TV-serie-versjonen av Smurfene samt animerte langfilmer som Charlottes tryllevev (1973) og Heidi's Song (1982). Duoen hadde sin storhetstid på 1950-, 1960- og 1970-tallet og ble etterhvert ansett som den eneste seriøse rivalen til Walt Disney.Han har vunnet flere priser, inkludert to Emmy, to Daytime Emmy og en Golden Award fra Motion Picture Screen Cartoonists Award. Han har i tillegg blitt nominert til Oscar to ganger. Han fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1976.


== Personlige forhold ==
Joseph Barbera var sønn av Vincent Barbera og Francesca Calvacca, som var italienske immigranter fra Sicilia. Han var gift med Dorothy Earl fra 1935 til 1963 og med Sheila Holden fra 1963 og frem til sin død. Han hadde tre barn med sin første kone. 
Barbera døde av naturlige årsaker i sitt hjem i Studio City, 95 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Barbera på Internet Movie Database 
(sv) Joseph Barbera i Svensk Filmdatabas 
(da) Joseph Barbera på Filmdatabasen 
(fr) Joseph Barbera på Allociné 
(en) Joseph Barbera på AllMovie 
(en) Joseph Barbera hos Rotten Tomatoes 
(en) Joseph Barbera hos The Movie Database 
Hanna Barbera Studios
Ebilun

Ebilun (mandsju: ; kinesisk: 遏必隆; pinyin: Èbìlóng, død 1667) var en av de fire verger og assisterende regenter som den kinesiske Shunzhi-keiseren utpekte for sin mindreårige sønn og etterfølger, Kangxi-keiseren tidlig under Qing-dynastiet (1644–1911). Ebilun samarbeidet med Oboi for å sjalte ut Suksaha.


== Se også ==
Breaking the Chains
University of Southern California: Chinese History
Björn Ferry

Björn Lars Johannes Erik Ferry (født 1. august 1978 i Stensele) er en svensk tidligere skiskytter.


== Karriere ==
Björn Ferry debuterte  verdenscupen i 2001 i Hochfilzen. Han kom på poengplass (blant de 30 beste) allerede i sitt tredje renn. Ferry vant seks individuelle renn i verdenscupen. De to første er fra jaktstarter i Antholz, henholdsvis i sesongen 2007/2008 og 2008/2009.
Under OL 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino startet han i alle øvelser. Den beste individuelle plasseringen var 14.-plass på sprinten i 2006. I de samme lekene kom det svenske stafettlaget på fjerdeplass. Han gikk tredje etappe på Sveriges lag som vant gull på mixed stafetten i VM i 2007 i Antholz, de andre på laget var Helena Jonsson, Anna Carin Olofsson og Carl Johan Bergman.
Under OL 2010 i Whistler gikk han inn til en åttendeplass på 10 km sprint, og han gikk helt til topps på jaktstarten. Dermed klarte en svensk mannlig skiskytter for første gang å vinne OL-gull siden Klas Lestander vant det første olympiske gull som ble delt ut i skiskyting, i OL 1960 i Squaw Valley. 
Ferry er gift med håndbak-utøveren Heidi Andersson.
Ferry ble i 2010 tildelt Kongens medalje «för idrottsbragd som skidåkare och OS-guld i skidskytte».


== Verdenscupseire ==


== VM-medaljer ==
Antholz 2007 – gull på mixedstafett 2 x 6 km + 2 x 7,5 km


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Björn Ferry – Olympics.com 
(en) Björn Ferry – Olympic.org 
(en) Björn Ferry – Olympedia 
(en) Björn Ferry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Björn Ferry – Sveriges olympiske komité 
(en) Björn Ferry – FIS (langrenn) 
(en) Björn Ferry – IBU 
(en) Björn Ferry – biathlon.com.ua 
(en) Björn Ferry – TheSports.org 
Björn Ferrys hjemmeside
Mikael Löfgren

Erik Mikael Löfgren (født 2. september 1969 i Torsby, Värmland) er en svensk  tidligere skiskytter. Han ble juniorverdensmester i 1986, bare 17 år gammel, og fulgte opp suksessen som senior. Han gikk til topps i verdenscupen sammenlagt i sesongen 1992/93. Under OL 1992 i Albertville tok han to bronsemedaljer, på sprinten og stafetten. 
Etter sin aktive karrière var han trener for det svenske juniorlandslaget og deretter for USAs skiskytterlandslag. Fra 2008 til 2012 var han trener for det norske skiskytterlandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikael Löfgren – Olympedia 
(en) Mikael Löfgren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Mikael Löfgren – Sveriges olympiske komité 
(en) Mikael Löfgren – IBU 
(en) Mikael Löfgren – TheSports.org
Myntsamling

Myntsamling er en samlerhobby som går ut på å få tak i, organisere og finne ut mer om ulike mynter, pengesedler og medaljer. Det vitenskapelige studiet av mynter kalles numismatikk.
Myntsamling foregår i stor grad på samme måte som frimerkesamling ved at samlerne ofte konsentrerer seg om ett felt, for eksempel et land eller tidsrom. Det finnes også de som prøver å få tak i en mynt fra hvert land som har gitt ut mynter, eller samler på «litt av alt».
Til forskjell fra frimerkesamling er valøren viktigere når det gjelder mynter. Tilstanden til myntene, fra «dårlig» til «som nyslått», har mye å si for verdien.
Samlingen, som kan bli svært kostbar, er blitt omtalt som en «hobby for konger», men det er vanskelig å si om myntsamlinger som tilhørte for eksempel romerske keisere var systematiske samlinger eller bare skatter. Den første kjente myntsamleren var den italienske dikteren og lærde Petrarca, som levde på 1300-tallet.


== Se også ==
Numismatikk


== Eksterne lenker ==
NNF – Norsk Numismatisk Forening
ONF – Oslo Numismatiske Forening
Forum for samlere
Myntsamleren
Patna

Patna (hindi: पटना) er hovedstaden og den største byen i den indiske delstaten Bihar. Patna er den nest største byen i østlige India etter Kolkata. Den har et beregnet befolkningsantall på 1,68 millioner i 2011, noe som gjør den til den 19. største byen i India.Byen ligger ved elven Ganges og er en viktig handelsby. Patna har en del tekstil- og metallindustri, men også en del bomullsindustri. Patna het før Pataliputra. Denne byen er også et hellig sted for sikher.
Pataliputra var i tidsrommet 400-600 e.Kr hovedstaden i det første storriket i India, Magadha. Byen ble forlatt på 600-tallet e.kr, men grunnlagt på ny i 1541. 


== Referanser ==
Ritestriden i India

Ritestriden i India var en tvist innen den katolske kirke om grensene for akkomodasjonsprinsippet (tilpasningen av det kristne uttrykk til lokale kulturer) innen misjonen i India. Sentralt i denne striden stod uenighet om jesuitten pater Roberto de Nobilis tilpasning til indiske skikker under sitt virke i Madurai i det som nå er Tamil Nadu. 
Striden er også blitt kalt striden om de malabarske riter, men dette er for det meste misvisende idet det da siktes til et spørsmål som bare i liten grad var trukket inn i forbindelse med pater de Nobili. 
Pater de Nobili mente at det for å kunne gjøre katolisismen gangbar i de mer toneangivende kretser, måtte man også komme høykastene i møte. Han la merke til at de hinduistiske munker, sadhuene, var høyt respektert i samfunnet, og begynte å kle seg som dem. Da han oppdaget at han ikke fullt ut kunne omgås dem han ville, begynte han å fremstå som en kshatriya, om kom til slutt til at det var som braminsk tiggermunk han ville nå best frem. Han begynte da å kle seg i saffranfarget kappe og bære en kamadalu (en vannkrukke) slik som braminmunkene. Han oppførte seg i stor utstrekning som en braminer. Det innebar blant annet at han holdt minst mulig kontakt med lavkasteindere, han verken døpte dem eller berørte dem i andre forbindelser. Hans tålmodige arbeid blant braminerne førte til en rekke konversjoner i Sør-India. Han tillot imidlertid alle kristne å delta under de samme gudstjenester, om enn på atskilte plasser. Dette var å gå lenge enn det de katolske malabarer i Kerala tillot.
Hans egne medbrødre i jesuittordenen i India var for det meste kritiske til metoden. De fleste katolikker i det sørøstlige India var fiskere og perledykkere fra de laveste kaster. 
Pave Gregor XV tillot imidlertid Nobilis metode den 31. januar 1623 med bullen Romanae sedis antistetes. Men med kapusinerordenens ankomst til India ble konflikten skjerpet. Den pavelige legat Maillard de Tournon førbød ritene, og pave Klemens XII bekreftet forbudet i 1734 og 1739. Den endelige fordømmelsen kom med pave Benedikt XIV i bullen Omnium sollicitudinum i 1744.
Først i 1940 ble forbudet modifisert av Roma.
César Vallejo

César Vallejo (født 16. mars 1892, død 15. april 1938) var en peruansk dikter, dramatiker og journalist. I løpet av livet publiserte han bare tre diktsamlinger, men han er likevel kjent som en av de store litterære innovatørene fra det forrige århundre. 
På norsk finnes en gjendiktning av samlingen Poemas Humanos, utgitt posthumt av hans enke i 1939. Gjendiktningen er gjort av Inger Elisabeth Hansen og utgitt på Aschehoug i 2007. En samling av dikt som også inkluderer dikt fra andre utgivelser ble utgitt av Gyldendal i 1978, under tittelen  Spania, ta denne kalk fra meg - og andre dikt. Disse er gjendiktet av Terje Johanssen. 
Han døde lutfattig i Paris.


== Verk ==


=== Poesi ===
Los Heraldos Negros, 1919
Trilce, 1922
España, Aparta de Mí Este Cáliz, 1937
Poemas Humanos, 1938


=== Romaner ===
El tungsteno, 1931
 Hacia el reino de los Sciris, 1928
Fabla Salvaje, 1924
Paco Yunque, 1930


== Referanser ==
Aslak Nore

Aslak Fløgstad Nore (født 12. mai 1978) er en norsk forfatter, journalist og forlagsredaktør. 


== Biografi ==
Aslak Nore vokste opp i Oslo, som sønn av forfatteren Kjartan Fløgstad og overlege Anne Kathrine Nore. Han avtjente verneplikten i Telemark bataljon og har tjenestegjort i NATO-styrken i Bosnia som geværmann. Han har vært journalist i den norske styrken i Afghanistan og amerikanske styrker i Irak. Nore er utdannet ved Universitetet i Oslo og har hatt Fulbright-stipend på New School for Social Research i New York. Han har dessuten bodd og arbeidet i Guatemala.
Nore har arbeidet som journalist i Klassekampen og vært tilknyttet Samtiden, Prosa, Elle, Ny Tid, VG og Aftenposten som frilansskribent. Nore har også vært dokumentarredaktør i Gyldendal, og er redaktør i Kagge Forlag. 


== Forfatterskap ==
Høsten 2007 debuterte Nore med boka Gud er norsk, en fortelling om norske soldater, som kombinerte journalistikk, norsk utenrikspolitisk historie og personlig reiseskildring. og et «elegant og sobert svennestykke fra en skribent med unorske ambisjoner» (Dagbladet, «tre favoritter fra bokhøsten»). Morgenbladet var imidlertid kritiske, og mente Nore blandet rollen som soldat og journalist i en fortelling «på tomgang».I september 2009 kom boka Ekstremistan ut, hvor Nore mente at «Norge blir mer ekstremt på godt og vondt» på grunn av innvandringen. Boka var gjenstand for debatt i Norge høsten 2009. I forbindelse med lanseringen av boka omtalte Nore seg som sosialdemokrat.Høsten 2012 utkom spenningsromanen En norsk spion med etterretningsagenten Peter Wessel i hovedrollen. Boken utspiller seg blant annet i Dubai, Afghanistan og Libanon. Nore driver også krimbloggen OP-5 sammen med Asbjørn Slettemark. Sammen skriver de en spalte om Spenning i Aftenpostens helgemagasin A-magasinet. 
Spenningsromanen Oslo Noir (2014) skildrer hovedpersonen Peter Wessels oppvekst i Oslo på 1990-tallet med grunnstemning fra hardkokt amerikansk krim og nyere TV-serier.Han fikk Rivertonprisen for Ulvefellen, 2017


== Bibliografi ==
Gud er norsk: Soldatene fra fredsnasjonen - sakprosa (2007)
Ekstremistan: Frykt og håp i det flerkulturelle Norge - sakprosa (2009)
En norsk spion - spenningsroman (2012)
Oslo Noir - spenningsroman, Aschehoug (2014) ISBN 978-82-03-35810-4
Ulvefellen - spionroman, Aschehoug (2017)  ISBN 9788203363122
Havets kirkegård - roman, Aschehoug (2021).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aslak Nore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Publikasjoner av Aslak Nore i BIBSYS
(no) Om Aslak Nore på Aschehougs hjemmeside
(no) Symptomet Nore. i Dagbladet av Rune Slagstad Dr. philos.
(no) Den nye nye vinen. New New Journalism og litterær sakprosa i Norge. Aslak Nore
Lierse SK

Koninklijke Lierse Sportkring, forkortet til Lierse S.K. er en belgisk fotballklubb som kommer fra byen Lier. Lierse S.K. var i den øverste belgiske divisjonen (Jupilerligaen) fra 1988–89, men rykket ned til 2. divisjonen etter 2006-sesongen. Kjetil Rekdal, tidligere spiller for Lierse, var trener for klubben fra høsten 2006 og ut sesongen.


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) K Lierse SK – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Klubbens offisielle nettsider
Medbragt

Medbragt er et begrep som stammer fra jussen.
den som bringer med seg gjenstander som primært skulle brukes til et lovbrudd, har lagt en plan og er hjemfallen til skjerpet straff.
Den som forsøker å nyte medbragt alkohol på et serveringssted gjør noe ulovlig.
Mange spisesteder ønsker ikke at gjestene spiser medbragt mat.Mange steder i landet har man hatt møtesteder uten skjenkeløyve (klubblokaler, selskapslokaler, samfunnshus osv. Bedehus og kristne forsamlingshus har stort sett gått klar.) Bruken av medbragt har der oftest vært utafor eller, i dårlig vær, i garderobe- og toalettområdet. Praksisen har vært på kanten av det lovlige, men ingen høyt prioritert oppgave for ordensmakten.


== Referanser ==
Katja Beer

Katja Beer (født 10. oktober 1976 i Dohna ved Dresden) er en tysk tidligere skiskytter. Hun deltok for Tyskland under Vinter-OL 1998 i Nagano.
Hun ble kjent med skiskyting gjennom faren Manfred Beer, tidligere verdensmester i skiskyting. Hennes fremste mesterskapsplassering er en sjetteplass fra VM 2003.
Beer vant ett individuelt renn i verdenscupen, i Östersund i sesongen 2002/2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Katja Beer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Katja Beer – Olympedia 
(en) Katja Beer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Katja Beer – IBU 
(en) Katja Beer – biathlon.com.ua 
(en) Katja Beer – TheSports.org
Manfred Beer

Manfred Beer (født 2. desember 1953) er en tidligere tysk skiskytter. 
Han var med på ta bronse på stafetten for DDRs lag i OL 1976 i Innsbruck. I tillegg vant han to VM-gull på stafetten, i 1978 i Hochfilzen og 1979 i Ruhpolding.
Manfred Beer er far til skiskytteren Katja Beer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manfred Beer – Olympics.com 
(en) Manfred Beer – Olympic.org 
(en) Manfred Beer – Olympedia 
(en) Manfred Beer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Manfred Beer – databaseOlympics.com (arkivert)
Grov nattfiol

Grov nattfiol (Platanthera chlorantha) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).


== Utseende ==

Grov nattfiol blir 20-60 cm høy og har en klase med hvite eller svakt gulhvite blomster. Den har som regel to store eggformede blad som er festet til stengelen ved rota. Grov nattfiol er svært lik nattfiol, men er noe grovere i de fleste trekk og det ene av de to bladene er ofte større enn det andre. Grov nattfiol er også tilpasset pollinering ved hjelp av nattsvermere og har like lang nektarspore som sin slektning. 
De to artene vokser også gjerne på samme type habitat og kan ofte finnes på samme lokalitet. Den beste skillekarakteren er at polliniene i blomstene er skråstilte hos grov nattfiol og parallelle hos vanlig nattfiol. Begge artene er kjent for å ha god blomsterlukt, men dette varierer fra plante til plante.


== Forekomster i Norge ==
Utbredelsesmessig er grov nattfiol mer kystbundet enn nattfiol. Den går så vidt inn til Mjøsa, men ellers holder den seg til kyst- og fjordstrøkene nord til Nord-Trøndelag.
Grov nattfiol vil gjerne ha litt mer næringsrik skog enn nattfiol, og i tillegg går den ikke så langt opp i høyden. Den norske høydegrensen for grov nattfiol er 530 meter over havet. Grov nattfiol er i rødlistevurderingen 2021 regnet som livskraftig (LC).


== Systematisk navn ==
Siste utgave av "Lids flora" velger å bruke navnet P. montana (F.W.Schmidt) Rchb.f. istedenfor det vanligere P. chlorantha (Custer) Rchb. Dette angivelig på grunn av prioritet. Både Kew og Missouri  anser imidlertid dette for å være et synonym for det tidligere P. chlorantha.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grov nattfiol i Encyclopedia of Life 
(en) Grov nattfiol i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Grov nattfiol hos Artsdatabanken 
(sv) Grov nattfiol hos Dyntaxa 
(en) Grov nattfiol hos NCBI 
(en) Grov nattfiol hos The International Plant Names Index 
(en) Grov nattfiol hos Tropicos 
(en) Kategori:Platanthera chlorantha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platanthera chlorantha – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platanthera chlorantha – detaljert informasjon på Wikispecies
José Carlos Mariátegui

José Carlos Mariátegui (født 14. juni 1894, død 16. april 1930) var en peruansk journalist, politisk tenker og filosof. 
Hans bok 7 essays om den peruanske virkeligheten er fortsatt velkjent og mye lest i hele Sør-Amerika. 
Mariategui regnes som en av sosialismens grunnleggere i Sør-Amerika. 
Han slet med dårlig helse nesten hele livet og døde 35 år gammel.


== Referanser ==
Fylkesvei 5946

Fylkesveg 5946 går mellom Spjelkavik og Digernes i Ålesund. Veiens lengde er 15,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 110.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund
Utvikbygda 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5946
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Honningblomst

Honningblomst (Herminium monorchis) eller honningblom er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).


== Utseende ==
Denne gulgrønne orkidéen er det få forunt å se, fordi den er svært sjelden. Den har små blomster i et langt aks, og en rundt 20 centimeter lang stengel. Ved basis har planten to brede og spisse blader.
Honningblomst setter rotskudd fra knollene sine, men likevel er den ikke særlig effektiv i å spre seg. Det skyldes trolig at den er svært konkurransesvak, og har frø som har vanskelig for å spire.


== Forekomster i Norge ==
Honningblomst er trolig Norges sjeldneste orkidé i dag (med unntak av den uklare arten stormarihand). Den er i den nyeste Norsk rødliste for arter oppgitt å finnes på to lokaliteter, og begge er på Hvaler i Østfold. Arten har hatt en enorm tilbakegang, for hundre år siden hadde den kanskje 40–50 lokaliteter i landet. Da fantes den over hele Østlandet.
Honningblomst er knyttet til kalkrike beite- og slåttemarker, myrer og strandenger. Den er svært kulturbetinget, noe som trolig er mye av grunnen til den sterke tilbakegangen. Honningblomst er i dag totalfreda, og den står altså på rødlista med statusen kritisk trua (CR). I tillegg til fredningen er også gitt en egen Forskrift om honningblom (Herminium monorchis) som prioritert art.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Honningblomst – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Honningblomst i Encyclopedia of Life 
(en) Honningblomst i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Honningblomst hos Artsdatabanken 
(sv) Honningblomst hos Dyntaxa 
(en) Honningblomst hos NCBI 
(en) Honningblomst hos The International Plant Names Index 
(en) Honningblomst hos Tropicos 
(en) Kategori:Herminium monorchis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Herminium monorchis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Herminium monorchis – detaljert informasjon på Wikispecies
Fylkesvei 534

Fylkesvei 534 går mellom Lerstad og Ytterholen i Ålesund. Veiens lengde er 3,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 398, veiarmen til  E39 / E136 eget nummer fylkesvei 392.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv398
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fjellkurle

Fjellkurle (Chamorchis alpina) er en plante i orkidéfamilien
(marihandfamilien).


== Utseende ==
På en fjelltur er neppe dette den første planta en legger merke til. Gulgrønn, uanselig og sjelden over 10 centimeter høy, er det vanskelig å få øye på fjellkurle uten trening. Men ser en nærmere på planta ser en at den er ganske pen likevel.
Blomsten til fjellkurle har en hjelmformet overleppe og en gulgrønn underleppe som bøyer seg nedover og innover. Inne i overleppa sitter noen røde støvknapper. Ved basis har planta flere lange, nåleforma blader, noe som skiller den fra andre orkidéer. Små grønnkurler kan ligne spesielt på fjellkurle, men de har runde blader oppover hele stengelen.


== Forekomster i Norge ==
I tillegg til at en må lete godt for å i det hele tatt få øye på planta, er den ikke spesielt vanlig. Fjellkurle er en bisentrisk fjellart, det vil si at det har et utbredelsesområde i sør og et utbredelsesområde i nord. Uansett må fjellkurle ha kalk i grunnen for å trives.
Det sørlige utbredelsesområdet til arten går fra de nordlige delene av Jotunheimen, Trollheimen og Dovrefjell nord til Snåsa. I nord finnes planta fra Hattfjelldal og helt til Vardø. Fjellkurle er vanligere i nordlige fjellstrøk enn i sørlige. Fra 2021 er den kommet med i Norsk rødliste for arter som nær trua (NT).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellkurle i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellkurle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjellkurle hos Artsdatabanken 
(sv) Fjellkurle hos Dyntaxa 
(en) Fjellkurle hos NCBI 
(en) Fjellkurle hos The International Plant Names Index 
(en) Fjellkurle hos Tropicos 
(en) Kategori:Chamorchis alpina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chamorchis alpina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chamorchis alpina – detaljert informasjon på Wikispecies
Zamość

Zamość (også kalt «Renessansens perle», «Arkadenes by» og «Nordens Padova», ukr. Замостя) er en by i det sørøstlige Polen med 65 149 innbyggere (2014). Den ligger i Lublin voivodskap. Gamlebyen i Zamość er skrevet inn på UNESCOS liste over 
verdens kulturarv.
Under andre verdenskrig var Zamosc det eneste stedet der SS førte ut i livet sine planer om å skape nye hjem for Volksdeutsche («folketyskere», folk av tysk avstamning). Mer enn ti tusen polakker ble tvunget vekk fra sine hjem for å gi plass for tyske kolonister. Halvparten slo seg sammen med partisanene, og fra sine gjemmesteder i skogene foretok de angrep på gårder og landsbyer. Resten ble testet for «raserenhet» og deportert. 25.000 tyskere ble bosatt i området, der det fremdeles bodde 26.000 ukrainere og 170.000 polakker. Allerede tidlig i 1944 forsøkte de lokale myndighetene å overtale Himmler til å evakuere tyskerne vestover. Overfall på gårdene var en regulær hendelse, og mennene måtte sove ute i markene om natten for ikke å bli drept av motstandsbevegelsen.


== Vennskapsbyer ==
OWHC-byer og Bardejov, Loughborough, Schwäbisch Hall, Sumy, Zjovkva


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zamość – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zamość – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 6216

Fylkesveg 6216 går mellom Åsestranda og Nedregården i Ålesund.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 396.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6216
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger