jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Malcolm Anderson

Malcolm «Mal» Anderson (født 3. mars 1935 i Theodore i Queensland) er en tidligere profesjonell australsk tennisspiller.
Anderson tilhørte verdenseliten blant amatørspillerne under senere halvdelen av 1950-tallet, som best var han 1957–58 da han var nummer 2 på rankingen. Han vant fire Grand Slam-turneringer, én i single og to i double og én i mixeddouble i løpet av sin tenniskarriere. 
I 1957 vant han, som første useedede spillere, US Open gjennom å beseire sin landsmann Ashley Cooper med (10-8, 7-5, 6-4) i finalen. Tidligere i samme sesong hadde han vunnet French Open i double. Han var også i singlefinalen i Australian Open både 1957 og 1958 men tapte begge gangene til Ashley Cooper og også i finalen i US Open i 1959 måtte han se seg beseiret av samme Cooper. 
Han ble profesjonell i 1959 og var dermed utestengt fra Grand Slam-turneringene. I 1968 signerte han proffkontrakt med World Championship Tennis (WCT) og han vant som WCT-proff 7 singletitler på 1970-tallet.
Som profesjonell spillere vant han i 1973, i en alder av 37 år, doubletittelen i Australian Open sammen med John Newcombe.
Anderson var også med på det australske Davis Cup-laget i årene 1954, 1957–58 og 1973, han spilte 19 Davis Cup-kamper hvorav han vant 13. 
Malcolm Anderson ble i 2000 opptatt i International Tennis Hall of Fame.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet/Australian Open
Mixeddouble – 1957
Double – 1973 (sammen med John Newcombe)
 Franske mesterskapet
Double – 1957
 Amerikanske mesterskapet
Single – 1957 (han beseiret Ashley Cooper med 10-8, 7-5, 6-4 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Malcolm Anderson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Malcolm Anderson – ATP-touren 
(en) Malcolm Anderson – ITF Tennis 
(en) Malcolm Anderson – Davis-cupen 
(en) Malcolm Anderson – International Tennis Hall of Fame 
(en) Malcolm Anderson – Tennis Australia
Borre Golfbane

Borre Golfbane ble åpnet med ni hull i 1990 og har i påfølgende år blitt utvidet til en bane med 18 hull. I 2005 ble ni nye hull åpnet, og disse ble flettet inn sammen med de ni første hullene langs Borrevannet.
Borre Golfbane arrangerte Challenge Tour-turneringen Karsten Ping Norwegian Challenge Tournament i 1994 (sponset av Karsten Solheim), den første profesjonelle golfturneringen på norsk jord, og igjen i 1998, da under navnet Netcom Norwegian Open.


== Banen ==
Borre Golfbane består av en parkbane med 18 hull. Den er par 73 og 6 365 meter lang fra bakerste utslagssted.


== Eksterne lenker ==
Borre Golfbane
Christopher Ruddy

Christopher Ruddy (født 1965) er en amerikansk journalist. Han er administrerende direktør og majoritetseier av Newsmax.com, en konservativ nyhetstjeneste på Internett.
Ruddy er fra Long Island i New York og har arbeidet i blant annet New York Post før han i 1998 startet Newsmax Media, selskapet som driver Newsmax.com og som gir ut månedsmagasinet «Newsmax Magazine». I 1999 kåret Newsweek ham til en av USAs 20 mest innflytelsesrike personer i media.


== Referanser ==
Australian Open 1974

Australian Open 1974 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Marta Norheim

Marta Norheim (født 1955) er en norsk journalist, litteraturkritiker og sakprosaforfatter.
Norheim er utdannet cand. philol. med hovedfag i nordisk. Hovedfagsoppgaven hadde tittelen «Diktarkrise – krisedikting. Forfattarrolle i og utanfor bøkene Myten om Wu Tao-tzu av Sven Lindqvist og Herr Gustafsson själv av Lars Gustafsson».Hun ble ansatt i NRK i 1987 og spesialiserte seg etterhvert som litteraturkritiker. I NRK P2 har hun blant annet levert samfunnskommentar i P2-kommentaren, vært programleder i P2-lytternes romanpris samt medvirket fast i program som Askeladden, Kritikertorget og Boktilsynet. Hun har også vært programleder for TV-programmet Kulturoperatørene som gikk på NRK på slutten av 1990-tallet.   
I 2002 fikk hun Kritikerprisen, i 2009 Dalgards kritikarpris og i 2012 Språkrådets pris for «fremragende nynorsk».


== Bibliografi ==
2007 Røff guide til samtidslitteraturen
2011 Friksjonar: essay frå kulturelle grenseområde
2017 Oppdateringar frå lykkelandet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marta Norheim på Internet Movie Database
Harry Fetts vei (Oslo)

Harry Fetts vei (3-7, 2-12) er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Østensjøveien og sørover tilbake til Østensjøveien. Veien fikk sitt navn i 1965 og er oppkalt etter kunsthistorikeren, riksantikvaren og fabrikkeieren Harry Fett (1875–1962), som hadde sin fabrikk og bolig i denne veien. Christinedal i nr. 10 ble vedtatt fredet i 2016. Veien het tidligere Ringveien og Gamle Østensjøvei.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Harry Fetts vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 232. ISBN 978-82-573-1760-7.
Australian Open 1975

Australian Open 1975 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Australian Open 1976

Australian Open 1976 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Bergsliens gate (Oslo)

Se pekerside for andre forekomster av Bergsliens gate.Bergsliens gate (1-13, 2-14) er en gate i Homansbyen i Oslo. Den går fra Sporveisgata til Underhaugsveien i et dobbelt løp, slik at den danner en firkant. Gaten fikk sitt navn i 1901 og er oppkalt etter billedhuggeren Brynjulf Bergslien (1830–1898). Gaten het i perioden 1891–1901 Firkanten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon
Australian Open 1978

Australian Open 1978 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Australian Open 1979

Australian Open 1979 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Engøybrua

Engøybrua er ei buebro på fylkesvei 435 i Stavanger i Rogaland. Brua er bygget i betong og krysser Engøysundet mellom Sølyst og Engøy. Brua er 387,5 meter lang. Lengste spenn er 100,5 meter. Engøybrua ble åpnet 16. mai 1972 og er en del av veiforbindelsen til øya Hundvåg.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Australian Open 1981

Australian Open 1981 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Australian Open 1982

Australian Open 1982 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Biskop Jens Nilssøns gate (Oslo)

Biskop Jens Nilssøns gate (5-23B, 10-28) er en gate på Etterstad i Oslo. Den går fra Europavei 6/Strømsveien og sørover mot Hovedbanen. Etterstadsletta starter fra denne gata og går i en bue før den ender i en andre enden av Biskop Jens Nilssøns gate. Gaten grenser mot Etterstadparken.
Gaten fikk sitt navn i 1951 og er oppkalt etter skolemann og biskop Jens Nilssøn Frendesonius (1538–1600). Nilssøn brukte Vålerenga hovedgård som sommerbolig.  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon
MultiMediaCard

MultiMediaCard (MMC) er en minnekorttype lansert i 1997 av Siemens og SanDisk.
Kortet har dimensjonene 24 × 32 × 1,4 mm, og ble levert med kapasitet opp til 32 GB.
Fysiske MMC-kort ligner veldig på SD-kort, og kortsporet på en del elektronisk utstyr kan akseptere både MMC og SD. Operativsystemet må imidlertid støtte den aktuelle korttypen.
Få produsenter lager i dag elektronikk som bruker MMC-kort, da de fleste har gått over til SD-kort.
Innebygde MMC-kort (eMMC, embedded MMC) har en annen formfaktor, og brukes fortsatt på en del elektronikk. Dette kan være et rimelig alternativ til en SSD.


== Typer ==
Reduced-Size MultiMediaCard (RS-MMC): Miniversjon (24 x 18 x 1,4 mm), kapasitet fra 64 MB til 2 GB
Dual-Voltage MultimediaCard (DV-MMC): Støtter 1,8 Volt i tillegg 3,3 Volt
MMCplus & MMCmobile: Introdusert i 2005 og har høyere hastighet en standard MMC-kort.
MMCmicro: Miniversjon (14 x 12 x 1,1 mm)
Australian Open 1983

Australian Open 1983 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Australian Open 1984

Australian Open 1984 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Australian Open 1985

Australian Open 1985 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Kristine Moody

Kristine Moody (født 1972) er en norsk journalist.  
Moody har en mastergrad i økonomisk historie fra Edinburgh University. Masteroppgaven omhandlet de økonomiske konsekvenser av krigføring i Europa mellom 1350 og 1650.Hun ble ansatt som trainee i Financial Times i London, aksjekommentator for TV-kanalen CNBC, og journalist og assisterende redaksjonssjef i finansbladet Kapital. I 2006 ble hun ansatt som redaktør i det nyeopprettede bladet Memo. Hun måtte gå fra stillingen etter noen måneder på grunn av sin kontroversielle stil. Magasinet ble nedlagt like etter. Hun ble året etter dømt for ærekrenkelser i forbindelse med et oppslag i Memo fra 2006.Moody er datter av investoren Svein Haga, og har sittet som styremedlem i hans investeringsselskap Turramurra. Hun ble gift i 1997 med en britisk statsborger.


== Referanser ==
Risøy bru

Risøy bru eller Risøybrua er en bro i Haugesund i Rogaland. Broen krysser Smedasundet og knytter tettbygde Risøy til fastlandet. Risøybroen er 361 meter lang, og seilingshøyden er 22 meter. Høyde over havet er 25,2 meter. Den ble bygget av AS Stoltz Røthing & Co og AS Høyer Ellefsen. Et skilt på broen forteller at Risøybroen ble bygget på 354 dager av 60 arbeidere. Broen ble åpnet 14. mai 1939 og rehabilitert i 1991 og 2008. Veien over broen er fylkesvei 4919 (tidligere Fv935 og en arm av riksvei 47).


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
(en) Risøybroa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Vegen og vi: Bergar Risøybrua
Vegen og vi: Påkledd blikkfang i filmbyen
Giltspur Street

Giltspur Street er ei gate i City of London. Den går i nordlig retning fra Newgate Street /Holborn Viaduct (A40). I Giltspur Street ligger det store sykehuset St Bartholomew's Hospital og kirka St Bartholomew-the-Less .
Det var i Giltspur Street at Richard II møtte Wat Tyler og de andre lederne av bondeopprøret 15. juni 1381. Under forhandlingene ble Tyler lurt i et bakhold og drept, og de andre lederne ble slept ut av St Bartholomew-the-Less og halshogd. 
På hjørnet av Giltspur Street og Cock Lane (Pye Corner) henger The Golden Boy of Pye Corner, en kjerub som symboliserer dødssynden grådighet. Denne ble satt opp til minne om bybrannen i 1666, som stoppet her. Brannen ble ansett for å være Guds straffedom over borgernes grådighet.
Imperativ

Imperativ er i grammatikken en av verbets modi. Modus beskriver verbets forhold til de faktiske forhold og til noens ønske og vilje. Imperativ uttrykker en befaling eller et direkte forbud, som for eksempel «Gå!» eller «Spis!» Imperativ er en finitt verbform og kan således danne fullverdige setninger på egen hånd, som i eksempelet «Gå!». På norsk finnes imperativ kun i presens, mens andre språk, som for eksempel latin, også har futurum imperativ. I mange språk bøyes imperativ også i grammatisk tall.


== Imperativ på norsk ==
På norsk er imperativ likt verbets stamme, det vil si infititivsformen uten -e:

å hoppe – hopp!
å kaste – kast!For verb hvis stamme slutter med -dle eller -kle, kan man velge om man vil skrive infinitivsformen eller ta bort endingsvokalen:

å handle – handl(e)!
å forvandle – forvandl(e)!
å takle – takl(e)!
å sykle – sykl(e)!På bokmål får verb hvis infinitivform ender på -ere, f.eks. notere og prestere ingen akutt aksent over siste «e» i imperativformen, slik at ordet prester kan være både flertall av prest og imperativform av prestere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Språkrådet om imperativ på norsk
Hadelandsdrapene

Hadelandsdrapene fant sted 22. februar 1981, da to menn ble drept på en bro mellom Avalsjøen og Leirsjøen i Lunner kommune på Hadeland. Gjerningsmennene var Johnny Olsen og John Charles Hoff, mens Espen Lund var medvirkende. Lund og hans kamerater var medlemmer av Norges Germanske Armé. Hoff hadde vært medlem av Heimevernsungdommen, mens Lund hadde gått befalskole og blitt sersjant i Hæren. De fem mennene hadde tidligere stjålet våpen fra et våpenlager tilhørende Heimevernet. Da to av mennene ville ha betaling for tyveriet av våpnene, falt de i unåde hos Lund, som også fryktet at de ville gå til politiet. Lund ga derfor ordre om at de to mennene skulle drepes.Lund og hans sammensvorne visste imidlertid ikke at den ene av de to drepte allerede hadde sprukket under avhør med politiet, og at politiet var til stede i området de befant seg i og forberedte pågripelse av dem. Ved broen hvor drapene skjedde hadde Olsen og Hoff gått ut sammen med ofrene, før Olsen skjøt dem i nakken med en pistol. Etter dette skjøt Hoff ofrene med en maskinpistol av typen MP40. Til sammen ble de to skutt med 29 skudd. På vei bort fra åstedet møtte Olsen og Hoff den første politisperringen. Denne klarte de to å komme seg forbi, og flere skuddsalver ble avfyrt mot politiet. Etter en biljakt endte flukten ved at de kjørte av veien og ble stående fast i snøen. Olsen og Lund ble dømt til 18 års fengsel. De ble løslatt på prøve i 1993, etter 12 års soning. Hoff ble dømt til 12 år og sonet 7 år. I 2010 kom tidligere PST-sjef Jørn Holme med opplysninger om at de to drepte var politiinformanter. Advokat Kjell Holden, forsvarer for en av de dømte mente da at drapene kunne ha blitt forhindret av politiet. Allerede i 1984 hevdet psykiater Reidar Larsen i boka «Hadelandsaken. En anklage om justismord» at en av de tre ble uskyldig dømt.


== Populærkultur ==
Både boka og TV-filmen Blindgjenger (1985) var inspirert av drapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«HV-ungdom bak drap og attentater», artikkel i Aftenposten 14. september 2000
http://www.dagbladet.no/2016/02/13/magasinet/pluss/hadelandsdrapene/john_charles_hoff/hadeland/43097577/
Pål Hougen

Pål Hougen (født 28. september 1930 i Oslo, død 16. november 2007) var en norsk kunsthistoriker, Oslo-guide og statsstipendiat.Hougen tok magistergrad i kunsthistorie i 1958 med Gustav Vigeland som tema. Allerede i studietiden arbeidet han ved Oslo kommunes kunstsamlinger, og fra 1950 deltok han i arbeidet med «Kjenn din by»-omvisningene som ble arrangert i regi av den samme etaten. 1960–65 var Hougen daglig leder i Selskapet for Oslo Byes Vel og demonterte i 1963 Militærhospitalet (gjenreist 1983). Fra 1965 til 1972 var han konservator ved Munchmuseet, og 1972–76 var han direktør for Oslo kommunes kunstsamlinger.
I perioden 1976–86 var han spesialkonsulent i Oslo kommune, med ansvar for «Kjenn din by»-omvisningene. Fra 1987 ble han utnevnt til statsstipendiat for sin innsats med dette.
Han var en regelmessig skribent, deltok i opprettelsen av Galleri F 15, og var i 1980-årene engasjert i Afghanistankomiteen. Hans portrett er malt av Bjørn Ransve og Ole Sjølie, begge verk er i privat eie.


== Referanser ==
FC Augsburg

FC Augsburg er et tysk fotballag fra byen Augsburg som i 2011 rykket opp til Bundesligaen for første gang.


== Plasseringer ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 31. januar 2023.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) FC Augsburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erfjord bru

Erfjord bru er ei hengebru på riksvei 13 i Suldal kommune i Rogaland. Brua krysser Tyssefjorden, den indre delen av Erfjorden. Erfjord bru er 294 meter lang og hovedspennet er 228 meter. Seilingshøyden er 23 meter. Brua ble åpnet av veidirektør Karl Olsen og ordfører Karl I. Helgeland i november 1963.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Kilder ==
Svein Magne Olsen: Bruer og brubygging i Rogaland. Dreyer Bok Stavanger 1988. ISBN 82-7096-216-3 (s. 44, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Oslo kommunes kunstsamlinger

Oslo kommunes kunstsamlinger var tidligere en etat i Oslo kommune, og er nå en del av Kultur- og idrettsetaten. 
Etaten er ansvarlig for   Munchmuseet, Stenersenmuseet, Vigelandsanlegget i Frognerparken og Vigeland-museet, for skulpturer og annen billedkunst i kommunens eie, og for andre utsmykninger i byrommet. 


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Oslo kommunes kunstsamling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Legende nr. 1 (Liszt)

Legende nr. 1: Frans av Assis preken til småfuglene er et stykke for solo piano skrevet av den ungarske komponisten og pianisten Franz Liszt i tidsperioden 1863-1865. Stykket er en av to legender Liszt skrev for piano. Den første skildrer Frans av Assisis preken til småfuglene, og den andre skildrer Frans av Paola som går på vannet. Begge stykkene regnes for å være to prakteksempler på Liszts programmusikk.
I den første legenden skildres først fuglene som samler seg rundt Frans, tiltrukket av stemmen hans. I en nærmest sammenhengende serie med triller og tremoloer i det øvrige registeret på pianoet, med melodier vevet inn i mellom, skildres fuglene som kvitrer. Denne første delen utgjør i underkant av en tredjedel av hele stykket. Deretter introduseres en noe langsom melodi som symboliserer Frans som taler til fuglene.
Bruno Ortner

Bruno Ortner (født 1889 i Admont i Steiermark i Østerrike, død 1971 i Wildon) var en østerriksk generalløytnant i den tyske hæren under andre verdenskrig.Han ble sjef for 69. infanteridivisjon og stasjonert i Bergen fra 29. september 1941. Da størsteparten av divisjonen (minus et regiment) ble sendt til Leningradområdet i november 1942 ble generalløytnant Ortner med, og han sto som sjef for divisjonen frem til januar 1944, da han fikk kommandoen over den nye 91. infanteridivisjon. Der ble han stående bare frem til 25. april 1944. Denne divisjonen ble satt inn i Normandie i juni 1944, og utslettet i august samme år.
1. mai 1944 fikk Ortner kommandoen over 44. Reichsgrenadierdivisjon som var stasjonert i Nord-Italia. Denne divisjonen ble utsatt for harde angrep og måtte i mai 1944 trekke seg tilbake nordover. Generalløytnant Ortner sto som sjef for denne divisjonen til 25. juni 1944. Han sto som sjef for 281. infanteridivisjon fra 27. juli 1944 til 8. mai 1945.


== Referanser ==
Phleng Chat

«Phleng Chat» (เพลงชาติ, bokstavelig «Nasjonalsang», også เพลงชาติไทย (Phleng chat Thai) «Thailands nasjonalsang») er nasjonalsangen til Thailand, tatt i bruk den 10. desember 1939. Teksten er skrevet av Luang Saranupraphan mens Phra Chen-Duriyang (Peter Feit, sønn av en tysk innvandrer) skrev melodien.
Sangen ble til få dager etter statskuppet i 1932, og ble kringkastet for første gang i juli det samme året. Khun Wichitmatra skrev de opphavlige ordene. I 1939 ble navnet på landet endret fra Siam til Thailand, og det ble utlyst en tevling om å skape nye ord til teksten. Luang Saranuprapan sitt bidrag vant. Statsminister Phibunsongkhram gav ordre om at sangen skulle spilles hver dag klokken 8.00 og 18.00, da alle måtte stå for å markere respekt. Denne loven gjelder fortsatt, og thailendere står, om ikke to ganger til dagen, men som regel når nasjonalsangen blir spilt.


== Tekst med transkripsjon og oversettelse ==
Jigme Khesar Namgyel Wangchuck

Jigme Khesar Namgyel Wangchuck (dzongkha: འཇིགས་མེད་གེ་སར་རྣམ་རྒྱལ་དབང་ཕྱུག; født 21. februar 1980 i Katmandu i Nepal) er den femte Druk Gyalpo (dragekongen) i Bhutan, etter at den nåværende statsskikken ble innført av hans tippoldefar i 1907. Han overtok tronen etter sin far 15. desember 2006, to år tidligere enn opprinnelig varslet. En stor kroningsseremoni fant sted 6. november 2008.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Namgyal er eldste sønn av ekskongen Jigme Singye Wangchuck og hans tredje kone, Ashi Tshering Yangdön. Han har to yngre helsøsken, og fire halvsøstre og tre halvbrødre som er barn av farens tre andre koner. 
Kongen har studert ved Cushing Academy og ved Wheaton College i Massachusetts før han avla sin eksamen ved Magdalen College ved University of Oxford. Han studerte ved the Foreign Service Program og har en mastergrad i statsvitenskap. Som kronprins reiste han mye i utlandet, og representerte sitt land, og han deltok i arbeidet i flere kulturelle, sosiale og økonomiske organisasjoner. 
Som kronprins deltok Namgyal i 60-årsjubileet for Thailands kong Bhumibol i juni 2006. Jubileet samlet kongelige fra 25 land, og «Prince Jigme», som han ble kalt i mediene, var med sine 26 år den yngste av gjestene. Thailandske medier både fanget opp og dyrket fram en bølge av kvinnelige fans. Avisene omtalte ham snart som «Prince Charming», og bragte daglige saker om prinsen, om landet Bhutan og om turisme i landet i flere uker etter besøket. Da han i november 2006 vendte tilbake til Thailand i forbindelse med en botanisk utstilling mottok han en æresdoktorgrad fra  Rangsituniversitetet i Bangkok.Den forrige kongen, Jigme Singye Wangchuck, kunngjorde opprinnelig i desember 2005 at han ville abdisere i 2008, og overlate tronen til sin sønn, kronprinsen. Han sa samtidig at arbeidet med å overføre ansvar og oppgaver ville bli en løpende prosess. Ett år senere kunngjorde kongen sin umiddelbare abdikasjon.


=== Konge ===
Han overtok tronen etter sin far 15. desember 2006, to år tidligere enn opprinnelig varslet. En stor kroningsseremoni fant sted 6. november 2008.
Namgyal giftet seg i 2011 med Jetsun Pema. Den 5. februar 2016 fikk paret en sønn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Chhoetse Penlop's Enthronement
The King of Bhutan's historic 2005 National day address
bhutannewsonline.com «More Royal Family Background»
Aerofagi

Aerofagi, medisinsk betegnelse på luftsluking. En som lider av aerofagi sluker større mengder luft, ofte på grunn av nervøsitet eller spenning. Dette kan gi økt tendens til raping.