jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Plantasje

Plantasje er ofte en landbruksenhet der bare en vekst dyrkes, også kalt monokultur eller monokultivering. 
Som plantasje regnes vanligvis store landbruksenheter i tropene og subtropene som har spesialisert seg på kun én type vekst eller en type husdyr, og som i tillegg utnytter billig lokal arbeidskraft. Spesialisert produksjon i stor skala samt billig arbeidskraft, bidrar sterkt til at produkter som f.eks. bananer og appelsiner er lavprisprodukter i den rike del av verden. 
Plantasjene finnes i første rekke i Latin-Amerika, det sentrale og sørlige Afrika og i Sørøst-Asia.


== Historisk bakgrunn ==
Plantasjene kom i gang i kjølvannet av de store oppdagelser og erobringer i det 15. århundre utført av blant annet Christofer Columbus, Vasco da Gama, Hernán Cortés og Francisco Pizarro. Disse og andre oppdagerne innledet første fase i kolonialismen som var begrunnet med behovet for å åpne nye handelsruter. I virkeligheten ble denne fase i minst like stor grad preget av regulære erobrings- og plyndringstokter med edle metaller (primært gull og sølv) som hovedmål. I løpet av det 17. og 18. århundre slo mange europeere seg ned på territoriene som ble erobret i kolonialismens første fase, og det er disse nybyggerne (i første rekke representanter fra hjemlandets adelskap) som etablerer plantasjer for eksport til sine hjemland. Især i Latin-Amerika og Afrika sørger en voksende slavehandel for å gi en jevnt tilførsel av billig arbeidskraft. 
Produktene fra plantasjene gikk dels til direkte konsumpsjon (kolonialvarer) i hjemlandet eller til innsatsfaktorer i hjemlandets industri. Plantasjeproduktene er i første rekke krydder, bomull, gummi, sukker, en rekke frukter, kaffe, tobakk, kakao og te.    
Så godt som samtlige plantasjer i Afrika, Asia og Latin-Amerika var fram til 2. verdenskrig eid og kontrollert av europeiske innvandrere eller europeiske og nordamerikanske selskaper. De europeiske selskapene var i første rekke representert i Asia og Afrika, mens selskaper fra USA kontrollerte så godt som samtlige plantasjer i Latin-Amerika.


== Økologiske, økonomiske og sosiale konsekvenser ==
Plantasjenes satsing på monokulturer, førte ofte med seg store økologiske konsekvenser for flora- og fauna-mangfoldet som fantes naturlig i området. Når stadig deler av regnskogen i for eksempel Brasil og Indonesia ryddes for å gi plass til enorme plantasjer, svekkes artsmangfoldet samtidig som det fortrenger urbefolkning, småbønder og andre som lever i mer overensstemmelse med de naturgitte vilkårene. 
I mange tilfeller førte dette også til svekkelse av den lokale økonomien, dels fordi eksportinntektene gikk til plantasjeierne og dels fordi plantasjeeierne eller utenlandske selskap tilegnet seg arealer som urbefolkning og småbønder tidligere livnærte seg av. Særlig i kolonitiden, men også i våre dager gir plantasjeøkonomien derfor ofte to vidt forskjellige økonomiske resultat. Rikdom for plantasjeeiere og fattigdom for lokalbefolkningen.
Elmbridge

Elmbridge er et administrativt distrikt i grevskapet Surrey, England. Administrasjonssenteret er Esher. Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at de to bydistriktene Esher og Walton & Weybridge ble slått sammen. Beregnet folketall for 2014 er 132 769 innbyggere.Distriktet deler en lang grense med Stor-London, Richmond upon Thames i nord og Kingston upon Thames i øst. I motsatt retning av klokken fra nordvest, grenser Elmbridge mot Surrey-distriktene Spelthorne, Runnymede, Woking, Guildford og Mole Valley. Elmbridge er bortimot fullstendig innenfor omfanget av motorveien M25. Det er kun ett verdslig sogn, Claygate, mens det gjenværende området har to framfor tre lag av lokal myndighet. Ansvaret for en del tjenester er i Surrey County Council, eksempelvis sosiale tjenester og transport.


== Steder i distriktet ==
Claygate, Cobham
Esher
Hersham, Hinchley Wood
Long Ditton
Molesey
Oxshott
Stoke d'Abernon
Thames Ditton
Walton-on-Thames, Weybridge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted for lokalsamfunnet
Elmbridge Borough Council
Elmbridge Guardian, lokalavis
Châtelet (Paris Metro)

Châtelet er en metrostasjon på grensen mellom Paris' 1. og 4. arrondissement. Stasjonen betjener metrolinjene 1, 4, 7, 11 og 14. Hver enkelt av linjene har en separat dato for at deres stasjon ble åpnet,  6. august 1900 (linje1), 21. april 1908 (linje 4), 16. april 1926 (linje 7), 28. april 1935 (linje 11) og 15. oktober 1998 for linje 14.
Bortsett fra metroen betjener stasjonen også forstadstoglinjene (RER). Den er Europas største underjordiske stasjon, med korrespondanse mellom tre av de fem RER-linjene samt fem av de seksten metrolinjene. Av RER-linjer betjener den linje A, linje B og linje D.
Châtelet er oppkalt etter Grand Châtelet, et slott som ble revet av Napoléon Bonaparte i 1802. Dette slottet voktet den nordlige tilgangen til den gamle broen Pont au Change over Senen til Île de la Cité. Place du Châtelet har også fått sitt navn fra dette slottet.
Stasjonen ligger på nordbredden av elven Seinen, like ved Île de la Cité. Det er totalt 11 innganger som leder til stasjonen. Stasjonen er delt i to deler, disse knyttes sammen av en lang gang:

linje 7 og 11s del ligger under Place du Châtelet og Quai de Gesvre (stedet der Paris' havn lå i middelalderen), ved siden av Seinen;
delen som trafikkeres av linjene 1, 4 og 14 mot Rue Saint-Denis og Rue de Rivoli.Videre har stasjonen en underjordisk gang som forbinder den med den sydlige enden av RER-stasjonen Châtelet – Les Halles, som igjen er knyttet til den nordlige enden av metrostasjonen Les Halles. Avstanden mellom linje 7s perrong og RER-stasjonen er ca. 750 meter.


== Knutepunkt med andre transportmidler ==
Buss: Linje 67.


== Eksterne lenker ==
(en) Châtelet (Paris Metro) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over metroen i Paris
Þ

For byen i Polen, se Toruń
Thorn (stor Þ, liten þ) er en bokstav fra norrønt og gammelengelsk språk, med opphav i runeskrift. Den brukes fremdeles i islandsk med IPA lydverdien /θ/ (ustemt 'th'); i norsk blir denne lyden ofte gjengitt som þ i lydskrift.  På islandsk kan et ord aldri slutte med þ.
I mange moderne sammenhenger transkriberes den vanligvis som th.
I engelsk er bokstaven falt ut av bruk, men fortsetter å eksistere der man ser bokstaven «Y» ta plassen til th. Dette er en stilisert utgave av þ. For eksempel der det står «ye» istedenfor «the».


== Se også ==
Edd (Ð, ð)
Skjellende hunder

Skjellende hunder er populære jakthunder som vanligvis benyttes til storviltjakt. Dette er hunder som søker ut fra jegeren for å finne viltet og stille det, d.v.s. får viltet til å stoppe opp og så markere for jegeren at det er stilt med høylytt skjelling. Hunder som ikke vil skjelle kan derimot bli gode ledhunder.
Skjellende hunder kan benyttes på mange slags vilt, men i dag er det først og fremst til elgjakt at man benytter disse hundene. Til elgjakt er det dessuten kun tillatt å bruke hunder som stiller elgen. Såkalt løs, på drevet halsende hund (typisk en støver) er forbudt å benytte, hvilket betyr at løse hunder som loser (avgir sammenhengende livlig bjeffing) når viltet beveger seg ikke kan benyttes i Norge. I praksis viser det seg at en del hunder gjør under forfølgelse av vilt, men losing og støting må ikke forveksles. Når hunden kommer i kontakt med ferske spor, eller når viltet beveger seg, vil hunden kunne støte (avgi spredt bjeffing) sporadisk (også i korte serier).
Vilt kan stilles både på bakken og i trær. Vilttyper som stilles på bakken er typisk bjørn, elg, jerv, grevling, mårhund, mink, oter og villsvin. Vilttyper som stilles i trær er typisk mår, gaupe og skogsfugl. I de nordlige fylkene har skjellende hunder også blitt brukt til å stille sel på isen i fjordene.
Typiske skjellende hunder er elghunder, jämthunder, laikahunder, kareler og spetser som inngår blant FCIs spisshunder i gruppe 5 seksjon 2.


== Se også ==
Treskjellende hunder
Organisasjonen av amerikanske stater

Organisasjonen av amerikanske stater (OAS) er en internasjonal organisasjon for de selvstendige statene i Amerika. Den består av alle 35 stater i Amerika og har sete i Washington, DC.
Cuba var totalt utestengt fra deltakelse i OAS mellom februar 1962 og juni 2009. Dette ble vedtatt på det åttende konsultative møtet i Punta del Este i Uruguay den 31. januar 1962 siden landet hadde en kommunistisk regjering. 14 stemte for, én mot (Cuba) og seks avholdt seg fra å stemme (Argentina, Bolivia, Brasil, Chile, Ecuador og Mexico). I 2009 ble det vedtatt at Cuba kan få tilbake sin fullverdige status i OAS dersom landet oppfyller organisasjonens formål og prinsipper. Dette etter at USA og OAS-statene hadde hatt samtaler om blant annet demokrati, siden OAS regner Cubas demokratiske situasjon som for dårlig.
Honduras ble utestengt fra å delta aktivt den 5. juli 2009 etter at den demokratisk valgte president Jose Manuel Zelaya ble fjernet fra makten i det OAS kalte et kupp. Organisasjonen understreket at dette var midlertidig, og at medlemskap ville gjenopprettes når demokratiet var tilbake i landet. Honduras ble igjen fullverdig medlem i 2011.


== Referanser ==


== Se også ==
Rio-gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(pt) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Organization of American States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Woolworth Building

Woolworth Building er en av de eldste gjenværende skyskraperne i New York. Den var verdens høyeste kontorbygning fra åpningen i 1913 til 40 Wall Street sto ferdig i 1930. Med sine 241 meter er Woolworth Building fremdeles en av USAs hundre høyeste bygninger, og den 25. høyeste bygning i New York (pr. oktober 2017).
Woolworth Building er oppført som et praktbygg etter inspirasjon fra middelalderens kirker, noe som ga den tilnavnet The Cathedral of Commerce da den sto ferdig. Bygningen er rikt utsmykket med spir, relieffer, mosaikker og andre ornamentale detaljer i gotisk stil, og den regnes av mange som en av New Yorks vakreste og mest spektakulære bygninger. Woolworth Building er tegnet av Cass Gilbert, og konstruksjonen kostet byggherren, Frank Woolworth, 13,5 millioner dollar i årene mellom 1910 og 1913, en sum han sies å ha betalt i kontanter ned til siste penny. 
Bygningen ligger langs Broadway på nedre Manhattan, vis-à-vis City Hall. Etter angrepet på World Trade Center like ved var Woolworth uten strøm og telefon noen uker. Bygningen fikk ingen varige skader, men det rikt utsmykkede inngangspartiet ble stengt for publikum etter 11. september 2001.
De to norske ingeniørene Gunvald Aus fra Haugesund og Kort Berle fra Halden spilte en viktig rolle i byggingen av Woolworth Building, da det var disse to som designet stålrammen til skyskraperen. Mange norske snekkere, murere, malere og elektrikere arbeidet på bygget.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over skyskrapere


== Eksterne lenker ==
Bilder av Woolworth Building fra NYCFoto
Greatbuildings.com
Medieval New York
John Carver

John Carver (født ca. 1576 i enten Nottinghamshire eller Derbyshire, England, død 15. april 1621 i det som ble Plymouth, Massachusetts, USA) var den første guvernør av Plymouth-kolonien.
Carver var en av pilegrimene som kom over i Mayflower og ble valgt til guvernør kort tid etter at de gikk i land. Han hjalp til med å bosette folkene i deres nye hjem, men døde etter fire måneder i april 1621.


== Referanser ==
Samoset

Samoset var den første innfødte amerikanske indianeren som tok kontakt med pilegrimene. De var mer enn overrasket da han en dag mens de var travelt opptatt med å bygge bosetningen spaserte tvers gjennom leiren og hilste dem på engelsk. Det er påstått at han sa «velkommen».
Han var medlem av en abenaki sachem stamme som bodde på den tiden i Maine. Han ble en sagamore, en underordnet høvding, i sin stamme og besøkte høvding Massasoit.
Han hadde lært sitt gebrokne engelsk fra engelske fiskere som kom for å fiske utenfor Monhegan-øya.
Etter å ha tilbrakt kvelden med pilegrimene, kom han tilbake to dager senere med Squanto.
Nordstjernen

Polarstjernen omdirigeres hit, se Idrettslaget Polarstjernen for idrettslaget fra Vestre Jakobselv. For skip med samme navn, se «Nordstjernen».

Nordstjernen, også kalt Polarstjernen, Stella Polaris eller bare Polaris, er den synlige stjernen som står nærmest himmelens nordpol, i dag mindre enn 1°. Fordi den viser hvor nord er, er den blitt en av himmelens mest kjente stjerner, selv om den sett fra jorden ikke er av de mest lys­sterke.
På grunn av jordaksens presesjon flytter det punktet seg, som jordaksen peker mot på himmelen – det vil si den nordlige himmelpol – langsomt og beskriver en sirkel med radius på ca. 23½ grad. Det tar ca. 25 800 år for himmelpolen å fullføre sirkelen. Det betyr at den nordlige himmelpol ikke alltid vil stå så nær Nordstjernen, som den gjør nå. Frem til år 2100 vil den nærme seg til 28', da den vil begynne å fjerne seg igjen. Om 12 900 år vil himmelpolen befinne seg ca. 47 grader fra Nordstjernen. Først etter 25 800 år vil jordaksen igjen peke mot Nordstjernen, som da på nytt vil fortjene sitt navn.
Nordstjernen er den klareste stjernen i stjernebildet Lille bjørn, og betegnes derfor som 
  
    
      
         
        α
      
    
    {\displaystyle \ \alpha }
  Ursa Minori. Ved hjelp av observasjoner gjort av den europeiske satellitten «Hipparcos» beregnet i man 1990-årene Nordstjernens avstand fra vår egen stjerne, Solen, til 460 lysår. Astronomer fra Canada, Ukraina og Belgia har ved høyoppløselige observasjoner av stjernens lysspekter senere fastslått at Nordstjernen befinner seg bare 323 lysår fra Solen. Nordstjernen har en tilsynelatende lysstyrke på 2,m12. Dens absolutte lysstyrke er -8,m6, som betyr at den er omtrent 2500 ganger så lyssterk som Solen, men når dens lys når frem til vårt solsystem, har det en intensitet som kun er ca. 4×10-9 Watt/m².
Nordstjernen er egentlig et system bestående av tre stjerner. Mens den ene følgesvennen kan sees tydelig gjennom små teleskoper, er den siste så nær selve Nordstjernen at den aldri har vært observert før Hubble-teleskopet tok  disse bildene.  
I middelalderen het den også «Stella Nautica» og «Stella Maris». Engelskmennene kalte den for «Lodestar» akkurat som de kalte magneten for «lodestone». Den samme idéen lå også bak det norrøne navnet «Leiðarstjarna», nemlig stjernen som viser leia, altså retningen. (Leiðar er genitiv av hunkjønnsordet leið.) Da kompasset kom i bruk, fikk magneten det liktklingende norrøne navnet «leiðarsteinn».


== Referanser ==
Absolutt størrelsesklasse

Absolutt størrelsesklasse brukes i astronomien til å klassifisere stjernene efter lysstyrke. En stjernes absolutte størrelsesklasse er et tall 
  
    
      
        M
      
    
    {\displaystyle M}
  , som kan beregnes når en kjenner stjernens tilsynelatende størrelsesklasse 
  
    
      
        m
      
    
    {\displaystyle m}
   og hvor langt borte den er. Dersom dens avstand fra solsystemet uttrykt i parsecs er 
  
    
      
        p
      
    
    {\displaystyle p}
  , så er sammenhengen mellom absolutt og tilsynelatende størrelsesklasse gitt ved formelen:

  
    
      
         
        M
        =
        m
        +
        5
        −
        5
        ∗
        lg
        ⁡
        (
        p
        )
        ,
      
    
    {\displaystyle \ M=m+5-5*\lg(p),}
  
der 
  
    
      
        lg
      
    
    {\displaystyle \lg }
   står for logaritmen med grunntall 10.
Grunnen til at logaritmen opptrer, er at størrelseklassebegrepet ikke direkte uttrykker lysstyrken i Watt, men forholder seg til denne via en logaritmisk skala, slik at størrelsesklasseskalaen mest mulig skal følge loven om hvordan øyet naturlig vurderer synsinntrykk av forskjellig styrke.
En stjernes absolutte størrelsesklasse er intet annet enn det dens tilsynelatende størrelsesklasse ville ha vært, dersom den ble observert fra en standard avstand på 10 parsec.
Andre norske betegnelser for absolutt størrelsesklasse er absolutt størrelse, og absolutt lysstyrke. På fransk heter det «magnitude absolue», på tysk «absolute Helligkeit», på engelsk «absolute magnitude» og på nederlandsk «absolute helderheid».


== Eksempel ==
Polarstjernen har tilsynelatende størrelsesklasse 2,m12 og dens avstand fra solsystemet er 460 lysår, som er 141 parsec. Dens absolutte størrelsesklasse blir da 
  
    
      
         
        2
        ,
        12
        +
        5
        −
        5
        ∗
        lg
        ⁡
        (
        141
        )
      
    
    {\displaystyle \ 2,12+5-5*\lg(141)}
  , d.v.s. 
  
    
      
        M
        =
      
    
    {\displaystyle M=}
   −3,m6.


== Se også ==
Størrelsesklasse
Parallakse
Nuklide

En nuklide er en gruppe av atomer som har et bestemt antall protoner og nøytroner i kjernen. Ustabile nuklider som omdannes til stabile eller ustabile datternuklider kalles radionuklider. Det kan finnes flere isotoper med samme atomnummer, på grunn av forskjellig antall nøytroner.


== Kilder ==
Caplex
Pedro de Deza Manuel

Pedro de Deza Manuel (født 26. mars 1520 i Sevilla i Spania, død 27. august 1600 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII, med Santa Prisca som tittelkirke.
Han var i slekt med kongen av Portugal.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X ( 1475-1521) *1513
Pave Paul III (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Kardinal Pedro de Deza Manuel (1520-1600) *1600 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fernando de Toledo de Oropesa

Fernando de Toledo de Oropesa (født 1520 i Spania, døde 1590 i Oropesa under en preken) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble presteviet og gikk i tronens tjeneste, blant annet som president for den kongelige audiencia (høyesterett) i Peru, men foretrakk likevel etter sin utnevnelse å forbli i Spania og vie seg til prestelig arbeid blant de fattige.
Etter anmodning fra Spanias kong Filip II ble han kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII. Imidlertid nektet han å ta imot denne verdigheten, som deretter ble trukket tilbake i juli samme år. Paven klaget deretter til kongen på at han hadde foreslått noen til kardinalsverdigheten uten å ha forsikret seg om kandidaten var villig. Kongen svarte at han ikke hadde kunnet forestille seg at noen ville avvise en slik heder.
Han var i slekt med kardinal Juan Álvarez y Alva de Toledo (kreert 1538).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
René de Birague

René de Birague  eller Biraghe, Biragro (født 2. februar 1506 i Milano i Italia, døde 24. november 1583 i Paris i Frankrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 
I forbindelse med de italienske kriger tok familien, som hadde tatt parti for det franske parti, dekning i Frankrike. René kom i kong Frans I av Frankrikes tjeneste, giftet seg, og ble geistlig etter at hustruen døde. Han var medlem av det kongelige geheimeråd og deltok på rådets hemmelige møte den 24. august 1572 der beslutningen ble fattet om det som ble massakren av hugenotter under Bartolomeusnatten.Han ble kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII, etter kong Henrik III av Frankrikes forslag. På grunn av sin sterke motstand mot protesttantismen fikk han oppnavnet martello degli eretici (heretikernes hammer).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Tilsynelatende størrelsesklasse

Tilsynelatende størrelsesklasse brukes i astronomien og gir
et mål for hvor sterkt lyset som når oss fra en gitt stjerne er.
Allerede i oldtiden hadde Klaudios Ptolemaios klassifisert de synlige
stjernene i 6 klasser, slik at de 15 best synlige tilhørte klasse 1,
mens de svakeste stjernene, som såvidt kunne skimtes, tilhørte
klasse 6.
I det 19. århundret ble det så laget en ny skala, som var basert
på fotometrisk måling av lysintensiteter, og som mest mulig
skulle avspeile den tradisjonelle skalaen fra 1 til 6. Man fant
da ut at, siden øyet reagerte noenlunde logaritmisk på synsinntrykk
av forskjellig styrke, en kunne benytte en logaritmisk skala
til å definere størelsesklassene som funksjon av observert lysstyrke.
Dersom lyset som mottas fra to stjerner har intensitetene I1
og I2, så definerte man differensen mellom deres tilsynelatende
størrelsesklasser, m1 og m2, ved formelen

  
    
      
        
          m
          
            1
          
        
        −
        
          m
          
            2
          
        
        =
        −
        2
        
          ,
        
        5
        ⋅
        lg
        ⁡
        
          (
          
            
              
                I
                
                  1
                
              
              
                I
                
                  2
                
              
            
          
          )
        
        ,
      
    
    {\displaystyle m_{1}-m_{2}=-2{,}5\cdot \lg \left({I_{1} \over I_{2}}\right),}
  
der 
  
    
      
        lg
      
    
    {\displaystyle \lg }
   er logaritmen med grunntall 10.
Faktoren 2,5 ble valgt, fordi man hadde slått fast at lyset
fra en meget svak stjerne (klasse 6) hadde en intensitet
som var omtrent hundrendeparten av intensiteten av lyset
som når oss fra en meget klar stjerne (klasse 1).
Setter man nemlig inn i formelen
I1/I2 = 100, så får man at
de to stjernene ligger akkurat 5 størrelsesklasser ifra hverandre.
Denne definisjonen ble innført av N. G. Pogson i 1854.
På fransk heter det «magnitude apparente», på engelsk
«apparent magnitude», eller også bare «magnitude», der
det da er underforstått at det menes «apparent».
På nederlandsk heter det «schijnbare helderheid» og på
tysk «scheinbare Helligkeit».
absolutt størrelsesklasse bygger på Pogsons formel,
idet man tenker seg stjernen observert fra en standard
astronomisk avstand på 10 parsec. Den tenkte, derfra observerte,
størrelsesklassen kalles stjernens absolutte størrelsesklasse,
symbol M. Idet en stjernes lysintensiteten avtar omvendt proporsjonalt
med kvadratet av avstanden, får en da følgende formel for sammenhengen
mellom absolutt og tilsynelatende størrelsesklasse:

  
    
      
         
        M
        =
        m
        +
        5
        −
        5
        ⋅
        lg
        ⁡
        (
        p
        )
        ,
      
    
    {\displaystyle \ M=m+5-5\cdot \lg(p),}
  
der p er stjernens parallakse, som er dens avstand
fra solsystemet målt i parsec.