jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bodø bystyre 1995–1999

Denne listen inneholder representantene i Bodø bystyre slik det var i 1995, dette gjør at det kan være avvik i forhold til permisjoner, fritak og partiskifter som skjedde etter valget.
Bystyret gikk ved dette valget over til komitémodellen som styringsstruktue.


== Representanter ==
Arbeiderpartiet (17)
Odd Tore Fygle
Anne Rørvik
Mari Ann Eggen
Eivind Undrum Jacobsen
Hugo Jensen
Øivind Mathisen
Bjarne Ivar Hansen
Henny Aune
Tor Arne Ljunggren
Maurid Hagen Brandser
Britt Solvik
Arne Lyngmo
Beate Johansen
Inngunn Mosti
Erling Carlsen
Ole Christian Erikstad
Tone Ormhaug VangHøyre
Odd Emil Ingebrigtsen
Eva Leivseth
Jan Kåre Moen
Solgull Klette
Heidi Søreng
Erling Hagen
Solveig Bernhoft
Oddleif Olavsen
Hans Olav Fjærvoll
Ragnar Larsen
Jan Harry Teigland
Claus JohansenKristelig Folkeparti (3)
Oddbjørn J. Hanssen
Arve L. Knutsen
Sidsel Eivik MadlandRød Valgallianse (3)
Brigt Kristensen
Ebba Engan
Audhild SundSenterpartiet (3)
Magne Totland
Jan A. Brodersen
Rosa A. DahlSV 3
Gunn Strand Hutchinson
Vivi Høy Anvik
Marte HelnessVenstre (2)
Britt Solmo
Guttorm HolmFrP
Øystein Wik
Tone Mikalsen
Ragnar Johansen
Eldar Øvereng


== Se også ==
Politikk i Bodø


== Kilder ==
Nordlandsposten, 15. september 1995
Gilgit

Gilgit er en by og et distrikt i det nordlige Pakistan i området Gilgit-Baltistan. Distriktet grenser til Afghanistan i nord, Xinjiang i Kina i nord/nordøst og Skardu-distriktet i sør og øst. Byen Gilgit er hovedstaden i Gilgit-distriktet. Andre byer i distriktet er Naltar, Hunza, Gojal (Øvre Hunza) og Shimshal, i tillegg til landsbyer som Minapin, Hopar og Hispar. Folketellingen fra 1998 oppga folketallet å være 243 324. Ved folketellingen i 2017 var innbyggertallet steget til 246 332, mens andre kilder mener at det faktiske tallet på innbyggere i byen er nærmere 330 000.Gilgit er et utpreget fjellområde, og deler av fjellkjeden Karakorum ligger innenfor Gilgits grenser. Høyeste fjell i distriktet er Distaghil Sar, 7 885 moh.. Det er verdens 19. høyeste fjell, og det sjuende høyeste i Pakistan.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Gilgit-distriktet.
Håkon Stødle

Håkon Stødle (født 9. april 1942 i Indre Billefjord i Porsanger, død 1. januar 2022 i Tromsø) var klarinettist tilsatt som førsteamanuensis på Musikkonservatoriet ved Universitetet i Tromsø fra 1972.Han var utdannet ved Universitetet i Oslo med musikk hovedfag og med en avhandling på The Clarinet in Norwegian Music up to 1830, with Particular Emphasis on its Usage in the Music of Hans Hagerup Falbe and Waldemar Thrane.  Han var førsteamanuensis ved Musikkonservatoriet/Universitetet i Tromsø fra 1972 og var også dekan ved avdeling for kunstfag på Høgskolen i Tromsø. Han studerte klarinett med Richard Kjelstrup, Jacques Lancelot, Ib Ericsson og David Weber og hadde også undervist ved institusjoner i Russland, Japan og Brasil.
Stødle debuterte i Universitetets Aula (1973) og mottok Rikskonsertene's «debutantstøtte».  Han hadde engasjementer i  Kringkastingsorkestret, Filharmonisk Selskabs Orkester og Bergen filharmoniske orkester og var solo-klarinettist i Tromsø Symfoniorkester (1987–1996). Han var også en sentral drivkraft og støttespiller i Top of the World International Piano Competition og var en aktiv bidragsyter til jubileumsboken Musikkonservatoriet i Tromsø 50 år (2020).


== Bibliografi ==
med Tori Stødle klaver, Music of the north (1978).  Komposisjoner av Ketil Vea. Gjenutgitt som Suite for klarinett og klaver (Veanova, 2001)
Daglige oppvarmings-øvelser for klarinett (Eureka forlag, 2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Håkon Stødle i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Håkon Stødle i BIBSYS
Tjuenborgkoia

Tjuenborgkoia (739 moh.) er ei koie (ubemannet turisthytte) under DNT Ringerike som ligger i Strømsoddbygda, i skråningen øst for Hestebrenna (772 moh.) sør for Høgfjell, vest i de sørlige Ådalsfjellene. Koia eies og driftes av DNT Ringerike, som også driver sju andre hytter innen sitt område. Koia ble overtatt fra DNT Oslo og Omegn i 2017. Fra koia tar det ca. 10-15 minutter å gå opp på Hestebrenna, der utsikten er fantastisk. I nærheten av koia ligger også Tjuvenborgen, en gammel bygdeborg.
Tjuenborgkoia, som er ubetjent, er ei tømmerhytte med to soverom og åtte sengeplasser, bygget i 1942 etter modell av Buvasskoia (lenger inn i bygda) og Grønknutkoia (på Holleia). Det er også oppført et anneks der (den opprinnelige koia, som altså er eldre), som har to soveplasser. Til annekset er det lov å ta med hund.


== DNT-hytter i distriktet ==
Foruten Tjuenborgkoia eier DNT Ringerike også koiene Hovinkoia (230 moh.) sørøst i Holleia, Grønknutkoia (525 moh.) nord i Holleia, Vikerkoia (650 moh.) på sørsiden av Vikerfjell, Buvasskoia (380 moh.) ved Buvatnet (Flå), Storekrakkoia (889 moh.) i Bogen i Vassfaret (Sør-Aurdal) og Vassfarkoia ved Veneli (Flå). Alle koiene er ubetjente.


== Se også ==
Strømsoddbygda
Høgfjell
Hestebrenna
Tjuvenborgen


== Eksterne lenker ==
Tjuenborgkoia
Stetinden (Narvik)

Artikkelen omhandler et fjell i Narvik kommune, for andre fjell med samme navn, se Stetinden.Stetinden (også kalt Stetind, lulesamisk: Stáddá) er et fjell i Narvik kommune i Nordland fylke. Det har en høyde på 1393,6 meter over havet ifølge Kartverket. Den mektige «ambolten» kan sees fra minst syv prestegjeld, og fjellet har fra gammelt av vært et karakteristisk seilingsmerke for sjøfarende langs Nordlandskysten. 


== Historikk ==
Det ble gjort flere forsøk på å bestige Stetinden i siste halvdel av 1800-tallet.  Sommeren 1888 forsøkte tyske Paul Grussfeldt og norske Martin Ekroll seg uten å lykkes.  Året etter, i 1889, gjorde dansken Carl Hall og den norske fjellføreren Mathias Soggemoen et nytt forsøk. Heller ikke de lyktes, men Carl Hall bygget en varde på fortoppen som befinner seg ca. 500 m sørøst for Stetinden. Denne toppen ble oppkalt etter ham, Halls fortopp (1 314 moh.) Etter århundreskiftet forsøkte William Slingsby seg, også han uten å lykkes. Stetinden ble første gang besteget 30. juli 1910 av Ferdinand Schjelderup, Carl Wilhelm Rubenson og Alf Bonnevie Bryn. Den første vinterbestigningen ble foretatt av Arne Næss, Ralph Høibakk og Kjell Friis-Baastad i 1963 opp østveggen. Arne Næss og fire andre ble i 1966 de første til å bestige toppen via vestveggen.
Peder Balke malte i 1864 Stetind i tåke. Maleriet er et av Balkes mest kjente, og stilles ut i National Gallery, det britiske nasjonalgalleriet, i november 2014.


== Norges nasjonalfjell ==
Høsten 2002 kåret Reiseradioens lyttere Stetinden til Norges nasjonalfjell. Hederstittelen har derimot ikke ført til økt turisme.


== Referanser ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Stetind, Nordland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om ekspedisjonen i 1963
Sognevannet

Sognevannet eller Sognevatnet (skrivemåten er omstridt, beboerne i bygda skriver Sognevannet, mens Kartverket anbefaler Sognevatnet) er en mindre, tidligere regulert innsjø som ligger sentralt i Strømsoddbygda, nord for Sokna i Soknedalen, i Ringerike kommune i Viken. Innsjøen omfatter et areal på 0,9084 km² og vannspeilet ligger 213 moh.Den nordvestlige delen av innsjøen kalles Stolpefjorden og inkluderer et område kalt Understryk lengst nord i vannet. Understryk har lange tradisjoner for fisking, bading, rasting og overnatting, og rundt innsjøen finnes det en rekke fine bade- og fiskeplasser. De store furukledde moene rundt innsjøen er dessuten svært rike på spiselig sopp, blåbær og tyttebær, så både soppsanking og bærplukking er populære aktiviteter utpå høstparten.
Lengst nord i innsjøen munner også Strømsoddelva ut ved Understryk, og fra nordøst renner Lysåa ut i Sognevannet litt nord for midten av vannet. Ved den tidligere Sognevassdammen i sør dannes elva Sogna, som drenerer til Tyrifjorden ved Karlsrudtangen naturreservat.


== Se også ==
Strømsoddbygdvassdraget
Strømsoddbygda
Understryk
Sognevassdammen
Sogna
Soknavassdraget


== Referanser ==
Lysåa

Lysåa er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva dannes ved utløpet av Nedre Kollsjø (som er oppdemmet) i Strømsoddbygda, nord for Sokna i Soknedalen. Lysåa renner ned til Sognevannets nordøstbredde.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget
Sognevannet
Sogna


== Referanser ==
Luckey Roberts

Charles Luckeyeth «Luckey» Roberts (født 7. august 1887 i Philadelphia, død 5. februar 1968 i New York City) var en amerikansk jazzmusiker (piano) og forretningsmann, kjent som den første Harlem-musiker med noteutgivelse (Junk man rag, 1913), plateutgivelse (Columbia Records, 1916), og ansett for å være en pionerene innen stride piano (1919–).
Som barn ble han med i omreisende oppsetninger av  Onkel Toms hytte, samt gruppen «Black Buster Brownies Ethiopian Prodigies» som også turnerte Europa. 
Etter å blant annet ha spilt med Eubie Blake i Baltimore (1905) flyttet han til Harlem i New York City (1910), der han spilte på  Jungles Casino med blant annet Willie Smith og James P. Johnson, samt akkompagnerte danseparet Irene Castle og Vernon Castle.
Roberts komponerte ragtime-låter som Music box rag (1914), Pork and beans (1913), Shy and sly (1915) og Palm beach.  
Videre skrev han en rekke musikaler og symfoniske verk som Spanish suite (fremført på Carnegie Hall, 1939) og Whistlin' Pete (1941).  Han stod bak storband-hits (som Ripples of the Nile, utgitt som Moon light cocktail med Glenn Miller, 1942).
Roberts var gift (1911) med danserinnen Lena Roberts, og ble velstående vesentlig gjennom å lede fasjonable danseorkestre på 20-tallet og 30-tallet, samt jazzklubben Lucky's Rendezvous (1940–54) før konens død (1958) og en serie hjerneslag avkortet karrieren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luckey Roberts på Internet Movie Database 
(en) Luckey Roberts hos Internet Broadway Database 
(en) Luckey Roberts hos American National Biography
Nørresundby

Nørresundby er en nordlig forstad til Aalborg og ligger i Vendsyssel ved Limfjorden (Ålborg kommune).
I Nørresundby er der ca. 25 000 innbyggere hvis man teller med bydelene Lindholm og Nørre Uttrup.


== Se også ==
Lindholm Høje
Sundby
Jernbanebroen over Limfjorden


== Eksterne lenker ==
Om Nørresundby i Den digitale byport
Strømsoddelva

Strømsoddelva (tidligere skrevet Strømsåttelva) er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Den dannes ved samløpet mellom Frisvasselva og Sandvasselva og renner sørover til Understryk, som utgjør den nordligste delen av Stolpefjorden i nordenden av Sognevatnet i Strømsoddbygda.


== Se også ==
Sogna


== Referanser ==
Vidar Pedersen

Vidar Pedersen (født 1956 i Lillestrøm) er en norsk forfatter og journalist. 
Han har skrevet kriminalromaner, science fiction bøker og historiske romaner. Arbeidet som journalist for blant annet NDR, SR, TV2 Danmark og Tidningen Arbetet i Malmö. Vidar Pedersen flyttet fra Norge i til Danmark 1978, der han studerte ved AUC i Ålborg. Etter endte studier, arbeidet han som reporter ved en rekke konfliktområder, som i Midtøsten, Mellom-Amerika og Jugoslavia. 
Vidar Pedersen flyttet fra Rudkøbing, Danmark, til Tromsø i Norge, 2002.


== Bibliografi ==
Brun som snø – kriminalroman (1990)
Svart som penger – kriminalroman (1991)
Rødt som stål – kriminalroman (1991)
Gullandet – science fiction (1992)
Månetrefolket – ungdomsroman/historisk roman (1994)
Ildtreet – ungdomsroman/historisk roman (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Komplett bibliografi
Garrett Hedlund

Garrett John Hedlund (født 3. september 1984 i Roseau i Minnesota) er en amerikansk skuespiller. Han vokste opp sammen med familien sin på en gård i en liten by. Da han gikk i 9. klasse flyttet familien til Scottsdale i Arizona og han begynte å ta privattimer i skuespilleryrket. Da han var ferdig med skolen flyttet han til Los Angeles. 
Etter bare en måned i LA fikk Garrett en rolle i filmen Troja som Achilles’ fetter, Patroclus. Den neste filmen han var med i Friday Night Lights, der han spilte Don Billingsly, en amerikansk fotballspiller. 
Hedlund ble mest kjent i filmen Four brothers, der han spilte mot den kjente skuespilleren Mark Wahlberg. Hedlund spilte også i filmen Eragon der han spiller følgesvennen til Eragon, Murtagh. I 2007 spilte han i Georgia Rule og Death Sentence, og tok deretter en pause på tre år før han spilte i storfilmen TRON: Legacy med Jeff Bridges og Olivia Wilde, hvor han portretterer sønnen til en videospillskaper som er fanget i sitt eget spill. Han var også med i Country Strong med Gwyneth Paltrow, Tim McGraw og Leighton Meester, hvor han spiller en countrymusiker på vei opp. 
Han skal også spille Dean Moriarty, en av hovedrollene, i filmen On the Road, som er basert på romanen til Jack Kerouac. Sam Riley har den andre hovedrollen som fortelleren Sal Paradise. Viggo Mortensen, Amy Adams, Kirsten Dunst, Steve Buscemi, Kristen Stewart, Tom Sturridge og Alice Braga skal medvirke i biroller. Boka på sin side er basert på forfatterens virkelige opplevelser av Amerika på 50-tallet. 


== Filmografi ==
2017: Mudbound ... Jamie McAllan
2014: Unbroken ... John Fitzgerald
2013: Inside Llewyn Davis ... Johnny Five
2012: On the Road ... Dean Moriarty
2010: Country Strong ... Beau Hutton
2010: TRON: Legacy ... Sam Flynn
2007: Death Sentence ... Billy Darley
2007: Georgia Rule ... Harlan
2006: Eragon ... Murtagh
2005: Four Brothers ... Jack Mercer
2004: Friday Night Lights ... Don Billingsley
2004: Troja ... Patroclus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Garrett Hedlund på Internet Movie Database 
(sv) Garrett Hedlund i Svensk Filmdatabas 
(da) Garrett Hedlund på Filmdatabasen 
(da) Garrett Hedlund på Scope 
(fr) Garrett Hedlund på Allociné 
(en) Garrett Hedlund på AllMovie 
(en) Garrett Hedlund hos Turner Classic Movies 
(en) Garrett Hedlund hos Rotten Tomatoes 
(en) Garrett Hedlund hos The Movie Database
Frontnedbør

Frontnedbør er et fenomen som kan oppstå når varm og kald luft møtes. Varm luft er lettere enn kald luft, og presses over den kalde lufta under «kollisjonen». Når den varme lufta blir presset opp avkjøles den. Og siden kald luft ikke kan holde på like mye fuktighet som varm luft, resulterer denne kollisjonen i nedbør.
Det finnes to typer frontnedbør; kaldfront og varmfront. I varmfronten er det den varme lufta som siger inn over den kalde lufta. Den varme lufta løftes oppover langs en kald slak front som kan være veldig lang. Den varme lufta blir avkjølt og vi får skydannelse og nedbør. Denne nedbøren kan ofte vare lenge siden fronten er så langstrakt. Derimot i kaldfronten er det den kalde lufta som presser den varme lufta bortover. Det gjør at den varme lufta stiger raskere og høyere, og vi kan få en mer kraftig og kortvarig nedbør.
Jan van Huysum

Jan van Huysum (født 15. april 1682 i Amsterdam, død 8. februar 1749 i Amsterdam) var en nederlandsk maler som var spesialist på stilleben med blomstermotiver foruten å være en dyktig landskapsmaler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av dekorasjonsmaleren Justus van Huysum som sies å ha vært meget flink. Det finnes ett bilde malt av faren i et galleri i Braunschweig, et landskap med Orfeus og dyr i skogen. Sønnens store tro på sitt kall som klassisk landskapsmaler kan langt på vei forklares med de inntrykk han i oppveksten mottok av sin fars kunstneriske utøvelse. 


=== Malerkarriere ===
Det eldste daterte landskapsbildet signert Jan van Huysum henger i Louvre og er fra 1717. Omkring halvdelen av de bilder som er utstilt i museer og gallerier er landskaper. Men han er mest kjent for sine blomsterbilder.
Engelske kunstsamlere har kjøpt inn mange av hans blomsterstykker. Jarlen av Ellesmeres galleri har arbeider fra 1723, mens National Gallery har ett fra 1736/37. Louvre har fire landskaper og seks blomsterbilder. Museene i Berlin og Amsterdam har fire blomsterstykker hver, mens der er bilde(r) også i  St. Petersburg, München, Hannover, Dresden, den Haag, Braunschweig, Wien, Karlsruhe, Boston og København.
Da Henrik Wergeland fikk se ett av van Huysums blomsterbilder på Nordre Skøyen hovedgård, som den gang lå i Østre Aker, ble han så betatt at han skrev diktet Jan van Huysums Blomsterstykke. Bildet henger nå i kunstmuseet i København. Som innledning til sitt diktverk gjengir Wergeland en rekke leksikonsitater for å gi leseren et inntrykk av Jan van Huysums posisjon som 1700-tallets fremste frukt- og blomstermaler; som f.eks. dette utsnittet fra Allg. deutsche Real-Encyklopädie:

«Han forstod at udspeide Naturens Hemmeligheder, at fængsle den flygtige Blomstren i dens skjønneste Øjeblik og at naae det højeste i denne Genre ved sine Farvers tryllende Sandhed og Mangfoldighed og ved det næsten Transparente i de fine Blomsterskabninger. Han var den Første, som fremstillede Blomster paa klar Grund, og overtraf alle sine Forgjængere i Blødhed og Friskhed, i Farvernes Fiinhed og Liv, i Udtrykket af det Saftige og i de nøjagtigste Lysforhold.»Jan van Huysums eldre bror Jacob (1680-1740 i London) var en god kopist, både av familiens verker, men også av C. Lorrain og G. Poussin m. fl. En yngre bror Justus (1685–1707) laget gode slagscenerier, men døde i en alder av 22 år. 

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
(en) Jan van Huijsum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jan van Huijsum – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Short biography kort biografi og to bilder
Joshua King

Joshua Christian Kojo King (født 15. januar 1992) er en norsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Fenerbahçe.King er en av de få landslagsspillere som aldri har spilt i norsk toppserie. Han har gambisk far og norsk mor.
Høsten 2021 ble King hedret som del av veggmaleriet «Romsås Wall of Fame» på Romsås senter, sammen med 10 andre kjente lokale helter.


== Klubbkarriere ==
King fikk sin førstelagsdebut for Manchester United den 23. september 2009 i ligacupkampen mot Wolverhampton Wanderers FC. Han ble byttet inn ni minutter før full tid og erstattet matchvinneren Danny Welbeck. King fikk draktnummeret 41 i United.
King var utlånt til Preston North End FC i 2010, men ble hentet tilbake da United-managerens sønn Darren Ferguson ble sparket som Prestons manager.
På høsten 2011 var han på utlån hos den tyske klubben Borussia Mönchengladbach. Han fikk sin debut som innbytter mot VfL Wolfsburg den 19. august 2011. Etter å ha vært skadet i store deler av utlånsperioden ble han sendt tilbake til Manchester ved årskiftet. Den 16. januar 2012 ble King lånt ut til Hull City AFC ut 2011/2012-sesongen.Den 28. mai 2015 ble King solgt fra Blackburn Rovers FC til nyopprykkede AFC Bournemouth, hvor han skrev under på en treårskontrakt.


== Landslagskarriere ==
King spilte på Norges U 21-lag i perioden 2011–2013, hvor han noterte seg for ett mål på åtte kamper. Den 16. oktober 2012 scoret han sitt første landslagsmål for herrelandslaget borte mot Kypros.


== Fotnoter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joshua King (footballer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joshua King – FIFA 
(en) Joshua King – UEFA 
(en) Joshua King – Transfermarkt 
(en) Joshua King – national-football-teams.com 
(en) Joshua King – WorldFootball.net 
(en) Joshua King – Soccerbase.com 
(en) Joshua King – FootballDatabase.eu 
(en) Joshua King – Soccerway 
(en) Joshua King – EU-Football.info 
(en) Joshua King – Tyrkias fotballforbund 
united.no: King klar for united
Player Profile www.manutd.com
Vant

Vant er betegnelsen på en vaier, en stang eller et tau som støtter masten sideveis på et fartøy. Vantene er festet i røstjern i borde på hver side av båten. Dersom vantene er montert i borde aktenom masten, vil vantene også gi masten noe støtte akterover. Vantene kan legges over ett eller flere sett med salingshorn. Dersom disse er vinklet akterover vil de gi masten mer eller mindre bøy. Dette kan utnyttes til trimming av seil, særlig på mindre fartøyer og joller der salingsvinkelen justeres etter dagens vindforhold eller endog justeres under seilas. Akterstag og eventuelle lensetakler kan være nødvendige for ekstra støtte under lens, og kan fungere som trimanordninger for justering av mastebøy.. 

På moderne seilbåter er det vanlig med to eller flere sett vant. Overvantene går fra mastetoppen via salingshornene til røstjernene. Undervantene går fra undersiden av nederste saling til røstjernene. Eventuelle mellomvant går fra undersiden av et salingshorn over et lavere salingshorn og ned til røstjernet.
Resende (Brasil)

Resende er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Kommunen grenser til nabokommunene Barra Mansa, Itatiaia, Porto Real, Quatis, Areias (SP), Queluz (SP), São José do Barreiro (SP), Bananal (SP), Arapeí (SP), Bocaina de Minas (MG), Passa Quatro (MG), Itamonte (MG), Itanhandu (MG) og Passa-Vinte (MG). Resendel har 119 729 innbyggere (2006) og dekker et areal på 114 km².  Byen Resende ble etablert i 1744 og fikk sitt nåværende navn i 1801.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Resende (Rio de Janeiro) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.resende.com/
http://www.resende.com.br/
http://www.resendeshopping.com.br/
Den donauske slette i Bulgaria

Den donauske slette (bulgarsk Дунавска равнина, Dunavska ravnina) utgjør den nordlige delen av Bulgaria, og ligger mellom Balkanfjellene i sør og Donau i nord. Den strekker seg fra elven Timok i vest til Svartehavet i øst. Sletten har et areal på 31 523 km², er rundt 500 km lang, og mellom 20 og 120 km bred. 
Selv om den blir omtalt som en slette er landskapet forholdsvis åslendt med mange platå og elvedaler. Klimaet er kontinentalt og blir noe påvirket av Svartehavet i øst. Nedbørsmengdene varierer mellom 450 og 650 mm i året. Viktige elver utenom Donau er Timok, Lom, Ogosta, Iskăr, Vit, Osam, Jantra og Rusenski Lom.
Av store byer i regionen finner man Varna, Ruse, Pleven, Dobritsj, Sjumen, Veliko Tarnovo, Vratsa, Vidin, Montana, Silistra, Targovisjte og Razgrad.


== Kilder ==
Collective (2002). Balgarska entsiklopediya A-YA. Sofia: IK Trud.
Tossevikelva

Tossevikelva er ei lita elv som dannes på sørsiden av Vikerfjell, det nordligste av Ådalsfjellene, og renner sørøstover. Elva renner ut vest i Sperillen, rett sør av Karlsrudhaugen i Vestre Ådal, Ringerike kommune.
Tossevikelva er navngitt etter matrikkelgården Tossevika (gnr. 297 bnr. 1) i Vestre Ådal.


== Se også ==
Sperillen
Ådalselva
Vesleelva
Væla (Ådal i Ringerike)

Må ikke forveksles med Væla i SoknedalenVæla er ei lita sideelv med utspring fra Søre Vælsvatnet, på åsen mot Jevnaker. Elva drenerer sørvestover og munner ut i  Ådalselva ved evja innerst i Henstjern, like nord for tettstedet Hen i Ytre Ådal, i Ringerike kommune.


== Se også ==
Ådal
Væla (Soknedalen i Ringerike)

Må ikke forveksles med Væla i ÅdalVæla er ei lita sideelv som dannes sør i Nedre Vælsvannet, ved det gamle damanlegget et lite stykke sør for Annammerodden. Elva drenerer sørover, gjennom Juva, Travdalen, Geiteryggen ned mot Bjørneplassen (gnr. 64/4) og Jonsrudgårdene, før den smyger seg under den flotte steinhvelvsbrua med Bergensbanen og riksvei 7 ved Væla bru ved avkjøringen til matrikkelgårdene Jonsrud (gnr. 65) og Fonkalsrud (gnr. 64). Like etter Væla bru renner Væla ut i Sogna, som siden drenerer til Nordfjorden ved Karlsrudtangen naturreservat.
Væla inngår i Soknavassdraget og er en del av Drammensvassdraget.


== Se også ==
Doktormarka
Holleia
Vesleelva