jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jetnamsklumpen

Jetnamsklumpen (sørsamisk: Jitnemensnuhkie) er et fjell i Børgefjell nasjonalpark, på kommune- og fylkesgrensen mellom Røyrvik i Trøndelag og Hattfjelldal i Nordland. Toppen ligger på 1 512,9 meter over havet, og er det høyeste punktet i Røyrvik kommune.


== Referanser ==
Ulrich Zwingli

Ulrich Zwingli (også Huldrych Zwingli) (født 1. januar 1484 i Wildhaus, Sveits, død 11. oktober 1531 i Kappel am Albis) var en teolog som regnes som grunnlegger av den reformerte kirke.


== Liv og virke ==
Zwingli studerte i Wien og Basel og tjenestegjorde som prest i Grossmünster i Zürich fra 1519. Han var fra begynnelsen av tilhenger av Erasmus av Rotterdam, men utviklet etter 1519 en reformatorisk oppfatning i forbindelse med sine studier av Paulus og Augustinus. Etter noen disputter med katolikkene anerkjente magistraten Zwinglis standpunkt som det rette, og reformasjonen ble gjennomført i Zürich.
I 1530 hadde Zwinglis reformasjon spredt seg til Bern, Basel, Bodensjø-området og Strassburg. Derimot mislyktes forsøket i å utbre den til de katolske kantonene i Sveits med makt. Zwingli falt i slaget ved Kappeln, der han deltok som feltprest.
Forsøket på å nå et felles standpunkt med Martin Luther ved religionssamtalene i Marburg (Marburger Religionsgespräche) i 1529 mislyktes på grunn av uenighet om nattverden. Zwingli så på nattverden som en symbolsk handling, mens Luther mente at Jesus Kristus var til stede i kjøtt og blod.
Gjennom Heinrich Bullinger, Zwinglis etterfølger som leder for kirken i Zürich, virket Zwinglis lære videre og influerte den reformerte teologien, dog i mindre omfang enn Jean Calvin.


== Verker ==
De vera et falsa religione (Zürich 1525)
Amica exegesis (1527)
Fidei ratio (Zürich 1530)
Christianae fidei brevis et clara expositio ad regem christianum (Zürich 1536)
Sämtliche Werke (Zürich 1545 u. 1581)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hottinger, Huldreich Zwingli und seine Zeit (Zürich 1842)
Tichler, Zwingli, de kerkhervormer (Utr. 1857-58, 2 Bde.)
Christoffel, Zwinglis Leben und ausgewählte Schriften (Elberf. 1857, 2 Bde.)
Mörikofer, Ulrich Zwingli (Leipz. 1867-69, 2 Bde.)
Zeller, Das theologische System Zwinglis (Tübing. 1853)
Sigwart, Ulrich Zwingli (Stuttg. 1855)
Spörri, Zwingli-Studien (Leipz. 1866)
Werder, Zwingli als politischer Reformator (Basel 1882)
A. Baur, Zwinglis Theologie (Halle 1885- 89, 2 Bde.)
Witz, Ulrich Zwingli, Vorträge (Gotha 1884).
Ulrich Gäbler, Huldrych Zwingli. Eine Einführung in sein Leben und sein Werk, Evangelische Verlagsanstalt: Berlin 1985.


== Eksterne lenker ==
Zwingli-Seite des Kirchlichen Informationsdienstes der Ev.-ref. Landeskirche des Kantons Zürich
Zwingli: Staat als weltliche Form des Gottesvolkes Arkivert 2. april 2003 hos Wayback Machine.
Texte von Zwingli
Ceres Bryggerierne

Ceres Bryggerierne er et bryggeri i Århus, Danmark. Det ble grunnlagt av kjøpmannen M. C. Lottrup, sammen med A. S. Aagard og Knud Redelien, i 1856. De ga det navn etter den romerske gudinnen Ceres, som var gudinne for markens grøde. 
Lottrup lyktes, og var i stand til å utvide bryggeriet betraktelig etter ti år. Hans svigersønn, L. Christian Meulengracht, tok over etter ham, og utvidet ytterligere, før han solgte virksomheten til Østjyske Bryggerier. Ceres er i dag en selvstendig enhet innenfor Bryggerigruppen.
I 1914 ble Ceres leverandør til det danske hoff.
Ceres er i dag en del av Royal Unibrew A/S.
Zygote

En zygote (fra gresk ζυγωτός zygōtos "satt sammen"), eller zygocyte, er den første cellen som dannes når en organisme formerer seg ved kjønnet formering. En zygote dannes vanligvis gjennom befruktning der to haploide celler - en eggcelle og en spermie smelter sammen og danner en enkel diploid celle. I denne sammensmeltningen vil normalt bare cellekjernen til spermien bli med i sammensmeltningen, mens cytoplasma med mitokondrier, spermiehalen og eventuell cellevegg (hos sopp og planter) vil bli igjen utenfor. Den nye cellen inneholder DNA fra begge foreldrecellene og har all den genetiske informasjonen for et nytt individ. Zygoten vil ganske snart etter befruktningen begynne å gjennomgå celledeling, og danne en liten klump med celler, en morula.


== Se også ==
Eggcelle
Egg
Morula
Gastrula
Foster
Fosterutvikling
Protostomier
Deuterostomier
Stamcelle
Bettina von Arnim

Bettina von Arnim (født Elisabeth Catharina Ludovica Magdalena von Brentano 4. april 1785 i Frankfurt am Main, død 20. januar 1859 i Berlin) var en tysk sosialkritisk forfatter.
Bettina von Arnim var søster av dikteren Clemens von Brentano; hennes søster Kunigunde var gift med den romantiske rettsteoretikeren Friedrich Carl von Savigny. I 1811 giftet Bettina seg med Achim von Arnim; de fikk datteren Gisela von Arnim.


== Verker ==
Briefwechsel mit einem Kinde, 1835 (brevveksling med Johann Wolfgang von Goethe)
Die Günderode, 1840
Dies Buch gehört dem König, 1843
Clemens Brentanos Frühlingskranz, 1844
An die aufgelöste Preußische Nationalversammlung, 1849


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bettina von Arnim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bettina von Arnim – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bettina von Arnim på Internet Movie Database 
(en) Bettina von Arnim på Apple Music 
(en) Bettina von Arnim på Discogs 
(en) Bettina von Arnim på MusicBrainz 
(de) http://www.saint-albin-verlag.de: Hier sind viele wissenschaftliche Veröffentlichungen über Bettina von Arnim und ihre Zeit erschienen, z. B. das Internationale Jahrbuch der Bettina-von-Arnim-Gesellschaft
(de) http://gutenberg.spiegel.de/autoren/arnimb.htm: Texte im Projekt Gutenberg-DE
Gisela von Arnim

Gisela von Arnim (født 30. august 1827, død 4. april 1889) var en tysk forfatterinne.
Hun er datter av Achim og Bettina von Arnim. 1859 giftet hun seg med Herman Grimm, sønn av Wilhelm Grimm. Hun skrev hovedsakelig eventyr.


== Verker ==
Das Leben der Hochgräfin Gritta von Rattenzuhausbeiuns (eventyr med Bettina von Arnim)
Mondkönigs Tochter (eventyr)
Aus den Papieren eines Spatzen (eventyr)
Das Licht (eventyrspill)
Die gelbe Haube (eventyrspill)
Dramatische Werke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kurzbiographie und Werke im Projekt Gutenberg
Diskusjonsforum

Diskusjonsforum er betegnelsen på et sted på Internett der mennesker kan diskutere sammen. Det finnes mange ulike typer diskusjonsforum, basert på forskjellig teknologi. Diskusjonsforumenes historie stammer helt tilbake til Internetts spede begynnelse, da de gjerne ble kalt oppslagstavler. 


== Ulike diskusjonsforum-systemer ==

Invision Power Board
MercuryBoard
MyBB
phpBB
Phorum
Simple Machines Forum
Usenet
vBulletin
XenForo


== Spillforum ==
Spillforum er online diskusjonsforum som handler om spill og spilling, hvor man kan ytre egne meninger, lære om andre sine, samt diskutere rundt dette. Disse kan være spesialisert rundt visse typer spill, som for eksempel kun rollespill, kun videospill, kun brettspill eller lignende.


== Eksterne lenker ==
Det eksisterer en rekke diskusjonsforum på norsk. De største er:

Hegnar online
Kvinneguiden
Diskusjon.no
VGD.no
Fridiskusjon.no
Arbeidsgiverforening

Arbeidsgiverforening er en sammenslutning av arbeidsgivere som har til formål å ivareta deres interesser overfor arbeiderne, og ble dannet som en reaksjon på arbeidernes sammenslutning til fagforeninger. Hensikten var å hindre at fagforeningene tiltvang seg forbedringer i lønns- og arbeidsvilkår overfor en og en arbeidsgiver.
Arbeidsgiverforeningene fører tarifforhandlinger for medlemsbedriften. Arbeidsgiverforeningene opptrer også som talsmann for arbeidsgivernes syn overfor offentlige myndigheter i spørsmål som angår Næringslivet i Norge. 
I utlandet har det vært vanlig at arbeidsgiverinteresser og yrkesinteresser ivaretas av samme organisasjon, men i Norge var det først mot slutten av 1980-årene ble det gjennomført sammenslutninger mellom de rene arbeidsgiverforenigene og næringsorganisasjonene. 


== Arbeidsgiverforeninger i Norge ==
I tillegg finnes en rekke såkalte landsforeninger, som er tilsluttet en av de store arbeidstakerorganisasjonene. Dessuten finnes rene interesseforeninger. Noen av disse er åpne for medlemskap fra både medlemsbedrifter, arbeidstakere og andre interesserte.
Gerda Ring

Gerda Ring (født 11. mai 1891 i Kristiansand, død 12. januar 1999 i Oslo) var en norsk skuespiller, instruktør og teatersjef. Hun debuterte i 1911 i København, og var knyttet til Nationaltheatret i Oslo fra 1912 til 1961. Hun var en av grunnleggerne og medlemmene av Det Norske Akademi.


== Skuespillerkkarriere ==

Ring debuterte ved Nationaltheatret i 1912 i rollen som Hedvig i Vildanden. På 1930-tallet gikk hun gradvis over til instruktør ved teatret og fra 1939 utelukkende som instruktør. Hun ble pensjonist i 1961, men instruerte fire stykker ved teatret etter det, der det siste oppdraget var i Kjære løgnhals i 1981. Hun hadde også enkelte regioppgaver ved teatre i Danmark og Island.
Ring filmdebuterte i 1914 i den danske stumfilmen Brudekjolen (I Dødens Brudeslør). Hun spilte i perioden 1914-15 inn fire stumfilmer.Under andre verdenskrig ledet hun an i teateropprøret mot den tyske okkupasjonsmakten. Hun mistet da arbeidstillatelsen, noe som utløste teaterstreiken. I 1942 måtte hun sammen med sin ektemann flykte til Sverige. Under oppholdet i Sverige var hun teatersjef for Fri Norsk Scene.


== Familie ==
Hun var gift med skuespiller og teaterinstruktør Halfdan Christensen (1873–1950) og mor til Pelle Christensen (1923–1995) og Bab Christensen (1928–2017) (gift med Lasse Kolstad). Gerda var datter av Thorvald Kirsebom (1856–1911) og forfatterinnen Barbra Ring (1870–1955).


== Utmerkelser ==
Ring var ridder av første klasse av St. Olavs Orden, og var tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Hun ble i 1981 tildelt Per Aabels Ærespris.
Ring døde den 12. januar 1999, 107 år gammel.


== Se også ==
Liste over Norges eldste personer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gerda Ring er død (Dagbladet, 1999)
Norsk krigsleksikon: Gerda Ring
Bilder av Gerda Ring 1910-1924, Oslo Museum
(en) Gerda Ring på Internet Movie Database 
(no) Gerda Ring hos Sceneweb 
(da) Gerda Ring på Filmdatabasen 
(da) Gerda Ring på danskefilm.dk 
(da) Gerda Ring på danskfilmogtv.dk
Skibergfjellet

Skibergfjellet (633,85 moh.) ligger i Hof i Holmestrand kommune i Vestfold fylke.
Fjellet har flere topper. På en av dem er det en granittsøyle oppført i 1877 som trigonometrisk punkt. Denne toppen ble målt til 633,85 meter over havet i mai 2017. Her er det også en bygning og et antenneanlegg som i dag styrer ulike funksjoner i kraftproduksjonen. Fra denne toppen har man en flott utsikt over Oslofjorden helt til Færder fyr i sør, svenskekysten i sørøst, samt Tryvannstårnet, Norefjell og Jonsknuten.
En annen topp omtrent 500 meter i luftlinje lengre sørvest har fått navnet Bingtjennknatten (Vestfjellet). Selv om Skibergfjellet lenge ble regnet som Vestfolds høyeste topp, er Bingtjennknatten noe høyere, med 634,04 moh.I tillegg er det en søndre topp på 623 moh. med fin utsikt vestover, samt Kirkefjell (610 moh.) helt i nord.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse av Skibergfjellet Arkivert 6. november 2004 hos Wayback Machine. på www.kjentmannsmerket.org
Beskrivelse av Skibergfjellet på peakbook.org
Maynard James Keenan

Maynard James Keenan (født 17. april 1964) er vokalist i rockebandene Tool, A Perfect Circle og Puscifer.
Keenan gikk som 18-åring til United States Military Academy. Deretter begynte Keenan på en kunstskole, fordi han var opptatt av symbolsk og abstrakt materiale. På 1980-tallet spilte han i et band ved navn Children of the Anachronistic Dynasty (C.A.D.). TexAns var navnet på et annet bandprosjekt før han var med å starte Tool. 
Keenan skriver alle tekstene til bandet. Viktige temaer er filosofi, drømmer, okkultisme og personlig utvikling. Tools tekster har fått mye omtale og det ligger mange tolkninger ute på nettet. Når Keenan skriver og gitarist (Adam) Jones illustrerer, jobber de ofte sammen og inspirerer hverandres arbeid. 
Keenan er lidenskapelig opptatt av vin, og har gjort seg bemerket med sin egen vin-produksjon i Arizona, men også i Frankrike har Maynard det travelt blant druerankene han høster fra, rundt sitt chateu.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Maynard James Keenan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maynard James Keenan på Internet Movie Database 
(en) Maynard James Keenan hos Rotten Tomatoes 
(en) Maynard James Keenan hos The Movie Database 
(en) Maynard James Keenan på Discogs 
(en) Maynard James Keenan på MusicBrainz 
(en) Maynard James Keenan på Encyclopaedia Metallum 
(en) Maynard James Keenan på Songkick 
(en) Maynard James Keenan på Last.fm 
(en) Maynard James Keenan på Last.fm 
(en) Maynard James Keenan på AllMusic 
Maynard James Keenan på Twitter 
Maynard James Keenan på Instagram
Eirik Verås Larsen

Eirik Verås Larsen (født 26. mars 1976 i Flekkefjord) er en norsk tidligere kajakkpadler som representerer Flekkefjord Kajakklubb. Han er fra 1. mars 2017 sportssjef i Norges Padleforbund.Den 27. august 2004 tok han OL-gull på 1 000 meter K-1 og bronse på 1 000 meter K-2 (sammen med Nils Olav Fjeldheim) i løpet av en drøy time. Under Sommer-OL 2012 i London tok han på nytt OL-gull på 1 000 meter K-1. Verås Larsen var flaggbærer under avslutningsseremonien for London-lekene. samt under avslutningsseremonien i 2004.
7. juni 2008 kom han på tredjeplass i finalen på 500 meter under verdenscupstevnet i padling. Det var hans første pallplassering siden 2004. Han vant også sølvmedaljen på K-1 1000 meter padling under Sommer-OL 2008.
Eirik Verås Larsen ble tildelt Aftenpostens gullmedalje i 2002 og Fearnleys olympiske ærespris etter OL-gullet i 2004.
Han vant Mesternes Mester 2020.


== Personlig ==
Han er gift med Mira Verås Larsen, som også er kajakkpadler.


== Meritter ==
2 OL-gull i K-1 på 1000 meter (Athen 2004 og London 2012)
1 OL-sølv i K-1 på 1000 meter (Beijing 2008)
1 OL-bronse i K-2 på 1000 meter (Athen 2004)
2 VM-gull i K-1 1000 meter (2002 og 2005)
2 VM-gull i K-2 maraton (2001 og 2002)
1 VM-gull i K-2 1000 meter (2001)
3 EM-gull i K-1 1000 meter (2004, 2005 og 2007)
4 EM-gull i K-2 1000 meter (2000, 2001, 2004 og 2009)


== Priser og nominasjoner ==
2001: Årets lag, kåret under Idrettssgallaen 2002
2002: Aftenpostens gullmedalje
2004: Fearnleys olympiske ærespris
2004: Årets mannlige utøver i kategorien mellomdistanse, kåret under Idrettssgallaen 2005
2013: Årets mannlige utøver for 2012 under Idrettsgallaen 2013
2013: Utøvernes pris for 2012 under Idrettsgallaen 2013


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i enerkajakk
Norgesmesterskapet i toerkajakk
Norgesmesterskapet i firerkajakk
Liste over norske idrettspersoner på sokkel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eirik Verås Larsen – Olympedia 
(en) Eirik Verås Larsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Food First Information and Action Network

FoodFirst Information and Action Network (FIAN) er en uavhengig, internasjonal menneskerettighetorganisasjon som arbeider for å opplyse om og sikre enkeltindividets rett til fullgod mat. FIAN består av et internasjonalt sekretariat (FIAN IS) og nasjonale underavdelinger i 20 land, deriblant FIAN Norge, med egne lokale grupper. FIAN Norge samarbeider blant annet med FIAN Uttar Pradesh.
FIAN bygger sitt arbeid på pilarer som

Verdenserklæringen om menneskerettighetene
Konvensjonen om økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
FIAN Norge
Treriksrøys

Treriksrøys er en varde av stein som markerer punktet der grensene for tre land møtes. Det eneste som skiller denne spesielle grenserøysen ved en treriksgrense fra en ordinær grenserøys er at tre lands riksgrenser møtes i dette punktet og at denne grenserøysen derfor tilhører tre land i stedet for to, og derfor vil bære tre lands symboler. Derav betegnesen Treriksrøys.


== Norge/Norden ==

I Norden finnes det to treriksrøyser, og begge ligger langs Norges riksgrense, henholdsvis grensepunktet mellom Norge, Sverige og Finland (sørøst for Skibotn i Troms), og mellom Norge, Finland og Russland (vest for Grensefoss i Pasvikdalen i Finnmark). 
Ved treriksrøysen Norge/Finland/Russland (69°03′06,9″N 28°55′45,5″Ø) er det forbudt å bevege seg rundt røysen da kryssing både av Russlands grense og Schengenområdets ytre grense kun er tillatt ved en grensekontroll. Det finnes norske og russiske vakter som overvåker grensen. Det er videre forbudt å fotografere russisk personell eller militært utstyr, eller med teleobjektiver med brennvidde på mer enn 200 mm over grensen. På norsk side blir fotturister som regel fulgt til røysen av grensejegere, for å forhindre ulovlig kryssing av grensen til Russland.
Treriksrøysen ved Skibotn ligger på 69°03′35,9″N 20°32′55,1″Ø, og ligger følgelig 900 meter lenger mot nord enn treriksrøysen ved Grensefoss. Røysen ved Skibotn ble bygget i 1926.


== Andre land ==
De fleste andre land markerer treriksgrenser på land med grensestener, ofte midtmerker, men noen ganger også med spesiallagete monumenter. Det er ikke kjent at det finnes grenserøyser av en type som ligner på den norske ved andre lands grenser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Grensekommissær for den norsk-russiske grense
Svanhovd miljøsenter (Øvre Pasvik Nasjonalparksenter): Grensa mot Finland og Russland
Borderbase: Oversikt over alle treriksgrenser
Jan S. Kroghs Geosite: Treriksgrensen Finland – Norge – Russland
Jan S. Kroghs Geosite: Treriksgrensen Finland – Norge – Sverige
Organisme

En organisme er et levende vesen; et individ av eller en representant for en biologisk art, eksempelvis et dyr, en plante, en sopp eller mikroorganisme. Alt liv på planeten er organisert i organismer. Ordet er tett knyttet til organ, et biologisk system.


== Kjennetegn ==
Alle organismer er i en eller annen form i stand til å reagere på stimuli, reprodusere seg, vokse og utvikle seg, og opprettholde homeostase. En organisme  kan være encellet eller bestå av mange milliarder celler gruppert i spesialiserte vev og organer (flercellete organismer).Alle organismer bruker DNA i formeringsprosessen. På grunnlag av cellestrukturen til organismene, kan de klassifiseres i to typer: eukaryoter og prokaryoter. Hovedforskjellen mellom dem er at en eukaryot har en cellekjerne som inneholder DNA, mens en prokaryot ikke har noen kjerne, men i stedet er dens DNA flytende i cellen. Bakterier er prokaryoter, mens mennesker er eukaryoter.I spesielle tilfeller kan det være problematisk å avgrense den enkelte levende organismen, eksempler er korallrev, lav og ulike planter som formerer seg ved rotskudd og andre former for egenkloning.For oversikt over inndeling og utvikling av organismer, se liv.


== Etymologi ==
Begrepet «organisme» kommer via gresk ὀργανισμός – organismos, fra gammelgresk ὄργανον – organon «organ, instrument, verktøy».


== Referanser ==
Kripos

Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet (Kripos) er en nasjonal politietat under Justis- og politidepartementet.


== Historikk ==
Navnet «Kripos» var opprinnelig et akronym hentet fra ordet Kriminalpolitisentralen, som ble opprettet i 1959 da kriminallaboratoriet, identifiseringssentralen, kriminalregisteret og Polititidende ble skilt ut fra Oslo politikammer. I 1960 overtok Kripos også ansvaret for det norske Interpolkontoret. På denne tiden holdt Kripos til på Victoria terrasse.
E-avdelingen (etterforskningsavdelingen), også kalt «Mordkommisjonen» ble opprettet i 1967.
Ved opprettelsen hadde sentralen 34 stillinger. I 2011 hadde Kripos 470 ansatte. Omkring halvparten av de ansatte er politiutdannet og de øvrige er kjemikere (analytisk kjemi, uorganisk kjemi, organisk kjemi), laboranter, fotografer, oversettere, IT-spesialister eller skriftgranskere.
1. januar 2005 ble Kriminalpolitisentralen erstattet av et nytt organ, Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet, som ble tilført politiets datakrimsenter (tidligere underlagt Økokrim) og det særskilte etterforskingsprosjektet «Catch» (tidligere underlagt Politidirektoratet). I tillegg til dette fikk enheten egen påtalekompetanse. Det medfører at enheten selv kan åpne etterforskning i saker. Tidligere var Kripos et rent bistandsorgan for norsk politi.
Ved nedleggelsen av Kriminalpolitisentralen 1. januar 2005, ble forkortelsen for Kriminalpolitisentralen – Kripos – besluttet videreført. Men navnet ble tilført Nye, slik at enheten i dagligtale ble kalt «Nye Kripos». 20. januar 2006 ble forkortelsen Nye Kripos endret tilbake til Kripos – slik at det formelle navnet ble «Den nasjonale enhet for bekjempelse av organisert og annen alvorlig kriminalitet (Kripos)»I 2015 ble det opprettet en seksjon i Kripos for tidligere uoppklarte drapssaker, en «cold case»-seksjon.


== Ledere for Kripos ==
Arne Kleveland (politiinspektør), leder 1959–1976
Bjørn Heggelund (politiinspektør), leder 1976–1993
Arne Huuse, (politimester), leder 1993–2005
Odd Olsen Ingerø, 2005–2009
Odd Reidar Humlegård, 2009–2012
Ketil Haukaas, 2013–2020
Kristin Ottesen Kvigne, 2020–


== Se også ==
Det nasjonale statsadvokatembetet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kripos
Marinen

Marinen (tidligere Kysteskadren) er en avdeling i Sjøforsvaret, og er Norges sjømilitære kampkraft.
Avdelingen består av marinefartøyer, i tillegg til avdelinger med kystjegere, mi­nedykkere, samt KNM Tordenskjold.Marinen het tidligere Kysteskadren, men byttet navn i forbindelse med omstillingen i Sjøforsvaret 1. august 2016.


== Oppdrag ==
Marinens primæroppgave er å stille maritime ressurser tilgjengelige for opera­tive myndigheter i fred, krise og krig. Marinen har også ansvaret for styrkeproduksjonen av operative enheter i Sjøforsvaret.


== Avdelinger ==
Marinestaben
Fregattskvadronen
Korvettskvadronen
Minerydderskvadronen
Ubåttjenesten
Marinens logistikkommando
Minedykkerkommandoen
Kystjegerkommandoen
KNM Tordenskjold


== Historie ==

Marinen har sin historie tilbake til 12. april 1814, da prins Christian Frederik etablerte krigsflåten under ledelse av et såkalt «Søekrigs-Commissariat». Marinen besto i 1814 utelukkende av små, lett bestykkede kystgående fartøyer. Hovedstyrken var roflotiljens 49 kanonsjalupper og 51 kanonjoller. I tillegg fantes det syv orlogsbrigger, én skonnertbrigg, åtte kanonskonnerter og to kuttere. 1. april 1815 ble Marinen underlagt et eget marinedepartement med kommandør Thomas Fasting som Norges første marineminister. I 1885 ble Marinedepartementet slått sammen med Armédepartementet til Forsvarsdepartementet. Marinen ble etter hvert plassert sammen med Kystartilleriet i en ny organisasjon kalt Sjøforsvaret i det integrerte Forsvaret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Marinens sider på Forsvaret.no
Marinen på snl.no