jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andreas Widhölzl

Andreas Widhölzl (født 14. oktober 1976 i St. Johann in Tirol) er en tidligere østerriksk skihopper, som for øyeblikket er hovedtrener for det østerrikske hopplandslaget.
I sesongen 1999/2000 kom han på andreplass, og to ganger (sesongene 1997/98 og 2002/03) har han kommet på tredjeplass i verdenscupen i hopp. Han vant Hoppuka i 1999-/2000-sesongen. I OL i 1998 tok han bronse i normalbakken, og i VM på ski 2005 var han med på å ta gull for Østerrike i lagkonkurransen i normalbakken.
I OL 2006 i Torino var han med på å sikre østerriksk gull i laghoppingen.
Widhölzl har to andreplasser fra VM i skiflyging, i 2000 og 2006.
Han mistet plassen på det østerrikske laget før sesongen 07/08, og fikk den ikke tilbake til tross for stor suksess i Kontinentalcupen. Han la opp etter 2007/08-sesongen etter dårlig helse, og at han ikke kvalifiserte seg til det første rennet i Planica.
Andreas Widhölzl er oppvokst i Fieberbrunn, Tirol, og representerte skiklubben der. Han bor nå i Mieming, Tirol sammen med sin kone og deres tre barn.
Høsten 2009 gav Andreas Widhölzl ut selvbiografien Mein Höhenflug. Forordet til biografien er skevet av den tyske hoppstjernen Martin Schmitt.
I slutten av november 2020 ble han smittet av COVID-19 sammen med Philipp Aschenwald og Gregor Schlierenzauer i etterkant av rennene i Wisła, og hele laget ble satt i karantene da de ankom Kuusamo. Som følge av dette sendte det østerrikske skiforbundet seks utøvere fra deres B-landslag som ble trent av den tidligere skihopperen Florian Liegl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andreas Widhölzl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andreas Widhölzl – Olympedia 
(en) Andreas Widhölzl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andreas Widhölzl – FIS (skihopping)
Septer

Et septer eller scepter (fra gresk skeptron, «stav») er en utsmykket stav som blir brukt som verdighetstegn av myndighetspersoner, særlig monarker. Ofte er et septer del av riksregalier. Septere er kjent siden oldtiden. De er gjerne av et edelt metall og har innsatte edelstener og andre ornamenter. 


== Liknende stavformede verdighetstegn ==
Andre staver brukt som verdighetstegn, er for eksempel bispestaver, marskalkstaver, militære kommandostaver og seremonielle staver brukt av herolder og andre. På samme måte bruker tamburmajoren tamburstokk når han leder korpset. Den tilsvarer forøvrig en dirigents slanke taktstokk.


== Septer i heraldikken ==


== Se også ==
Was, verdighetsstav i Det gamle Egypt
Merkurstav (hermesstav)
Asklepiosstav
Bispestav
Kommandostav
Marskalkstav
Narresepter, parodisk herskerstav med hode av en narr
Riksregalier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sceptres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Østslaviske språk

De østslaviske språk består av 4 (SIL)-språk og dialekter talt i Øst-Europa; denne språkgruppen er en del av den slaviske språkfamilien.  Denne listen består av de enkelte språkene:

Hviterussisk språk
Russisk språk
Ruthensk språk
Ukrainsk språk
Vilnia

Vilnia (litauisk: Vilnelė) er en elv i Litauen. Kilden er nær bygda Vindžiūnai, 5 km sør for Šumskas, ved den litauisk-hviterussiske grensen. Vilnia er 80 km lang og bekkenet dens dekker 624 km². I Vilnius løper den sammen med elva Neris.
Lancaster Gate undergrunnsstasjon

Lancaster Gate undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i kollektivsone 1, ved Bayswater Road i Bayswater, City of Westminster, og betjener Central-linjen. 
Stasjonen åpnet 30. juli 1900 som en del av Central London Railway, den nåværende Central-linjen. Den ligger i et nokså rolig boligområde med dyre boliger, og det er få av innbyggerne som bruker undergrunnsbanen, men det er flere hoteller i området som gir en del trafikk. 
Stasjonen har kun adgang til plattformene via heis. I 2006 ble stasjonen og heisene modernisert slik at tidligere problemer med heisene ble eliminert.


== Eksterne lenker ==
Lancaster Gate Underground Station Transport for London (Engelsk)
Bayswater

Bayswater er et område innenfor City of Westminster og Kensington and Chelsea i det sentrale London. Det er tettbygd strøk lokalisert 4 km vest-nordvest for Charing Cross som grenser i nord til Kensington Gardens. I henhold til folketellingen av 2011 har stedet og valgkretsen Westminster en befolkning på 10 300 innbyggere.Området har en svært blandet befolkning, med arabere, amerikanere, grekere, kinesere og brasilianere som noen av de største gruppene. I tillegg har det en av Londons høyeste konsentrasjoner av hoteller, noe som tilsammen gir Bayswater et svært internasjonalt preg. Ikke minst ser man dette på Queensway, hvor restauranter og butikker representerer et stort antall nasjonaliteter. Befolkningstettheten er omkring 17 500 pr. km².
Arkitekturmessig domineres Bayswater at bygårder fra i viktoriansk stil, hvorav de fleste er delt opp i leiligheter. Det er også enkelte gårder fra mellomkrigstiden, og en stort leilighetskompleks med 800 enheter, Hallfield Estate, som drives av bydelen. Det finnes også noen små beplantede plasser. 
Blant kjente personer fra Bayswater er Winston Churchill, J.M. Barrie og Alexander Fleming.


== Historie ==
Da Domesday Book ble nedtegnet i 1086 tilhørte området Westminster Abbey. Den største leietageren var en Bainiardus, som antagelig er identisk med normanneren som gav sitt navn til Baynard's Castle. Hans navn forble knyttet til stedet, og i et dokument fra 1653 beskrives det almenningen ved Paddington som beliggende «nær stedet som vanligvis kalles Baynard's Watering». I 1720 hadde navnet blitt til Bear's Watering, og senere har dette blitt trukket enda mer sammen til Bayswater. 


== Kollektivtransport ==
Nærmeste undergrunnsstasjoner er:

Bayswater
Lancaster Gate
Queensway
Royal Oak


== Referanser ==
Martin Höllwarth

Martin Höllwarth (født 13. april 1974 i Schwaz, Tirol, Østerrike) er en tidligere østerriksk skihopper.


== Karriere ==
Martin Höllwarth var en av de første østerrikerne som hoppet med V-stil. I 1991 ble han juniorverdensmester i skihopping. Året etter fikk han sitt store gjennombrudd under OL i Albertville med tre sølvmedaljer: I normalbakken bak landsmannen Ernst Vettori (etter at Höllwarth hadde ledet etter første omgang), i storbakken bak finske Toni Nieminen og i lagkonkurransen (sammen med Ernst Vettori, Andreas Felder og Heinz Kuttin).
Deretter fulgte en del magre år for Höllwarth før han igjen etablerte seg i verdenstoppen med både OL- og VM-medaljer:

Under OL i 1998 vant han bronse i lagkonkurransen sammen med Andreas Widhölzl, Reinhard Schwarzenberger og Stefan Horngacher.
Under VM 1999 i Ramsau vant Höllwarth bronse i lagkonkurransen sammen med Andreas Goldberger, Stefan Horngacher og Andreas Widhölzl.
Under VM 2001 i Lahtis vant Höllwarth bronse i normalbakke, og både gull og bronse i lagkonkurransen sammen med Andreas Goldberger, Stefan Horngacher og Wolfgang Loitzl. Et par uker tidligere hadde Höllwarth opplevd bilulykken der hans daværende landslagstrener Alois Lipburger omkom på nært hold.
Under VM 2005 i Oberstdorf i vant Höllwarth gull i begge lagkonkurransene, sammen med Wolfgang Loitzl, Andreas Widhölzl og Thomas Morgenstern.Martin Höllwarth har dessuten vunnet 8 individuelle verdenscuprenn og har flere andre- og tredjeplasser. Han har også hatt verdensrekorden i skiflyging en kort stund. Med 196 meter var han den siste som satte verdensrekord under 200 meter (like før Toni Nieminen brøt drømmegrensen som førstemann).
Martin Höllwarth er oppvokst i Zillertal, og representerte skiklubben i Mayrhofen. Han bor nå i Mieming sammen med kona Alexandre og parets tre barn.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Eksterne lenker ==
(de) Martin Höllwarth – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Martin Höllwarth – Olympedia 
(en) Martin Höllwarth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Höllwarth – FIS (skihopping)
Queensway undergrunnsstasjon

Queensway undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger på hjørnet av Queensway og Bayswater Road i Bayswater, City of Westminster, rett ved grensen til Kensington and Chelsea. Stasjonen er i kollektivsone 1, og betjener Central-linjen. Hovedinngangen ligger i Queensway, men passasjerer som forlater stasjonen via heis blir ofte dirigert mot en egen utgang i Bayswater Road. Det er ingen rulletrapp på Queensway undergrunnsstasjon, men en stor heis og trapp med 123 trinn.
Stasjonen åpnet 30. juli 1900 under navnet Queen's Road, og fikk sitt nåværende navn 9. september 1946. 


== Eksterne lenker ==
Queensway Underground Station Transport for London (Engelsk)
Michael Neumayer

Michael Neumayer (født 15. januar 1979 i Bad Reichenhall, Bayern) er en tysk tidligere skihopper.
Han deltok på det tyske laget som tok sølv i laghopp, liten bakke, under VM 2005 i Oberstdorf. Han var også med på laget som tok bronse i VM i skiflyging 2006 i Kulm.
I nyttårsrennet i hoppuka 2008 i Garmisch-Partenkirchen tok han bronse. Han endte på tredjeplass sammenlagt, bak Janne Ahonen og Thomas Morgenstern. Under Vinter-OL 2010 i Vancouver var han med på Tysklands lag som tok sølv i lagkonkurransen.Han satte tysk rekord i skiflygning ved å hoppe 231 meter i Vikersund i 2013.Neumayer la opp som aktiv utøver etter 2015/16-sesongen.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michael Neumayer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael Neumayer – Olympedia 
(en) Michael Neumayer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Neumayer – FIS (skihopping)
Martin Schmitt

Martin Schmitt (født 29. januar 1978 i Villingen-Schwenningen) er en tidligere tysk skihopper. Han la opp 31. januar 2014 etter at ikke klarte å bli blant de utvalgte som skulle delta for Tyskland i OL i Sotsji.


== Karriere ==
Schmitt tilhørte den ypperste verdenstoppen i årene 1999 til 2001. Med sine 28 verdenscupseire ligger han på 6.-plass på statistikken, etter Matti Nykänen (48 seire), Gregor Schlierenzauer (34), Jens Weißflog (33), Adam Małysz (33) og Janne Ahonen (32).
Schmitt har totalt vunnet åtte medaljer i ski-VM (fire gull), han har gull og sølv fra OL, samt en sølvmedalje fra VM i skiflyging. Den første mesterskapsmedaljen kom i Trondheim, da han fikk bronsemedalje i laghoppingen under VM 1997.
Schmitt har vunnet verdenscupen sammenlagt to ganger, i sesongene 1998/1999 og 1999/2000.
Sammen med Sven Hannawald utgjorde han en fryktet duo i lagkonkurranser og vant 3 VM-gull med det tyske hopplaget. En kneskade etter OL i 2002 satte en stopper for fremgangen for både Schmitt og Hannawald. Schmitt fikk problemer med finaleomganger i renn han vanligvis vant. Hannawald ble borte grunnet utbrenthet.
Schmitt kom tilbake i verdenscupen i 2004, men først i 2009 var han tilbake i toppen med flere gode plasseringer.
Han er bror av kombinertløperen Thorsten Schmitt.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Martin Schmitt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martin Schmitt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Martin Schmitt – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Martin Schmitt – Olympedia 
(en) Martin Schmitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martin Schmitt – FIS (langrenn) 
(en) Martin Schmitt – FIS (skihopping) 
(pl) Martin Schmitt – skijumping.pl
Verdensmesterskapet på ski, nordiske grener

Verdensmesterskapet på ski, nordiske grener er de verdensmesterskap som arrangeres av Det internasjonale skiforbundet (FIS) i langrenn, skihopping og kombinert. FIS besluttet under sin kongress i 1936 at det første offisielle verdensmesterskapet på ski i nordiske grener skulle arrangeres i 1937 i Chamonix i Frankrike.
FIS arrangerte i årene 1925–1927 Rendez vous-renn og i årene 1929–1935 ble det arrangert FIS-renn og fra 1937 ble disse rennene av FIS referert til som verdensmesterskap. Under FIS-kongressen i 1965 ble Rendez vous- og FIS-rennene gitt offisiell VM-status. På samme kongress ble det også besluttet at nordiske grener under vinter-OL fra og med Vinter-OL 1924 også skal ha status som verdensmesterskap. Ski-VM 1941 ble arrangert i Cortina d'Ampezzo i Italia 1.-10. februar 1941, men FIS fjernet arrangementets VM-status under kongressen i 1946 grunnet begrenset deltakelse. 2. verdenskrig pågikk og forhindret flere deltakere fra flere land fra å delta. Medaljene som ble utdelt under mesterskapet regnes ikke med i FIS' offisielle statistikker.
Det siste vinter-OL som også var verdensmesterskap i nordiske grener var Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. 20 km langrenn for kvinner i 1980 ble arrangert i Falun, da denne øvelsen ikke var på programmet under OL i Lake Placid. Under FIS-kongressen i 1983 ble det besluttet at det fra og med 1985 skulle arrangeres verdensmesterskap i nordiske grener annethvert år. I 1984 ble det arrangert verdensmesterskap i to øvelser, kombinert lagkonkurranse og laghopp, da disse øvelsene ikke var på programmet for Vinter-OL 1984 i Sarajevo. Øvelsene som ble arrangert under Vinter-OL 1984 har ikke status som verdensmesterskap.


== Arrangører ==
1 – Beste nasjon etter medaljerangering.


== Øvelser ==
Se utfyllende artikkel under Liste over VM på ski, nordiske grener.


== Medaljefordeling ==
  

Kursiv skrift angir nasjoner som ikke lenger eksisterer.
Tabellen inneholder medaljer vunnet under rene VM-arrangementer, inkludert Ski-VM 1980 og Ski-VM 1984.
Medaljer vunnet under øvelser i de olympiske vinterlekene mellom 1924 og 1980 er ikke medregnet.Oppdatert per Ski-VM 2021 i Oberstdorf. 


=== Medaljefordeling inkludert vinter-OL 1924–1980 ===
Oppdatert per Ski-VM 2021 i Oberstdorf


== Medaljevinnere ==
Oversikter over medaljevinnerne finnes i de utfyllende artiklene

VM-medaljører i kombinert
VM-medaljører i langrenn
VM-medaljører i skihopping


== Se også ==
Norge under verdensmesterskapet på ski, nordiske grener
Verdensmesterskapet i skiflyging
Verdensmesterskapet i alpint
Liste over topp-nasjoner i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) FIS Nordic World Ski Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Historikk fra FIS (på engelsk)
Forelesning

En forelesning er en undervisningsform som er vanlig ved universiteter og høyskoler. Studentene sitter i en sal (såkalt auditorium) og hører på en foreleser (f.eks. professor eller lektor), som snakker om et faglig tema relatert til et gitt studium. Forelesningen kan også inneholde fremvisninger via projektor eller overhead.
Bayswater undergrunnsstasjon

Bayswater undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger på Queensway i Bayswater, City of Westminster. Stasjonene betjener linjene Circle og District, og er i kollektivsone 1.
Stasjonen åpnet 1. oktober 1868. I 1923 skiftet den navn til Bayswater (Queen's Road) & Westbourne Grove, i 1933 til Bayswater (Queen's Road) og i 1946 til Bayswater (Queensway). På et tidspunkt etter dette ble navnet kuttet inn til bare Bayswater; det var uansett ingen annen stasjon som hadde samme navn. 


== Eksterne lenker ==
Bayswater Underground Station Transport for London (Engelsk)
Paddington stasjon

Paddington stasjon er en jernbane- og undergrunnsstasjon i Paddington, London. Den ligger i kollektivsone 1. Stasjonen drives av Network Rail.


== Jernbane ==
Jernbanestasjonen er endestasjon for fjerntog til West Country, Bristol, Bath og det sørlige Wales, samt for en del pendlertog til det vestlige London. Rutene drives av Great Western Trains. 
Heathrow Express går mellom Paddington og London Heathrow Airport. 


=== Historie ===
Den første stasjonen i Paddington var en midlertidig endestasjon for Great Western Railway, som åpnet i 1838. Det ble da kjørt en rute til Taplow i nærheten av Maidenhead. Etter at den nåværende stasjonen åpnet i 29. mai 1854 ble det gamle området omgjort til godstogsentral. Det er ikke lenger i bruk, og blir pr. 2005 utbygget som et bo- og forretningsområde under navnet Paddington Central. 
Stasjonen ble designet av Isambard Kingdom Brunel, som er minnet med en statue på stasjonen. Mye av arbeidet ble egentlig gjort av hans partner, Matthew Digby Wyatt. Glasstaket holdes opp av støpejernsbuer i tre spenn, med en bredde på 20,70 m, 31,20 m og 21,30 m, og en lengde på 213 m. Komplekset ble kraftig utvidet i årene 1906–1915. 
En av Brunels tidligste konstruksjoner ble funnet i forbindelse med en renovering i 2004, da man fjernet et ytre lag av tegl og avdekket en støpejernsbro som førte Bishops's Bridge Road over jernbanelinjene. 


== Undergrunn ==

Hammersmith & City- og Circle-linjene (til og fra Hammersmith) har plattformer på bakkenivå, ved siden av jernbanestasjonen. District og Circle har grunne tunneler, med plattformer som går på tvers rett under jernbaneplattformene, mens Bakerloo-linjen går i dype tunneler og dermed ligger nederst i komplekset.


=== Historie ===
Den første undergrunnsplattformen ble åpnet av Metropolitan Railway i 1863. Plattformen lå på en egen stasjon, i mange år kalt Bishop's Road etter veien den lå ved, på nordsiden av Paddington stasjon. Den ble etterhvert utvidet, og knyttet inn i samme kompleks slik at det er lett å bytte mellom undergrunn og tog. Fram til 1960-årene delte Hammersmith & City og pendlertogene plattformer. 
En annen undergrunnsstasjon, Praed Street, ble åpnet i 1868. Denne ble også knyttet til Paddington stasjon, og er den delen som betjener linjene Circle og District. 
Bakerloo-linjen åpnet sine plattformer i 1913. 
Det er planer om at Crossrails linje 1 skal stoppe på Paddington stasjon.


== Bjørnen Paddington ==
Bjørnen Paddington, som er kjent fra barnebøkene av Michael Bond, har navn etter stasjonen. I bøkene fortelles det at han kom «fra det dypeste, mørkeste Peru», og ble funnet på stasjonen med en lapp hengende fra halsen hvor det sto «vær så snill å ta vare på denne bjørnen». Det er en statue av bjørnen på stasjonen, og en liten butikk i billethallen selger Paddington-artikler.


== Eksterne lenker ==
London Paddington jernbanestasjon National Rail Enquiries (Engelsk)
Paddington Underground Station Transport for London (Engelsk)
Michael Uhrmann

Michael Uhrmann (født 16. september 1978 i Wegscheid) er en tysk skihopper og politimann.
Uhrmann kom inn i det tyske hopplandslaget i perioden hvor Martin Schmitt og Sven Hannawald dominerte stort. I 2003 møtte begge disse to veggen i sine hoppkarrierer, og bordet var da dekket for Uhrmann. Til tross for at han stadig leverte gode prestasjoner blant de ti beste i verdenscupen og sågar vant to verdenscuprenn klarte han aldri å fylle vakuumet etter de to storhopperne og bli den eneren det tyske laget savnet.


== Meritter ==
VM 2001: gull i laghopp, stor bakke og bronse i laghopp, normalbakke
OL 2002: gull i laghopp
VM 2005: sølv i laghopp, normalbakke
VM i skiflyging 2006: bronse i lagkonkurransenHan har vunnet to renn i verdenscupen, i Zakopane sesongen 2003/04 og Oberstdorf i 2006/2007. 


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Uhrmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Michael Uhrmann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael Uhrmann – Olympedia 
(en) Michael Uhrmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Uhrmann – FIS (skihopping) 
Michael Uhrmanns offisielle hjemmeside
Georg Späth

Georg Späth (født 24. februar 1981 i Oberstdorf) er en tysk skihopper. Han tok VM-sølv i lagkonkurranse liten bakke, på hjemmebane i Oberstdorf i 2005, sammen med Martin Schmitt, Michael Uhrmann og Michael Neumayer.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Georg Späth – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Georg Späth – Olympedia 
(en) Georg Späth – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georg Späth – FIS (skihopping)
Primož Peterka

Primož Peterka (født 28. februar 1979) i Ljubljana) er en slovensk skihopper.
Under OL 2002 i Salt Lake City tok han bronse i laghopp, stor bakke med det slovenske laget. Han vant 15 verdenscuprenn. Sesongen 1996/97 vant han både den sammenlagte verdenscupen og hoppuka. Sesongen etter forsvarte han seieren i verdenscupen.
Peterka var også flaggbærer for Slovenia under åpningsseremonien i vinter-OL 1998.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Primož Peterka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Primož Peterka på Internet Movie Database 
(de) Primož Peterka – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Primož Peterka – Olympedia 
(en) Primož Peterka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Primož Peterka – FIS (skihopping)
Jure Bogataj

Jure Bogataj (født 26. april 1985) er en slovensk skihopper. Hans fremste individuelle resultat er en 12.-plass fra et verdenscuprenn i Sapporo i 2005.
I laghopp, liten bakke under VM 2005 i Oberstdorf var Bogataj med på å ta bronsemedaljer for Slovenia. Med seg på laget hadde han Primož Peterka, Jernej Damjan og Rok Benkovič.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jure Bogataj – FIS (skihopping)
Jernej Damjan

Jernej Damjan (født 28. mai 1983) er en slovensk skihopper.
I laghopp, liten bakke under VM 2005 i Oberstdorf var Damjan med på å ta bronsemedaljer for Slovenia. Med seg på laget hadde han Primož Peterka, Jure Bogataj og Rok Benkovič.
Damjan har i verdenscupen vært fem ganger på pallen, første gang var andreplassen i Willingen i 2008. Damjan vant sitt første verdenscuprenn i Sapporo den 26. januar 2014. Han vant Sommer Grand Prix i 2014, og ble nr. 2 i 2013.
Damjan holder også den offisielle bakkerekorden på plast i HS140-bakken på 139,5 m, 21. september 2013 i Almaty.
Av yrke er han politimann.


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jernej Damjan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jernej Damjan – Olympics.com 
(en) Jernej Damjan – Olympic.org 
(en) Jernej Damjan – Olympedia 
(en) Jernej Damjan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jernej Damjan – FIS (skihopping) 
(pl) Jernej Damjan – skijumping.pl
Gabriella Paruzzi

Gabriella Paruzzi (født 21. juni 1969 i Udine) er en italiensk langrennsløper.


== Karriere ==
Gabriella Paruzzi vant gull på 30 km klassisk under OL 2002 i Salt Lake City. I tillegg har hun tre OL-bronser med det italienske stafettlaget fra 1992, 1994 og 1998.
Hun har i tillegg fem stafettmedaljer fra verdensmesterskap: Sølv i 1991, 1993 og 1999 og bronse i 2001 og 2005.
Sesongen 2003/04 gikk hun til topps i verdenscupen sammenlagt. I 2004 vant hun Marcialonga.


== OL-medaljer ==
2002  Salt Lake City -  Gull i langrenn, 30 km klassisk stil, damer  Italia
1992  Albertville -  Bronse i langrenn, 4 x 5 km stafett, damer  Italia
1994  Lillehammer -  Bronse i langrenn, 4 x 5 km stafett, damer  Italia
1998  Nagano -  Bronse i langrenn, 4 x 5 km stafett, damer  Italia


== Resultater i verdenscupen ==


=== Individuelle seire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gabriella Paruzzi – Olympics.com 
(en) Gabriella Paruzzi – Olympedia 
(en) Gabriella Paruzzi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Gabriella Paruzzi – Italias olympiske komité 
(en) Gabriella Paruzzi – FIS (langrenn)
Antonella Confortola Wyatt

Antonella Confortola Wyatt (født 16. oktober 1975) er en italiensk langrennsløper og motbakkeløper. Hun har tatt VM-sølv med det italienske stafettlandslaget i 1999 og bronse i 2001 og 2005.
Hun tok gull i lagkonkurransen for kvinner under VM i langdistansefjelløp 2016 og 2017. I 2016 tok hun sølv individuelt.
Hun er gift med Jonathan Wyatt, verdensmester i motbakkeløp. Hun er barnebarn av Silvio Confortola, tidligere VM-stafettmedaljør i langrenn.


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonella Confortola – Olympics.com 
(en) Antonella Confortola – Olympic.org 
(en) Antonella Confortola – Olympedia 
(en) Antonella Confortola – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Antonella Confortola – Italias olympiske komité 
(en) Antonella Confortola – World Athletics 
(it) Antonella Confortola – FIDAL 
(en) Antonella Confortola – FIS (langrenn) 
(en) Antonella Confortola – International Trail-Running Association 
(en) Antonella Confortola – ARRS