jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tor Egil Førland

Tor Egil Førland (født 1959) er en norsk historiker og med Vest-Europa som spesialområde. Han har undervist i moderne europeisk historie, herunder den kalde krigens historie, europeisk integrasjon samt historisk teori og metode. Han er ansatt som instituttleder for Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk ved Universitetet i Oslo. Han har utgitt flere bøker innenfor sitt fagområde. 
Førland ble cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1986 og tok doktorgrad samme sted i 1991. Doktoravhandlingen handlet om CoCom og hadde tittelen Cold economic warfare : the creation and prime of CoCom 1948-1954.Han ble professor i historie ved Universitetet i Oslo i 2001. Han var undervisningsleder på Institutt for arkeologi, konservering og historie fra 2009 til 2012 og leder for samme institutt fra 2013 til 2020. I 2020 ble han ansatt som instituttleder ved Institutt for filosofi, idé- og kunsthistorie og klassiske språk (IFIKK). I perioden 2003–2006 var han ansvarlig for å implementere Kvalitetsreformen på Det humanistiske fakultet.  
Han har vært medforfatter på flere lærebøker og fagbøker om internasjonal politikk og historie, blant annet Europeisk integrasjon (1993), som har kommet i flere opplag og er oversatt til svensk, og Ekte sekstiåttere (2006) som handler om 68-erne.Førland har også vært ansvarlig redaktør for Norgeshistorie på nett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tor Egil Førland hos Universitetet i Oslo
Perpetuum mobile (musikk)

Perpetuum mobile brukes om et stykke musikk, karakterisert ved en pågående strøm av noter, vanligvis i et hurtig tempo.


== Perpetuum mobile som teknikk ==
Et eksempel på perpetuum mobile er Chopins andre fiolinsonate.
Som teknikk, er finalen til Frédéric Chopins pianosonate nr. 2, kjent. Andre eksempler er for eksempel finalen til Ludwig van Beethovens pianosonate nr. 23, den andre av Franz Schuberts Impromptuer, finalen til Carl Maria von Webers Pianosonate nr. 1, finalesatsen til Maurice Ravels sonate for fiolin og piano, og finalen til Béla Bartóks konsert for orkester.


== Perpetuum mobile som egen komposisjon ==
Som en egen komposisjon, kan perpetuum mobile defineres som en komposisjon hvor en stor del av stykket er intendert å bli gjentatt en rekke ganger, uten at melodien stopper opp når repetisjonen begynner.


=== I det nittende århundre ===
Perpetuum mobile som en genré av separate komposisjoner, var på høyden av sin popularitet på slutten av det 19. århundre. Noen ganger ble det oppført mens tempoet økte samtidig med repetisjonene.

Niccolò Paganinis Moto perpetuo Op. 11 (N° 6) for fiolin.
Felix Mendelssohns Perpetuum mobile, opus 119, for piano.
Johann Strauss IIs Perpetuum Mobile: musikalischer Scherz for orkester
Humlens flukt, av Nikolaj Rimskij-Korsakov.


=== I det tyvende århundre ===
I det tyvende århundre, er eksempler på Perpetuum mobile:

Trois Mouvements perpétuels, en pianokomposisjon av Francis Poulenc.
Arvo Pärts Perpetuum mobile (1963) for orkester.
John Coolidge Adams Short Ride in a Fast Machine (1986).
Vasodilator

Vasodilatorer (Lat: Vas=åre, dilatare=å utvide) er nerver eller forbindelser, endogene eller legemidler, som gir utvidelse av blodårer, vasodilatasjon. Dette skjer ved avslapning av glatt muskulatur i åreveggen, og gir et fall i blodtrykket fordi det blir mer plass til blodet. Vasodilatasjon gir større gjennomblødning i et vev. Rødming skyldes vasodilatasjon i huden. Det motsatte fenomenet, sammentrekning av blodkar kalles vasokonstriksjon.


== Kroppsegne forbindelser som gir vasodilatasjon - og legemidler som utnytter effekten ==
Adrenalin og  noradrenalin vasodilaterer arterioler i skjelettmuskulatur (Via beta-2-reseptorer). I annet vev gir adrenalin og noradrenalin vasokonstriksjon.
Alfablokkere hemmer adrenalinets konstringerende effekt, og er dermed vasodilatorer
L-Arginin
Atrielt natriuretisk peptid (ANP) – er en svak vasodilator.
Bradykinin
Histamin
Komplementproteiner C3a, C4a og C5a virker ved å utløse histaminfrisetting fra mastceller og basofile granulocytter.
Niacin (aka nikotinsyre)
Nitrogenoksid
Nitroglycerin
Isosorbid mononitrat & Isosorbid dinitrat
Pentaerytritol Tetranitrat (PETN)
Nitroprussid
PDE5 inhibitorer: Disse forbindelsene øker effektene av nitrogenoksid indirekte
Sildenafil
Tadalafil
Vardenafil
Platelet activating factor (PAF)
Prostacyklin (PGI2) og andre prostaglandiner.
Tetrahydrocannabinol (THC) – den dominerende forbindelsen i cannabis. Den milde vasodilaterende effekten gir røde øyne (sklera) hos cannabisforbrukere.
Papaverin et alkaloid fra opiumsvalmuen.
Japanpapir

Japanpapir, washi (和紙) eller wagami er en type håndlaget klutepapir laget i Japan. Japanpapir eller washi, er feilaktig blitt kalt rispapir. Japanpapir produseres  i alle mulige tykkelser, men ofte ganske tynt etter vestlig standard. Det har gjerne en lett gul- og silkeaktig overflate. Japanpapir er meget holdbart og kan være sterkt som pergament. Det slitesterke washi-papiret har fibre basert på baststavene man finner i kozo (Broussonetia papyrifera – papirmorbærtre), mitsumata (Edgeworthia papyrifera – en busk i tysbastfamilien) og bark fra ganpi (Diplomorpha sikokiana). Foruten disse er også hamp, bambus, hvete, ris og noen andre plantefibre brukt i spesielle tilfeller.
Papir er en viktig del av japansk kultur og washi brukes i alt fra arkitektur og kunst (ukiyoe), til dagligdagse produkter som klær og leker (origami). Japanpapir er benyttet i Europa siden slutten av 1800-tallet til kunstgrafikk og til bibliofilutgaver av kunstnerisk illustrerte bøker. Japanpapir anvendes idag i arkiv- og museumssammenheng i forbindelse med papirkonservering og som mellomleggspapir for grafikk, tegninger og arkivalia.


== Et utvalg av ulike typer washi ==
Ganpishi (雁皮紙) – I gamle dager kalt hishi (斐紙). Ganpishi har en glatt, skinnende overflate og er brukt til bøker og i håndverk.Kozogami (楮紙) – Kozogami er laget av papirmorbærtre og er det mest brukte typen washi. Papiret er grovt i strukturen og ligner mer på tekstil enn vanlig papir.Mitsumatagami (三椏紙) – Mitsumatagami har en elfenbensfarget, fin overflate og det er brukt til shodo og trykking. I Meiji-perioden ble dette papiret brukt til pengesedler bl.a. fordi det var vanskelig å forfalske.


== Litteratur ==
Therese Weber: Die Sprache des Papiers. Eine 2000-jährige Geschichte. Haupt, Bern 2004, ISBN 3-258-06793-7
Therese Weber: Washi. Vergangenheit und Gegenwart der japanischen Papiermacherkunst. Verband Schweizer Papier-Historiker, Basel 1988, ISBN 3-909051-01-4
Doris Prabhu: Washi. Eine Reise ins Japanpapier. Frieling, Berlin 1988, ISBN 3-89009-048-6
Jan Halvor Halvorsen

Jan Halvor Halvorsen (født 8. mars 1963 i Bamble) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Lyn.Han debuterte for Pors Grenland i 1. divisjon som 15-åring i 1978. Som 17-åring var han med på å vinne Norway Cup med Pors. I løpet av sin aktive karrière spilte han for Pors, Eik, Brann, Start, Hertha Berlin, Sogndal, AGF Århus og Rosenborg.
Halvorsen fikk fem landskamper for Norge.Etter sin aktive karrière ble Halvorsen trener i Byåsen, før han dro videre til Start, Sogndal, GIF Sundsvall og Notodden Fotballklubb. I sin første sesong som Notodden-trener førte han laget opp fra 2. til 1. divisjon. Halvorsen avsluttet høsten 2012 en toårskontrakt som assistent i New York Red Bulls. 
I 2012 ble Halvorsen ny hovedtrener for Bodø/Glimt.
I sin første sesong i Bodø/Glimt kapret han førsteplassen i Adeccoligaen uten å tape en eneste seriekamp og tok Glimt tilbake til Tippeligaen. I 2014-sesongen klarte han å redde Glimt fra nedrykk. Etter endt tredje sesong for Glimt fikk klubben 9.-plass i serien.
Etter sesongslutt i 2015, bestemte Halvorsen seg for å trekke seg som trener i Glimt. Aasmund Bjørkan tok da over som førstelagstrener. På grunn av sin suksess i Glimt, fikk han kallenavnet Admiral Halvorsen av fanklubben Den Gule Horde.
I 2015 ble han trener for Fredrikstad FK.Den 30. oktober 2018 meldte 2.divisjonsklubben Bryne Fotballklubb at Jan Halvor Halvorsen hadde takket ja til en tre-års kontrakt med klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Halvor Halvorsen – Transfermarkt 
(en) Jan Halvor Halvorsen – Transfermarkt (manager) 
(en) Jan Halvor Halvorsen – national-football-teams.com 
(de) Jan Halvor Halvorsen – fussballdaten.de 
(en) Jan Halvor Halvorsen – EU-Football.info 
(no) Jan Halvor Halvorsen – Norges Fotballforbund 
(en) Jan Halvor Halvorsen – FBref
Jean Eugène Robert-Houdin

Robert-Houdin må ikke forveksles med utbryterkongen «Harry Houdini»Jean Eugène Robert-Houdin (født 6. desember 1805, død 13. juni 1871) var en fransk urmaker og regnes som grunnleggeren av moderne tryllekunst. 
Robert-Houdin ble født i Blois i Frankrike. Han utdannet seg til urmaker, men hadde samtidig stor interesse for gjøglere og magikere. På 1850-tallet var det opprør i Fransk Algerie mot kolonistyret, og opprørerne ble inspirert av mirakler som deres religiøse ledere foretok. For å møte denne utfordringen brukte den franske regjeringen Robert-Houdin og sendte ham til Algerie i 1856. Der hadde han en rekke oppvisninger for å bryte de religiøse ledernes innflytelse. 
I en oppvisning lot han en araber skyte på seg med en merket kule og fanget den med tennene. I et annet nummer viste han en tom boks med jernbunn som selv barn kunne løfte. Ved å aktivere en skjult elektromagnet gjorde han den urørlig. Selv de sterkeste menn kunne ikke rikke den. 
Robert-Houdin blir ansett som skaperen av moderne tryllekunst. Før ham var det gjøglere som opptrådte med kunster på markedsplasser. Robert-Houdin derimot var pent antrukket og holdt sine oppvisninger i teatre og ved private fester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
A Conjurer's Confessions (en trollmanns bekjennelser) av M. Robert-Houdin (engelsk)
The Secrets of Conjuring (Tryllingens hemmeligheter) av M. Robert-Houdin (engelsk)
Memoirs of Robert-Houdin av M. Robert-Houdin (engelsk)
Magic Goes To War, artikkel om Robert-Houdin (engelsk) Arkivert 17. mai 2008 hos Wayback Machine.
Houdins maskiner og hvordan de virket (engelsk)
Ductus arteriosus

Ductus arteriosus er kanalen som forbinder aorta (hovedpulsåren) med lungepulsåren i hjertet i fosterlivet. 


== PDA ==
I fosterlivet er det ikke nødvendig med sirkulasjon gjennom lungene, men så snart barnet begynner å puste etter fødselen begynner Ductus arteriosus å lukke seg, og er vanligvis helt lukket i løpet av fire til ti dager. Den resterende åren blir omdannet til bindevev, Ligamentum arteriosum. Reduserte mengder av prostaglandiner i blodet er sentrale i mekanismen som medfører lukking. Bruk av enkelte medikamenter som hemmer prostaglandinsyntesen (NSAIDs) i tredje trimester kan gi for tidlig lukking av ductus. 
Ved en rekke medfødte hjertefeil foreligger åpenstående Ductus arteriosus (patent ductus arteriosus, PDA). Symptomer på PDA er takykardi eller annen arytmi, pustevansker, bilyd på hjertet, forstørret hjerte og cyanose. I en del tilfeller velger man aktivt å lukke Ductus arteriosus, enten ved å bruke NSAID (indometacin) og væskerestriksjon eller med kirurgiske metoder.
Namsenfjorden

Namsenfjorden, Namsfjorden eller Sør-Namsen er en fjord i Namsos og Flatanger kommuner i Trøndelag. Fjorden strekker seg 42 km sørøstover og sørover til Sjøåsen i botn av fjorden Løgnin. Det meste av fjorden inn til Namsos ligger på sørvestsida av Otterøya. Nord-Namsen er tradisjonelt blitt brukt om løpet på nordøstsida av Otterøya, fra Folda og inn Raudsunda, Lauvøyfjorden, Surviksundet og Lokkaren.Fjorden har innløp mellom Aurstøskjæret i vest og Knappholman i øst, og går først langs kommunegrensa mellom Namsos og Flatanger. Grenda Innvorda ligger her på sørvestsida av fjorden. Ved Finnsneset på vestsida ligger grenda Sandmohamn og øst for Finnsneset ligger øya Altøya. Her går bukta Altbotnen 7 km østover forbi grenda Alte. På sørsida av bukta ligger grenda Skorstad.
Videre innover i fjorden ligger Ospneset på vestsida. Her går Leirfjordvika sørover på vestsida av neset, mens Ledangsvalen ligger på sørøstsida av neset ved grenda Ledang. Like sør for Ledgang ligger bygda Statland. Ved Statland blir fjorden også langt bredere. Her ligger den 10,3 km² store Hoddøya på sørsida av fjorden. Sørvest for Hoddøya ligger Tøttdalbotnet og grenda Tøttdal. Nord for Hoddøya ligger bygda Skomsvoll. Fjorden fortsetter østover på østsida av Hoddøya. Her ligger flere mindre øyer midt i fjorden, som Sundsøya, Skjerpøya, Yttergåsøya, Innergåsøya og Brannøya. Nord for Brannøya ligger Andsneset der sundet Lokaren går nordover på østsida av Otterøya.
Byen Namsos ligger øst for Lokaren og her munner elva Namsen ut i fjorden. Namsos ligger ved en østlig arm av fjorden, og Namsfjorden fortsetter sørover fra østsida av Skjerpøya. Litt sørover i fjorden ligger Kjølsøya og her deler den seg i to. Fjordarmen Løgnin fortsetter sørvestover på vestsida av øya, mens Bangsundbotnet og Fjalbotnet går sørøstover. Tettstedet Bangsund ligger ved Bangsundbotnet.
Fylkesvei 215 ligger på vestsida i den ytre delen av fjorden nord for Statland. På Otterøya ligger fylkesvei 466 og fylkesvei 767 langs fjorden.  I de indre delene av fjorden rundt Namsos går fylkesvei 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart hos Kartverket
Solveig Barstad

Solveig Margrethe Barstad (født 4. desember 1966 i Førde) er en norsk programleder for TV 2.
Hun har hovedfag i statsvitenskap og grunnfag i historie og offentlig rett fra Universitetet i Oslo. 
Solveig Barstad jobbet tidligere i NRK Dagsnytt og har vært journalist i NRK Sogn og Fjordane og kanalvert i NRK Fjernsynet. Siden 1995 har hun vært tilknyttet TV 2, først som programleder og redaksjonsleder i God morgen, Norge! før hun i 2000 tok over som programleder i TV 2 hjelper deg etter Arve Juritzen. Fra våren 2012 har hun også ledet programmet Redd ferien min.
Hun er datter av Helge Barstad og søster av Hilde Barstad, begge Høyre-politikere. Sammen med søsteren var hun aktiv i Unge Høyre i 1980-årene og deltok på Unge Høyres elitekurs i 1986. Solveig Barstad er gift med Høyre-politiker Jan Tore Sanner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Solveig Barstad på Internet Movie Database
Kate

Denne artikkelen handler om kvinnenavnet Kate. For annet bruk, se Kate (andre betydninger)Kate er en opprinnelig engelsk kortform av kvinnenavnet Katharina, som er dannet av det greske ordet katharos, «ren».


== Utbredelse ==
Kate var mest brukt i England på 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Kjæleformen Katie har vært populær siden 1980-årene.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Kate  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Kate Bush (f. 1958), britisk musiker
Kate Gulbrandsen (f. 1965), norsk sanger
Kate Pendry (f. 1965), britisk skuespiller
Cate Blanchett (f. 1969), australsk skuespiller
Kate Beckinsale (f. 1973), engelsk skuespiller
Kate Moss (f. 1974), engelsk modell
Kate Winslet (f. 1975), engelsk skuespiller
Kate Hudson (f. 1979), amerikansk skuespiller
Kate Middleton  (f. 1982), hertuginne av Cambridge
Mary-Kate Olsen (f. 1986), amerikansk skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Kate
(en) Think Baby Names: Kate
Livia (gens)

Livia (flertall Livii) var en innflytelsesrik slekt under Romerriket. Den kvinnelige formen for navnet er Livia, mens adjektivet blir liviansk.
Slekten var av plebeiersk opprinnelse, men vokste i innflytelse gjennom midt- og senrepublikken. Slekten hadde hatt 8 konsulskap, to censorembeter, tre triumfer, så vel som diktatorembete og Magister equitum.
Noen kjente medlemmer av slekten er:

Titus Livius – forfatter
Livia – konen til Augustus
Marcus Livius Drusus – navn på flere kjente statsmenn under republikken
Nakhon Pathom (provins)

Nakhon Pathom er en provins i det sentrale Thailand. Den ligger nordvest for Bangkok og inngår som en av de seks provinsene i metropolområdet Stor-Bangkok.
Befolkningen anslås (2000) til 815 000.
Provinshovedstaden heter også Nakhon Pathom.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nakhon Pathom Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kirsti Koch Christensen

Kirsti Koch Christensen (født 1. desember 1940) er en norsk lingvist som var rektor ved Universitetet i Bergen fra 1999 til 2005.
Koch Christensen ble i 1978 mag.art. i allmenn språkvitenskap ved Universitetet i Oslo. Hun har hatt forskningsopphold ved University of Hawaii, Massachusetts Institute of Technology og Stanford University, i tillegg til studieopphold blant annet i Kobe i Japan. I 1991 ble Koch Christensen professor i lingvistikk ved Universitetet i Bergen med særlig ansvar for japansk. Hun hadde da tidligere vært førsteamanuensis i lingvistikk ved Universitetet i Bergen (1988–1990) og ved Universitetet i Oslo (1990–91).
Koch Christensen har innehatt en rekke leder- og styreverv, så vel i akademia som i samfunns- og næringsliv. I perioden 2002-2005 var Koch Christensen leder i Universitets- og høgskolerådet (UHR). Videre har hun vært styreleder i Center for Advanced Study in Theoretical Linguistics (CASTL) fra 2003, styreleder og styremedlem i Nordisk institutt for Asiastudier, samt vært medlem av hovedstyret i Norges forskningsråd. Koch Christensen har videre vært medlem av Nordisk ministerråds styringsgruppe for høyere utdanning (Høgut) og av Norsk språkråds råd og fagnemnd. Koch Christensen har også innehatt styreverv i Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning (NIFES), Festspillene i Bergen, forlaget Gyldendal og Statoil.
3. april 2003 ble Koch Christensen utnevnt til Ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden. I 2006 ble Koch Christensen tildelt den japanske ordenen Den oppadstigende sols orden, gylne stråler med bånd om halsen, for sitt arbeid for japansk kultur, utviklingen av japansk språkundervisning i Norge og for sitt bidrag til å fremme vennskapelige forbindelser mellom Norge og Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Kirsti Koch Christensen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Kirsti Koch Christensen i BIBSYS
Super Mario Bros. 3

Super Mario Bros. 3 er et videospill utviklet og utgitt av Nintendo 29. august 1991 i Europa til NES. Spillet er et av de bestselgende spillene noensinne. Super Mario Bros. 3 har blitt utgitt til både spillsamlingen Super Mario All-Stars til Super NES og til Game Boy Advance. Spillet har blitt rangert som et av de beste videospillene noensinne.


== Handling ==
Spillet foregår etter Super Mario Bros. 2. Prinsesse Toadstool er blitt kidnappet av Koopa igjen. Nå må Mario reise gjennom åtte nye verdener, med nye fiender, ting og egenskaper. Til slutt beseirer han Koopa og redder prinsesse Toadstool. I hvert slott er en Toad forskerekket fordi kongen er blitt tranformert. Da må Mario opp på de flyvende skipene og beseire Koopalingene. Da tar Mario tilbake de magiske stavene så kongene blir seg selv igjen og hver gang får han et brev fra Toadstool om ting Mario nå kan gjøre.I Super NES- og Advance-versjonen er det blitt forandringer. Kongen i verden 7 ble til en Yoshi istedenfor en Pirahna Plant i NES-versjonen. En annen konge er blitt til en fiende som man kjenner fra Super Mario Bros. 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Super Mario Bros. 3 hos MobyGames 
(en) Super Mario Bros. 3 på Internet Movie Database 
(en) Super Mario Bros. 3 hos Giant Bomb 
(en) Super Mario Bros. 3 hos Internet Game Database 
(en) Super Mario Bros. 3 hos VGMdb 
(en) Super Mario Bros. 3 hos GameFAQs
Narc

Narc er en amerikansk thriller- og kriminalfilm fra 2002 regissert av Joe Carnahan. Medvirkende er blant annet Jason Patric og Ray Liotta.


== Handlingen ==
En gravid kvinne blir skutt under en narkorazzia, og den hemmelige agenten Nick Tellis blir suspendert. 18 måneder senere blir han fortalt at hvis han oppklarer mordet på en ung narkobetjent, vil alle anklagene mot ham bli frafalt. Hans makker er den brutale Henry Oak, som etter to måneder fortsatt ikke har noen mistenkte. Sporet er dødt da narkohandlerne Beery og Steeds fanger deres interesse, og når sannheten om betjentens død avdekkes, er den intet mindre rystende.


== Skuespillere ==
Jason Patric som Nick Tellis
Ray Liotta som Henry Oak
Chi McBride som politi-sjef Cheevers.
Stacey Farber som Kathryn.
Alan van Sprang som Michael Calvess
John Ortiz som Octavio Ruiz
Busta Rhymes som Darnell Beer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Narc på Internet Movie Database 
(no) Narc hos Filmfront 
(sv) Narc i Svensk Filmdatabas 
(fr) Narc på Allociné 
(en) Narc på AllMovie 
(en) Narc på Turner Classic Movies 
(en) Narc på Rotten Tomatoes 
(en) Narc på Metacritic 
(en) Narc på Box Office Mojo
«Eidsvold»

«Eidsvold» var et panserskip av Eidsvold-klassen. Skipet ble sjøsatt i 1900 og satt i tjeneste i 1901. Dampskipet ble sammen med søsterskipet «Norge» senket i Narvik under det tyske angrepet på Norge i 1940.

Stortinget vedtok i 1898 å anskaffe to panserskip i tillegg til «Tordenskjold» og «Harald Haarfagre» (Tordenskjold-klassen) som var levert i 1897. De ble sjøsatt i 1899 og døpt «Eidsvold» og «Norge». De fire skipene kostet til sammen 19 millioner kroner, noe som utgjorde en femdel av et års statsbudsjett.Etter at Stortinget 7. juni 1905 vedtok å gå ut av unionen med Sverige, bevoktet panserskipene «Eidsvold» og «Norge» innseilingen til Kristianiafjorden i den spente situasjonen før Sverige gjennom Karlstadforhandlingene også aksepterte unionsoppløsningen.Utviklingen gikk fort, og allerede i 1906 var «Eidsvold» og «Norge» blitt umoderne. I 1907 satte britenes HMS «Dreadnought» en ny standard for marinefartøyer.I årene etter unionsoppløsningen ble «Eidsvold» og «Norge» brukt i utdannelsen av sjøfolk. «Eidsvold» ble også brukt til representasjonsoppgaver som da kong Haakon VII var i Spithead i 1911 i forbindelse med kroningen av kong Georg V av Storbritannia. Under 1. verdenskrig lå panserskipene stort sett rolig. Etter 1. verdenskrig ble det ikke brukt penger på vedlikehold av «Eidsvold» og «Norge». I november 1939 ble skipene sendt til Tromsø som et ledd i nøytralitetsvernet. 1. april 1940 ble skipene så forflyttet til Narvik.


== 9. april 1940 ==
«Eidsvold» og søsterskipet «Norge» lå ved kai i Narvik da Tyskland angrep Norge 9. april 1940. Skipet hadde akkurat lettet anker da det ble møtt av tyske krigsskip som angrep Norge i det tyskerne kalte Operasjon Weserübung. En tysk forhandler ba om at skipet ble overlatt til tyskerne da han sa at de var kommet som venner. Etter å ha rådført seg med skipssjefen på «Norge» gjorde kommandørkaptein Odd Isaachsen Willoch skipet klar til kamp. Imidlertid ble forberedelsen til dette observert av tyskerne, og «Eidsvold» ble truffet av tre torpedoer fra det tyske skipet «Wilhelm Heidkamp» før hun selv rakk å åpne ild. «Eidsvold» med 175 mann gikk ned, bare seks av dem overlevde. I tillegg omkom to menn i fartøyets motorbåt. Dette var innledningen til slaget om Narvik.
Det meste av restene av «Eidsvold» ble hevet på 1960-tallet. Ankeret står utenfor Nordland Røde Kors krigsminnemuseum i Narvik, og skipsklokka er på Karljohansvern i Horten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Michael Tamelander og Niklas Zetterling (2000). Niende april : Nazi-Tysklands invasjon av Norge. Spartacus Forlag. ISBN 82-430-0267-7.  [Svensk militærstudie med forord av Hans Fredrik Dahl]
Bjørn Terjesen, Tom Kristiansen og Roald Gjelsten (2010). Sjøforsvaret i krig og fred. Fagbokforlaget. ISBN 978-82-450-1014-5. 
Alf R. Jacobsen (2012). Angrep ved daggry : Narvik, 9. - 10. april 1940. Vega Forlag. ISBN 978-82-8211-351-9.  [med vedlegg: «Panserskipene Norge og Eidsvold» av Dan Petter Neegaard]


== Eksterne lenker ==
(en) Eidsvold class coastal defence ship – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) «Eidsvold» – Krigsseilerregisteret 
P/S "Eidsvold" senkes – vrakdykking.com