jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 7260

Fylkesvei 7260 er en ringvei på Mindlandet i Alstahaug kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 132.


== Kommuner og knutepunkter ==

 AlstahaugMindnesveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7260
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 7224

Fylkesvei 7224 går mellom Strømsnes i Brønnøy og Øyan i Sømna kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 43.


== Kommuner og knutepunkter ==

 BrønnøyDalbotnveien 

 SømnaDalbotnveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7224
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ishirō Honda

Ishirō Honda (本多 猪四郎 Honda Ishirō), eller Inoshirō Honda (født 7. mai 1911, død 28. februar 1993) er en japansk filmregissør. Han regisserte blant annet den første Godzilla-filmen og ytterligere sju andre filmer i serien.


== Utvalgt filmografi ==


=== Som regissør ===
Godzilla (1954) (Japansk tittel: Gojira) (1954)
Rodan (film) (Japansk tittel: Sora no daikaijuu Radon) (1956)
Mothra (film) (Japansk tittel: Mosura) (1961)
King Kong vs. Godzilla (Japansk tittel: Kingu Kongu tai Gojira) (1962)
Mothra vs. Godzilla (Japansk tittel: Mosura tai Gojira) (1964)
Ghidorah, the Three-Headed Monster (Japansk tittel: San daikaijuu : chikyuu saidai no kessen) (1964)
Frankenstein Conquers the World (Japansk tittel: Fuharankenshutain tai baragon) (1965)
Invasion of Astro-Monster (Japansk tittel: Kaijuu daisensou) (1965)
King Kong Escapes (Japansk tittel: Kingu Kongu no Gyakushû) (1967)
Destroy All Monsters (Japansk tittel: Kaijuu soushingeki) (1968)
All Monsters Attack (Japansk tittel: Gojira, Minira,Gabara: oru kaijuu daishingeki) (1969)
Terror of Mechagodzilla (Japansk tittel: Mekagojira no gyakushuu) (1975)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ishirō Honda på Internet Movie Database 
(sv) Ishirō Honda i Svensk Filmdatabas 
(da) Ishirō Honda på Filmdatabasen 
(fr) Ishirō Honda på Allociné 
(en) Ishirō Honda på AllMovie 
(en) Ishirō Honda hos Rotten Tomatoes 
(en) Ishirō Honda hos The Movie Database
Fylkesvei 7220

Fylkesvei 7220 går mellom Brekkeidet og Homborneset i Sømna kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 39.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SømnaHombornesveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7220
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Eric Saward

Eric Saward (født 9. desember 1944) er en manusredaktør og forfatter, mens kjent for sin bidrag til TV-serien Doctor Who.
Han begynte som manusforfatter på hørespill for radio mens han jobbet som lærer. Senere gikk han over til å skrive på heltid. Christopher H. Bidmead, som var manusredaktør for Doctor Who, spurte om han ville skrive noe for serien etter at han ble anbefalt av hovedmanusredigereren for drama hos BBC Radio. Den første historien han skrev var The Visitation. Han fikk deretter jobben som manusredaktør for serien etter å ha blitt anbefalt av Antony Root, som hadde erstattet Bidmead. Saward skrev historiene Earthshock, Resurrection of the Daleks og Revelation of the Daleks og hørespillet Slipback mens han hadde denne jobben. Han skrev også (ukreditert) på The Twin Dilemma og Attack of the Cybermen.
Saward hadde ikke et vennskapelig forhold til produsent John Nathan-Turner. Han endte med å si opp mens de produserte The Trial of a Time Lord i midten av 1986. Likevel fortsatte Saward å assosiere seg med serien. I 1990-årene skrev han lenkekommentarer for lydbøker med lydsporene til tapte episoder og han har også stilt opp til intervju for DVD-utgivelsene av historiene sine. Saward skrev en novelle for Big Finish Productions' Short Trips-serie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eric Saward på Internet Movie Database 
(fr) Eric Saward på Allociné 
(en) Eric Saward hos The Movie Database .
Biografi hos On Target.
Fylkesvei 7204

Fylkesvei 7204 går mellom Kveinsjøen og Vikestad i Bindal kommune. Veiens lengde er 4,4 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 5.


== Kommuner og knutepunkter ==

 BindalKveinveien 

Kalvikveien 

Vikestadveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7204
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerHurtigbåt – Søndre Nordland (Nordland fylkeskommune) Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Triac

Triac er en elektrisk halvlederkomponent, som består av to tyristorer som er koblet i parallell, men motsatt retning så hver tyristor leder vekselspenningen i hver sin fase, det vil si at strømmen går i hver sin retning.
En triac kan vanligvis føre langt mer strøm og tåler mye høyere spenninger enn de fleste andre typer halvledere.
Sachsens flagg

Sachsens flagg er delt i hvitt over grønt. Flagget er i forholdet 3:5.
Sachsens eldste farger var svart og gult, etter våpenets hovedfarger. Disse fargene var også det habsburgske keiserrikets farger. 16. juni 1815 fastsatte Fredrik August I ved kongelig beslutning en nasjonalkokarde i fargene hvitt og grønt og dette ble også bestemt som Kongeriket Sachsens farger. Valget var motivert av at G. A. Böckler i sitt verk Ars heraldica fra 1688 viste et grønt kors på hvitt skjold som merke for Sachsen. Da Kongeriket Sachsen ble opprettet i 1807 innstiftet kong Fredrik August I en orden der ordensbåndet var grønt, noe som introduserte fargen som nasjonalfarge. Fra 1813 førte enheter i Sachsens hær hvite og grønne lansefaner.
Bruken av hvitt over grønt ble gjenopptatt etter DDRs oppløsning. I delstatsforfatningen fra 27. mai 1992 er fargene hvitt og grønt nedfelt i paragraf 2. I forordning av 4. mars 1992 var det da allerede bestemt at statsflagget skulle bære delstatens våpen i midten.
Delstaten Sachsens grunnlov fra 1992 anerkjenner også bruken av de sorbernes farger, blått, rødt, hvitt, og Niederschlesiens farger hvitt og gult.


== Litteratur ==
Jörg-M. Hormann og Dominik Plaschke: Deutsche Flaggen. Geschichte – Tradition – Verwendung, 2006
Harry D. Schurdel: Flaggen und Wappen Deutschland, 1995
Syrah

Syrah er en av de klassiske franske blå druene, og dyrkes spesielt i Rhône-regionen. Den gir kraftige viner med forholdsvis høye verdier av syre. Druen kalles syrah i Europa, Sør-Amerika og USA. I Canada, Australia og Sør-Afrika er druen kjent under navnet shiraz.
Druen dyrkes også i regionen Languedoc-Roussillon i Sør-Frankrike og i land utenfor Europa, først og fremst Australia. 


== Historie ==
Noen trodde lenge at druen opprinnelig kom fra Persia, og at den fikk navnet sitt fra byen Shiraz. Andre hevdet at den opprinnelig kom fra Egypt, og derifra til Rhône.
En DNA-analyse tyder på at den er fremavlet i Rhône, ved en krysning mellom to druetyper, Mondeuse Blanc og Dureza.
I 1832 ble den importert til Australia av skotten James Busby.


== Smak ==
Når syrah er best, smaker og lukter den av nelliker, fioler og eksotiske blomster, med alderen utvikler den en smak av lær, sjokolade og tobakk. 
I Australia er vinene ofte kraftigere, men smakene er mykere, med toner av søt lakris og brent gummi. De har ofte mer smak av frukt, som kirsebær og svarte vinbær.
I Sør-Afrika forekommer både fransk stil og australsk stil på syrah-vinene. Ofte staves de også etter karakteren: «syrah» om vinen er i fransk stil, «shiraz» om vinen er av australsk stil.


== Holdbarhet ==
Syrah er godt egnet til lagring på grunn av høyt innhold av tanniner. Finere årganger av syrah-viner kan lagres og utvikles i årevis. Som en tommelfingerregel sies det at man ikke skal drikke de store syrah-vinene fra Rhône før tidligst 10 år etter høståret, mens mindre edle viner fra f.eks. Crozes-Hermitage og Saint-Joseph kan drikkes allerede etter fem år. Syrah-viner som drikkes før de er fullt flaskemodne, kan smake tarvelig og surt og lukte av brent gummi.
I Australia og California blandes syrah ofte med cabernet sauvignon, som gir en bløtere og mer tilgjengelig vin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
/ Vinum : Syrah
Kohesjon

Kohesjon eller bindekraft er en kraftvirkning som skyldes tiltrekning mellom like molekyler. Kohesjon forklarer slike effekter som overflatespenning. Kvikksølv er et metall med sterk kohesjon og vil forme dråper istedenfor å flyte utover. Diamantens hardhet er et annet eksempler på sterk kohesjon mellom karbonatomer i en krystallstruktur. Kapillarkrefter (hårrørsvirkning) i planter forklares som en kombinasjon av kohesjon og adhesjon.
Kohesjon brukes også om eksplisitt markerte sammenhenger i en tekst (grammatikk). Det skilles mellom to typer kohesjon: setningskobling som er en gruppe ord som binder setninger sammen, og referentkobling som brukes om sammenbinding av enkeltord og fraser som viser til noe eller noen. Motsatt av kohesjon har vi koherens, som er implisitt sammenheng i en tekst.
AirTrain JFK

AirTrain JFK er et førerløst flyplasstog, også kalt people mover, på John F. Kennedy International Airport i New York City. Det binder sammen terminalene med tunnelbanen og parkeringsplasser. AirTrain JFK tilsluttes tunnelbanen ved stasjonene Howard Beach og Jamaica Station, tilhørende henholdsvis linje A og D. Billettprisen er per mars 2014 5 dollar, i tillegg til 2,50 dollar om man skal videre med t-banen. Mellom terminalene er toget gratis.


== Se også ==
AirTrain Newark


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) AirTrain JFK – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) AirTrain JFK – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Daniel D. Tompkins

Daniel D. Tompkins (født 21. juni 1774, død 11. juni 1825) var en amerikansk jurist, kongressmedlem og den 6. visepresidenten i USA. 
Tompkins ble født i Fox Meadows (senere Scarsdale) i Westchester County i staten New York. Han studerte jus ved Columbia College i New York og ble uteksaminert derfra i 1795. Noen hevder at initialen D sto for navnet Decius, andre hevder Tompkins tok initialen for å skille seg fra en annen Daniel Tompkins som også studerte ved Columbia College.  
Fra 1797 praktiserte han som advokat i New York. Fra 1801 ble han involvert i delstatspolitikk. I 1803 ble han valgt inn i Kongressen, men frasa seg plassen han hadde vunnet før han tiltrådte for å være dommer i New Yorks høyesterett. Fra 1807 til 1817 var han guvernør i New York, og han avslo i denne perioden en forespørsel fra president James Madison om å bli USAs utenriksminister. 
I 1816 ble han valgt som visepresident for James Monroe og gjenvalgt i 1820. Han ttjenestegjorde dermed som visepresident i åtte år fra 4. mars 1817 til 4. mars 1825. Tompkins døde bare 99 dager etter at han avsluttet embedet sitt som visepresident. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel D. Tompkins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daniel D. Tompkins hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Daniel D. Tompkins hos American National Biography 
(en) Public papers of Daniel D. Tompkins, governor of New York, 1807–1817, Volume 3 (online)
Fylkesvei 311 (Østfold)

Fylkesvei 311 i Østfold gikk mellom fylkesgrensen ved Rykkin og Tigerplassen i Moss. Veiens lengde var 5,6 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 316.


== Kommuner og knutepunkter ==

 MossOsloveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Stefan Sundström

Stefan Sundström (født 11. juni 1960) er en svensk skuespiller og musiker.
Etter avbrutte gymnasstudier og arbeid spilte Sundström i ulike band og slo gjennom med bandet Apache (1988–1994). Han kombinerer rolig rock med innholdsrike tekster og tette referanser til kulturarven: Evert Taube, Dan Andersson, Bellman, Alice Tegnér, Astrid Lindgren og Ulf Dageby er blant inspirasjonskildene.
I likhet med Cornelis Vreeswijk har han et persongalleri bestående av underlige menn og vakre kvinner, «Jan Banan», «Sabina», «Maguerite», «Gubben Grå». Tekstene er hverdagsrealistiske og kommenterer det svenske kultur- og samfunnsklimaet.
Sundström har to barn med Karin Renberg, som nå spiller gitar i bandet hans, og har spilt hovedrollen i Svenska hjältar fra 1996.
På sin første coverskive valgte han å løfte frem en folkekjær visepoet som aldri har blitt coveret før; Allan Edwall.
I 2010 ble albumet Ingenting har hänt utgitt i Norge. Albumet inneholder blant annet en versjon av Oskar Hoddøs «Nidelven».


== Diskografi ==
Renjägarens visor (kassett 1989)
En bärs med Nefertite (lp-skive 1990)
Happy Hour Viser (MNW 1992)
Hå Hå Ja Ja (MNW 1993)
Vitabergspredikan (MNW 1994)
Nästan som reklam (MNW 1995)
Babyland (MNW 1997)
Golden Hits 1990-1998 (samleskive, MNW 1998)
Bland skurkar, helgon och vanligt folk (liveinnspilling, MNW 1999)
Fisk i en skål (MNW 2000)
Sundström spelar Allan (National 2002)
Latlåtar 1991-2000 (samleskive, MNW 2003)
Pappa kom hem (liveinnspilling, National 2003)
Hjärtats melodi (National 2004)
Stolt men inte nöjd (National 2005)
Fabler från Bällingebro (National 2006)
Hits (National 2007)
Ingenting har hänt (National 2009/2010)
5 dagar i augusti (National 2010)
Jonny Dunders elektriska Circus (National 2011)


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1996 – Fred Åkerström-stipendet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefan Sundström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stefan Sundström på Internet Movie Database 
(en) Stefan Sundström hos The Movie Database 
(en) Stefan Sundström på Discogs 
(en) Stefan Sundström på MusicBrainz 
(en) Stefan Sundström på Songkick 
(en) Stefan Sundström på Last.fm 
(en) Stefan Sundström på Last.fm 
(en) Stefan Sundström på Genius — sangtekster
Microsoft SQL Server

Microsoft SQL Server er et relasjonsdatabaseadministrasjonssystem utviklet av Microsoft. Spørrespråket som benyttes er Transact-SQL, en implementasjon av ANSI/ISO standard Structured Query Language, i bruk av både Microsoft og Sybase. SQL Server brukes i stor grad for SMB bedrifter, men har i løpet av de siste årene sett større bruk i større bedriftssystemer.
Microsoft har uvtiklet en rekke programvarer til Microsoft SQL Server for datavarehus og forretningsinnsikt som omfatter integrasjon, rapportering og analyse. Eksempler på programvare ofte brukt sammen med Microsoft SQL Server inkluderer SQL Server Management Studio, SQL Server Integration Services og Microsoft SQL Server Analysis Services.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Microsoft SQL Server – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Duncan Hunter

Duncan Lee Hunter (født 31. mai 1948 i Riverside i California i USA), er en amerikansk politiker tilhørende det republikanske parti. Han ble kongressmann i 1981. Han erklærte i oktober 2006 sitt kandidatur til presidentvalget i 2008, men trakk seg etter en tid. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duncan Hunter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Duncan Hunter hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Fylkesvei 317

Fylkesvei 317 går mellom Bergersborg og Rådhusplassen bru i Moss. Veiens lengde er 1,9 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 313.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Moss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv313
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Irlandskrøniken

Irlandskrøniken er det moderne navnet på en samling av kirkelige annaler som opptegner historiske hendelser i Irland fra år 432 til 911 e.Kr. Den utgjør den viktigste fortellingen for den tidligste irske historie.
Det eksisterer ingen kjente originaler til krøniken, men dens innhold er avledet fra et stort antall av opptegnelser for de individuelle år som opptrer i den samme rekkefølge og ordvalg i senere krøniker som fortsatte som et selvstendig manuskript for årene etter 911.


== Formatet ==
Hendelsene er listet i egne notater under overskriften for hvert enkelt år. De fleste inntredener består av kun en eller to setninger, og noen år har kun en eller to notater. Vikingtoktet på klosteret Iona Abbey i 806 hvor hele befolkningen ble massakrert, er typisk nok opptegnet i all korthet: «Samfunnet på Iona ble drept av hedninger, det sekstiåtte». Antallet viser til de døde.


== Forfatterskapet ==
Det finnes ingen direkte bevis på identiteten på forfatterne, men forskerne er sikre på at krøniken ble skrevet av annalister som arbeidet i kirker og klostre og at innholdet var tenkt for eklektiske lesere. Krøniken ble skrevet på forskjellige steder til ulik tid, det tidligste bevis for en av forfatterne er på Iona en gang etter 563, fortsatte inntil omtrent 642. Rundt 639 ble annen krønike begynt et annet sted og slått sammen med den på Iona en gang på den siste halvdelen av 600-tallet. Krøniken ble deretter fortsatt til omtrent år 740. Fra omtrent 740 og til 911 arbeidet krønikens annalister på det irske fastlandet, kanskje midt i området Brega (noen ganger Breagh), men også mulig i klosteret Clonard. Noen forskere tror at arbeidet kan ha blitt flyttet til Armagh på begynnelsen av 800-tallet, men dette er omdiskutert.
Etter 911 ble krøniken brukket i to hoveddeler, en i Armagh (og som ble inkludert i Ulster-annalene) og en i Clonmacnoise. De fleste overleverte kopier av krønikens opprinnelige innhold er avledet fra Clonmacnoise-krøniken.


== Innholdet ==
Et stort antall av krønikens opptegnelser er nekrologer. Dødsfallets årsak var viktig for annalistene som en indikator for dødens «åndelige kvalitet», de følte eller mente at det indikerte om den døde vil gå til Himmelriket eller Helvete.
Etter 800 utgjør notiser av norrøne vikingtokt (som eksempelet over) et stort antall av opptegnelsene. Andre notat inkluderer observasjoner av astronomiske hendelser, som solformørkelsen som skjedde den 28. juni 512. Noen hendelser som skjedde utenfor Irland ble også opptegnet; i løpet av deler av 700-tallet og 800-tallet er dens kronologi for noen hendelser i England faktisk mer nøyaktig enn de samme opptegnelsene i Den angelsaksiske krønike.


== Innarbeidelse av andre kilder ==
Krøniken gjorde bruk av Bedes Chronica Maiora og annalene til Marcellinus Comes, vanligvis ved å gjøre notater av kroning og dødsfall av engelske konger og bysantinske keisere. Disse innarbeidelsene har gitt forskerne viktige redskap for å identifisere uoverensstemmelser i krønikens datering.


== Litteratur ==
Charles-Edwards, T.M.: (2006). The Chronicle of Ireland. Liverpool University Press. ISBN 0-85323-959-2.
Fylkesvei 1064

Fylkesvei 1064 går mellom Melløs og Smedhusåsen i Moss.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 314.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Moss
Klosterveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1064
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Torgauten fort

Torgauten fort er et eks-tysk fort i Norge med betegnelse Heeres Küsten Batterie  HKB 6/980 Torgauten (593). Batteriet ble satt opp i april-mai 1941 med 4 stk 10 cm K17/04 kanoner med skuddvidde 14000m. 
Fortet skulle dekke Glommas vestre innløp til Fredrikstad, mens Kjøkøy fort skulle dekke det østre. Fortet var under kontinuerlig utbygging frem til krigens slutt, alt behørig skrittet opp, tegnet og overført til England av norske anleggsarbeidere. Foruten selve fortsområdet var det en rekke mindre anlegg for fortets nærforsvar i Øyenkilen og Foten og en lyskasterstasjon på odden mellom Helleskilen og Dypeklo. Kun mindre spor etter dette er nå synlig.
Etter krigen ble fortet overtatt av det norske forsvaret og videre modernisert bl.a. med radar og to kanoner i kasematter. Ca. 1993 ble det nedlagt. Det er nå museum med omvisning enkelte søndager om sommeren.
Underlagt Torgauten fort lå også Mørvika fort Zug 6/980 ved Ringdalsfjorden.
Forsvaret startet rundt 1933 anlegg av et fort noe lenger nord, mellom Helleskilen og Dypeklo. Dette fortet skulle også kalles Torgauten fort, men arbeidet ble aldri fullført. I dag finnes bare begynnelsen til fire kanonstandplasser for 30,5 cm haubitser og to innslag til en festningstunnel her.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Torgauten fort». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kjøkøy fort

Kjøkøy fort var et tysk fort med tysk betegnelse Heeres Küsten Batterie  HKB 7/980 Kjököen (589), anlagt på Kjøkøy i april-mai 1941. Tidligere, i 1919, planla Forsvarsdepartementet et fort på Kjøkøy.
Fortet var oppsatt med 4 stk 10 cm K 17/04 kanoner med en skuddvidde på ca. 14 000 m. I april 1943 tilkom 2 stk 88 mm flak kanoner med samme skuddvidde.Fortets formål var å beskytte det østre innløpet av Glomma til Fredrikstad, mens Torgauten fort beskyttet det vestre løpet.
Etter krigen ble fortet overtatt av det norske forsvaret og det ble noe modernisert bl.a. med varslingsradar.På nordenden av Kjøkøy er et minemagasin på 313 m². Fortsområdet er på 528 dekar. Fortet ble besluttet nedlagt i 1993 og store områder lagt ut til friområde fra 1998.
På området er det fortsatt to kanoner, 10,5 cm SKC/32, i frittliggende bunkere, samt en rekke stillinger, løpeganger og bunkere, i tillegg til en moderne radar som tilhører Kystverket.
Forlegningsområdet ble brukt som HV-leir fram til høsten 2008, da Fredrikstad kommune kjøpte området og bygningene av Forsvaret. Dette benyttes nå av Pynten skole.


== Referanser ==
Hanne Myren

Hanne Myren (født 20. mars 1973) er en norsk filmregissør og produsent. 
Hun er opprinnelig fra Harestua i Lunner på Hadeland. Myren er blant Norges best etablerte kvinnelige dokumentarregissører og produsenter. I 1995 var hun med og etablere produksjonsselskapet Medieoperatørene og har vært involvert i de fleste av selskapets tv-programmer, dokumentarer, kortfilmer og musikkvideoer. Hennes regidebut, Jenter (2007), mottok Amanda-prisen for både beste dokumentarfilm og beste barne- og ungdomsfilm. Med drama-dokumentaren Kontroll vant hun Terie Vigen-prisen for beste norske kortfilm og ble nominert til Amanda-prisen i kategorien «Beste kortfilm» i 2009. Hun debuterte i spillefim med Elsk meg (2014), hvor handlingen delvis er basert på hovedrolleinnehaverens eget liv. Den ble først vist ved Filmfestivalen i Abu Dhabi i 2013 i kategorien New Horizons.Hanne Myren er undervisningsleder for Den norske filmskolens bachelorprogram på Lillehammer.


== Filmografi (utvalg) ==
2014 – Elsk Meg
2007 – Jenter
2005 – Sandmann - Historien om en sosialistisk supermann (TV)
2004 – Mannen som elsket Haugesund
2003 – Den hemmelige klubben
2000 – De 7 dødssyndene
2000 – Grådighet
2000 – Utukt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanne Myren på Internet Movie Database 
(sv) Hanne Myren i Svensk Filmdatabas 
(da) Hanne Myren på Filmdatabasen 
(en) Hanne Myren på AllMovie 
(en) Hanne Myren hos The Movie Database
Örjan Sandler

Olof Örjan Sandler (født 28. september 1940) er en svensk tidligere skøyteløper.
Han var langdistansespesialist, og han var aktiv i internasjonale mesterskap fra 1964 til 1980. Han deltok i fem olympiske leker, med bronse på 10 000 meter under OL i 1968 som beste resultat. Hans beste sammenlagtresultat er 7.-plass i VM 1969 og EM 1975. Under EM 1975 tok han også sølv på 10 000 meter, hans eneste distansemedalje. Etter sin aktive skøytekarriere har han fortsatt å konkurrere i triathlon, terrengløp og langrenn.


== Personlige rekorder ==
500 meter – 41,2
1 000 meter – 1.21,9
1 500 meter – 2.04,2
3 000 meter – 4.21,3
5 000 meter – 7.22,5
10 000 meter – 15.09,00


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Örjan Sandler – Olympedia 
(en) Örjan Sandler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Örjan Sandler – Sveriges olympiske komité 
(en) Örjan Sandler – Speedskatingbase.eu 
(en) Örjan Sandler – SpeedSkatingNews.info 
(en) Örjan Sandler – SpeedSkatingStats.com 
(en) Örjan Sandler på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Örjan Sandler på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Örjan Sandler på The-Sports.org (noen resultater)