jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bjarkøyætten

Bjarkøyætten er en norsk høvdingætt i Hålogaland og lendemannsslekt fra middelalderen som hadde hovedsete på Bjarkøya i Troms, men som etter hvert hadde omfattende jordgods flere steder i Norge. Ætten blir gjerne delt i eldre og en yngre del.
Til den eldste delen kjennes Tore fra Bjarkøy, som under et besøk til sin fostersøster Sigrid (Storråde) ble brent inne sammen med Harald Grenske, far til Olav Haraldsson. Tores sønner var Sigurd Toresson på Trondenes, rett sør for Bjarkøy, og Tore Hund på Bjarkøy som var med på å lede oppstanden mot kong Olav Haraldsson og personlig var med på å drepe kongen i slaget ved Stiklestad i 1030. Sigurds sønn Asbjørn Selsbane ble drept av kongens menn, men Tore Hunds sønn, Sigurd Toresson fra Bjarkøy, fikk ingen sønn, dog en datter, Ragnhild Sigurdsdatter, som ble giftet inn med Giskeætten ved Jon Arnesson fra Giske, sønn av Arne Arnesson. Jon nedstammet fra Erling Skjalgsson på Sola og Astrid Tryggvesdatter, søster av kong Olav Tryggvason. Ragnhild og Jon fikk sønnen Vidkun Jonsson fra Bjarkøy som deltok i kong Magnus Berrføtts hær i Irland. Sigurd Jorsalfares sønn Magnus ble oppfostret hos Vidkun på Bjarkøy.

Den yngre delen stammer fra Ragna, søster til Vidkun Jonsson. Ragna var gift med Bjarne Mardsson lagmann i Hålogaland. Til denne greina hører lendemann Erling Ivarsson som deltok i hærtoktet mot Skottland i 1263–1264. Han hadde to sønner, baron Bjarne Erlingsson (død 1313) og ridder Vidkun Erlingsson (død 1302). Ætten dør ut på mannssiden med sønnen til Vidkun Erlingsson, Erling Vidkunsson som også er ridder. Erlings datter, Ingebjørg Erlingsdatter, var gift med Sigurd Havtorsson og med det gikk Bjarkøyættens store gods over til Suderheimsætten (Sudrheimsætten). Sysselmannen Bjarne Erlingsson, som deltok i riksstyret rundt 1300, døde før sin far og hadde ikke avkom. 
Ætten hadde en griff som den sentrale figuren i sitt våpenskjold og segl, uten at våpenfargene (tinkturer) er kjent i dag. Dagens fylkesvåpen for Troms og kommunevåpen for Bjarkøy, er basert på segl fra Bjarkøyætten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Huitfeldt-Kaas, H.J.; Brinchmann, Chr.; Kolsrud Oluf (1899–1950). «Første bind. Verdslige Sigiller indtil aar 1400.». Norske Sigiller fra Middelalderen. Udgiven efter offentlig foranstaltning. Kristiania Lithografiske Aktiebolag og det Mallingske Boktrykkeri, Kristiania 1924. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928, side 32 ff, side 155 ff og side 336 ff, særlig side 375-382 («Bjarkøy-Giske-ætten»)
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987, side 201-203 (med kommunevåpen Troms og Bjarkøy samt segltegninger for Bjarne Erlingsson 1288 og 1303)
Ras el Matn

Ras el Matn  (arab. رأس المتن) er en libanesisk by nær Baabda, oppe i Libanonfjellene med en storslagen utsikt over Middelhavet. De nær 10 000 innbyggerne er dels maronitter, dels drusere.
Solomon Bandaranaike

Solomon West Ridgeway Dias Bandaranaike (født 8. januar 1899, død 26. september 1959) var statsminister (1956–1959) på Ceylon (senere Sri Lanka).
Han var gift med Sirimavo Bandaranaike, som var statsminister tre ganger, og var far til Chandrika Kumaratunga, tidligere president på Sri Lanka, Sunethra Bandaranaike og Anura Bandaranaike.


== Referanser ==
Maroun er Ras

Maroun er Ras er en landsby i det sørlige Libanon, ikke langt fra Ain Ebel. Den er administrasjonssete for distriktet Bint Jbeil i guvernementet Nabatiye. 
Under Israel–Libanon-krisen i juli 2006 var det kamper her mellom israelske styrker og Hizbollah, og israelerne tok kontroll over landsbyen.
104 (tall)

104 (ett hundre og fire) er det naturlige tallet som kommer etter 103  og kommer før 105 .
104 er et partall.
104 er atomnummeret til rutherfordium.
104 er CIV i romertall.


== Annet ==
104 er også:

Navnet på en bil, Peugeot 104.
Tittelen på en roman av Christopher Grøndahl.
DJ Pavo

DJ Pavo, eller Paul van der Vooren som er hans fulle navn, er en DJ fra Nederland. Pavo er født og oppvokst i Haarlem i Nederland og har vært interessert i musikk helt fra han var liten. Da han var 16 år fikk han sitt første miksebord, og etter hvert begynte han å lage låter. Dette har han fortsatt med helt fram til i dag.
Pavo har komponert en rekke sanger, og mange av dem har blitt spilt på Sensation og andre Dance-happenings rundt om i verden. Han har også produsert en mix med DJ Lady Dana, som ble veldig populær i Nederland.


== Eksterne lenker ==
(en) DJ Pavo på Discogs 
(en) DJ Pavo på MusicBrainz 
(en) DJ Pavo på SoundCloud 
(en) DJ Pavo på Songkick 
(en) DJ Pavo på Last.fm 
DJ Pavo på Twitter 
DJ Pavo på Facebook 
DJ Pavo på Myspace
Avery Brooks

Avery Franklin Brooks (født 2. oktober 1948 i Evansville i Indiana) er en amerikansk skuespiller.
Brooks ble utdannet hos Oberlin College og Indiana University Bloomington, og han tok grader på begge skolene. Senere gikk han på Rutgers University og tok master of fine arts i skuespillkunst og regissering. Han var den første afroamerikaneren som tok denne graden. I 1972 ble han fast professor hos Mason Gross School of the Arts. I 1993 ble han artistic director for National Black Arts Festival i samarbeid med Rutgers University. Samme året fikk han også en plass i Rutgers University hall of distinguished alumni.
Brooks ble født inn i en musikalsk familie. Morfaren Samuel Travis Crawford turnerte med countrygruppen Delta Rhythm Boys på 1930-tallet. Moren har en grad i musikk fra Northwestern University. Brooks har selv spilt jazz piano og sang baryton da han spilte i teatret. Han spilte blant annet hovedrollen i operaen X: The Life and Times of Malcolm X.
Brooks spilte i ti år rollen som Phillip Hayes Dean i skuespillet Paul Robeson, inkludert forestillinger på Westwood Playhouse og Kennedy Center. Han er kjent for sin entusiasme når det gjelder afroamerikanske saker og han er også førsteamanuensis i teater hos Rutgers University. Han har vært programleder for mange dokumentarer og fortellerstemme i filmer som IMAX-filmen Africa's Elephant Kingdom.
På TV kan Brooks ses i den populære TV-serien Spenser: For Hire fra 1980-tallet hvor han spilte Hawk. I 1989 fikk Brooks sin egen, kortvarige spin-off kalt A Man Called Hawk. Han har også spilt i en filmatisering av Uncle Tom's Cabin og American History X.
Brooks er kanskje mest kjent for å ha spilt Benjamin Sisko i science fiction-serien Star Trek: Deep Space Nine. Han regisserte også mange episoder av serien, inkludert Far Beyond the Stars, som er sett på av mange som en av de beste Star Trek-episodene.


== Utvalgte filmer ==
Rambo
15 Minutes
American History X
The Big Hit


== Episoder av Deep Space Nine som Brooks regisserte ==
Tribunal
The Abandoned
Fascination
Improbable Cause
Rejoined
Body Parts
Ties of Blood and Water
Far Beyond the Stars
The Dogs of War


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Avery Brooks på Internet Movie Database 
(sv) Avery Brooks i Svensk Filmdatabas 
(da) Avery Brooks på Scope 
(fr) Avery Brooks på Allociné 
(en) Avery Brooks på AllMovie 
(en) Avery Brooks hos The Movie Database 
(en) Avery Brooks hos Internet Broadway Database 
(en) Avery Brooks hos Behind The Voice Actors
Fant

For den norske spillefilmen fra 1937, se Fant (film)Fant (flertall fanter, hunkjønn fente) er den tradisjonelle betegnelsen på folk som ikke var bofaste i det gamle bondesamfunnet. I Norge kunne fantebegrepet i visse områder brukes videre og romme alle som ikke var fra bygda eller dalen, da med en noe nedsettende klang. Innflyttere fra byene kunne kalles «byfant» eller «byfente». Prestedattera Olea Crøger og søstrene hennes, født og oppvokst i Telemark, ble omtalt som «Crøgerfæntun'» av bygdefolket.I nyere tid er begrepet ofte assosiert med tatere og skøyere (skøyere ble kalt fant på Sørlandet), så vel som rusmiddelavhengige; folk fra de laveste sosiale klassene, som gjerne skiller seg ut ved å være ustelte. Eilert Sundt påpekte i sine undersøkelser at det var to hovedtyper av fant: på den ene siden fantes det småtravere eller skøyere; på den andre siden var taterne, omtalt som «storfanter» eller «stortravere».Ivar Aasen prøver i sin ordbok å gi en forklaring på hvor ordet skriver seg fra. Her skriver han: «I nyere skrifter er ordet (fant) også brugt for Tater eller Zigeuner; men dette er feilagtig, da "fant" ikke betegner noget Folkeslag. Gammelnorsk fantr er en ung tjener, en ærindssvend; vel egentlig utgaaet fra italiensk fante: Tjener, Yngling, Soldat (infanterist)... den slette betydning har vel udviklet sig af begrepet om en fattig Yngling eller Tjener, der opfører sig som en Herremand og saaledes tilvender sig en ufortjent anseelse.»Fant er også navn på en eldre norsk svarthvittfilm med Alfred Maurstad i hovedrollen . En kjent slått fra Setesdal heter Fanten, mens en like kjent slått fra Telemark kalles Fenta. Aslaug Vaa har i diktet Uppi Måneskin en varm og vill skildring av et nyforelska fantepar.


== Se også ==
Fantestrek
Espen Kofstad

Espen Kofstad (født 1987 i Oslo) er en norsk profesjonell golfspiller fra Oslo Golfklubb. Han er pr 24. januar 2022 rangert som nr. 324 i verden.Han var med på å vinne lag-EM for juniorer i 2006 og er blitt norgesmester i golf to ganger, i 2008 og 2010.
Kofstad ble profesjonell i 2011. I 2012 vant han, takket være seire i turneringene Double Tree by Hilton Acaya Open og Apulia San Domenico Grand Final, pengelisten på Challenge Tour, som første nordmann på en av de store tourene. Han ble dermed kvalifisert for Europatouren i 2013.Etter seieren i D+D Real Slovakia Challenge på Challengetouren i 2016 ble han kvalifisert til OL-turneringen i Rio 2016. Kofstad debuterte på PGA Tour da han deltok i Barbasol Championship i 2022.


== Meritter ==


=== Seire på Challenge Tour ===
2016: D+D Real Slovakia Challenge
2012: Double Tree by Hilton Acaya Open, Apulia San Domenico Grand Final


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Espen Kofstad – Olympedia 
(en) Espen Kofstad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Espen Kofstad – Europatouren 
(en) Espen Kofstad – Verdensrankingen 
Profil på europeantour.com
Blindern videregående skole

Blindern videregående skole ligger ved Ullevål stadion, på Sogn i Oslo. Høsten 2014 ble skolen etablert i deler av byggene til den nedlagte Sogn videregående skole. To av fløyene ble rehabilitert for å ta over tilbudene til Berg videregående skole og Fagerborg videregående skole. Skolen tilbyr studiespesialiserende og International Baccalaureate. Skolen er en Universitetsskole med tett samarbeid med Universitetet i Oslo. Dette samarbeidet gir elever og lærere muligheten til å delta på ulike læringsarenaer og å møte forskere og studenter. Skolen har som et av sine fremste satsningsområder å gi elevene god forberedelse og forståelse for muligheter innen høyere utdanning.


== Historie ==

Økningen i folketallet i Oslo bidro til en større omlegging av skolestrukturen i fra 2010. Berg og Fagerborg videregående skole ligger i områder med økt behov for grunnskoler. Siden de samtidig hadde behov for rehabilitering, ble de planlagt for ombygging. Tilbudene på Sogn videregående skole ble flyttet til Kuben videregående skole på Økern høsten 2013, og det store skoleanlegget ble stående tomt.Hovedbygget på Sogn består av fire sammenhengende fløyer, noen mindre tilbygg, en større verkstedshall på nordsiden og et verkstedsbygg for bygg- og anleggsteknikk mot Store ringvei. Blindern videregående skole er plassert i de to vestligste fløyene som ligger i tilknytning til Sogn bad og skolens idrettshall.

Skolen er planlagt utvidet med ungdomstrinn om noen år. Den vil da bli Osloskolens 2. kombinerte ungdomsskole og videregående skole sammen med Fyrstikkalleen skole. 8-13 skolen Bjørnholt skole ble delt med egen vgs, Bjørnholt videregående skole høsten 2016.


== Avdeling for tilrettelagt opplæring ==
Fra høsten 2022 er det planlagt ny avdeling for tilrettelagt opplæring ved Blindern videregående skole. Avdelingen vil bli lagt til "G-bygget" på den sørøstlige delen av tomten, som er bygget mot krysset mellom Sognsveien og Torgny Segerstedts vei (Ring 3).


== Rektorer ==
Per Erik Skjelbred (2014-2015, fra Berg videregående skole til Bleiker videregående skole i Asker)
Hege Haugland (2015-)


== Blindernrevyen ==
Både Fagerborg og Berg videregående skoler hadde sterke revytradisjoner i sin tid. Blindern vgs videreførte denne tradisjonen fra og med første skoleår i 2014. Navnet Blindernrevyen er tidligere brukt for det som siden er kjent som UKA på Blindern. Det oppsto diskusjon rundt hva det nye navnet på revyen på Blindern vgs skulle være og navnet Fagerbergrevyen ble arrangert ved Blindern vgs i 2015 og 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Blindern videregående skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asker videregående skole

Asker videregående skole (frem til 1976 Asker gymnas) ligger like sør for Asker sentrum i Asker kommune. Per 2022 tilbyr skolen utdanningsprogrammene studiespesialisering og idrettsfag, og har også en avdeling for tilrettelagt opplæring.


== Etablering ==
Skolen ble opprettet som realskole og gymnas i 1955, med linjer i realfag, engelsk og latin. Det første kullet hadde 360 elever og 25 lærere.


== Rektorer ==
Cathrine Kittilsen Zandjani (2016–)
Wenche Engen Hanevik (–2016)
(...)
Georg Matthiesen (1992–1993)
Olaf Ruud (1981–1992)
Aasmund Midttun (1967–1981)
Haakon Holmboe (1952–1966)


== Kjente elever ==
Wera Sæther, forfatter
Morten Harket, musiker
Trond Røed, politiker
Pål Sletaune, regissør
Helge Lund, næringslivsleder
Truls Gulowsen, miljøaktivist
Maiken Kolle Riskild, skuespiller
Harald Østberg Amundsen, skiløper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Utdanningsdirektoratets statistikk for Asker videregående skole
Peugeot 104

Peugeot 104 var en liten bil produsert av Peugeot mellom 1972 og 1988.
Fra 1972 til 1976 var bilen en 4-dørers Sedan. Men i 1976 fikk bilen en «ansiktsløftning», og ble en 5-dørers bil. 
Den ble levert med 1.0 til 1.4 L motorer.
Peugeot 104 ble produsert i mange forskjellige former fra 1972 til 1988, og den motoren som ble mest brukt var 1.0 L Douvrin-motoren. Den ble laget av Renault.
Peugeot 104 ble solgt som en 2- og 4-dørers sedan og kombi.
Peugeot 104 var en av de mest suksessfulle bilene på 70-tallet.
Da Peugeot lanserte Peugeot 205 i 1983 ble 104 tatt av det europeiske markedet. Men bilen ble produsert i Frankrike helt til 1988. I løpet av denne 16-årige perioden var det blitt produsert 1 624 992 Peugeot 104.


== Eksterne lenker ==
Peugeot 104 klubben
Grand Valley State University

Grand Valley State University (GVSU) er et universitet med hovedbase i Allendale i Michigan i Amerikas forente stater. GVSU har også campuser andre steder i Michigan, i byene Grand Rapids og Holland.
GVSU ble stiftet i 1960. Det er 23 295 studenter ved universitetet, og 1 414 vitenskapelig ansatte i 2006.Kjente tidlige studenter er bl.a. Tommy Remengesau, tidligere president i Palau, og skribenten Patrick Sheane Duncan.
GVSU består av fem fakulteter:

College of Community and Public Service
College of Liberal Arts and Sciences
Kirkhof College of Nursing
Padnos College of Engineering and Computing
Seidman College of BusinessJames H Zumberge Library er universitetets hovedbibliotek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Grand Valley State University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Adrien de Gerlache

Adrien Victor Joseph de Gerlache de Gomery (født 2. august 1866, død 4. desember 1934) var en offiser i den belgiske marine. Han ledet den belgiske antarktisekspedisjon i 1897–1899 hvor Roald Amundsen var hyret som førstestyrmann.


== Tidlige år ==
Gerlach ble født i Hasselt i Belgia, og utdannet i Brussel. Han studerte anvendt vitenskap ved Universitetet i Brussel og arbeidet i feriene som lugargutt på atlanterhavsdampere. Etter eksamen i 1885 sluttet han seg til den belgiske marine 19. januar 1886.Etter eksamen fra sjømannsskole i Oostende ble han hyret på forskningsskipet «Belgique». Det var under denne tjeneste at han planla en forskningferd til Antarktis.


== Belgica-ekspedisjonen ==

I 1896 kjøpte han den norsk-bygde hvalbåt «Patria», som etter en omfattende ombygging fikk navnet «Belgica». Sammen med et mannskap fra mange nasjonaliteter, blant dem Roald Amundsen som førstestyrmann og Frederick Cook, seilte de fra Antwerpen 16. august 1897.

I løpet av januar 1898 nådde de kysten av Den antarktiske halvøy og seilte langs denne og rekken med øyer som ligger vestenfor. Gerlache gav sundet navnet Belgicastredet. Dette er senere fått navnet Gerlachestredet etter ham. Ekspedisjonen kartla og gikk i land på om lag 20 øyer, hvorav flere ble navnsatt. De fortsatte mot sør og krysset den sørlige polarsirkel 15. februar 1898.
28. februar 1898 ble ekspedisjonen innefrosset i isen ved Peter I Øy. Tross mannskapets anstrengelser for å få skipet fri av isen måtte de snart innse at de var blitt tvunget til å tilbringe en vinter i Antarktis. Amundsen hevdet i ettertid at innfrysingen var planlagt av Gerlache, inspirert av Fridtjof Nansens ferd gjennom Nordishavet. Kun Amundsen og kapteinen Georges Lecointe var informert om denne planen og resten av mannskapet beskyldte Gerlache for halvhjertet innsats med å få «Belgica» fri fra pakkisen. Flere uker senere, 17. mai, satte polarnatten inn med et totalt mørke som varte til 23. juli. Så fulgte syv måneder med hardt arbeide for å få skipet løs fra isen. Flere av mannskapet var nære ved å miste forstanden, blant dem en belgisk sjømann som forlot båten med ordene om at han skulle gå tilbake til Brussel. Flere av mannskapet ble også hardt rammet av skjørbuk. Legen ombord, Frederick Cook, drev jakt og serverte ferskt sel- og pingvinkjøtt som medisin mot skjørbuken, noe som reddet mannskapet fra sykdommen.
15. februar 1899 klarte de endelig å seile ut. Det tok dem nesten en måned å forsere 10 kilometer, og 14. mars kom de klar av isen. Ekspedisjonen returnerte til Antwerpen 5. november 1899.
I 1902 ga Gerlache ut en bok om ferden med tittelen «Quinze Mois dans l'Antarctique». Den er ikke oversatt til norsk.


== Senere liv ==
Han deltok i flere ekspedisjoner etter Belgica-ekspedisjonen, blant annet:

En ekspedisjon til havområdet rundt Grønland i 1905
En ekspedisjon til Barentshavet og  Karahavet i 1907
En ekspedisjon til Grønland, Spitsbergen og Frans Josefs land«Belgica» ble brukt på alle disse ekspedisjonene. 
Adrien de Gerlache døde i Brussel 4. desember 1934 av tyfus.


== Referanser ==
Tommy Remengesau

Thomas Esang «Tommy» Remengesau jr. (født 28. februar 1956) var også president fra 2001 til 2009 og 2013 til 2021. 
Remengesau er utdannet ved Grand Valley State University i Michigan i USA.
Remengesau, som er sønn av tidligere president i landet Thomas Remengesau, ble president ved årsskiftet 2000/01, etter å ha vært visepresident siden 1992. Han vant presidentvalget med 52% av stemmene, mot motkandidaten Peter Sugiyamas 46%. Remengesau ble gjenvalgt i 2004, etter å ha slått Polycarp Basilius med 66,5% mot 33,5%. Etter valget i november 2008 ble han avløst av Johnson Toribiong den 15. januar 2009.
Khiam

Khiam (arab. الخيام) er en landsby i distriktet Marjayoun i det sørøstlige Libanon, nær byen Marjayoun.
Den begynte som en større fransk militærpost etablert i 1930-årene. Senere ble den en base for den libanesiske hær. Under den israelske okkupasjon fra 1985 ble barakkene omgjort av Israels allierte South Lebanon Army (SLA) til et fengsel og avhørssenter, og forble det til den israelske tilbaketrekning i 2000. Beskyldninger om tortur kom tidlig, og vedvarte over det meste av perioden.


== Eksterne lenker ==
Innovative Minds
En artikkel fra Human Rights Watch
Qleiaa

Qleiaa (eller Al Qulayah) er en overveiende maronittisk landsby i distriktet Marjayoun i Sør-Libanon, mellom byen Marjayoun og grenseovergangen til Israel ved Metulla. Etter at den pro-israelske South Lebanon Army (SLA) ble opprettet i 1978 fikk den bred oppslutning fra Qleiaa. 
Etter at den israelske okkupasjon (1985–2000) ble avsluttet, falt SLA sammen, og et flertall av Qleiaas borgere flyktet, mange av dem til Israel, av frykt for Hizbollah som raskt rykket inn i de områdene fortall av israelerne og oppgitt av SLA. Av en befolkning som var på ca. 5 000 på det meste var det i 2005 bare igjen noe mindre enn 1 000.
Norge i det nittende aarhundrede

Norge i det nittende aarhundrede er et norsk historisk bokverk som utkom i 1900 på Alb. Cammermeyers forlag og Centraltrykkeriet. Verket omhandler norske forhold på 1800-tallet.
Verket er i to bind på tilsammen 904 sider. Formatet er 35,5cm x 28,5cm. og verket veier tilsammen 9 kg. Det er stort, og innbundet i skinn.
Det er rikt illustrert både med tegninger og fotografier. Enkelte av illustrasjonene er i farver. Hovedredaktør for teksten var Nordahl Rolfsen og for illustrasjonene Erik Werenskiold.
Forfattere var W.C. Brøgger, Bernhard Getz, A.N. Kiær, Moltke Moe, Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne, Gerhard Munthe, Fridtjof Nansen, Eilif Peterssen, Nordahl Rolfsen, J.E. Sars, Gustav Storm og Erik Werenskiold.
Verket inneholder også en rekke tegninger og malerier laget for dette verket av kjente norske kunstnere. Ca. 100 norske kunstnere var bidragsytere.


== Innhold ==


=== Bind I ===
Geologi, geografi, klima, planteliv, dyreliv.
Politisk historie, folkerettslig stilling, statsforvaltning, kirkelig liv, stats- og kommunalhusholdningen, befolkningsforhold, økonomi
Vitenskap, Litteratur, kunst.


=== Bind II ===
Natur og folkeliv
Næringsveier.
Byene.
Samferdsel.
Idrett og jakt.


== Eksterne lenker ==
Norge i det nittende aarhundrede. Bind 1. Cammermeyer. 1900. 
Norge i det nittende aarhundrede. Bind 2. Cammermeyer. 1900.