jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
George Cumine Strahan

George Cumine Strahan (født 9. desember 1838, død 17. februar 1887) var en britisk militæroffiser og koloniadministrator, best kjent som guvernør av Tasmania fra 1881 til 1886.


== Bakgrunn og virke ==
Strahan ble født i Fraserburgh i Aberdeenshire i Skottland. Etter at han utdannet seg ved Royal Military Academy i Woolwich i London, sluttet han seg til Royal Artillery–korpset i British Army som løytnant i 1857.
Han ble aide-de-camp til de siste to høykommissærene på De joniske øyer, William Gladstone og Henry Knight Storks. Da Storks ble utnevnt til guvernør på Malta i 1864, fulgte Strahan ham og tjente under hans etterfølger Patrick Grant frem til 1868 da han ble sjefssekretær på Malta. Ytterligere administrative utnevnelser fulgte på Bahamas (kolonisekretær 1868–72 og fungerende guvernør 1872–73), Lagos (1873–74), Gullkysten (guvernør 1874–76) og Windward Islands/Barbados (guvernør 1876–80). 
Strahan ble utnevnt til guevrnør i Tasmania i april 1880 og ble adlet kort tid etterpå. Men han inntok ikke stillingen før han ankom Hobart i desember 1881. Den lange forsinkelsen skyldtes at Strahan fungerte som guvernør for Kappkolonien og høykommissær for det sørlige Afrika til Hercules Robinson ankom.
Han var en populær guvernør i Tasmania og regnet som oppmerksom mot utdanning, helse og jordbruksindustrien. Det ble til tider stilt spørsmål ved hans egen helse, og periodene med sykdom i løpet av hans periode skyldtes at han hadde tilbrakt så mange år i tropisk klima i Karibia og Afrika.
Strahan forlot Tasmania i oktober 1886, og returnerte til England via Melbourne. Han ble utnevnt til guvernør i Hongkong for å erstatte George Bowen, men døde i Bournemouth den 17. februar 1887 før han kunne innta stillingen.
Byen Strahan på vestkysten av Tasmania ble oppkalt etter George Strahan i 1892.


== Litteratur ==
Neil Smith, Strahan, «Sir George Cumine (1838 – 1887)», Australian Dictionary of Biography, nr 6, Melbourne University Press, 1976, s 203-204
Emanuele Laurifice

Emanuele Laurifice eller Pan Guoliang, Ma'nuo (født 31. mai 1646 i Modica på Sicilia i Italia, død 17. mars 1703 i Kanton i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
I 1679 kom han til Kina, og fra 1680 og fremover virket han i Shanghai, Jiangzhou i Shanxi, Xi'an, Songjiang, Nanjing og Hangzhou. 


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Francesco Folleri

Francesco Folleri eller Fa Fangjige (født 9. februar 1699 i Firenze i Italia, død etter 1767 i Portugal) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
I 1721 kom han til Macao, og dro derfra til Beijing og var mekaniker ved det keiserlige hoff. Han kom i 1737 tilbake til Macao, og ble der til han ble arrestert i 1762 og ført til fengsel i Lisboa. Han ble løslatt i juli 1767.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Norges ambassade i London

Norges ambassade i London er Norges diplomatiske representasjon til Storbritannia. Ambassaden har siden 1949 hatt kontorer i bygningen Belgrave Square 25 i London, mellom undergrunnstasjonene Victoria Station og Hyde Park Corner. Norge har hatt utenriksstasjon i Storbritannia siden 1906. Den norske legasjonen i London var Norges første utenriksstasjon, og den første ministeren til Storbritannia var Fridtjof Nansen. Legasjonen ble oppgradert til ambassade 22. mai 1942.Det arbeider 30 personer på ambassaden, og oppgavene deres er fordelt på følgende fagseksjoner: administrativ, politisk, økonomisk, presse-, kultur- og informasjon (PKI), konsulat og forsvarsattachéens seksjon.


== Sendemenn og ambassadører ==
Før unionsoppløsningen i 1905 hadde man en norsk-svensk sendemann stasjonert ved en felles legasjon i London.  Fra 1906 hadde Norge egen sendemann, kalt minister eller chargé d'affaires. Etter 1942 hadde sendemannen rang av ambassadør.

1906–1908 Fridtjof Nansen
1908–1910 Johannes Irgens
1910–1934 Benjamin Vogt
1934–1946 Erik Colban (ambassadør fra 1942)
1946–1959 Per Preben Prebensen
1959–1962 Erik Braadland
1962–1968 Arne Skaug
1968–1975 Paul Gruda Koht
1975–1982 Frithjof Jacobsen
1982–1989 Rolf Trygve Busch
1989–1994 Kjell Eliassen
1994–1996 Tom Vraalsen
1996–2000 Kjell Colding
2000–2005 Tarald Brautaset
2005–2010 Bjarne Lindstrøm
2010–2014 Kim Traavik
2014–2018 Mona Juul
2019– Wegger Chr. Strømmen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Royal Norwegian Embassy in London
Tage la Cour

Tage la Cour (født 25. januar 1915 i København, død 7. januar 1993) var en dansk krimforfatter og hotelldirektør.
Han debuterte i 1938 med boka Gøg, stork og svale i sagn og tro. Sin største innsats gjorde han som redaktør av en lang rekke antologier og samlinger med kriminalnoveller og lignende.
La Cour var æresmedlem av en rekke kriminallitterære selskap: The Baker Street Irregulars, New York (1952), Rivertonklubben (1973), Skånska Deckarsällskapet (1975) og Poe-klubben (1980), og mottok Det danske Kriminalakademis diplom i 1990. 
Han er gravlagt i fellesgrav på Garnisons Kirkegård i København.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Tage la Cour på bibliografi.dk
Sigurd B. Hennum

Sigurd Bernhard Hennum (født 10. desember 1930 i Oslo, død 26. april 2017) var en norsk avisredaktør og forfatter.Han tok realartium ved Berg gymnasium i 1949, Journalistakademiet i 1953 og kurs ved Nansenskolen 1954/55. Etter å ha arbeidet som journalistlærling i Morgenbladet, ble han ansatt i Aftenpostens politiske avdeling i 1955. Fra 1963-1978 var han redaktør for Aftenpostens A-Magasinet, deretter redaksjonsjef og siden redaktør for Aftenposten frem til han gikk av med pensjon i 1995. Han hadde også ansvaret for opprettelsen av Aftenpostens kabel-tv og nærradio i 1985 -1986. Som redaktør av A-Magasinet, initierte Hennum, i samarbeide med professorene Anders Hagen, Steinar Skjeseth og Magne Skodvin, artikkelserier om norsk geologi, arkeologi og historie, senere samlet i bokform. Han introduserte også en ukentlig kriminalnovelle og var en av initiativtagerne til Rivertonklubben i 1972.
Han satt i Bærum kommunestyre 1964-1971, var styreformann ved Norsk Pressefotografskole og var president i Rivertonklubben 1983-1985.


== Bøker ==
Fra fredsrus til striskjorte 1944-1950 (1995)
De glade 50-årene (1992)
De utfordrende 60-årene (1993)
De kampglade 70-årene (1994)
Annonsene forteller (1998)
Hagebygutter (2001)
Norske øyebliikk (2002)
Presseliv (2010)


== Referanser ==
Tord Akerbæk

Tord Jarl Akerbæk (født  1962) er en norsk dramatiker og informatiker.Akerbæk tok cand.scient.-graden ved Universitetet i Oslo i 1991 med oppgave om brukergrensnitt for operatører innen prosesskontroll. Oppgaven ble skrevet sammen med Håkon Tolsby.Akerbæk arbeider helst som dramatiker. Blant hans skuespill finner vi Zæpp og Herr Bima og herr Bramati. Sistnevnte ble satt opp på Det norske teatret i 2003.I 2004 ble Herr Bima og herr Bramati oversatt til engelsk og representerte Norge på teaterfestivalen i Edinburgh.I 2007 ble stykket Universets historie satt opp på Det åpne teater.I 2015 ble teaterstykket Spinn Spinn satt opp i Halden, som en gave fra LO Halden til byen.


== Skuespill ==
Zæpp, Teatergruppa Forum og Østfold Teater 2001
Herr Bima og herr Bramati, Det norske teatret, 2003
Frankenstein – en skapelsesberetning
Universets historie, monolog, Det Åpne Teater 2007
Spinn Spinn, teaterstykke, Spinneriet 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Tord Akerbæk hos Norske Dramatikeres Forbund
(no) Bokstedet hvor Akerbæk publiserer romanen «Havet» på donasjonsbasis
Seriesamlerklubben

Seriesamlerklubben ble startet i 1986 og er en av de eldste tegneserieklubber i Norge. Klubben ble startet av Semic og gir ut tegneserier av humoristisk art, fra kjente klassikere til nyere serier. Fra 1997 tok Egmont Serieforlaget over alle tegneseriene til Semic og videreførte også Seriesamlerklubben.
Klubben gir ut album i hardcover permer, der hver serie har sin farge, og ryggen på albumene beskriver innholdet. Serien er dermed godt egnet for bokhyllen. Et abonnement gir medlemmene 9 bokpakker i året. Hver bokpakke inneholder to bøker og medlemsbladet «Seriesamler´n».


== Serier i klubben ==
Serien startet med titler som blant annet Lucky Luke, Sprint, Viggo, Tintin, Tommy & Tigern, Billy, Valhall og Spiralis. Etter at Hjemmet kjøpte Semic og ble til Egmont Serieforlaget, kom også serier som Asterix og Iznogood med i utvalget, samt titler som Bizarro, Helge, Joe Bar Team, Kid Paddle, Piray, Titeuf og Zits. Senere er også Disney-album kommet inn i klubben. 
Flere av seriene er siden starten i 1986 utgitt i sin helhet i Seriesamlerklubben. Noen av disse er Tintin, Tommy & Tigern, Spiralis, Valhall og Viggo. Serier som har vært med fra starten og som fortsatt ikke er komplettert er de største seriene, som Asterix, Lucky Luke og Sprint. Utgaver fra de tidligere år som er utgitt i sin helhet kan være vanskelig å få tak i.


=== Seriesamler´n ===
Da klubben ble startet av Semic i 1986 var Tomas Algard redaktør for klubben. Han satt som redaktør helt til Semic solgte seg ut i 1997. Algard var også ansvarlig for medlemsbladet «Seriesamler´n». Med overtakelsen av Egmont Serieforlaget i 1997 ble medlemsbladet opprettholdt av den nye ansvarlige redaktøren John Berge, som overtok som redaktør for bladet i 1996. I perioden 1997 til 2007 var Egil Lyder redaktør for klubbens bokutgivelser. Fra høsten 2007 ble Haakon W. Isachsen redaktør.
Innholdet i Seriesamler´n er en presentasjon av neste bokpakke og en større reportasje fra tegneserieverden. Reportasjen kan være over et gitt tema, en tegneserieskaper, eller utdypning av en nyhet. I tillegg presenterer Seriesamler´n kommende tegneserieutgivelser av Egmont Serieforlaget, andre større tegneserieutgivelser og oversikt og reportasjer fra tegnefilmer, og tegneserier som blir spillefilmer. 
Seriesamler´n er selv blitt et samleobjekt.


=== Liste over serier i klubben ===
Asterix | Billy | Bizarro | Blåjakkene | Disney-album | Edwards eventyrlige liv | Garfield | Helge | Hundeliv | Iznogood | Joe Bar Team | Kid Paddle | Largo Winch | Lille Sprint | Lucky Luke | Nemi | Ompa-Pa | Pappa & Pestus | Pelle og Proffen | Piray | Rattata | Rex Rudi | Spiralis | Sprint | Stripestreker | «Tegneserier 100 år» (jubileumsutgave) | Tintin | Titeuf | Tobben | Tommy & Tigern | Valhall | «Verdens beste tegneserier» (samleutgave) | Viggo | Zits


== Kilder ==
Serie.no, Egmonts nettbutikk om Seriesamlerklubben (kommersiell nettside)
Privat nettside tegneserieentusiast Karl Johan Lien om Seriesamlerklubben
X-port Plater

X-port Plater, også kjent som X-port Records, var det første norske plateselskapet som spesialiserte seg på hardcore punk i Norge. Selskapet ble drevet av Gunnar Nuven (Feber, Svart Framtid, Kafka Prosess, So Much Hate, Crossbreed) og Ote Kippersund (Norske Budeier). Selskapet hadde først adresse i Vålerenggata, før det flyttet til Mandallsgate på Grønland i Oslo. Mandallsgate fungerte som base for plateskapet, postordresalg og besøksadresse. Etter at selskapet gikk inn rundt 1990 overtok Progress Records rettighetene til X-ports utgivelser.
Med unntak av den første utgivelsen, som kom i mellom 1400 og 1600 eksemplarer, kom utgivelsene kun i 1000 eksemplarer. Flere av disse er i dag ettertraktede samlerobjekter innenfor hardcore-miljøet både i Norge og ellers i Europa. Spesielt EPene til Svart Framtid og Bannlyst går et par ganger i året for høye summer på eBay. Noe som også har resultert i av det sirkulerer et par ulike bootleger av X-Port Plater sine utgivelser. For eksempel EP-ene X-001 t.o.m. X-005 (minus Proces sine låter) er presset som en bootleg LP med tittelen "Nå eller aldri" en gang på 2000-tallet, mens Bannlyst sine låter fra X-002 og X-003 (pluss andre låter) eksisterer som en bootleg "diskografi" LP. Nå sist ble dessuten Bannlyst sin 7"EP bootleget i 2008 og fremstår som en nær replika av originalen med utbrettcover.
Life... But How To Live It? sin LP ble offisielt reutgitt på en CD (som samler bandet sine to første album) av Progress Records i 1996. So Much Hate sin LP ble offisielt reutgitt av det tyske plateselskapet Norwegian Leather i 2007.


== Diskografi ==
X-001 – Svart Framtid – EP 1984 7" EP (1984)
X-002 – Bannlyst – La dem ikke lure deg 7" EP (1985)
X-003 – Diverse artister – Nå eller aldri 7" EP (1985) *
X-004 – Proces/Stengte dører – Splitt 7" EP (1985)
X-005 – Barn av regnbuen – Det e`kje nåkka artig længer 7" EP (1986)
X-006 – So Much Hate – How We Feel LP (1987)
X-007 – Stand to Fall/Target of Demand – Splitt LP (1988
X-008 – Life... But How To Live It? – Life... But How To Live It? LP (1989)* Medvirkende band: Bannlyst, Psykisk Terror, Kafka Prosess, Siste Dagers Helvete, Angor Wat, Landssvik, Akutt Innleggelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tore Stemland, X-port Records
Michael Elmgreen

Michael Elmgreen (født 1961 i København) er en dansk billedkunstner. Sammen med den norske kunstneren Ingar Dragset danner han kunstnerduoen Elmgreen & Dragset. Siden slutten av 1990-tallet har duoen hatt en betydelig internasjonal karriere, med utstillinger bl.a. ved Tate Modern i London og Veneziabiennalen.
Sammen med Ingar Dragset ble han tildelt Eckersbergmedaljen i 2012.


== Referanser ==
Tor André Knudsen

Tor André Knudsen (født 27. november 1967, død 30. mars 2004) var en sentral person i hardcore punk-miljøet i Oslo gjennom 16 år, fra han begynte å selge plater gjennom Den Gode Firkant i 1988 til han døde av hjerneblødning våren 2004.Knudsen spilte også bass på Junkfood Societys første mini-LP, og var lidenskapelig Lyn- og Derby-supporter. 9. mai 2004 ble det avholdt minnekonsert for Knudsen, der J.R. Ewing, Disiplin og et band satt sammen for anledningen, bestående av medlemmer fra blant annet J.R. Ewing og Amulet, spilte.


== Platearbeider ==
Da Den Gode Firkant ble slått sammen med Knallsyndikatet, et UFFA-basert plateselskap fra Trondheim, til Progress Records hadde Knudsen ansvaret for distribusjonsdelen. I 1996 trakk han seg fra samarbeidet og åpnet platebutikken Tiger i Oslo. Tiger ga også ut Gluecifers første fullengder, men satset hovedsakelig på platesalg og distribusjon, og utvidet etter hvert med en rekke ulike sjangere. Knudsen var butikkens leder helt frem til han døde. Tiger ble kjøpt og drives videre til dags dato av Kristian Kallevik som jobbet på Tiger på den tiden. I 2008 startet Kallevik plateselskapet Fysisk Format som drives fra kjelleren på Tiger. 


== Referanser ==
Ann Lislegaard

Ann Lislegaard (født 1962 i Tønsberg) er en norsk billedkunstner. Hun anvender 3D-animasjon, video, fotografi, tekst, lyd og arkitektur. Hun er interessert i det spekulative og subversive potensialet i science fiction-genren.  
Lislegaard har i en årrekke bodd og arbeidet i København og New York, og ble i 2005 valgt til å representere Danmark ved Veneziabiennalen.


== Utmerkelser ==
I 2009 ble Lislegaard tildelt livsvarig hedersytelse fra Statens Kunstfond. Hun mottok Eckersbergmedaljen i 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artfacts.net
Astrup Fearnley Museet
Mark Smyth

Mark Smyth (født 9. januar 1985 i Liverpool) er en engelsk fotballspiller i Vauxhall Motors FC.
Smyth startet sin karriere på juniorakademiet til Liverpool, før han ble hentet opp til førstelagstroppen i 2002. Her fikk han tildelt trøye nummer 41. Han spilte primært på reservelaget, men han fikk sin debut i bortekampen i Liga-Cupen mot Tottenham på White Hart Lane 1. desember 2004. Liverpool vant til slutt kampen etter straffesparkkonkurranse.
Han ble frigitt etter sesongen 2004/2005. Han skrev da under for Accrington Stanley. Her ble han kun en sesong. Han signerte for sin nåværende klubb Vauxhall Motors i 2006.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Smyth – Transfermarkt 
(en) Mark Smyth – Soccerbase.com 
Profil på Liverpools offisielle hjemmeside
Profil på LFChistory.net
Profil på LFCSCSB
Tommy Lucas

Thomas «Tommy» Lucas (født 20. september 1895 i Liverpool, død 11. desember 1953) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid i Liverpool FC.
Lucas spilte i amatørklubbene Sherdley Villa, Sutton Commercial, Heywood Utd, Peasley Cross, Ecess Borough og Clapton Orient før han ble hentet til Liverpool i 1916. På grunn av 1. verdenskrig fikk han ikke sin offisielle debut for klubben før 13. september 1919 i hjemmekampen på Anfield mot Aston Villa, i en kamp de røde vant 2-1. Hans første mål for klubben kom 15. oktober 1921 i hjemmekampen mot Preston i en kamp Liverpool vant 4-0.
I sesongen 1921/1922 var han med på laget som vant 1. divisjon, men sesongen etter var det blitt så stor konkurranse om plassene at han kun fikk en ligakamp. Han fikk dermed ikke vinnermedalje enda Liverpool også dette året vant ligaen.
I de påfølgende årene gjenvant han plassen sin og spilte fast på laget. I sesongen 1930/1931 var han sammen med Archie McPherson de to eneste spillerne som var involvert i samtlige av de 43 kampene Liverpool spilte.
Han forlot Liverpool i 1933 etter å ha spilt 366 offisielle kamper for klubben.
Lucas fikk tre landskamper for England.
Han døde i 1953, 58 år gammel.


== Statistikk ==


=== Kamper Liverpool ===
1916-1919: Kamper under 2. verdenskrig – mål: 39 kamper – 0 mål.
1921-1933: Ligakamper – mål: 341 kamper – 3 mål.
1921-1933: Totalt kamper – mål: 366 kamper – 3 mål.* Kampene under 1. verdenskrig teller ikke inn som offisielle kamper.


=== Kamper England ===
1921-1926: Totalt landskamper – mål: 3 kamper – 0 mål.


=== Medaljer ===
1921/1922: Ligavinner 1. Divisjon.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy Lucas – Transfermarkt 
(en) Tommy Lucas – national-football-teams.com 
(en) Tommy Lucas – EU-Football.info 
Profil på LFChistory.net
Bizarro (tegneserie)

Denne artikkelen er om den satiriske tegneseriestripen Bizarro av Dan Piraro. For DC Comics' tegneseriefigur og Supermanns «dobbeltgjenger» se Bizarro .Bizarro er en amerikansk tegneserie av tegneserieskaperen Dan Piraro. Serien så dagens lys i 1985, og utgis dels som striper, dels som enkeltstående ruter.
Serien er tatt opp i flere aviser, og den en-linjede stripen med 3–4 bilder passer godt til avisformatet. Bizarro eksisterer også i enkeltbilder. Dan Piraro er satirisk og overdrivende i sin serie. Han henter oftest handlingen fra hverdagslivet. Selv om de ulike situasjonenene er surrealistiske, kan leseren kjenne seg igjen.
Piraros tegninger har visse motiver som han ofte gjentar, som for eksempel fyrverkeri, øyesten, pai, ei kanin, et utenomjordisk vesen i et romskip og en fugl som plasseres opp-ned i bildet.
Bizarro har mottatt flere priser og utmerkelser, blant annet «Newspaper Panel Cartoon Award» fra National Cartoonist Society i 1999, 2000, og 2001. Serien ble også nominert til Reuben Award (Reuben-prisen) i 2002.
I Norge kom et eget blad fra 2003 til 2004, samt julealbum.


== Eksterne lenker ==
Bizarros offisielle nettside
Artikkel publisert 1. juli 2007 i King Feature Store (forfatter Dan Piraro) om Bizarro - Arkivert av Wayback Machine. Besøkt 15. januar 2019.
National Cartoonist Society (NCS) Awards - oversikt over tildelinger av Reuben-prisen fra 1946 til 2005 - Arkivert av Wayback Machine. Besøkt 15. januar 2019.
Hallset skole

Hallset skole er en barneskole for 1.–7. trinn i Byåsen i Trondheim kommune. 
Skolen var ny 1970 og har blitt utvidet med nybygg ferdigstilte i 1997 og 2000. De yngste elevene på 1. 4. trinn benytter nybygget. Også deler av gamlebygget er restaurert. 
Hallset skole er naboskole til Selsbakk ungdomsskole og Byåsen videregående skole. Skolen har skolefritidsordning med 210 barn. 


== Hallsetrevyen ==
Hallset skole er kjent for sin barnerevy, «Hallsetrevyen». Revyen ble fra 1992 lagt utenom skolen, men er fortsatt et tilbud til skolens elever.
Revyen startet som «Hallset skoles Cabaret» i 1983 av daværende rektor Sverre Sivertsen. Den gang var den integrert som en del i undervisningen. I 1992 ble Sivertsen pensjonert, og Kjell Nervik tok over som leder av kabareten. Den ﬁkk da navnet Hallsetrevyen. Samtidig gikk den ut av skolen og ble en aktivitet basert på hjelp fra foreldre og andre frivillige. Hallsetrevyen er i kontinuerlig utvikling, både innholdsmessig og teknisk. I 2005 ble det gjort forsøk på å endre navn, men det ville ikke barna ha noe av. Navnet Hallsetrevyen er blitt en institusjon på Hallset.
Hallsetrevyen er et tilbud til barna i 5. til 7. trinn. Hvis det er for lite aktører kan noen fra 4. trinn fra være med. Alle får tilbud om å delta. Hallsetrevyen er sosialt og selvutviklende for barna, samtidig gir tilbudet en positiv fritidsaktivitet til barna. Dette er også et tilbud til foreldrene da de må bidra i ulike arrangementsgrupper. Alt fra kostyme-, kulisse- og kjøkkengruppe til egen markedsføringgruppe. Hallsetrevyen fordrer god, gammel norsk dugnadsånd fra foreldre og foresatte samt andre frivillige.


== Eksterne lenker ==
Hallset skole på trondheim.kommune.no
Hallsetrevyens egen hjemmeside
Politisk makt

Definisjonen av politisk makt vil avhenge av hvilken definisjon man legger til grunn for politikk. Med en vid definisjon, der politikk forstås som alle sosiale forhold som innebærer makt, styre og autoritet, vil begrepet politisk makt falle sammen med makt i sin alminnelighet. Med en snevrere forståelse av politikk, der politikk ses på som en offentlig beslutningsaktivitet og de rammene som leder individers og gruppers handlinger fram til offentlige vedtak, vil politisk makt forstås snevrere, som den institusjonaliserte og sentraliserte makten innen regulerte territorier og i mellomstatlige forhold. Det er en autoritativ makt, den ytrer seg gjennom pålegg, lover, fordelingsvedtak og tildeling av rettigheter. Max Weber definerer staten som en institusjon med monopol på legitim bruk av voldsmakt.


== Litteratur ==
Østerud, Øyvind (2003) «Makten og demokratiet», Gyldendal.
Sosialt system og sosial struktur

For å forstå hva et sosialt system er, må man først forstå begrepet sosial struktur. En sosial struktur er en gruppe personer som kan avgrenses, det vil si man kan klart avgjøre hvem som er med i gruppen og hvem som ikke er med. Den må videre ha en viss varighet eller opptre med en viss regularitet. Til slutt skal den være forutsigbar i den forstand at det må være mulig å definere visse normer og regler for strukturen. 
Dette kan illustreres ved noen eksempler, der man spør seg om disse tre kravene er tilfredsstilt. En  mobb som foretar opptøyer vil ofte ha uklare grenser, den vil ikke være noen lengre varighet eller regularitet og det er ingen klare normer eller regler for adferd. Et mytteri vil derimot ha klare grenser. Man er enten med på mytteriet eller ikke. Det vil imidlertid ikke ha noen lengre varighet, ei eller klare normer og regler. En folkeavstemning vil både ha en klar grense når det gjelder hvem som deltar og klare normer og regler. Det vil imidlertid ikke ha noen lengre varighet og heller ingen regularitet. 
Ingen av eksemplene ovenfor kan derfor anses for å være strukturer. Derimot vil et politisk parti være en struktur. Det vil både ha et klart definert medlemsregister, klare normer og regler og en lengre varighet. Et politisk parti kan derfor anses som å være en sosial struktur. 
Et sosialt system består av flere strukturer som er forbundet med hverandre på en slik måte at forandringer i en eller flere strukturer må anses for å være årsak til forandring i en eller flere av de andre strukturene. Et eksempel kan være det parlamentariske system: Når flertallet i Stortinget (struktur 1) endrer seg, kan dette få konsekvenser for hvem som skal regjere (struktur 2). 


== Se også ==
System
Struktur