jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kitty Kiernan

Catherine Brigid «Kitty» Kiernan (født 1892 i Granard i Longford i Irland, død 24. juli 1945) var en irsk kvinne som er mest kjent fordi hun var forlovet med den republikanske lederen Michael Collins. Hans brev til henne er noen av de beste kilder til kunnskap om privatpersonen Collins, og forteller også mye om hvilke tanker som lå bak hans politiske avgjørelser. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kiernan fikk sin utdannelse med Loreto Convent i Wicklow. Faren var en velstående handelsmann, og hun hadde fem søstre og en bror. Familien eide Greville Arms Hotel, en kolonialhandel, en jernvarehandel, et begravelsesbyrå, en tømmerhandel og en bar. Alle i familien var involvert i driften etter evne. Foreldrene, Bridget og Peter Kiernan, hadde et lykkelig ekteskap, og hjemmet var godt inntil hun kom i tenårene. Men i 1907 døde en av hennes søstre, og i 1908 døde begge foreldrene med et par måneders mellomrom. I 1909 kom neste tragedie da nok en søster, først avdøde søsters tvilling, gikk bort. 


=== Sosialt engasjement ===
I mai 1917 møtte hun Michael Collins mens han bodde på Greville Arms sammen med Harry Boland under valgkampen før et suppleringsvalg i Longford. Begge de to mennene ble sjarmert av Kitty, som valgte Collins og etter en tid ble forlovet med ham. Han besøkte ofte Granard i årene 1917–1922. 
Fordi Collins måtte reise, og store deler av perioden levde i skjul, foregikk kontakten mellom dem ofte gjennom brev. Under forhandlingene for den anglo-irske traktat skrev han til henne fra London hver dag, og disse brevene dannet grunnlaget for Leon O'Broins bok In Great Haste. 
Den 22. august 1922 ble Collins drept i Cork, under den irske borgerkrig, før de to rakk å gifte seg. 
I 1925 giftet hun seg med Felix Cronin, som var øverste kvartermester i Irish Army. De fikk to sønner, og den andre fikk navnet Michael Collins Cronin. 
Kiernan døde i likhet med alle sine søsken av Brights sykdom. Hun ble gravlagt på Glasnevin gravlund i Dublin, nær Collins' grav. Hennes mann ble stedt til hvile sammen med henne seksten år senere. 
I 2000 ble omkring 300 brev som var utvekslet mellom Kiernan og Collins, permanent utstilt i Cork Public Museum. Samlingen omfatter også brev fra Collins til andre personer, og fra Kiernan til andre. 
I filmen Michael Collins fra 1996 ble Kitty Kiernan spilt av Julia Roberts.


== Referanser ==
Waltheof I av Northumbria

Waltheof I av Northumbria (født 963, død 995) var jarl av Northumbria, og var sønn og etterfølger av Osulf I. Navnet er norrønt, noe som gir hentydning om at han hadde norrøne forfedre. Bruken av navnet forble i familien da jarl Siward (Sigurd Digre) giftet seg med hans sønns sønnedatter og navnga sin egen sønn for Waltheof.
Ingenting er kjent om Waltheof Is regjeringstid, bortsett fra lengden, noe som gir hentydninger om at han må ha vært dyktig for å sitt makten i såpass lang tid i urolige tider.


== Litteratur ==
Stenton, Sir Frank M.: Anglo-Saxon England Third Edition. Oxford University Press, 1971.
Lu’ermen

Lu'ermen er et lite sted på Taiwans østkyst, nær byen Tainan. I 1661 gikk den kinesiske opprørslederen Koxinga i land her; han hadde tapt sitt opprør mot Qing-dynastiet på Kinas fastland, og satte over Taiwanstredet der han beseiret det nederlandske koloniveldet og forberedte seg på en invasjon av Kina (som aldri ble noe av).
Lu'ermen har et av Taiwans mest kjente templer, Tianhou-templet, som er innviet til Mazu. Hun er den mest kjente av havsgudinnene i kinesisk folkereligion.
Adresseområde

Adresseområde er området av adresser som er tilgjengelig for en programmerer.
En minneadresse kjennetegner en fysisk plassering i minnet.
Eksempler på adresseområder:

Arbeidsminne
Virtuelt minne
IP-adresse
Polen-Litauens tre delinger

Polen-Litauens tre delinger er hvordan monarki-republikken Polen-Litauen mot slutten av 1700-tallet ble delt mellom Preussen, Russland og Østerrike. Delingene gjorde ende på Det polsk-litauiske samveldet som ble etablert ved Lublinunionen i 1569 og som hadde vært i personalunion siden 1385. Polen-Litauen hadde fungert som en buffer mellom Russland, Preussen (senere Tyskland) og Østerrike (senere Østerrike-Ungarn). Med Polen-Litauen oppdelt delte de tre landene grenser og med økende europeisk nasjonalisme førte det til militarisering og økt fare for konflikt.


== Oppdeling ==
Delingene foregikk i tre omganger:
5. august 1772
23. januar 1793
24. oktober 1795Etter Napoleonskrigene, da Napoléon Bonaparte gjenopprettet en polsk stat i form av Hertugdømmet Warszawa, gjorde de tre statene som hadde delt Polen-Litauen om territoriene til formelt delvis selvstendige regioner:
Storhertugdømmet Poznań (Posen)
Republikken Kraków
Kongeriket Polen (Den polske kongress)Det ble lovet å anerkjenne polsk språk og kultur og det polske folkets rettigheter, men løftene ble ikke overholdt og områdene ble snart annektert på nytt.
Man taler noen ganger om Polens fjerde deling, som da kan bety en av de følgende:

Delingen av Hertugdømmet Warszawa ved Wienkongressen i 1815
Innlemmelsen av kongeriket Polen i Russland i 1832 og Republikken Kraków i Østerrike i 1846
Delingen av Polen mellom Tyskland og Sovjetunionen i 1939 i henhold til Molotov–Ribbentrop-pakten


== Bakgrunn ==
Under første halvdel av 1700-tallet ble det relativt svake Polen-Litauen beskyttet ved sider av den europeiske maktbalansen, dette snudde imidlertid i andre halvdel av århundret, etter Frankrikes nederlag i syvårskrigen. For den sveitsiske historikeren Jacob Burckhardt var de tre delingene det grelleste eksemplet på hvordan tre stater i maktbalansens navn påtok seg å partere et land som ikke evnet å etablere tilstrekkelige ressurser for selvforsvar.


== Etterspill ==
Den britiske politikeren Edmund Burke var kritisk til delingen, og mente den ville ha alvorlige langsiktige konsekvenser. Polen-Litauen hadde fungert som en buffer mellom Russland, Preussen (senere Tyskland) og Østerrike (senere Østerrike-Ungarn). Med Polen-Litauen oppdelt delte de tre landene grenser og med økende europeisk nasjonalisme førte det til militarisering og økt fare for konflikt. Etter Napoleonskrigene ble gjenreising av en polsk stat en stadig mer populær sak hos liberale i Vest-Europa, og det kulminerte med at polsk uavhengighet ble en av Wilsons 14 punkter, som amerikansk krav til fredsforhandlingene etter første verdenskrig.


== Se også ==
Kongedømmet Galicia og Lodomeria
Den polsk-russiske krig (1792)
Kościuszko-oppstanden
Europas historie 1789–1914


== Referanser ==


== Kilder ==
Hobson, Rolf, Europeisk politisk historie 1750–1950, Cappelen Damm Akademisk, Oslo 2015, ISBN 978-82-02-24316-6
Svein Byhring

Svein Bjarne Byhring (1932–2007) var en norsk skuespiller og radiomedarbeider. Han var programsekretær i NRK fra 1967 til 1999. 
Byhring filmdebuterte i Gategutter fra 1949, sammen med Tom Tellefsen og Pål Bang-Hansen. Fra 1954 til 1961 var han ved Riksteatret, der han var statist i en landsomfattende oppsetning av Kong Lear. Han ble så skuespiller i det nystartede NRK Fjernsyn og var blant annet med på å lage Kunden har alltid rett som gikk 1964–66.  Han var også med i Barne-TV, blant annet var han «Vaktmesteren» i Du og jeg og vi to med Ragne Tangen og Ulf Wengård, der «Tannpussevise» fra 1969 ble en folkesang. På 1970-tallet medvirket han flere ganger i komiserien Fleksnes. Han var også programleder i radioprogram som Norsktoppen (1977–86) og Nostalgia (1994–) med Erik Heyerdahl. På 1990-tallet hadde han noen gjesteopptredener i radioprogrammet Revolvermagasinet, samt TV-programmene Lille Lørdag og Åpen post. I 1965 var han med i komiteateret Lysthuset. 
Han gikk av med pensjonen i 1999. Samme året ble han æresmedlem i Norsk revyforfatterforening.Svein Byhring var sønn av Bjarne Byhring (1888–1976) og Haldis Hansen (1892–1974), samt bror til skuespilleren Carsten Byhring (1918–90).


== Filmografi ==
Karl & Co (i ep. «Familieidyll») (1999) … Kristian Gratangen (TV-serie)
Fleksnes – Dobbeltgjengeren (vitne i ranssak) (1981) (TV-serie)
Fleksnes – Ta plass! Lukk dørene! (mann som deler kupe på toget med Fleksnes) (1976) (TV-serie)
Fleksnes – Det går alltid et tog (konduktør på toget) (1974) (TV-serie)
Olsenbanden tar gull (1972) … Bensinmann
Klimaks (1965)
De kalte ham Skarven (1965) … Koøyet
Freske fraspark (1963)
Sønner av Norge kjøper bil (1962)
Pastor Jarman kommer hjem (1958)
Barn av solen (1955) … Polly
Cirkus Fandango (1954) … Stallgutten
Brudebuketten (1953) … Bud
Nødlanding (1952) … Småen
Gategutter (1949) … Høna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svein Byhring i Scenewebarkivet(en) Svein Byhring på Internet Movie Database 
(no) Svein Byhring hos Filmfront 
(no) Svein Byhring hos Sceneweb 
(sv) Svein Byhring i Svensk Filmdatabas 
(en) Svein Byhring hos The Movie Database 
(en) Svein Byhring på Discogs 
(en) Svein Byhring på MusicBrainz 
(no) Svein Byhring på Rockipedia
Gustav Metzger

Gustav Metzger (født 10. april 1926 i Nürnberg i Tyskland, død 1. mars 2017 i London i England) var en kunstner og politisk aktivist som var særlig kjent for utvikling av konseptet «selvødeleggende kunst». Han sto bak det såkalte «The Destruction in Art Symposium» i 1966. Metzger var anerkjent for sine protester i den politiske og kunstneriske sfære.
Metzger var født av jødiske foreldre med polsk bakgrunn og kom som flyktning til Storbritannia som barn, men var statsløs siden 1940-årene.
Han skapte begrepet «selvødeleggende kunst» tidlig på 1960-tallet og ble publisert gjennom artikkelen Machine, Auto-creative and Auto-destructive Art sommeren 1962 i magasinet Ark. Fra 1959 hadde han laget arbeider gjennom å sprøyte syre på nylonark som en protest mot atomvåpen. Denne arbeidsprosessen skapte raske endringer i formen før nylonen gikk i oppløsning, slik at dette arbeidet var på samme tid selvkreativt og selvødeleggende.
I 1966 arrangerte Metzger sammen med en del andre det såkalte The Destruction in Art Symposium i London og et tilsvarende i New York i 1968. Symposiet ble fulgt av en offentlig demonstrasjon av selvødeleggende kunst som inkluderte brenning av de såkalte Skoob Towers, laget av John Latham. Dette var tårn av bøker (skoob er books baklengs) og Lathams intensjon var å vise sin oppfatning om at den vestlige kulturen var utbrent.
I 1960 laget den sveitsiske kunstneren Jean Tinguely den første selvødeleggende skulpturen, Hommage a New York, en maskin som slo seg selv i stykker i Sculpture Garden i Museum of Modern Art i New York.
Pete Townshend i rockegruppa The Who omtalte senere bandets beryktede knusing av instrumenter etter enkelte konserter som selvødeleggende kunst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UCSB Department of English Couse Materials: Gustav Metzger
Harry Boland

Harry Boland (født 27. april 1887 i Dublin, død 1. august 1922 i Skerries) var en irsk nasjonalist, opprører og politiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Harry Boland ble født i Phibsborough i Dublin som sønn av James Boland som var medlem av Irish Republican Brotherhood (IRB) og hans hustru. 
Han ble tidlig aktiv i Gaelic Athletic Association, og var i 1914 dommer under finalen for All-Ireland Senior Football Championship.
Han var blitt medlem av IRB på samme tid som sin eldre bror Gerry in 1904, i farens, onkelemns og sannsynligvis bestefarens fotspor. Han ble utdannet ved Synge Street CBS men etter et personlig sammenstøt nektet han å fortsette; dn dro så til De la Salle College i County Laois der han gikk inn som novise.


== Påskeopprøret ==
Etterhvert sluttet han seg også til Irish Volunteers, og han tok aktivt del i kampene under påskeopprøret i 1916. 


=== Den irske uavhengighetskrig ===
Under den irske uavhengighetskrig jobbet han en tid sammen med Michael Collins. De to var blant annet sammen i Granard, hvor de begge falt for Kitty Kiernan som senere ble forlovet med Collins. Etter en tid forlot Boland så Irland for å reise rundt i USA sammen med Éamon de Valera. 
I valget i 1918 ble han valgt inn i det britiske parlamentet for Sinn Féin for valgkretsen Roscommon South. I likhet med de andre Sinn Féin-representantene boikottet han det britiske parlamentet, og deltok i stedet i opprettelsen av Dáil Éireann. 


=== Den irske borgerkrig ===
Da den anglo-irske traktat var ferdigforhandlet stilte han seg på de Valeras side som traktatmotstander. Dette fortsatte han med under den irske borgerkrig, og han stod dermed på motsatt side i forhold til sin gamle venn Collins. Jan ble gjenvalgt til parlamentet for samme valgkrets i 1922. 
Den 31. juli 1922 ble han skutt ned av soldater fra Irish Army utenfor Grand Hotel i Skerries. Hotellet har siden blitt revet, men det er satt opp en minneplakett på stedet. Han døde etter flere dager på St. Vincent's Hospital i Dublin. Drapet gikk sterkt inn på Collins, og kan ha ført til at han søkte å forhandle med traktatmotstanderne for å få en slutt på krigen; det var under dette forsøket på å forhandle at Collins selv ble drept, den 22. august 1922.
Harry Bolands bror Gerald Boland var et ledende medlem av de Valeras parti Fianna Fáil etter borgerkrigen.


== Film ==
I filmen Michael Collins fra 1996 ble Boland spilt av Aidin Quinn. Figuren ble kritisert av historikere, fordi regissøren hadde valgt å lage en komposittkarakter ut av Boland. Hans død blir fremstilt galt i filmen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brasier, Andrew and John Kelly, Harry Boland:  A Man Divided, (Dublin 2000)
Fitzpatrick, David Harry Boland's Irish Revolution, (Cork 2003)
Maher, Jim Harry Boland: A Biography, (Cork 1998)


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Boland hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Harry Boland hos Oireachtas, Irlands parlament
Svartskogsnegl

Svartskogsnegl (Arion ater) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene i familiegruppen skogsnegler.  Den er en av «nakensneglene» uten synlig skall.
Svartskogsnegl er nært beslektet med brunskogsnegl (Arion vulgaris) og rødskogsnegl (Arion rufus) Noen forskere anser svartskogsnegl og rødskogsnegl som fargevarianter av samme art og kaller derfor rødskogsnegl for Arion ater rufus. På Vestlandet er det påvist at svartskogsnegl har gener fra rødskogsnegl. Dette stammer ifølge forskere fra Universitetet i Bergen fra krysninger med den opprinnelige bestanden av rødskogsnegl ved Bergen.


== Utseende ==
Svartskogsnegl kan bli opptil 15 cm. lang når den er fullvoksen. Unge snegler er lyse, nesten hvitaktige, men når de blir et par centimeter lange, blir de etterhvert mer svarte. Vanligvis er alle voksne individer svarte, men noen har mindre pigmenter og kan være gråhvite.
Svartskogsnegl har to par tentakler. På det øverste paret finnes øyne ute på spissen. Det underste paret brukes til å registrere lukter eller kjemikalier.  De har en kappehule som er en del av åndedrettet til sneglen, og den tjenestegjør som en lunge.  På en uforstyrret snegl kan en lett se åpningen til kappehulen som et hull, normalt på høyre siden av kappen. Alle skogsnegler har åndehullet foran midten av kappa. Den  kan ligne på enkelte arter i familien kjølsnegler (Limacidae), men disse  har åndehullet bak midten av kappa og en kjøl på den bakre delen av kroppen.


== Levevis ==
Svartskogsnegl spiser levende planter og dødt planteavfall. Den finnes på fuktige steder med skygge og er vanlig i åpent skoglandskap.  Som andre snegler trives den best i fuktig overskyet vær eller i mørke om natten når luftfuktigheten er høyere. Om dagen hviler den ofte under steiner eller i tett vegetasjon. Om været blir for tørt og varmt,  lukker den åpningen til kappehulen, mest mulig for å spare på fuktigheten.
Svartskogsnegl er hermafroditt (tvekjønnet). For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre.  Den svarte skogsneglen kan legge flere hundre egg, i grupper på 20-30 egg. Eggene legges på skyggefulle fuktige steder under mose og kvist, i juli og august. Etter noen uker klekkes eggene. De nyklekte sneglene ser ut som miniatyrer av de voksne individene.   Utviklingstiden til et voksent individ kan variere, men mellom seks og sju måneder er vanlig.


== Utbredelse ==
Svartskogsnegl er utbredt nordvest i Nord-Amerika og Nord-Europa. I Norge nord til Troms, men den er vanligst langs kysten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svartskogsnegl – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Svartskogsnegl i Encyclopedia of Life 
(en) Svartskogsnegl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartskogsnegl hos Artsdatabanken 
(sv) Svartskogsnegl hos Dyntaxa 
(en) Svartskogsnegl hos Fauna Europaea 
(en) Svartskogsnegl hos ITIS 
(en) Svartskogsnegl hos NCBI 
(en) Kategori:Arion ater – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Arion ater – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arion ater – detaljert informasjon på Wikispecies
Elaine Marley

Elaine Marley er en av hovedpersonene i Monkey Island-serien. Hun er barnebarn av kaptein Herman Toothrot, som lette etter den sagnomsuste skatten Big Whoop. Marley er guvernør over Mêlée Island, Booty Island og Plunder Island, og hun er gift med Guybrush Threepwood.


== Referanser ==
Kinso kraftverk

Kinso kraftverk er et vannkraftverk i elva Kinso i Ullensvang Kommune i Vestland. Kraftverket utnytter fallet i Tveitafossen.
Fallrettighetene var den aller første konsesjonen gitt til et utenlandsk selskap, A/S Kinservik.
Kraftverket startet produksjonen i 1917 med to turbiner hver på 220 kW. Fra 1920 ble det levert strøm til Kinsarvik herad kommunale nett, og fra 1936 til Ullensvang Kommunale Elektrisitetsverk.Kraftverket ble overtatt av Staten iht. hjemfallsretten og ble videresolgt til Ullensvang kraftverk i 1974. Kraftverket eies og driftes i 2012 av Hardanger Energi AS.
Installert effekt er 3 MW og midlere årsproduksjon er på 17 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Rickenbacker

Rickenbacker er en amerikansk produsent av elektriske gitarer og bassgitarer. Selskapet ble startet i 1931 av Adolf Rickenbacher som var blant oppfinnerne av den elektriske gitaren. Han hadde emigrert til USA fra Sveits.
Firmaet fikk først navnet Electro String Instrument Corporation og skulle lage såkalte «hawaiiske gitarer» med lang hals og små, runde resonanskasser. De ble derfor kalt «stekepanner». Da rock and roll gjorde sitt inntog for alvor utover 1950-tallet, gikk de snart over til standard gitarer.
Selskapet holder til i Santa Ana, California.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rickenbacker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kårde

En kårde er et stikkvåpen med en lang og rett stålklinge. 
Den "klassiske" kården (eng. rapier) er et tyngre våpen fra 15-1600-tallet. Disse hadde en klinge på rundt en meter og veide ca 1-1.5 kg. Disse var ofte skarpe langs hele klingen. De kunne derfor også kutte, til tross for at de primært var stikkvåpen. De ble ofte båret som statussymbol, men eksemplarer av høy kvalitet var svært dødelige våpen, og ble benyttet i dueller, til selvforsvar, og i krig.
Den senere kården på 1700-tallet, 'draktkården', hadde en kortere klinge og veide mindre, og bruktes primært til å stikke med. Disse ble forsatt båret av offiserer og adelstanden. Offiserkården eller soldatkården var noen ganger tyngre og kunne brukes til å kutte med.
Den moderne kården har sin opprinnelse i duellverdenen og det franske duellsverdet som ble brukt på 1800-tallet.
Kården eller 'epee' er det mest brukte konkurransevåpenet i fekting. Kårdefekting har for menn vært en øvelse i OL fra 1896, og for kvinner fra 1996. Det har vært arrangert norgesmesterskap siden 1913, og for kvinner siden 1986.


== Kilder ==
 https://thebooktrap.weebly.com/anthonys-blog/a-briefe-historie-of-the-rapier-and-the-small-sword.  
 https://digitaltmuseum.no/011022704792/draktkarde.
Kelsang Namtso

Kelsang Namtso (død 30. september 2006) var en tibetansk nonne fra Nagchu i Kina. Hun var med i en gruppe som forsøkte å ta seg over grensen til Nepal og videre til India da hun ble skutt og drept av kinesiske soldater eller grensepoliti.
Hendelsen ble observert og fotografert av en gruppe fjellklatrere som var på ekspedisjon i området, og fotografier fra hendelsen ble senere publisert. Kinesiske myndigheter iverksatte etterforskning mot gruppen som de hevder skjøt først. I samme hendelsen skal også en ikke navngitt person på 13 år blitt skutt og drept.
Kelsang Namtso ble 17 år gammel.


== Eksterne lenker ==
(en) International camaign for Tibet: Image of nun's body in snow at Nangpa Pass
Dagbladet.no: Geir så de kinesiske soldatene drepe nonnen
Aftenposten.no: – Fanget drap på film
bt.no: Tibetanske flyktninger beskutt av Kina
Oksla kraftverk

Oksla kraftverk er et vannkraftverk i Tyssedal i Ullensvang kommune i Vestland.
Kraftstasjonen har utløp til Sørfjorden og inntak fra Ringedalsvatnet som er oppdemt med Ringedalsdammen. Maksimal fallhøyde er på 465 meter. Tysso II og Ringedalsmagasinet har et nedslagsfelt på 348,1 km2.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 1980 og har en francisturbin på 215 MW. Oksla kraftverk overtok produksjonen fra Tyssedal kraftverk (Tysso I) som tidligere benyttet mesteparten av det samme fallet.
Midlere årsproduksjon er ca. 1033 GWh. Men av dette brukes 17 GWh i Skjeggedal pumpestasjon, som pumper vannet fra Mågeli kraftverk opp i Ringedalsdammen.
Eier er AS Tyssefaldene, som igjen eies av DNN Industrier AS 40 %, og Statkraft 60 %. Deler av konsesjonen for anlegget gikk ut i 2010.Tyssefaldenes anlegg omfatter flere kraftstasjoner, og det samlede nedslagsfeltet er på 420 km². Tilsiget er på 820 millioner m³.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
AS Tyssefaldene (arkiv)
EnergiLink (arkiv)
Store norske leksikon


== Se også ==
Tysso I kraftverk
Tysso II kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Mågeli kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Ringedalen kraftverk
Angstauren

Angstauren (Høgøya) er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger på vestsiden av Kvaløya, sørvest for Ersfjorden og nordøst for Tussøya. Øya er avlang i nord/sør-retning. Angstauren er i dag ubebodd. Øya ble fraflyttet i 1953.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padleside om Angstauren
Kattfjord-Nytt: En skildring fra Angstauren
Terry Riley

Terry Riley (født 24. juni 1935 i Colfax i  California) er en amerikansk minimalistisk komponist og musiker. 
Han er utdannet fra Shasta College ved San Francisco State University og fra konservatoriet i San Francisco og oppnådde enn MA i komposisjon fra University of California, Berkeley, hvor han studerte hos Seymour Shifrin. Den mest innflytelsesrike læreren var imidlertid den nå avdøde Pandit Pran Nath, en ekspert i indisk klassisk sang. Riley foretok en rekke studiereiser til India. På 1960-tallet reiste han også rundt i Europa og mottok musikalsk innflytelse mens han levde av å spille i piano barer. I 1971 ble han ansatt ved Mills College hvor han underviser i klassisk indisk musikk. 
Han har skrevet mange verker for ensembler, soloverker for keyboard og sopransaks samt strykekvartetter. I 1980-årene begynte han å skrive musikk som var en blanding av indisk og vestlig preg, særlig er dette tydelig i en opera fra 1990-årene og enkelte klaververker.
Albumet han ga ut i 1972, Persian Surgery Dervishes, er nummer 16 på Pitchfork sin liste over de beste ambient albumene, The 50 Best Ambient Albums of All Time, og albumet hans fra 1969, A Rainbow in Curved Air er nummer 4 på samme liste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Terry Riley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Terry Riley på Internet Movie Database 
(en) Terry Riley hos The Movie Database 
(en) Terry Riley på Apple Music 
(en) Terry Riley på Discogs 
(en) Terry Riley på MusicBrainz 
(en) Terry Riley på Spotify 
(en) Terry Riley på Songkick 
(en) Terry Riley på Last.fm 
(en) Terry Riley på AllMusic 
Biografi fra Terry Rileys hjemmeside