jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kamp i klaveret

Kamp i klaveret (også kjent som På tangenten) er et norsk musikalsk gameshow som gikk på TV 2 i 1996 og på TVNorge fra 1997 til 1998. Programmet ble på begge kanalene ledet av Gunnar Andersen. Med seg hadde han de to pianistene Petter Anton Næss og Nissa Nyberget. Konseptet gikk ut på at fire kjente personer ble invitert til en uhøytidelig konkurranse med ulike tema knyttet opp til musikk. De ble delt inn i to lag. Programmet tok utgangspunkt i populærmusikk fra 1960-, 1970- og 1980-tallet.TV2s versjon, som hadde tittelen På tangenten, ble sendt sommeren 1996 og bestod av 10 programmer med en halvtimes varighet. Disse ble sendt tirsdager, fra 18. juni til 20. august 1996. Den 21. januar 1997 gjenoppstod programmet TVNorge. Tittelen var endret og opptakene ble flyttet fra Bergen til Oslo.I 1999 tok NRK opp programmet i ny form under navnet Beat for beat. Denne versjonen ble svært populær og ble i mange år ledet av Ivar Dyrhaug.


== Seertall ==
Seertallene for TV2s versjon var gode og lå på mellom 400 000 og 550 000. TVNorges versjon hadde betydelig lavere seertall og ble liggende på mellom 100 000 og 300 000. Seertallene var lavest det første halvåret, men de tok seg noe opp to siste sesongene. Det må imidlertid bemerkes at TVNorges dekningsgrad var betydelig mindre enn TV2s på den tiden. Deres markedsandel var på 8 % (mot TV2s 32 %).


== Opphav ==
Programserien var basert på et irsk programkonsept kalt The Lyrics Board (1992). Det ble også produsert en svensk versjon (Så ska det låta), og en dansk (Hit med sangen). I tillegg til dette har også Russland, Finland, Belgia og Polen lagd sine versjoner.


== Referanser ==
Gimmestad kirke

Gimmestad kirke (Gimmestad kyrkje) er en langkirke fra 1910 i Gloppen kommune i Vestland fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

Byggverket ble tegnet av arkitekt Niels Stockfleth Darre Eckhoff. Den er bygget i tømmer av byggmester Anders Karlsen fra Nordfjordeid og har 315 plasser. Kirken har ikke altertavle, men er utsmykket med en kopi av Bertel Thorvaldsens Kristus-figur fra domkirken i København. Kopien er laget i 1912. Prekestol, døpefont og annet interiør er fra samme tidsepoke, 1910-tallet.
Gimmestad kirke ligger ved Gloppefjorden, mens Gimmestad gamle kirke ligger på et høydedrag mot vest. Gravlunden ved den gamle kirken nyttes. Fredly kirkegård nyttes for sognefolket som hører til området rundt fjordbunnen, kalt Bukta.


== Eksterne lenker ==
nrk.no om Gimmestad kirke
(no) «Gimmestad kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Gimmestad kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hyen kirke

Hyen kirke (Hyen kyrkje) er en langkirke fra 1876 i Gloppen kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 300 plasser. Karl Uchermann var arkitekt, mens byggmester var Elias Tonning.


== Litteratur ==
Margrethe Henden Aaraas, Torkjell Djupedal, Sigurd Vengen og Finn Borgen Førsund (2000). På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane 1. Nordfjord og Sunnfjord. Førde: Selja forlag. s. 175–177. ISBN 82-91722-13-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Hyen kyrkje,». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 323. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Fylkesarkivet om Hyen kirke
«Hyen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) «Hyen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Sandane kirke

Sandane kirke (Sandane kyrkje), tidligere kalt Mona arbeidskirke (Mona arbeidskyrkje), er en moderne kirke fra 1997 i Gloppen kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i leca, tre og har 140 plasser. Plasseringen sentralt i kommunesenteret Sandane bidrar til høy aktivitet, med blant annet søndagsskole og barnekor.


== Eksterne lenker ==
(no) «Sandane kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Assistens Kirkegård (Odense)

Assistens Kirkegård er en kirkegård i Odense mellom hovedveiene mot Middelfart, Assens og Fåborg, åpnet i 1811 på Odenses gamle rettersted.Byens kloakk var også blitt tømt her av rakkerne, på det åpne arealet mellom dagens Rugårdslandevej og Odense Å. Nå ble det inngjerdet, og arealet utstykket i ni deler, slik at byens gamle kirker fikk hver sin part som hver ble omkranset av pyramideklippede lindetrær. Utenom lå et belte med mer uregelmessig beplantning langs en slynget dobbeltgang, preget av samtidens romantiske hagestil og beregnet til større familiegravsteder. Nærmest byen hadde det vært teltleir under Napoleonskrigene for spanske og franske soldater, som dermed var blant de første som ble gravlagt på området. Odenses borgere følte derfor liten lyst til å bli gravlagt her, i selskap med både katolikker og henrettede soldater. Planene til kirkegården ble utarbeidet av gartneren ved Odense slott, kgl. hageinspektør Hans von Müller, som selv ble stedt til hvile på kirkegården i 1816.
Kirkegården åpnet i 2009 en hedensk gravplass som den første i Danmark, etter forespørsel fra trossamfunnet Forn Sidr.


== Kjente personer begravd på Assistens Kirkegård ==
Mette Agerbæk, billedhugger
Paul Olaf Bodding, misjonær
Birgitte Federspiel, skuespillerinne
Fanny Jensen, politiker
Richard Møller Nielsen, fotballspiller
Gustav Rasmussen, politiker
Emil Aarestrup, dikter


== Referanser ==


== Kilder ==
Danmarks kirker Arkivert 10. august 2007 hos Wayback Machine.
Byrknesøy kapell

Byrknesøy kapell er et kapell fra 1972 på Byrknesøyna i Gulen kommune. Kirken er i tre og har 250 plasser. Byrknesøy kapell er bygget der det tidligere sto et bedehus som ble vigslet 26. mai 1972  av biskop Per Juvkam. Arkitekt for bygningen var  Johan Tveit og byggmestre Odd Ånneland og Marchall Unneland.


== Bygningen ==

Bygningen er bygget som et enkelt gudshus. Det vanlige på denne tiden var å bygge arbeidskirker i betong. På Byrknes ønsket en å erstatte bedehuset og få bedre romplass og kjøkken. I den sørlige delen av huset finner vi storsalen og i enden av den korpartiet. Koret har samme bredde som huset, men har et trinn opp. På nordsiden er det en mindre sal med dører  som kan åpnes inn til hovedsalen.


== Inventar ==
Alter, alterring og døpefont blir satt inn i rommet ved kirkelige handlinger. Ellers er kapellet utstyrt som et vanlig bedehus og hovedsalen blir brukt til møter og basarer.
I 1980 fikk kapellet kirkeklokke. Den var delvis finansiert av rederiet Det Stavangerske Dampskipsselskap som var eieren til  skipet Austri som forliste utenfor Byrknesøyna i 1979. Fem personer døde i ulykken, men resten av mannskapet ble reddet av bygdefolk. I den forbindelse ble tårnet på taket utvidet for å gi plass til klokken.
Altertavlen er fra 1911 og har et bilde av Kristus med tittelen Kom til meg. Den er laget av Wilhelm Bjørknes.
Prekestolen er fra 1972.
Døpefonten er av tre og laget av Karl Berthelsen i 1972. Dåpsfat og dåpsmugge er av sølvplett og trolig også fra 1972.
Orgelet er et Harmonium som ble flyttet fra Mjømna kirke på 1960-tallet.
Kapellet har to klokker en udatert med innskriften  Land, land, land, høyr Herrens ord, og en klokke fra 1979 med innskrift  Til minne om «Austri»s forlis 1979.


== Litteratur ==
Aaraas, Margrethe Henden, Dupedal, Torkjell. Vengen, Sigurd og Førsund, Finn Borgen; På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane, bind 2 Sogn, Førde 2000 ISBN 82-91722-14-5


== Eksterne lenker ==
Vestafjells.no
Margrethe Henden Aaraas, og Sigurd Vengen: «Byrknesøy kapell» på nettstaden til Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
NRKs fylkesleksikon
«Byrknesøy kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Mjømna kirke

Mjømna kirke (Mjømna kyrkje) er en langkirke fra 1901 på Mjømna i Gulen kommune. Kirken ble vigslet 5. november 1901 av biskop Johan Willoch Ericsen. Arkitekt og byggmester var Anders O. Korsvold fra Fonna. Byggverket er i tre og har 310 plasser.


== Historie ==

I 1892 ble det anlagt gravplass på Mjømna og derfor var det naturlig  å bygge kirken her.  Mjømna sogn ble opprettet ved kongelig resolusjon 23. juli 1900 og i 1901 ble kirken bygges delvis ved lån og delvis med gaver. Før hadde folk på øyene vært nødt til å reise til Eivindvik kirke og dette hadde ført til ulykker. I 1932 ble det bygget egen kai ved kirken.


== Bygningen ==
Byggmester Anders Korsvold tok på seg å lage et utkast til kirkebygg. Dette ble godkjent med noen små endring av arkitekt Schirmer som var statlig bygningsinspektør. Kirketomten lå i utmarken ned mot sjøen omkranset av knauser. Kirken er bygget som en enkel kirke. Den har sakristi på hver side og tårn over en firkantet tårnhals over tårnfoten. Den er også våpenhus. Til 50-årsjubileet ble det gjort små endringer og reparasjoner på selve kirkehuset Toalett og bårehus er bygget i egne tilbygg i 1973.


== Interiør ==
Som ny ble kirken malt innvendig i en lys grønnfarge med gule felt i dørene og grønne felt i galleriet. Skipet har flatt tak som skråner ut mot sidene. Der er tre søyler på hver side. Sideveggene i skipet har fire spissbuede vinduer. Koret er litt smalere enn skipet og har et vindu på hver side. Kirken er enkelt dekorert, men har en tannsnittrand. Til 50-årsjubileet ble Mjømna kirke restaurert og malt inni.


== Inventar ==
Til å begynne med hadde alteret et utskåret hvitt trekors som senere ble byttet ut med en altertavle.
Altertavlen er laget av Wilhelm Bjørknes og er en kopi etter Adolph Tidemand (1814-1876). Motivet er Jesu oppstandelse etter Tidemands bilde Christi Opstandelse fra 1871. Originalen henger i Bragernes kirke i Drammen. Tilsvarende kopier henger i over 80 norske kirker.
Prekestolen er fra 1901.
Døpefonten er i tre og er antakelig laget i 1901. Dåpsfatet er i sølv og har innskriften: Mjømens Kirke. I Faderens Sønnens og den Hellige Aads Navn. Det er fra 1909. Dåpsmuggen er i også i sølv.
Kirken har et votivskip formet som en fjæring laget av Ola Eiksund.
Orgelet er fra 1905
Kirkeklokken er fra 1965 laget ved Olsen og Nausen klokkestøperi.


== Litteratur ==
Aaraas, Margrethe Henden, Dupedal, Torkjell. Vengen, Sigurd og Førsund, Finn Borgen; På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane, bind 2 Sogn, Førde 2000 ISBN 82-91722-14-5


== Eksterne lenker ==
Vestafjells.no: Mjømna kirke
Nrks Fylkesleksikon
Mjømna menighet
Margrethe Henden Aaraas og Sigurd Vengen: «Mjømna kyrkje» på nettsstaden til Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
«Mjømna kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hornindal kirke

Hornindal kirke (Hornindal kyrkje) er en langkirke fra 1856 i Hornindalen i Volda kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 400 plasser. Arkitekt for kirken var kaptein Ludolph Rolfsen fra Stryn som benyttet typetegninger utført av Hans Ditlev Franciscus von Linstow. Ved byggestart var Anders Muldsvor ansvarlig byggmester, men han døde før bygget var ferdigstilt og Gjert Lien overtok ansvaret for å få kirken ferdigstilt. Den ble innviet 30. november 1856 av prost Wilhelm Frimann Koren.
Da kirken i Hornindal stod ferdig i 1856, ble det satt opp et forgylt trekors på alteret i påvente av altertavle. 75 år senere var det ennå ikke komme altertavle på plass. I 1929 tok derfor presten og prestefruen, Jon og Alhede Johnson, tak i saken. Prestefruen stiftet Jentelag til kirken sin forskjønnelse, og presten tok kontakt med kunstneren Dagfin Werenskiold. Han hadde nylig laget et trerelieff som presten ville kopiere, og det fikk han. 
Våren 1932 var Johnson ferdig med arbeidet sitt. Werenskiold kom til Hornindal for å ta seg av malingen av relieffen, men kunstneren ble så imponert av det han fikk se at han tilbød Hornindal originalen mot at han fikk kopien. Kopien ble senere satt opp i Sørkedalen kapell.
Altartavlen ble vigslet søndag 10. april 1932. Mye av det øvrige inventaret ellers er fra byggeåret. Billedkunstner Anders Svor er begravet ved kirken, og i 1999 ble kirken også forært to skulpturer av Svor.På langfredag i 1970 brøt det ut brann prestegården ved kirken. Presten og hans familie fikk reddet seg ut, men boligen ble totalskadet innvendig. Arbeidet med å bygge ny prestegård ble påbegynt i 1971 og ferdigstilt i mars 1972.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hornindal kyrkje 125 år : 1856-1981. Hornindal sogneråd. 1981. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Hornindal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Hornindal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Komplottet

Komplottet er en norsk humor-serie som gikk på TV3 fra 1996 til 1998 og i 2003. Programmet ble ledet av Leif Erik Forberg fra 1996 til 1998, mens Åsleik Engmark ledet siste sesong. 
Komplottet var en type "skjult kamera"-produksjon med en ny vri og var en norsk versjon av det kanadiske Surprise sur prise. Det var også en svensk versjon kalt Blåsningen. Serien regnes som en av TV3s største egenproduserte suksesser. Sendingene med Forberg som programleder gikk fra 19. september 1996 til 26. mars 1998. De 10 sendingene som Engmark ledet gikk fra 23. februar til 27. april 2003.
Flere kjendiser som ble «lurt» reagerte sterkt og protesterte mot at klippet med dem skulle vises. Blant dem Helge Reiss, Arne Scheie, Einar Førde og Petronella Barker. Scheie ble tilbudt kompensasjon fra TV3 etter at innslaget med ham ble vist mot hans vilje.  Reaksjonene mot programmet ble særlig sterke vinteren 1998.


== Seertall ==
Premieren i 1996 hadde 187 000 seere og reprisen av 128 000. Disse seertallene ble ansett som gode. Seertallene økte markant i løpet av første sesong og var oppe i 300 000 på det meste (nesten 500 000 hvis man tar med reprisene).Premieren av sesong 5 ble sett av 136 000, noe som gav en markedsandel på 7,8%. Tallene ble beskrevet som gode av TV3.


== Kjendiser som har blitt utsatt for Komplottet ==
(Listen er ufullstendig)


=== Sesong 5 (2003) ===
Guro Fostervold (ep. 1)
Siv Jensen (ep. 1)
Frithjof Wilborn
Sigurd Sollien
Jan Åge Fjørtoft
Sofie Cappelen
Christian Ingebrigtsen
Tor Erik Gunstrøm
Liv UllmannAnnen info:

10 sendinger
Sendt fra 23. februar til 27. april.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klippet med Helge Reiss (YouTube)
Klippet med Jan Åge Fjørtoft (2003) (YouTube)
Randabygd kirke

Randabygd kirke (Randabygd kyrkje) er en langkirke fra 1916 på Hopland i Stryn kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 260 plasser. Altartavlen er malt av Ferdinand Tranås og har motiv av den oppståtte Kristus.
Kirken ligger i Randabygd sokn, på Hopland sida. Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme. Soknet har 176 medlemmer (2012).


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aaraas, Margrethe Henden; Djupedal, Torkjell; Vengen, Sigurd; Førsund, Finn Borgen (2000). På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane 1. Nordfjord og Sunnfjord. Førde: Selja. s. 119–120. ISBN 82-91722-13-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Randabygd kyrkje». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 322. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Margrethe Henden Aaraas: Randabygd kyrkje fra Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
(no) «Randabygd kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Randabygd kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bjordal kirke

Bjordal kirke (Bjordal kyrkje) er en langkirke fra 1906 i Bjordal ved Fuglsetfjorden i Høyanger kommune i Vestland fylke. Byggverket er i tømmer og har 160 plasser.
Arkitekt for bygget var Victor Nordan. Kirken ligger fint til med utsikt over dalen og fjorden. Kirken er den første på stedet, og før den ble bygget sognet folket i området til Kyrkjebø kirke på nordsiden av Sognefjorden, en lang båtreise unna.
Bjordal kirke er sammen med Ortnevik kirke sognekirker i Bjordal og Ortnevik sogn i Sunnfjord prosti. Frem til prestegjeldene ble faset ut fra 2004 lå kirken i Lavik prestegjeld.


== Eksterne lenker ==
(no) «Bjordal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Bjordal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Arild Haaland

Arild Haaland (født 13. desember 1919, død 24. januar 2012) var en norsk filosof, litteraturhistoriker, sakprosaforfatter og oversetter. Han var ansatt ved Filosofisk institutt ved Universitetet i Bergen fra 1961 til 1987, først som universitetslektor, senere som førsteamanuensis. Arild Haaland døde 24. januar 2012 etter lengre tids sykdom. Haaland beskrives som «Bergens mest kjente filosof» fra 1900-tallet.


== Heder ==
Meltzerfondets spesialpris for sin innsats og betydning ved Universitetet i Bergen 2007
Fritt Ords Honnør 1993.
Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1979
Ridder av Hans Majestet Pinnsvinets orden, Studentersamfunnet i Bergen


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Arild Haaland i BIBSYSHaaland har blant annet gitt ut 

Nazismen i Tyskland (1955)
Kirkedød og gudsfrykt (1967)
Vekst og verdi (1970)
Samtidssyner fra Blåseborg med kapittel om Elie Wiesel av Michael Holmboe (1997)Han har også oversatt 

Tragediens fødsel av Friedrich Nietzsche til norsk (1969) ISBN 82-530-1629-8 Ny utgave 1993
Moralens genealogi – et stridsskrift av Friedrich Nietzsche 1994 ISBN 82-05-22610-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
På Høyden - Meltzerpris til Arild Haaland (7. mars 2007)
«Arild Haaland er død» ba.no
Lenke til NRK-program med Arild Haaland og Åshild Ulstrup
BT – Arild Haaland (15. april 2012)
Kyrkjebø kirke

Kyrkjebø kirke (Kyrkjebø kyrkje) er en langkirke fra 1869 i Høyanger kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 500 plasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kyrkjebø kyrkje hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
Kyrkjebø kyrkje i NRKs fylkesleksikon
(no) «Kyrkjebø kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kyrkjebø kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lavik kirke

Lavik kirke (Lavik kyrkje) er en åttekantet kirke fra 1865 i Høyanger kommune i Vestland fylke. Før 1807 lå den under Eivindvik prestegjeld og inntil prestegjeld ble faset ut av Den norske kirken i 2004 var den underlagt Lavik prestegjeld.

Byggverket er i tre og har 380 plasser. Dagens kirke er den tredje kjente på stedet. Den første var trolig en stavkirke fra 1100-tallet. Denne stavkirken ble avløst i 1594, og denne hadde blitt for liten på 1860-tallet og ble revet å gi plass til dagens kirke. Kirkene i Lavik har stått på samme sted. Sognestyret hadde noen år før kjøpt kirken. Den ble innviet 10. desember 1865. Døpefonten og tårnet er åttekantet som skipet. Sakristiet i øst er en forlengelse av koret. Menigheten hadde faste sitteplasser fordelt etter gård. Altertavlen er malt av Christen Brun og er en kopi av Tidemands Christi Opstandelse i Bragernes kirke. Orgelet er fra 1979.Adkomst til stedet er via Rv607 og Fv63/E39.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Lavik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Lavik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Ortnevik kirke

Ortnevik kirke (Ortnevik kyrkje) er en langkirke fra 1925 i Høyanger kommune i Vestland fylke.
Byggverket er i tre og har 292 plasser. Arkitekt og byggmester var Lars Norevik som var bosatt i bygden. Kirken er bygget i dragestil, og den innvendige utsmykkingen har også innslag av drager.Folket på sørsiden av Sognefjorden måtte i århundrer ta ferden over på nordsiden til Kyrkjebø for å komme til gudstjeneste. På slutten av 1800-tallet begynte bygdefolket å samle inn penger til egen kirke. I 1914 ble det anlagt gravplass på Ortnevik, og etter hvert startet man også på kirkebygget, i stor grad drevet frem av bygdefolket på dugnad. Den opprinnelige planen var at kirken skulle stå ferdig i 1924, men byggearbeidene ble kraftig forsinket av en storm som blåste ned tårnet og deler av reisverket. Først i 1925 sto bygget ferdig. Kirken ble vigslet 8. oktober 1925 av prost Torstein Gunnarsson ettersom biskop Peter Hansson Hognestad var blitt syk og ikke kunne møte.Parallelt med byggingen hadde Ortnevik Ljosverk blitt etablert i bygden, noe som bidro til at kirken fra første stund hadde elektrisk belysning. Elektrisk oppvarming kom imidlertid ikke på plass før i 1969.Frem til 1997 hadde kirken status som kapell og tilhørte Kyrkjebø sogn, senere har den vært en av to kirker i Bjordal og Ortnevik sogn. Frem til prestegjeldene ble faset ut i 2004 tilhørte kirken Lavik prestegjeld.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pundsnes, Thor (2000). Ortnevik kyrkje 75 år. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Ortnevik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ortnevik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Vadheim bedehuskapell

Vadheim bedehuskapell er et kapell i Høyanger kommune i Vestland fylke. Det ble oppført som bedehus i 1914 og vigslet for kirkelige handlinger i 1954 etter at bygget var satt i stand. Takrytteren er fra 1998. Kapellet er i privat eie, men leies av fellesrådet.Alterbildet viser Jesus i Getsemane og er malt av Wilhelm Bjørknes i kopi etter Heinrich Hoffman. Orgelet er bygget av Klop i 1998.
Det er ikke kirkegård ved kapellet. Vadheim gravplass er omtrent 700 meter unna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vadheim bedehuskapell av Margrethe Henden Aaraas og Sigurd Vengen fra Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
Vadheim bedehuskapell i NRKs fylkesleksikon (på Allkunne.no)
Hyllestad

Hyllestad er en kommune i ytre Sogn i Vestland fylke. Kommunen grenser i nord mot Fjaler og i øst mot Høyanger. Sognefjorden danner grense mot  Gulen kommune i sør mens Solund kommune ligger i sørvest. Folketallet i Hyllestad kommune er per 1. januar 2017 på 1438 innbyggerer.  
Hyllestad har blitt kjent for sin omfattende produksjon av kvernstein, en produksjon som trolig har pågått i mer enn tusen år.


== Topografi ==
Fjellet Lihesten er et landemerke på vestlandskysten og det høyeste fjellet i kommunen. Dette fjellet var 16. juni 1936 åsted for den første flyulykken innen sivil ruteflyvning i Norge.


== Næringsliv ==
Industri, landbruk og sjøbruk har vært grunnlaget for størsteparten av sysselsettingen i Hyllestad. Hjørnesteinsvirksomheten er båtverftet Havyard Leirvik.


== Kommunehistorie ==
Hyllestad lå tidligere i Nordre Bergenhus amt, fra 1919 Sogn og Fjordane fylke. Hyllestad kommune ble til i 1862 ved at Hyllestad og Øn sogn ble skilt ut fra Askvoll kommune i Sunnfjord og slått sammen med Bø sokn fra Lavik kommune i ytre Sogn. Det bodde da 2475 personer i Hyllestad kommune. I 1888 ble gården Krakken med 17 innbyggere overført fra Hyllestad kommune til Solund.


== Politikk ==


==== Kommunestyrevalget 2019 ====


==== Kommunestyrevalget 2015 ====


== Kulturminner ==
Kvernsteinsbruddet i Hyllestad ligger på nordsiden av Åfjorden, og dekker hele 27 kvadratkilometer. Her er tydelige spor i fjellet etter uttak av kvernsteiner, samt halvhogde steiner som stadig sitter fast i fjellet, ødelagte løse stein i terrenget, det hele er et forlatt gruvelandskap, med spor etter uttak av kvernstein gjennom mange hundre år. Bruddet ligger i et belte av granatglimmerskifer. Området har vært kjent av lokalkjente, men det er først etter 1990 at kvernsteinsbruddet er blitt registrert og undersøkt. Omfanget i tid, volum og utbredelse er større enn noen har kjent til tidligere. Eksperter mener i dag at bruddene har vært i drift fra ca. 600-tallet e.Kr. Steinene er sporet blant annet til steder vikingene besøkte, som Island og Færøyene.  Produksjonen stoppet opp på 1500-tallet, da en fikk bedre stein fra brudd i Selbu. Stedet ble i 2010 nominert av Norge til UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder.
Kvernsteinsparken i Hyllestad sentrum er et visningsområde knyttet til den store produksjonen av i hovedsak kvernstein som har vært i Hyllestad. Parken er et tilrettelagt turområde i den del av det store kvernsteinsbruddet som er lettest tilgjengelig.


== Tusenårssted ==
Kommunens tusenårssted er Kvernsteinsparken i Hyllestad sentrum.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted 
(en) Hyllestad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Hyllestad i Store norske leksikon