jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Forklaring

Forklaring er en meddelelse som peker på grunner, sammenhenger, og konsekvenser av noen objekter, prosesser, hendelser og videre som sammen med regler eller lover som forbinder disse til objektet. Noen av disse elementene i forklaringen kan være underforstått.
I vitenskapen regner en ofte med tre typer av forklaringer:

Årsaksforklaringer (brukes i samfunnsvitenskap og naturvitenskap)
Intensjonale forklaringer/formålsforklaringer (brukes bare i samfunnsvitenskap)
Funksjonelle forklaringer (vanlig i biologien, men omdiskutert i samfunnsvitenskapene)En forklaring består av to deler:

Eksplanandum: Det som skal forklares
Eksplanans: Det som forklarer


== Årsaksforklaringer ==
Årsaken kommer alltid før eller samtidig med virkningen, og må være forbundet med virkningen gjennom en universell lov. 
En årsaksforklaring ser slik ut:
Eksplanans:

(1) Universelle lover (i samfunnsvitenskapene er det ofte snakk om en statistisk sammenheng framfor noen universell lov)
(2) Randbetingelser: Betingelser som må være oppfyltEksplanandum: En beskrivelse av det som skal forklares, sannsynliggjør noe ved en statistisk sammenheng.
Eksempel: Statsviteren Robert Michel stilte seg spørsmålet om hvorfor revolusjonære organisasjoner, på tross av hensikten om å utvikle en flat struktur, alltid utvikla et oligarki eller fåmannsvelde. Hvorfor har De grønne i Tyskland, blitt som alle andre partier, til tross for ønske om å utvikle flat struktur:
Eksplanans:

(1) Universell lov: Alle organisasjoner utvikler seg til oligarkier
(2) Randbetingelse: De grønne er en organisasjonEksplanandum: De grønne er et oligarki


== Intensjonale forklaringer/Formålsforklaringer ==
Intensjonale forklaringer skal forklare en aktørs handlinger ved å vise til intensjonen (grunnen) til handlingen. En intensjon peker fra aktørens perspektiv mot framtida. Tre spørsmål melder så seg: 1. Hva er aktørens hensikt? 2. Hva vet (eller tror) aktøren? 3. Hva mener han er det beste middelet til å realisere målet?
Denne typen forklaringer er mest sentral i samfunnsvitenskapene. En intensjonal forklaring eller formålsforklaring ser slik ut:
Eksplanans:

(1) Person X har til hensikt å oppnå Y.
(2) Person X tror at handling P er det beste middelet til å oppnå Y.Eksplanandum: Person X utfører derfor handling P.
Eksplanans:

(1) Annika vil reise fra Trondheim til Oslo på billigste måte.
(2) Annika tror at tog er billigst.Eksplanandum: Annika tar derfor toget fra Trondheim til Oslo.


== Funksjonelle forklaringer ==
Den norske samfunnsforskeren Jon Elster har satt opp disse kriteriene for funksjonelle forklaringer:

(1) Y er en virkning av X
(2) Y er gunstig for Z
(3) Y er utilsikta av aktørene som produserer X.
(4) Y (årsaksforholdet mellom X og Y) er uerkjent av aktørene i Z.
(5) Y opprettholder X gjennom en kausal feedback som går gjennom Z.Funksjonelle forklaringer er omstridt i samfunnsvitenskapene. De kan ikke forklare hvorfor noe oppstår, men bare hvorfor ting opprettholdes.


== Eksterne lenker ==
Theories of Explanation at The Internet Encyclopedia of Philosophy
Stanford Encyclopedia of Philosophy entry on Scientific Explanation
Dareios II av Persia

Dareios II, opprinnelig kalt Ochos og ofte med tilnavnet Nothos (fra gresk νόθος, som betyr «bastard») var konge av Persia fra februar 423 f.Kr. til mars 404 f.Kr. Han var sønn av Artaxerxes I av Persia og Cosmartidene, en kvinne fra Babylon.


== Regjeringstiden ==

Kong Artaxerxes I som døde kort tid etter 24. desember 424 f.Kr. ble fulgt av sin sønn Xerxes II. Etter en og en halv måned ble Xerxes myrdet av sin bror Sekydianus eller Sogdianus (formen av navnet er usikkert). Hans halvbror utenfor ekteskap, Ochus, satrapen av Hyrkania gjorde opprør mot Sogdianus og drepte ham etter en kort kamp. Han slo ned ved hjelp av svik forsøket av en av hans andre brødre Arsites på å følge hans eksempel. Ochus tok navnet Dareios (i krøniker blir han kalt Nothos.) Hverken Xerxes II eller Sekydianus opptrer i datoene til de tallrike babylonske tablåene fra Nippur. Her følger styret til Dareios II rett etter Artaxerxes I. 
Vi vet lite om styret til Dareios (et opprør blant mederne i 409 f.Kr. er nevnt hos Xenofon), unntatt at han var ganske avhengig av sin kone Parysatis. I utdragene fra Ktesias blir noen haremintriger nevnt, der han spilte en ufordelaktig rolle. Så lenge makten til Athen forble intakt, blandet han seg ikke inn i greske affærer. Selv støtten som atenerne i 413 gav til opprøreren Amorges i Carla ville ikke ha hisset ham opp, hadde ikke den atenske makten blitt brutt i samme året foran Syrakus. Han ga ordrer til sine satraper i Lilleasia, Tissafernes og Farnabazus om å sende inn skatten som var på overtid fra de greske byene og å starte en krig med Aten. For dette formålet inngikk de en allianse med Sparta. I 408 sendte han sin sønn Kyros til Lilleasia for å fortsette krigen med større energi. I 404 døde Dareios etter et styre på nitten år og ble fulgt av sønnen Artaxerxes II.


== Familie ==
Han var gift med sin halvsøster Parysatis og hadde med henne sønnene Artaxerxes II av Persia, Kyros den yngre og Ostanes, og datteren Amestris.


== Se også ==
Akamenide-dynastiet


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.

«Encyclopædia Iranica». Besøkt 05.02.2019. 
«Livius.org, Darios II Nothus». Besøkt 05.02.2019. 
Xenophon Atheniensis (1966). Hellensk historie. Oslo: Aschehoug.
Instrumentalisme

I vitenskapsfilosofi innebærer instrumentalisme at man mener at det viktigste ikke er om en teori bygger på realistiske (sanne) eller urealistiske (falske) premisser. Det viktige er teoriens prediksjonskraft, altså om man kan få gode forutsigelser, at den kan si noe om framtida.
Instrumentalisme brukes blant annet mye i samfunnsøkonomi, der man i mange sammenhenger forutsetter optimerende individer, selv om dette på enkelttilfeller ikke alltid stemmer. Det viktigste er imidlertid ikke om dette alltid er sant, men at man kan komme med gode predikasjoner på hva som vil skje ved den og den hendelsen, og som oftest stemmer det.
I pedagogikken støter vi på begrepet instrumentalisme først og fremst hos Dewey. Menneskets tanker, kunnskaper og innsikt er ikke et gode i seg selv, men hjelpemidler eller instrumenter til å løse problemer i forbindelse med tilpasning og overleving i en usikker verden. Hensikten er ikke bare å forstå verden, men også å beherske den. Blikket er ikke vendt mot kunnskapen i seg selv, men mot det den skal brukes til. Kunnskapens verdi vurderes etter den nytteverdien den har.


== Historie ==
De fleste astronomer i antikken og middelalderen, f. eks. Ptolemaios, begrenset seg bevisst til utelukkende å lage matematiske modeller av universet, fordi himmellegemene var så fjerne og opphøyde at sikker kunnskap om dem ikke kunne nås langs vitenskapens vei. Fenomenenes dypere årsaker var forbeholdt filosofene, der mange støttet seg til Platon eller Aristoteles. 


== Referanser ==
Relativisme

Relativisme er motstand mot tanken om at vitenskapene kan og bør tilstrebe objektivitet. Relativistene mener at det ikke finnes standarder for objektivitet, sannhet eller rasjonalitet som er felles på tvers av forskjellige kulturer og historiske perioder.
Tradisjonell filosofi definerer tre former for relativisme:

MeningsrelativismeForenlig med absolutisme
Det finnes ulike meninger om handlingstyper som er enten rett eller galt: Det som er rett for en person, trenger ikke å være rett for en annen.KonvensjonalismeEn form for absolutisme
En handling er moralsk rett hvis og bare hvis den er tillatt ifølge samfunnets konvensjoner.Begrepsrelativisme (sematisk relativisme)Har ikke noe klart svar på hva som gjør en handling rett, vi må sammenlikne. Hva som gjør en handling rett er relativt til personens interesser, verdier og det moralske systemet han tror på.
Sogdianus av Persia

Sogdianus var konge av Persia (død 423 f.Kr.) er en nokså ukjent historisk figur kjent hovedsakelig fra skriftene til Ktesias. Han var uekte sønn av Artaxerxes I og hans konkubine Alogyne av Babylon.De siste inskripsjonene som nevner at Artaxerxes I var i live, kan dateres til 24. desember 424 f.Kr.. Hans død resulterte i at minst tre av hans sønner gjorde krav på tronen. Den første var Xerxes II som var hans eneste legitime sønn med dronning Damaspia og var tidligere kronprins Han var tydeligvis bare anerkjent i Persia. Den andre var Sogdianus, muligens anerkjent i Elam. Den tredje var Ochus (senere kjent som Dareios II, sønn av Artaxerxes med hans konkubine Cosmartidene av Babylon og satrap av Hyrkania. Ochus var også gift med deres felles halvsøster Parysatis, datter av Artaxerxes og hans konkubine Andia av Babylon. De første inskripsjonene av Ochus som Dareios II kan dateres 10. januar 423 f.Kr.. Han ser ut til å ha blitt anerkjent av Media, Babylon og Egypt.
Denne kaotiske tilstanden var varte bare kort tid. Xerxes II ble myrdet mens han var full av Farnacyas og Menostenes på ordre fra Sogdianus. Sogdianus ble drept noen måneder senere. Dareios ble den eneste herskeren i det persiske riket og hersket til 404 f. Kr.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Livius.org, Xerxes II and Sogdianus». Besøkt 05.02.2019. 


== Eksterne lenker ==
En mer detaljert profil av Sogdianus Arkivert 11. desember 2006 hos Wayback Machine.
Artaxerxes I av Persia

Artaxerxes I var konge av Perserriket fra 464 f.Kr. til 424 f.Kr.. Han tilhørte akamenidedynastiet og etterfulgte sin far Xerxes I. Navnet kommer fra den greske formen. Den persiske formen er Artakhshathra. Han ble senere kalt Ardeshir.Etter at Persia tapte ved Eurymedon, kom de militære aksjonene mellom Hellas og Persia til en stillstand. Da Artaxerxes I kom til makten, startet han en ny politikk ved å trekke atenerne bort ved å finansiere deres fiender i Hellas. Dette førte indirekte til at atenerne flyttet sin pengereserve fra Delian-ligaen fra øya Delos til den atenske Akropolis. Finansieringspolitikken førte til nye kamper i 450 f.Kr. hvor grekerne angrep ved slaget om Kypros. Etter at Simon mislyktes i å oppnå noe særlig i denne ekspedisjonen, ble «freden i Callias» inngått mellom Aten, Argos og Persia i 449.
Han er nevnt i to bøker i Bibelen, Esra og Nehemja. Han forbød jødene å gjenoppbygge Jerusalem i 436 f.Kr.Han ble etterfulgt på tronen av sin sønn Xerxes II.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Encyclopædia Iranica, Artaxerxes I». Besøkt 05.02.2019. 
«Esras bok». Besøkt 05.02.2019.
Konsentrasjonsevne

Konsentrasjonsevne er evnen til konsentrasjon, en begrensning av oppmerksomheten som er nødvendig for at man bevisst skal kunne styre sine tanker og handlinger.
Konsentrasjonsevne består av tre faktorer:

1) Fokusering. Avgrensning av mengden sanseinntrykk og tankeprosesser.
2) Utholdenhet. Evne til å holde på oppmerksomheten på en hendelse tilstrekkelig lenge.
3) Delt oppmerksomhet. Evne til å være bevisst om flere samtidige hendelser, uten at disse forstyrrer oppmerksomheten omkring det man har valgt som er mest vesentlig akkurat nå.Konsentrasjonsevnen er avhengig av en mengde prosesser som foregår i store deler av hjernen. Disse er blant andre:
Hjernestammefunksjoner som grad av våkenhet (arousal) og evne til å sortere ut og moderere sanseinntrykk.
Perseptuelle og kognitive funksjoner i storhjernen for å bearbeide informasjon og forstå oppgaven. 
I dette ligger også hukommelsesfunksjoner, korttidsminne og langtidsminne, som grunnlag for kategorisering, generalisering og symboldannelse. Mellomhjernen og hippocampus deltar i lagringen av informasjon i langtidsminnet og også i automatiseringen av forskjellige mentale prosesser. 
Høyre hjernehalvdels kapasitet til å bearbeide en stor mengde samtidig informasjon er vesentlig for den generelle oppmerksomheten. 
Pannelappene står for tidsopplevelse og intensjon, nysgjerrighet og evne til å styre tanker og handlinger, planlegge aktiviteter og ha strategier for å løse problemer.
Motivasjonen påvirkes av lysten i sysselsettingen. Disse følelsene av lyst eller ulyst stammer fra det limbiske i de indre delene av tinninglappene. Motivasjonen styres også av tidligere erfaringer, tiltroen til egne evner til å løse oppgaven, selvtilliten.


== Vanlig årsak til konsentrasjonsvansker ==
En vanlig årsak til konsentrasjonsvansker er et manglende samsvar mellom individets evner og de motoriske, perseptuelle og kognitive kravene en står overfor. Situasjonen kan da bli vanskelig siden situasjonen må analyseres gjennom individets persepsjonforstyrrelser. Persepsjonforstyrrelser (sanseforstyrrelser) innebærer ofte vansker med å velge ut inntrykk, å se bort fra alt uvesentlig, noe som gir mange forstyrrende momenter.
Artaxerxes III av Persia

Artaxerxes III Arses (persisk: اردشير سوم‎; Artaxšaçā; født ca. 425 f.Kr., død 338 f.Kr.) var storkonge av Perserriket og den ellevte keiser av akamenide-dynastiet, foruten også den første farao av 31. egyptiske dynasti i Egypt. Han var sønn og etterfølger av Artaxerxes II og ble selv etterfulgt av sin sønn Arses av Persia (også kjent som Artaxerxes IV). Hans styre sammenfalt med kongedømmene til Filip II i Makedonia og Nektanebos II i Egypt.
Før han kom på tronen var Artaxerxes en satrap og hærfører av sin fars hær. Han kom til makten etter at en av hans brødre ble henrettet, en annen som begikk selvmord, den siste drept, og etter at hans far Artaxerxes II døde av alderdom i en alder av 86 år. Kort tid etter at han ble konge sikret han sitt herredømme ved å myrde alle i den kongelige familie for forhindre rivaler. Han førte to betydelige kriger mot Egypt. Den første invasjonen feilet, og ble etterfulgt av opprør over hele den vestlige delen av riket. I 343 f.Kr. beseiret han den egyptiske farao Nektanebos II og drev ham ut av Egypt, og knuste samtidig et opprør i Fønikia på vegen.
I Artaxerxes' senere år økte Filip II av Makedonia sin makt på det greske fastlandet og hvor den makedonske kongen forsøkte å overtale grekerne til å gjøre opprør mot akamenidernes Perserrike. Filip ble forsøkt motarbeidet av Artaxerxes, og med den persiske kongens støtte sto byen Perinthua imot en makedonsk beleiring. Det er bevis for en fornyet byggepolitikk ved Persepolis i hans siste år da han fikk reist et nytt palass og bygget sin en egen gravmonument, og begynte samtidig langvarige prosjekter som den såkalte uferdige porten. I henhold til en gresk kilde, Diodorus Siculus, skal Bagoas, en evnukk som var perserkongens førsteminister, ha forgiftet Artaxerxes, men leirtavle med kileskrift (som i dag er ved British Museum) antyder at kongen døde av naturlige årsaker.


== Referanser ==
Arses av Persia

Artaxerxes IV Arses var konge av Det persiske riket mellom 338 f.Kr. og 336 f.Kr. Han var den yngste sønnen til kong Artaxerxes III og var ikke ventet å bli konge av Persia. 
Hans uventede maktovertagelse kom i 338 f.Kr. som et resultat av mordet på sin far og mesteparten av hans familie av Bagoas, den mektige visiren av Persia som nylig hadde falt i unåde hos Artaxerxes. Bagoas forsøkte å beholde makten ved å bytte Artaxerxes ut med hans sønn Arses som han trodde ville være enkel å kontrollere. Arses forble lite mer enn en marionettkonge i løpet av hans to år på tronen mens Bagoas fungerte som makten bak tronen. 
Arses startet å planlegge mord på Bagoas etter at han var lei av denne tilstanden og kanskje påvirket av adelsmenn ved det kongelige hoff. Visiren handlet igjen først for å beskytte seg og klarte å forgifte Arses. Bagoas hentet så en fetter av Arses til tronen som kong Dareios III. En alvorlig bekymring for Persia i løpet av kongens korte styre var fiendskapet på den vestlige grensen med kongeriket Makedonia under kongene Filip II og Aleksander den store. Dette ville lede til krig mellom de to statene i løpet av Arses sin etterfølger sitt styre. 
Han er kjent som Arses i greske kilder og det ser ut til å ha vært hans virkelige navn, men gammelpersiske tekster sier at han tok det kongelige navnet Artaxerxes IV, etter sin far og bestefar.


== Eksterne lenker ==
Arses slektstre som Artaxerxes IV
Detaljert biografi om Arses
Babeldaob

Babeldaob (også skrevet Babelthuap) er den største øya i øystaten Palau. Dens areal, 331 km², utgjør over 70 % av hele landets landareal. Den ligger nordøst for øya Koror som er Palaus tidligere hovedstad, og Palaus største by og delstat.
Babeldaob har fjell, ulikt de fleste andre øyene i Palau. Palaus høyeste punkt ligger her, det 242 meter høye Mount Ngerchelchuus.
På denne øya ligger også Palaus nye hovedstad siden oktober 2006, Melekeok, i delstaten med samme navn.  
Palaus nest mest befolkede delstat, Airai, utgjør den sørlige delen av øya. I Airai ligger nasjonens hovedflyplass, samt at det er her broforbindelsen med Koror ligger.
Ti delstater ligger på Babeldaob:

Aimeliik
Airai
Melekeok
Ngaraard
Ngarchelong
Ngardmau
Ngatpang
Ngchesar
Ngeremlengui
Ngiwal
Not og fjær

Not og fjær (også fjør) er en mekanisme for sammenføying av bord eller plank. Materialet høvles og freses slik at de langs den ene siden har en fordypning (spor) ca. 10 mm dyp, not, og langs den andre siden en tilsvarende utstikkende profil, fjær.  Når to deler sammenføyes, bankes fjæren inn i noten.  Vekselpanel bruker samme mekanismen, men der har hvert bord enten not eller fjær på begge sider.  Vekselpanelen legges vekselvis med en underligger imellom.

En enkel huskeregel for hva som er not og hva som er fjær: Tenk på en fiskenot (fiskegarn)- du kan fange fjær i en not.
338 f.Kr.


== Begivenheter ==
Arses blir konge i Det persiske riket
2. august – Filip av Makedonia knuste Athen og Theben i slaget ved Chaeronea, og tok makten over hele den greske halvøya
Latinerkrigen slutter


== Dødsfall ==
Artaxerxes III, konge av Persia
Isokrates, gresk retoriker (f. 436 f.Kr.)
358 f.Kr.


== Begivenheter ==
Artaxerxes II blir konge av Persia


== Fødsler ==
Selevkos I Nikator, grunnlegger av selevkid-dynastiet (død 281 f.Kr.)


== Dødsfall ==
Artaxerxes II, konge i Persia.
404 f.Kr.


== Begivenheter ==
Artaxerxes II blir konge i Persia
Peloponneskrigen ender med at Athen må overgi seg


== Dødsfall ==
Alkibiades, athensk strategos og statsmann (f. ca. 450 f.Kr.)
Dareios II, konge i Persia
424 f.Kr.


== Begivenheter ==
Xerxes II, Sogdianus og Dareios II kjemper om makten i Persia


== Dødsfall ==
Artaxerxes I, konge i Persia
423 f.Kr.


== Begivenheter ==
Dareios II blir enekonge i Persia


== Dødsfall ==
Sogdianus, konge i Persia
Xerxes II, konge i Persia
331 f.Kr.


== Begivenheter ==
1. oktober – Aleksander den store vinner slaget om Gaugamela og krones til «Konge i Asia».
490 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene – Grekerne slår perserne i slaget ved Marathon.Kong Leonidas blir født.


== Dødsfall ==
480 f.Kr.


== Begivenheter ==
Perserkrigene -
Perserne overvinner en gresk styrke under Leonidas av Sparta i slaget ved Thermopylene. Samme dag beseirer de en gresk flåte i slaget ved Artemision.
Grekerne knuser den persiske flåten i slaget ved Salamis.
Syrakus beseirer Karthago i slaget ved Himera.


== Dødsfall ==
Heraklit (født 540 f.Kr.) – Gresk filosof.
Frø

Frøet er en formeringsenhet hos planter, som ved kontakt med jord kan frembringe en ny plante (frøplanter). Frø inneholder en kime, som er et «plantefoster», altså en eggcelle som er befruktet av en sædkjerne. Dyr som primært eter frø er granivore (frøpredatorer) og kalles frøetere, noe som blant annet er vanlig blant mange fugler.
Som regel er kimen forsynt med opplagsnæring og et eller flere beskyttende, ytre lag (frøskall). Opplagsnæringen består av to sentralkjerner som har smeltet sammen med en andre sædkjerne og blitt til frøhvite. 
Frø finnes i mange størrelser og former, og tilmed i så små utgaver at de helt mangler opplagsnæring (se Orkide).


== Se også ==
Spore (formering)
Kjønnet formering
Bestøvning
Spiring


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seeds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Seeds – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Susa

Se også Susa (Piemonte). For Şuşa i Aserbajdsjan, se Sjusja.
Susa (eller Shushan) var en antikk by i de elamittiske, persiske og parthiske rikene, lokalisert rundt 230 km øst for Tigris i Khuzestan-provinsen i dagens Iran. I dag er den antikke byen et massivt område med ruiner, men en moderne by deler dets navn i nærheten.
Susa er en av de eldste kjente bosetningene i regionen, antagelig grunnlagt rundt 4000 f.Kr. I historisk tid var det hovedstaden i Elam. Dets navn kommer fra deres språk. Det ble varierende skrevet (Šušan, Šušun osv) og var tydeligvis uttalt Susən. Šušan ble invadert av begge Babylonske imperiene i tillegg til det assyriske i voldelige felttog. Etter erobringen til Babylon ble navnet misforstått å være forbundet med det semittiske ordet Šušan, «lilje».
Susa er nevnt i den hebreiske bibelen, hovedsakelig i Esters bok men også en gang i Nehemja og Daniel. Daniel og Nehemja levde i Susa i løpet av jødenes fangenskap i Babylon 500-tallet f.Kr. Ester ble dronning der og reddet jødene fra folkemord. En grav som antas å være Daniels er lokalisert i området, kjent som Shush-Daniel.
Et tablå som ble avdekket i 1854 av Henry Austin Layard i Ninive avslører Ashurbanipal som en hevner som søkte gjengjeldelse for ydmykelsen elamittene hadde påført mesopotamerne i århundrer:
«Susa, den store hellige by, bolig til deres guder, setet for deres mysterium, jeg erobret. Jeg gikk inn i dets palasser, jeg åpnet skattekamrene hvor sølv og gull, varer og rikdom var samlet...Jeg ødela zigguraten i Susa. Jeg smadret dets skinnende kopperhorn. Jeg reduserte templene til Elam til ingenting. Deres guder og gudinner spredte jeg med vindene. Gravene til deres gamle og nylige konger ødela jeg, jeg utsatte for solen og jeg bar vekk deres ben mot landet Ashur. Jeg ødela provinsene i Elam og på deres land, sådde jeg salt.»
Byen var riktignok snart tatt tilbake av akamenide-perserne under Kyros den store i 538 f.Kr. Under Kyros sin sønn Kambyses II ble hovedstaden i imperiet flyttet fra Pasargadae til Susa.

Byen tapte noe av sin viktighet da Aleksander den store erobret den i 323 f.Kr. og ødela det første persiske riket, men etter Aleksanders enorme imperium kollapset ved hans død, ble Susa en av de to hovedstedene (sammen med Ctesifon) av Partia. Susa ble ofte et sted å søke tilflukt for partherne og senere de persiske sassanide-kongene, siden romerne plyndret Ctesifon fem ganger mellom 116 og 297. Vanligvis overvintret de parthiske herskerne i Susa og tilbrakte sommeren i Ctesifon.
Den romerske keiseren Trajan erobret Susa i 116, men ble snart tvunget til å trekke seg ut på grunn av opprør i hans bakre områder. Denne fremrykningen var den østligste fremrykningen romerne gjorde.
Susa ble ødelagt minst to ganger i sin historie. I 647 f.Kr. jevnet det assyriske kongen Assurbanipal byen i løpet av en krig hvor folket i Susa tydeligvis deltok på den andre siden. Den andre ødeleggelsen fant sted i 639 da muslimske arméer første gang erobret Persia. Den antikke byen ble gradvis forlatt i årene som fulgte.


== Se også ==
Urelamittisk tid
François-Nicholas-Madeleine Morlot

François-Nicholas-Madeleine Morlot  (født 28. desember 1795 i Langres i Frankrike, død 29. desember 1862 i Paris) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Tours 1843–1857, og erkebiskop av Paris 1857–1863.
Han ble kreert til kardinal i 1853 av pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal  François-Nicholas-Madeleine Morlot (1795-1862) *1839


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Cardinals of the Holy Roman Church - Biography