jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
GU Aasiaat

GU Aasiaat (Nordgrønlands Gymnasiale Skole) er en yrkesskole i Aasiaat kommune på vestkysten av Grønland. Dette er et av Grønlands tre gymnaser.
Skolen er en 3-årig ungdomsskole, som aldersmessig ligger mellom folkeskolen og videregående skole. Den har ca. 250 elever, fordelt på 5 klasser pr alderstrinn. De er pålagt å øke elevantallet i årene som kommer, og er derfor i ferd med å bygge flere studentboliger i nærheten av skolen.
Fagene skolen tilbyr er bl.a. bildekunst, idrett, religion, matematikk, musikk, geografi og ulike språk.
Rektor er Flemming Guntofte Nielsen.


== Eksterne lenker ==
Skolens offisielle hjemmeside
Kjelsåsbanen

Kjelsåsbanen eller «Kjelsåstrikken» er en av trikkelinjene i Oslo og går mellom Storo og Kjelsås. Strekningen betjenes av linjene 11 og 12. Storo blir også betjent av linje 13 til Grefsen stasjon. Hele strekningen følger Grefsenveien. På Storo er det overgang til T-bane, endeholdeplassen på Kjelsås ligger rundt 300 m fra Kjelsås stasjon på Gjøvikbanen.


== Historikk ==
Kjelsåsbanen ble åpnet 25. september 1934 som en forlengelse av Grünerløkka-Torshov-linjen som gikk mellom Stortorvet og Grefsen stasjon.
22. november 2002 ble Kjelsåsbanen nedlagt av Oslo Sporveier, mellom Disen og Kjelsås. Nøyaktig to år senere, 22. november 2004, ble den gjenåpnet grunnet stort folkelig engasjement. Strekningen ble oppgradert før den ble tatt i bruk igjen.Fram til 2. oktober 2011 kjørte linje 12 til Kjelsås og linje 11 kun til Disen, men Ruter bestemte seg for å skifte om på dem for å bedre punktligheten. Linje 11 kjører en noe kortere trasé enn linje 12 mellom Jernbanetorget og Majorstua. Mellom 2. oktober 2011 og 2. april 2017 kjørte linje 12 til Kjelsås kun tidlig på morgenen, om kvelden og i helgene. Resten av driftsdøgnet snudde linje 12 på Disen. Etter 2. april 2017 kjører både linje 11 og 12 helt til Kjelsås.I desember 2018 ble strekningen stengt for en større oppgradering. Skinnene og fundamentet ble byttet ut, og holdeplassene ble oppgradert. Målet var også å gi mindre forsinkelser ved at det er bygd adskilt kollektivfelt ned mot Storo-krysset. Arbeidene var ferdige i slutten av april 2020, og trikken trafikkerte Kjelsåsbanen fra 3. mai 2020.


== Linjekart ==
Det er to vendesløyfer på Kjelsåsbanen: En ved endestasjonen på Kjelsås, og en på Disen. Vendesløyfen på Disen ble tidligere brukt som endestasjon for enkelte linjer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslotrikkens historikkside
Minekonvensjonen

Minekonvensjonen (Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer of Anti-Personnel Mines and on their Destruction, også kjent som Ottawakonvensjonen) er en konvensjon for bekjempelse av antipersonellminer som ble åpnet for undertegning i Ottawa 3. desember 1997 og 122 land, også Norge, undertegnet den. Minekonvensjonen trådte i kraft 1. mars 1999.  I tillegg har Minekonvensjonen blitt en internasjonal norm som også følges av land som ikke har undertegnet den, blant annet USA og Russland.
Avtalen forbyr produksjon, forbruk, lagring og eksport av antipersonellminer. I tillegg til dette har avtalen klare bestemmelser om minerydding og økonomisk hjelp til mineofre.
2. desember 2009 ble Rwanda det første landet som ble erklært fritt for landminer gjennom konvensjonen.


== Bakgrunnen for avtalen ==
Avtalen ble drevet fram av det sivile samfunn i mange land samt noen spesielt aktive stater. Norge var en av disse. Minerammede land var ikke uventet blant pådriverne. Det var humanitære organisasjoner som i sitt arbeide i land i konflikt og post-konflikt som kunne dokumentere de betydelige og uakseptable humanitære lidelser landminer forårsaket. Landminer var krigsetterlatenskaper som fortsatte å drepe og lemleste etter at krigen var over – og rammet uskyldige sivile blindt. Landminene var også til hinder for langsiktig utvikling. Men i første rekke var det landminenes humanitære konsekvenser som bidro til å mobilisere frivillige organisasjoner, enkeltpersoner og mange stater. De var alle enige om at bruken av landminer måtte forbys. Landmineprosessen var på mange måter et unikt partnerskap på tvers av geografiske og tradisjonelle politiske skillelinjer, og et konstruktivt partnerskap mellom stater og frivillige organisasjoner. Norske frivillige organisasjoner deltok aktivt, spesielt Norsk Folkehjelp og Norges Røde Kors.


== Referanser ==
Ado Lyngep Atuarfia

Ado Lyngep Atuarfia er en skole i Aasiaat i Aasiaat kommune på vestkysten av Grønland. 
Den ble opprettet i 1982, og er en kostskole for lettere psykisk utviklingshemmede og sent utviklede barn og unge. Kapasiteten er 14 elever, i alderen 14 til 21 år, og de har som mål å få disse til å kunne greie seg i hverdagen. De har også en observasjonsavdeling for barn fra 0 til 7 år. 


== Eksterne lenker ==
Skolens offisielle hjemmeside
Svartdalsparken

Svartdalsparken er en park på Kværner ved Alnaelva i Svartdalen i Oslo.
Parken ligger på Kværner gårds tidligere marker nederst og helt vest i Svartdalen. Den er avgrenset av Enebakkveien i vest, Alnaelva mot nord og et skogholt mot Eirik Raudes vei i syd. I øst går parken over i den 110 mål store naturparken Svartdalen. Svartdalsparken er anslagsvis fem mål stor og består av en gresslette med en rad unge trær i en bue. Mot elva står turbinen «Det blå løpehjulet» som er gitt av Kværner Vel og satt opp på 2000-tallet i samråd med verkstedklubben ved Kværner Bruk, som ble nedlagt i 1999.
Parken ble anlagt i 1993 på et mindre område av Svartdalen. Et stort område av Svartdalen ble parkmessig behandlet på 1930-tallet. I dag er turveiene i god stand, men områder for øvrig er tett skog uten tegn til parkmessig behandling. Både i kommunale dokumenter og ellers brukes både Svartdalsparken og Svartdalen som navn på det store naturområdet.
Turveien gjennom Svartdalen og Svartdalsparken ender i vest på Klosterenga, i øst mot Etterstad og Bryn og mot syd ved Nøklevann. Parken ligger nær boligstrøket Kværnerbyen, som hadde innflytting fra 2007.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Svartdalsparken. Oslo Byleksikon på nett. Besøkt 1.9.2020.
Koh-i-Noordiamanten

«Kohinoor» omdirigerer hit. For sangerinnen, se Kohinoor Nordberg.
Kohinoor (telugu: కోహినూరు; persisk: کوہ نور ,urdu: کوہ نور ,hindi: कोहिनूर Koh i Noor er persisk og betyr «fjell av lys» eller «det skinnende fjell») er en diamant på 105 karat. Nå tilhører diamanten den britiske kongefamilien, innfelt i en krone som en del av de britiske kronjuvelene. Tidigere har den tilhørt ulike eiere i Persia og India. Det er den 90. største diamanten i verden.Det er ikke kjent nøyaktig hvor diamanten ble funnet. Den stammer ikke fra en gruve, men fra et uttørket elveleie. Trolig kommer diamanten fra et sted i Sør-India.Diamanten var en av flere edelsteiner som befant seg i mughalkeiserens samling. Da Nadir Shah plyndret India tok han i 1739 diamanten i krigsbytte. Han  førte med seg sitt bytte til Persia. Tidlig på 1800-tallet kom diamanten til Punjab.Etter at britene erobret Punjab i 1849 ble den brakt fra India til Storbritannia og gitt til dronning Victoria. Diamanten veide da 190,3 karat. Den hadde innesluttinger som påvirket klarheten og ble derfor slipt for å få bedre glans og en form som passet tidens smak. Dronning Victoria benyttet først diamanten i ulike smykker.I forbindelse med kroningen i 1902, fikk dronning Alexandra laget en ny krone med kohinoordiamanten satt inn i et kors foran. Den ble så satt inn i kronen laget til dronning Mary i 1911 og deretter dronning Elizabeth i 1937.


== Se også ==
Liste over berømte diamanter


== Referanser ==
St. Patricks flagg

St. Patricks flagg består av et rødt andreaskors på hvit duk. Flagget med denne formen er oppkalt etter Irlands nasjonalhelgen og er særlig forbundet med Irland etter at korsformen i 1783 ble innført som merke for den nyinnstiftede St. Patricks-ordenen. Det røde korset på hvitt ble ikke ført i offisielle flagg før 1801 da England, Skottlands og Irlands flagg ble kombinert for å danne unionsflagget for Det forente kongerike Storbritannia og Irland. Etter 1801 fikk St. Patricks-korset større utbredelse i ulike offentlige og private sammenhenger og i faner for ulike foreninger. 
St. Patricks flagg var aldri offisielt anerkjent som Irlands nasjonalflagg. Etter opprettelsen av St. Patricks-ordenen i 1783 og framover til etableringen av Den irske fristaten i 1922 ble det røde andreaskorset på hvitt uoffisielt benyttet til å representere Irland. Det hadde da konkurranse av grønne flagg med en gul harpe på, et symbol som uttrykte irsk nasjonalisme på en sterkere måte enn St. Patricks-flagget. 
St. Patricks flagg er fortsatt brukt for å bygge opp flagget til Storbritannia, der St. Patricks-korset etter delingen av øya Irland og sies å representere Nord-Irland. I våre dager benyttes St. Patricks flagg som nøytralt symbol i Nord-Irland.


== Litteratur ==
G. A. Hayes-McCoy: A History of Irish Flags from the earliest times, 1979
Ewan Morris: Our Own Devices: National Symbols and Political Conflict in Twentieth-Century Ireland, 2005


== Eksterne lenker ==
Flags of Ireland av Vincent Morley
Ireland: St Patrick's Cross fra FOTW
Maritzopprøret

Maritzopprøret (også kalt boeropprøret og femshillingsopprøret) oppsto i Sør-Afrika i 1914, ved utbruddet av første verdenskrig: opprørerne ønsket en gjenopprettelse av de gamle boerrepulikkene og sto i sterk opposisjon til regjeringen i den nye Unionen Sør-Afrika.  
Mange av unionens ledere hadde selv kjempet vært på Boernes side i boerkrigen tolv år tidligere. 
Opprøret mislyktes, og intiativtagerne ble fengslet og bøtelagt.
Serraninae

Serraninae er en artsrik gruppe abborfisker.
Den eneste arten i Nord-Europa er abborkilling (Serranus cabrilla). Denne arten lever i det østlige Atlanterhavet fra Den engelske kanal til Sør-Afrika. Dessuten finnes den i Middelhavet, Svartehavet og kanskje Rødehavet. Abborkillingen er også funnet én gang i Nordsjøen.
I Middelhavet, og lenger sør utenfor den europeiske atlanterhavskysten, lever det ytterligere tre arter i slekten Serranus: S. atricauda, S. hepatus og S. scriba.


== Eksterne lenker ==
(en) Serraninae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Serraninae hos ITIS 
(en) Serraninae hos NCBI 
(en) Kategori:Serraninae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Serraninae – detaljert informasjon på Wikispecies
Badminton under Sommer-OL 1992

Badminton var med for første gang som olympisk øvelse under OL 1992 i Barcelona. Sporten var med som demonstrasjonsøvelse under OL 1972 og 1988. Badmintonturneringen ble avholdt 28. juli til 4. august og det ble konkurrert om fire olympiske titler. Single og double for damer og for herrer. 177 utøvere fra 36 nasjoner deltok. Turneringene ble gjennomført med cup-spill og begge tapende semifinalister fikk bronse. Asiatene dominerte stort og vann 15 av totalt 16 medaljer.   


== Medaljer ==


== Herrer ==


=== Single ===


=== Double ===


== Damer ==


=== Single ===


=== Double ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 31. oktober 2013 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Dokken

Dokken er et amerikansk glam metal band som ble opprettet i 1977 av frontmannen Don Dokken og platedebuterte i 1983. De oppnådde stor popularitet i løpet av 1980-tallet. Deres album Tooth and Nail fra 1984 solgte i mer enn en million eksemplarer i U.S.A. Gruppen blir ofte kategorisert under sjangeren hair metal.
Ved siden av bandet Dokken, har Don Dokken gitt ut soloplater i 1990 og 2008. Gitaristen George Lynch har foruten soloplater hatt en rekke utgivelser med Lynch Mob.


== Medlemmer ==
Don Dokken: vokal (1977–1988, 1993–)
Jon Levin: gitar (2004–)
Barry Sparks: bass (2001–)
Mick Brown: trommer (1981–1988, 1993–)


== Tidligere medlemmer ==
George Lynch: gitar (1981–1988, 1993–1997)
Reb Beach: gitar (1997–2001)
John Norum: gitar (1997, 2001–2004)
Jeff Pilson: bass (1983–2001)
Juan Croucier: bass (1978–1981)
Greg Leon: bass (1977–1979)
Peter Baltes: bass (1978–1979)
Gary Holland: trommer (1979)


== Diskografi ==


=== Album ===
Breaking the Chains (1981)
Tooth and Nail (1984)
Under Lock and Key (1985)
Back for the Attack (1987)
Beast from the East (1988)
Dysfunctional (1995)
Shadowlife (1997)
Erase The Slate (1999)
Long Way Home (2002)
Change the World: An Introduction (2004)
Hell To Pay (2004)
Lightning Strikes Again (2008)
Broken Bones (2012)


=== Samlealbum ===
The Best of Dokken (1994)
The Very Best of Dokken (1999)
The Definitive Rock Collection (2007)
Greatest Hits (2010)


=== Livealbum ===
Beast from the East (1988)
One Live Night (1996)
Live from the Sun (2000)
Japan Live '95 (2003)
From Conception: Live 1981 (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dokken (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dokken på Internet Movie Database 
(en) Dokken på Apple Music 
(en) Dokken på Discogs 
(en) Dokken på MusicBrainz 
(en) Dokken på Encyclopaedia Metallum 
(en) Dokken på Spotify 
(en) Dokken på Songkick 
(en) Dokken på Last.fm 
(en) Dokken på Genius — sangtekster 
(en) Dokken på AllMusic 
Dokken på Twitter 
Dokken på Facebook 
Dokken på Instagram 
Dokken på Instagram 
Dokken på YouTube 
Dokken på Myspace
Claude Davis

Claude Davis (født 6. mars 1979 i Kingston, Jamaica) er en jamaicansk landslagsspiller i fotball som har spilt for en jamaicansk og tre engelske fotballklubber. Han spiller nå for Derby County i Premier League.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claude Davis – Transfermarkt 
(en) Claude Davis – national-football-teams.com 
(en) Claude Davis – WorldFootball.net 
(en) Claude Davis – Soccerbase.com 
(en) Claude Davis – FBref 
(en) Spillerprofil på den offisielle siden til Derby County
Tony Drago

Tony Drago (født 22. september 1965) er en maltesisk profesjonell snooker- og poolspiller. Høydepunktet i karrieren fikk han da han i 2003 vant World Pool Masters Tournament etter at han slo Hsia Hui-kai 8–6 i finalen.
Drago er kjent for å være en hurtig spiller, noe som har gitt han kallenavnet «Tornadoen». Han har rekorden for raskeste seier i en best av ni kamp i snooker etter at han slo Sean Lanigan på 34 minutter. Han laget også en century (serie på over hundre) i løpet av 3 minutter og 30 sekunder mot John Higgins i UK Championship i 1995.
Han har også gjort det som anses som den nest høyeste serien i snooker gjennom tidene. I en treningskamp mot Nick Manning gjorde han 149, to poeng mer enn det som normalt er et maksimum break. Denne serien er registrert som verdensrekord i Guinness rekordbok. Den høyeste serien noensinne er gjort av Jamie Cope på trening med 155, noe som er det absolutte maksimum man kan oppnå.
Drago har to ganger opplevd at motstanderen har gjort maksimum break, en gang av Jimmy White og en gang av James Wattana.
Etter at han ikke klarte å kvalifisere seg til verdensmesterskapet i snooker i 2004 falt han jevnt på verdensrankingen og falt ut av hovedtouren foran 2008/2009 sesongen. Han returnerte imidlertid foran 2009/2010 sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tony Drago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Henki Hauge Karlsen

Henki Hauge Karlsen (født 1957 i Moss, død 28. desember 1988 i Oslo) var en norsk bartender, kjent for å være den første person i Norge som fremstod i offentligheten med sin HIV-diagnose. Dette oppstod som en konsekvens av den rettslige prosess som Hauge Karlsen og hans advokat Tor Erling Staff førte til Høyesterett, etter at han hadde blitt oppsagt fra sitt arbeide som bartender ved Papillon restaurant i Fredrikstad etter at det ble kjent at han var HIV-smittet. Hauge Karlsen vant saken i Høyesterett i 1988, men arbeidsgiver krevde legeattest om at hans sykdom ikke var smittsom. Noen måneder etter dommen døde Henki Hauge Karlsen. Tor Erling Staff, Stig Frøland og Helge Seip opprettet etter hans død Henki Hauge Karlsen-fondet, som ble administrert av Staff i flere år, inntil det blir slått sammen med allerede eksisterende fond for hiv-smittede og aidssyke.


== Referanser ==


== Kilder ==
www.hivnorge om Henkisaken
Sven Ole Fagernæs

Sven Ole Fagernæs (født 12. mars 1945) er en norsk jurist. Fagernæs ble cand.jur. i 1972. Han var Norges regjeringsadvokat  1. januar 1994 til 1998, og 2001 til 2015. Fagernæs var konstituert departementsråd 1998-2001. Han har vært ansatt ved regjeringsadvokatembetet siden 1976. I 2004 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Fra februar til september 2005 var han konstituert sysselmann på Svalbard
Sven Ole Fagernæs er samboer med tidligere høyesterettsdommer Kirsti Coward, og bror av Toppen Bech, og sønn av Syver Fagernæs (skattedirektør 1969-1976). 


== Referanser ==
Acrelândia

Acrelândia er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Acrelândia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Assis Brasil

Assis Brasil er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Assis Brasil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brasiléia

Brasiléia er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil. Kommunen grenser til Bolivia i sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brasiléia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bujari

Bujari er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bujari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Capixaba

Capixaba er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Capixaba (Acre) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cruzeiro do Sul (Acre)

Cruzeiro do Sul er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cruzeiro do Sul (Acre) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://wikimapia.org/#y=-7628991&x=-72671471&z=12&l=0&m=a
http://www.diariodojurua.blogspot.com/
http://www.czs.com.br/
Epitaciolândia

Epitaciolândia er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Epitaciolândia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Feijó

Feijó er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Feijó – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://wikimapia.org/#y=-8182266&x=-70324860&z=11&l=0&m=a
Jordão

Jordão er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jordão (Acre) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Manoel Urbano

Manoel Urbano er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Manoel Urbano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marechal Thaumaturgo

Marechal Thaumaturgo er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marechal Thaumaturgo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mâncio Lima

Mâncio Lima er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mâncio Lima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Plácido de Castro

Plácido de Castro er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Plácido de Castro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Porto Acre

Porto Acre er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Porto Acre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Porto Walter

Porto Walter er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Porto Walter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rodrigues Alves

Rodrigues Alves er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rodrigues Alves (Acre) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Santa Rosa do Purus

Santa Rosa do Purus er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Santa Rosa do Purus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sena Madureira

Sena Madureira er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sena Madureira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://wikimapia.org/#y=-9064805&x=-68646011&z=11&l=0&m=a
Senador Guiomard

Senador Guiomard er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Senador Guiomard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://wikimapia.org/#y=-10153422&x=-67732773&z=13&l=0&m=a
Tarauacá

Tarauacá er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tarauacá – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.tarauaca.gov.br Arkivert 2. januar 2022 hos Wayback Machine.
http://wikimapia.org/#y=-7957917&x=-71473961&z=12&l=0&m=a
Xapuri

Xapuri er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Xapuri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
19. serierunde i Adeccoligaen 2007

19. serierunde i Adeccoligaen 2007 startet 19. august med seks kamper som alle startet klokken 18:00. Kampen mellom Skeid og Bodø/Glimt ble spilt klokken 20:30. Runden ble avsluttet den 22. august med kampen mellom Mandalskameratene og Haugesund som startet klokken 18:00. Sistnevnte kamp ble flyttet grunnet Haugesunds avansement i Norgesmesterskapet.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Adeccoligaen 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Hugo Gunckel Lüer

Hugo Gunckel Lüer (født 10. august 1901 i Valdivia, død 17. juli 1997 i Santiago de Chile) var en chilensk botaniker og naturvitenskapsmann.
Autornavn Gunckel brukes for taksa han har publisert.


== Bibliografi ==
Helechos de Chile. Monografías Anexos de los Anales de la Universidad de Chile. (1983)
Bibliografía Moliniana. Fondo Andrés Bello. (1980)«Dr. Rodolfo Armando Philippi. Excursión botánica a la Araucanía efectuada en 1889» i: Farmacia Chilena 26 (9), s. 387-396; 26 (10), s. 435-451) traducción de Gunckel H. (1952): Philippi, R.A. 1896. Botanische Excursion in das Araukanerland. Ber. Vereins Naturk. Cassel 41:1-31. Lenke til verket på spansk
Gunckel H. (1948): «La floración de la quila y el coligüe en la Araucanía» i: Ciencia e Investigación 4, s. 91-95.
Gunckel H. (1953): «Plantas chilenas estudiadas por Linneo» i: Revista Universitaria (Chile) 38, s. 67-76
Gunckel, H. (1959): Nombres indígenas relacionados con la flora chilena. Facultad de Química y Farmacia, Universidad de Chile, Santiago de Chile,
Gunckel H. (1967): «Fitonimia atacameña, especialmente cunza» i: Anales de la Academia Chilena de Ciencias Naturales 52, s. 1 – 81
Gunckel H. (1972): «Plantas chilenas descritas como nuevos por Juan Ignacio Molina y sus concordancias con la nomenclatura botánica actual» i: Noticiario Mensual del Museo Nacional de Historia Natural, 17 (197), s. 3-11.
Gunckel H. (1979): Vocablos populares técnicos relacionados con la industria del alerce Noticiario Mensual del Museo Nacional de Historia Natural 274-275
Gunckel H. (1980): «Plantas magicas mapuche» i: Terra Ameriga 41, s. 73-75.
Munizaga, C. y H. Gunckel (1958): «Notas etnobotánicas del pueblo atacameño de Socaire, o etnobotánica de Socaire» i: Publicaciones del Centro de Estudios Antropológicos 5, s. 9-40.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20100131030211/http://www.institutodechile.cl/lengua/nomina.htm