Kjernefruktfamilien

Kjernefruktfamilien eller eplefamilien var en tidligere plantefamilie med vitenskapelig navn Malaceae eller Pomaceae. Gruppen ble også klassifisert som en underfamilie (Maloideae) under rosefamilien. Nå betraktes den som understammen Malinae (eller Pyrinae) i en utvidet underfamilie Amygdaloideae under rosefamilien.
De er busker eller trær med hele eller sammensatte blad. De er hovedsakelig utbredt i de tempererte strøkene på den nordlige halvkule. Gruppen omfatter 20–30 slekter med 940–1100 arter. Hybridisering, polyploidi og apomiksis er vanlig og gjør at artsantallene blir usikre spesielt i de store slektene asalslekta (Sorbus) og hagtornslekta (Crataegus). Hybrider mellom arter fra ulike slekter forekommer også, for eksempel frukttreet × Sorbopyrus auricularis som er en kryssing av pære (Pyrus communis) og sølvasal (Sorbus aria).
Karakteristisk for gruppen er den særegne frukten, som kalles kjernefrukt. Den egentlige frukten er kjernehuset som har 1–5 kammer med frø. Frøene inneholder cyanogene glykosider og smaker svært bittert. Det saftige fruktkjøttet omgir kjernehuset og er dannet ved at blomsterbunnen svulmer opp. Ofte sitter rester av begerbladene igjen i toppen av den modne frukten. Hos noen slekter er kjernehuset hardt (steineple: hagtorn, mispel), mens det er pergamentaktig hos andre (bæreple: asalslekta, eple, pære). Hos blåhegg og surbær er kjernehuset lite utviklet, så frukten minner om et bær. 
Gruppen omfatter viktige frukttrær som eple, pære, nashi, kvede og ekte mispel. Det er også mange prydplanter som asal, blåhegg, hagtorn, ildkvede, mispel og svartsurbær.


== Delgrupper ==
Følgende oversikt viser samtlige slekter og et utvalg av de mest kjente artene. Norske navn følger Artsdatabanken, og systematikken følger Potter et al. (2007).

understamme Malinae (eller Pyrinae)
blåheggslekta (Amelanchier, også kjent som søtmispelslekta)
Aria
surbærslekta (Aronia)
svartsurbær (Aronia melanocarpa)
ildkvedeslekta (Chaenomeles)
Chamaemeles
vierasal (Chamaemespilus alpina, ofte regnet til Sorbus)
Cormus domestica (som regel regnet til Sorbus)
mispelslekta (Cotoneaster)
hagtornslekta (Crataegus)
kvede (Cydonia oblonga)
Dichotomanthes tristaniicarpa
Docynia
Docyniopsis
Eriobotrya
japansk mispel (Eriobotrya japonica)
Eriolobus
Hesperomeles
Heteromeles
Malacomeles
epleslekta (Malus)
eple (Malus pumila)
villeple (Malus sylvestris)
Mespilus
ekte mispel (Mespilus germanica)
Osteomeles
Peraphyllum
Photinia
Pseudocydonia sinensis
Pyracantha
ildtorn (Pyracantha coccinea)
pæreslekta (Pyrus)
pære (Pyrus communis)
nashi (Pyrus pyrifolia)
Rhaphiolepis
asalslekta (Sorbus)
rogn (Sorbus aucuparia)
Stranvaesia
Torminalis (ofte regnet til Sorbus)


== Litteratur ==
D. Potter m.fl. (2007). «Phylogeny and classification of Rosaceae» (PDF). Plant Syst. Evol. 266 (1–2): 5–43. ISSN 1615-6110. doi:10.1007/s00606-007-0539-9. 
«Rosaceae». APWEbsite. Besøkt 15. mai 2015. 
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 273–291. ISBN 82-10-01282-7. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 192–199. ISBN 82-512-0355-4. 
E.Y.Y. Lo og M.J. Donoghue (2012). «Expanded phylogenetic and dating analyses of the apples and their relatives (Pyreae, Rosaceae)» (PDF). Mol. Phylogenet. Evol. 63 (2): 230–243. ISSN 1055-7903. doi:10.1016/j.ympev.2011.10.005. 
«Rosaceae, subfam. Maloideae». Flora of China. Besøkt 15. mai 2015. 
K.R. Robertson m.fl. (1991). «A synopsis of genera in Maloideae (Rosaceae)». Systematic Botany. 16 (2): 376–394. ISSN 1548-2324. JSTOR 2419287. doi:10.2307/2419287. 


== Eksterne lenker ==
Malinae – detaljert informasjon på Wikispecies