jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einar Liberg

Einar Liberg (16. oktober 1873 i Heradsbygd, død 11. september 1955 i Oslo) var en norsk rifleskytter som var aktiv tidlig på 1900-tallet. Han tok medaljer i 4 olympiske leker fra 1908 til 1924, og har tilsammen fire olympiske gull, to sølv og en bronse.
Under lekene i London i 1908 tok han gull i lag, frigevær, og fire år senere under lekene i Stockholm tok han sølv i samme øvelse. Etter at første verdenskrig var over deltok han i viltmålskyting, dvs. løpende hjort, og under lekene i Antwerpen i 1920 tok han laggull i løpende hjort både enkeltskudd og dobbeltskudd. I tillegg fikk han bronsemedalje individuelt i løpende hjort, dobbeltskudd. Han avsluttet en fantastisk olympisk karriere under OL i Paris i 1924 med å igjen vinne gull i lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd og i tillegg ble det sølv på laget i løpende hjort, dobbeltskudd.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting (Norge)
1920  Antwerpen -  Gull i skyting, løpende hjort enkeltskudd lagskyting (Norge)
1920  Antwerpen -  Gull i skyting, løpende hjort dobbeltskudd lagskyting (Norge)
1924  Paris -  Gull i skyting, løpende hjort enkeltskudd lagskyting (Norge)
1912  Stockholm -  Sølv i skyting, frigevær lagskyting (Norge)
1924  Paris -  Sølv i skyting, løpende hjort dobbeltskudd lagskyting (Norge)
1920  Antwerpen -  Bronse i skyting, løpende hjort dobbeltskudd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Liberg – Olympedia 
(en) Einar Liberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Einar Liberg – databaseOlympics.com (arkivert)
Juan O’Donojú

Don Juan O'Donojú (født 1762, død 8. oktober 1821 var en spansk militæroffiser med irske aner. Han var visekonge av Ny-Spania fra den 21. juli til den 28. september 1821. O'Donojú var den siste spanske visekonge av Ny-Spania.


== Referanser ==
Skyting under Sommer-OL 1924

Skyting under Sommer-OL 1924. Skyting var med på det olympiske programmet for sjette gang 1924 i Paris, det ble konkurrert i 10 skyteøvelser. Dette var det siste OL hvor lagkonkurranser i skyting var med på programmet


== Medaljer ==


=== 50 m rifle, liggende ===
Øvelsen gikk 23. juni 1924 med 66 deltagere fra 19 nasjoner. Det ble skutt 40 skudd på 50 cm 10 delt skive.


=== 25 m silhuettpistol ===
I denne øvelsen ble det skutt tre serier á seks skudd på 10 sekunder mot en silhuettfigur. Øvelsen gikk 28. juni 1924 med 55 deltagere fra 17 nasjoner.


=== Frigevær ===
I denne øvelsen ble det skutt på 5 delt skive med diameter 2 m, hvor femmeren var 30 cm, avstanden det ble skutt  på var 600 meter. Øvelsen gikk 27. juni 1924 med 73 deltagere fra 19 nasjoner.


=== Lagskyting, frigevær ===
Her ble det skutt på avstandene 400, 600 og 800 meter på femdelt to-meters skive. Hver skytter skjøt 10 skudd på hver avstand. Øvelsen foregikk 26. og 27. juni 1924 med 88  deltagere fra 18 nasjoner.


=== Trap ===
I denne øvelsen deltok 14 nasjoner med totalt 44 deltagere. Øvelsen fant sted 8.-10. juli 1924.


=== Lagskyting, trap ===
Øvelsen fant sted 6. og 7. juli 1924 med 69 deltagere fra 12 nasjoner.


=== Løpende hjort, enkeltskudd ===
Øvelsen ble arrangert 30. juni 1924 med 32 deltagere fra 8 nasjoner.


=== Lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd ===
Øvelsen fant sted 2. juli 1924, og det var 7 nasjoner som stilte opp i konkurransen.


=== Løpende hjort, dobbeltskudd ===
Øvelsen fant sted 1. juli 1924. 31 deltagere fra 8 forskjellige nasjoner deltok i øvelsen.


=== Lagskyting, løpende hjort, dobbeltskudd ===
Øvelsen foregikk 3. juli 1924 med 7 nasjoner og 25 deltagere.


== Kilder ==
Den offisielle rapporten fra Sommer-OL 1924 (fransk)
Giovanni Laureati

Giovanni Laureati eller Li Gao'an 利國安, Ruowang (født  27. april 1666 i Montecosaro di Macerata i Italia, død 15. februar 1727 i Macao i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
Han reiste til Kina og ankom Shaanxi i 1698. Deretter virket han i Fatshan, Kanton og på øya Sancian nær Macao. I 1702 ble han sendt til Filippinene, men kom tilbake til Kina i 1709. 
Der virket han i mange år, dog med et avbrudd 1720-1722 da han var misjonsvisitator i India. I 1728 kom han til Macao der han grunnla presteseminaret São José for den kinesiske viseprovins. Senere virket han i Huguang (i Hankou) og i Fuzhou, Amoy og Putian (da Hinghua) i Fujian, og senere i Kaifeng og Yenping. 
Senere var han ved hoffet i Beijing. Keiseren sendte ham som sin legat til Kanton i 1721. Fra 1722 til 1725 var han i Nanchang i Jiangxi, og måtte i eksil til Kanton i 1725.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Internet Archive

Internet Archive er en ideell organisasjon som jobber med å skape og opprettholde et nettbasert bibliotek og arkiv bestående av internett- og multimediaressurser. Organisasjonen er geografisk plassert i San Francisco i California i USA.
Internet Archive tilbyr blant annet Wayback Machine, et digitalt internettarkiv. Innholdet inkluderer kopier av nettsider, som regel flere kopier tatt på forskjellige tidspunkter, dataprogrammer, filmer, bøker og lydopptak. Internettarkivet tilbyr gratis tilgang til alt innhold på siden.
For å sikre stabilitet, sikkerhet og tilgang er Internet Archive speilet hos det moderne biblioteket i Alexandria, Bibliotheca Alexandrina.


== Referanser ==


== Se også ==
Digital preservering
Lenkeråte
Perma.cc
Nettarkivering
WebCite
archive.is


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
Mate-URL 
(en) Internet Archive – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Blog: Hva er nytt i Internettarkivet
Legitimitet

Legitimitet (fra latin legitimare) er grunnlaget for den type politisk makt som blir utøvd både med en bevissthet fra myndighetenes side om at de har rett til å styre og med en tilsvarende folkelig anerkjennelse av de styrende som autoritet, altså som en legitim makt. Begrepet legitimitet gjelder altså den prosess eller det bånd som et sosialt system rettferdiggjøres gjennom av sine medlemmer, slik at de styrende gis rett til å utøve makt av de styrte. Mens autoritet viser til en spesiell posisjon, så henviser begrepet legitimitet til hele systemet  av myndigheter.  
Legitimitet må holdes adskilt fra legalitet. Legalitet er en ren teknisk term, som beskriver hvorvidt en regel er vedtatt etter en bestemt regulær prosess. En handling kan være lovlig uten å bli ansett som legitim. Motsatt kan en handling bli oppfattet som legitim uten å være lovlig. Et eksempel på dette er det forholdet flertallet av den svarte befolkningen i Sør-Afrika hadde til apartheidsystemet; de oppfattet det ikke som legitimt, selv om disse reguleringene var foretatt etter legale prosedyrer, basert på datidens rasistiske grunnlov. I henhold til sørafrikansk lov var rasebestemmelsene legale, selv om de ikke var legitime i øynene på store deler av befolkningen, ei heller i verdensopinionen. 


== Kilder til legitimitet ==
Den tyske sosiologen Max Weber regnet med tre former for autoritet og tilhørende former for legitimitet:

Tradisjonell autoritet som legitimeres av veletablerte tradisjoner og sosiale strukturer. Et eksempel er autoriteten til kongelige og geistlige.
Karismatisk autoritet som legitimeres av en persons usedvanlige innsikt og evne til skape lojalitet og lydighet blant de underordnede. Slik autoritet finner vi ofte blant profeter eller politikere, som Lenin, Luther, Hitler og Walesa.
Legalt-rasjonell autoritet som legitimeres gjennom formelle lover og regler. Moderne samfunn preges av denne formen for autoritet.


== Litteratur ==
Sung Ho Kim: «Max Weber» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Fabienne Peter: «Political Legitimacy» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Leslie Green: «Legal Obligation and Authority» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy


== Kilder ==
«legitimitet», fra Store norske leksikon
IWeb

iWeb er et program produsert av Apple, og følger med i iLife-pakken som er installert på de fleste nye Macintosh-maskiner. Programmet ble første gang lansert i iLife 06. iweb brukes til å lage enkle hjemmesider. Man trenger ikke kunnskaper innen CSS og html for å bruke det. En konkurrent for iWeb er rapidweaver.


== Versjoner og Funksjoner ==


=== iWeb 1 ===
iweb 1 ble lansert 10. januar 2006 og var en del av  iLife '06 

Apple-designet temaer
lett webside laging
iLife media browser
Dra og slipp støtte for media filer
RSS støtte på hjmmesiden
Podcasting
Ett klikks publisering til  .Mac


=== iWeb 2 ===
iWeb 2 ble lansert 7. august 2007 som en del av iLife '08
Nye funksjoner som følger med iWeb 2:

Flere Apple-designede temaer
Mulighet til å publisere til eget domene
Webwidgeter som oppdateres automatisk, som video, børsmeldinger og nyhetsoverskrifter
Enkelt å legge inn Google Maps og Google Ad-sense på siden
Web 2.0 Slideshow


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
35. SS og politigrenaderdivision

Den 35. SS og politigrenaderdivisjon (tysk: 35. SS- und Polizei-Grenadier-Division) var en av de 38 Waffen-SS divisjonene som ble dannet under andre verdenskrig.
Navnet til divisjonen kommer av at den ble dannet av mannskap fra SS-politiet som ble overført til Waffen-SS. Divisjonen ble først dannet våren 1945 og den faktiske styrken er ennå uviss.
Som en del av den tyske 9. armé deltok divisjonen i slaget ved Seelowhøydene og lyktes der, sammen med den øvrige tyske styrken, å stoppe den sovjetiske framrykkingen i tre dager. Divisjonen var en del av 9. armé som ble innringet av de sovjetiske styrkene ved Halbe. Deler av den gjenværende styrken klarte å slå seg vestover sammen med 9. armé og overgi seg til amerikanerne ved Elben, mens de resterende delene av styrken endte i sovjetisk krigsfangenskap.


== Kommandører ==
Oberführer Johannes Wirth (februar 1945–mars 1945)
Standartenführer Ruediger Pipkorn (mars 1945–mai 1945)


== Litteratur ==
Michaelis, Rolf (1995). Die Grenadier-Divisionen der Waffen-SS. Teil 3. (tysk). Erlangen: Michaelis-Verlag. s. 122–130. ISBN 3-930849-05-4. 
Tessin, Georg (1979). Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939–1945. Band 8: Die Landstreitkräfte 201–280 (tysk) (2 utg.). Bissendorf: Biblio-Verlag. s. 109, 116, 121. ISBN 3-7648-1174-9. 


== Referanser ==
Flávio Costa

Flávio Costa (født 14. september 1906 i Carangola, Minas Gerais, død 22. november 1999 i Rio de Janeiro) var en brasiliansk fotballspiller- og trener. 
Fra 1926 til 1936 spilte han 145 kamper for CR Flamengo og gjorde 15 mål. Han var en midtbanespiller. Fra 1934 til 1946 og igjen fra 1951 til 1952 og den siste gangen fra 1962 til 1965 var han også trener. Som spiller hadde han sitt høydepunkt som statsmester av delstaten Rio de Janeiro i 1927. Som trener vant Flamengo fire statsmesterskap av Rio de Janeiro. Fra 1947 til 1950 og fra 1953 til 1956 var han trener for rivalen av Flamengo CR Vasco da Gama. Vasco vant flere statsmesterskap, 1947 og 1949 uten motmål. Costa var brasiliansk landslagstrener fra 1944 til 1950.
Fra 1956 var han trener ved FC Porto i Portugal, men gikk senere tilbake.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flávio Costa – Transfermarkt (manager)
2. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006

2. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2006 startet 22. april og endte med Sandnes Ulf – Start 2 den 25. april 2006.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
2. divisjon avdeling 3 2006: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Stefka Kostadinova

Stefka Georgieva Kostadinova (bulgarsk: Стефка Георгиева Костадинова, født 25. mars 1965 i Plovdiv) er en tidligere bulgarsk høydehopper. I Roma i 1987 satte hun verdensrekord i høydehopp. Verdensrekorden på 2,09 meter sto fortsatt  per september 2020.
Hun vant gull i OL 1996 og sølv i OL 1988. Hun tok også utendørs VM-gull i VM 1987 og VM 1995, og innendørs VM-gull i 1985, 87, 89, 93 og 97. Hun har også flere EM-gull, blant annet gull i EM 1986. Hun la opp sin mangeårige karriere i 1999.


== Eksterne lenker ==
(de) Stefka Kostadinova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefka Kostadinova – Olympics.com 
(en) Stefka Kostadinova – Olympic.org 
(en) Stefka Kostadinova – Olympedia 
(en) Stefka Kostadinova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stefka Kostadinova – World Athletics 
(en) Stefka Kostadinova – Track and Field Statistics
Martin av Tours

Martin av Tours (også Morten, latin: Martinus; født cirka 315, død 11. november 397) var en klostergrunnlegger og biskop; han er helgen i den katolske kirke, med festdag på sin dødsdag 11. november.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Martin ble født i Pannonia i dagens Ungarn som sønn av en tidligere romersk offiser som hadde slått seg ned her etter endt tjeneste. Senere flyttet han til farens hjemsted Pavia i Italia for å få utdannelse. Foreldrene var hedenske, men Martin skal allikevel ha fått en kristen opplæring i Pavia.
Han ønsket i ung alder å bli eneboer, men faren motsatte seg dette og unge Martin gikk 15 år gammel i tjeneste som soldat i Romerrikets hær. Han ble stasjonert i Gallia hvor han avanserte i gradene og ble offiser i kavaleriet i keiser Konstantius IIs garde. Han ble imidlertid døpt 18 år gammel i Amiens. Historien om hvordan han tilbød en tigger halvparten av sin kappe er velkjent, og er fra tiden som offiser. 
To år senere forlot han hæren og keiseren beskyldte ham for feighet og han ble fengslet. Dette er et av de tidligste eksemplene vi kjenner av militærnekting på kristent grunnlag, da Martin skal ha sagt «Jeg er en Kristi soldat, jeg kan ikke kjempe». Han gikk senere i kloster i Poitiers. 


=== Biskop ===
For å omvende befolkningen til kristendommen misjonerte han på en rekke reiser i vestre og sentrale Frankrike. Disse reisene gjorde ham svært populær og i 371 ble han biskop av Tours. Martin ønsket ikke å bli valgt, men måtte gi seg til slutt og ble Tours tredje biskop 4. juli 372, 56 år gammel. Han fortsatte imidlertid sitt enkle, asketiske liv, men måtte tilslutt flytte ut av byen for å få mer fred, og hans nye tilholdssted utviklet seg til klosteret som er kjent under sitt latinske navn Maius monasterium («Det store klostret») som senere ble Marmoutier på fransk. Etter hvert bodde det opptil 80 munker her, og klosteret ble et viktig kulturelt sentrum og et utgangspunkt for misjonsvirksomheten i Gallia.
Hans biografi ble nedtegnet av den samtidige Sulpicius Severus.
Særlig i Norden og Tyskland ble mortensaften feiret til hans minne. Dette har sin bakgrunn i historien om at da han skulle velges til biskop, ønsket han ikke dette og gjemte han seg blant gjess eller ender, men disse kaklet så mye at han ble funnet. Det er derfor en gammel tradisjon, spesielt i Danmark, at man spiser andestek eller gås denne dagen.

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin of Tours – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mitrovica

Mitrovica (uttales: Mitrovitsa, albansk: Mitrovica/Mitrovicë, serbisk: Косовска Митровица, Kosovska Mitrovica) er en av de største byene i Kosovo og ligger nord i landet. Byens navn er en forkortelse av navnet Dimitrije som blir til Mitar/Mitre og dermed Mitrovica som betyr Mitars by. Navnet fikk byen på 1300-tallet etter den serbisk-ortodokse kirken som ble bygget i 1315 av den serbiske kongen Milutin. Kirken ble bygget i nærheten av dagens Mitrovica til ære for sankt Demetrius av Thessaloniki, en gresk helgen. Demetrius på serbisk oversettes til Dimitrije.Etter den andre verdenskrig ble byen et av de viktigste gruveområdene i det daverende Jugoslavia. Gruvene i Trepca området ble bearbeidet så tidlig som på 1300 tallet under kong Milutin. Her ble det oppdaget forskjellige mineraler. Et britisk gruveselskap fikk rettighetene til å utvinne mineraler her på 1920/30 tallet, og dette firmaet ble senere nasjonalisert. Gruveselskapet Trepča var statseide og ansatte på det meste 20 000 mennesker og sto for 70 % av de utvunnede mineraler i det tidligere Jugoslavia. Etter Kosovo-krigens slutt ble byen delt i to; Ibar-elven skiller den nordlige delen fra det sørlige. Albanerne er i flertall i sør mens serberne er i flertall i nord. Situasjonen har vært svært anspent, og Ibar-broen som skiller de to delene fra hverandre voktes av politi og soldater.
Mitrovica har albansk flertall. 82 % av innbyggerne i 1998 var albanere, 9 % serbere og resten bosnjaker, roma/ashkali og tyrkere.
Mellom 17. Og 18. mars 2004 startet det opptøyer som endte i etniske rensningen av serbere i Kosovo. Opptøyene startet i byen Kosovska Mitrovica etter at to albanske barn druknet i Ibar-elven, men opptøyene spredte seg raskt til hele Kosovo. Episoden endte med at minst 32 serbere ble drept, minst 4 000 serbere endte i eksil, 800 serbiske hus ble satt i brann og 35 serbisk-ortodokse kirker, klostere og kulturminner ble lagt i ruiner eller totalskadet. Noen av disse kirkene var nærmere 800 år gamle.Etter Titos død måtte alle delene av Jugoslavia ha en by som hadde navnet Tito i seg. I Kosovo ble det Mitrovica som måtte endre navn fra Mitrovica til Titova Mitrovica (Titos Mitrovica). Befolkningen fulgte ikke opp med å bruke det nye navnet. I dag er Mitrovica det offisielle navnet i sør og Kosovska Mitrovica offisielt i nord.


== Befolkning ==
Ifølge folketellingen fra 2011 bodde det i Mitrovica (Kosovska Mitrovica) ca. 84,235 personer i området.
12,326 personer bodde i nord Mitrovica (dette er ikke presise tall da en del av den serbiske befolkningen her boikottet folketellingen), 93% av disse er serbere.
I sør Mitrovica bodde det ca. 71 909 personer, 97 % av disse er albanere.


== Kjente personer ==
Bajram Rexhepi, tidligere statsminister
Stevan Stojanovic, tidligere serbisk fotballspiller for Røde Stjerne da laget vant serievinnercupen (forgjengeren til Champions League)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sq) Offisielt nettsted 
(en) Mitrovica, Kosovo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Danny Szetela

Danny Szetela (født 7. juni 1987 i Passaic, New Jersey) er en amerikansk fotballspiller av polsk avstamning som for tiden spiller for Brescia Calcio i Italia. Der er han på lån fra storklubben Racing Santander. 
Han har tidligere spilt for Columbus Crew og har også spilt to landskamper for landslaget til USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Szetela – Olympedia 
(en) Danny Szetela – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Danny Szetela – FIFA 
(en) Danny Szetela – Major League Soccer 
(en) Danny Szetela – Transfermarkt 
(en) Danny Szetela – national-football-teams.com 
(en) Danny Szetela – WorldFootball.net 
(en) Danny Szetela – FootballDatabase.eu 
(en) Danny Szetela – Soccerway 
(en) Danny Szetela – FBref
Drenica

Drenica ( serbisk kyrillisk: Дреница, Drenicë) er en region sentralt i Kosovo. Regionen består av kommunene Skënderaj (Srbica) og Drenas (Gllogovac). Nesten hele befolkningen er albansk. 
Under Kosovo-krigen ble området rundt Drenica regnet som en høyborg for den albanske paramilitære organisasjonen UÇK. Fra denne regionen kommer Jashari-slekten, og Adem Jashari var en av UÇKs grunnleggere. Fra oktober 1997 og frem til den serbiske offensiven startet i februar 1998 opererte UÇK i Drenica, og regionen ble av og til kalt «befridd» område. I 1998 fant flere kraftige militære trefninger sted mellom den jugoslaviske folkehæren  og UÇK. Ved krigens slutt overtok internasjonale styrker, KFOR og nærmere bestemt UNMIK, kontrollen over regionen.


== Kjente personer ==
Leonora Jakupi, sangerinne
Hashim Thaçi, statsminister i Kosovo, leder for Kosovos demokratiske parti og tidligere politisk leder av Kosovos frigjøringshær (KLA).
Shote Galica, albansk nasjonalist, opprører og kriger
Adem Jashari, en av grunnleggerne av Kosovos frigjøringshær (UÇK)
Azem Galica, albansk nasjonalist, opprører og kriger
Bajram Ajeti, fotballspiller


== Referanser ==
Det andiske fellesskap

Det andiske fellesskap (spansk: Comunidad Andina de Naciones, CAN) er en handelsblokk som inkluderer de søramerikanske landene Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru og Venezuela (som er i en prosess for å forlate fellesskapet). Handelsblokken ble kalt for «Den andiske pakt» frem til 1996, og ble dannet i forbindelse med signeringen av Cartagena-avtalen i 1969. Dens hovedkontor ligger i Lima, Peru.
Det andiske fellesskap har 120 millioner innbyggere, boende i et område på 4,700,000 km², med et BNP på over 4 billioner i 2005, inkludert Venezuela.


== Medlemskap ==
Den andiske pakt ble originalt dannet i 1969 av Bolivia, Chile, Colombia, Ecuador og Peru. I 1973 ble Venezuela fellesskapets sjette medlem. I 1976, derimot, gikk man tilbake til fem medlemsnasjoner da Chile trakk seg ut. Venezuela annonserte i 2006 at de også skal trekke seg ut, noe som reduserer antallet medlemmer i Det andiske fellesskap til fem.
Nylig, etter den nye samarbeidsavtalen med Mercosur, fikk Det andiske fellesskap fire nye medlemmer: Argentina, Brasil, Paraguay og Uruguay. Disse fire Mercosur-medlemmene ble bevilget medlemskap av «Det andiske rådet av utenriksministre». Denne handlingen gjengjeldte Mercosurs valg om å innlemme nasjonene i Det andiske fellesskap i sitt eget frihandelssamarbeid.

Nåværende medlemmer:
 Bolivia (1969)
 Colombia (1969)
 Ecuador (1969)
 Peru (1969)
Tidligere medlemmer:
 Venezuela(1973-2006)
Samarbeidsnasjoner:
 Argentina (2005)
 Brasil (2005)
 Chile (fullstendig medlem 1969-1976, observatør 1976-2006, samarbeidsnasjon siden 2006)
 Paraguay (2005)
 Uruguay (2005)
Observatørland:
 Mexico
 Panama


== Referanser ==


== Se også ==
De søramerikanske lands union


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andean Community – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Besa

Besa (besë i ubestemt form) er et albansk ord/uttrykk som betyr æresord, hellig løfte. Å gi noen besaen betyr å gi løfte om å holde det man lover. I albansk kultur ble besaen betraktet som hellig og å bryte den var helt utenkelig. Besaen var mest utbredt i dagens Nord-Albania, Kosovo, Malesia (områder med albansk befolkning i Montenegro), samt blant arbëresh - befolkningen i Sentral- og Sør-Hellas, spesielt i Attika , Argolis og Arkadia. Bortsett fra noen unntak var den albanske besaen inntil nylig en institusjon som var allment akseptert av albanere og er noe de fortsatt er stolt over. Besaen er tema i flere av bøkene til den albanske forfatteren, Ismail Kadare. Besa er mer enn et løfte, og betyr også å være gjestvennlig og ta vare på folk som trenger hjelp.


== Kjente ordtak ==
Shqiptaret vdesin dhe besen nuk e shkelin (Albanere vill heller dø, enn å ikke holde sitt hellige løfte)
Besa e shqiptarit si purteka e arit, etj (Den albanske besaen er verdt mer enn gull)
Besa e shqiptarit nuk shitet pazarit (Besaen kan ikke bli kjøpt eller solgt)Besa blir i dag også benyttet som et albansk navn for kvinner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robert Elsie: The Dictionary of Albanian Religion, Mythology and Folk Culture, ISBN 1-85065-570-7
https://www.opendemocracy.net/arts/article_2114.jsp
Besa: A Code of Honour, Muslim Albanians who Rescued Jews During the Holocaust an online exhibition by Yad Vashem (en)