jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Prambanan

Prambanan er det største hinduiske tempelanlegg i Indonesia. Det ligger i det sentrale Java, omkring 18 km øst for Yogyakarta. Det ble anlagt rundt år 850 e.Kr., enten av Rakai Pikatan, konge under det annet Mataram-dynastiet, eller av Balitung Maha Sambu, under Sanjaya-dynastiet.
Ikke lenge etter at det ble bygd ble tempelet overlatt til seg selv. Forfallet vedvarte i tusen år, til 1918 da et forsøk på rekonstruksjon ble satt i gang. Hovedrestaureringen ble ikke fullført før i 1953. Et problem var at det var meget vanskelig å finne de opprinnelige steinskulpturene – mange var blitt stjålet, eller gjenbrukt annetsteds. Et tempel skulle bare gjenoppbygges dersom det lot seg gjøre å få tak i minst 75% av de opprinnelige steinene. Derfor er kun fundamentene synlige for mange av de mindre templene på anlegget. 
Tempelanlegget er ett av UNESCOs verdensarvsteder. Det er et av de største hinduistiske tempelanlegg i hele Sørøst-Asia. 
Tempelet ble skadet under jordskjelvet på Java 2006.
Nøkkelroman

Nøkkelroman, fra fransk roman à clef («roman med nøkkel (oversikt over personene)»),  er en betegnelse på en skjønnlitterær tekst hvor figurene er basert på virkelige og som regel berømte personer, og gjerne hvor hele miljøer beskrives under et tynt ferniss av fiksjonalisering slik at de lett kan gjenkjennes. 
Nøkkelroman har også en annen, og videre, definisjon: en roman som anses som spesielt viktig i forståelsen av et helt forfatterskap, altså som en nøkkel til å forstå.


== Nøkkelroman som beskrivelse av virkelige personer under andre navn ==
Sjangeren oppsto i 1600-talls Frankrike med romaner som nærmest var som gåter: etter en viss tid ble løsningsnøkkelen, hvilke personer som tilsvarte hvilke figurer, publisert. Eksempler er Jean de la Bruyères Caractères og flere av Madeleine de Scudérys verker. I vår tid offentliggjøres sjelden en nøkkel, men via media og litteraturforskning vil likevel en romans likheter med virkeligheten som regel trekkes fram i dagen. 
En del av kontroversen rundt Agnar Mykles Sangen om den røde rubin (1956) var at han skrev om virkelige personer i Bergen på en lite flatterende måte. Andre norske nøkkelromaner er Kjærka, et Atélierinteriør (1888) av Herman Colditz, Knut Hamsuns Redaktør Lynge (1893), Kaj Skagens Himmelen vet ingenting (1988), Gudmund Vindlands Villskudd (1979) (om Jens Bjørneboe) og Gunnar Larsens To mistenkelige personer (1933). 


== Noen eksempler på litterære modeller ==
Gideon Fell i John Dickson Carrs kriminalromaner er basert på forfatteren Gilbert Keith Chesterton.
Sherlock Holmes er basert på den skotske medisinerprofessoren Joseph Bell. Holmes' venn dr. John Watson er basert på forfatteren Arthur Conan Doyles venn, James Watson.
Asbjørn Krag i Stein Rivertons kriminalfortellinger, er basert på Kristiania-politimannen Mikel Rønning.
Tante Ulrikke i Gunnar Heibergs skuespill, er basert på kvinnesakspioneren Aasta Hansteen.
Lord Peter Wimsey i Dorothy L. Sayers' kriminalfortellinger er (i alle fall hva gjelder utseende) basert på akademikeren og dikteren Roy Ridley.
Desmond Dekker

Desmond Dekker (egentlig Desmond Adolphus Dacres, født 16. juli 1941 i Kingston på Jamaica, død 25. mai 2006 i Surrey i England) var en jamaikansk ska-sanger og låtskriver.
Først singleutgivelse var «007», som nådde 14.-plassen på de britiske salgsbarometrene og lå på listene i 11 uker. I 1969 fikk Desmond Dekker and the Aces det endelige gjennombrudd med singlene «The Israelites» og «It Mek», begge komponert av Dacres & Kong. Dette var de første ska-låtene som gikk til topps i den britiske hitparaden. I USA nådde «The Israelites» også Top Ten-lista.
«The Israelites» nådde førsteplassen på de engelske salgsbarometrene 19. mars 1969, og lå 14 uker på listene. «The Israelites» ble gjenutgitt og gjenerobret en 10.-plass på samme salgsliste 10. mai 1975. «It Mek» erobret 7.-plassen den 15. juni 1969 og hang med på listene i 11 uker. En annen kjent hit med Desmond Dekker er Jimmy Cliff-komposisjonen «You Can Get It If You Really Want» fra 1970, som nådde andreplassen på de britiske salgslistene.


== Diskografi (ufullstendig) ==
This Is (1969)
You Can Get It (1970)
Double Dekker (1974)
Black & Dekker (1980)
Compass Point (1981)
Profile (1981)
King of Ska (1991)
Music Like Dirt (1992)
King of Kings (1993)
Action! (1994)
Moving Out (1996)
Intensified (1997)
Writing on the Wall (1998)
Halfway to Paradise (2000)


== Referanser ==


== Kilder ==
Paul Gambaccini, Tim Rice & Jonathan Rice: British Hit Singles. (10th Edition). Guinness Publishing. London 1995.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Desmond Dekker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Desmond Dekker på Internet Movie Database 
(en) Desmond Dekker hos The Movie Database 
(en) Desmond Dekker på Discogs 
(en) Desmond Dekker på Discogs 
(en) Desmond Dekker på MusicBrainz 
(en) Desmond Dekker på Spotify 
(en) Desmond Dekker på Songkick 
(en) Desmond Dekker på Last.fm 
(en) Desmond Dekker på Genius — sangtekster 
(en) Desmond Dekker på AllMusic
Borobudur

Borobudur er et buddhistisk klosteranlegg tilknyttet mahayanatradisjonen, og er det største buddhistiske monument i verden. Det ligger på det sentrale Java i  Indonesia, 40 km nordvest for Yogyakarta. Det ble bygd mellom 750 og 850 av  Sailendra-dynastiets javanesiske herskere. Navnet kan komme fra sanskrit, «Vihara Buddha Ur», som kan oversettes som «buddhisttempelet på fjellet». Anlegget er et av Indonesias fremste turistmål. Den britiske guvernøren Stamford Raffles tok i 1812 initiativ til å redde ruinbyen fra forfall.
Tempelanlegget er ett av UNESCOs verdensarvsteder.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borobudur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Borobudur – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Borobudur
Borobudur, the monumental stupa
The Borobudur Temple
Archaeology and Architecture of Borobudur
360° utsyn
Vannmidder

Vannmidder er en gruppe midder som har tilpasset seg et liv i vann. De finnes i alle typer ferskvann, og noen lever også i havet. Disse middene har sterke farger: skarlagen, oransje, rød eller gul.
Livssyklusen er, som vanlig hos parasitter, kompleks. Eggene blir lagt under vann, enten på steiner og vegetasjon, eller inne i planter, svamper eller muslinger. Når eggene klekkes kan to ting skje: I de mest opprinnelige gruppene svømmer larven opp til overflaten. Her springer den rundt på overflatehinna til den finner et insekt den kan angripe. I de mer utviklede gruppene angriper larven en insektlarve eller puppe som den finner under vann. Deretter går larven i dvale til insektet blir voksent.
Larven lever nå av kroppsvæsken til verten i en periode på noen dager eller måneder. Ettersom vertene som regel er flyvende insekter, kan middlarven ende opp langt fra det stedet den ble klekket. Til slutt faller larven tilbake i vannet, der den gjennomgår tre nymfestadier før den blir voksen. Nymfene og de voksne er rovdyr som jakter på vanninsekter, krepsdyr og andre midder.
Det var tidligere antatt at vannmiddene stammet fra flere ulike middgrupper som hadde tilpasset seg et liv i vannet, men det er nå vist at gruppen er monofyletisk. En regner med at gruppen oppstod enten samtidig med, eller før, kontinentene var samlet i én landmasse, Pangea. Systematisk deles vannmiddene i ni overfamilier og 40 familier. Det er beskrevet 5000 arter, men det er sannsynligvis mange flere, spesielt i Afrika, Asia og deler av Sør-Amerika. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Hydrachnidia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Tree of Life: Hydracarina
European Water Mite Research
Islas Chafarinas

Islas Chafarinas er en gruppe på tre øyer i Middelhavet, litt nord for det marokkanske fastland. Øyene ligger 48 km øst for den spanske byen Melilla. Islas Chafarinas er blant en av Spanias besittelser i Nord-Afrika (plazas de soberanía), sammen med enklavene Ceuta og Melilla, øyene Peñón de Vélez de la Gomera og Peñón de Alhucemas, samt den mindre øya Isla Perejil.
Islas Chafarinas består av de tre øyene Isla del Congreso, Isla de Isabel II og Isla del Rey. Øyene har vært under spansk kontroll siden 1847.
190 soldater er stasjonert på øya Isla del Congreso.  
I 1900 bodde 426 mennesker på øyene, i 1910 736 mennesker.
Sjøtenner

Sjøtenner er en klasse av marine bløtdyr som har et ytre kalkskall som miniatyr-elefanttenner med åpning i begge ender.  
Sjøtennene står regelrett på hodet med den smaleste åpningen bare så vidt stikkende opp av substratet. Sjøtennene livnærer seg ved å fange små organismer som finnes nede i substratet ved hjelp av tentakler som stikker ut av den nedgravde hodeenden. I munnen sitter raspetunger som river i maten i mindre stykker.
Sjøtennene er særkjønnet og har frittsvømmende, ca. 5 døgn langt larvestadium.
De fleste er ganske små, med noen arter kan bli nå 15 cm lang, ved norskekysten finnes det 10 arter, ca. 350 arter på verdensbasis.


== Eksterne lenker ==
(en) sjøtenner – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sjøtenner i Encyclopedia of Life 
(en) sjøtenner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sjøtenner hos Artsdatabanken 
(sv) sjøtenner hos Dyntaxa 
(en) sjøtenner hos Fossilworks 
(en) sjøtenner hos ITIS 
(en) sjøtenner hos NCBI 
(en) Kategori:Scaphopoda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scaphopoda – detaljert informasjon på Wikispecies
Tin Machine

Tin Machine var et band som eksisterte fra 1988 – 1992 og bestod av David Bowie (vokal, saksofon og gitar), Reeves Gabrels (gitar), Tony Sales (bass) og Hunt Sales (trommer). Bandet rakk å gi ut to studioalbum,  Tin Machine (1988) og Tin Machine II (1991) samt konsertalbumet Tin Machine Live: Oy Vey Baby (1992).
Tin Machine ble kritisert for sin soniske og til tider vanskelige stil. Stilen banet veien (sammen med blant annet Pixies) for det som senere skulle bli grunge. Stilen kan best beskrives som «pre-grunge» og «hard blues». Bandet ble aldri offisielt oppløst, men sluttet å jobbe sammen rundt 1992. Bowie og Gabrels fortsatte musikalsk samarbeid frem til 1999.


== Eksterne lenker ==
(en) Tin Machine på Discogs 
(en) Tin Machine på MusicBrainz 
(en) Tin Machine på Spotify 
(en) Tin Machine på Songkick 
(en) Tin Machine på Last.fm 
(en) Tin Machine på Genius — sangtekst 
(en) Tin Machine på AllMusic
Concert for George

Concert for George var en konsert i Royal Albert Hall i London den 29. november 2002 til minne om George Harrison, som nøyaktig ett år tidligere tapte kampen mot lungekreft. Eric Clapton og Harrisons enke Olivia var initiativtakere til konserten.


== Konserten ==
Klokken 12 (engelsk tid) den 11. oktober ble i underkant av 5300 billetter lagt ut for salg, og til tross for at spilleprogrammet ikke var offentliggjort ble billettene revet vekk. Før konserten kunne det rapporteres om svartebørspriser på 10 000 norske kroner per billett.
Konserten var delt inn i tre deler:

Indisk musikk med Anoushka Shankar og Eric Clapton.
Humor med Monty Python.
Klassiske George Harrison-låter med rockeband, fremført av blant andre Eric Clapton, Billy Preston, Tom Petty og de to gjenlevende Beatles-medlemmene Paul McCartney og Ringo Starr. I forkant av konserten gikk det ivrige rykter om at Bob Dylan skulle dukke opp, men han meldte forfall på grunn av konflikt med sin egen konsertvirksomhet.The Concert for George ble filmet og er utgitt både på dvd og plate. I enkelte storbyer ble den også satt opp på kino. NRK har vist den kritikerroste konsertfilmen flere ganger.


== Artister ==
Paul McCartney
Ringo Starr
Tom Petty & the Heartbreakers
Eric Clapton
Monty Python
Ravi Shankar
Billy Preston
Joe Brown
Anoushka Shankar
Dahni Harrison
Jeff Lynne
Gary Brooker


== Eksterne lenker ==
The Concert for George
IMDB-informasjon om filmen
George Harrison
Den Norske Beatles-klubben
Alf Skille

Alf-Erik Skille (født 24. mai 1955 i Brønnøysund) er en norsk journalist i NRK Trøndelag.
Han var tidligere musiker, bl.a. i Valley Boys og for Ola Uteligger. Skille har også spilt keyboard med Åge Aleksandersen og Sambandet. Han var med på albumet Lirekassa, som ble gitt ut i 1977.


== Diskografi ==


=== Åge Aleksandersen & Sambandet ===
Lirekassa (1977)
Åge Aleksandersens beste (1977)
Åge Aleksandersens beste (1984)
Åges beste 1972–1994 (1994)
Åge Original (2001)
Åge-boks 1 (2009)


=== Valley Boys ===
Løkka i livet (1982)


=== Deltar på ===
Vømmøl Spellmannslag: Vømmølåret (1984)
Vømmøl Spellmannslag: Vømmøl Special (1985)
Ola Uteligger: Brølloppet i Kanaan (1985)
Ola Uteligger & Doroteas Strømpeband: Herberget Sannheten (1987)
Tordenskjolds soldater: Trekk/Natteravn (1989)
Vømmøl Spellmannslag: Vømmøltoppen (1989)
Ola Uteligger: Sorgens Bar (1989)
Ola Uteligger: Ola's godlåter – De beste med Ola Uteligger (1989)
Hallbjørn Rønning: Grensejegerar (1991)
Fredrik Skagen: Otto og røverne (1992)
Jostein Gaarder: Kabalmysteriet (1992)
Vømmøl Spellmannslag: Vømmølmusikken (1996)
Ola Uteligger: Fire fine lænestola (1997)
Bjørnstjerne Bjørnson: Fiskerjenten (2001)
Torvald Sund: Onkel Oskars saueost og andre godbitar (2002)
Hans Rotmo: Spæll åt mæ – Oppsummering av Hans Rotmos musikk: 1974–2003 (2003)
TBK Records: Trondheim Bluesklubb 25 år – 1981–2006 (2006)
Peñón de Vélez de la Gomera

Peñón de Vélez de la Gomera er en av de spanske besittelsene (plazas de soberanía) i Nord-Afrika, på den marokkanske nordkysten. De øvrige spanske besittelsene er enklavene Ceuta og Melilla, øyene Peñón de Alhucemas, Islas Chafarinas og Isla Perejil.
Peñón de Vélez de la Gomera ligger 117 km sørøst for Ceuta, en større spansk enklave på det nordafrikanske fastlandet. Peñón de Vélez de la Gomera var tidligere en øy, men er nå bundet til det marokkanske fastlandet med en 85 meter lang sandmolo. Arealet til Peñón de Vélez de la Gomera er på 19 000 m².
Peñón de Vélez de la Gomera ble erobret av Spania i 1508. I dag er det stasjonert 60 soldater her, og ingen sivil befolkning.
«Riksgrensen» mellom Marokko og dette spanske territoriet er verdens korteste grense. Målt tvers over sandbanken, og med noe variasjon mellom flo og fjære, er grensen ved springflo mindre enn 50 meter lang. At oppslagsverk av og til hevder 85 meter kan skyldes at de feilaktig benytter tall for sandmoloens lengde ut til den tidligere øya.


== Referanser ==
Peñón de Alhucemas

Peñón de Alhucemas er en av de spanske enklavene (plazas de soberanía) i Nord-Afrika, nord for den marokkanske kysten. De øvrige enklavene er Ceuta og Melilla, øyene Peñón de Vélez de la Gomera, Islas Chafarinas og den ubebodde Isla Perejil.
Peñón de Alhucemas og holmene «Isla de Mar» og «Isla de Tierra» vest for den danner øygruppen Alhucemasøyene. De ligger 300 meter utenfor kysten ved den marokkanske byen Al Hoceima som også er kjent som Alhucemas (tidligere Villa Sanjurjo), 155 km øst for Ceuta og 100 km vest for Melilla.
Klippen Peñón de Alhucemas er en liten øy (70 meter bred og 50 meter lang og 27 m høy). På den er et fort, flere hus og en kirke bygget. Etter at Spania i 1673 sendte en garnison dit har øyen vært bebodd. I 2006 er 60 mann forlagt i fortet.
Isla de Mar er en flat, 4 m høy holme, mens Isla de Tierra er en steil, 11 m høy klippe med flat topp.
Spania har styrt øyene siden 1559, da flere områder i Sa'did-riket ble gitt til Spania som takk for bistand i forsvaret mot Det osmanske rikets styrker. Øyene ligger ikke langt fra stedet der de spanske og franske landingstroppene gikk på land under Rifkrigen i 1925 (også kjent som krigen ved Melilla).
Siden Marokko ble uavhengig i 1956 har landet protestert mot Spanias herredømme over øyene, men siden øyene ikke ble nevnt i Marokkos «Independency Text», regnes de fremdeles som spanske etter loven.


== Eksterne lenker ==
(en) Peñón de Alhucemas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hovedserien 1957–58

Hovedserien 1957-58 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1957 til juni 1958. Hovedserien var delt opp i to avdelinger, med åtte lag hver. Viking vant gruppe A, og Skeid gruppe B. I finalen mellom de to lagene vant Viking 2–0.


== Gruppe A ==


== Gruppe B ==


== Finale ==


== Kilder ==
rsssf.no
Frankenstein på college

Frankenstein på college (originaltittel: Frankenstein: The College Years) er en amerikansk TV-film fra 1991 inspirert av romanen Frankenstein av Mary Shelley. Den er regissert av Tom Shadyac og originalt vist på Fox.


== Historien ==
Når «Professor Lippzigger» dør, inntar «Mark», hans favorittstudent, hans hemmelige laboratorium. Her finner han og hans venn «Jay» den flere hundre år gamle kroppen til «Frankenstein» – og bringer ham til live. Men hvor skal de gjøre av ham? De tar han med til studenthuset. Han er dum som en murstein, men klarer å komme inn på fotballaget deres, og blir populær. Om det bare ikke var for «Professor Loman», som selv ønsker å bli populær med «Lipp»s oppfinnelser...


== Rolleliste ==


== Se også ==
Liste over Frankenstein-filmer


== Eksterne lenker ==
(en) Frankenstein på college på Internet Movie Database 

(sv) Frankenstein på college i Svensk Filmdatabas 
(nl) Frankenstein på college på MovieMeter 
(en) Frankenstein på college på AllMovie 
(en) Frankenstein på college på Rotten Tomatoes
Isla Perejil

Isla Perejil (spansk for Persilleøya) er en ubebodd, liten klippeøy i Gibraltarstredet, omtrent 250 meter nord for den marokkanske kysten og fem kilometer fra den spanske enklaven Ceuta. Herredømme over øya er et stridsspørsmål mellom Spania og Marokko, som begge gjør krav på den.  De øvrige spanske besittelsene er enklavene Melilla, øyene Peñón de Alhucemas, Islas Chafarinas og Peñón de Vélez de la Gomera.
Øya har vært under spansk kontroll siden 1668.
Terry Jones

Terence Graham «Terry» Parry Jones (født 1. februar 1942 i Colwyn Bay i Wales, død 21. januar 2020 i London) var en britisk komiker, skuespiller, regissør, forfatter og programleder, mest kjent som et av medlemmene i Monty Python.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jones ble født i kystbyen Colwyn Bay på nordkysten av Wales. Da Jones var omkring fire år flyttet familien til Claygate i Surrey i England. Han tok grunnskolen på Esher COE school og leste siden videre på Royal Grammar School i Guildford, der han også var skolekaptein skoleåret 1960–1961.Han studerte så engelsk ved St Edmund Hall (en del av Oxford University), men «gikk seg vill i historien». Her medvirket han også, sammen med fremtidige Monty Python-kollegaen Michael Palin, i The Oxford Revue.


=== Karriere ===
I tillegg til å være forfatter og skuespiller i TV-serien Monty Python's Flying Circus regisserte han også flere filmer, blant annet Monty Python og ridderne av det runde bord (1975), Profeten Brians liv og historie (1979), Private tjenester (1987), Soga om Eirik Viking (1989) og Absolutely Anything (2015). I Monty Python er hans mange fremstillinger av gamle kvinner, såkalte «pepper-pots» minneverdige. Dessuten var han «den nakne mannen som spiller orgel» som dukket opp før åpningsvignetten i Flying Circus-episodene på 1970-tallet. 
På 1990- og 2000-tallet var han programleder for en rekke TV-serier om historie. I 2009 kom hans første bok ut på norsk, Barbarene, et skråblikk på romersk historie, og i den anledning inviterte Forlaget Lille Måne Jones til Oslo. Jones skrev også flere filmmanus og bøker, blant annet Starship Titanic sammen med Douglas Adams. Han var også en ivrig forfatter av politiske artikler.


=== Privatliv ===
Jones var 1970–2012 gift med Alison Telfer. I 2004 traff han Anna Söderström som da var student i Oxford. I 2009 fikk de en datter. Paret giftet seg i 2012.Jones døde etter en lenge utviklet frontotemporal demens.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Terry Jones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Terry Jones på Internet Movie Database 
(sv) Terry Jones i Svensk Filmdatabas 
(da) Terry Jones på Filmdatabasen 
(da) Terry Jones på Scope 
(fr) Terry Jones på Allociné 
(en) Terry Jones på AllMovie 
(en) Terry Jones hos Turner Classic Movies 
(en) Terry Jones hos Rotten Tomatoes 
(en) Terry Jones hos The Movie Database 
(en) Terry Jones hos Internet Broadway Database 
(en) Terry Jones på Discogs 
(en) Terry Jones på MusicBrainz 
(en) Terry Jones på Songkick 
(en) Terry Jones på Last.fm 
Terry Jones på Twitter 
Barbarene – et skråblikk på romersk historie (Terry Jones' første bok på norsk.)
Totally Terry
Terry Jones Arkivert 8. april 2005 hos Wayback Machine. på BBC Guide to Comedy
Terry Jones på Comedy Zone
MP3 audio intervju med Jones på radiokanalen The Sound of Young America
Intervju med Jones på TV-kanalen Wisconsin Public Television, der Jones snakker om Monty Python og hans senere arbeider.
 Wikiquote: Terry Jones – sitater
Willy B.

Willy Bakken (født 24. juni 1951 i Furnes, død 23. juli 2010), kjent under pseudonymet Willy B., var en norsk kulturhistoriker og sakprosaforfatter. Han skrev allsidig og leksikalsk om populærkultur, spesielt rockemusikk og norsk triviallitteratur.

Willy B var en person som helt kompromissløst dyrket sine interesser. Hans mangslungne virke som musiker, forfatter, skribent, kritiker og levende leksikon står uten sidestykke i norsk kulturliv [...] Særlig satte mange pris på de intrikate stamtrærne han laget over norske band

Willy Bakken var også en kjent figur på Oslos musikkscene, og har vært gitarist i diverse band siden 1969. Hans første utgivelse, med Stangwolff, kom ikke før i 1981. Han gjorde seg senere mer bemerket som gitarist i bandene Crawdaddy Simone og The Willy B Review, med en til tider utagerende og særegen spillestil. Han var også å anse som primus motor og hoveddrivkraften i disse bandene. I tillegg hadde Willy B. senere i 1990-årene prosjekter som Full Moon Justice og Comstock Lode. Fra slutten av 1990-årene var han et sjeldent syn på scenen.


== Bibliografi ==
1983: Norge i rock, beat & blues
1984: Norge i rock, beat & blues del 2
1994: Vakre damer og blodig død : den norske pocketbokas historie 1949-1994
1996: Drømmenes marked : norske ukeblader, magasiner og hefter 1945-1995
1999: I Dovregubbens hall. Vol. 1 : en samling essays om norsk rock og rock i Norge
2002: Sten Nilsen : et liv med farger i svart/hvitt


== Diskografi ==
Singler/EP-er(1981): Stangwolff.  Bojarenes inntogsmarsj. 7" EP. Mind Expanding Records.
(1985): Crawdaddy Simone.  Crawdaddy simone / Absence. "7" singel. Some People Are Rats Records.
(1986): Crawdaddy Simone.  Road runner / Spoonful. 7"singel. Rainbow Music.
(1985): Willy B Review.  That's how strong my love is.  7" EP. Fugitive Records.
(1986): Willy B Review.  No one here gets out alive. 7" flexi. Vinyl Magazine.
(1987): Willy B Review.  Diddy wah diddy. 7" samle-EP. Stopp It Baby Records.
(1988): Willy B Review.  Evil devil of the female kind.  7" EP. That's Entertainment Records.
(1988): Willy B Review.  Wheels on trial. 7" EP. Rainbow Music.
(1999): Full Moon Justice / Comstock Lode. Howlin for my baby/Eyes open wide. 7" singel. Underground Records.Album(1990): Willy B Guitar Review.  Paperback shadows. 12" mini-LP. Rainbow Music.
(1993): Willy B.  Full moon justice. CD That's Entertainment Records.
(1999): Willy B Review.  That's it! CD Oscar Records.På samleplater(1986): Crawdaddy Simone. "Crawdaddy Simone" på A Beat Generation. BEAT
(1988): Willy B Review. "Thank you, that's all" på The compilation vol 1. Stopp It Baby Records.
(1992): Willy B Review. "Another dog" på Penguins and bondage sampler vol 2. That's Entertainment Records.


== Referanser ==