John Burgoyne

John Burgoyne (født 24. februar 1723, død 4. august 1792) var en britisk general og forfatter av skuespill. Under den amerikanske uavhengighetskrigen overgav han seg den 17. oktober 1777 ved Saratoga med sin hær på 6000 menn.


== Liv og virke ==
Burgoyne, med kallenavnet «Gentleman Johnny», gikk i hæren da han var 15 år gammel. I 1743 rømte han og giftet seg med lady Charlotte Stanley, datter til jarlen av Derby, men måtte snart selge sin kommisjon for å dekke sin gjeld. Etter dette levde han i utlandet i syv år. Lord Derby grep inn og gjeninnsatte Burgoyne ved utbruddet av syvårskrigen, også kalt krigen mot franskmenn og indianere. Han ble kaptein i 1758 og oberstløytnant infanterivakten. Han deltok i 1758-59 i ekspedisjoner mot Frankrikes kyst, og året etter hadde han en sentral rolle i å få introdusert lett kavaleri i British Army. De to regimentene som da ble opprettet ble ledet av Eliott (senere lord Heathfield) og Burgoyne.
Han satt i parlamentet i 1761 for Midhurst, og året etter tjente han som brigadegeneral i Portugal der han vant ære i sin erobring av Valencia d'Alcantara og Vila Velha. Han ble parlamentsmedlem for Preston i 1768, og i de neste årene konsentrerte han seg hovedsakelig med sine parlamentære plikter hvor han utmerket seg med sin ærlighet og for sine angrep på lord Clive. Samtidig brukte han mye av sin tid på kunst, drama og gambling. Hans første skuespill, The Maid of the Oaks, ble produsert av David Garrick i 1775.
I hæren ble han generalmajor etter at hadde overbevist kong Georg III om Guy Carletons mangler og tatt hans plass. Ved utbruddet av den amerikanske uavhengighetskrigen, ble han utnevnt til en kommando. Han var 1777 i ledelsen for den britiske forsterkningen som skulle invadere koloniene fra Canada. I denne katastrofale ekspedisjonen erobret han Fort Ticonderoga (som han ble belønnet for ved å bli forfremmet til generalløytnant) og Fort Edward, men da han rykket videre, ble han avskåret fra sine kommunikasjonslinjer til Canada og omringet av en overlegen styrke ledet av Horatio Gates i slaget ved Saratoga. 17. oktober 1777 la hans 5800 menn ned sine våpen. Suksessen var den største kolonistene så langt hadde oppnådd og viste seg å være et vendepunkt i krigen. Skuffelsen over Burgoyne var stor i England. Han returnerte umiddelbart for å forsvare sine handlinger og krevde, men fikk aldri, en rettssak. Han ble fratatt sitt regiment og guvernørembetet han hadde.
Men da hans politiske venner overtok makten i 1782, fikk han tilbake sin grad og gjort til øverstkommanderende i Irland og rådgiver i det kongelige råd. Etter at Rockingham-regjeringen falt i 1783, trakk Burgoyne seg mer og mer tilbake til privatlivet. Han siste offentlige handling, var hans deltagelse i riksretten til Warren Hastings.
I sine senere år var han først og fremst opptatt med sine litterære verk. Hans komedie, The Heiress, som dukket opp i 1786, gikk gjennom ti utgaver i løpet av ett år og ble oversatt til syv språk. Han døde 4. august 1792. General Burgoyne som mistet sin kone i juni 1776 under hans fravær i Canada, hadde flere barn (født mellom 1782 og 1788) med Susan Caulfield, en operasangerinne. En av hans sønner var feltmarskalk sir John Fox Burgoyne.
Han ble lagt til hvile i Westminster Abbey.


== Referanser ==