jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pomerans

Pomerans er en tykkskallet, bitter appelsinlignende frukt av pomeranstreet. Stammer opprinnelig fra Sør-Asia og brukes til marmelade og likør. Skallet brukes til krydder. I 1902 klarte den franske munken Frère Clément i Algerie å krysse pomeransfrukten med mandarinen, og slik avlet han frem klementinen.


== Eksterne lenker ==
(en) Pomerans i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pomerans hos ITIS 
(en) Pomerans hos ITIS 
(en) Pomerans hos NCBI 
(en) Pomerans hos The International Plant Names Index 
(en) Pomerans hos Tropicos 
(en) Kategori:Citrus × aurantium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Citrus × aurantium – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Citrus × aurantium – detaljert informasjon på Wikispecies
Slaget ved Matrand

Slaget ved Matrand var et militært slag 5. august 1814 mellom norske og svenske styrker under den svensk-norske krigen i 1814 ved stedet Matrand i Eidskog. Det var den blodigste trefningen i denne krigen, hvor svenskene hadde omkring 50 falne og 126 sårede, mens det på norsk side var det ca. 50 falne og 64 sårede. Dette var det eneste viktige norske seieren under hele krigen, men det bidro til at Norge oppnådde bedre betingelser ved å tre inn i den egentlig uunngåelige unionen med Sverige. Dette var også siste gang norske militære styrker var i strid med en fremmed invasjonsstyrke, inntil den tyske invasjonen i 1940.


== Slaget ==
De svenske styrkene ledet av generalmajor Karl Pontus Gahn hadde 31. juli krysset grensen mot Norge over Charlottenberg og marsjert nordover mot Kongsvinger, men ble stoppet ved Lier skanse syd for Kongsvinger den 2. august av en norsk styrke under kommando av oberstløytnant Andreas Samuel Krebs, og måtte retirere til Eidskog. Den 4. august rykket Krebs frem fra Lier for å drive svenskene helt ut av landet.
De svenske forpostene ble tidlig om morgenen 5. august drevet tilbake til Matrand, hvor hovedstyrken var. Der holdt svenskene stand en times tid, men måtte til slutt trekke seg tilbake til Skotterud for ikke å bli omringet. En norsk sidekolonne hadde tatt en lang omvei for å falle svenskene i ryggen og angrep dem ved Skotterud. De svenske styrkene på tilbaketog kom dermed under ild fra to kanter og var dessuten i ferd med å slippe opp for ammunisjon. Gahn innså at de måtte bryte gjennom de norske linjene om de skulle unngå å bli fanget. Med bare bajonettene klarte svenskene å bane seg vei og komme seg tilbake til Sverige.


== Bauta ==

Ved Rv 2 ble det i 1914 reist en minnebauta med følgende inskripsjon:
5 august 1814 - 1914 Obers Krebs -1 baj. av Akh Nat Skarpskytteregiment - Søndenfieldske skiløperbataljon - Bat Stang av 2 Trhj inf regt - Eidsvoll/ Nesiske komp av Akh rid Jægercorps . 3 pundig fotbatteri Kjempet her for fedrelandet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Erik Rastad (1982). Kongsvinger festnings historie. Krigsårene 1807–1814. Kongsvinger.
Stallo

Se også: Stallo (datamaskin).Stallo, Stállu (nordsamisk) og Stalo (sørsamisk), også skrevet Stállo, er en mytisk figur som opptrer i ulike roller i samisk folketro. Stallo forekommer særlig i to hovedtyper i eventyr og sagn, enten som menneskeetende troll eller som et gjenferd eller en demon utsendt av en noaide. Stalloer er onde og sterkere enn menneskene, men også dummere, og det gjelder ofte å lure dem.


== Stallo-varianter ==

Ifølge den samiske forfatteren og reineieren Johan Turi (1854–1936) var stalloer halvt menneske og halvt troll eller djevel. I noen fortellinger er stallo en zombieliknende skikkelse som en noaide, det vil si en samisk trollmann eller sjaman, sender ut for å skade fiendene. Noaiden som kan skape slike stalloer av jord og gir dem liv ved å dele litt av sitt eget. Stallo gjør dermed noaiden både farligere og mer sårbar.  
I andre sagn og eventyr er Stallo beskrevet som et menneskeliknende troll som spiser småbarn og som barn må passe seg for. Stallo kan også kjøre med en raide eller rekke av mus eller lemen istedenfor kjørerein og besøke menneskene ved juletider. Da kan Stallo bli fremstilt som en variant av Ruohttagallis, julekallen eller julenissen, som kommer med gaver (det nordsamiske ordet for julenisse er juovlastállu). Han kan dessuten minne om en skatteoppkrever som kommer til nordområdene for å hente varer.
Fortellingene om stallo fungerer som en måte å videreføre kunnskap, framvisning av ønsket aktivitet eller oppførsel til ulike samiske mytologiske figurer i kontrast til den ville og brutale framferden til stallo. Dette blir ofte sett på som en parallell til de bibelske historiene om David og Goliat, noen som kan vise til at historiene om stallo kan være av gammel menneskelig erfaring. Således kan stallofortellingene ha røtter dypt i den menneskelige psyke. Stallo kan også ha et opphav i historiske erfaringer med nordiske og russiske krigere.
Samer med kristen overbevisning og andre kristne avviser fortellingene om stallo ved at de identifiserer figuren med djevelen.


== Se også ==
Noaidi, samisk sjaman
Jiehtanas, samisk for «jette, troll»
Ruohttagallis, julekallen eller julenissen
Zombie, «levende død» i afro-karibisk voodoo-kult
Stalotomt, bosetningsspor etter samer
Stáloluokta, sameby i Padjelanta nasjonalpark i Sverige
Stallo: Sjamanenes Forbannelse


== Eksterne lenker ==
The Stallo Throughout Sámi and World History (om stallo på engelsk)
Oppslagsordet «Stalo» i Svenska Akademins ordbok (etymologi o.l. på svensk)
Stikkord om Stallo


=== Eventyr og historier om Stallo og stalloer ===
Å lage Stallú ved trolldom (1890)
Stallo og Jiehttanas (1912) og Stallo lures av en pike (1882)
Da menneskene drepte stalluen med list
Stallo-prinsessen
Lure-spørsmål
VM i rugby union for menn 2007

Verdensmesterskapet i rugby union 2007 var det sjette Verdensmesterskapet i rugby union, og ble arrangert av Frankrike i september og oktober 2007. 
20 nasjoner deltok i verdensmesterskapet, og det ble spilt 48 kamper over 44 dager. Fire av kampene ble spilt i Cardiff, Wales, og to kamper i Edinburgh, Skottland.
De åtte kvartfinalistene fra VM i 2003 (Australia, England, Frankrike, Irland, New Zealand, Skottland, Sør-Afrika og Wales) var automatisk klare, mens det ble spilt kvalifisering om de andre plassene.
Norge røk tidlig ut av kvalifiseringen etter å ha tapt henholdsvis 76–3 og 29–3 for Andorra i september 2004.
Den første kampen i sluttspillet ble spilt 8. september 2007 mellom vertsnasjon Frankrike og Argentina på Stade de France. Argentina vant 17–12 foran 79 507 tilskuere. Finalen ble spilt mellom England og Sør-Afrika, og sistnevnte vant 15–6. Det er andre gang Sør-Afrika vinner VM, forrige gang var i 1995. Det var første gang VM-finalen ble spilt uten at hverken Australia eller New Zealand kom så langt.


== Grupper ==
Fire poeng for seier. To poeng for uavgjort. Ett bonuspoeng hvis man skårer fire eller fler tries. Ett bonuspoeng hvis man taper med sju eller færre poeng.
Forklaring på kampene (hentet fra England mot Samoa 22. september):
Tries: Corry (2) 2' c, 76' c = Spilleren Corry skåret to try; i det 2. minutt og 76. minutt.  Laget skåret på begge conversion.
Sackey (2) 32' c, 80+' m = Spilleren Sackey skåret et try i det 32. minutt som laget skåret på conversion og et try på overtid, men laget bommet på conversion.
Con: Wilkinson (3/4) = Spilleren Wilkinson skåret på 3 av 4 conversion.
Pen: Wilkinson (4/6) 15', 22', 33', 72' = Spilleren Wilkinson skåret på 4 av 6 penalty og hvilke minutter i kampen han skåret dem på.
Drop: Wilkinson (2/3) 6', 69' = Spilleren Wilkinson skåret på 2 av 3 forsøk på drop goal og hvilke minutter i kampen han skåret dem på.


=== Gruppe A ===


==== Kamper ====


=== Gruppe B ===


==== Kamper ====


=== Gruppe C ===


==== Kamper ====


=== Gruppe D ===


==== Kamper ====


== Kvartfinaler ==


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===


== Arenaer ==


== Referanser ==
Akademi Internasional de Lingu Universal

Akademi Internasional de Lingu Universal var fra 1898 til 1908 (noen kilder sier 1909) navnet på den organisasjonen som skapte og propaganderte det internasjonale hjelpespråket Idiom Neutral.
Akademiets opprinnelige navn var Kadem Valemik Volapüka (Det internasjonale Volapük-akademi),
som blei valgt på Volapüks 2. verdenskongress i 1887.
Etter splittelsen i Volapük-bevegelsen rundt 1890 fortsatte akademiet som ei sammenslutning av reformvillige volapükister, fra 1892 leda av Waldemar Rosenberger. Fra navneskiftet i 1898 gikk akademiet offisielt over til å arbeide for å skape et nytt internasjonalt hjelpespråk, som blei offentliggjort i 1902 med navnet Idiom Neutral.
Akademiet var nå en sjølbestalta gruppe, som tross at flere av medlemmene var kjent og respektert innafor bevegelsen for internasjonale hjelpespråk hadde liten innflytelse. Idiom Neutral fikk noen tilhengere, men ikke stor betydning. Konkurrerende språkprosjekter som esperanto og flere reformer av Idiom Neutral svekka også oppslutninga.
I 1907 forsøkte Rosenberger sammen med den kjente interlingvisen Edgar von Wahl å utarbeide en ny og mer nauralistisk og nylatinsk utgave av Idiom Neutral.
I 1908 skifta akademiet navn til Academia pro Interlingua og gikk i praksis over til å støtte Giuseppe Peanos forslag til et forenkla latin, Latino Sine Flexione, (noen kilder sier den formelle støtta til LSF først blei vedtatt i 1910) som nå skifta navn til Interlingua


== Se også ==
Academia pro Interlingua
Kadem Valemik Volapüka
Idiom Neutral
Waldemar Rosenberger.
Edgar von Wahl
Planspråk: definisjoner
Naturalistisk planspråk
Nylatinsk planspråk
Volapük
Verdensspråk
Academia pro Interlingua

Academia pro Interlingua (Akademiet for internasjonalt språk/ alternativ betydning: Akademiet for språket Interlingua) var fra 1908 (ifølge noen kilder 1910) navnet på det tidligere Kadem Valemik Volapüka (Det internasjonale Volapük-akademi).
Akademiet var valgt på den internasjonale Volapük-konressen i 1887. Etter splittelsen i den internasjonale Volapük-bevegelsen i 1890 blei det dominert av reformvillige volapükister.
Fra 1898 skifta det navn til Akademi Internasional de Lingu Universal og gikk offisielt over til å arbeide for å skape et nytt internasjonalt hjelpespråk. I 1902 blei det offentliggjort under navnet Idiom Neutral.
Det nye navneskiftet til Academia pro Interlingua betydde i praksis ei omorientering i retning av Giuseppe Peanos forslag til et forenklet latin, Latino Sine Flexione (forkortelse LSF – latin uten bøyinger), offentliggjort i 1903. Språket skifta navn til Interlingua (I planspråklitteraturen ofte kalt Interlingua/LSF for å unngå forvekslinger med det seinere mer kjente språket med det samme navnet, Interlingua/IALA), og Peano blei valgt til leder for akademiet. Det gamle Volapük-akademiet endte som en åpen propagandaorganisasjon for Peanos Interlingua.
Academia pro Interlingua forsvant under første verdenskrig.


== Se også ==
Latino Sine Flexione
Akademi Internasional de Lingu Universal
Idiom Neutral
Kadem Valemik Volapüka
Volapük
Naturalistisk planspråk
Nylatinsk planspråk
Verdensspråk
Marcus Jacob Monrad

Marcus Jacob Monrad (født 19. januar 1816 på Nøtterø, død 30. desember 1897 i Kristiania) var en norsk teolog og filosof. Han var professor i filosofi ved Universitetet i Christiania fra 1851 til sin død.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marcus Jacob Monrad vokste opp i Mo i Telemark (1816–25), senere (1825–32) i Heddal ved Notodden, hvor faren Peder Monrad begge steder var sogneprest. I latinskoletiden og de første universitetsårene 1832–36 lå foreldrehjemmet i Holden ved Ulefoss, hvor faren også var sogneprest. Han ble student fra latinskolen i Skien i 1834, tok teologisk embetseksamen i 1840, og studerte ved flere utenlandske universiteter i årene 1842–44.


=== Karriere ===
Han ble i 1845 utnevnt til universitetslektor i filosofi ved Universitetet i Christiania. 
Ved siden av universitetskarrieren var Monrad en av Norges mest betydelig litteraturkritikere på 1800-tallet.
Han stod også bak flere av lærebøkene til «Annen-eksamen», brukt under store deler av embetsmannstatens periode. Dette  omfatter Philosophisk Propædeutik (første utgave 1849), Psychologie (første utgave 1850) og Ethik (første utgave 1851). Monrad utga også Tankeretninger i den nyere tid i 1874 og Æsthetik i 1889–90. 
Ifølge Jens Arup Seip stod Monrad i åpen motsetning til A. M. Schweigaard, J. S. Welhaven og Intelligenspartiet. Der disse var sterkt kritisk til den tyske idealisme, var Monrad en tilhenger av retningen. Ifølge Rune Slagstad deler imidlertid både Monrad og Welhaven et «filosofisk fellesskap» i den tyske idealisme, og «det var ved denne filosofi de integrerte romantikkens ekspressive revolusjon i embetsmannsstatens ideverden».Welhaven og Monrad stod bak en overgang «fra individualetikk til samfunnsetikk, fra moralitet til sedelighet, og fra Kant til Hegel», ifølge Rune Slagstad. Dette innebar at samfunnsinstitusjonene ble sett på som «kroppsliggjøringen» av fellesskapets normer. 
Politisk var han en innbitt motstander av parlamentarismen; han mente den var et konstitusjonelt tilbakeskritt. Samtidig var han sterkt unionsvennlig. Hans opprinnelige skandinavisme bidro til gjøre ham nokså pro-svensk. Dertil var han i prinsippet en tilhenger av føderasjonstanken; han mente at unionen mellom Norge og Sverige hadde vært et skritt i riktig retning i internasjonal organisasjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
H. O. Christophersen: Marcus Jacob Monrad. Et blad av norsk dannelses historie i det 19. århundre Oslo 1959
Rune Slagstad: De nasjonale strateger 2001, ISBN 82-530-2336-7
Trude Evenshaug: Monrad og den offentlige mening. En lesning av filosofen M. J. Monrads deltakelse i det offentlige ordskiftet 1845-1891 2006, ISSN 1501-8962
Baard Olav Skogrand: Staten og Friheten. Om Marcus Jacob Monrads politiske tenkning 2011, ISBN 9788230818138


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Marcus Jacob Monrad, bøker om Marcus Jacob Monrad, arkiv etter Marcus Jacob Monrad
Fylkesvei 405

Fylkesvei 405 (Fv405) går mellom Vegusdal i Birkenes og Mosby i Kristiansand. Veiens lengde er 51,3 km, hvorav 17,9 km i det tidligere Vest-Agder og 33,4 km i det tidligere Aust-Agder.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

BirkenesVegusdalveien 

Engeslandsveien 

IvelandVatnestrømveien 

BirkenesVatnestrømveien 

VenneslaVenneslavegen 

KristiansandVenneslaveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv405
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Jens Edvard Kraft

Jens Edvard Kraft (født 1784 i Kristiansand, død 1853 i Mandal) var en norsk historisk-statistisk forfatter og embetsmann. Han er først og fremst kjent for sin Topographisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (1820–1835).
Kraft var sønn av Kristiansandskjøpmannen Even Jensen Kraft og Marie Hielm. Han ble dimittert fra Kristiansand katedralskole i 1799 og reiste deretter til Københavns Universitet. Der studerte han først teologi og siden jus, men interesserte seg mest for statistikk, historie og språk. Han samlet materiale til en fortsettelse av et forfatterleksikon som den danske skolemannen Jens Worm hadde gitt ut noen år tidligere. Resultatet ble utgitt i samarbeid med Rasmus Nyerop i 1820. Et norsk forfatterleksikon som Kraft hadde fullført, men ikke utgitt før sin død i 1853, ble besørget utgitt av Christian C. A. Lange i 1863.
Han hadde planer om å søke seg til utenrikstjenesten, men disse lot han fare ved krigsutbruddet i 1807, og året etter tok han  juridisk embetseksamen og vendte hjem. Under  kaperfarten arbeidet han som oversetter ved  priseretten i Kristiansand. Etter dette hadde han flere stillinger i forskjellige departementer, men fra 1832 til sin død var han sorenskriver i Mandal.
I årene 1820 til 1835 utga Kraft sitt storverk Topografisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge i seks bind. Beskrivelsen tar for seg landet distriktsvis etter inndelingen i amt. Det ble ingen salgssuksess, men staten bidro med permisjon, pengetilskudd og innkjøp av eksemplarer.
Krafts Norgesbeskrivelse ble forbilde for det omfangsrike verket Norges land og folk, som ble utgitt av Amund Helland omkring hundre år senere.
I årene 1817–1826 var Kraft medutgiver av Budstikken. I 1819 utgav han botanikeren Christen Smiths dagbok fra dennes ekspedisjon til Kongo.
Kraft var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim og Societé de de statistique universelle i Paris. Han var ridder av  Vasaordenen og St. Olavs Orden.
Han var fra 1817 gift med Henriette Rosenkilde.


== Bibliografi ==
Professor C. Smiths Dagbog paa en Reise til Congo i Afrika. Christiania 1819 (utgiver).
Almindeligt Litteraturlexicon for Danmark, Norge, og Island, eller Fortegnelse over danske, norske, og islandske, saavel afdøde som nu levende Forfattere, med Anførelse af deres vigtigste Levnetsomstændigheder og Liste over deres Skrifter. København 1820 (skrevet sammen med Rasmus Nyerop).
Topographisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge. Christiania 1820-1835.
Statistiske Efterretninger om Norske Præstekald. En Haandbog for embedssögende Geistlige. Christiania 1828.
Historisk-topografisk Haandbog over Kongeriget Norge, 1845-1848. Christiania 1848.
Norsk Forfatter-Lexicon 1814-1856. Christiania 1863 (utgitt posthumt av Christian C. A. Lange).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Topografisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge, b. 1 hos Google books.
Dansk-norsk Litteraturlexicon hos Google books
Norsk Forfatter-Lexicon 1814-1856 hos Nasjonalbiblioteket.
Waldemar Rosenberger

Waldemar (Vladimir Karlovitsj) Rosenberger (på russisk Владимир Карлович Розенбергер),  (født 1848 eller 1849, død 1918) var en russisk ingeniør fra St. Petersburg og interlingvist, best kjent som hovedansvarlig for det internasjonale hjelpespråket Idiom Neutral.
Rosenberger var opprinnelig volapükist, rekruttert av Volapüks viktigste internasjonale propagandist og organisator Auguste Kerckhoffs, og medlem av Kadem Valemik Volapüka som ble valgt på den 2. inernasjonale Volapük-kongressen i 1887. Ved splittelsen av den internasjonale Volapük-bevegelsen i 1890 fulgte han Kerckhoffs fløy. I 1892 ble han valgt til leder av Volapük-akademiet. I denne perioden brøt Volapük-bevegelsen sammen. Under ledelse av Rosenberger gikk akademiet over til å bli en gruppe som arbeidet for et nytt internasjonalt hjelpespråk som var enklere å forstå, lære og bruke enn Volapük.
I 1898 skiftet akademiet navn til Akademi Internasional de Lingu Universal, og i 1902 publserte det sitt nye språk Idiom Neutral. Idiom  Neutral fikk mye oppmerksomhet og god kritikk, men lite oppslutning. Rosenberger ga ut et tidsskrift på språket, Progres. I 1907 arbeidet Rosenberger sammen med Edgar von Wahl på en reform av Idiom Neutral i naturalistisk og nylatinsk retning. Etter dette ser han ikke ut til å ha spilt noen rolle i den internasjonale hjelpespråk-bevegelsen.


== Se også ==
Academia pro Interlingua
Akademi Internasional de Lingu Universal
Idiom Neutral
Edgar von Wahl
Auguste Kerckhoffs
Johann Martin Schleyer
Kadem Valemik Volapüka
Auguste Kerckhoffs
Volapük
Planspråk: definisjoner
Naturalistisk planspråk
Nylatinsk planspråk


== Referanser ==
Fylkesvei 454

Fylkesvei 454 går mellom Stupstad i Kristiansand og sentrum i Vennesla.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KristiansandStupstadvegen 

VenneslaØvrebøvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv454
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 462

Fylkesvei 462 (Fv462) går mellom Hægelandskrossen i Vennesla og Bjelland i Lindesnes.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

LindesnesBjellandsvegen 

VenneslaBjellandsvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv454
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Nils Collett Vogt

Nils Collett Vogt (født 24. september 1864 i Christiania, død 23. desember 1937) var en norsk dikter. Han debuterte med «Digte» i 1887.


== Barndom ==
Han vokste opp i et konservativt hjem i Oslo. Hans far, ingeniøren Jens P. Vogt, innførte hestesporvei i byen, og moren var forfatteren Johanne Vogt.

Hadde Christiania Latin og Kathedralskole vært et helvete, blev min skolegang på Hamar idel solskinn. Lærerne var dyktige og velvillige, hadde ikke forkalkede nerver som der jeg kom fra, forholdene på skolen var sunde og mine nye klassekamerater var friske, raske, kjekke gutter.

Han var en venn av en annen elev på Hamar katedralskole, Tryggve Andersen, og fascinert av hans søster Valborg. I 1884 tok han examen artium.


== Diktning ==
I Hamar katedralskole 1153-2003 ble Vogts diktning beskrevet som «velskrevne dikt i konservativ form som hyller radikalismen i enhver sammenheng og kvinnen». I sitt litterære virke ble han blant annet støttet av litteraturkritikeren Carl Nærup. I alt ga han ut åtte diktsamlinger og en rekke prosabøker.
Hans siste verk var selvbiografien Fra gutt til mann, og om den skriver Edvard Beyer i sin litteraturhistorie at den skildrer «en hel tidsalder. I små impresjonistiske glimt gir han et makeløst bilde av en kamptid, boken er kulturhistorie, politisk historie, personalhistorie – og et kunstverk. I sitt slag eier den neppe sidestykke i norsk litteratur.» (sitert i Hamar katedralskole 1153-2003).


== Verker ==
Digte, 1887
Familiens sorg, 1889
Fra vaar til høst, 1894
Musik og vaar, 1896
Det dyre brød, 1900
Harriet Blich, 1902
Mennesker, 1903
To mennesker, 1904
Septemberbrand, 1907
Spændte sind. To skuespill, 1910
Moren, 1913
Therese, 1914
De skadeskudte, 1916
Hjemkomst, 1917
Karneval, 1920
Levende og døde, 1922
Ned fra bjerget, 1924
Vind og bølge, 1927
Forbi er forbi, 1929
Fra gutt til mann, 1932
Oplevelser, 1934


== Referanser ==


== Kilder ==
Nils Collett Vogt (1968). Fra gutt til mann : et stykke selvbiografi (Aschehougs fontenebøker utg.). Oslo: Aschehoug. s. 109. 
Hamar Katedralskole - en skole i tiden 1153-2003. Hamar: Hamar historielag. 2003. s. forord. ISBN 82-91326-15-0. 
Jo Ørjasæter: Nils Collett Vogt – dikter, opprører, kulturpersonlighet, Aschehoug, 2004
«Nils Collett Vogt», fra Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Nils Collett Vogt i BIBSYS
Digitaliserte bøker av Nils Collett Vogt hos Nasjonalbiblioteket.