jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arantxa Sánchez Vicario

Arantxa Sánchez Vicario (født 18. desember 1971 i Barcelona) er en tidligere profesjonell kvinnelig spansk tennisspiller 
Arantxa Sánchez Vicario ble profesjonell tennisspiller i juni 1985 og var aktiv frem til og med sesongen 2002. I løpet av sin tenniskarriere vant hun 29 single- og 67 doubleturneringer, hvorav 14 Grand Slam-titler, fire  i single, seks i double og fire i mixeddouble. Hun var nummer 1 på rankingen både som double- og singlespiller i 1995, som første kvinne etter Martina Navrátilová som i 1987 var verdensener i både double og single. 
Sánchez Vicario overrasket tennisverden i 1989 da hun som 17-åring ble historiens yngste vinnere av singletittelen for kvinner i French Open, hun beseiret verdenseneren Steffi Graf i finalen. Året etter ble hennes rekord slått av Monica Seles som bare var 16 da hun vant. 
Ellers var 1994 hennes beste år som singlespiller, hun vant åtte turneringer, blant annet både French Open og US Open.
Hun har også vunnet fire olympiske medaljer, to sølv og to bronse. Under Sommer-OL 1996 i Atlanta vant hun sølv i single- og bronse doubleturneringen og i Barcelona i 1992 vant hun sølv i double- og bronse i single.
Hun deltok også på det spanske Fed Cup-laget i årene 1986–98 og 2000–02, hun spilte 100 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 72.
Hun er søster til Emilio Sánchez og Javier Sánchez som også har vært profesjonelle tennisspillere.


== OL-medaljer ==
1996  Atlanta -  Sølv i tennis, single damer  Spania
1992  Barcelona -  Sølv i tennis,  double damer  Spania
1992  Barcelona -  Bronse i tennis, single damer  Spania
1996  Atlanta -  Bronse i tennis, double damer  Spania


== Grand Slam-titler ==
 French Open:
Single kvinner – 1989 (hun beseiret Steffi Graf med 7-6, 3-6, 7-5 i finalen)
Mixed-double – 1990 (sammen med Jorge Lozano)
Mixed-double – 1992 (sammen med Mark Woodforde)
Single kvinner – 1994 (hun beseiret Mary Pierce med 6-4, 6-4 i finalen)
Single kvinner – 1998 (hun beseiret Monica Seles med 7-6, 0-6, 6-2 i finalen)
 Australian Open:
Double kvinner – 1992 (sammen med Helena Suková)
Mixed-double – 1993 (sammen med Todd Woodbridge)
Double kvinner – 1995 (sammen med Jana Novotná)
Double kvinner – 1996 (sammen med Chanda Rubin)
 Wimbledon:
Double kvinner – 1995 (sammen med Jana Novotná)
 US Open:
Double kvinner – 1993 (sammen med Helena Suková)
Single kvinner – 1994 (hun beseiret Steffi Graf med 1-6, 7-6, 6-4 i finalen)
Double kvinner – 1994 (sammen med Jana Novotná)
Mixed-double – 2000 ( sammen med Jared Palmer)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Arantxa Sánchez Vicario – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – Olympics.com 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – Olympic.org 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – Olympedia 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – WTA Tennis 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – ITF Tennis 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – FedCup 
(en) Arantxa Sánchez Vicario – International Tennis Hall of Fame
Marimesse

Marimesse har flere sammenhenger:

Maria budskapsdag, søndag nærmest 25. mars
Marit Vassause, 20. juli
Marimesse førre, jomfru Marias himmelfart, 15. august
Marimesse siare, jomfru Marias fødselsdag, 8. september
Little Britain (London)

Little Britain er ei gate i Smithfield i City of London. Gata går fra Aldersgate Street til kjøttmarkedet Central Markets. Den er oppkalt etter hertugene av Bretagne, som var grunneiere i området da gata ble anlagt. (Little Britain er en eldre betegnelse for Bretagne.)
På 1500-tallet ble Little Britain et sentrum for tidlig engelsk forlags- og trykkerivirksomhet. Det var også her Storbritannias første ordinære avis Daily Courant begynte å komme ut i 1702.
Little Britain domineres av det store sjukehuset St Bartholomew's Hospital. På hver side av gata ligger kirkene St Bartholomew-the-Less og St Bartholomew-the-Great – den siste med et staselig porthus fra 1500-tallet ut mot gata.
Conchita Martínez

Conchita Martínez (født 16. april 1972 i Monzón i Huesca) er en tidligere profesjonell spansk tennisspiller
Martínez var en av verdens ti beste kvinnelige tennisspillere i single på 1990-tallet, som best var hun nummer 2 (1995) på rankingen. I løpet av sin tenniskarriere (1988–2006) vant hun 33 single- og 13 doubleturneringer. Hun har vunnet én Grand Slam-tittel, og deltatt i ytterligere fire Grand Slam-finaler. 
I 1992, som tjueåring, spilte hun sin første Grand Slam-finale, double i French Open. Hennes største seier kom i Wimbledon i 1994 da hun møtte den nifoldige Wimbledonmesteren Martina Navrátilová i finalen. Martinez vant med 6-4, 3-6, 6-3 over den 37-årige Navratilova og tok sin første og eneste Grand Slam-tittel. Året etter var hun i semifinale i samtlige fire Grand Slam-turneringene, men hun tapte alle.   
Martínez har også vunnet tre olympiske medaljer, to sølv og en bronse, alle i double i tre ulike OL. Under Sommer-OL 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta sammen med Arantxa Sánchez Vicario og 2004 i Athen sammen med Virginia Ruano Pascual.
Martínez deltok også på det spanske Fed Cup-laget 1988–96, 1998, 2000–04 og spilte 91 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 68. 


== OL-medaljer ==
1992  Barcelona -  Sølv i tennis, double damer  Spania
2004  Athen -  Sølv i tennis, double damer  Spania
1996  Atlanta -  Bronse i tennis, double damer  Spania


== Grand Slam-titler ==
 Wimbledon:
Single kvinner – 1994 (hun beseiret Martina Navrátilová med 6-4, 3-6, 6-3 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Conchita Martínez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Conchita Martínez på Internet Movie Database 
Conchita Martínez på Twitter 
Conchita Martínez på Facebook 
Conchita Martínez på Instagram 
(de) Conchita Martínez – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Conchita Martínez – Olympedia 
(en) Conchita Martínez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Conchita Martínez – WTA Tennis 
(en) Conchita Martínez – ITF Tennis 
(en) Conchita Martínez – FedCup 
(en) Conchita Martínez – International Tennis Hall of Fame
Helen Gourlay Cawley

Helen Gourlay Cawley (født 23. desember 1946) er en tidligere profesjonell kvinnelig australsk tennisspiller.
Cawley spilte to Grand Slam-finaler i single i løpet av sin tenniskarrierte, French Open i 1971 og Australian Open i 1977; hun tapte begge til sin landsmann Evonne Goolagong Cawley. 
Cawley nådde sine største fremganger i double; hun vant Australian Open fire ganger (1972, 1976, 1977 (januar), 1977 (desember)) og Wimbledon i 1977.  


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double kvinner – 1972 (sammen med Kerry Harris)
Double kvinner – 1976 (sammen med Evonne Goolagong)
Double kvinner – 1977 (jan) (sammen med Dianne Fromholtz Balestrat)
Double kvinner – 1977 (des) (sammen med Evonne Goolagong)
 Wimbledon:
Double kvinner – 1977 (sammen med  Joanne Russell-Longdon)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helen Gourlay Cawley – WTA Tennis 
(en) Helen Gourlay Cawley – ITF Tennis 
(en) Helen Gourlay Cawley – FedCup
Tomas Lappalainen

Tomas Lappalainen (født 1958) er en svensk forfatter og journalist, kjent for flere bøker om den italienske mafiaen.
Lappalainen forfatterdebuterte i 1993 med den faglitterære boka Maffia (utgitt på norsk i 2005 under tittelen Mafia). Han har senere utgitt bøker som blant annet Italia (2003), Camorra (2007) og Världens första medborgare (2017).Han har vært kulturredaktør i LO-Tidningen og vært fast skribent for Aftonbladet.


== Referanser ==
Magne Sturød

Magne Sturød (født 19. oktober 1979 i Ulefoss) er en norsk fotballspiller som spilte for Kongsvinger IL.
Sturød startet karrieren i Ulefoss Sportsforening. I 1998 gikk han videre til Skarphedin før han i 2001 ble kjøpt av Sandefjord Fotball. I hans siste sesong i Sandefjord rykket klubben opp til Tippeligaen for første gang. 
I januar 2006 gikk Sturød til den danske klubben Odense Boldklub. I januar 2007 skiftet han klubb til AC Horsens. Han debuterte for klubben 11. mars 2007 i SAS liga-kampen mot Silkeborg. I desember 2008 gikk Sturød til Kongsvinger IL, hvor han hadde Tom Nordlie som trener. Sommeren 2011 gjorde Magne Sturød comeback for moderklubben Ulefoss SF.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kamper i Sandefjord Fotball
Sturød signerer for OB
Profil på hjemmesiden til AC Horsens
Flamsk (språk)

Flamsk er en nederlandsk dialekt som brukes sør i Nederland, i Flandern i Belgia og Frankrike av minst 1,3 millioner mennesker. Flamsk var tidligere regnet som et eget språk, men er ikke lenger et offisielt språk, kun et begrep («samlenavn») for flere meget ulike dialekter.


== Historie ==
Språket stammer fra det tidligere grevskapet Flandern, det vil si provinsene som i dag heter vest- og øst-Flandern, området Zeeuws-Vlaanderen som er en del av den nederlandske provinsen Zeeland og dessuten Fransk-Flandern.
Det flamske skriftspråket, som var basert på den levende flamske dialekten av det nederlandske språket, beholdt helt frem til starten av 1900-tallet den eldre nederlandske rettskrivningen. Eksempler på dette var «ae» for «lang a», «y» for diftongen «ij» som opprinnelig var «lang i». Dette skriftspråket ble i løpet av 1900-tallet helt vasket bort og erstattet med et standardnederlandsk skriftspråk. 
En flamsk lingvist, poet og historiker ved navn Willems kjempet lenge for en felles rettskrivning mellom flamsk og nederlandsk. Han hevdet at forskjellen mellom dialektene bare var marginal. Dette resulterte i en sammenslåing av de to skriftspråkene på språkkongressen i Gent i 1841. Frem til 1841 var ordbøkene kalt «Flamsk», men ble etter dette gjort om til nederlandsk. Det nederlandske språket ble gjort offisielt i den nordlige delen av Belgia i 1938. Mange innbyggere i dette området snakket allerede den flamske versjonen av nederlandsk da dette skjedde.


== Flamske dialekter ==
Selv om flamsk selv er en form for dialekt, deles også flamsk inn i dialekter. Grovt sett deles det inn i vestflamsk (west Vlams) og østflamsk (Oast Vlams). Vestflamsk snakkes i Flandern og nærområder i den nordvestlige delen av Frankrike, mens de østflamske dialektene snakkes i Øst-Flandern og tilstøtende områder i Nederland. Det flamske skriftspråket bruker en semi-standardisert form av vestflamsk. 
En særegenhet ved vestflamsk er at uttalen av den «myke g-en» (en tysk «ach») er nesten identisk med «h»-lyden (en stemt glottal frikativ).
Begrepet flamsk er sterkt innarbeidet i dagligspråket, men er ut fra et lingvistisk synspunkt ikke et eget språk. Man kan sammenligne måten flamsk forholder seg til nederlandsk på, med hvordan amerikansk og kanadisk-engelsk forholder seg til engelsk språk.
De viktigste dialektene er:

Vestflamsk (herunder Fransk-flamsk og Zeeuws)
Østflamsk
		


== Se også ==
Nederlandsk - for en oversikt over andre dialekter i det nederlandske språket
Fransk


== Referanser ==
Martina Haag

Helen Martina Uusma, kjent som Martina Haag (født 1964) er en svensk skuespiller, forfatter og skribent.
Haag arbeider som frilans-skuespiller ved siden av sitt forfatterskap. Hun er også vært skribent for publikasjoner som ELLE, Aftonbladet og Mama. I 2005 utgav hun boka Underbar och älskad av alla (utgitt på norsk i 2006 som Fantastisk og elsket av alle). Boka er blitt sammenlignet med Bridget Jones' dagbok og ble til film i 2007. 
Hun filmdebuterte i Älskar, älskar inte (1995) og har siden hatt biroller i filmer som blant annet Adam & Eva, Känd från TV (2001), Underbar och älskad av alla (2007) og Jag älskar dig – en skilsmässokomedi (2016). 
Hun ble kåret til Årets Krönikör i 2003.


== Bibliografi ==
2004 – Hemma hos Martina (kronikør)
2005 – Underbar och älskad av alla (och på jobbet går det också jättebra)
2006 – Martina-koden (kronikør)
2008 – I en annan del av Bromma
2010 – Fånge i hundpalatset (kronikør)
2011 – Glada hälsningar från Missångerträsk!
2012 – Heja, Heja!
2015 – Det är något som inte stämmer
2017 – Livet går så fort. Och så långsamt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martina Haag – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martina Haag på Internet Movie Database 
(sv) Martina Haag i Svensk Filmdatabas 
(da) Martina Haag på Filmdatabasen 
(fr) Martina Haag på Allociné 
(en) Martina Haag på AllMovie 
(en) Martina Haag hos The Movie Database
Sámi Jienat

Sámi Jienat (på norsk: samiske røster) er et prosjektkor som ble grunnlagt i 2002. Medlemmene er samer fra Norge, Sverige og Finland. Med ca. 50 medlemmer, er koret ikke bare det største, men også det eneste samiske koret i verden som fungerer som en enhet på tvers av landegrensene. Koret fremfører tradisjonell og moderne joik i tillegg til samiske salmer og joiker på de forskjellige samiske språk og dialekter.
Korsjangeren er ny i samisk musikk og Sámi Jienat har samarbeidet med flere anerkjente samiske musikere og komponister med å skape samisk kormusikk, som for eksempel med den sørsamiske komponisten og artisten Frode Fjellheim. Både styret og medlemmene er aktive i koret på idealistisk grunnlag og ved hjelp av midler fra blant annet Sametingene i Norge, Sverige og Finland.
Sámi Jienat har ikke et fast tilholdssted, men møtes i gjennomsnitt 2 ganger hvert halvår for øvinger rundt om i de samiske områdene i alle tre land.


== Noen festivaler hvor Sámi Jienat har deltatt ==
2002: Randers Internationale korfestival, Randers, Danmark
2005: 46664 Arctic (Nelson Mandela-konserten), Tromsø, Norge
2005: Márkomeannu, Evenes, Norge
2006: Ijahis idja, Enare, Finland
2007: Sámi Easterfestival, Guovdageaidnu, Norge
2008: Vox Pacis Peace Concerts, Stockholm, Sverige
2009: Samiske veckan 2009 - Ubmejen Bievieh, Umeå, Sverige
2011: Riddu Riđđu Indigenous Festival, Kåfjord, Norge
2013: Finnfest, Minnesota/Michigan, USA
2016: Festspillene i Nord-Norge, Harstad, Norge.
2017: Tråante 2017, 100-årsjubileet for samefolkets første landsmøte i Trondheim, Norge.
2018: Staare 2018, 100-årsjubileet for samefolkets første landsmøte i Östersund, Sverige.
2018: Sámi Easterfestival, Guovdageaidnu, Norge


== Utgitt CD ==
Sálmmat Sámi (Salmer i Sameland).
Luođit Sámis (Joiketoner fra Sápmi)


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20090611055445/http://www.rieban.com/
www.samijienat.com
Elisabeth Botterli

Elisabeth Andersen Botterli (født 1971) er norsk manus- og tekstforfatter som har skrevet tekst for en rekke norske TV-programmer, blant annet humorprogrammet Nytt på nytt. 
Botterli har vært med i Nytt på nytt siden 1999 som tekstforfatter og tekstredaktør, og er en av fire grunnleggere av innholdsproduksjonsselskapet Forfatterne bak. Hun har også bidratt med tekst til radioprogrammet Hallo i uken.
Sammen med Knut Nærum og Peder Udnæs har hun utgitt bøkene Madonna-gåten (2005) og Løsningen på Madonna-gåten (2006). Begge bøkene er skrevet som en humoristisk parodi på den verdenskjente boka Da Vinci-koden.


== Bøker ==
Madonna-gåten, Cappelen, 2005
Løsningen på Madonna-gåten, Cappelen, 2006
Nytt på nytt, året i vitser , NRK Aktivum, 2007
Berlinerparodiene, CappelenDamm, 2008
Busemannen, CappelenDamm, 2013
En statsministers dagbok, CappelenDamm, 2016


== TV ==
Nytt på nytt, NRK 1
Verdens beste SFO, NRK Super
Da Kork kom til bygda, NRK 1
Borettslaget, sesong 1, NRK 1
Hege og Holmen, NRK 1
Melonas, NRK 1
NRK Alltid moro, NRK 1
Egentlig - NRK 1
Brille, NRK1 og TVNorge


== Radio ==
Hallo i Uken, NRK P2


== Scene ==
Hurra for Andersen, Latter, tekst, 2004
Litt av en mann (Rune Andersen/ Espen Beranek Holm), Latter, 2010
Jula varer helt til påske, Asker kulturhus, premiere jul 2016


== Referanser ==
Vøyenbrua

Vøyenbrua er ei bru over Akerselva på Sagene i Oslo. Brua ble oppført i 1950 og er således ei av de nyeste bruene over Akerselva. Den knytter sammen Marcus Thranes gate og Griffenfeldts gate, som begge inngår i Ring 2 i Oslo.
Før Vøyenbrua ble bygget, var det ei lita gangbru noen meter lenger ned. Den har navnet etter gården Vøyen som lå på vestsiden av elva her. Navnet Vøyen kommer fra norrønt vað - vín, som betyr «gressletta ved vadestedet», noe som har sin bakgrunn i at dette er et grunt område av Akerselva, hvor det før i tiden var lett for folk å komme seg over.
Vøyenbrua er også holdeplass for Flybussekspressen.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
(en) Vøyenbrua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Vøyenbrua». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Derek Newark

Derek Newark (født 8. juni 1933 i Great Yarmouth i Norfolk i England, død 11. august 1998 i England) var en skuespiller.
Han hadde mange roller i filmer og TV-produksjoner, inkludert Baronen (1967), Doctor Who (1963 og 1970), The Avengers (tre episoder i 1960-årene), Z Cars (seks episoder mellom 1969 og 1972), Barlow Large som detektiv Tucker (1974–1975) og mange andre, mindre roller. Newark spilte også Spooner, et tidligere medlem av Red Devil (Storbritannias elitefallskjermsoldater), i serien Rising Damp.


== Eksterne lenker ==
(en) Derek Newark på Internet Movie Database 
(da) Derek Newark på Filmdatabasen 
(en) Derek Newark hos The Movie Database
Alethea Charlton

Alethea Charlton (født 9. august 1931 i Yorkshire i England, død 6. mai 1976) var en skuespiller.
Charlton spilte i den aller første Doctor Who-historien, An Unearthly Child i 1963. Hun spilte senere i historien The Time Meddler fra 1965.
Hun spilte også i TV-seriene Z Cars, The Gold Robbers, The Borderers, Doomwatch, Out of the Unknown og Upstairs, Downstairs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alethea Charlton på Internet Movie Database 
(en) Alethea Charlton hos The Movie Database .
Eileen Way

Eileen Mabel E. Way (født 2. september 1911 i Surrey i England, død 16. juni 1994 i Canterbury i Kent i England) var en skuespillerinne som spilte i mange filmer og TV-produksjoner fra 1930-tallet.
Way spilte i Doctor Who-historiene An Unearthly Child og The Creature from the Pit så vel som i filmen Daleks - Invasion Earth 2150 AD fra 1966. Hun spilte også i Poldark II, Russell T. Davies' barneserie Century Falls og episoder av Inspektør Morse, Bergerac og Ripping Yarns.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eileen Way på Internet Movie Database 
(sv) Eileen Way i Svensk Filmdatabas 
(fr) Eileen Way på Allociné 
(en) Eileen Way på AllMovie 
(en) Eileen Way hos The Movie Database
Peder Udnæs

Sverre Peder Gabriel Udnæs (født 1971) er norsk manus- og tekstforfatter. Han har bidratt med tekst på en rekke tv-programmer på NRK, som spenner fra dramaserier som Offshore til humorprogrammer som Nytt på nytt. Han har også bidratt med tekst til sceneoppsetninger og radioprogram som Hallo i uken.
Han har, sammen med Elisabeth Botterli og Knut Nærum, utgitt bøkene Madonna-gåten (2005) og Løsningen på Madonna-gåten (2006). Begge bøkene er en parodi på den kjente boka Da Vinci-koden.Udnæs har universitetsutdannelse innen historie og sosialantropologi.


== Bibliografi ==
Madonna-gåten, Cappelen, 2005
Løsningen på Madonna-gåten, Cappelen, 2006
Nytt på nytt, året i vitser, NRK Aktivum, 2007
Berlinerparodiene, CappelenDamm, 2008
Busemannen, CappelenDamm, 2013
En statsministers dagbok, CappelenDamm, 2016


== TV ==
Nytt på nytt, NRK 1
Melk, TV3 og Viaplay
Verdens beste SFO, NRK Super
Offshore, NRK
Soria Moria, NRK
Direkte lykke, NRK U
Da Kork kom til bygda, NRK 1
Borettslaget, sesong 1, NRK 1
Hege og Holmen, NRK 1
Melonas, NRK 1
NRK Alltid moro, NRK 1
Egentlig - NRK 1
Brille, NRK1 og TVNorge


== Radio ==
Hallo i uken, NRK P2


== Scene ==
«Hurra for Andersen»,  Latter, tekst, 2004
«Vi er i hundre», Dizzie Showteater, 2005
«Teppefall», Den norske opera, libretto avslutningsforestilling, 2007
«Litt av en mann»(Rune Andersen/ Espen Beranek Holm), Latter, 2010
«Jula varer helt til påske», Asker kulturhus, premiere jul 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi (på :forfatterne bak)
Jeremy Young

Jeremy Young (født i 1934) er en australsk skuespiller.
Han har spilt i mange TV-produksjoner, inkludert Doctor Who, No Hiding Place, Adam Adamant Lives!, The Avengers, The Saint, Department S, Randall and Hopkirk (Deceased), Dixon of Dock Green, Z Cars, Softly, Softly, Up Pompeii!, Doomwatch, The Sweeney, Space: 1999, The New Avengers, The Onedin Line, Minder, The Tripods, Rockliffe's Babies, Taggart, Cadfael og The Bill.
Young jobber nå for BBC Radio og er lærer hos Court Theatre Training Company.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeremy Young på Internet Movie Database 
(en) Jeremy Young hos The Movie Database
Howard Lang

Howard Lang (født 20. mars 1911, død 12. desember 1989) var en britisk skuespiller. Han var også i Royal Navy under andre verdenskrig.
Han er mest kjent som kaptein Baines i TV-serien The Onedin Line (1971–1980). Han spilte også i The Six Wives of Henry VIII (1970), Z Cars, Softly, Softly, The Vise og som huleboeren Horg i An Unearthly Child, som var den aller første Doctor Who-historien.
Lang spilte også Bert Hudd i den aller første produksjonen av Harold Pinters The Room.


== Eksterne lenker ==
(en) Howard Lang på Internet Movie Database 
(fr) Howard Lang på Allociné 
(en) Howard Lang hos Rotten Tomatoes 
(en) Howard Lang hos The Movie Database .
Sandetunnelen

Sandetunnelen er en tunnel på fylkesvei 572 i Bremanger kommune i Vestland. Tunnelen er 632 meter lang, og går i en 90 graders sving mellom Svelgen i sør og Sande i vest. På nedsiden av tunnelen ligger smelteverket Elkem Bremanger.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Kamkake

Kamkake (helgelandsk: kamkaka) er et bakverk som består av hvetemel, rugmel, gjær og melk. Kamkake er en lokal mattradisjon i Korgen, Bleikvasslia og Leirskardalen i Hemnes kommune på Helgeland i Nordland. Bakverket er oppkalt etter redskapet som tidligere ble brukt for å lage rutemønsteret som bobler når kamkaken steikes. Frem til 1950- og 1960-tallet ble det brukt kammer av bein eller tre. Fra 1940-tallet ble det tatt i bruk trinser med et eller to håndtak. Trinsene eller kjevlene som lager rutene kalles settarkjevler.Kamkake har lange tradisjoner i distriktet; den eldste omtale er fra omkring 1670 av Petter Dass i det topografiske diktet Nordlands Trompet. Kamkaker omtales også av den første sognepresten i Mo sogn, Iver Ancher Heltzen, i opplysningsverket Ranens Beskrivelse fra 1834.
Til tross for gode kritikker fra de som har smakt denne lokale retten så er utbredelsen av kamkake i stor grad begrenset til Hemnes kommune, og nærliggende områder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dass, Petter (1670). Nordlands Trompet. Aschehoug, 1960; 2. opplag 1999. ISBN 82-03-17778-6. 
Petersen, Asmund (2005). Kamkaka – når og hvor ble den bakt for første gang?. Årbok for Helgeland, 2005. ISBN 82-90148-65-8. 
Heltzen, Iver Ancher (1834). Ranens Beskrivelse 1834 (Forsøg til Physisk og Oeconomisk Beskrivelse over Ranens Præstegjeld i Nordlandene 1834). Rana museums- og historielag, Bodø 1975. ISBN 82-990791-5-2. 
Klausen, Ann Kristin (2018). Kamkake, lokalt bakverk med lang tradisjon. Helgeland Museum avd. Hemnes. Arkivert fra originalen 13. oktober 2018. Besøkt 13. oktober 2018. 


== Eksterne lenker ==
Lokale tradisjoner
Bilder av kamkakebaking
Kamkakebaking
Sommerjobb og kamkake