jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anadromi

Anadromi er et vandringsmønster hos fisk som gyter og har yngelstadiet i ferskvann, men som vanligvis lever hele sitt voksne liv i saltvann. Fisk som lever på denne måten blir kalt anadrome, og kan ofte gå gjennom til dels særs imponerende vandringer før de vender tilbake mot elven de ble klekket i.
Blant de mest kjente anadrome fiskene finnes laksefisk som laks, sjøørret og sjørøye. Det finnes også rene ferskvannsbestander av disse artene, men det vanlige er at de voksne lever i havet. Hos mange arter dør fisken rett etter at den har gytt, men noen (blant annet laks og sjøørret) kan svømme tilbake til havet og leve til neste gytesesong. Anadromi forekommer også hos andre fiskegrupper, for eksempel hos havniøye, maisild, stamsild, stør og trepigget stingsild.
Det motsatte av anadromi er katadromi. Eksempel på katadrom fisk er ål.


== Litteratur ==
R. Borgstrøm og R. P. Hansen: Fisk i ferskvann. Landbruksforlaget 2000.


== Se også ==
Ferskvannsfisk
Polsk riksdag

Polsk riksdag er en betegnelse på en kaotisk og støyende forsamling hvor det er tilnærmet umulig å fatte vedtak. Uttrykket brukes ofte på norsk i betydningen en «larmende forsamling, vilt spetakkelmøte».
I det polsk-litauiske samvelde (1569–1795) kunne ethvert medlem av parlamentet, Sejmen, nedlegge et liberum veto. Om et slikt veto ble nedlagt, måtte parlamentet oppløses. Alle lover og vedtak parlamentet hadde gjort, ble da opphevet.  
Polen lå på denne tiden mellom tre stridige stormakter, Russland, Preussen og Østerrike, som alle gjorde sitt hver for seg til å fyre opp under enhver splittelse og uenighet i forsamlingen.Bruken av uttrykket er for det meste begrenset til Skandinavia, skjønt uttrykket kjennes også fra de tyskspråklige land.


== Se også ==
Konsensus


== Referanser ==
Urbino

Urbino er en by i Marche i Italia.
Urbino står på UNESCOs verdensarvliste på grunn av at byen representerer det aller fremste av arkitektur og kunst fra renessansen. Den tiltrakk seg eliten av humanistiske tenkere og kunstnere. Den betydeligste bygningen er Palazzo Ducale, som ble gjenoppbygget av Luciano Laurana, en arkitekt fra Dalmatia.


== Kjente personer fra Urbino ==
Donato Bramante, italiensk arkitekt.
Rafael, maler og arkitekt.
Bartolommeo Carusi, teolog og professor i Bologna og Paris.
Federico Commandini, matematiker.
Bernardino Baldi, matematiker.
Polidoro Virgili (engelsk Polydore Vergil), italiensk historiker som ble engelsk statsborger.
Ludovio della Vernaccia, poet.
Laura Battiferri-Ammanati, poet.
Federigo Barocci, maler.
Klemens XI, pave.
Valentino Rossi, verdensmester i motorsykkelløp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Urbino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Urbino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Catilina (drama)

Catilina er et drama av Henrik Ibsen som ble utgitt 12. april 1850. Verket ble skrevet i hans tid som apotekerlærling i Grimstad. Stykket var hans offisielle debutarbeid, skrevet under pseudonymet Brynjolf Bjarme. Catilina ble utgitt på kommisjon hos bokhandler P. F. Steensballe i Kristiania, men hadde premiere på Nya Teatern i Stockholm først 3. desember 1881. Stykket hadde norgespremiere på Det Nye Teater i Oslo 24. august 1935.


== Handlingen ==
Handler om Catilina, en romersk statsmann, som vil gjenreise Romas storhet, men hans "tøjlesløse glæder" (erotiske feiltrinn) i fortiden hindrer hans politiske ambisjoner.


== Litteratur ==
Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen: Morgenstjernen og menneskets herskermakt. En analyse av Lucifer-/Venus-motivet i Henrik Ibsens Catilina
Catilina i Prosjekt Runeberg
Utgaven fra 1850, 1898 | 1993 hos Nasjonalbiblioteket.
Bocce

Bocce er et boulespill, og er beslektet med boccia og petanque. Disse spillene stammer fra kulespill som ble spilt i det gamle Roma. 


== Regler ==
Bocce spilles på en jordbane, 20-30 meter lang og 2,5-4 meter bred. Banen skal gjerdes inn med et ca. 15 cm høyt tregjerde. Kulene kan være lagd av metall, tre eller plast. De må ha samme tetthet i hele kulen, og ikke ha noen kjerne av tyngre materiale for å oppnå bedre skru. 
Spillet spilles med to lag á 1, 2 eller 4 spillere. Hvert lag har 4 kuler. 
Spillet startes med at en liten ball (norsk: grisen, engelsk the Jack, ellers pallino eller boccino) kastes inn i en sirkel i den andre enden av banen enn der spillerne står. Dersom spilleren som kaster "grisen" bommer på sirkelen to ganger, kan det andre laget plassere den hvor som helst innenfor sirkelen.
Det laget som plasserer "grisen" inne i sirkelen får også kaste først. Målet er å treffe så nær "grisen" som mulig. Det er ikke tillatt å treffe "grisen" på det første kastet. Det laget som ikke har sin kule nærmest "grisen" skal kaste, helt til dette laget ligger nærmest. Da skal det andre laget kaste. 
Spillet spilles til begge lagene har kastet alle sine kuler. 
Det laget som har kule(r) nærmest "grisen" får like mange poeng som det antall kuler de har som ligger nærmere "grisen" enn det andre laget, akkurat som i curling. 
Spillet spilles helt til et lag oppnår 13 eller 16 poeng, dette varierer litt. 
Man kan enten trille kulene langs bakken, eller kaste dem i en bue. Det er også tillatt å treffe motstanderens kule eller "grisen", slik at man kommer nærmest selv. 


== Mesterskap ==
Det arrangeres årlig VM i bocce, og sporten er også en del av World Games, som arrangeres hvert 4. år. 


== Eksterne lenker ==
Den internasjonale bocce-organisasjonen
Bocce Volo
Birger Dobloug

Birger Dobloug (født 20. mai 1881, død 7. juli 1944) var sønn av venstrepolitiker og grosserer Mikkel Dobloug. Birger Dobloug gikk ut av tekstilhuset Brødrene Dobloug etter uoverensstemmelse med sin bror Ingar Dobloug sr. Birger Dobloug opprettet med tiden en rekke legater og stiftelser.
Han opprettet blant annet Doblougprisen.


== Referanser ==
Thomas Wegner

Thomas Wegner (født 31. januar 1695 i Stavanger, død 22. januar 1758) var en norsk prest.
Thomas Wegners foreldre var kongelig translatør Valentin Wegner og Christiane Sørensdatter (født Wendelboe). Han gikk først på skole i sin fødeby, senere i Christiania. 1721 ble han kapellan i Stavanger, og etter å ha tjent som sådan i 10 år, drog han til København, fikk preke for Christian VI, ble sjelesørger for prinsesse Sofie Hedvig av Danmark og fikk 1731 Spjellerups kall på Sjælland; herfra ble han 1732 eller 1733 forflyttet til Vemmetofte. Da prinsessen var død 1735, søkte han bort og ble samme år sogneprest til Ås, den gang et dårlig kall. Her satt han i 16 år, til 1751, da han hadde den lykke å få være vert for Frederik V, som forhørte seg om hans liv og forhold og lovet ham det første ledige embede, som passet for ham. Han ble da samme år stiftsprost i Christiania, hvor hans virksomhet må ha vært meget stille, siden hans samtidige, slottsprest Otto Holmboe, i sin dagbok kun nevner hans ankomst og hans død. Han har åpenbart vært av den pietistiske tids tilbakeholdne og stillferdige menn. Et legat til de fattige bærer hans og hans hustrus minne. Han ble gift 1724 med Sara Godtzen (1692–1768).


== Kilder ==
Dansk biografisk Lexikon
Boule

Boule er en fellesbenevnelse på spill som spilles ved at kuler kastes mot en mindre målkule. 


== Boccia ==

Boccia er et boulespill, og er beslektet med bocce og petanque. Disse spillene stammer fra kulespill som ble spilt det gamle Roma.
Spillets nåværende form er utviklet særlig i Italia, og spilles mest i Europa. Men også i USA, Canada, Australia og Argentina spilles dette en del, på grunn av immigranter som har flyttet hit.
Boccia er spesielt tilpasset funksjonshemmede.


== Bocce ==

Bocce er et boulespill, og er beslektet med boccia og petanque. Disse spillene stammer fra kulespill som ble spilt i det gamle Roma. Bocce spilles på en jordbane, 20-30 meter lang og 2,5-4 meter bred. Banen skal gjerdes inn med et ca. 15 cm høyt tregjerde. Kulene kan være lagd av metall, tre eller plast. De må ha samme tetthet i hele kulen, og ikke ha noen kjerne av tyngre materiale for å oppnå bedre skru.
Spillet spilles med to lag á 1, 2 eller 4 spillere. Hvert lag har 4 kuler.


== Petanque ==

Petanque «(peta:nk)» er et boulespill, som spilles med stålkuler på grus. En kamp går til 13 poeng. Målet med en kamp er å komme nærmest «grisen», som ofte kalles målkulen, slik at du til slutt oppnår de nødvendige 13 poeng. På lik linje med curling, teller man poeng når alle kulene er kastet. Det antallet kuler du har nærmere «grisen» enn motstanderen gir deg poeng. Har du tre kuler nærmere «grisen» enn motstanderen får du tre poeng. Petanque er ikke det samme som boccia. En forskjell er f.eks. at Boccia spilles med trekuler på hard og slett sand. De fleste aviser som skriver om Petanque, bruker feil ord på spillet. 
Petanque spilles ofte i parker, og er mest utbredt i Sør-Frankrike. Petanque spilles 3 mot 3, 2 mot 2 eller 1 mot 1. En klassisk kamp er 3 mot 3. Likevel finnes det mange varianter av spillet, basert på om det er konkurranse eller «parkspill». I tillegg til kamper der man spiller mot hverandre, finnes det varianter som skytekonkurranse, leggekonkurranse osv.


== Bowls ==

Bowls eller lawn bowls er en britisk presisjonssport som minner om boccia og boule og som likesom disse har sine røtter i gamle stein- og kjeglespill. Bowls spilles på gress (eventuelt kunstgress). Spillet spilles med asymmetriske kuler med en diameter på knapt femten centimeter, som på grunn av sin ujevne vektfordeling ikke ruller rett. Det gjelder å komme så tett som mulig på en mindre målkule (kalt Jack eller Kitty).
Spillet er kjent helt tilbake til 1200-tallet.
Kjæmpehøjen

Kjæmpehøjen er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1850. Stykket hadde
premiere på Christiania Theater 26. september 1850. 


== Sitater ==
Gandalf: Du, Pige! Du har vækket denne Tvil, Og kaldt en Storm tillive i mit Indre, Mit Blod er luehedt som Helas Ild, Og intet mægter denne Qual at lindre.
Blanka: O Gandalf! Fat dig, – nu jeg føler først, Hvor kjær Du vorden er for dette Hjerte!


== Eksterne lenker ==
Kæmpehøjen i Prosjekt Runeberg
Fakta om Kjæmpehøien på Ibsen.net
Kjæmpehøien-manuskripter hos Dokumentasjonsprosjektet.
De unges Forbund

De unges Forbund er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1869. Stykket hadde
premiere på Christiania Theater 18. oktober 1869. 


== Rollene ==
Kammerherre Bratsberg, jernverkseier
Erik Bratsberg, hans sønn, juridisk kandidat og grosserer
Thora, hans datter
Selma, grossererens frue:
Doktor Fjeldbo, verkslege
Sakførerer Stensgård
Proprietær Monsen på Storli
Bastian Monsen, hans sønn
Verksforvalter Ringdal
Gårdbruker Anders Lundestad
Daniel Hejre
Madam Rundholmen, landhandlerenke
Boktrykker Aslaksen
En tjenestepike hos kammerherren
En pike hos madam Rundholmen


== Bakgrunn ==
Daniel Hejre, som er en kvikk, ful kar, som har mistet sin formue, anses å være basert på Knud Ibsen, Ibsens far.


== Handlingen ==
Sakfører Stensgård er en ambisiøs ung mann som ønsker å gjøre politisk karriere i en liten norsk by. På en 17. mai-feiring holder han en flammende politisk tale og angriper den lokale jernverkseier, kammerherre Bratsberg. Han erklærer at han vil stifte et nytt radikalt parti, De unges forbund. Bratsberg tror imidlertid at angrepene i talen er rettet mot hans konkurrent og motstander, proprietær Monsen. Stensgård blir derfor til å begynne med en velkommen gjest i kammerherrens hus. 
Stensgård har tidligere beilet til Monsens datter Ragna, men bestemmer seg nå for at han vil gifte seg med Bratsbergs datter Thora i stedet. Han gir Bratsberg en storslagen offentlig unnskyldning, men kammerherren blir rasende og viser ham døren. 
Når Stensgård får rede på at Bratsbergs sønn Erik har forfalsket en veksel med farens underskrift for å skaffe penger til noen risikable forretninger han har med Monsen, vender han for et øyeblikk oppmerksomheten tilbake til Ragna, og planlegger å fri til henne. Men siden også Monsen risikerer å bli skandalisert gjennom disse forretningene, frir Stensgård i stedet, for sikkerhets skyld, til den rike enken madam Rundholmen. 
Det viser seg imidlertid at det bare var Monsen og ikke Bratsberg som var involvert i vekselfalskneriet, og Stensgård flytter igjen oppmerksomheten og planene om frieri tilbake til Thora. Men nå vil hun ikke lenger ha ham, og madam Rundholmen har også, på grunn av et kjærlighetsbrev som ble forbyttet, valgt å forlove seg med Monsens sønn, Bastian. Resultatet blir at Stensgård står tilbake uten noen ekteskapspartner. Han forlater byen, og alt faller tilbake til sine vante former, bare med den forskjell at byen nå har en rekke nyforlovede og lykkelige par.


== Visningshistorie ==


=== TV-serie ===
De unges forbund


== Sitater ==
«Vi ejer Tiden, men Tiden ejer ogsaa os»


== Trivia ==


== Litteratur ==
Utgaven fra 1895 hos Nasjonalbiblioteket.
En online oppsetning av Henrik Ibsens De unges Forbund (1869).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
De unges Forbund (førsteutgave, 1869, Gyldendalske Boghandel)
NRK Fjernsynsteatret: De unges forbund i NRK Nett-TV (tilgjengelig for norske IP-adresser).
Samfundets Støtter

Samfundets Støtter er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1877. Stykket hadde premiere på Odense Teater, 14. november 1877. Handlingen foregår i konsul Bernicks hus i en mindre, norsk kystby.


== Roller ==
Konsul Bernick, skipsbygger
Fru Bernick, hans hustru
Olaf, deres sønn, 13 år gammel
Frøken Bernick, konsulens søster
Johan Tønnesen, fru Bernicks yngre bror
Frøken Hessel, hennes eldre halvsøster
Hilmar Tønnesen, fru Bernicks fetter
Adjunkt Rørlund
Grosserer Rummel
Købmand Vigeland
Købmand Sandstad
Dina Dorf, en ung pike i konsulens hus
Fuldmægtig Krap
Skibsbygger Aune
Grosserer Rummels frue
Postmester Holts frue
Doktor Lynges frue
Frøken Rummel
Frøken Holt
Byens borgere og andre innbyggere, fremmede sjøfolk, dampskipspassjerer, osv.


== Litteratur ==
Utgaven fra 1893 | 1899 | 1992 hos Nasjonalbiblioteket
(en) The Pillars of Society, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg (engelsk)
Die Stützen der Gesellschaft, gratis tilgjengelig i Projekt Gutenberg (tysk)
Mer bakgrunnsinformasjon hos Henrik Ibsens skrifter


== Eksterne lenker ==
NRK Nett-TV: Samfundets Støtter Fjernsynsteatret (1973) Tilgjengelig for norske IP-adresser
Lille Eyolf

Lille Eyolf er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1894. Stykket hadde
premiere på Deutsches Theater i Berlin 12. januar 1895. 


== Rollene ==
Alfred Allmers, ejendomsbesidder, literat, forhen timelærer.
Fru Rita Allmers, hans hustru.
Eyolf, deres barn; ni år gammel.
Frøken Asta Allmers, Alfreds yngre halvsøster.
Ingeniør Borghejm.
Rottejomfruen


== Handlingen ==
Stykket foregår i løpet av halvannet døgn på ekteparet Rita og Alfred Allmers eiendom, ikke langt fra fjorden, noen mil fra nærmeste by. De to har en delvis lam sønn på ni år, Eyolf. Guttens handikap er et resultat av at han som spedbarn falt ned fra bordet etter å ha blitt overlatt til seg selv under foreldrenes heftige elskovsakt. Etter denne ulykken ser det ut til at Alfred Allmers har fjernet seg fra Rita både seksuelt og emosjonelt, og begravd seg i arbeidet med en filosofisk avhandling om «det menneskelige ansvar», som han har sett på som sitt store kall og livsverk. Rita føler seg avvist av ektemannen, og det gir seg utslag i utbrudd av voldsom sjalusi overfor sønnen og Alfreds halvsøster Asta, som han er sterkt knyttet til. Handlingen tar til etter at Alfred er kommet tilbake fra en tur i fjellene, der han har bestemt seg for å gi opp arbeidet med avhandlingen og helt ofre seg for Eyolfs lykke og utvikling. En gammel kone, Rottejomfruen, kommer til huset for å spørre om de har «noe som gnager i huset» og tilbyr seg å lokke rottene med seg ut på fjorden så de drukner, men ingen i huset mener de har noe slikt gnagende å kvitte seg med. Lille Eyolf er imidlertid fascinert av den uhyggelige Rottejomfruen, og trekkes etter henne ned mot vannet, hvor han drukner. Guttens død utløser kriser hos de som er tilbake. Vi forstår at Alfred er forelsket i Asta, som på sin side gjennom noen gamle brev etter moren har funnet ut at de to faktisk ikke er i slekt i det hele tatt. Hun reiser avgårde med Borgheim, en ingeniør som vil gifte seg med henne. 
Etter oppgjør og selvransakelse beslutter Rita og Alfred seg for å holde ut med hverandre tross alt. De vil innlede et nytt liv i omsorg for stedets fattige barn. Skyldfølelsen, sorgen og savnet etter Eyolf skal omdannes til sosial samvittighet.


== Litteratur ==
HTML- og PDF-versjon av Lille Eyolf basert på 1898-utgaven


== Eksterne lenker ==
Lille Eyolf (førsteutgave, 1894, Gyldendalske Boghandels Forlag; med personlig hilsen fra Ibsen til Sofie Cappelen)Tilgjengelig for norske IP-adresser: 

NRK TV: Lille Eyolf Fjernsynsteatret (versjon 1983)
NRK TV: Lille Eyolf Fjernsynsteatret (versjon 1968)
Skogsøya

Skogsøya er ei øy i Øksnes kommune i Nordland. Skogsøya er den største av øyene i den vestre delen av kommunen, med et areal på 32,25 km². Høyeste punkt på øya er Stigkollen på 707 moh. Øya hadde 41 innbyggere i 2001.
Skogsøya var tidligere sentrum i Øksnes kommune. Stedet Øksnes ligger på Skogsøya, og øya hadde på 1930-tallet mellom 400 og 700 fastboende. Da mer og mer kommunikasjon begynte å gå på landeveien framfor med båt, flyttet administrasjonen over til Myre. Da kommunene Øksnes og Langenes ble slått sammen igjen i 1964, beholdt storkommunen navnet Øksnes etter kirkestedet på Skogsøya.
Sør på Skogsøya går det 4,5 km fylkesvei mellom Hjellsand og Øksnes. Fra Øksnes er det hurtigbåtforbindelse til Myre, Smines og Skjellfjord på Langøya.
12. november 1988 strandet den utrangerte russiske jageren «Boiki» på grunt vann utenfor Hjellsand på Skogsøya mens det var under slep fra Murmansk til Spania for opphugging. Vraket lå lenge delvis synlig utenfor øya, og det ble en lokal turistattraksjon. Men vraket ble endelig hugget opp og fjernet i 2001.
Forfatteren Herbjørg Wassmo ble født og vokste opp på Skogsøya. Salmedikter Magnus Brostrup Landstad har også bodd på øya.

25. januar 1893 omkom 26 fiskere fra Skogsøya i en storm. Over 100 andre fiskere omkom i uværet ellers i Vesterålen og Lofoten samme dag.


== Se også ==
Øksnes kirke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vesterålen Regionråds side om Skogsøya (fungerer bare i Internet Explorer...)
Bent Svinnungs side om Våge på Skogsøya
Bent Svinnungs side om Sørsand på Skogsøya
Johan Borgos' hjemmeside (Flere undersider med tekst og bilder fra Skogsøya. Delvis engelsk tekst.)
Statens Forurensningstilsyn om fjerningen av "Boiky" ("Boiki")
Johan Borgos' side om Boiki (engelsk tekst)
Johan Borgos' side om ulykkesdagen 25. januar 1893 (zip-fil med rtf-fil)
Fylkesvei 456

Fylkesvei 456 (Fv456) går mellom Tangvall og Hannevika i Kristiansand.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei; etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Tunnelen Vågsbygdporten leder veien under Slettheia. Den går fra Kolsdalen til Trekanten. Tunnelen har 2 løp og løser køproblematikken til/fra Vågsbygd.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KristiansandHolskogveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Vest-Agder gjeldende fra 15. mai 2015

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv456
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 458

Fylkesvei 458 (Fv458) går mellom Skinsnes og Gismerøya i Lindesnes.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

Lindesnes


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Vest-Agder gjeldende fra 15. mai 2015

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv458
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ilen kirke

Ilen kirke (ofte omtalt som Ila kirke) ligger ved Skansen og Nidareid vest for Trondheim sentrum og øst for Ila, der eidet mellom Nidelva og Trondheimsfjorden er på det smaleste. Kirken ble tegnet av arkitekt Eugene Sissenére i nygotisk stil, bygget i stein med tretak og innviet 7. juni 1889.
Orgelet er fra samme år som kirken, og ble bygget av dansken Claus Jensen fra Schleswig-Holstein.
Kirken har en kirkegård/urnelund ved Ilen kirkegård ved Ilsvika lenger vest, som ble ferdig rehabilitert til desember 2007. Det er sannsynligvis første gang i Trondheim bys historie at en nedlagt kirkegård taes i bruk igjen. Kirkegården er rehabilitert med henblikk på at det der kun skal være urnenedsettinger.
Ilen kirke er en del av Ilen menighet og Byåsen prosti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilen church – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ilen menighet Arkivert 12. april 2005 hos Wayback Machine.
Orgelet i Ilen kirke Arkivert 18. mai 2006 hos Wayback Machine.
(no) «Ilen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ilen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fylkesvei 455

Fylkesvei 455 (Fv455) går mellom Kyrkjebygdi i Åseral og Ime i Lindesnes. Veiens lengde er 77,5 km. Stort sett følger hele traséen Mandalselva.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Frem til 2019 var armen over Møll bru del av fylkesvei 459.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

ÅseralDalevegen 

LyngdalDalevegen 

Marnarveien 

LindesnesMarnarveien 

Marnarveien 

Uten navn 

Erstattet av E39 forbindelsesarm, fra 2027 del av Fv455


== Trafikktall og utvikling ==
Nye Veier bygger ny E-39 gjennom Lindesnes, og en ny tilførselsvei for denne som ligger parallelt med Fylkesvei 455 ca. 100-200 meter lenger øst. Nye veier skriver:«Den trafikksikkerhetsmessige effekten av å bygge ny E39 Mandal øst – Mandalskrysset, samt ny tilførselsvei til Mandal, er positiv. Med ny tilførselsvei, blir dagens fv. 455 og dagens E39 avlastet, og trafikken flyttes over på en vei med høyere grad av trafikksikkerhet. Hastigheten er høyere på den nye veien og trafikkarbeidet øker, men totalt sett reduseres ulykkesrisikoen bl.a. som følge av midtrekkverk på deler av strekningen (vei i dagen), bedre kurvatur, planskilte kryss, separering fra gående og syklende, viltgjerder og belysning.»
«Dagens fv. 455 starter på Ime og følger elva Marna nordover helt til Åseral og Setesdalsheiene. Trafikkmengden på strekningen mellom Ime og Greipsland ligger rett under 3000 kjt/d og andelen lange kjøretøy er 7 % (NVDB 2018). Den sørlige delen av strekningen, fra Ime til Vik, har fartsgrense 60 km/t, mens fra Vik og nordover er fartsgrensen 80 km/t. Veien har to kjørefelt. Mye av bebyggelsen i sør ligger tett til veien.»
«Resttrafikken på fv. 455 er vurdert å ligge i størrelsesorden 200 – 400 kjt/d (ÅDT) i åpningsåret. De planlagte boligområdene Sandnesheia og Elvehøgda får utkjøring til fv. 455 og vil etterhvert bidra til økt trafikk slik at trafikkmengden på fv. 455 sør for Vik blir omtrent som i dag, med ÅDT rundt 3000 kjt/d. Det planlegges ny gang- og sykkelvei langs fv. 455. Når denne bygges, blir trafikksikkerheten for gående og syklende langs fv. 455 bedre enn i dag.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv455
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 459

Fylkesvei 459 (Fv459) går mellom Nøding og Hanevann i Lindesnes.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Veiens østre ende ved Hanevann ble tidligere betegnet som Døle bru av Vegvesenet. Brua, som var 14,2 m lang, har imidlertid blitt erstattet av en rørkulvert og er ikke lenger del av offentlig vei.
2019 ble den tidligere delstrekningen over Møll bru overført til fylkesvei 455.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

LindesnesRøyselandsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv459
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger