jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Edward MacCabe

Edward MacCabe (født 14. februar 1816 i Dublin i Irland, død 11. februar 1885 i Dublin) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Dublin 1879–1885. Han ble kreert til kardinal i 1882 av pave Leo XIII.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Edward MacCabe kom fra en fattig familie. Han fikk sin utdannelse på Father Doyle's school on the Quays og på Maynooth College.


=== Prest ===
Han ble presteviet 24. juni 1839. Etter ordinasjonen gjorde han sjelesorgsarbeid i Clontarf og i St Mary's Pro-Cathedral i Marlborough Street i Dublin. Han ble i 1854 tilbudt bispesetet i  Grahamstown i Sør-Afrika. Han takket nei, og ble i stedet i 1856 sogneprest i St. Nicholas Without i Dublin.Han ble forflyttet til den viktigere menigheten for Dún Laoghaire (da kalt Kingstown), Monkstown og Glasthule i 1865 og var der til 1879, og ble kannik og generalvikar. 


=== Biskop, erkebiskop, kardinal ===
I 1877 ble han utnevnt til titularbiskop av Gadara og hjelpebiskop i Dublin, og da erkebiskop kardinal Paul Cullen døde ble han i 1879 valgt til hans etterfølger i Dublin. Tre år etter, 27. mars 1882 kreerte pave Leo XIII ham til kardinalprest, mec Santa Sabina som tittelkirke. 
Hans hyrdebrev den oktober 1881 som skarpt fordømte Irish National Land Leagues No Rent Manifesto ble så dårlig mottatt at hans hjemkomst fra Roma med den røde kardinalshatt ble så å si neglisjert. De seks årene han var erkebiskop av Dublin var svært vanskelige tider i Irland, med kraftig agitasjon fra Land League og National League, vold og tvangstiltak; hemmelige selskaper stod sterkt i Dublin, det ble begått små og store forbrytelser, som Phoenix Park-mordene. Likesom forgjengeren var kardinal McCabe skeptisk til tidens folkelige bevegelser. Med sin bakgrunn fra bylivets kår hadde han ikke særlig innsikt i forholdene for jordbruksarbeiderne, og han identifiserte seg med Charles Stewart Parnells og Michael Davitts politiske bevegelser. I hyrdebrev og taler posisjonerte han seg mot agitatorene og for styresmaktene og rettsvesenet, med det til følge at nasjonalistenes aviser og talsmenn angrep ham som en «Cattle»-miskop som foretrakk tvang og var en folkets motstander. Han ble truet på livet og måtte til tider ha politibeskyttelse.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
Kardinal Castruccio Castracane degli Antelminelli (1779-1852) *1844
Kardinal Paul Cullen (1803-1878) *1850
Kardinal Edward MacCabe (1816-1885) *1877


== Referanser ==
Joaquín Lluch y Garriga

Joaquín Lluch y Garriga eller katalansk Joaquim Lluch i Garriga (født 22. februar 1816 i Manresa i Spania, død 23. september 1882 i Sevilla) var en av Den katolske kirkes kardinaler og erkebiskop av Barcelona 1874–1877 og Sevilla 1877–1882.
Han ble kreert til kardinal i 1882 av pave Leo XIII. Han døde ikke lenge etter, før han var blitt tildelt noen tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gressvik

Gressvik er et tettsted i Fredrikstad kommune i Viken. Det var administrasjonssentrum i gamle Onsøy kommune. Stedet hadde tidligere en stor sagbruksindustri, nå er dette byttet ut med lettindustri. Sentrale aktiviteter er salg og bygging av småbåter.
Gressvik strekker seg fra Ørebekk i nord til Rød/Viker i sør, og ligger på andre siden av Seutelva (vestsiden) i forhold til Trosvik. Bebyggelsen er blandet, med alt fra gamle gårdsbygg, sveitserhus fra oppgangsperioden på slutten av 1800-tallet, noe junker og varierende fra 1900-tallet. Fortetting foregår. Man kan finne flere klaser av såkalte sørlandshus, noe som sannsynligvis har en sammenheng med at sjøen var primærnæringen før industrien ble etablert i siste halvdel av 1800-tallet. Store deler av Gressvikveien med tilhørende sideveier er en såkalt vernesone hvor bebyggelsen er fra 1860 – 1900.
Gressvik sentrum kalles Torget, og fungerer som sentrum eller handlegate. Det finnes to barneskoler på Gressvik. Rød skole (Onsøy) er for elever bosatt på Oksviken, Viker, Krosnes, Rød og Dale. På Hurrød barneskole, kommer elever fra Gressvik sentrum. Ungdomsskolen heter Gressvik ungdomsskole, og ligger sentralt ved torget. Elevene på Gressvik Ungdomsskole rekrutteres fra barneskolene Rød, Hurrød og Slevik. Gressvik ungdomsskole så dagens lys i 1967. Ungdomsskolen består av fire ulike bygninger. 
Av matbutikker finnes Coop Extra, Meny, Kiwi og REMA 1000 og ved Gressvik torg finnes blant annet apotek, baker, klesbutikk, frisør, aktivitetshus, blomster og lekebutikk.
Gresvik IF, forkortet til GIF, er idrettslaget til Gressvik. GIF driver med både fotball, håndball og barneidrett.
Angelo Bianchi

Angelo Bianchi (født 19. november 1817 Roma i Italia, død 22. januar 1897 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og den romerske kurie, og var blant annet nuntius i Bayern og i Spania, og senere prefekt for Kongregasjonen for ritene 1887–1897.
Han ble kreert til kardinal i september 1882 av pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1778-1876) *1828
Kardinal Giuseppe Berardi (1810-1878) *1873
Kardinal Angelo Bianchi (1817-1897) *1874


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Włodzimierz Czacki

Włodzimierz Czacki  (født 16. april 1834 i Poryck ved Luck i Polen i Tsarrussland, død 8. mars 1888 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Włodzimierz Czacki ble presteviet den 30. november 1867 av biskop Alessandro Franchi. Han virket som sekretær til pave Pius IX.
Han ble senere tilknyttet det pavelige diplomati, og hans siste post, som han innehadde til sin død, var som nuntius i Frankrike 1879–1882.
Han ble kreert til kardinal i september 1882 av pave Leo XIII, med Santa Pudenziana som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Guglielmo Sanfelice d’Acquavilla

Guglielmo Sanfelice d'Acquavilla (født 14. april 1834 i Aversa i Italia, død 3. januar 1897 i Napoli) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Napoli 1878–1897.
Han ble kreert til kardinal av pave Leo XIII i 1884, med San Clemente som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pablo Neruda

Pablo Neruda (opprinnelig Ricardo Eliezer Neftalí Reyes y Basoalto, født 12. juli 1904 i Parral i Chile, død 23. september 1973 i Santiago de Chile) var en chilensk forfatter og kommunistisk politiker. Han fikk Stalinprisen i 1953 og nobelprisen i litteratur i 1971.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Neruda ble født i byen Parral, ca. 400 km sør for Santiago i regionen Region del Maule. Hans far var jernbanearbeider og hans mor, som døde to måneder etter hans fødsel, var lærer. Noen år senere flyttet han med sin far til byen Temuco, der hans far giftet seg med Trinindad Candia, en kvinne han hadde fått et barn med ni år tidligere, en gutt ved navn Rodolfo. Neruda vokste også opp med sin halvsøster Laura, en datter som faren hadde fått med ytterligere en annen kvinne.Hans far var mot hans interesse for skriving og litteratur.  Han fikk imidlertid støtte fra andre, blant annet fra den senere nobelpristageren Gabriela Mistral, som ledet den lokale pikeskolen.


=== Forfatter ===
Hans første publiserte verk var en artikkel som han skrev for den lokale dagsavisen La Mañana da han var tretten års: Entusiasmo y perseverancia. I 1920, da han 16 år gammel tok han pseudonymet Pablo Neruda, var han allerede publisist, forfatter og journalist.Den episke diktsyklusen Den store sangen (på spansk: Canto General), som tar utgangspunkt i Latin-Amerikas historie og geografi, betraktes som hans hovedverk. Like berømt er hans diktsamling Tyve kjærlighetsdikt og en fortvilet sang (på spansk: Veinte poemas de amor y una canción desesperada), som han utga som 20-åring. Denne utgivelsen har på verdensbasis blitt solgt i over én million eksemplarer.Verkene hans er blitt oversatt til mange språk, dels som resultat av svært aktiv promotering av forfatterskapet hans fra KGB og andre sovjetiske myndigheter.Neruda var politiker for kommunistpartiet i Chile, Partido Comunista de Chile. Da kommunismen ble forbudt i 1948, ble det utstedt arrestordre på ham, og han bodde flere år i eksil.
Nerudas egentlige navn var Ricardo Eliecer Neftalí Reyes Basoalto, men han brukte psevdonymet Pablo Neruda (etter den tsjekkiske forfatteren og dikteren Jan Neruda), for at foreldrene ikke skulle oppdage at han mot deres ønske arbeidet som forfatter. Senere tok han dette navnet offisielt.


== Biblografi ==
Para nacer he nacido («For å skape er jeg født») er en diktsamling med blant annet «Winnipeg»


== Død ==
Offisielt døde Neruda av kreft, men i november 2015 ble det fremsatt påstander om at han muligens ble myrdet på ordre fra den chilenske diktatoren Augusto Pinochet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pablo Neruda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pablo Neruda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pablo Neruda på Internet Movie Database 
(no) Pablo Neruda hos Sceneweb 
(en) Pablo Neruda på AllMovie 
(en) Pablo Neruda hos The Movie Database 
(en) Pablo Neruda på Discogs 
(en) Pablo Neruda på MusicBrainz 
(en) Pablo Neruda på Songkick 
(en) Pablo Neruda på AllMusic
Sean Kinney

Sean Howard Kinney (født 27. mai 1966) er en amerikansk musiker. Han er trommeslager i Alice in Chains, og var også trommeslager på Jerry Cantrells første soloplate. Han har også spilt sammen med Metallica på deres coverversjon av Lynyrd Skynyrd-låten «Tuesday's Gone» på albumet Garage Inc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sean Kinney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sean Kinney på Internet Movie Database 
(en) Sean Kinney på Discogs 
(en) Sean Kinney på MusicBrainz 
(en) Sean Kinney på Encyclopaedia Metallum 
(en) Sean Kinney på AllMusic
Vincenzo Moretti

Vincenzo Moretti (født 14. november 1815 i Orvieto i Kirkestaten, død 6. oktober 1881 i Bologna i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Bologna 1871–1879.
Han ble kreert til kardinal i desember 1877 av pave Pius IX.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi var:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Erkebiskop Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
Kardinal Vincenzo Moretti (1815-1881) *1856


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Pellegrini

Antonio Pellegrini (født 11. august 1812 i Roma i Italia, død 2. november 1887 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal i desember 1877 av pave Pius IX, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mike Inez

Michael «Mike» Inez (født 14. mai 1966) er en amerikansk musiker. 
Han er best kjent som bassist i Alice in Chains, hvor han overtok etter Mike Starr, som sluttet i bandet i 1992. 
Han har også spilt med Black Label Society, Heart og Ozzy Osbourne. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Inez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mike Inez på Internet Movie Database 
(en) Mike Inez hos The Movie Database 
(en) Mike Inez på Discogs 
(en) Mike Inez på MusicBrainz 
(en) Mike Inez på Encyclopaedia Metallum 
(en) Mike Inez på Songkick 
(en) Mike Inez på AllMusic
Francisco de Paula Benavides y Navarrete

Francisco de Paula Benavides y Navarrete (født 14. mai 1810 i Baeza i Jaén, død 30. mars 1895 i Zaragoza) var en av den katolske kirkes kardinaler, patriark av Vestindia 1875–1881 og erkebiskop av Zaragoza 1881–1895.
Han ble kreert til kardinal i mars 1877 av pave Pius IX.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Kardinal Francisco de Solís Folch de Cardona (1713-1776) *1749
Biskop Agustín Ayestarán y Landa (1738-1804) *1772
Erkebiskop Romualdo Antonio Mon y Velarde (1749-1819) *1804
Kardinal Francisco Javier de Cienfuegos y Jovellanos (1776-1847) *1819
Kardinal Cirilo de Alameda y Brea (1781-1872) *1832
Kardinal Francisco de Paula Benavides y Navarrete (1810-1895) *1858


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Manuel García Gil

Manuel García Gil (født 14. mars 1802 i San Salvador de Camba ved Lugo i Spania, død 28. april 1881 i Zaragoza) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var  erkebiskop av Zaragoza 1858–1881.
Han ble kreert til kardinal i mars 1877 av pave Pius IX, med Santo Stefano Rotondo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mike Starr

Michael Christopher «Mike» Starr (født 4. april 1966 i Honolulu Hawaii, død 8. mars 2011 i Salt Lake City, Utah) var en amerikansk musiker. 
Starr var bassist i Alice in Chains fra gruppa ble grunnlagt i 1987 til 1992. Starr ble sparket fra bandet grunnet sitt narkotikamisbruk. Han døde i 2011 av overdose på reseptbelagte smertestillende medisiner.


== Diskografi ==
StudioalbumAlice in Chains – We Die Young (1990)
Alice in Chains – Facelift (1990)
Alice in Chains – Sap (1992)
Alice in Chains – Dirt (1992)
Sun Red Sun – Sun Red Sun (1993)SamlealbumAlice in Chains – Music Bank (1999)
Alice in Chains – Nothing Safe: Best of the Box (1999)
Alice in Chains – Greatest Hits (2001)
Alice in Chains – The Essential Alice in Chains (2006)KonsertalbumAlice in Chains – Live (2000)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Starr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mike Starr på Internet Movie Database 
(en) Mike Starr på Discogs 
(en) Mike Starr på MusicBrainz 
(en) Mike Starr på Encyclopaedia Metallum 
(en) Mike Starr på Songkick 
(en) Mike Starr på AllMusic 
(en) Mike Starr på AllMusic
Miguel Payá y Rico

Miguel Payá y Rico  (født 20. desember 1811 i Beneixama ved Valencia i Spania, død 25. desember 1891 i Toledo) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Santiago de Compostela 1874–1886, og erkebiskop av Toledo 1886–1891.
Han ble kreert til kardinal i mars 1877 av pave Pius IX.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miguel Payá y Rico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
The Stooges

The Stooges var et amerikansk rockeband fra Detroit. Deres musikk var støyete, energisk og ganske usofistikert, og deres musikkstil blir regnet som en forløper til punk. The Stooges oppnådde aldri den helt store suksessen i sin samtid, men blir regnet som et av rockens mest innflytelsesrike band og har blant annet vært inspirasjonskilde for band som New York Dolls, Ramones, Soundgarden og Sonic Youth.
The Stooges ble grunnlagt i 1967 av James Osterberg (som tok artistnavnet «Iggy Stooge», og senere «Iggy Pop») sammen med brødrene Ron og Scott Asheton på henholdsvis gitar og trommer og Dave Alexander på bass. Bandet ble kjent for sine ville sceneshow, hvor Iggy kunne finne på å smøre seg inn med blod eller peanøttsmør, skjære seg opp med glass eller hoppe ut blant publikum. 
I 1968 fikk bandet platekontrakt, og de ga ut sitt første album The Stooges året etter. Deres neste album Fun House ble gitt ut i 1970. På dette tidspunktet slet samtlige medlemmer, og Iggy spesielt, med tungt narkotikamisbruk. Alexander forlot bandet samme år og ble erstattet av gitaristen James Williamson, mens Ron Asheton overtok bassen. Året etter ble Stooges oppløst.
I 1972 hadde Iggy fått narkotikamisbruket under kontroll og ble kjent med David Bowie, og med Bowies hjelp ble Stooges gjenforent og ga ut sin tredje plate Raw Power i 1973, nå under navnet Iggy & The Stooges. Til tross for at Bowie hadde produsert platen, ble heller ikke denne platen noen suksess salgsmessig, og Stooges ble oppløst for godt senere samme år. 
Iggy Pop fikk senere suksess som soloartist, mens de andre medlemmene i gruppen ikke har satt dype spor etter seg i musikkhistorien utenom Stooges. I 2003 ble bandets originalbesetning, minus nå avdøde Dave Alexander som ble erstattet med Mike Watt fra punkbandet Minutemen.


== Medlemmer ==
Iggy Pop (vokal)
Ron Asheton (gitar, bass) (død)
Dave Alexander (bass)  (død)
Scott Asheton (trommer) (døde i 2014)
James Williamson (gitar)


== Diskografi ==
The Stooges (1969)
Fun House (1970)
Raw Power (1973)
Telluric Chaos (Live, 2005)
The Weirdness (2007)


== Konserter i Norge ==
Bandet har etter gjenforeningen i 2003 spilt fire konserter i Norge.

Bergenshallen, Bergen – 5. mai, 2006
Buktafestivalen, Tromsø – 21. juli, 2007
Gamlebyen, Fredrikstad – 7. september 2007
Øyafestivalen, Oslo – 11. august 2010
Parkenfestivalen, Bodø – 20. august 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Stooges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Stooges på Apple Music 
(en) The Stooges på Discogs 
(en) The Stooges på MusicBrainz 
(en) The Stooges på MusicBrainz 
(en) The Stooges på SoundCloud 
(en) The Stooges på Spotify 
(en) The Stooges på Songkick 
(en) The Stooges på Last.fm 
(en) The Stooges på AllMusic 
(en) The Stooges på AllMusic 
The Stooges på Twitter 
The Stooges på Facebook 
The Stooges på Myspace
Alternativ historie

Alternativ historie er en litteratursjanger som foregår i en oppkonstruert verden hvor historien skiller seg fra vår på et eller flere punkter.  Et eksempel er romanen og senere filmen Fedreland av Robert Harris.  Den foregår i et tenkt, større Berlin kalt Germania etter at Tyskland vant Andre verdenskrig. Forfatteren Robert Conroy er kjent for sine fem alternativhistoriske romaner.
Norske forfattere har bare sjelden skrevet i denne sjangeren. Ett norsk eksempel er Helge Fauskangers roman Fullmåne over Uroba (2009). Fauskangers bruk av sjangren er egentlig satirisk, idet han rett og slett speilvender mye av verdenshistorien: Mayaene oppdaget Europa før Columbus kunne oppdage Amerika, så i moderne tid ligger det selvsagt en nasjon som er nesten identisk med USA i Europa, mens det kontinentet vi kaller Amerika, er blitt "Den gamle verden".


== Se også ==
Kontrafaktisk historie
Science fiction
Fantasy


== Litteratur ==
Øystein Sørensen: Historien om det som ikke skjedde : Kontrafaktisk historie, Aschehoug, Oslo 2004


== Eksterne lenker ==
Uchronia: Annotert database over alternativ historie i litteraturen. 2700+ titler fra 1700-tallet til i dag
Elcat

Elcat er en finsk produsent av elektriske biler, startet i 1974.  De holder til i Träskända.  Selskapet var eid av kraftselskapet Fortum.  Opp til nå har fler enn 160 biler blitt laget.  De største brukerne er det finske Postverket og budfirmaer i Stockholm.
Modellene heter:

Cityvan 200
Citywagon 200
Cityvan 202
Citywagon 202


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Elcat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elfin

Elfin Sports Car Company er en liten australsk bilprodusent, startet av Garrie Cooper.  Den første modellen var Elfin Clubman i 1961.
Det nåværende modellutvalget består av:

MS8 Clubman
MS8 Streamliner
Type 3 Clubman


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for produsenten
A.A. Milne

Alan Alexander Milne (1882–1956) var en britisk forfatter, kjent for bøkene om Ole Brumm. Han skrev også barnerim, noen som også omhandler Ole Brumm og vennene hans. Han var en kjent forfatter, hovedsakelig som dramatiker, før den enorme suksessen med Ole Brumm overskygget hans tidligere litterære verk.


== Liv og virke ==
Milnes ble født og vokste opp i London. Som barn hadde han blant andre H.G. Wells som lærer. Han gikk på Westminster School og Trinity College i University of Cambridge der han studerte matematikk. Under Cambridge-tiden var han redaktør for studentmagasinet Granta.
Milne var frilanser i noen år før han i 1906 ble ansatt i det britiske humorbladet Punch. Milne deltok i den britiske hæren under den første verdenskrig, men etter krigen skrev han en fordømmelse av krig i Peace with Honour (1934) (som han modererte noe i 1940 med War with Honour). 
Han giftet seg med Dorothy «Daphne» de Sélincourt i 1913. De fikk en sønn, Christopher Robin Milne, født 1920. Som barn var han grunnlaget for figuren Christopher Robin i Ole Brumm, Huset på Bjørnehjørnet og to diktsamlinger. I 1925 kjøpte familien et landsted i Hartfield i East Sussex, i nærheten av det som skulle bli modellen for Hundremeterskogen. Han bodde her de siste årene av livet, etter en hjerneoperasjon  i 1952.
I tillegg til de fire barnebøkene er kriminalromanen The Red House Mystery fra 1922 utgitt på norsk, som Mysteriet i det røde hus (1978).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Alexander Milne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) A.A. Milne på Internet Movie Database 
(no) A.A. Milne hos Nationaltheatret 
(sv) A.A. Milne i Svensk Filmdatabas 
(en) A.A. Milne på AllMovie 
(en) A.A. Milne hos The Movie Database 
(en) A.A. Milne hos Internet Broadway Database 
(en) A.A. Milne hos Internet Broadway Database 
(en) A.A. Milne på Discogs 
(en) A.A. Milne på MusicBrainz 
(no) Alan Alexander Milne i NRK Forfatter
(en) Verker av A.A. Milne i Prosjekt Gutenberg
(en) Portretter av A. A. Milne i National Portrait Gallery
(en) Essayer av Milne hos Quotidiana.org
(en) Milne extract i The Guardian