jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ornament (arkitektur)

Et ornament (fra latin ornamentum, utrustning, prydelse, smykke) er et visuelt formelement som kan stå alene eller være en del av et sammensatt mønster. Det kan sees som en dekorasjon eller utsmykning, og forestiller ofte en plante, et dyr, en gjenstand eller grafisk figur som på geometrisk vis er stilisert og plassert i et symmetrisk mønster. Et ornament kan videre være en rent geometrisk, abstrakt form som kjent fra islamsk kunst og arkitektur (Alhambra-palassene) eller et mer eller mindre stilisert motiv fra naturen, som ofte er brukt i Art Noveau.
Ornamentet kan dessuten ha et symbolsk verdi, noe som i dag brukes mye i forbindelse med kroppskunst og tatovering (for eksempel tribals).
En annen måte å bygge opp et ornament på er ved å ta utgangspunkt i et midtpunkt og bruke hjelpelinjer og enkle grunnformer. Dette resulterer i et komplisert mønster preget av symmetri og streng orden.
I modernismen tok man avstand fra overdreven bruk av ornament etter at Adolf Loos skrev sitt berømte manifest Ornament og forbrytelse i 1908.


== Ornamenteksempler fra kunsthistorien ==


== Se også ==
Arabesk
Dekor


== Litteratur ==
Brolin, Bernt C.; Architectual Ornament, Banishment and Return, New York 2000 ISBN 0-393-73046-8
Jones, Owen; The Grammer of Ornament, original 1856, London 2001 (opptrykk) ISBN 0-7513-1276-2
Loos, Adolf; Ornament og forbrydelse, I Lyhne, Vagn og Nielsen, Kristian Berg: red. Tankebygninger, Arkitektur og kunsthåndværk 1851 – 1914, Klim Århus 1994 s. 250-257 ISBN 87-7724-424-9
Sullivan, Louis; The Function of Ornament, New York 1986, ISBN 0-393-30498-1


== Eksterne lenker ==
(en) Ornaments – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Arkitektur.no
Owen Jones og Grammar of Ornament
Frank Jørstad

Frank Jørstad (født 21. mai 1970 i Alta i Finnmark) er en norsk skuespiller og teatersjef. Han er mest kjent for sin rolle i den norske filmen Svidd neger og som blånissen Storm fra NRKs julekalender Jul på Månetoppen. I Svidd Neger spiller Jørstad rollen som Normann Hætta Bongo Utsi Saus, en same som helst skulle sett at han var en nordmann. Normanns store drøm er å få reise til «Amrika». Der skal han bo i femtietasjers lavvo, drikke Coca-Cola («kokkakkolla»), høre på Elvis og gå til psykologen.
Jørstad er pr. mars 2022 teatersjef ved Kvääniteatteri, det kvenske teateret i Norge.


== Større roller ==
Jul på Månetoppen (2002) som Storm
Svidd neger (2003) som Normann Hætta Bongo Utsi Saus
Brødrene Dal og mysteriet med Karl XIIs gamasjer (2005) som Tordenskjold


== Andre opptredener ==
Mammon (TV-serie) (2014)
Seks som oss (2007)
Credo (2006)
Brødrene Dal og mysteriet med Karl XIIs gamasjer (2005)
Når mørket er forbi (2000)


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Jørstad på Internet Movie Database 
(no) Frank Jørstad hos Sceneweb
Hjernevask

Tankekontroll, som i dagligtale kalles hjernevask, betegner bevisst bruk av manipulasjon for å endre på et individs holdninger og meninger. ( Begrepene på engelsk, inkluderer mind control, coercive persuasion, thought reform, thought control og brainwashing.)
Dette kan gjøres på mange forskjellige måter, og vil ha varierende effekt på subjektet som blir utsatt for metoden.


== Etymologi ==
Begrepet «hjernevask» har etter alt å dømme kinesisk opprinnelse. Det er blitt kjent i Vesten gjennom skildringer av kinesisk fangebehandling i 1950-årene. Det kinesiske ordet er  洗腦 (xǐ nǎo, «vask [av] hjerne»), og ble der benyttet i kommunistisk terminologi om metoder i forbindelse med tvangsmetodikker for å endre (改造: gǎi zào, «rekonstruksjon», «endring») av såkalt føydale (封建, fēng jiàn) tankemønstre hos kinesere oppvokst før kommunistenes maktovertakelse i 1949.
Det kinesiske ordet er i sin tur et ordspill på (洗心 (xǐ xīn, «vask [av] hjerte»), et daoistisk uttrykk for den hjertets renselse man skal bestrebe seg på før man utfører visse seremonier eller trer inn i visse helligdommer.


== Referanser i skjønnlitteratur ==
År 1949: I romanen 1984 så brukes begrepet «Newspeak». Dette begrepet relaterer til tankekontroll ved at statsapparatet har manipulert ordforrådet, slik at kritiske tanker mot regimet, blir vanskelige å formulere.


== Se også ==
Deprogrammering
Akkulturasjon
Indoktrinering
Rekruttering


== Eksterne lenker ==
(en) The Battle for Your Mind - Dick Sutphen Arkivert 29. oktober 2006 hos Wayback Machine.
http://en.wikiquote.org/wiki/Mind_control
Hastings Banda

Dr. Hastings Kamuzu Banda (født ca. mars/april 1898 i Kasungu, død 13. november 1997 i Johannesburg) var Malawis første president og diktator fra 1963 til 1994.
Bandas fødelsesdag er ikke kjent men noen kilder sier at han var født i 1898 og 1902, men selv sa han at han var født 14. mai 1906.
Hastings Banda studerte medisin ved Meharry Medical College i Tennessee, men for å få lov til å jobbe som lege i Det britiske imperiet studerte han videre i Edinburgh. Da han reiste tilbake til Malawi (som da het Nyasaland) i 1963 kunne han ikke snakke det offisielle språket, chichewa, men drev allikevel kampanjer imot Den sentralafrikanske føderasjon.
Banda ble utnevnt president 1. februar 1963 og ble Malawis første president tre år senere, den 6. juli 1966. Banda gav landet det nye navnet sitt, fra ordet Marawi-vann som han fant på et gammelt kart. I 1971 utnevnte han seg selv som president for livstid. I 1994 ble han tvunget til å godta nasjonale demokratiske valg, et valg han tapte.


== Referanser ==
Lødingsaksla

Lødingsaksla (også skrevet Lødingaksla) er et fjell like vest for tettstedet Lødingen i Nordland. Det har flere topper og høyeste punkt ligger 569 meter over havet. I området ligger Hyttevatnet (292 moh.) og det mindre Øygårdsvatnet.
I 1947 inntraff Kvitbjørn-ulykken i dette området.


== Referanser ==
Astrid Dahlsveen

Astrid Dahlsveen (født 11. oktober 1929 i Strinda, død 26. april 2012) var en norsk billedhugger, bosatt i Ørland. Hennes formspråk var naturalistisk med lettere forenklinger.Dahlsveen var elev hos Oscar Lynum i gymnastiden, gikk deretter på Kunstskolen i Trondheim 1948-49 med Kristofer Leirdal som lærer, og på Kunstakademiet 1949-50 hos Per Palle Storm, og på Vrije Akademie voor Beeldende Kunsten i Haag 1958. Separatutstillinger i Trondhjems Kunstforening 1977 og 2008, på Kunstnernes Hus 1978, Kunstnerringen i Oslo 1985, Kunstnerforbundet 1987, Lillehammer kunstmuseum 1982, Nord-Trøndelag fylkesgalleri 1992, og flere ganger ved Austråttborgen og i Ørland/Bjugn.
Hun har skrevet artikler om Hannah og Hans Ryggen, og om Ove Bjelkes inspirasjonskilder for Austråttborgen.

Mennesker i konsentrert bevegelse og verdig storhet er hoveduttrykket i hennes skulpturer. [...] Astrid Dahlsveens skulpturer inneholder oftest mennesker. De er skildret midt i bevegelsene og er preget av en konsentrert oppmerksomhet om sin oppgave, og av en verdig ro og respekt for det de gjør. Videre preges de av en alvorlig hengivelse til livet i seg og rundt seg. Et alvor som slett ikke er noe motsetning til dans, lek og jubel.


== Offentlige arbeider ==
Hennes offentlige arbeider omfattet blant annet 

Fløytespiller i Grieghallen i Bergen
Gutter hopper bukk (1976) i Oslo, Sandnes og Ørland
Adrian Posepilt ved Adrianstua i Trondheim,
Nusse på gyngehesten i Trondheim og Steinkjer,
Ungdom i nød i Trondheim
Rytmelek ved Åsheim skole i Trondheim,
Katt ved Nypvang skole i Trondheim
Duett for fløyte i Arendal
Hemmelig samtale (utført 1972, oppsatt 2002) på Brekstad
Sjøløve ved Vallersund gård i Ørland
monumentet over Hannah og Hans Ryggen (1994) på Brekstad havn, senere flyttet til Ørland kultursenter.


== Referanser ==
Hardstyle

Hardstyle er en sjanger innenfor elektronisk musikk som oppstod som en blanding av hard trance og Hardcore elektronika tidlig på 2000-tallet. Denne sjangeren er den hardeste under sjangeren Trance, men ikke hardere enn hardcore. Sjangeren har høstet blandet kritikk, og noen mener at den ikke kan regnes som en frittstående sjanger. Navnet fikk sjangeren etter sangen «Hardstyle disco» av Yoji Biomehanika, som ble gitt ut i 2001. Hardstyle er ekstremt populært og utbredt i Nederland, hvor det årlig blir holdt en rekke store arrangementer som for eksempel Defqon1, Qlimax, Decibel Outdoor, Intens Festival osv. Alle disse trekker titusenvis av hardstyle-fans til sine fester som som regel varer i minst 12 timer.


== Norsk nettradio ==
Som en av de første internasjonale radiostasjonene med hardstyle på nett, ble HSRADiO startet i midten av 2004. Stasjonen eid og drevet av Hardstyle Norge. Streamen lever ennå, men endret senere navn. HSRADiO ble tidlig på året 2006 døpt Hardbase. Året etter, tidlig 2007, ble navnet endret enda en gang – og stasjonen er i dag kjent som HardFM. Hardstyle Norge opererer i dag som et elektronisk samlingspunkt (forum) for norske hardstylere (og shufflere).


== Norske events ==
Hardstyle Euforia
Hardstyle DNA
Hardstyle Paradize
A Night In Euphoria


== Norske artister ==
Da Tweekaz
Refuzion
Serzo
Forever Lost
Matzic
SVANE
AnDeeJay
Double Phunq
The Trickster
KayMo
Øien


== Eksterne lenker ==
(no) Hardstyle Norge
(en) HardFM
Axel Seeberg

Axel Seeberg (født 11. februar 1931, død 6. februar 2011) var en norsk klassisk arkeolog, ansett som Norges fremste ekspert på greske vaser. 
Han var født i Oslo, gikk på Ullern videregående skole (den gang Ullern gymnas) og avla examen artium som preseterist i 1949, etter blant annet å ha kommet på 3.-plass i VGs nyttårsstil-konkurranse i 1948 og 1949.  Han studerte klassisk arkeologi under Hans Peter L'Orange. I 1952-53 studerte han klassisk arkeologi ved University College London, der han innledet et langvarig forskersamarbeid med teatereksperten T.B.L. Webster (1905-74). Han avla sin magistergrad i 1955, og  Aftenposten rapporterte at Seeberg studerte greske vaser i København og i Louvre. Han ble ansatt som universitetslektor i klassisk arkeologi ved Universitetet i Oslo, og ble i 1974 utnevnt til professor ved samme universitet.  Han ble i denne stillingen til han gikk av med pensjon i 2001.
Fra 1960 kåserte han sporadisk for skolekringkastingen og underviste ved Oslo Folkeakademi, der han også en tid var styreleder. Han rapporterte i 1962 om funn av Europas eldste synagoge i Romas havneby Ostia.  Med Sverre Marstrander skrev han det første av to bind om greske vaser i norske samlinger, utgitt i Corpus vasorum antiquorum i 1964.  Hans analyse av vaser med fete dansere i Korint utkom i 1971, og var en videreføring av Humfry Paynes uferdige arbeid fra 1931. I 1995 ga han sammen med Richard Green, professor ved universitetet i Sydney, ut en betydelig utvidet nyutgave av professor Thomas B. L. Websters store verk Monuments illustrating new comedy. 
I likhet med sin onkel, oversetteren Axel Segelcke Seeberg, oversatte han flere bøker av P.G. Wodehouse. 


== Premier ==
Innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi 1982


== Utgivelser ==
Axel Seeberg (5. mai 1948). «Den akademiske stand, dens plass og oppgaver i vårt samfunn». VG. 
Axel Seeberg (23. mars 1948). «Pressens litteraturkritikk - og publikum». VG. 


== Artikler ==
Axel Seeberg (1953). «A corinthian aryballos in Oslo». Symbolae Osloenses: 92-99. 
Axel Seeberg (1959). «Two pseudo-Seneca replicas in Oslo». Symbolae Osloenses: 99-112. 
Axel Seeberg (1964). «Samlingen av greske vaser». Kunstindustrimuseets årbok: 7-44. 
Axel Seeberg (1964). «The wellcome painter and his companions». Acta Archaeologica: 29-50. 
Axel Seeberg (1966). «Astrabica. Herodotus VI. 68-69)». Symbolae Osloenses: 48-74. 
Axel Seeberg (1971). «Corinthian Komos Vases». Bull. of the Institute of Classical Studies: xv+107. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Axel Seeberg hos Norsk Oversetterleksikon
Bladbete

Bladbete (også kalt sølvbete) er en grønnsak i beteslekta. Den er svært rik på vitaminer og mineraler, spesielt magnesium. Sølvbeten er i familie med rødbete. Den vokser seg høy og kraftig, og den er robust med tanke på lave vintertemperaturer. Planten er mye brukt i middelhavslandene.


== Se også ==
Sukkerbete
Rødbete


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Chard – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Viking Redningstjeneste

Viking Redningstjeneste er et norsk bilbergingsselskap. Det ble dannet som Servicebil A/S Norsk Bilberging den 27. januar 1956 og endret navn til Viking Redningstjeneste A/S 27. april 1956.Selskapet driver bilberging i Norge, Sverige, Danmark og Finland, hovedsakelig gjennom franchising.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Viking Redningstjenestes historie
Viking Redningstjeneste
Norsk Bilbergingshistorie
Kronolekt

Kronolekt er språk slik det brukes innenfor en spesifikk aldersgruppe, for eksempel ungdommers måte å snakke med hverandre på.


== Se også ==
Dialekt
Etnolekt
Idiolekt
Sexolekt
Sosiolekt


== Referanser ==
Sexolekt

En sexolekt er den språkbruken som betraktes som kjønnsspesifikk. Her menes den språkbruken som skiller menns språkbruk fra kvinners – sett i motsetning og i forhold til hverandre.


== Se også ==
Dialekt
Etnolekt
Idiolekt
Kronolekt
Sosiolekt
Kebabnorsk
Slang
Idiolekt

En idiolekt er den delen av språkbruken som er spesifikk for et individ. Selv om begrepet kan omfatte individets språk som helhet, er det vanlig å regne idiolekten som den delen av språket som er særegent for et individ når en ser bort fra faktorer som dialekt, sosiolekt og lignende.


== Se også ==
Dialekt
Etnolekt
Kronolekt
Sosiolekt
Sexolekt
Żagań

Żagań (tsjekkisk Záhaň, tysk Sagan, latin Saganum) er en by i vestlige del av Polen. Den ligger i Lubusz voivodskap ved elven Bóbr. Byen er blant annet kjent for det barokke Żagań-slottet fra 1670.


== Historie ==

En legende sier at byen ble grunnlagt av Żaganna, barnebarnet til den mytiske herskeren Krak, som ifølge en annen legende hadde grunnlagt Kraków. Ifølge historikere ble Żagań grunnlagt av Bolesław IV av Polen i midten av det 12. århundre. I historiske kilder er Żagań nevnt for første gang i 1202. I 1285 fikk Żagań bystatus, og tilhørte fra 1252 hertugdømmet Głogów. Byen var fra 1413 til 1472 sete for et selvstendig fyrstedømme. 
I 1472 ble fyrstedømmet og byen solgt til Wettinslekten. Under hertug Henrik den fromme (1539–41) utbredte reformasjonen seg. Kurfyrst Moritz av Sachsen overlot Sagan i 1549 til den bøhmiske kongen Ferdinand I. I 1627 kom den legendariske Albrecht von Wallenstein i besittelse av byen. På invitasjon fra Wallenstein virket den berømte astronomen og matematikeren Johannes Kepler i byen mellom 1627 og 1630, og monterte den aller første lynavlederstangen i Europa. Byens viktigste kultur- og vitenskapssentrum var klosteret til Augustinerordenen. 
Under den første schlesiske krig kom byen under Preussen, og ble gitt som len av kronen til forskjellige familier. På slutten av det 18. århundre ble byen styrt av familiene Biron og Talleyrand, og perioden var byens gullepoke når den ble besøkt av blant annet Franz Liszt. Byen ble gitt som len så sent som i 1844, som siste prøyssiske kronlen, og lensavhengigheten utløp først i 1935. Under annen verdenskrig ble krigsfangeleiren Stalag Luft III etablert i nærheten av Żagań. Denne leiren er kjent fra filmen Den store flukten (the Great Escape). På slutten av krigen ble byen erobret av Den røde armé. Som følge av Potsdamkonferansen ble byen gitt til Polen og den tysktalende befolkningen fordrevet.


== Areal ==
Ifølge data for 2002 har Żagań et areal på 39,92 km², inkludert:

dyrket jord: 14%
skogsmark: 48%


== Demografi ==
Ifølge data for 30. juni 2004:


== Næringsliv ==
Treindustri, jernindustri, tekstilindustri, matindustri, byggmaterialeindustri.


== Severdigheter ==
Klosteret til Augustinerorden
Klosteret til Jesuittordenen
Det barokke Żagań-slottet til familien Lobkowitz (1670–1686)
Det senklassisistiske oransjeriet (1845–1846)
Bruer (1803–1804)
Den geometriske parken (17.-18. århundre)
St. Peter og Paulus-kirken (14.-16. århundre)
Den Hellige Ånds kirke (1701–1702)
Levninger av bymurer (14.-16. århundre)
Bartoszyce

Bartoszyce – (tysk Bartenstein) er en by i Polen i Det ermlandskmasuriske voivodskap. Byen, som ligger ved elven Łyna, fikk bystatus i 1326 under navnet Rosenthal, et navn som bare seks år senere ble endret til Bartenstein. 
Under andre verdenskrig ble 60% av byen rasert. Etter krigen ble byen som følge av Potsdamkonferansen tillagt Polen. Den tyske befolkningen ble enten evakuert eller forvist, og byen ble befolket med polakker som hadde blitt fordrevet fra områdene i øst annektert av Sovjetunionen.


== Vennskapsbyer ==

 Pionerskij, 2000
 Bagrationovsk, 2001
 Nienburg/Weser, 2002
 Emmaboda, 2003
 Mława, 2001
 Varėna,  2010
 Bereźne, 2010


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bartoszyce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bartoszyce – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Deutscher Aktienindex

Deutscher Aktienindex (DAX) er en Blue Chip-aksjeindeks bestående av 30 store tyske selskaper notert på Frankfurt-børsen.


== Selskaper ==


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
DAX homepage
Bloomberg page for DAX:IND
Milan Milutinović

Milan Milutinović (serbisk kyrillisk Милан Милутиновић) (født 19. desember 1942 i Beograd) er en serbisk politiker som var president i Serbia fra 1998 til 2002. 
Han ble i 2003 tiltalt for krigsforbrytelser, men senere frikjent. 


== Biografi ==
Milutinović er utdannet jurist fra Universitetet i Beograd. Han var Jugoslavias ambassadør til Hellas fra 1989 til 1995, da han ble utenriksminister. I 1997 ble han valgt til Slobodan Milosevics etterfølger som president i Serbia.


== Tiltale for krigsforbrytelser ==
Han var en av Slobodan Miloševićs håndgangne menn, og var tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia. Han overga seg til tribunalet i januar 2003, en måned etter at han var gått av som president, og satt  i varetekt i Haag til 2009. 
Tiltalen mot Milutinović omfattet deportasjon, drap som forbrytelse mot menneskeheten, drap som brudd på krigens lover og «andre umenneskelige handlinger» under krigen i Kosovo. Blant annet ble han gitt han ansvaret for massedrapene i Račak, Bela Crkva, Mala Kruša og Velika Kruša, Đakovica, Padalište, Izbica, Vucitrn, Meja, Dubrava, Suva Reka og Kačanik i 1999. 
Han ble frikjent på alle punkter den 26. februar 2009.


== Referanser ==
Kristiansund stadion

Gressbanen er kallenavn for flere fotballbaner i Norge, deriblant Tønsberg Gressbane og Gressbanen (Oslo).Kristiansund stadion, som het Gressbanen fram til og med 2014, er Kristiansund Ballklubb og Kristiansund Fotballklubbs hjemmebane, og ligger i bydelen Karihola på Kirkelandet i Kristiansund. På folkemunne ble Gressbanen tidligere gjerne kalt «KFK-banen», og er kjent for å være Norges eldste gressbane mellom Trondheim og Bergen. Ved siden av ligger det en innendørshall, og bortom den igjen nok en kunstgressbane, som nå er døpt KFK-banen. Begge de to banene har en størrelse på 105 x 68 meter. Hovedbanen har en publikumskapasitet på 4 444 tilskuere, og den andre kunstgressbanen ca. 800.
Gressbanen ble innviet 17. september 1950, med kamp mellom KFK og Ørn-Horten. KFK tapte 2-3, men KFKs Jan Sjøasæther scoret kampens første mål på straffespark, og altså det første målet på Gressbanen i historien. Tilskuerrekorden for Gressbanen ble satt samme kamp, og er på 6200 tilskuere. 
Sommeren 2013 ble naturgresset erstattet med kunstgress, og fra og med 2014-sesongen begynte Kristiansund Ballklubb også å bruke Gressbanen i tillegg til KFK. Til sesongstart 2015 ble banen omdøpt til Kristiansund stadion, samtidig med en del ombygging av bl.a. tribuner og klubblokaler til KBK. Kristiansund Ballklubb rykket i 2016 direkte opp til Eliteserien etter uavgjort mot Jerv i Grimstad. Kampen endte 1-1. Kbk endte på førsteplass i Obosligaen i siste seriekamp mot Sandefjord. Kampen endte 3-2 til hjemmelaget Kristiansund og et fullsatt stadion. Disse to lagene lå likt i antall poeng før denne kampen. Jerv endte på tredjeplass, og ble også værende i Obos etter kvalifiseringsrundene om en eventuell sjanse til å rykke opp til øverste nivå. Kristiansund stadion ble vinteren 2016-2017 påbygd med tribuner rundt hele banen, tak over alle tribuner, egen VIP, landets kraftigste og beste lysanlegg, tavle med urverk og stillingsordning med mer. Sommeren 2017 ble området utenfor stadionet asfaltert. Sommeren 2019 ble dekket byttet, og det ble samtidig lagt varmekabel. Noe av det gamle dekket ble lagt i kunstgresshallen mellom banene, resten ble erstattet med det gamle dekket på kunstgressbanen til Clausenenga, også lokalt kjent som "Idrett", eller "Idrettsplassen".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Kristiansund Stadion - Nordic Stadiums
Bæ, bæ, lille lam

«Bæ, bæ, lille lam» er en populær norsk barnesang av engelsk og svensk opprinnelse.


== Bakgrunn ==
Den engelske originalen er et barnerim, «Baa, Baa, black sheep», trykt første gang i 1744 i Tommy Thumb's Pretty Song Book og oversatt til svensk i 1872 av August Strindberg under tittelen «Bä, bä svarta lam», på oppdrag fra forlaget Bonniers. 

Tonesatt ble den først av Alice Tegnér. I sin oversettelse gjorde hun også de svarte fårene til hvite lam: «Bä, bä, vita lamm». Melodien er ikke særlig kjent utenfor Skandinavia. På engelsk blir den sunget til en melodi som likner «Twinkle, Twinkle Little Star».
Sangen ble på 1900-tallet også utbredt i Norge, og er i dag en av de aller mest kjente og kjære barnesangene, ofte brukt som vuggevise for små barn.
Musikkprofessor Jon-Roar Bjørkvold har i sin bok Det musiske menneske fra 1989 trukket fram «Bæ, bæ, lille lam» og andre kjente barnesanger som spesielt viktige for barns trygghetsfølelse og voksnes felles kulturgrunnlag. Også sosiologen Tone Schou Wetlesen ved Universitetet i Oslo har hevdet at sang står i en særstilling i samværet mellom foreldre og små barn fordi det er et førverbalt kommunikasjonsmiddel.


== Sangteksten ==


=== Engelsk originaltekst ===
Baa, baa, black sheep,
Have you any wool?
Yes sir, yes sir,
Three bags full.One for the master,
One for the dame,
And one for the little boy
Who lives down the lane.


=== Svensk gjendiktning av Alice Tegnér ===
Bä, bä vita lamm, har du någon ull?
Ja, ja, kära barn, jag har säcken full.
Helgdagsrock åt far
och söndagskjol åt mor
och två par strumpor åt lille lille bror.


=== Norske oversettelser ===


==== Bokmålversjon ====
Bæ, bæ, lille lam, har du noe ull? 
Ja, ja, kjære barn, jeg har kroppen full. 
Søndagsklær til far 
og søndagsklær til mor 
og to par strømper til bittelillebror.


==== Nynorsk versjon ====
Bæ, bæ, vesle lam, har du noko ull?
Ja, ja, vesle barn, eg har kroppen full.
Søndagsfrakk til far og søndagsskjørt til mor,
og to par sokkar til gode vesle bror.


== Musikken ==


== Referanser ==
James Horner

James Horner (født 14. august 1953 i Los Angeles i California, død 22. juni 2015 i Los Padres National Forest i California) var en amerikansk filmkomponist.
Horner ble fra midten av 1980-tallet regnet som en av de ledende filmkomponistene i Hollywood, kjent for sin allsidighet og evne til å tilpasse filmmusikken til filmens handling. Han tok utdannelse ved Royal Academy of Music i London og skrev konsertverket «Spectral Shimmers» før han gikk over til å komponere filmmusikk.
Horners gjennombrudd kom i 1982, da han laget musikken til filmene Star Trek II: The Wrath of Khan og 48 timer. Han skrev fortrinnsvis orkestermusikk, men laget også filmmusikk innen sjangre som jazz, elektronisk musikk, country og folkemusikk. Blant de ledende regissørene jobbet Horner med Ron Howard, James Cameron og Mel Gibson. Horner ble tildelt en Oscar i 1998 for filmmusikken til filmen Titanic, og også Oscar for beste sang, med låta My Heart Will Go On.


== Filmer ==
Horner laget musikk til blant annet følgende filmer:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) James Horner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James Horner på Internet Movie Database 
(sv) James Horner i Svensk Filmdatabas 
(da) James Horner på Filmdatabasen 
(da) James Horner på Scope 
(fr) James Horner på Allociné 
(en) James Horner på AllMovie 
(en) James Horner hos The Movie Database 
(en) James Horner på Apple Music 
(en) James Horner på Discogs 
(en) James Horner på MusicBrainz 
(en) James Horner på Spotify 
(en) James Horner på Last.fm 
(en) James Horner på AllMusic