jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hellandshamn

Hellandshamn er en liten bygd ved Samfjorden i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Innbyggertallet ligger på omtrent 180-200 personer. Bygden blir på folkemunne bare kalt Helland.


== Geografi ==
Hellandshamn ligger fint til ute ved havet, med utsikt over Brattvåg, Lepsøy, Haramsøy, Flemsøy/Skuløy, Fjørtofta, Harøy, Dryna og Moldefjorden. Det tar litt over 10 minutter med bil å kjøre fra Hellandshamn til Brattvåg sentrum. Rett over Helland ligger Hellandshornet, et fjell som rager 882 moh.


== Referanser ==
Operasjon Karbala 1

Operasjon Karbala 1, eller Det annet slaget om Mehran, var under Irak-Iran-krigen var en iransk motoffensiv som varte fra 30. juni til 9. juli 1986 mot de irakiske styrkene som hadde erobret byen Mehran under slaget om Mehran i mai.
Irakerne hadde ikke besettet de høyere forsvarsposisjonene på de omkringliggende høydedragene og fjellpartiene, og fra en større høyde rykket de iranske styrkene ned på de lavliggende høydene omkring byen, som var bombardert med iranskproduserte kjemiske våpenmidler.
Overraskelsesmomentet, sammen med bruken av kjemiske våpen som de irakiske militære ikke tidligere var blitt utsatt for, førte til at forsvaret kollapset i og omkring byen. Byens forsvar var avhengig av taktisk støtte fra kamphelikoptre og jagerbombefly i det irakiske flyvåpenet. Det iranske flyvåpenet, med færre men bedre kampfly, hadde i juni vært meget aktivt med å utføre flyangrep på flybasene i det sørlige Irak. Den 16. juni var angrepene så intense at mange av luftbasene var fullstendig affektert. Det irakiske flyvåpenet var ikke i stand til å reagere raskt på anmodninger om hjelp fra Mehran.
Fire brigader i og omkring Mehran (25 000 til 30 000 mann i regionen) var så hardt medtatt at de måtte trekkes ut av kampene etter at Mehran hadde blitt evakuert under stor forvirring. Iranerne avanserte videre og tok fire nye høyder opptil 40 kilometer vestover på irakisk territorium. Saddam Hussein måtte hente inn reservestyrker fra det sørlige frontavsnittet omkring Basra for en stabilisering av frontlinjen vest for Mehran.
Husseins seier i mai ble forvandlet til nederlag, noe korpskommandanten, generalmajor Adin Tawfiq, måtte ta konsekvensene av. Tawfiq ble sendt til Bagdad i unåde, hvor han forsvant. Tawfiq hadde noe skyld i nederlaget fordi han ikke var opptatt av aktiv rekognosering eller patruljering fram til under tjue kilometer fra byen uten å ha observere begivenhetene på høydene og fjellene. Iranerne kunne lansere sine overraskelsesangrep meget nært på sine første objekter på veien mot Mehran.
Tapsrapporter som ble publisert etter kampenes opphør fra begge parter ble overdrevet. Irak hevdet å ha forårsaket et tap på 10 300 iranske døde og sårede og å ha tatt 1 303 til fange og Iran hevdet at irakerne hadde lidd et tap på 2 000 døde. Ifølge de reelle tallene hadde iranerne lavere tap enn irakerne, som hadde et tap på 3 100 døde, sårede og fanger hvorav 500 døde, 1 500 sårede og 1 100 tatt til fange.


== Kilder ==
Lessons of Modern War, Anthony H. Cordesman og Abraham R. Wagner 1991 ISBN 0-8133-0955-7
Iran-Iraq War in the Air 1980-1988, Tom Cooper og Frazad Bishop, 2000 ISBN 0-7643-1669-9


== Se også ==
Liste over slag under Irak-Iran-krigen
Houens fonds diplom

Diplom fra A. C. Houens fond regnes som en av Norges fremste utmerkelser innen arkitektur og byggeskikk.
Anton Christian Houen (1823–1894) var en norsk forretningsmann, som gjorde stor suksess i utlandet. Han oppretta flere legat og fond innen kultur og forskning. A. C. Houens fond er oppretta ved Houens testamente. Avkastninga av fondet skal brukes til arkitekturformål, deriblant til prisen Houens fonds diplom.
Til og med 2016 var det Norske arkitekters landsforbund (NAL) som forvaltet prisen, og forbundets styre var jury. Fra og med 2017 har Nasjonalmuseet fått i oppdrag av Kulturdepartementet å ivareta forvaltningen, i nært samarbeid med NAL. Museet og forbundet utnevner juryen i samarbeid, og diplomet deles ut av Kulturdepartementet ved kulturministeren, etter innstilling fra Nasjonalmuseet, på vegne av juryen. I retningslinjene heter det at prisen kan tildeles «arkitekt for utkast til bygninger og ferdig oppførte bygninger eller bygningsgrupper, og annen fysisk formgivning, som er fremragende, selvstendige og arkitektonisk gjennomførte arbeider».Houens fonds diplom er ei æresbevisning som det ikke følger penger med, men det aktuelle byggverket blir pryda med en bronseplakett.
Et arbeid kan tildeles pris tidligst to år etter at det står ferdig.


== Oversikt over prisvinnere ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grønvold, Ulf & Jiří Havran (foto). Priset arkitektur 1904-2000: bygninger belønnet med A.C. Houens fonds diplom. Oslo: Arkitekturforlaget, 2000. ISBN 82-7532-014-3


== Eksterne lenker ==
(en) Houens fonds diplom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hellandshornet

Hellandshornet er et fjell i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 882 meter over havet. Ved foten av fjellet ligger på den ene siden bygda Hellandshamn, og på den andre Fannedalen.


== Referanser ==
Kara Monaco

Kara Monaco (født 26. februar 1983 i Lakeland, Florida) er en amerikansk modell. Hun ble Playmate of the Month i Playboy-magasinet i juni 2005. Hun var på forsiden  av juni 2006-nummeret i Playboy som Playmate of the Year 2006, den første PMOY på tre år som gjorde dette (den forrige var Dalene Kurtis i 2002).


== Opptreden i Playboy Special Edition-er ==
Playboy's Girls of Summer august 2004 (cover).
Playboy's Girls with girls august/september 2004.
Playboy's Lingerie september/oktober 2004.
Playboy's Nudes oktober 2004.


== Eksterne lenker ==
(en) Kara Monaco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kara Monaco på Internet Movie Database 
(en) Kara Monaco hos The Movie Database 
Kara Monaco på Twitter 
Kara Monaco på Instagram 
2006 PMOY official site
Kara Monaco i Playboy.com
Kara Monaco Playboy Covers at PBCovers.com
Bjørn Sand

Bjørn Hjalmar Sand (født 19. september 1928) er en norsk revyforfatter, filmforfatter og skuespiller. Han er mest kjent for sin rolle som Stutum, som var fast innringer i Totto Osvolds programmer på NRK radio fra 1972 til 1994. Sketsjene ble gitt ut på albumet Stutum Speaking, som vant Spellemannprisen 1973 i åpen klasse. 


== Bakgrunn og virke ==
Bjørn Sand startet sin karriere innen revy i 1950-årene og samarbeidet blant annet med Einar Schanke og Alfred Næss. Sammen med svigerfar Bias Bernhoft skrev han manus til flere norske filmkomedier i 1960- og 1970-årene, blant annet til Operasjon Sjøsprøyt og Operasjon Løvsprett. Sand skrev teksten til Chat Noirs familieforestilling Davy Crockett med melodier av Arne Bendiksen i 1966. Han sto for manus og regi på To Norway, Home of Giants, som var Norges bidrag til Festival Rose d'Or (fjernsynsunderholdningsfestivalen i Montreux). Som skuespiller spilte han bl.a. i filmer som Mannen som ikke kunne le fra 1968 og Norske byggeklosser fra 1972.
Bjørn Sand var bror av skuespiller Rolf Sand og gift med tidligere skuespiller og innehaver av tobakksforretning, Unni Bernhoft (Sand).
Han er faren til skuespilleren Simen Sand og TV-produsent Jon Ola Sand.


== Diskografi ==


=== Album ===
Stutum Speaking (1973)
Stutum 2 (1973)
Sommersafari og Waldorf (1976)
Stutums verste! (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Sand på Internet Movie Database 
(en) Bjørn Sand hos The Movie Database 
(en) Bjørn Sand på MusicBrainz
Operasjon Karbala 2

Operasjon Karbala 2 (31. august til tidlige september 1986) var en iransk offensiv i området omkring den strategisk viktige Haj Omran-dalen i irakisk Kurdistan under Irak-Iran-krigen.
Ved begynnelsen av offensiven som i starten var preget nattlige angrep, tok de iranske styrkene seg til Kordeman-høydene som raskt ble underlagt deres kontroll. 3. september hadde iranerne klart å erobre Marmand-fjellet og andre høyder i området omkring dalen Haj Omran. Irakerne med to spesialtrente bataljoner og sterk støtte av det irakiske flyvåpenet lansert en motoffensiv som raskt rev opp rekkene til de iranske forsvarerne.
Under avansementet hadde de iranske styrkene spredt seg over for stort område, og blitt desorganiserte som konsekvens av mangel på koordinasjon over de separate fremstøtene på den brede frontlinjen. Gjensidig støtte mellom enhetene var fraværende, og de måtte trekke seg tilbake med store tap. Iranerne mistet de fleste områdene de hadde tatt, med unntak av noen få, mindre landsbyer og veibruer.
Opplysningene om de deltagende enhetene under offensiven er uvanlig usikre, men vi vet at enhetene fra 28. Kurdistan divisjon og 64. Rezaiyeh divisjon samt enheter fra pasdaran og basij deltok på den iranske siden mot fem brigader i det irakiske 5. korps, som senere fikk forsterkninger som inkluderte 404. spesialstyrkebataljon og 102. republikanergardebataljon fra som var meget viktige under motoffensiven.


== Kilder ==
Lessons on Modern War Volume II: Iran-Iraq War, Anthony H. Cordesman og Abraham R. Wagner, 1991, ISBN 0-8133-0955-7


== Se også ==
Liste over slag under Irak-Iran-krigen
Tegnérgatan

Tegnérgatan er en gate i Stockholm som løper i vest-østlig retning og ligger på grensen mellom Norrmalm og Vasastaden.
Steinar Hauge (professor)

Steinar Hauge (født 25. desember 1914, død 12. desember 1976) var en norsk veterinær og professor i næringsmiddelhygiene ved Norges veterinærhøgskole i Oslo fra 1953 til 1974.
Steinar Hauge spilte en dominerende rolle i utbyggingen av næringsmiddelkontrollen i Norge og i organiseringen av veterinærenes etterutdannelse innen hygienesektoren. Han nevnes som en viktig drivkraft i overføringen av ansvar og kontroll av næringsmidler til veterinærer. Loven om kontroll av næringsmidler fra 1933 hadde ingen føringer med hensyn til selve organiseringen av kontrollen. Det var legene som opprinnelig hadde det lokale ansvaret. I 1950-årene ble feltet for lokal kontroll overført til veterinærene.
Hauge var også en pådriver for nordisk samarbeid på fagfeltet. Han var den første som sikkert påviste bacillus cereus som årsak til matforgiftning hos mennesker (1950). Han fullførte studiene ved Norges veterinærhøgskole i 1941 og hørte til det første kullet som ble uteksaminert ved skolen.Hauge ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden for fortjenstfullt vitenskapelig virke. Han mottok Deltagermedaljen med rosett og var ridder av Finlands hvite roses orden. Ridder av 1. kl. av Dannebrogs orden.


== Referanser ==

Dannebrogs orden
Kristiansund idrettshall

Kristiansund idrettshall er en idrettshall som ligger ved Folkeparken på Gomalandet i Kristiansund. Hallen inneholder 8 basketballkurver, 4 volleyballnett, 2 stk 5-meters mål, 2 stk håndballmål, klatrevegg, elektronisk poengtavle, musikkanlegg samt 6 garderober med tilhørende dusjer. Idrettshallen ligger vegg i vegg med Atlanterhavsbadet, og like ved Atlanten stadion.


== Se også ==
Atlanten stadion
Atlanterhavsbadet


== Eksterne lenker ==
Om idrettshallen på Kristiansund kommunes hjemmeside
A5-papir

A5 er betegnelsen for papirstørrelsen med 148mm x 210 mm.Papiret er halvparten så stort som et A4-papirformat.


== Se også ==
Papir
Ris, enhet for papir
Bok, enhet for papir


== Referanser ==
Mother I’ve Been Kissed

Mother I've Been Kissed er det andre albumet til gruppen The September When og ble utgitt 30. april 1991. På dette albumet hadde gruppa med seg sine tre nye medlemmer Gulleiv Wee, Morten Mølster og Stene Osmundsen.


== Sporliste ==
«Mama Won't Tell You No Lie»
«A Place to Stop»
«Speak Your Mind»
«Slow Down»
«Not Impressed»
«Darker and Later»
«Pain»
«Where You Go, I Go»
«Bullet Me»
«Broke»
«Waste of Time»
«Mother, I've Been Kissed»
«Same Slave»
«Darker and Later» (reprise)


== Medvirkende ==


=== The September When ===
Morten Abel – vokal, gitar, munnspill, låtskriver
Morten Mølster – gitar, låtskriver
Gulleiv Wee – bass, låtskriver
Helge Hummervoll – keyboard, vokal, låtskriver
Stene Osmundsen – trommer, låtskriver


=== Øvrige ===
Knut Bøhn - akustisk gitar på Broke, vokal, produsent, tekniker, miksing
Bjørn Eie - tekniker
Per Ravnaas - tekniker
Peter Iversen - miksing
Bob Ludwig - mastering
Raymond Mosken - fotograf
Bulldog Design - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Mother I've Been Kissed
Nordvesthall1

Nordvesthall1 er en idrettshall som ligger ved Folkeparken på Gomalandet i Kristiansund. Hallen er et samarbeidsprosjekt mellom Clausenengen Fotballklubb og SpareBank1 Nordvest. Den består av en innendørs treningshall for fotball på 64 x 40 meter med kunstgress, og en vanlig idrettshall på 20 x 40 meter. Hallen ligger like ved Atlanten stadion og Kristiansund idrettshall.


== Se også ==
Atlanten stadion
Kristiansund idrettshall
Clausenengen Fotballklubb


== Referanser ==
One Eye Open

One Eye Open er det tredje albumet til gruppen The September When og det ble utgitt 10. september 1993.


== Sporliste ==
«No Simple Reason»
«Fish Song»
«Can I Trust You»
«Street Jam»
«Let the Rain Fall»
«Comes Around»
«Not My Day»
«Nightflight»
«What You Give Is What You Get»
«Pretty Lonely Star»
«The Beauty of It Is»


== Medvirkende ==


=== The September When ===
Morten Abel – Vokal, akustisk gitar, låtskriver, miksing, produsent
Morten Mølster – elektrisk gitar, produsent
Gulleiv Wee – bass, produsent
Helge Hummervoll – keyboard, produsent
Stene Osmundsen – trommer, produsent


=== Øvrige ===
Garry Hughes – keyboard på Pretty Lonely Star og The Beauty of It Is, produsent, miksing
Mike Stevens og Paul Sims – blåsere
Dave Burnham - produsent, tekniker, miksing
Jimmy Miller - executive-produsent
Peter Iversen - tekniker
Lars Jul - teknikerassistent
George Marino - mastering
Cathrine Wessel - fotograf/coverdesign
Meera Kothari - artwork
Gunnar Eide - management


== Eksterne lenker ==
One Eye Open
Gomabanen

Gomabanen er en fotballbane på Gomalandet i Kristiansund. Banen er hjemmebanen til Goma IL. Banen ble anlagt på 70-tallet på området Bumarka, som den gang ble krysset av Bumarkgata, en tverrgate mellom Gomagata og Strandgata, som nå gir tilgang til banen på begge langsider.


== Se også ==
Goma IL
V12-motor

En V12-motor er en stempelmotor med tolv sylindre, plassert i V-form med seks sylindre på hver side. Sylindervolumet varierer, men det vanlige er et totalt sylindervolum fra mellom 3 og 8 liter på personbiler, til hundrevis av liter i skipsmaskiner. I biler blir slike motorer vanligvis på langs, fordi de er for store til normal montering på tvers. Et kjent unntak er Lamborghini Miura som har midtmontert, tverrstilt V12.


== Egenskaper ==
En V12-motor har en mykere gange enn en V8- eller V10-motor, på grunn av mindre vibrasjon i motoren. V12-konstruksjonen gjør også motoren bedre balansert, noe som kan bidra til at ytelsen kan økes. Moderne V12-motorer har vanligvis 48 ventiler fordelt på fire overliggende kamaksler, to kamaksler per sylinderrekke.
En V12-motor kan produsere høyere turtall enn en V8-motor, grunnet et mindre volum per sylinder og dermed kortere slaglengde (forutsatt at V8- og V12-motoren har det samme totale sylindervolum). 


== Bilmotorer ==
De fleste bilene med V12-motor som er produsert i dag kommer fra Europa. Amerikanerne produserer som regel motorer med 8 sylindre, eller av og til opp til 10 (Dodge Viper har V10-motor) Tidligere ble det lagd luksusbiler med V12 fra produsenter som Packard, Cadillac og Lincoln men de fleste av disse gikk ut av produksjon før 2. verdenskrig. Fra Asia er det kun Toyota som har levert biler med V12-motorer, med modellen Toyota Century Limousine som var utstyrt med en femliters V12 med doble overliggende kamaksler. En V12-motor er svært dyr og komplisert å produsere, og de færreste biler har behov for kreftene fra en V12. Derfor er det som regel bare luksusbiler (Bentley, Rolls-Royce, Maybach, toppmodeller fra BMW og Mercedes-Benz) som blir utstyrt med V12-motorer, samt supersportsbiler som Ferrari, Lamborghini, Pagani og Aston Martin.


== Lastebilmotorer ==
V12-motoren har også i noen grad vært benyttet i de aller tyngste lastebilene, for eksempel Magirus-Deutz Uranus, som hadde en luftkjølt Deutz dieselmotor. GMC hadde en motor kalt Twin Six (bensindrevet) for sine tyngste biler på 50 og 60-tallet. Detroit Diesel lagde 2-takts V12-motorer som ble montert i de tyngste amerikanske lastebilene, samt i noen grad i båter og motorredskap. Den Tsjekkiske lastebilprodusenten Tatra er kjent for sine V12-motorer


== Flymotorer ==
V12-motorer har også blitt brukt i en rekke fly før jetmotorer tok over. Den best kjente flymotoren i denne konfigurasjonen er den britiske Rolls-Royce Merlin og den amerikanske versjonen Packard Merlin, og den tidligere Rolls-Royce Kestrel


== Andre bruksområder ==
Båter og skip har ofte motorer med V12-konfigurasjon, i varierende størrelser fra vanlige bilmotorer konvertert til marinebruk, til kolossale tungoljebrennere i store skip. Motortypen har også vært i bruk i lokomotiv, og i motorredskap som for eksempel gruvedumpere, hjullastere, bulldozere og gravemaskiner Den Russiske traktoren Kirovets har V12-motor.
V12-motorer blir også brukt i militært utstyr som beltevogner og tanks, samt som stasjonær kraftkilde.
Atlanterhavsbadet

Atlanterhavsbadet er et badeland som ligger ved Folkeparken på Gomalandet i Kristiansund, vegg i vegg med Kristiansund idrettshall. Badelandet innehar en idrettsavdeling, velværeavdeling, familieavdeling, garderober og solarium. Svømmeklubbene som bruker Atlanterhavsbadet er Kristiansund Svømmeklubb, Kristiansund dykkeklubb og IL Norodd.


== Se også ==
Atlanten stadion
Kristiansund idrettshall
Kristiansund Svømmeklubb
IL Norodd


== Eksterne lenker ==
Atlanterhavsbadets hjemmeområde
HuggerMugger

HuggerMugger er det fjerde studioalbumet til gruppa The September When og ble utgitt 20. oktober 1994. Albumet var det siste bandet ga ut før de ble oppløst i 1996. Bandet ble gjenforent i 2008 og ga da ut albumet Judas Kiss.  


== Sporliste ==
«Sometimes Serious»
«I Can Take It»
«The Garden Party»
«Sounds Nice»
«Getting It»
«True Love»
«Cries Like a Baby»
«If I Was»
«Villain»
«Real Life»
«Leave to Wonder»


== Medvirkende ==


=== The September When ===
Morten Abel – vokal, gitarer, arrangement på Real Life
Morten Mølster – el. gitar
Gulleiv Wee – bass
Helge Hummervoll – keyboard, arrangement på Real Life
Stene Osmundsen – trommer


=== Øvrige ===
Andreas Eriksen - perkusjon på Sometimes Serious, Real Life og Leave to Wonder
Guy Chambers - orkesterarrangement på Cry Like a Baby
Sveinung Sand - dirigent på Cry Like a Baby
Beate Klev - fiolin på Cry Like a Baby
Carole Marie Harris - fiolin på Cry Like a Baby
Hans Björkroth - fiolin på Cry Like a Baby
Hynek Prokes - fiolin på Cry Like a Baby
Jiří Peštuka - fiolin på Cry Like a Baby
Josef Meluzin - fiolin på Cry Like a Baby
Kristina Jagminaité - fiolin på Cry Like a Baby
Krzysztof Bilicki - fiolin på Cry Like a Baby
Michail Melnicenko - fiolin på Cry Like a Baby
Svein Haakensen - fiolin på Cry Like a Baby
Ting Hao Deng - fiolin på Cry Like a Baby
Harald Grimsrud - bratsj på Cry Like a Baby
Micha Iakovlev - bratsj på Cry Like a Baby
Odd Sveinung Johnsen - bratsj på Cry Like a Baby
Terje Wiedswang - bratsj på Cry Like a Baby
Timothy Welch - bratsj på Cry Like a Baby
Torill Synnøve Lura - bratsj på Cry Like a Baby
Anders Moberg - cello på Cry Like a Baby
Kari Stavnem - cello på Cry Like a Baby
Liv Opdal - cello på Cry Like a Baby
Petr Cejka - cello på Cry Like a Baby
Zuzana Pestukova - harpe på Cry Like a Baby
Brit Johnsrud - valthorn på Cry Like a Baby
Nina Minhotti - valthorn på Cry Like a Baby
Kjell Jørgensen - bass på Cry Like a Baby
Markus Weinhold - bass på Cry Like a Baby
Dag Olaf Aastebøl - tekniker på Cry Like a Baby
Per Ravnaas - tekniker på Cry Like a Baby
Strings Unlimited - stryk på If I Was
Gro Elisabeth Sille - fiolin, bratsj
Einy Langmoen - fiolin
Kristin Karlson - fiolin
Christine Bugjerde - cello
Kjersti Dahle - obo på Real Life
Hans Olav Gorset - tekniker på Real Life
Steve Lovell - produsent
Renny Hill - tekniker, miksing
Matt Howe - miksing
Tim Young - mastering
Lennart Nilson - coverfoto
Bjørn Opsahl - fotograf
Subtopia - artwork
Rune Lem - management
Tujaslekten

Tujaslekten er en av fire delgrupper av nåletrær i sypressfamilien. Av tujatrærne er det tre arter som kommer fra Asia og to som er fra Nord-Amerika.
Tujabladene er eviggrønne og skallaktige, unntatt små frøplanter, der de har nåleaktige blader. Skallene er lagt i fire rader oppover kvistene. Tujaartene er mat for forskjellige dyr, som larver og forskjellige sorter sommerfugler.
Hankonglene er små og lite iøynefallende og er på tuppene av kvistene. Hunkonglene er i begynnelsen lite iøynefallende, men vokser til omtrent 1-2 cm med 6-12 overlappende, tynne, læraktige skjell.
Veden til tujaene er lys, myk og aromatisk. Det kan kløyves lett og motstår råte. Veden har blitt brukt til mange forskjellige ting, som å lage bokser som frastøter seg møll, til å kurere helvetesild. Stolper av tujaer og også ofte brukt til å lage gjerdestolper og rekkverk.
Bladene til tujaene er rik på vitamin C, og ble brukt av indianere og tidlige europeiske pionèrer som en kur for skjørbuk. Bladene ble brukt til å lage en te som ble konsumert.Tujaolje har tradisjonelt blitt brukt i de tropiske traktene til å hjelpe med å kurere ringorm, kjønnsvorter eller vanlige vorter samt infeksjon med gjærsopp. Tujaoljen har også antibakterielle egenskaper.
Tuja inneholder stoffet tujon som er et kjemisk stoff med egenskaper som ligner på legemiddel-familien benzodiazepiner, og kan derfor være helseskadelig ved oralt inntak av en viss mengde. Stoffet er det som gir tujaen sin karakteristiske mentol-lingnende lukt og finnes også i absint. Tuja er også et populært homeopatisk middel (dvs. alternativ medisin) som påstås å behandle forskjellige psykologiske og fysiologiske tilstander.


== Tujaarter ==


=== Nordamerikanske ===
Østamerikansk tuja (Thuja occidentalis)
Kjempetuja (Thuja plicata)


=== Asiatiske ===
Koreatuja (Thuja koraiensis)
Japantuja (Thuja standishii)
Sichuantuja (Thuja sutchuenensis)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tujaslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Tujaslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tujaslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Tujaslekten hos Dyntaxa 
(en) Tujaslekten hos ITIS 
(en) Tujaslekten hos NCBI 
(en) Tujaslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Tujaslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Thuja – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thuja – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thuja – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hus, hjem & hage – Tuja
Urtekilden – Tuja
Plant for a future - Tuja (engelsk)
Soknedalsveien

Soknedalsveien er en veistrekning i Ringerike kommune, den representerer den historiske hovedveien mellom Sokna og Hønefoss.
Veien begynner som del av Riksvei 7 ved brua over Sogna øst i tettstedet Sokna og følger stort sett Bergensbanens trasé mot sørøst til rundkjøringen der den møter Europavei 16, som den følger mot nordøst rundt 400 m. Videre østover er den del av 35Fylkesvei 35 til Hønefoss stasjon der den går videre mot sørøst som del av Fv169Fylkesvei 169 til den går over i Stabells gate. Strekningen fra Veien og ned mot byen og Hønefoss stasjon ble bygget i perioden 1888–1894 og avløste da Ringveien, som i sin tur hadde avløst Riperbakken.


== Bildegalleri ==