jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Akrostikon

Akrostikon (fra gresk, ἄκρος (akros) ytterst og στίχος (stikhos) rekke/vers) er et dikt hvor de første eller siste bokstavene i hver linje til sammen danner et nytt ord eller setning.

Som en form for framtvunget skriving kan et akrostikon bli benyttet som et redskap for å støtte hukommelsen. Et eksempel ble gjort på gresk for utsagnet JESUS KRISTUS, GUDS SØNN, FRELSEREN som på gresk er Ἰησοῦς Χριστός, Θεοῦ Υἱός, Σωτήρ (Iesous CHristos, THeou Yios, Soter) (ch og th blir hver en bokstav på gresk). Initialene staver ICHTHYS, gresk for fisk, derav den hyppige bruken av fisk som symbol for Jesus Kristus som ble benyttet av de tidlige kristne og senere.Ordet akrostikon ble først benyttet for profetiene til den erythraiske sibylle, som ble skrevet på blader og arrangert slik at initialene, de første bokstavene på bladene, alltid dannet et ord. Denne teknikken ble senere benyttet med en oppfinnsom effekt av Vladimir Nabokov i hans novelle The Vane Sisters (1951). I enkelte tilfeller kan bruken av akrostikon være en lek, som en gåte, hvor det er et middel for å identifisere opphavsmannen eller hans miljø.
Akrostikon var populært i skillingsvisetradisjonen. I Gjest Bårdsens vise Gud trøste mig som maa i Slavekjæder danner første bokstav i hver strofe navnet «Gjest Baardsen Sogndalsfjærn». Visa Grusomme Skjæbne! danner navnet på kjæresten «Gjertine Carlsdatter».


== Eksempel ==
Et moderne eksempel på et akrostikonsk dikt på engelsk, komponert av epigrammer i jambisk pentameter (femfotsvers), arrangert i heroisk verspar med rytmemønsteret a/a, b/b, c/c, d/d/d som ender i triplett (tre rimlinjer) med tittelen «Serana til WIKIPEDIA», skrevet av David G. Serana og publisert på en nettside dedikert til formell akrostikonsk dikt i klassisk poesi:


== Referanser ==


== Se også ==
Mesostikon
Telestikon
Akronym
Mesostikon

Et mesostikon. (fra gresk Μεσο (Meso-) i midten og στίχος (stikhos) rekke/vers) er et
dikt som er laget slik at bokstavene som står på et bestemt sted midt i verset, lest ovenfra og ned, danner et ord eller en setning. 


== Se også ==
akrostikon
telestikon
Telestikon

Telestikon er et ord eller setning som er dannet av de siste bokstavene eller stavelsene til versene eller strofene i et dikt.


== Se også ==
akrostikon
mesostikon
Leirkup

Leirkup er en liten elv som har sitt utspring i naturreservatet Børsesjø øverst i Gjerpensdalen i Skien kommune i Telemark. Den renner ned hele Gjerpensdalen og munner ut i Skienselva ved Osebakken i Porsgrunn. Leirkup blir dermed det nest siste tilløpet som gir sitt bidrag til Telemarksvassdraget, før dette munner ut i havet. Klyvebekken kommer ut i elva lenger nedstrøms. Lokalt kalles Leirkup for «Lilleelva».
Høsten 2013 ble det lagt ut gytegrus på to steder i Leirkup, rett nord og rett sør for Slottsbro i Porsgrunn kommune. Dette ble gjort som en del av skredsikringen av Leirkup. Leirkup er en anadrom elv, en elv som renner til hav. Leirkup har derfor mulighet for å være yngleplass for anadrome fiskeslag, som laks og sjøørret. Det er fiskeslag som lever i sjøen, men gyter i ferskvann.
Nedbørsfeltet til Leirkup er på ca 70 km2 og gjennomsnittlig vannføring er målt til 1-2 m3/sekund ved utløpet.


== Referanser ==
Metropolitan Museum of Art

Metropolitan Museum of Art, ofte bare kalt The Met, er et av verdens største og viktigste kunstmuseer, og det største museum i USA. Det ligger på Manhattans Upper East Side, langs Fifth Avenue på Central Parks østside.
Museet åpnet i februar 1872, og har siden vært en av New Yorks mest besøkte attraksjoner. Med 7,06 millioner besøkende i 2016 var museet det tredje mest besøkte i verden, og det femte mest besøkte museum uansett type. Dets faste utstillinger inneholder over to millioner verker, fordelt mellom 17 kuratoriske avdelinger. Hovedbygningen på østkanten av Central Park langs Museum Mile i Manhattan. En sekundær og langt mindre lokalisering, The Cloisters ved Fort Tryon Park i Øvre Manhattan, inneholder en omfattende samling med kunst, arkitektur og gjenstander fra middelalderens Europa. Den 18. mars 2016 åpnet museet et nytt museum kalt Met Breuer for moderne og samtidskunst ved Madison Avenue i bydelen Upper East Side.Museet er nevnt i boka Percy Jackson og lyntyven av Rick Riordan. Percy og klassen hans besøker museet i starten av boka.  


== Se også ==
Museum of Modern Art
Guggenheim Museum
Whitney Museum
Frick Collection


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Metropolitan Museum of Art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Metropolitan Museum of Art – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Torbjørn Falkanger

Torbjørn Getz Falkanger (født 8. oktober 1927 i Trondheim, død 16. juli 2013 samme sted) var en norsk skoforhandler og skihopper.
Han fikk sølvmedalje i hopprennet under OL i 1952 i Oslo. Han ledet etter første omgang, men Arnfinn Bergmann tok seieren etter et meget godt sistehopp. Under åpningen av disse vinterlekene avla Falkanger den olympiske ed.
Falkanger ble norgesmester i hopp tre ganger (1949, 1950 og 1954). I 1949 og 1950 vant han også hopprennet i Holmenkollen. I 1953 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Et par måneder før Vinter-OL 1956 falt Falkanger stygt i Holmenkollen, noe som satte en stopper for en videre karriere som hopper.
Han var sønn av Arne Falkanger og Signe Getz. Han giftet seg i 1952 med Margrethe (Mosse) Pauline Grimstad. Han arbeidet i familiebedriften Falkanger Sko, som farfaren grunnla i 1917, som administrerende direktør og senere styreformann.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Torbjørn Falkanger – Olympics.com 
(en) Torbjørn Falkanger – Olympic.org 
(en) Torbjørn Falkanger – Olympedia 
(en) Torbjørn Falkanger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Torbjørn Falkanger – FIS (skihopping)
Tazte priv

Tazte priv er et norsk humorprogram med Harald Eia og Bård Tufte Johansen som gikk på NRK Radio i 2004. 
Første sending gikk 18. september 2004 og programmet hadde et snittall på 115 000 lyttere. Programmet ble sendt lørdager på P3. Det ble i alt sendt 12 episoder. I 2018 ble serien også lagt ut som podcast.Tittelen «Tazte priv» er hentet fra «chatte»-forum på Internett og TV, der enkelte bruker uttrykket tazte priv? når de ønsker å «taste privat» med en annen deltager i det åpne forumet.


== Innhold ==
Episodene i programmet hadde stort sett lik struktur. Eia og Johannesen pratet ofte om ting de hadde opplevd i det siste, og hvert program hadde en lytterkonkurranse. 
Programmet ble mest kjent for å inneholde mange parodier på både oppdiktede og virkelige personer.


==== Kjente parodier og figurer ====
Mange av disse karakterene ble også brukt i TV-serien Tre brødre som ikke er brødre. 


=== Annet ===
I 2005 gav de ut en CD med de beste innslagene fra programmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside (arkivert av NRK)
Episodene på Podkast (NRK Radio)
 Wikiquote: Tazte priv – sitater
Norfolkøyas flagg

Flagget til Norfolkøya ble godkjent av øyrådet 6. juni 1979, og ble offisielt tatt i bruk 21. oktober 1980. Treet i flagget symboliserer Norfolkøyas furu (Araucaria heterophylla)
Flagget ligner litt på Canadas flagg, med sitt bruk av bare to farger og et lokalt symbol i midten. Størrelsen på flagget har samme proporsjoner, 1:2.
.nf

.nf er Norfolkøyas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. 
Selv om det ikke er noe krav om lokal tilstedeværelse for å registrere domenenavn i dette TLD'et, så er prisnivået betydelig høyere enn i de fleste andre domener, noe som har avskrekket bruk av .nf-domenet. 


== Registrering ==
Som nevnt kan det registreres både direkte på andre nivå, og på tredje nivå under subdomener på andrenivå.  Følgende andrenivå-domener er tilgjengelige, uten restriksjoner:

.com.nf
.net.nf
.per.nf
.rec.nf
.web.nf
.arts.nf
.firm.nf
.info.nf
.other.nf
.store.nfSelv om registrering på andre nivå er dyrest så er dette likevel mere vanlig enn tredjenivå-registreringer.  De fleste domener i bruk er for nettsteder med tilknytning til Norfolkøya.


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .nf whois information
Registreringsnettsted for .nf domenet
Arnfinn Bergmann

Arnfinn Bergmann (født 14. oktober 1928 i Trondheim (Strinda), død 13. februar 2011) var en norsk skihopper. Hans store sesong var 1952; da vant han både NM, VM, Holmenkollrennet og gullmedaljen under OL-hopprennet. Han er den eneste norske hopperen som har vunnet alt dette i én og samme sesong.
Bergmann vokste opp i et arbeidermiljø på Pappenheim i Trondheim og meldte seg tidlig inn i Sportsklubben Freidig, som på den tiden ble ansett som en «borgerklubb». Ved VM i Lake Placid 1950 tok han bronse. I 1953 vant han den italienske hoppuka, og i 1955 vant han den sveitsiske hoppuka. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1956, og tok til sammen fire NM-gull; som junior i 1948 og som senior i 1952, 1953 og 1958. Han har også NM-bronsemedaljer fra 1949, 1955, 1957 og 1959. 
I det spesielle hopprennet under OL Oslo i 1952 ble det norsk dobbeltseier med Torbjørn Falkangers sølvmedalje. 
Han hadde utdannelse fra Statens gymnastikkskole og var dessuten utdannet cand. mag. med historie som fag. Han arbeidet omtrent 30 år som lærer i Oslo (bl.a. som gymnastikklærer ved  Kirkeveien realskole (lokaler på Majorstuen og Marienlyst skoler)) og Bærum, lengst ved Hosletoppen ungdomsskole der han var i 25 år.
Som pensjonist vendte han hjem til Trondheim og arbeidet med å utvikle skimuseet på Trøndelag Folkemuseum, Sverresborg.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hyldmo, Endre (1992). «Arnfinn Bergmann – Stilhopperen fra Småbergan (sidene 31–36)». Trøndergull : Trøndelags vinter-OL-historie. Melhus: Snøfugl. ISBN 8270831964.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]


== Eksterne lenker ==
(en) Arnfinn Bergmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arnfinn Bergmann på Internet Movie Database 
(en) Arnfinn Bergmann – Olympedia 
(en) Arnfinn Bergmann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Arnfinn Bergmann – FIS (skihopping)
Olaf Havnes

Olaf Havnes (født 20. april 1966 i Oslo, død 29. desember 2010 i Oslo av kreft) var en norsk forfatter og oversetter.
Havnes debuterte i 1993 med fantasi-romanen Ørnens sønn, første bind i trilogien Nattkrigeren. Han skrev innen sjangeren fantastisk litteratur. 


== Bibliografi ==
Ørnens sønn – roman (1993)
Havlandet – roman (1994)
Svart storm – roman (1994)
Du skal herske – roman (1995)
Landet med den kalde solen – roman (1997)
Malurt heter stjernen – roman (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
særemne om Fantasy og Olaf Havnes
Jakt med hund

Jakt med hund er også i noen grad kalt hundejakt og, selv om man altså ikke jakter på hunder, men med hunder, er en populær fritidssyssel for mange jegere over hele verden.


== Historie ==
Det tidligste tilfellet man kjenner til med jakt der hunder inngår stammer fra det 4. årtusenet før Kristus. De første jakthundene var med stor sikkerhet såkalte urhunder eller pariahunder, men tidlig jakt med hund, som er dokumentert i form av avbildinger, består nærmest utelukkende av jaktscener der myndelignende jakthunder inngår. Eksempler på dette finner man blant annet i den gamle egyptiske kulturen, der urmynden «tesem» ble avbildet i jaktscener en rekke ganger.


== Jaktsesong ==
I Norge er hovedregelen at det er lov å jakte med hund i perioden 10. september til 15. mars hvert år, men det kan gjøres gjeldende særskilte regler lokalt. Dette gjelder også for hvilke arter det er lov å jakte på med hunder, herunder også hundens jaktform. På storviltjakt kreves det at alle jaktlag har tilgang til godkjent sporhund, i tilfelle et dyr blir skadeskudd og man må på ettersøk. Alle som skal jakte på vilt i Norge må dessuten ha bestått den såkalte jegerprøven. Det skal også nevnes at hetsjakt ikke er tillatt i Norge, likeledes som en del jaktformer har sine begrensninger i henhold til lovverket. I andre land gjelder trolig ulike andre regler for jakt med hund.


== Jaktformer og hundetyper ==


=== Jaktformer ===
Populære arter å jakte på i Norge med jakthund er elg, rein, hjort, rådyr, rødrev, hare og fugl, selv om det naturligvis også jaktes på annet vilt. Man deler vanligvis jaktformene inn i fuglejakt, småviltjakt og storviltjakt. Avhengig av hvilken art det skal jaktes på, benyttes helst hunderaser med spesielle preferanser til den aktuelle arten eller jaktformen.


=== Jakthundtyper ===
Grovt sett kan jakthunder inndeles etter hvordan de jager viltet. Det finnes således apporterende fuglehunder, drivende hunder, hetsende hunder, hihunder, skjellende hunder, støtende hunder, stående fuglehunder og treskjellende hunder. Riktig nok finnes det raser som passer inn i flere enn en enkelt av disse gruppene, og dessuten kanskje varianter innenfor gruppen.


== Jaktloven ==
I juridisk forstand er all jakt en aktivitet regulert av Lov om viltet av 1981 – også kalt viltloven. Som hovedregel er alt vilt fredet hvis ikke annet spesifiseres med lov. Viltloven regulerer alle viltlevende landpattedyr og fugler, amfibier og krypdyr. Lovens formål er «at viltet og viltets leveområder skal forvaltes slik at naturens produktivitet og artsrikdom bevares. Innenfor denne rammen kan viltproduksjonen høstes til gode for landbruksnæring og friluftsliv.»


== Se også ==
Jakt
Hetsjakt
Parforsejakt
Tresetting
Falkoneri
Yukio Kasaya

Yukio Kasaya (født 17. august 1943) er en tidligere japansk skihopper.
Sesongen 1971/1972 vant han de tre første rennene i hoppuka, men måtte dra hjem på grunn av forberedelser til OL på hjemmebane. Han gikk dermed glipp av en opplagt sammenlagtseier. Kanskje var det et klokt valg, for Kasaya ble olympisk mester i normalbakken under Sapporo-OL. Landsmennene Akitsugu Konno og Seiji Aochi sørget for tredobbelt japansk triumf. Kasaya var den første asiat som vant et OL-hopprenn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Yukio Kasaya – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Yukio Kasaya – Olympedia 
(en) Yukio Kasaya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yukio Kasaya – FIS (skihopping)
Dakota-bygningen

Dakota-bygningen, kjent som The Dakota i New York, er en monumental bygård i renessansestil  på Upper West Side på Manhattan. Bygningen ble oppført i årene mellom 1880 og 1884. 


== Bygningens navn ==
På 1880-tallet var ikke de øvre delene av Manhattan utbygd, og en myte vil ha det til at bygningen fikk navnet Dakota fordi beliggenheten på 72. gate ble ansett som like usentral som Dakota-territoriet i Midtvesten. I virkeligheten stammer navnet fra et møte i nabolagsforeningen the West End Association i 1880, der Clark – åtte måneder før han startet byggeprosjektet sitt – foreslo å oppkalle gatene i området «etter stater i USA med velklingende navn»: Montana Place for det som i stedet ble hetende Central Park West, Wyoming Place for Columbus Avenue, Arizona Place for Broadway, og Idaho Place for West End Avenue. Han fikk ikke gjennomslag for forslaget, men kunne i det minste bestemme navnet på sitt eget byggverk. På sydveggen, oppe under taket, skimtes en dakota-indianer.


== Arkitekturen ==
The Dakota er bygget etter modell av 1800-tallets franske bygårder, noe som var uvanlig i Amerika på denne tiden. Velstående borgere ville nødig bo så tett innpå hverandre, og foretrakk egne hus. Gården ble derfor bygget som et luksuriøs leilighetskompleks, med moderne fasiliteter som sentralvarme, flere heiser og eget elektrisk anlegg i bygningen. The Dakota ble raskt en populær adresse blant New York-sositeten, og dette førte til oppføringen av flere luksuriøse bygårder etter samme modell på Manhattan.


== Beboere ==
Mange berømte personer har bodd i The Dakota, og bygningen er i dag kanskje mest kjent som hjemmet til John Lennon og Yoko Ono, og stedet hvor Lennon ble skutt og drept på gaten 8. desember 1980.
Andre prominente Dakota-beboere:

Lauren Bacall, filmdiva
Leonard Bernstein, komponist og dirigent
José Ferrer, skuespiller
Judy Garland, filmdiva
Judy Holliday, skuespiller
Boris Karloff, skuespiller
Sean Lennon, sanger, sønn av John Lennon og Yoko Ono


== Bruk i film og litteratur ==
Roman Polański filmet mye av skrekkfilmen Rosemary's Baby i Dakota-bygningen, og huset spiller også en viktig rolle i Jack Finneys bok Time and Again. Tom Cruises rollefigur i filmen Vanilla Sky bor i The Dakota.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
City Review
FireFireTo

FireFireTo var et månedlig fotballmagasin som ble utgitt av Avishuset Dagbladet (Berner Gruppen fra mai 2007). Det første nummeret ble gitt ut 20. september 2005. Bladet ble lagt ned i desember 2007.
Ansvarlig redaktør for FireFireTo var Tom Stalsberg.
FireFireTo var en norsk utgave av det engelske fotballmagasinet FourFourTwo.
Not Guilty

«Not Guilty» er en sang skrevet av George Harrison. Den ble først utgitt på hans soloalbum George Harrison, men ble først skrevet i hans The Beatles-periode og kom også etterhvert ut på The Beatles' Anthology 3 album i 1996.
Selv om den ble jobbet med av The Beatles i minst tre dager i 1968 ble ikke «Not Guilty» utgitt av The Beatles før opptak 102 fra innspillinger som ble inkludert på samlingen Anthology 3 i 1996.
Harrison har gitt følgende kommentar om sangen: «Jeg skrev den i 1968. Det var etter at vi var kommet tilbake fra Rishikesh i Himalaya, og det var for The Beatles (White Album)… ‘Not guilty for getting in your way/While you're trying to steal the day’ det betydde for meg at jeg ville ha plass. ‘Not guilty/For looking like a freak/Making friends with every Sikh/For leading you astray/On the road to Mandalay’ de linjene var om Maharishi og om å reise til Himalaya og alt det som ble sagt om det. Jeg liker denne melodien veldig godt; den ville gjøre seg for en sanger som Peggy Lee eller noen andre.»


== Eksterne lenker ==
Song-by-Song Listing for «Not Guilty»
Lyrics of «Not Guilty»
Nukleon

Nukleon eller kjernepartikkel er i fysikken samlenavnet for de to baryonene nøytron og proton. Atomkjernen er bygget opp av disse, og frem til 1960-tallet trodde man at de var elementære. På den tiden definerte nukleonenes vekselvirkning (nå kalt internukleone vekselvirkninger) den sterke kjernekraften. Nukleoner er nå kjent for å være sammensatte partikler, laget av kvarker og gluoner. Å forstå nukleonenes egenskaper er et av de store målene til kvantekromodynamikken, den moderne teorien for fargekraften og den sterke kjernekraften.
Antall nukleoner i en atomkjerne betegnes nukleontall A og atomet eller kjernen for grunnstoffet X med atomnummer Z (protontall) betegnes

  
    
      
        
          

          
          
            Z
          
          
            A
          
        
        
          
            X
          
        
      
    
    {\displaystyle {}_{Z}^{A}{\hbox{X}}}
   eller ofte bare AX
Swordfishtrombones

Swordfishtrombones er et musikkalbum av Tom Waits, utgitt i september 1983. 


== Sporliste ==
«Underground» – 1:58
«Shore Leave» – 4:12
«Dave the Butcher» (instrumental) – 2:15
«Johnsburg, Illinois» – 1:30
«16 Shells from a Thirty-Ought Six» – 4:30
«Town With No Cheer» – 4:22
«In the Neighborhood» – 3:04
«Just Another Sucker on the Vine» (instrumental) – 1:42
«Frank's Wild Years» – 1:50
«Swordfishtrombone» – 3:00
«Down, Down, Down» – 2:10
«Soldier's Things» – 3:15
«Gin Soaked Boy» – 2:20
«Trouble's Braids» – 1:18
«Rainbirds» (instrumental) – 3:05


== Eksterne lenker ==
(en) Swordfishtrombones på Discogs 
(en) Swordfishtrombones på MusicBrainz 
(en) Swordfishtrombones på Spotify
Carl Anton Larsen

Carl Anton Larsen (født 27. august 1860, død 8. desember 1924) var en norsk hvalfanger, sydhavsfarer og oppdager. Han var opprinnelig fra Østre Halsen i Tjølling kommune (nåværende Larvik kommune), men flyttet senere til Sandefjord.


== Antarktis ==
Larsen oppdaget i perioden 1892–1894 øyer og landområder i Antarktis med «Jason» under to sel- og hvalfangstekspedisjoner. Kaptein CA Larsen bekostet finansieringen av fartøyet og ekspedisjonene selv. Dette kan vises med kvitteringene, som etterkommeren Hans-Kjell Larsen i rett nedstigende ledd har. Han var kaptein på polarskuta «Antarctic» på den svenske antarktisekspedisjonen under ledelse av Otto Nordenskjöld i 1901–03. «Antactic» ble nedskrudd av isen og besettningen fikk overvintre på egen hånd. Nordenskjöld overvintret sammen med fire forskere på Snow Hill Island. Alle utenom en besettningsmann, som døde av sykdom, ble etter hvert reddet av et argentinsk orlogsfartøy. 
Larsen Ice Shelf i den nordvestlige Weddellhavet, like ved østkysten av Antarktishalvøya, er oppkalt etter Carl A. Larsen. Han seilte langs denne kysten i 1893. Området er 86 000 km², ekskludert en del øyer som er dekket av isen.
Larsen førte i sesongen 1923/24 den første norske pelagiske ekspedisjon til Rosshavet med det flytende hvalkokeriet «Sir James Clark Ross». Han døde av hjerteanfall sesongen etter.


== Sør-Georgia og hvalfangst ==
Larsen grunnla Grytviken på Sør-Georgia 16. november 1904 som en hvalfangststasjon for hans selskap Compañía Argentina de Pesca. Selskapet hadde en stor økonomisk suksess i starten, men ble nedlagt i 1966 på grunn av overbeskatning av hvalbestanden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sigurd Risting (1929). Kaptein C. A. Larsen. Oslo: Cappelen. 


== Eksterne lenker ==
NRK Norgesglasset. «Carl Larsens oppsiktsvekkende funn».
Oslo kammerorkester

Oslo kammerorkester (OKO) ble stiftet i 1957 under navnet De Unges kammerorkester av unge musikkinteresserte som hadde deltatt på sommerkurs i Lund i Sverige. I starten ble orkesteret ledet av Harald T. Andersen. Kort tid etter overtok Arnulv Hegstad som leder.
Fra 1968–1982 var orkesteret basert på et samarbeid mellom amatører, musikkstudenter og profesjonelle musikere. Konsertmester og leder var Ørnulf Boye Hansen, mens Svein Hanssen-Bauer var administrativ leder. Under deres ledelse oppførte og uroppførte orkesteret en rekke verk av samtidens norske og nordiske komponister. 
I perioden 1982 til ut på 90-tallet hadde orkesteret flere faste ledere, blant andre Geir Tore Larsen, Alf Årdal og Igor Rybak.
Fra 90-årene er det blitt satset på helt unge krefter både som ledere og solister. Blant andre har Øivind Bjorå, Bjarte Eike, Sigyn Fossnes, Ragnhild Hemsing, Sigurd Imsen, Victoria Johnson, Øistein Jäger, Helge Kjekshus, Bård Monsen, Per Kristian Skalstad, Peter S. Szilvay, Gustavo Tavares og Cathrine Winnes hatt ett eller flere prosjekter med orkesteret.
Følgende komponister har skrevet verker for OKO: Antonio Bibalo, Tor Brevik, Tore Brunborg, Vagn Holmboe, Mikko Heinö, Sigurd Berge, Vigdis Johnsen og Rolf Inge Godøy.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nighthawks at the Diner

Nighthawks at the Diner er et musikkalbum av Tom Waits, utgitt i 1975 av Asylum Records. Navnet stammer fra et maleri som den amerikanske maleren Edward Hopper malte i 1942. Maleriet hadde tittelen Nighthawks, men ble ofte kalt Nighthawks at the Diner.Platen ble spilt inn i studio, foran et invitert publikum.


== Sporliste ==
Alle sanger skrevet av Tom Waits, med mindre noe annet er spesifisert.

«(Opening Intro)» – (2:58)
«Emotional Weather Report» – (3:47)
«(Intro – On a Foggy Night)» – (2:16)
«On a Foggy Night» – (3:48)
«(Intro – Eggs and Sausage)» – (1:53)
«Eggs and Sausage (In a Cadillac with Susan Michelson)» – (4:19)
«(Intro – Better Off Without a Wife)» – (3:02)
«Better Off Without a Wife» – (3:59)
«Nighthawk Postcards (From Easy Street)» – (11:30)
«(Intro – Warm Beer and Cold Women)» – (0:55)
«Warm Beer and Cold Women» – (5:21)
«(Intro – Putnam County)» – (0:47)
«Putnam County» – (7:35)
«Spare Parts I (A Nocturnal Emission) (Waits / Chuck E. Weiss)» – (6:25)
«Nobody» – (2:51)
«(Intro – Big Joe and Phantom 309)» – (0:40)
«Big Joe and Phantom 309» (Tommy Faile) – [06:29)
«Spare Parts II and Closing» – (5:13)


== Eksterne lenker ==
(en) Nighthawks at the Diner på Discogs 
(en) Nighthawks at the Diner på MusicBrainz