jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Javid Afsari Rad

Javid Afsari Rad (født 1965 i Esfehan i Iran) er en iransk musiker som spiller klassisk persisk musikk. Han ble utnevnt til statsstipendiat i statsbudsjettet for 2017.Afsari Rad spiller en rekke instrumenter, men har det gamle strengeinstrumentet santur som hovedinstrument. Han har vært elev av Faramarz Payvar og Parviz Meshkatian. Han er nå bosatt i Oslo.
Kringkastingsorkestret hadde høsten 2006 en konsert hvor Javid Afsari Rad hadde komponert flere av verkene, og også medvirket som solist. Utover dette har han også fremført sin musikk i en rekke land, og deltatt på både nasjonale og internasjonale festivaler.
Musikken Afsari Rad spiller er nært knyttet til persisk poesi. Melodiene han skriver eller improviserer har ofte utgangspunkt i dikt. Dikteren Jalal ad-Din Muhammad Rumi, som levde på 1200-tallet, har gitt navn til Afsari Rads ensemble Rumi Arkivert 27. desember 2013 hos Wayback Machine..
I løpet av sin karriere har Javid Afsari Rad opptrådt på festivaler i Europa, Asia, Afrika og Sør-Amerika. Han har spilt med en lang rekke sentrale musikere i Norge og i utlandet, blant andre den indiske fløytisten Hariprasad Chaurasia, Knut Reiersrud og KORK.


== Priser ==
2007: Kringkastingsorkesterets pris 
2008: Oslo bys kunstnerpris for 2007
2018: Gammleng-prisen i klassen musiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Javid Afsari Rad på YouTube
Vegård skole

Vegård skole var en fådelt barneskole som ligger i Åsa i Ringerike kommune. Ungdomsskoletrinnet sokner til Haugsbygd ungdomsskole. Skolekretsen sokner til Hønefoss for det videregående skoletrinnet. Skolen ble nedlagt høsten 2015.Bygningsmassen etter nye Vegård skole ble til Steinsfjorden Montessoriskole fra skolestart i august 2016. I andre etasje i gamle Vegård skole har DNT Ringerike satt istand ei ny «turistkoie» i løpet av 2018.


== Referanser ==
Kirkeskolen

Kirkeskolen var en fådelt barneskole som ligger på Hønen i Norderhov, i Ringerike kommune. Ungdomsskoletrinnet soknet til Haugsbygd ungdomsskole. Skolekretsen soknet til Hønefoss for det videregående skoletrinnet. Grunnen til navnet er den geografiske beliggenheten rett ved Norderhov kirke.
Skolen ble nedlagt i 2019.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==
Helgerud skole

Helgerud skole er en barneskole for klassetrinnene 1.-7. klasse. Skolen ligger i Heradsbygda, i Ringerike kommune. Klassetrinnene 4.-6. klasse soknet tidligere til Veien skole. Ungdomsskoletrinnet sokner til Veienmarka ungdomsskole. Skolekretsen sokner til Hønefoss for det videregående skoletrinnet.
Rektor er Benedicte Murstad Sollien.
Skolen ligger der gården Helgerud tidligere lå. Den hadde gårdsnummer 57 i Ringerike.


== Referanser ==
Pressemelding

For Wikipedias pressemeldinger, se Wikipedia:Pressemeldinger.En pressemelding er en tekst som sendes til media for å spre informasjon med nyhetsverdi. Det sendes vanligvis med e-post eller telefaks til aviser, radio og TV. Pressemeldinger er ikke nyhetsartikler, og er ofte subjektive i retning av distributørens ønsker. Bruk av pressemeldinger er vanlig innen informasjon og samfunnskontakt.
Distribusjon av pressemeldinger på e-post gjøres ofte via spesialiserte distribusjonskanaler.
I dag brukes også videopressemeldinger. Disse kan bli sendt til nettavisredaksjoner. Mange blir også spredt på videodelesider.


== Eksterne lenker ==
Slik skriver du en pressemelding (Skriftlig.no)

(en) Press releases – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Chronic

The Chronic er Dr. Dres første soloalbum, utgitt i 1992. På denne tiden var Dr. Dre kjent fra bandet N.W.A. som han hadde forlatt på grunn av pengekrangler med Eazy-E. Albumet introduserer Kurupt, Nate Dogg, Lady of Rage, Dat Nigga Daz og viktigst: Snoop Doggy Dogg. Sangene handler stort sett om ghettolivet, damer, dop («chronic» viser til en type cannabis) og hat mot Eazy-E. Albumet er blitt kåret sammen med Nirvanas Nevermind som 1990-tallets viktigste album.


== Sporliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Chronic på Discogs 
(en) The Chronic på MusicBrainz 
(en) The Chronic på Spotify 
(en) The Chronic på AllMusic
Farstad Shipping

Farstad Shipping OSE: FAR er et børsnotert rederi med hovedkontor i Ålesund, Norge. Selskapet har ca. 2 200 ansatte, hvorav ca. 1 965 jobber ombord i båtene. Selskapet ble etablert i 1956.
Rederiet opererer innenfor forsyningsbransjen. Farstad Shipping har fokus på store, avanserte skip innenfor ankerhåndtering, supply og subsea. Aktiviteten til selskapet er i hovedsak konsentrert til markedene i Nordvest- Europa, Brasil og Australia/Asia, med kontorer i Norge, Skottland, Australia, Singapore og Brasil. Farstadfamilien kontrollerte ca. 46% av aksjene i selskapet. Farstad Shipping har vært notert på Oslo Børs siden 1988.


== Historie ==
Farstad-rederiet ble etablert i 1956 innen tradisjonell shipping. Rederiet var en av de første operatørene i Nordsjøen som besluttet å satse innen offshore serviceskip. I 1973 kontraherte selskapet sitt første forsyningsskip, et ankerhåndteringsfartøy av typen UT 704.
Frem til midten av 1980-tallet vokste rederiet gjennom ulike former for samarbeid både eiermessig og operasjonelt. Oppkjøpet av to serviceskipsflåter på andre halvdel av 80-tallet var viktige begivenheter for utviklingen av rederiet. Samtidig bygget rederiet opp selvstendige drifts- og markedsfunksjoner. Den skipseiende delen av selskapet ble i denne perioden samlet i ett selskap.
Fra 1990 har fornyelse og vekst i flåten i stor grad skjedd ved salg av eldre skip samt gjennomføring av et betydelig nybyggingsprogram. Denne veksten har vært fundert i den norske maritime klyngen. Gjennom 2000-tallet har den internasjonale tilstedeværelsen økt betydelig.


== Virksomhet ==
Farstad Shipping var blant de seks største aktørene på verdensbasis innen segmentet store og mellomstore supplyskip. Ca. 63% av den globale flåten befinner seg i Nordvest- Europa, Brasil og Australia/ Asia, hvor selskapet i hovedsak har konsentrert sin virksomhet. Målt i antall skip er Farstad Shippings samlede markedsandel på ca. 6% i disse markedene.
Farstad Shippings flåte består av følgende skipstyper:

AHTS: Spesialkonstruerte fartøyer for ankerhåndtering og tauing av offshore plattformer, lektere og produksjonsmoduler/ skip.
PSV: Spesialkonstruerte fartøyer for transport av forsyninger og utstyr til og fra offshoreinstallasjoner. Skipene transporterer stykkgods, i hovedsak i containere.
SUBSEA: Spesialdesignet fartøy for operasjoner på store dyp, installasjoner og vedlikehold på havbunnen.


== Fusjon ==
I ekstraordinær generalforsamling i Farstad Shipping ASA den 24. mars 2017 ble Farstad Shipping fusjonert med Solstad Offshore og Deep Sea Supply.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alpin skiidrett under Paralympiske vinterleker 2006

Under Paralympiske vinterleker 2006 ble det konkurrert i 24 grener innen paralympisk alpin skiidrett i Sestriere.


== Menn ==


=== Utfor - Stående ===


=== Utfor - Synshemmede ===


=== Utfor - Sittende ===


=== Super-G - Stående ===


=== Super-G - Synshemmede ===


=== Super-G - Sittende ===


=== Storslalåm - Stående ===


=== Storslalåm - Synshemmede ===


=== Storslalåm - Sittende ===


=== Slalåm - Stående ===


=== Slalåm - Synshemmede ===


=== Slalåm - Sittende ===


== Kvinner ==


=== Utfor - Stående ===


=== Utfor - Synshemmede ===


=== Utfor - Sittende ===


=== Super-G - Stående ===


=== Super-G - Synshemmede ===


=== Super-G - Sittende ===


=== Storslalåm - Stående ===


=== Storslalåm - Synshemmede ===


=== Storslalåm - Sittende ===


=== Slalåm - Stående ===


=== Slalåm - Synshemmede ===


=== Slalåm - Sittende ===


== Kilder ==
Results Archive Torino 2006 - Alpine Skiing
Georges Rouault

Georges Henri Rouault (født 27. mai 1871, død 13. februar 1958) var en fransk fauvist og ekspresjonist, maler og grafiker innen litografi og etsning.


== Unge år ==
Han var født inn i en fattig familie. Moren oppmuntret ham til å tegne, og han fikk lærlingplass som 14-åring hos en glassmaler og -reparatør. Der ble han til 1890. Måten å arbeide på med blyglassinnfatninger er foreslått som en forklaring for hans sterke understrekninger av konturer og forkjærlighet for sterke farger i senere malerier. Han var også kveldselev ved den offisielle kunstskolen i Paris, Ecole des Beaux-Arts, hvor han hadde Gustave Moreau som lærer og støtteperson senere. Moreaus innflytelse kan sees i Rouaults fargebruk i tidlige arbeider. Da Moreau døde i 1898, ble Rouault innstilt som kurator for Moreaumuseet i Paris.
Han kom i kontakt med fauvistene, som han delte syn med, og ble venn med Henri Matisse, Albert Marquet, Henri Manguin og Charles Camoin. Etter 1895 deltok han i offentlige utstillinger som Salon d’Automne med malerier med religiøse motiver, landskaper og stilleben. I 1905 stilte han som medlem av fauvistene på salonen. Matisse var den reflekterte og rasjonelle eksponenten, mens Rouault var mere spontan og arbeidet instinktivt.
Denne siden av hans stil tilskrives innflytelse fra Vincent van Gogh som var ekspresjonist.


== Rouault og ekspresjonismen ==
I 1907 begynte Rouault på en serie bilder av narrer, klovner og horer. Disse blir nå ansett som sosialkritiske. Han ble tiltrukket av spiritualisme og av den dramatiske eksistensialismen til filosofen Jacques Maritain, som han ble livsvarig venn med. Alt han laget etterpå, ble om kristne, religiøse emner. Han sa blant annet: «Et tre mot himmelen har samme interesse, samme karakter og samme uttrykk som den menneskelige skikkelse.»
I 1910 hadde han utstilling i Druet Galleri. Verkene hans ble tilgjengelige for tyske kunstnere med base i Dresden, som noen år senere ble kjernen i den tyske ekspresjonismen.
Etter 1917 laget han kun malerier, først og fremst med fokus på Kristi lidelse som han så som uttrykk for menneskehetens, der gjenoppstandelsen var eneste håp.
Mot slutten av livet brente han opp 300 av sine gamle bilder. Han døde i Paris i 1958.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dyrness, William A. Rouault: A Vision of Suffering and Salvation. Grand Rapids, MI: William B. Eerdmans, 1971.
Maritain, Jacques. Georges Rouault. The Pocket Library of Great Art. New York: Harry N. Abrams, Inc. 1954.
Getlein, Frank and Dorothy Getlein. George Rouault's Miserere. Milwaukee: Bruce, 1964.
San Lazzaro, G. di. Homage to George Rouault. New York: Tudor, 1971.
Courthion, Pierre. Rouault. New York: Harry N. Abrams, Inc. 1961.


== Eksterne lenker ==
"Rouault, Georges." The Columbia Encyclopedia Arkivert 28. februar 2007 hos Wayback Machine.
Georges Rouault Online at Artcyclopedia.com.
"Georges Rouault." at Artchive.com
"George Rouault" at Spaightwood Galleries
Rouault images hosted by Fine Arts Museums of San Francisco.
Information on Rouault and the German Expressionist movement Arkivert 18. juli 2010 hos Wayback Machine.
Rouault's complete Miserere Wikiquote: Georges Rouault – sitater
Juan José Cobo

Juan José Cobo Acebo (født 11. februar 1981) er en spansk tidligere syklist. Han var proff fra 2004 til 2014. Han vant Baskerland rundt 2007 sammenlagt, der han også tok to etappeseire.
I 2011 vant han Vuelta a España. Det internasjonale sykkelforbundet fratok ham tittelen i 2019 grunnet brudd på dopingreglementet.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan José Cobo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan José Cobo – ProCyclingStats 
(en) Juan José Cobo – Cycling Archives 
(en) Juan José Cobo – Cycling Quotient 
(en) Juan José Cobo – CycleBase
MF «Storegut»

MF «Storegut» er en jernbaneferge som ble bygget ved Glommens Mek. Verksted i 1956, og som trafikkerte Tinnsjøen fra 1956 til 1991. Skipet ble fraktet med jernbane til Tinnoset og montert der. Skipet var en del av transportkjeden Rjukanbanen-Tinnsjøen-Tinnosbanen-Norsjø–Skienkanalen til trafikken på denne banen ble nedlagt i 1991.
Da skipet ble sjøsatt i 1956, var det Nord-Europas største innsjøferge. Da tok den over trafikken for DF «Ammonia», som gikk over til å være reserveferge. Fergen ble erklært fredet av Riksantikvaren i 2009, samtidig som DF «Ammonia».
Storegut ble gjort klar for 100-årsjubileum 9. august 2009, da det samtidig ble gitt tilskudd fra Riksantikvaren til tinnsjøfergene om Norges største flytende industrielle kulturminne.


== Tekniske data ==
Byggeår: 1956
Lengde: 82,11 m
Tonnasje: 1 119 bruttotonn
Maskiner: 3 stk 6 sylindrede MWM dieselmotorer
Kapasitet: 19 jernbanevogner, 400 passasjerer


== Se også ==
Rjukanbanen
Tinnosbanen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Storegut (ship, 1956) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 8634431 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Storegut» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
«MF «Storegut»». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Brede Skistad

Brede Skistad (født 4. mars 1948, død 25. august 1995 i Kristiansand) var en norsk fotballspiller og -trener.
Han spilte 124 kamper (4 mål) for Mjøndalen i den gamle 1. divisjon i perioden 1969-77. Han ble også norgesmester i bandy for klubben.
På slutten av 1980-tallet var han trener for Stord. Han klarte å få Stord opp i den nest øverste divisjon i Norge og laget var også nær på å rykke opp i 1989. Fra 1990 til og med 1994 var han trener for Start. Han førte Start til to bronsemedaljer i serien i 1991 og 1992. I denne perioden var Start med og kjempet om seriegullet, men klarte ikke å prestere godt nok i de siste kampene og gullet glapp til henholdsvis Viking og Rosenborg. 
I 1993 kollapset Start fullstendig etter at Frank Strandli ble solgt til Leeds og Start var nær ved å rykke ned. I 1994 skulle Start vinne gull, og kjøpte tilbake Tore André Dahlum fra Rosenborg, Petter Belsvik fra Hamarkameratene, og Tommy Svindal Larsen fra Odd. Men det ble kun fjerdeplass, etter en miserabel start med mange uavgjorte kamper. Etter VM-pausen avsluttet Start sesongen sterkt. 
Brede Skistad trakk seg som Starttrener etter 1994-sesongen på grunn av leukemi, og ble erstattet av sin assistent, Erik Ruthford Pedersen. Brede Skistad fikk et kort comeback (2 seriekamper og 1 cupkamp) i 1995-sesongen, da han var blitt friskmeldt. Han ga seg dog etter kort tid. Sykdommen blusset opp igjen og han døde 25. august 1995, 47 år gammel.
Som trener i Start fikk han frem mange unge spillere som blant annet Tore André Dahlum, Frank Strandli og Erik Mykland. Disse kom til å sette sitt preg på norsk fotball utover på 1990-tallet. Skistad var veldig godt likt av spillerne, og både Mykland og Morten Pettersen mente at Brede Skistad var den beste treneren de noen gang hadde hatt. 
Skistad var aktuell som norsk landslagstrener etter at Ingvar Stadheim trakk seg i 1990, men det ble til slutt Egil Olsen som ble ny sjef for landslaget. Skistad ble også benyttet som ekspertkommentator i forbindelse med fotballkamper på NRK og TV 2. 
Brede Skistad var tvillingbror til Boye Skistad som spilte samtidig med Brede i Mjøndalen, og som senere ble trener i samme klubb.
Brede Skistad var far til Espen Skistad som var Starts andrevalg som målvakt fra 1992 til 1995 under sin fars ledelse av klubben.


== Referanser ==
Miikka Multaharju

Miikka Multaharju (født 9. oktober 1977) er en finsk fotballspiller som spiller for MyPa.
Han har tidligere spilt for tyrkiske Denizlispor, norske Fredrikstad Fotballklubb og finske HJK Helsinki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miikka Multaharju – Transfermarkt 
(en) Miikka Multaharju – national-football-teams.com 
(en) Miikka Multaharju – WorldFootball.net 
(en) Miikka Multaharju – EU-Football.info 
(en) Miikka Multaharju – Tyrkias fotballforbund 
(en) Miikka Multaharju – FBref
Paralympiske vinterleker 1976

De paralympiske vinterleker 1976 var de første paralympiske vinterleker som ble arrangert. Vinterlekene ble arrangert i Örnsköldsvik i Sverige 21.–28. februar 1976. Funksjonshemminger som deltok, var blinde og personer med skade i ryggmargen.16 land og 198 deltakere deltok.


== Bakgrunn ==
Paralympiske sommerleker hadde blitt arrangert siden 1960. Konkurranser innen vinteridrett for funksjonshemmede hadde imidlertid vært arrangert en stund, og det første VM ble arrangert i 1974, av International Sports Organisation for Disabled (ISOD). I 1975 var det enda ikke avtalt noen arrangør for det neste VM, og under generalforsamlingen til ISOD i 1975 foreslo en svensk delegat at man burde arrangere vinterolympiade for funksjonshemmede. Det svenske handikapidrettsforbundet tilbød seg å arrangere dette, og året etter var vinterlekene et faktum.


== Deltagerland ==
Totalt deltok 16 nasjoner i lekene, i parentes antall utøvere. 198 utøvere deltok i to grener: alpint og langrenn som var offisielle øvelser.


== Resultater ==
Alpin skiidrett
Langrenn
Kjelkehockey (demonstrasjonsgren)
Ispigging (demonstrasjonsgren)
Langrenn for psykisk utviklingshemmede (demonstrasjonsgren)
Alpin skiidrett for synshemmede (demonstrasjonsgren)


== Medaljeoversikt ==
      Vertsnasjon (Sverige)


== Norske medaljevinnere ==
Norske utøvere tok til sammen 12 medaljer i De paralympiske vinterlekene 1976 – sju gull, tre sølv og to bronse. 


== Referanser ==
Willeram fra Leiden

Willeram fra Leiden, også kjent som Williram fra Egmond, er den eldste eksisterende boken skrevet på nederlandsk. Den ble skrevet på gammelnederlandsk rundt år 1100.


== Williram av Ebersbergs bok ==
Willeram fra Leiden er en oversettelse og bearbeidelse av en kommentar som abbed Williram i det bayerske benediktinerklosteret Ebersberg skrev en kommentar om bibelboken Salomos høysang. Det antas at han skrev den mellom 1059 og 1065 i en østfrankisk (høytysk) dialekt. Teksten var inndelt i tre kolonner: 

til venstre den gjendiktede teksten i stiliserte latinske heksametre,
i midten bibelteksten på latin
til høyre abbedens kommentar på østfrankisk og middelalder-latin.Boeken ble populær og det finnes flere kopier av den.


== Den vest-nederlandske oversettelsen ==
Rundt 1100 ble en nederlandskspråklig kopi og bearbeidelse laget, antagelig i benediktinerklosteret i Egmond. Dette antas siden den meget tidlig var å finne i dette klosterets bibliotek. 
Med hensyn til andre gammelnederlandske tekster er Willeram omtrent to hundre år yngre enn de Wachtendonckse Psalmen som ble skrevet rundt 900. Den siste er kun kjent fra kopier fra det 16. århundre og senere, mens den Egmondske eller Leidse Williram ganske sikkert kan regnes å være en autograf. Det betyr at denne avskriften er et manuskript skrevet av oversetteren selv, og ikke en kopi.
Den som kopierte og oversatte boken lot det høytyske «Vorlage» bli, men byttet ut høytyske ord med ord fra den nordvestlige delen av Nederland, endret tyske pre- og postfiks slik at de virket mer nederlandske, forandret bøyningen av verb og stavingen generelt slik at det ble et mer nederlandsk hele.
På slutten av det 16. århundre ble Willeram overdratt til universitetsbiblioteket i Leiden, og der befinner den seg fremdeles.


== Litteratur ==
Sanders, Willy: (Expositio) Willerammi Eberspergensis abbatis in canticis canticorum; die Leidener Handschrift, neu herausgegeben, München 1971.
Sanders, Willy: Der Leidener Willeram. Untersuchungen zu Handschrift, Text und Sprachform, München 1974, Wilhelm Fink Verlag.
Klein, T. Zum altniederlaendischen 'Leidener Willeram' und zu einigen westgermanischen Pronominalformen. Zeitschrift Deutschen Philologie 1979: 98, 425 – 447.


== Eksterne lenker ==
Bilde av en side av Willeram
Kongress-Polen

Kongress-Polen (polsk Kongresówka) eller Kongedømmet Polen (polsk Królestwo Polskie, russisk Царство Польское) var en russisk satellittstat (og deretter en del av Russland) og omfattet sentrale og østlige deler av Polen (bortsett fra Białystok-regionen), som kom under Russland etter Wienerkongressen 1815. 
Kongress-Polen var konstitusjonelt i personalunion med Russland. Staten ble dannet av Storhertugdømmet Warszawa etter Napoléon Bonapartes nederlag i Napoleonskrigene. Området hadde i begynnelsen noe autonomi, men ble snart annektert og innlemmet i Russland, og frihetene sterkt begrenset. Dette ledet i 1830 til novemberoppstanden, men opprøret ble knust året etter og førte til ytterligere innordning og russifisering av landet. 
Det følgende året ble landet inkorporert i Russland, men eksisterte fortsatt formelt videre, men i en løpende prosess hvor Kongress-Polen fikk stadig mer redusert selvstyre og omdannet til en ordinær provins innen det russiske keiserriket.
22. januar 1863 ble det et nytt opprør, januaroppstanden.
Under første verdenskrig (etter 1915) ble området okkupert av Preussen og Østerrike som en del av kampene på østfronten. Etter krigen inngikk området i det nyopprettede og selvstendige Polen kjent som Andre polske republikk.
Boye Skistad

Boye Skistad (født 4. mars 1948) er en norsk idrettspersonlighet, kjent som spiller-, trener- og leder i både bandy og fotball. Han representerer Mjøndalen Idrettsforening og er tvillingbror til Brede Skistad.


== Fotball ==
Skistad spilte for Mjøndalen i perioden 1968–1979, med unntak av 1971 da han spilte seks kamper for Brann. For Mjøndalen fikk han 134 kamper og scoret 7 mål. Han spilte cupfinale i 1968 og tok sølv i serien i 1976.
Skistad var trener for Mjøndalen i flere sesonger. Med ham som trener tok Mjøndalen sølv i serien i 1986. Han rykket senere ned med laget. Dette gjentok seg i 1992. Da erstattet han svenske Leif Widèn som trener. Etter 13 av 22 kamper sto Mjøndalen med to poeng, men etter at Skistad overtok, kom seirene på rekke og rad. Han var nær ved å holde Mjøndalen i eliteserien, men det ble til slutt nedrykk. 
Skistad har vært daglig leder for Norsk Toppfotball. I 2014 ble han tildelt Kniksens hederspris for mangeårig arbeid for norsk fotball.


== Bandy ==
Boye Skistad var i en årrekke strateg i Mjøndalens bandylag, og har seks norgesmesterskap som spiller og trener og 56 landskamper. I perioden 1982–1985 var han norsk landslagstrener, og han var generalsekretær i Norges Bandyforbund i ti år. Skistad var en foregangsmann for å få innført bandy for kvinner i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boye Skistad – Transfermarkt 
(en) Boye Skistad – WorldFootball.net 
(en) Boye Skistad – EU-Football.info 
(no) Boye Skistad – Norges Fotballforbund
Teddy Moen

Theodore «Teddy» Moen (født 6. april 1965 i New York, USA) er daglig leder i Norsk Fotballtrenerforening og en tidligere norsk fotballtrener. Moen har vært ansatt i Trenerforeningen siden 1998 og vært en sentral bidragsyter i å bygge foreningen opp til en av de mest solid interesseorganisasjonen for fotballtrenere i Europa. Foreningen har per 31. desember 2012 over 2 200 medlemmer og utgir bl.a. magasinet Fotballtreneren og arrangerer Nordens største fotballtrenertiltak, Cupfinaleseminaret i november hvert år. Teddy Moen administrerer Trenerforeningen fra Vågsbygd i Kristiansand.
Teddy Moen var en av landets yngste trenere i toppfotballen da han ledet Start første halvdel av 1996-sesongen, men ble erstattet av Karsten Johannessen midtveis i sesongen. Moen dro videre til Grenland etter dette hvor han var spillerutvikler i Telemark Fotballkrets og assistenttrener i Odds Ballklubb under Lars Borgar Waage i 1. divisjon.
Harry Kure

Harry Kure (født 12. april 1928, død 8. september 2007) var en norsk fotballspiller. Kure var venstreving for Sarpsborg på 50- og 60-tallet, og spilte også 16 landskamper (fem mål) for det norske landslaget. Kure var cornerspesialist, og det sies at han scoret minst åtte mål direkte fra corner i sin karriere - deriblant to i samme kamp mot Sandefjord. 
Mange år etter at Kure hadde lagt opp, ble uttrykket «Harry Kure, Sarpsborg Fotballklubb, tar corner» et begrep i humorbladet KOnK, ofte gjengitt som billedtekst til et fotografi av Kure idet han tar en corner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Kure – Transfermarkt 
(en) Harry Kure – WorldFootball.net 
(en) Harry Kure – EU-Football.info 
(no) Harry Kure – Norges Fotballforbund