jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Renate Götschl

Renate Götschl (født 6. august 1975 i Judenburg, Steiermark) er en tidligere østerriksk alpinist.
Hun vant verdenscupen sammenlagt i 2000. Hun har tatt to VM-gull. Under åpningen av OL 2006 i Torino var hun flaggbærer for den østerrikske troppen.
Hun vant totalt 46 renn i verdenscupen.


== Meritter ==


=== OL ===
Salt Lake City 2002: bronse i utfor og sølv i kombinasjonen


=== VM ===
Sestriere 1997: gull i kombinasjonen
Vail 1999: gull i utfor, sølv i Super-G, sølv i kombinasjonen
Åre 2007: gull i lagkonkurranse
St. Anton 2001: sølv i utfor
Bormio 2005: sølv i lagøvelsen, bronse i utfor


=== Verdenscup ===
Sammenlagtvinner 2001, nummer 2 sammenlagt i 2001, 2002 og 2004
Vinner av utforcupen i 1997, 1999, 2004 og 2005
Vinner av Super-G-cupen (2000 og 2004
44 seire i enkeltrenn (24 utfor, 17 Super-G, 4 kombinasjon og 1 slalåm.


==== Pallplasseringer i verdenscupen ====


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
Liste over verdenscupvinnere i alpint for kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Renate Götschl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Renate Götschl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Renate Götschl – Olympedia 
(en) Renate Götschl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Renate Götschl – FIS (alpint) 
(en) Renate Götschl – ski-db.com
Fykocyanin

Fykocyanin (gresk: phycos – «tang»; kyanos – «lasurstein») er et hjelpepigment i fotosyntesen for visse bakterier. Det tilhørende fykobilinfamilien av hjelpepigmenter. Fykocyanin absorberer stråling mellom 500 og 650 nm (grønt og gult) og reflekterer blått og rødt.
Fykocyanin forekommer framfor alt i blågrønnbakterier.
Fotoinhibering

Fotoinhibering er en lysindusert reduksjon i fotosyntesekapasiteten i planter, alger eller blågrønnbakterier. Fotosystem II (PSII) er mer sensitivt overfor lys enn resten av fotosynteseapparatet, og forskere brukere derfor ofte begrepet fotoinhibering om lysinduserte skader på fotosystem II. I levende organismer (in vivo forsøk), blir de skadde reaksjonssenterne i fotosystem II kontinuerlig repareret. Dette skjer ved at D1-proteinet i reaksjonssenteret brytes ned og nytt D1-protein syntetiseres. Det er tilgjengelig en rekke reviewartikler som omhandler fotoinhibering.


== Referanser ==
Janez Zavrl

Janez Zavrl (født 25. desember 1982, Ljubljana) er en slovensk fotballspiller som for tiden spiller for Interblock.
Zavrl kom til Bergen for prøvespill i Sportsklubben Brann i månedsskiftet januar/februar 2006 sammen med landsmannen og spiss Tomislav Misura. Etter mye overgangsrot kunne endelig Janez Zavrl signere en tre-års kontrakt med Sportsklubben Brann i mars 2006. 18. august 2006 ble det klart at Brann ikke ønsket å benytte seg av opsjonen de hadde på Janez Zavrl. Janez hadde kontrakt med Brann ut sesongen 2006, der sportsklubben hadde en opsjon på forlengelse som de måtte benytte seg av før 1. september 2006.   


== Overgangsrot ==
Brann hadde fulgt Zavrl over lengre tid og Janez trente ikke en gang under prøvespillet. Dette fordi hans klubb i hjemlandet, Domžale, nektet Zavrl å trene med Brann. Grunnen var at Brann ikke hadde henvendt seg til klubben, men til spilleren direkte. Også dels fordi presidenten i Domžale hadde nektet for å ha gitt Zavrl lov til å reise.
Presidenten truet også med å anmelde Brann til Det europeiske fotballforbundet (UEFA) dersom Brann lot Zavrl være med på trening. Senere kom det signaler om at Brann kunne hente spilleren til Bergen likevel. Det viste seg at Zavrl hadde et punkt i kontrakten som sa at når en klubb la en viss sum penger på bordet, skulle han være fri til å gå. Janez skal også ha hatt en klausul i sin kontrakt med Domžale som sa at «klubber fra Israel, Østerrike, Belgia, Kypros og Skandinavia kan hente ham for en veldig lav, men ikke offentlig, sum». Paradoksalt var det presidenten i Domžale som selv la dette inn i kontrakten til Janez da han kom til klubben. To russiske klubber skal også ha vært interessert i Zavrl, og en av dem, Torpedo Moskva la inn et bud på over åtte millioner norske kroner. Zavrl ønsket seg heller til Brann og Bergen, og summen Brann betalte for Zavrl antas å ligge under én million kroner.
Zavrl kommer fra en kjent fotballfamilie i Slovenia. Hans far har vært trener i Olympiakos, og hans onkel er president i det slovenske fotballforbundet. Janez har to A-landskamper og over 20 U21-landskamper for Slovenia. I Brann beskrives han som en komplett midtstopper, men 23-åringen har også spilt sentral midtbane.


== Karriere som spiller ==
(Sist oppdatert 12. oktober 2006)

* Kun seriekamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janez Zavrl – Transfermarkt 
(en) Janez Zavrl – national-football-teams.com 
(en) Janez Zavrl – EU-Football.info 
(en) Janez Zavrl – FBref
Ringerikes Museum

Ringerikes Museum er distriktsmuseum for Ringeriksregionen, som omfatter nåværende Ringerike kommune og Hole kommune i Viken fylke. Museet ligger på Norderhov gamle prestegård i tidligere Norderhov kommune, like sør for Hønefoss og tvers over den gamle hovedveien som gikk forbi Norderhov kirke.
Ringerikes Museum inngår i Buskerudmuseet, som er en konsolidert museumstiftelse bestående av 13 avdelinger med til sammen 19 besøkssteder spredd ut over hele gamle Buskerud fylkeskommune.
Ringerikes Museet har tilhold i den gamle prestegården på stedet, og er blant annet kjent for Moeminnet, minnesamlingen etter dikterpresten Jørgen Moe, Svenskestua, der Anna Colbjørnsdatter ifølge sagnet lurte svenskene under slaget på Norderhov i 1716, og Ikonsamlingen, som er en av de mest betydningsfulle i Norge utenfor Nasjonalgalleriet og rommer ikoner tilbake til 1400-tallet. Ikonene, som er av russisk og sørøsteuropeisk opprinnelse, ble i sin tid donert museet av kunstneren Hans Ødegaard (1876–1943) fra Sokna.
Sammen med museet finner man også Buskerud fylkesfotoarkiv og Hjemmestyrkemuseet som viser Milorgs virksomhet i distriktet under andre verdenskrig. Fylkesfotoarkivet har sine kontorer i 2. etasje, der man også finner utstillingen til Hjemmestyrkemuseet.
Stiftelsen Ringerikes Museum eier bygningene og samlingene, mens Stiftelsen Hringariki står for driften av museet.


== Se også ==
Mo, Jørgen Moes fødested
Hjemmestyrkemuseet distrikt 14.2
Hringariki Kulturminnepark
Norderhov gamle prestegård
Riddergården


== Eksterne lenker ==
Ringerikes Museum
Ikonsamlingen ved Ringerikes Museum
Kompensasjonsdyp

Kompensasjonsdypet eller kompensasjonsnivået er et begrep i marinbiologi og ferskvannsbiologi, og beskriver det vanndypet der lyset er så svakt at planteplanktonet ikke har noen netto fotosyntese. Det vil si at mengden karbon tapt ved celleånding er like stor som den mengden som bindes ved fotosyntesen. Kompensasjonsdypet skiller mellom vannets eufotiske og afotiske sone.
Forsøk har vist at kompensasjonsdypet ligger på et nivå der mellom 0,1 og 1% av sollyset er i behold.
Eufotisk

Den eufotiske sonen (gresk: ev, «god» og phos, «lys») brukes i marinbiologien om de øvre vannlag i havet som har nok lys til at fytoplankton kan ha fotosyntese – til forskjell fra den afotiske sonen, der lyset ikke trenger ned. Eufotisk sone tilsvarer det som i limnologien kalles trofogen sone.
Den eufotiske sonen kan variere fra 10 m i fjorder med mye suspendert materiale til over 100 m i åpent hav med klart vann.
Heftet Ringerike

Heftet Ringerike er et lokalhistorisk tidsskrift hjemmehørende i Ringeriksregionen, som omfatter kommunene Hole og Ringerike i Buskerud. Det ble stiftet i 1922 og har som formål å fremme interesse for, samle og formidle folkeminne og lokalhistorie med tilknytning til Ringerike.
Heftet utgis hvert år i slutten av oktober. I årene 1922–1925 var heftet kjent under navnet Jul på Ringerike, fra 1926 var navnet Ringerike, og fra 2005 Heftet Ringerike. Opplaget har i de senere årene ligget på omkring 3 000 hefter. Redaksjonen består av sju personer som arbeider på frivillig basis. De mottar en rekke artikler fra eksterne bidragsytere.
Heftet Ringerike drives som en forening av de tre medlemsorganisasjonene Ringerike folkedansgruppe, Stiftelsen Ringerikes Museum og Ringerike Historielag.


== Redaktører ==
–1995: Gudmund Bakke
1996–2003: Fred Harald Nilssen
2004: Bjørn Knoph
2005–2009: Bjørn Geirr Harsson
2010–2014: Torbjørn Paule
2015–2021: Ragnvald Lien
2022–: Anne Sofie Hval


== Eksterne lenker ==
Heftet Ringerike
Afotisk

Den afotiske sonen (gresk: a, «ikke» og phos, «lys») brukes i marinbiologien om den delen av de frie vannmassene og havbunnen der sollyset ikke slipper ned, og der det ikke kan foregå fotosyntese – til forskjell fra den eufotiske sonen over. I limnologien brukes begrepet trofolyttisk sone.
I fjorder med mye suspendert materiale begynner den afotiske sonen på 10-15 meters dyp, mens den i åpent hav med klart vann kan begynne på 100-200 meters dyp.
Schellenberg

Schellenberg er en kommune i Liechtenstein. Den ligger i den nordlige delen av landet og er med sine 3,6 km² landets minste kommune i areal. Per 30. juni 2016 hadde Schellenberg en folkemengde på 1 067.Kommunen ligger 626 moh. Den er vanskelig tilgjengelig på grunn av dårlige transportmuligheter.
Området har vært befolket siden 3000 f.Kr. Det utgjorde en herlighet som i 1699 ble kjøpt av fyrsteslekten Liechtenstein.


== Severdigheter ==
Nonnenkloster
Biedermannhaus
2 Burgruinen
Russendenkmal
Findling
Pfarrkirche
St. Georgs Kapelle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schellenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Primærproduksjon

Primærproduksjon er i økologien den mengden organisk materiale som et plantesamfunn (primærprodusentene) produserer ved fotosyntese (og kjemosyntese) gjennom et år.
En skiller mellom brutto primærproduksjon og netto primærproduksjon, der det som tapes ved produsentenes egen celleånding er trukket fra. Netto primærproduksjon er med andre ord det som er tilgjengelig for konsumenter og nedbrytere i økosystemet. Brutto primærproduksjon er et rent teoretisk begrep, mens nettoproduksjonen kan måles direkte. Det er vanlig å måle primærproduksjonen i g C pr. m² pr. år. I vann brukes også g C pr. m³.
Anaxagoras

Anaxagoras (gresk: Ἀναξαγόρας; født 499 f.Kr., død 428 f.Kr.) var en filosof i det antikke Hellas. Han ble født i Klazomenai, men tilbragte mesteparten av livet i Athen.
Han var født i Klazomenai (ved det nåværende Izmir) i Lilleasia, og kom ca. 40 år gammel til Athen. Her levde han de neste 30 årene i nær forbindelse med de betydeligste menn, særlig Perikles. Han ble anklaget for ugudelighet, men flyktet til Lampsakos, hvor han døde.
Anaxagoras fremsatte sin lære i et skrift, «Om naturen», hvorav bare små bruddstykker er bevart. Han forklarer verden som en blanding av en mengde opprinnelig uordnede spirer som av ånden (nous) er satt i bevegelse og ordnet. I likhet med Empedokles godtok han Parmenides' tese om at verden egentlig er uforanderlig. Forandring forklares ved at materielle partikler blander seg med hverandre og skiller lag. Platon forteller at Anaxagoras ble anklaget av Perikles' politiske motstandere for å ha hevdet at solen var en rødglødende sten og at månen var laget av jord.
Anaxagoras utøvde stor innflytelse på samtid og ettertid, f.eks. på Evripides.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biomasse

Biomasse er en betegnelse på den totale vekten av levende organismer i en sammenheng. I biologi brukes begrepet for å oppgi bestanden av organismer av en bestemt type eller på et gitt sted, men uttrykket brukes også som generell betegnelse på brensel fra trær og planter, gjødsel, skogsavfall og brenntorv til bruk i oppvarming.


== I biologien ==
Biomasse benyttes ofte som bestandsmål på organismer der individantall ville være upraktisk, for eksempel mengden av arter med sterkt varierende størrelse, slik som mange trær, eller der individene er svært små, slik som mengden bakterier i et økosystem. Ofte vil målet være brukt om mengden levende virke på et gitt område, for eksempel biomassen meitemark per kvadratkilometer dyrket mark, eller total biomasse i en kvadratkilometer skog. 
Totale biomasse på et gitt område vil alltid være avhengig av mengden tilgjengelig energi for laveste trofisk nivå, i de aller fleste tilfeller sollys for planter. I ørkener vil biomassen være begrenset av tilgjengelig vann i stedet.


== Biomasse som brensel ==
I teorien kan alt biologisk materiale brukes som biomasse, og i dag brukes skogflis, slakteavfall, halm og husdyrgjødsel til å produsere energi. Massen består av blant annet karbon og hydrogen, og har derfor stor energitetthet. En del biomasse kan videreforedles til biodiesel eller andre drivstoffer.


== Se også ==
Bioenergi
Jesu fristelse

Jesu fristelse er betegnelsen på en hendelse som er beskrevet i Evangeliene. Historien forteller at etter at Jesus Kristus ble døpt av Johannes Døperen, drev Den hellige ånd ham ut i ødemarken, hvor han oppholdt seg i førti dager. 
Den mest detaljerte versjonen finnes Evangeliet etter Lukas, fjerde kapittel. Lukas forteller at i ødemarken ble Jesus tre ganger fristet av Djevelen. Jesus spiste ikke under oppholdet, og den første fristelsen bestod i at Djevelen oppfordret ham til å vise at han var Guds sønn ved å gjøre en stein om til et brød. Jesus svarte «Mennesket lever ikke av brød alene». Deretter førte Djevelen ham til et høyt fjell, og tilbød ham makt over hele verden. Jesus svarte «Herren din Gud skal du tilbe, og ham alene skal du tjene». Den siste fristelsen bestod i at Djevelen tok Jesus med til Jerusalem og stilte ham opp på tempelmuren, muligens var dette i tråd med rabbinske spådommer om Messias' komme. Djeveln oppfordret Jesus til å kaste seg ut og la engler redde seg. Jesus svarte «Du skal ikke sette Herren din Gud på prøve». Etter at alle de tre fristelsene var blitt avvist, lot Djevelen Jesus være i fred en stund. 
Historien om fristelsene brukes som grunnlag for å kalle Jesus for «den nye Adam», på grunn av at han stod imot Djevelens tilnærminger der den første Adam falt. Historien er også grunnlaget for at fastetiden varer i nettopp førti dager. 


== Referanser ==
NORTaC-C2IS

NORTaC-C2IS er et datamaskinbasert kommando- og kontrollsystem i bruk i det norske Forsvaret.  Det er levert av Kongsberg Defence Systems, og har vært i bruk siden 2002.  En enklere variant for bruk i kjøretøyer heter NORTaC-mobile..


== Eksterne lenker ==
Produsentens beskrivelsesside (engelsk)
Fotosyntetisk aktiv stråling

Fotosyntetisk aktiv stråling (engelsk: Photosynthetic Active Radiation – PAR) er den delen av det elektromagnetiske spekteret som planter og andre fotosyntetiserende organismer kan nyttiggjøre seg i fotosyntesen. Ved måling av PAR måles lysintensiteten i bølgelengdeområdet 400 til 700 nm, selv om noen bakterier har pigmenter som kan absorbere lys med bølgelengde lengre enn 700 nm (nær-infrarødt).
PAR måles med en kvantemåler og måleenheten er mmol (μmol) fotoner pr. m² pr. sekund.
Par

Par eller PAR har flere betydninger:

Tallet 2
Par, Cornwall, en by i Cornwall, England.
Par, et uttrykk i golfsporten.
.par, en filtype
Fotosyntetisk aktiv stråling, Photosynthetically active radiation
Precision Approach Radar, et militært instrument.
PA Resources, et svensk oljeselskap med produksjon og reserver i Nordsjøen.


== Se også ==
Partall
Morgenrot

Morgenrot («Morgenrøde») er en tysk ubåtfilm av Vernon Sewell og Gustav Ucicky fra 1933 som foregår under første verdenskrig.
Handlingen ble filmet i Kiel.


== Handling ==
Handlingen er lagt til 1916, og inneholder en fiksjonert versjon av den britiske krigssekretærens død, feltmarskalk Herbert Kitchener om bord på krysseren HMS Hampshire - på vei til Russland. En vellykket tysk Ubåt-leder, Helmut Liers, bor i den fiktive byen Nord-tysk Meerskirchen sammen med sin mor. Men moren hans har allerede mistet to sønner på grunn av verdenskrigen. Liers er den lokale helten i Meerskirchen, på grunn av hans kommando over ubåten U-21. Den første delen av filmen handler om opplevelsene til Liers og hans mannskap. Moren til Liers forsøker å skaffe sønnen sin et mindre risikofylt oppdrag, på land. Men Liers blokkerer dette forslaget, og sier at han ønsker å slåss videre til Tyskland enten vinner krigen eller han er død.
I den andre delen av filmen får den tyske marinen vite at en veldig viktig britisk militær leder (som aldri blir navngitt i filmen, men tydeligvis er ment å forestille Herbert Kitchener) har gått om bord på et skip som skal frakte ham til Arkhangelsk i Russland. Liers og hans U-båt blir sendt ut for å myrde den britiske militærlederen, en oppgave som blir gjennomført vellykket. Men Lier og hans ubåt blir deretter tatt i bakhold, og ubåten deres blir alvorlig skadd i dette sammenstøtet. En skvadron britiske destroyere forsøker å jage U-21 over hele Nordsjøen.


== Priser ==
Amerikanske National Board of Review tildelte den prisen som beste utenlandske film i 1933.


== Medvirkende ==
Rudolf Forster: Kapitänleutnant Liers,U-Boot-Kommandant
Adele Sandrock: Mutter Liers
Camilla Spira: Grete Jaul
Else Knott: Helga, Tochter des Bürgermeisters
Gerhard Bienert: Steuermann Böhm
Fritz Genschow: Oberleutnant Fredericks („Fips“)
Friedrich Gnaß: Torpedomatrose Juraczik
Walter Kuhle: Kassecker
Hans Leibelt: Bürgermeister
Franz Nicklisch: Matrose Petermann
Paul Westermeier: Bordfunker Jaul
Eduard von Winterstein: Hauptmann Kolch


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morgenrot på Internet Movie Database 
(sv) Morgenrot i Svensk Filmdatabas 
(nl) Morgenrot på MovieMeter 
(en) Morgenrot på AllMovie 
(en) Morgenrot på Rotten Tomatoes
Was nützt die Liebe in Gedanken

Was nützt die Liebe in Gedanken er en tysk dramafilm av Achim von Borries fra 2003. Hovedrollene spilles av August Diehl, Daniel Brühl, Anna Maria Mühe, Jana Pallaske og Thure Lindhardt.
Filmen er basert på faktiske begivenheter, den såkalte Steglitzer Schülertragödie, og finner sted på slutten av 1920-tallet. Hovedrollene har vanskeligheter med sin første store kjærlighet og beslutter å begå selvmord dersom de ikke finner den kjærligheten de mener de fortjener. Mens de alltid søker etter den høyeste kjærligheten, går Paul (Daniel Brühl) og Günther (August Diehl) glipp av de virkelig viktige tingene i livet. Deres forstyrrede forestillinger ødelegger alt og en farlig idé begynner å vokse i Günthers  hode: «Hvis vi ikke blir elsket, tar vi dem vi elsker med oss».


== Skuespillere ==

Daniel Brühl som Paul Krantz
August Diehl som Günther Scheller
Anna Maria Mühe som Hilde Scheller
Jana Pallaske som Elli
Thure Lindhardt som Hans
Verena Bukal som Rosa
Julia Dietze som Lotte
Buddy Elias som Dr. Frey
Luc Feit som Zipfer
Marius Frey som Bittner
Holger Handtke som Wieland
Jonas Jägermeyr som Pit
Roman Kaminski som Vorsitzender bei Gericht.
Christoph Luser som Macke
Tino Mewes som Django


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Was nützt die Liebe in Gedanken på Internet Movie Database 
(da) Was nützt die Liebe in Gedanken i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Was nützt die Liebe in Gedanken på Allociné 
(nl) Was nützt die Liebe in Gedanken på MovieMeter 
(en) Was nützt die Liebe in Gedanken på AllMovie 
(en) Was nützt die Liebe in Gedanken på Turner Classic Movies 
(en) Was nützt die Liebe in Gedanken på Rotten Tomatoes
Peter Osgood

Peter Leslie Osgood (født 20. februar 1947, død 1. mars 2006) var en engelsk fotballspiller på 1960- og 1970-tallet. Hans navn forbindes først og fremst med Chelsea, hvor han spilte fra 1965 til 1974, og scoret 103 mål på 279 ligakamper. I 1970 var han svært toneangivende da Chelsea gikk til topps i FA-cupen. Osgood scoret mål i samtlige runder av cupen dette året. Sesongen etter var han med på å vinne den europeiske Cupvinnercupen. Han var også med i den engelske VM-troppen i 1970, og spilte til sammen fire landskamper for England.
I 1974 ble Osgood solgt til Southampton. Målene kom ikke like hyppig i Southampton-drakten som de hadde gjort da Osgood spilte for Chelsea, men han hadde likevel en brukbar målrate, og vant i 1976 sin andre FA-cuptittel da Manchester United noe overraskende ble slått i finalen. Etter fire sesonger i Southampton (hvor han også hadde et kort låneopphold i Norwich), spilte Osgood én sesong for den amerikanske klubben Philadelphia Fury, før han avsluttet karrieren med halvannen sesong i moderklubben Chelsea. I hans andre Chelsea-opphold var han mye plaget av skader, og fikk lite spilletid. Han la opp som spiller i 1980.


== Karriere som spiller ==
* Kun ligakamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Osgood – Transfermarkt 
(en) Peter Osgood – national-football-teams.com 
(en) Peter Osgood – Soccerbase.com 
(en) Peter Osgood – FootballDatabase.eu 
(en) Peter Osgood – EU-Football.info 
(en) Peter Osgood – FBref
Siktedyp

Siktedyp brukes i oseanografi og limnologi som et mål for den fysiske og biologiske tilstanden i vannet. For eksempel kan siktedyp brukes for å måle algevekst.
Et standardisert mål for siktedyp er Secchi-dyp, oppkalt etter vitenskapsmannen og jesuittpresten Angelo Secchi (1818–1878). Det måles ved å senke ei hvit, eller svart og hvit, skive med diameter 25–50 cm (Secchi-skive) ned i vannet for å fastslå ved hvilket dyp skiva ikke kan ses.
Trilobitter

Trilobitter er en utdødd gruppe marine leddyr som levde i palaeozoicum (for 540–250 millioner år siden).
De var en av de første dyregruppene med hardt ytre skall av kalsitt, og skiller seg fra alle andre kjente dyregrupper ved at de er de eneste organismer som noen gang har hatt øyne med linser formet av kalsittkrystaller. Trilobittene levde i havet, og er blant de vanligste fossilene i de eldste fossilførende bergartene i Norge, (spesielt i kambro-silurlagene i Oslofeltet).
Trilobittene kunne være fra noen få millimeter til én meter lange. Mange av artene var sediment-etere (de spiste slam og utvant de organiske stoffene derfra), men mange var også rovdyr som jaktet på andre dyr. Kalkpanseret deles opp i tre deler. Et hodeskjold, et mangeleddet kroppsskjold og et haleskjold. Trilobittene hadde et par lange antenner, fasettøyne og forgrenede føtter.
I Norge har man funnet over 300 arter.


== Kilder ==
Halvor Aanes, Rekke leddyr (Arthropoda), oversikt over grupper, Universitetet i Oslo, besøkt 15. mars 2014.


== Eksterne lenker ==
Trilobitter hos Store norske leksikon
(en) Trilobitter – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Trilobitter i Encyclopedia of Life 
(en) Trilobitter i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trilobitter hos Fossilworks 
(en) Trilobitter hos Fossilworks 
(en) Kategori:Trilobita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trilobita – detaljert informasjon på Wikispecies
Hallusinasjon

Hallusinasjoner (hallusinose) er sanseopplevelser som ikke samsvarer med eksterne sanseinntrykk, og som derfor normalt ikke deles av andre. Hørselshallusinasjoner og synshallusinasjoner er vanligst, men alle sansemodaliteter kan berøres.
Hallusinasjoner er vanlige ved psykotiske lidelser, men kan også opptre under påvirkning av enkelte psykoaktive stoffer. Til en viss grad kan milde hallusinasjoner også forekomme som et normalfenomen. For eksempel kan man uten grunn synes å høre sitt eget navn, eller synes å høre telefonen ringe. Hallusinasjoner kan også forekomme ved mangel av vitamin B, eksempel ved mangelsykdommen pellagra. Synshallusinasjoner kan komme av mangel på søvn.En type hallusinasjon går ut på å høre stemmer. Å høre stemmer går ut på at en resonerende tankeprosess (at en snakker til seg selv inne i hodet) av en eller annen grunn blir omgjort til noe en opplever å høre. Det er verdt å nevne at hvis en psykotisk hører på en person som snakker et annet språk enn personen selv på en måte som virker bissart og usannsynlig, så vil det være ganske sannsynlig at personen faktisk har hørt det da denne underbeviste tankeprosessen ikke har funnet sted.
Hallusinasjoner kan behandles med antipsykotika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hallucination – kategori av bilder, video eller lyd på Commons