jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nyskolen

Nyskolen (grunnlagt 23. august 2004 av Forum Ny Skole) er en norsk friskole med tilholdssted i Oslo. Skolen holder til i Østerdalsgata i bydel Gamle Oslo. Den har både barne- og ungdomstrinn, fordelt på hundre elever. 


== Historie ==
Forum Ny Skole er en organisasjon med formål å øke elevenes adgang til blant annet elevdemokrati og egeninitiert læring. Mosse Jørgensen, som hittil hadde vært kjent som Forsøksgymnasets første rektor, grunnla organisasjonen i 2000, og hun knyttet til seg en gruppe lærere, studenter og foreldre som alle ønsket seg radikale endringer av dagens offentlige skole.  1. oktober 2003 trådte en ny lov om friskoler i kraft, og Forum Ny Skole søkte da om å få starte en privat grunnskole med inntil hundre elever. Godkjenningen fra Utdanningsdirektoratet kom 28. mai 2004, og skolen startet opp i august samme år. 
Da skolen åpnet i 2004 i et nedlagt barnehjem, «Villa Sorgenfri», på Grünerløkka, hadde den 24 elever, tre lærere og tre medarbeidere. I løpet av høsten økte antallet elever til 37. Etter to år flyttet skolen inn i mer moderne lokaler i Akersveien og senere i Østerdalsgata på Vålerenga. Den utvidet med ungdomsskoleundervisning i 2016, og har per 2019 100 elever.


== Pedagogikk ==
Skolen har ikke vanlige, aldersinndelte klasser på barnetrinnet, men opererer med aldersblandede «fargegrupper» (gul/rød/blå). De inneholder elever som spenner over to til tre årskull. På ungdomstrinnet er elevene i enkelte fag delt etter alder, men også her har de søskengrupper, der de jobber aldersblandet. Fra og med skoleåret 2014/2015 er ungdomstrinnet delt inn i tre aldersblandede grupper. 
Videre har skolen et ukentlig «saksmøte», der forhold som angår skolehverdagen kan diskuteres og eventuelt stemmes over. Alle barn og voksne med fast tilknytning til skolen har tale- og stemmerett. Saksmøtets begrensninger ligger i rammene rundt skolen, som lovverk, økonomi, trygghet og hensyn til personlig trivsel. 
Nyskolen arbeider med store, tverrfaglige prosjekter der elevene skal utforske et felles tema, men egenvalgt delemne. Skolen har utviklet en metodikk for prosjektarbeid som den kaller Heureka.
Fram til 2016 opererte skolen uten hjemmelekser på barnetrinnet. Da vedtok skolens saksmøte med stort flertall å utvide ordningen til å omfatte ungdomstrinnet, slik at hele Nyskolen ble leksefri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nyskolens nettsider
Forum Ny Skole
Jenaplanskoler
Friskolen ´70
Dansk lilleskolebevegelse
AstraZeneca

AstraZeneca er et svensk-britisk farmasøytisk selskap med rundt 57 000 ansatte i rundt 100 land. Det har forretningshovedkontor i London og forsknings- og utviklingshovedkontor i Södertälje. AstraZeneca solgte medisiner for over 200 milliarder kroner i 2013.
Selskapet ble etablert 6. april 1999 gjennom fusjon av svenske Astra og britiske Zeneca. Styreleder er Leif Johansson og administrerende direktør er Pascal Soriot.


== Koronavaksine AZD1222 ==
Oxford Vaccine Group ved Universitetet i Oxford inngikk i april 2020 en avtale med AstraZeneca om utvikling og produksjon av Covid-19-vaksinekandidat AZD1222, som er en adenovirusbasert hybridvaksine og ble utviklet av Jenner Institute. Den 8. september ble alle tester av AstraZeneca-vaksinen satt på vent etter sykdom hos en deltager i fase 3-studien i Storbritannia. Dagen etter kunngjorde man at testingen muligens skulle gjenopptas uken etter, og det skjedde.
Den 2. oktober 2020 begynte EU med godkjenningsprosessen for vaksinen fra AstraZeneca.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) AstraZeneca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mosvatnet

Mosvatnet er en innsjø i Stavanger kommune i Rogaland fylke. Vannet ligger i bydelene Hillevåg og Eiganes og Våland og har et areal på 0,45 km² – det tredje største i Stavanger etter Hålandsvatnet og Store Stokkavatn. Det er 3,5 meter på det dypeste, og ligger 37 meter over havet.Mosvatnet var byens drikkevannskilde fra 1863 til 1931.


== Dyreliv ==
Vannet og området rundt har et rikt fugleliv. I 1998 ble det observert 143 forskjellige fuglearter her. Stokkand, toppand, hettemåke, knoppsvane og sothøne hekker her. I bøkeskogen finnes blant annet bokfink, gråtrost, rødvingetrost, løvsanger, kjøttmeis og rødstrupe. Området er derfor beskrevet som et eldorado for ornitologer.


== Friluftsliv og camping ==
Ved sørenden ligger Mosvangen Camping og i øst (på andre siden av 510Fylkesvei 510) Stavanger Svømmestadion Gamlingen og Vålandsskogen. På vestsiden finner vi Rogaland Kunstmuseum
Mosvatnet er det suverent mest brukte friluftsområdet i Stavanger. Utvalgstellingene som ble foretatt i 1995 viste at anslagsvis 560 000 personer brukte turstien rundt Mosvatnet. Voksne turgåere var de ivrigste brukerne. Syklister og joggere utgjorde også en stor brukergruppe. Stien rundt vatnet (korteste vei) er kontrollmålt til 3070 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges vassdrags- og energidirektorat, dybdekart 1995
erlingjensen.net Mosvatnet
Stora Stokkavatnet

Stora Stokkavatnet er en innsjø i Stavanger kommune i Rogaland fylke. Stora Stokkavatnet ligger i bydelene Madla, Tasta og Eiganes og Våland og har et areal på 2,12 km² – det  største i Stavanger, fulgt av Hålandsvatnet og Mosvatnet. Vannet ligger 11 moh. og er 42 meter på det dypeste. Rett ved Stora Stokkavatnet ligger Litla Stokkavatnet (0,11 km² stort).
Turen rundt vatnet er 7 900 meter lang. I vatnet ligger en holme, Storeholmen.
Stora Stokkavatnet har to tydelige tilløpsbekker i nord, Mississippibekken og Møllebekken. Møllebekken som kommer fra Litla Stokkavatnet er det største tilløpet. Utløpsbekken i sør renner ut i sjøen i Møllebukta i Hafrsfjord.
Stora Stokkavatnet er idag byens krisereservevann. Før 1. januar 2009 var det reserve-drikkevannskilde.
I perioden 1931–1959 var det byens drikkevann.


== Referanser ==
Hålandsvatnet

Hålandsvatnet er en innsjø i Stavanger og Randaberg kommuner i Rogaland fylke. Hålandsvatnet ligger i Madla i Stavanger og Goa/Leikvoll og Goa/Viste hageby grunnkretser i Randaberg. Vatnet har et areal på 1,2 km² (0,63 km² i Stavanger, resten i Randaberg). NVE oppgir at vannet ligger 8 meter over havet, og er 25 meter dypt på det dypeste.


== Høye giftkonsentrasjoner ==
Vannet har betydelig tilsig fra jordbruk og annet som gjør vannet næringsrikt. Dette har ført til jevnlige oppblomstringer av giftproduserende blågrønnalger. Forholdene varierer fra år til år, men målinger i 2001 viste bedring fra 1980-tallet. I 2005 var vannet giftfritt, men i 2012 og 2013 var det igjen badeforbud på grunn av gift. Både i 2014 og 2015 var det store algeoppblomstringer på våren, men utpå sommeren 2014 ble vannet friskmeldt..


== Godt fiskevatn ==
Vatnet er næringsrikt med relativt lite nedbørfelt, og er utsatt for gjengroing. Likevel regnes vatnet som ett av de beste fiskevatn i Rogaland med ørret og røye. Fra gammelt av var dette et rikt røyevatn, men gyteplassene er etter hvert ødelagt på grunn av groing. Kultivering av vatnet med utsett av fisk har imidlertid skapt gode fiskeforhold. Største fisk er rapport på 4.2 kg. 
Det er anlagt tursti rundt hele vatnet som er blitt et yndet utfartssted for befolkningen i Stavanger og Randaberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges vassdrags- og energidirektorat, dybdekart 1995
André Lange

André Lange (født 1973) er en tysk bobkjører som var en aktiv konkurransekjører fra 1993 til 2010. Han har vunnet fire OL-gull og blitt verdensmester åtte ganger.
Lange har vunnet fire OL-gull i bobsleigh, to i toer- og to i firerbob. I Salt Lake City 2002 vant han firerbob, i Torino 2006 både toer- og firerbob og i Vancouver 2010 vant han toerbob.
Han har blitt verdensmester åtte ganger i bobsleigh, tre i toerbob og fem i firerbob. 2000 i Altenberg i firerbob, 2003 i Lake Placid i både toer- og firerbob, 2004 i Königssee og 2005 i Calgary i firerbob, 2007 i St. Moritz i toerbob og 2008 i Altenberg i både toer- og firerbob.
I 2010 var han flaggbærer for Tyskland på åpningsseremonien i Vancouver. Han la opp like etter OL-deltakelsen.
I 2017 ble han engasjert som assistenttrener for det Sør-Koreanske boblaget i forkant av OL i 2018.


== OL-medaljer ==
2002  Salt Lake City -  Gull i bobsleigh, firerbob  Tyskland.
2006  Torino -  Gull i bobsleigh, toerbob  Tyskland.
2006  Torino -  Gull i bobsleigh, firerbob  Tyskland.
2010  Vancouver -  Gull i bobsleigh, toerbob  Tyskland.
2010  Vancouver -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Tyskland.


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) André Lange – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) André Lange – Munzinger Sportsarchiv 
(en) André Lange – Olympics.com 
(en) André Lange – Olympic.org 
(en) André Lange – Olympedia 
(en) André Lange – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) André Lange – IBSF 
(en) André Lange – TheSports.org
Kevin Kuske

Kevin Kuske (født 1979) er en tysk bobkjører som var en aktiv konkurransekjører fra 1999 til 2018. 
Kuske har vunnet fire OL-gull i bobsleigh, to i toer- og to i firerbob. I Salt Lake City 2002 vant han firerbob, i Torino 2006 både toer- og firerbob og i Vancouver 2010 firerbob.
Han la opp i 2018 etter først å ha deltatt OL i Pyeongchang. Han er per 2018 den mest suksessfulle bobkjøreren i Olympisk historie.


== OL-medaljer ==
2002  Salt Lake City -  Gull i bobsleigh, firerbob  Tyskland.
2006  Torino -  Gull i bobsleigh, toerbob  Tyskland.
2006  Torino -  Gull i bobsleigh, firerbob  Tyskland.
2010  Vancouver -  Gull i bobsleigh, toerbob  Tyskland.
2010  Vancouver -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Tyskland.
2018  Pyeongchang -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Tyskland.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Kevin Kuske – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kevin Kuske – Olympics.com 
(en) Kevin Kuske – Olympic.org 
(en) Kevin Kuske – Olympedia 
(en) Kevin Kuske – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Kevin Kuske – Tysklands olympiske komité 
(en) Kevin Kuske – IBSF 
(en) Kevin Kuske – World Athletics 
(en) Kevin Kuske – TheSports.org
Georg Hackl

Georg Hackl (født 1966) er en tysk aker som har vunnet flere olympiske gull og verdensmesterskap. 
Hackl har vunnet tre OL-gull og to sølv fordelt på fem vinterolympiader i perioden 1992 til 2002. Han har deltatt i fem vinterolympiader; 1988 i Calgary, 1992 i Albertville, 1994 i Lillehammer, 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.
Han ble verdensmester ti ganger, tre i ener for menn og sju i mixed: 1989 i Winterberg i ener, 1990 i Calgary i ener, 1991 i Winterberg mixed, 1993 i Calgary i mixed, 1995 i Lillehammer i mixed, 1997 i Innsbruck i ener, 2000 i St. Moritz, 2001 i Calgary, 2003 i Sigulda og 2005 i Park City i mixed.
Han la opp i 2006, etter Torino-OL.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Gull i aking, ener menn  Tyskland
1994  Lillehammer -  Gull i aking, ener menn  Tyskland
1998  Nagano -  Gull i aking, ener menn  Tyskland
1988  Calgary -  Sølv i aking, ener menn  Vest-Tyskland
2002  Salt Lake City -  Sølv i aking, ener menn  Tyskland


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Georg Hackl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Georg Hackl – Olympics.com 
(en) Georg Hackl – Olympic.org 
(en) Georg Hackl – Olympedia 
(en) Georg Hackl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georg Hackl – FIL
Kim Ki-hoon

Kim Ki-hoon (født 1967) er en koreansk kortbaneløper på skøyter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1994 på Lillehammer og 1998 i Nagano.
Ki-hoon har vunnet tre olympiske gullmedaljer i vinterolympiadene i 1992 og 1994. Han var den første sørkoreaneren som vant gull i et vinter-OL. Han deltok også i Nagano-OL i 1998, men tok ingen medaljer.
I 2002 ble han trener for de koreanske OL-utøverne i kortbane.Han har en stilling som professor ved Ulsan College.


== OL-medaljer ==
1992  Albertville -  Gull kortbaneløp på skøyter, 1000 meter, menn  Sør-Korea
1992  Albertville -  Gull kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett, menn  Sør-Korea
1994  Lillehammer -  Gull kortbaneløp på skøyter, 1000 meter, menn  Sør-Korea


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Ki-hoon – Olympedia 
(en) Kim Ki-hoon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kim Ki-hoon – TheSports.org
Bernhard Schlink

Bernhard Schlink (født 6. juli 1944 i Bielefeld) er en tysk jurist og skjønnlitterær forfatter.
Schlink står bak en håndfull romaner, mest kjent er de tre bøkene om den aldrende privatdetektiven Gerhard Selb: Selbs Justiz, Selbs Betrug og Selbs Mord. Disse bøkene er ikke oversatt til norsk, det er derimot

Høytleseren, roman. 1997 Gyldendal ISBN 82-05-32742-4
Kjærlighetsflukt, noveller. 2001 Gyldendal  ISBN 82-05-29742-8


== Priser ==
2001 – Eeva Joenpelto-prisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Bernhard Schlink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bernhard Schlink – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bernhard Schlink på Internet Movie Database 
(sv) Bernhard Schlink i Svensk Filmdatabas 
(da) Bernhard Schlink på Scope 
(fr) Bernhard Schlink på Allociné 
(en) Bernhard Schlink på AllMovie 
(en) Bernhard Schlink hos The Movie Database 
(en) Bernhard Schlink på Discogs 
(en) Bernhard Schlink på MusicBrainz
Amy Acker

Amy Louise Acker (født 5. desember 1976) er en amerikansk skuespiller.


== Biografi ==


=== Tidlig liv ===
Acker ble født i Dallas i Texas. Hun studerte ballett, moderne dans og jazzballett i 13 år, men en kneoperasjon da hun gikk på high school avsluttet ballettkarrieren hennes, og hun begynte å studere skuespill. I 1995 begynte hun på Southern Methodist University for å ta del i skolens velrenomerte teaterprogram.


=== Karriere ===
Allerede da hun gikk på college begynte Acker som fotomodell for klesmerket J. Crew. I 1999 ble hun nominert til en Leon Rabin-pris for «utmerket opptreden av en skuespillerinne i en hovedrolle» for sin opptreden i teaterstykket Therese Raquin. Hun fullførte også sin Bachelor of Fine Arts det samme året.
Acker opptrådte som «Winifred 'Fred' Burkle» i sesong to til fire av TV-serien Angel, og som «Illyria» i den femte og siste sesongen. Hun vant en Saturn-pris for beste kvinnelige birolle i en TV-serie i 2003 for denne rollen. 


=== Personlig liv ===
Den 25. april 2003 giftet Acker seg med skuespilleren James Carpinello i California. Den 22. januar 2005 fikk hun sønnen Jackson James Carpinello, og den 1. september 2006 fikk hun datteren Ava Grace. I 2005 ble hun med i rollebesetningen til TV-serien Alias i den siste sesongen, der hun spilte skurken «Kelly Peyton».


== Filmografi ==


=== Filmer ===


=== TV ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Amy Acker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amy Acker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amy Acker på Internet Movie Database 
(sv) Amy Acker i Svensk Filmdatabas 
(da) Amy Acker på Scope 
(fr) Amy Acker på Allociné 
(en) Amy Acker på AllMovie 
(en) Amy Acker hos Turner Classic Movies 
(en) Amy Acker hos Rotten Tomatoes 
(en) Amy Acker hos TV Guide 
(en) Amy Acker hos The Movie Database 
(en) Amy Acker hos Behind The Voice Actors
Kirby

Kirby er en japansk spillfigur. Spillene er produsert av den japanske spillprodusenten Nintendo, og Kirby ble skapt av Masahiro Sakurai. Kirby er dog mest kjent for Nintendos Super Smash Bros., som er et spill der Nintendo-karakterer fra ulike spill samles til kamp.


== Spillhistorie ==
Kirby har medvirket i følgende spill:

Kirby's Dream Land (August 1992—Game Boy)
Kirby's Adventure (Mai 1993—Famicom/NES)
Kirby's Pinball Land (November 1993—Game Boy)
Kirby's Avalanche (Februar 1995—Kirby's Ghost Trap in Europe, Super NES)
Kirby's Dream Course (Februar 1995—Super Famicom/Super NES)
Kirby's Dream Land 2 (Mai 1995—Game Boy)
Kirby's Block Ball (Mai 1996—Game Boy)
Kirby Super Star (September 1996—Kirby's Fun Pak in Europe, Super Famicom/Super NES)
Kirby's Star Stacker (April 1997—Game Boy)
Kirby's Dream Land 3 (November 1997—Super Famicom/Super NES)
Kirby no Kirakira Kizzu (Februar 1998—Super Famicom/Super NES)
Kirby 64: The Crystal Shards (Juni 2000—Nintendo 64)
Kirby Tilt 'n' Tumble (April 2001—Game Boy Color)
Kirby: Nightmare in Dream Land (Desember 2002—Game Boy Advance) (gjenskapt versjon av Kirby's Adventure)
Kirby Air Ride (Oktober 2003—GameCube)
Kirby & the Amazing Mirror (Oktober 2004—Game Boy Advance)
Kirby: Canvas Curse (Juni 2005—Nintendo DS)
Kirby: Squeak Squad (Desember 2006—Nintendo DS)
Kirby's Epic Yarn (Oktober 2010—Wii)
Kirby Mass Attack (28. oktober 2011—Nintendo DS)
Kirby's Return to Dream Land (25. november 2011—Wii)
Kirby: Triple Deluxe (16. mai 2014—Nintendo 3DS)
Team Kirby Clash Deluxe (13. april 2017—Nintendo 3DS)
Kirby's Blowout Blast (6. juli 2017—Nintendo 3DS)
Kirby Battle Royale (3. november 2017—Nintendo 3DS)
Kirby Star Allies (18. mars 2018—Nintendo Switch)
Super Smash Bros. (April 1999—Nintendo 64)
Super Smash Bros. Melee (Desember 2001—GameCube)
Super Smash Bros. Brawl (Juni 2008—Wii)
Super Smash Bros. for 3DS (Oktober 2014)
Super Smash Bros. for Wii U (November 2014)
Super Smash Bros. Ultimate (Desember 2018—Switch)


== Referanser ==
Kai Gjelseth

Kai Havig-Gjelseth (født 1940) er en norsk grafisk designer, kalligraf, illustratør og fotograf. Han hadde stillingen som professor ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. 
Gjelseth er utdannet ved Den Grafiske Højskole i København.Han var ansatt ved Fakultet for design på Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1980 til 2010. Fra 1990 som førsteamanuensis og senere som professor.Han har arbeidet med typografi, logoer, bokdesign, frimerker, skilt, filmplakater, utsmykninger og annet, deriblant bokstavene i steingulvet på Oslo lufthavn. I 1966 reiste han til Midtøsten som nyutdannet grafisk designer og har siden reist til Den arabiske halvøya over tretti ganger. Han har også reist over store deler av India og flere steder i Afrika.I 2004 gav han ut barneboka Zoo logisk : rare dyr i mange land.Han mottok Klassikerprisen under Grafills Visuelt-arrangement i 2010.


== Familie ==
Kai Gjelseth er sønn av visesangeren og reklametegneren Yukon Gjelseth.


== Referanser ==
Anne Merete Bull

Anne Merete Bull (født 1950) er en norsk sykepleier, nødhjelpsarbeider og rådgiver for Norges Røde Kors.
Bull har vært helsesøster, pleie- og omsorgssjef og politiker i Sykepleierforbundet. I tre perioder var hun fylkesleder i Oslo. På slutten av 1990-tallet meldte hun seg til tjeneste for Norges Røde Kors. Første oppdrag var på et feltsykehus i en flyktningleir for kosovoalbanere i Makedonia. Etter Kosovokrigen var hun ett år i Kosovo. I mellomtiden var hun i Tyrkia etter et jordskjelv. Siden var hun i Palestina og to år i Irak. Her hjalp hun Iraks Røde Halvmåne med å bygge ut et stort hjelpenettverk, slik at de kunne stå på egne bein og takle de mange humanitære oppgavene i landet. Hun har også vært i Jemen samt vært involvert i aids-problematikken i Afrika.Bull har også vært engasjert i den norske Palestinakomiteen og ble i 2020 valg til organisatorisk nestleder for komiteen.Hun har vært bidragsyter i boka Sykehjemsmedisin for sykepleiere og leger fra 2007. Boka tar utgangspunkt i, drøfter og beskriver standarder og prosedyrer som kan sette sykehjemmet i stand til å håndtere faglige, etiske og juridiske utfordringer på en god måte.


== Familie ==
Hun ble gift i 1971. Ekteskapet ble senere oppløst.


== Referanser ==
Leif Nøttestad

Leif Nøttestad (født 1967) er en norsk biolog og forsker med marine økologiske systemer som spesialområde. Han er ansatt som forsker ved Havforskningsinstituttet og som professor II ved Universitetet i Bergen. 
Nøttestad er utdannet ingeniør i teknisk miljøvern/akvakultur ved Høgskolen i Stavanger i 1989. Han tok cand. mag. i generell biologi ved Universitetet i Bergen i 1991 og ble cand.scient. i fiskeribiologi samme sted i 1994. I 1999 ble han dr.scient. i marine økologiske systemer med avhandlingen «Spatial aspects of life cycle adaptation in adult herring».Han ble ansatt om ingeniør ved International Research Institute of Stavanger i 1990. I 1995 ble han ansatt som NFR-stipendiat ved Institutt for Fiskeri- og Marinbiologi (IFM) og i 1998 ble han ansatt som forsker ved Havforskningsinstituttet. I tillegg har han siden 2016 hatt stillingen som professor II ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Bergen.Nøttestad har forsket på en rekke områder ved Havforskningsinstituttet. Dette inkluderer ulike makrellarter (som nordøstatlantisk makrell, hestmakrell og makrellstørje), økosystem prosesser med spesiell fokus på pelagisk fisk som sild og makrell, stimadferd og komplekse systemer, utbredelse, adferd og økologi hos hval og delfiner, sonar- og ekkolodd-studier av in-situ predator-bytte forhold (sjøpattedyr-pelagisk fisk-byttedyr) i marine økosystem, og popularisering og formidling av marin forskning. Han har skrevet flere vitenskapelige artikler.Nøttestad har vært medforfatter på boka Vill etter krill : på ekspedisjon med G.O. SARS til Sørishavet (2009).


== Referanser ==
Modulering

Se også: Modulasjon, koding av informasjon på en bærebølge.Å modulere vil si å endre tonearten i løpet av gjennomspillingen av et musikkstykke. En kjent form for modulering (Melodi Grand Prix-modulering) er å flytte tonearten en hel tone opp. Dette vil i mange tilfeller ha mye å si for følelsen den som hører på sitter igjen med, da de ulike toneartene har ulik karakter, og fordi en høyere toneart oppleves som mer intens.
En vanlig måte å modulere på er ved å gå via den nye toneartens dominant. Dominantens ledetoner fører inn til den nye tonikaen, og overgangen oppleves naturlig.
Modulering brukes i mange sammenhenger hvor en vil løfte sangen. Den tyske sangen Danke løftes for hvert vers en synger. I norske kirker er det vanlig å modulere fra salme til liturgi, for eksempel ved at salmen slutter i A-dur eller B-dur, mens liturgien fortsetter i F-dur eller G-dur. Da må organisten modulere for at liturgen skal høre hvilken tone han skal treffe i ny toneart. 


== Eksterne lenker ==
Danke med noter PDF
Fats Navarro

Theodore «Fats» Navarro jr. (født 24. september 1923 i Key West i Florida i USA, død 7. juli 1950 i New York City) var en amerikansk jazzmusiker (trompet), i sin korte karriere kjent som en av de ypperste på sitt instrument og tidlig utøver av hard bop.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var av afrikansk-spansk (kubansk)-kinesisk opphav, lærte piano (1929) og trompet (1936), samt saksofon, og spilte blant annet med skolekameraten Idrees Sulieman.  


=== Karriere ===
I 1941 ble han med i Sol Allbrights band i Orlando, turnerte Cincinnati og Ohio, der han ble ledende trompetist i Snookum Russels band i Indianapolis (1941–42) sammen med blant andre J.J. Johnson. Deretter var han andretrompetist i Andy Kirks orkester (i Kansas City) en kort tid (1943), før Billy Eckstine inkorporerte ham som frontfigur (1945–46) etter Dizzy Gillespies avgang.
I New York var han fra 1946 (i noen grad i konkurranse med Dizzy Gillespie) en mye brukt medspiller på innspillinger, blant annet med Kenny Clarke, Dexter Gordon, Coleman Hawkins, Benny Goodman, Bud Powell og Tadd Dameron, samt å finne på Jazz at the Philharmonic (JATP) i Carnegie Hall.  Navarro var i sine to siste år å finne i Lionel Hamptons og Tadd Damerons besetninger.
Årene 1947-48 representerte et høydepunkt i hans virke, noe som kan høres på flere innspillinger i Navarros navn; hans siste innspilling våren 1950 var live fra Birdland med Charlie Parker og Bud Powell.
Appetitt og kroppsform ga ham tilnavnet «Fats», hans høye stemmeleie gjorde ham også kjent under navnet «Fat Girl».  Navarros helse var tidlig sterkt svekket grunnet stort forbruk av heroin.  
Hans tidlige død var fremprovosert av tuberkulose.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fats Navarro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fats Navarro på Discogs 
(en) Fats Navarro på MusicBrainz 
(en) Fats Navarro på AllMusic 
(en) Fats Navarro hos American National Biography 
(en) fanside har kronologisk oversikt over liv og virke
(en) jazztrumpetsolos.com med ytterligere bilder og historikk