jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Langvassgrenda

Langvassgrenda er en grend i Rana kommune som omfatter de fleste gårdene og fritidsbebyggelsen omkring Langvatnet og nordvestover langs Glomåga. 
I vest strekker fjelltoppen Høgtuva seg til 1276 meter over havet, og er synlig fra nesten overalt i Langvassgrenda.
Glomådeltaet landskapsvernområde ble opprettet i 1997, Hammarnesflåget naturreservat ble opprettet i år 2000 og Fisktjørna naturreservat ble opprettet i 1992. I Glomdalen, lengst nordvest i Langvassgrenda, er det et unikt karstlandskap. Glomåga forsvinner et sted under jorda for så å komme fram i dagen igjen lengre nede i dalen. Ett sted ved elva er gitt navnet Marmorslottet, for der har elva laget merkelige skulpturer som setter fantasien hos de besøkende i aktivitet.  
Næringslivet er preget av land- og skogbruk samt videreforedling av landbruksprodukter. De første gårdene, Hammernes, Ravnå og Gullvik, ble etablert på 1640- og 1650-tallet. Grenda har tidligere hatt egen skole, men denne er i dag nedlagt. 
Langvassgrenda ble etter hvert kjent for et sterkt og meget aktivt åndsliv. I 1893 ble «Langvassgrendens læse og diskutionsklub» stiftet av den svært aktive sosialistagitatoren Hans Berntsen. Denne foreningen var en av de aller første i Nord-Norge som ble betraktet som en del av arbeiderbevegelsen. Klubbens ti første år ble preget av intens åndskamp og splittelse, for da vokste vekkelsesbevegelsen og frikirken seg sterk med mange tilhengere. 
Først på 1900-tallet gjorde brødrene Ole O. Ravnaa (1868–1948) og Nils O. Ravnaa (1870–1947) seg bemerket i vide kretser med sitt forsker- og samlerarbeid. Begge var sterke i naturvitenskap, mens Nils også samlet mye verdifullt innen folkeminnevitenskap.  Idrettsmann og brefører Karl Johan Westermark (1910–98) var også bosatt i Langvassgrenda.
Langvassgrenda fikk veiforbindelser med resten av Rana i 1958 og 1967. Før den tid måtte befolkningen benytte seg av båt- eller is-trafikk over Langvatnet. 14. oktober 1982 ble det åpnet en veiforbindelse til bygda Melfjordbotn innerst i Melfjorden i Rødøy kommune. Melfjordbotn har per 17. juli 2009 kun 3 fastboende.
Hansi Kürsch

Hansi Jürgen Kürsch (født 10. august 1966 i Tyskland) er vokalisten for power metal-bandet Blind Guardian. Sammen med André Olbrich er begge to låtskrivere for bandet. Han har også vært bassist for bandet mellom perioden 1984-1998. Kürsch har sunget på alle Blind Guardians utgivelser, i alt åtte studioalbum og to livealbum. Han har blitt kjent for sine opptak i studio, hvor han tar opp hver eneste vokalsekvens i mange forskjellige toneleier. Disse opptakene blir så lagt over hverandre, og man får følelsen av at det er et kor som synger.Kürsch er, sammen med gitarist Jon Schaffer fra Iced Earth, involvert i side-prosjektet Demons & Wizards.


== Eksterne lenker ==
(en) Hansi Kürsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hansi Kürsch på Internet Movie Database 
(en) Hansi Kürsch på Discogs 
(en) Hansi Kürsch på MusicBrainz 
(en) Hansi Kürsch på Encyclopaedia Metallum 
(en) Hansi Kürsch på Spotify 
(en) Hansi Kürsch på Songkick 
(en) Hansi Kürsch på AllMusic
Dagestanske språk

Dagestanske eller nordøstkaukasiske språk (også kalt nakhisk-dagestanske, østkaukasiske eller kaspiske språk) er en språkfamilie som snakkes i de russiske republikkene Dagestan, Tsjetsjenia og Ingusjetia, i nordlige Aserbajdsjan og Georgia, samt av utvandrere fra disse områdene. Den er én av tre språkfamilier som kun snakkes i Kaukasus (se kaukasiske språk for mer informasjon).
Familien er kjent for sitt komplekse lydverk (opptil 60 konsonanter og 30 vokaler i enkelte språk), substantivklasser, ergative setningsstruktur, og et stort antall kasus, inkludert flere lokative kasus.


== Språkklassifikasjon ==


=== Nakhiske språk ===

Snakkes i Tsjetsjenia, Ingusjetia og Georgia. Tsjetsjensk og ingusjisk er offisielle språk i sine respektive republikker.

batsisk
vejnakhiske språk
tsjetsjensk
ingusjisk


=== Avarisk-andiske språk ===
Snakkes i nordvestlige og vestlige Dagestan. Avarisk er lingua franca for alle disse språkene, samt for de tseziske språkene.

avarisk
andiske språk
akhvakhisk
andisk
bagvalalisk
botlikhisk
godoberisk
karataisk
tindisk
tsjamalalisk


=== Tseziske språk ===
Snakkes for det meste i sørvestlige Dagestan. Ingen av dem er litteraturspråk.

Østlige tseziske språk
hunzisk
bezjitinisk
Vestlige tseziske språk
tsezisk
khvarsjinisk
hinukhisk


=== Lesgiske språk ===
De lesgiske språkene snakkes i sørøstlige Dagestan og nordlige Aserbajdsjan. Lesgisk er det største språket i gruppa, og lesgisk og tabassaransk er de eneste litteraturspråkene.

artsjinisk
udisk
kjernelesgiske språk
agulisk
lesgisk
tabassaransk
rutulisk
kryzisk
budukhisk
tsakhurisk


=== Isolerte språk ===
Språk som ikke kan klassifiseres ytterligere enn som dagestanske språk.

lakisk
khinalugisk
darginsk


== Slektskap med andre familier ==
Mange språkforskere mener at de nordøstlige (dagestanske) og nordvestlige (pontiske) kaukasiske språkene danner en nordkaukasisk familie, noen ganger kalt kakukasiske språk (selv om dette ikke er ment å dekke den sørkaukasiske familien). Denne teorien er imidlertid ikke godt bevist.
Noen språkforskere, som Igor Diakonov og Sergej Starostin, hevder at det fins likheter mellom dagestanske språk og de utdødde språkene hurrittisk og urartisk. Hurrittisk ble snakket flere steder i den fruktbare halvmåne på den 3. og 2. årtusen f.Kr. Urartisk var språket som ble talt i Urartu, et stort rike sentrert rundt Vansjøen i dagens Tyrkia, som eksisterte fra rundt 1000 f.Kr. til 585 f.Kr.


== Referanser ==
Kilebein

Kilebeinet er en liten knokkel i hodeskallen som hører med til de indre strukturene i skallen og er delvis dekket av andre bein (særlig ganebeinet og ansiktet). Beinet ligger på undersiden av hjernekassa og utgjør den fremste delen av innerkraniet. Utstikkere fra kilebeinet stikker ned i ganen, opp bak øyet og dekker den innerste/nederste delen av tinningen hos pattedyr. På toppen av benet er sella turcica, som holder hypofysen. Inni benet nedenfor denne er en to-delt bihule med ørtynn vegg man kan operere på hypofysen gjennom, og betennelse i denne bihulen kan ha dødelig innvirkning på venesinusene nærved.Det meste av de øvrige delene i den synlige delen av hjernekassa tilhører skalletaket. Siden kilebeinet er en del av innerkraniet er det tynnere og mindre solid enn andre bein i hjernekassa, og et slag mot tinningen vil derfor være farlig for mennesker og andre pattedyr med stor hjernekasse, især fordi at det kan forårsake store blodomløpsforstyrrelser til hjernen.


== Åpninger ==
Kilebeinet har en serie med par av åpninger for nerver og blodårer.
I den fremste delen inne i øyehulen:

Lengst foran mot nesen ligger porus opticus der synsnerven (den II. hjernenerven) og blodårer til øyet går.
Den største åpningen i øyehulen er fissura orbitalis superior, der både hjernenevre III (nervus oculomotorius), IV (nervus trochlearis), den fremste utløperen av V (nervus trigeminus) og VI (nervus abducens) forlater hjernekassen, i tillegg til venen som tømmer øyet og en utløpet av nervenettet rundt den indre hjernearterien.Bak øyehulen (under hjernekassen):

Foramen rotundum, der overkjevenerven (andre utløper av nervus trigeminus) går ut.
Foramen ovale, der underkjevenerven (tredje utløper av nervis trigeminus) og en utløper av IX (nervus glossopharyngeus) går ut og en mindre arterie går inn.
Foramen spinosum, der både meningalarterien og -venen og en mindre utløper av underkjevenerven går.Kilebeinet danner også framkanten av foramen lacerum, et større par med åpninger der en utløper av ansiktsnerven (hjernenerve VII) of flere blodårer går.


== Referanser ==
Beslutningsvegring

Beslutningsvegring er en betegnelse på en sinnstilstand hvor evnen til å ta en beslutning angående et hvilket som helst spørsmål er betydelig svekket. Tilstanden vil ofte gi seg utslag i at personen aktivt motsetter seg å ta noen beslutning, gjerne kombinert med handlingslammelse: Man gjør ingenting – uansett om eventuelt andre har tatt en beslutning og prøver å sette den ut i livet.
Narcisse Virgilio Diaz

Narcisse Virgilio Díaz de la Peña (født 25. august 1807 i Bordeaux i Frankrike, død 18. november 1876 i Menton) var en fransk maler som var tilknyttet Barbizon-skolen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Diaz ble født i Bordeaux av spanske foreldre, som han mistet da han var i tiårsalderen. Noe venner av moren tok ham til seg. De bodde nær Sèvres, hvor han ble bitt av et krypdyr. Såret ble infisert, og han mistet foten og gikk med trebein resten av livet.
Sèvres var allerede da berømt for porselenet som ble laget der. Diaz begynte å interessere seg for maling, men likte ikke den bundne stilen og fast arbeidstid. Han begynte å male orientalske figurer i farge- og folderike kostymer. Mange av disse maleriene er bevart.


=== Karriere ===
Selv om han begynte karrieren som fargerik figurmaler, ble han etterhvert en skildrer av skogsinteriører med en var tonalitet. Han tilbragte mye av sin tid i Barbizon, og regnes i dag som en av de «små» malerne derfra – dog med noen svært gode verker iblant.
Han støtte på Théodore Rousseau for første gang trolig i 1831. Selv om Rosseau var yngre, beundret Diaz ham. Ti år senere ble de nære naboer. Rousseau var da i gang med sine skogsbilder, og Diaz fikk ikke kontakt med ham, nok mye på grunn av Rousseaus hjemlige og andre bekymringer. Resultatet var at Diaz listet seg rundt i skogen på trebein for å avlure mesteren mest mulig om teknikken. De ble venner etter en tid. Rousseau ble såpass rørt av historien, at han villig vekk ga undervisning. 
Diaz stilte bilder på parisersalongen i flere år, og ble dekorert med Æreslegionen i 1851. Han holdt seg i Brussel under den fransk-tyske krigen. Etter 1871 ble arbeidene hans regnet som fasjonable, og samlere begynte å vise interesse. Han hadde derfor god økonomi de siste årene.
I 1876 ble han sterkt forkjølet ved sin sønns begravelse og døde 18. november i Menton på Rivieraen, hvor han hadde reist i håp om å få bedre helse. Han ble begravet på Cimetière de Montmartre.
I ettertid er Diaz mest kjent for sine skogsscener og stormbilder. Bildene hans finnes i flere museer og samlinger i England og Frankrike. Han hadde ingen elever, men noen av de andre Barbizon-malerne tok opp elementer fra ham i sine bilder.


== Se også ==
A. Hustin, Les Artistes célébres: Diaz (Paris)
David Croal Thomson, The Barbizon School of Painters (London, 1890)
J.W. Mollett, Diaz (London, 1890)
Jules Arsène Arnaud Claretie, Peintres et sculpteurs contemporains: Diaz (Paris, 1882)
Albert Wolff, La Capitale de l'art: Narcisse Diaz (Paris, 1886)
Ph. Burty, Maîtres et petit-maîtres: N. Diaz (Paris, 1877).


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Sveriges Kommunistiska Arbetarparti

Sveriges Kommunistiska Arbetarparti (SKA), opprinnelig kalt Sveriges Kommunistiska Parti (marxist-leninisterna), var et svensk kommunistisk parti som eksisterte mellom 1980 og 1993. Restene av partiet finnes i dag i redaksjonen til Nya Arbetartidningen.
Bakgrunnen for partistiftelsen var at en venstrefløy i Sveriges Kommunistiska Parti (SKP), som hadde sett seg lei på det nasjonale enhetsarbeidet SKP i tråd med analysen om en overhengende krigsfare drev særlig overfor Socialdemokraterna, delvis ble ekskludert, delvis frivillig forlot partiet. Disse utgjorde omkring 15% av SKPs medlemsmasse. I 1981 ble Kommunistiska Arbetartidningen opprettet og gjort til partiorgan, og i 1982 skiftet partiet navn. Det ble nedlagt i 1993 da det som var igjen av SKA slo seg sammen med det som var igjen av Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS) for å starte Nya Arbetartidningen.
Politisk sto SKA hovedsakelig på det maoistiske grunnlaget SKP hadde forlatt til fordel for den nasjonale enhetstanken. Etter hvert som SKP fortsatte driften mot høyre, og blant annet valgte å støtte Socialdemokraterna ved valget i 1982, tok også SKA over det internasjonale nettverket SKP tidligere hadde hatt, deriblant forbindelsene med AKP(m-l) i Norge. SKA la seg også på en linje der de tok avstand fra begge supermaktene. Partiet ble imidlertid rammet av den krisa som rammet de fleste anti-revisjonistiske partiene på 1980-tallet, og hen også før den formelle oppløsningen. 
SKA oppfattet aldri at de var sterke nok til å stille til valg, og oppfordret medlemmene og sympatisørene sine til å stemme blankt. 
Partiformann var Per-Åke Lindblom.
San Francisco Zoo

San Francisco Zoo er en stor dyrehage i San Francisco i USA som første gang ble åpnet i 1929. Dyrehagen het opprinnelig «Fleishhacker Zoo» etter grunnleggeren, finansmannen og president for parkanleggene i San Francisco, Herbert Fleishhacker. De første dyra kom hovedsakelig fra Golden Gate Park. De første større utstillingene, som apeøya, bjørnegrotten, elefanthuset og lignende, ble bygget på 1030-tallet til en kostnad på rundt 3,5 millioner dollar.
Dyrehagen støttes ideelt av stiftelsen Zoological Society («det zoologiske samfunn») og som i løpet av de siste førti årene har blitt en viktig kilde for innsamling av økonomiske midler for San Francisco Zoo. Stiftelsen har over 25 000 medlemmer og bidrar også med å anskaffe sjeldne dyr til dyrehagen.
I San Francisco Zoo er det nær 700 individuelle dyr fra rundt 200 ulike arter i naturtro omgivelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) San Francisco Zoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johan Hegg

Johan Hegg (født 29. april 1973) er vokalist og frontfigur i det svenske death metal-bandet Amon Amarth. Han har vært medlem i bandet siden 1991.
Han er kjent for sin dype stemme og growleteknikk.Noen av hans idoler er James Hetfield, Ozzy Osbourne, Bon Scott og Bruce Dickinson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Hegg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johan Hegg på Internet Movie Database 
(en) Johan Hegg hos The Movie Database 
(en) Johan Hegg på Discogs 
(en) Johan Hegg på MusicBrainz 
(en) Johan Hegg på Encyclopaedia Metallum
Kommunistiska Partiet i Sverige

Kommunistiska Partiet i Sverige (KPS) var en svensk pro-albansk kommunistisk parti som eksisterte mellom 1982 og 1993. Restene av partiet er i dag å finne i Nya Arbetartidningen.KPS hadde sitt opphav i en gruppe som hadde brutt ut av Sveriges Kommunistiska Parti (SKP) i Norrköping på slutten av 1970-tallet i protest mot partiets vektlegging av å skape en nasjonal samling mot det som ble sett på som en overhengende krigsfare og i protest mot partiets stilling for Kina i konflikten med Albania, samt i en gruppe som hadde brutt ut av KPML(r) i Stockholm. Disse, samt andre som sluttet seg til det politiske grunnlaget, grunnla organet Kommunisten i 1979 og virket under flere navn før KPS ble grunnlagt i 1982. Partiet opprettet også ungdomsforbundet Ungkommunisterna. En rekke eksklusjoner i 1983–84 bidro til å svekke partiet, og som for de fleste andre anti-revisjonistiske partier i Vest-Europa var 1980-tallet en nedgangstid for KPS. I 1989 forlot også en relativt stor gruppe partiet og grunnla Vänstertidningen, som var ment å representere en bredere plattform. Det ble nedlagt i 1993 da det som var igjen av KPS slo seg sammen med det som var igjen av Sveriges Kommunistiska Arbetarparti (SKA) for å starte Nya Arbetartidningen.Politisk videreførte partiet mye av det SKP hadde stått for før rundt 1976, med vekt på klassekamp og kamp mot begge supermaktene. Partiet sto opprinnelig for en sosialismevisjon basert på en ettpartimodell ikke ulikt den albanske. Ulikt de fleste pro-albanske partiene i Vest-Europa beveget imidlertid KPS seg vekk fra Tirana og i retning en mer uavhengig linje. Dette muliggjorde også grunnleggelsen av Nya Arbetartidningen sammen med SKA, som representerte en pro-kinesisk tradisjon.
Partiet stilte aldri til valg. Medlemstallet antas å ha ligget mellom 100 og 200. Partiformann var Gösta Torstensson.


== Referanser ==
Iván Parra

Iván Ramiro Parra Pinto (født 14. oktober 1975) i  Sogamoso) er en colombiansk profesjonell sykkelrytter. Han kjørte for det franske laget Cofidis, men han nå vent tilbake til Colombia es Pasión i hjemlandet.


== Seirer ==
2005
Colombiansk mester
2 etapper Giro d'Italia
2006
Klatretrøya Tour de Romandie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iván Parra – ProCyclingStats 
(en) Iván Parra – Cycling Archives 
(en) Iván Parra – Cycling Quotient 
(en) Iván Parra – CycleBase
Sveriges Kommunistiska Parti (1995)

Sveriges Kommunistiska Parti (SKP) ble dannet etter at Arbetarpartiet Kommunisterna (APK) ble slått konkurs i 1995. Politisk og i stor grad også organisatorisk er partiet en videreføring av APK. Partiet er det femte partiet i Sverige som benytter seg av SKP-navnet.
Selv om partiet er den fremste etterfølgeren etter APK oppsto det også andre grupper i kjølvannet av dette. En av disse, ledet av tidligere Riksdagsrepresentant John Takman, gjorde først hevd på SKP-navnet. Selv om denne gruppa aldri har stilt til valg og i dag er så godt som ikke-eksisterende har dette gjort at SKP stiller til valg som Kommunisterna. Partiet er i dag kun representert i kommunestyret i Gällivare. I 2000 opprettet partiet også Sveriges Kommunistiska Ungdomsförbund (SKU). Partiets hovedorgan er månedsavisa RiktpunKt.


== Partiledere ==
Rolf Hagel (1995–2002)
Jan Jönsson (2002–2006)
Gun Isaxon (2006–)
Logogriff

Logogriff (av gresk logos som betyr «ord», og grifos som betyr «gåte» eller egentlig «fiskegarn») er en bokstav- eller tallgåte hvor man får oppgitt en rekke tallkombinasjoner der hver kombinasjon står for et ord, og hvert tall for en bokstav.


== Litteratur ==
Lidt om Logogripher. Ny illustreret Tidende No. 26. Kristiania, 29de Juni 1879, s. 203 og 206.
Acanthopteroctetidae

Acanthopteroctetidae er en liten familie av sommerfugler som hører til de mest primitive av sommerfuglene med sugesnabel (Glossata). De ligner på purpurmøll (Eriocraniidae), men skiller seg fra disse blant annet på at larvene har velutviklede bein. Det er bare beskrevet sju arter.


== Utseende ==
Små (vingespenn 11 – 16 mm) møll med svært smale vinger. Hodet har punktøyne (ocelli) mellom fasettøynene. I likhet med purpurmøll (Eriocraniidae) har de en kort sugesnabel, men mangler muskler til å bevege denne. Forvingene har varierende mønster, ofte med en iridiserende glans. Beina har ingen sporer på framleggene, fire på mellom- og bakleggene.


== Levevis ==
Larvene til den nordamerikanske Acanthopteroctetes unifascia utvikler seg som minerer i bladene av Ceanothus (Rhamnaceae). Hunnene har et kvasst eggleggingsrør som de bruker til å stikke eggene inn i bladet. En annen amerikansk art minerer i bladene til Ribes (Grossulariaceae). Leveviset til de andre artene er ukjent.


== Utbredelse ==
En trodde lenge at slekten Acanthopteroctetes var endemisk for vestlige Nord-Amerika, men de finnes også i Sør-Amerika og Sør-Afrika. På 1980-tallet ble det oppdaget en merkelig møll på Krim-halvøya. Den ble plassert i en ny slekt, Catapterix, og en ny familie, Catapterigidae. Den nye familien fikk ikke bred anerkjennelse, og Catapterix er nå inkludert i Acanthopteroctetidae. De to slektene er på mange måter ulike, men felles for dem er den unike morfologien til hannens kjønnsorganer.I samlingene til Museum für Naturkunde i Berlin ble en annen Catapterix-art oppdaget i 2010. Eksemplaret kom fra Tian Shan i Kirgisistan. Det er ikke lyktes å finne flere eksemplarer, og arten ble derfor beskrevet utfra museumseksemplaret i 2016. Det er sannsynlig at en i fremtiden vil finne flere Catapterix-arter i Kaukasus, Elburzfjellene og Kopet Dag, som ligger mellom de to kjente funnstedene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata - Homoneura
Gruppen (infraorden) Acanthoctesia Minet, 2002  – bare én familie
Familien Acanthopteroctetidae Davis, 1978
Slekten Acanthopteroctetes Braun, 1921  – fem arter
Acanthopteroctetes aurulenta Davis, 1984 - vestlige USA
Acanthopteroctetes bimaculata Davis, 1969 - vestlige USA
Acanthopteroctetes nepticuloides Mey, 2011 - Sør-Afrika
Acanthopteroctetes tripunctata Braun, 1921 - vestlige USA
Acanthopteroctetes unifascia Davis, 1978 - vestlige USA
Slekten Catapterix Zagulajev & Sinev, 1988  – to arter
Catapterix crimaea Zagulajev & Sinev, 1988 – Krim-halvøya i Ukraina
Catapterix tianshanica  Mey & Rutjan, 2016 – Kirgisistan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthopteroctetidae i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthopteroctetidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acanthopteroctetidae hos Fauna Europaea 
(en) Acanthopteroctetidae hos ITIS 
(en) Acanthopteroctetidae hos NCBI 
(en) Kategori:Acanthopteroctetidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acanthopteroctetidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Analog

Analog brukes av:

Analog informasjon, kvantitativ variabel som kan endres langs en trinnløs skala
Analog regnemaskin
Analogt bakkenett
Analog (programvare), web-analyseverktøy
Analog ost, ostesubstitutt


== Se også ==
Analogi (peker)
Digital informasjon, informasjon hvor data er lagret som diskrete verdier
Himmelens tempel

Himmelens Tempel (forenklet kinesisk: 天坛; tradisjonell kinesisk: 天壇; pinyin: Tiāntán; mandsju: Abkai mukdehun) i Beijing står på en forhøyning av hvit marmor og er et sirkelformelt tempel som ble bygget fra 1406 til 1420 e.Kr. og er laget i tre, uten spiker. Kuppelen har heller ingen tverrbjelker som støtter kuppelen.
The Hall of Prayer for Good Harvests er rundt med en diameter på 36 meter og en høyde på 38 meter. Den regnes for å være en av de vakreste bygningene i Kina.Tempelet er utformet som et møtested mellom himmel og jord – den menneskelige verden og gudenes verden. Forhøyningen tempelet sto på, hadde fire kanter som skulle symbolisere de fire verdenshjørnene, mens tempelet var rundt og skulle symbolisere himmelen.
Bindeleddet mellom himmelen og jorden var keiseren av Kina, for han var himmelens sønn. To ganger i året gjennom fem hundre år ble keiseren båret fra Den forbudte by, i bærestol på en vei bestrødd med gul sand til tempelet for å faste og be i tre dager til himmelens makter, for å sikre det enorme Kina gode avlinger i det kommende året.
Himmelens tempel ble innskrevet som et UNESCOs verdensarvliste i 1998 og ble beskrevet som "et mesterverk av arkitektur og landskapsdesign som enkelt og grafisk illustrerer en kosmogoni av stor betydning for utviklingen av en av verdens store sivilisasjoner ..." som den "symbolske utformingen og utformingen av Himmelens tempel hadde en dyp innflytelse på arkitektur og planlegging i Fjernøsten gjennom mange århundrer."I disse dager er den store Tiantan-parken (totalt 267 hektar) som omgir Himmelens Tempel med gamle furutrær svært populær blant byens befolkning. Her driver de med morgengymmnastikk, spiller badminton, domino, danser, går på turer med fugler i bur, sender opp drager, eller rett og slett sitter på plenen og drikker medbragt te.


== Referanser ==
La Brabançonne

«La Brabançonne» er nasjonalsangen til Belgia. Nasjonalsangen har tre versjoner for de tre hovedspråkene i landet; nederlandsk, fransk og tysk. Ifølge en legende ble sangen skrevet i september 1830, under den belgiske revolusjonen av en ung revolusjonær. Den unge revolusjonær som het Jenneval skulle etter legende ha fremført teksten under et møte på Aigle d'Or café.


== Tekst ==


=== Offisiell fransk tekst ===


=== Offisiell nederlandsk tekst ===


=== Offisiell tysk tekst ===


=== Uoffisiell oversettelse til engelsk av den franske teksten ===


=== Uoffisiell oversettelse til engelsk av den nederlandske teksten ===


=== Uoffisiell oversettelse til engelsk av den tyske teksten ===


== Eksterne lenker ==
Musikk og tekst til nasjonalsangen
Danny Tripp

Danny Tripp er en fiktiv rollefigur i TV-serien Studio 60 on the Sunset Strip spilt av Bradley Withford, kjent fra Presidenten. I serien er Danny Tripp en produksjonsleder, sammen med Matt Albie. I den første episoden tar de over styringen på Studio 60, det fiktive tv-programmet som serien handler om. Før det, regisserte han filmer som Albie hadde skrevet, men den neste filmen kunne han ikke jobbe med, fordi han hadde testet positivt for kokain, og derfor takket han ja til tilbudet fra NBS om å overta programmet. Han blir forelsket i Jordan McDeere, og de får senere i serien et forhold.