jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Solino

Solino er en tysk film av regissøren Fatih Akın fra 2002. Den er et tidsbilde av en italiensk families innvandring fra Syd-Italia til Ruhrområdet på 1960-tallet, og viser familiens skjebne frem til 1984. Filmen har mottatt flere priser.


== Handling ==
«Romano Amato» (Gigi Savoia) og hans kone «Rosa» (Antonella Attili) har hørt om det økonomiske mirakelet i Tyskland. Med sine to barn flytter de i 1964 fra landsbygden i det fattige Syd-Italia til Duisburg og håper å få et bedre liv der. Mor og far åpner stedets første pizzeria med navn etter landsbyen de kommer fra, Solino. Gigi, den mer rolige av sønnene, blir venn med innehaveren av fotoforretningen ved siden av, og etter at et filmteam som spiller inn en film i nærheten spiser i foreldrenes pizzeria, oppdager han sin lidenskap for fotografi og film. Den mer rastløse «Giancarlo» er mer interessert i den felles venninnen «Jo».
Ti år senere, i 1974, møtes Gigi (Barnaby Metschurat), Giancarlo (Moritz Bleibtreu) og Jo (Patrycia Ziolkowska) i en leilighet. Gigi og Jo er da et par. Giancarlo omgir seg med tvilsomme typer, mens Gigi lager filmer og opplever suksess. En av hans dokumentarfilmer er nominert til Ruhrfestspiele. Det harde arbeidet i familiens pizzeria har samtidig utmattet moren, som oppsøker en lege og får vite at hun lider uhelbredelig av leukemi. Som om ikke det var nok tar hun mannen på fersk gjerning med en blondine. Hun vil reise tilbake til Solino, og Gigi har ikke hjerte til å la henne være alene og reiser derfor sammen med henne til Italia. Der får han vite over telefon at filmen hans skal vises på festivalen og avtaler med broren at denne skal ta seg av moren. Giancarlo kommer ikke til Solino, men utgir seg for å være broren på filmfestivalen og tar imot troféet. Gigi leser dette i avisen og reiser rasende til Duisburg. Der tar han Giancarlo på fersk gjerning i sengen med kjæresten Jo og det kommer til brudd mellom brødrene. Siden Giancarlo ikke er villig til å ta seg av moren, har ikke Gigi annet valg enn å reise tilbake til Solino. Der møter han Ada, en venninne fra barndommen i Italia. De åpner en friluftskino i Solino, der Gigi viser sine filmer.
Det går igjen ti år. I 1984 gifter Ada og Gigi seg, og til og med Giancarlo kommer til bryllupet. Bare faren vil ikke reise tilbake til fødelandsbyen.


== Medvirkende ==
Barnaby Metschurat: «Gigi»
Moritz Bleibtreu: «Giancarlo»
Antonella Attili: «Rosa»
Gigi Savoia: «Romano»
Patrycia Ziolkowska: «Jo»
Tiziana Lodato: «Ada»


== Eksterne lenker ==
(en) Solino på Internet Movie Database 
(no) Solino hos Filmfront 
(no) Solino på NRK TV 
(fr) Solino på Allociné 
(nl) Solino på MovieMeter 
(en) Solino på AllMovie 
(en) Solino på Turner Classic Movies 
Filmselskapets side om filmen
Haugesund Billedgalleri

Haugesund Billedgalleri ligger nord i Haugesund med utsikt over byparken og rosehagen. Museet har sin historiske bakgrunn i Haugesund Kunstforening, stiftet 1913. Kunstmuseet Haugesund Billedgalleri ble opprettet som kommunal institusjon i 1973.


== Bygninger ==
Museet er bygget i tre etapper: ca. 1915, 1978 og 2004.
Den eldste bygningen ble oppført som bolighus for Lars og Inga Meling ca. 1915. I 1952 ble villaen med tilhørende eiendom testamentert til Haugesund kommune, en gave i tråd med Lars og Inga Melings siste ønske. Siden 1959 har Haugesund Kunstforening brukt Haugesund Billedgalleris lokaler som visningsted. Hovedbygningen fra 1978 er tegnet av arkitekt David Sandved. Den siste utvidelsen ble ferdigstilt våren 2004 og er tegnet av arkitektkontoret Sandved og Wathne arkitekter AS.Det samlede bygningsarealet utgjør 2210 m², hvorav utstillingsarealet utgjør 1000 m².


== Samlinger ==
Samlingen har sin bakgrunn i Haugesund Kunstforenings faste samling. I 1973 ble denne gitt til Haugesund kommune mot at kommunen etablerte et museum med visningslokaler for skiftende utstilling, magasin og utstillingsrom for den faste samlingen.
Museet har i dag en kunstsamling som omfatter nasjonale og internasjonale kunstnere som Lars Hertervig, Edvard Munch, Pablo Picasso, Christian Krohg, Per Kleiva, Håkon Bleken og Inger Sitter.
Billedgalleriet har en samling som er rik på verk med tilknytning til Vestlandet med kunstnere som Nikolai Astrup, Ole Frøvig, Trygve Goa, Kjell Pahr-Iversen, Fredrik Kolstø, Rita Marhaug, Olav Nygaard, Karl Anton Østensjø, Bjarne Halvorsen, Helene Nielsen, Stein-Magnus Opedal, Knut Rumohr, Gry Hege Rinaldo, Bernt Tunold og Bjørn-Sigurd Tufta m.fl.


== Annet ==
Haugesund Kunstforening har hele året sine løpende salgsutstillinger i billedgalleriet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Welle-Strand, Erling (1916-2013) (1974). Museums in Norway. Oslo: Royal Ministry of Foreign Affairs. s. 31. ISBN 8271770039. 


== Eksterne lenker ==
Haugesund Billedgalleri
Utstillingssalene fra 1978
P.J. Brown

Collier «P.J.» Brown (født 14. oktober 1969, Detroit, Michigan ) er en amerikansk profesjonell  basketballspiller. Brown har tidligere spilt for lag som New Jersey Nets, Chicago Bulls, Miami Heat og Boston Celtics


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) P.J. Brown – Louisiana Sports Hall of Fame 
(en) P.J. Brown – eurobasket.com 
(en) P.J. Brown – Basketball-Reference.com 
NBA profil (engelsk)
Tomé Vera Cruz

Tomé Vera Cruz (født 1955?) var statsminister i São Tomé og Príncipe fra april 2006 til februar 2008.
Tomé Vera Cruz var minister i regjeringen til Maria das Neves mellom 9. august 2003 til 5. mars 2004. Han etterfulgte Maria do Carmo Silveira som statsminister den 21. april 2006.
Indiana Pacers

Indiana Pacers er et amerikansk basketball-lag som spiller i ligaen NBA. Laget holder til i Indianapolis i Indiana, og spiller hjemmekampene i Bankers Life Fieldhouse.


== Hall of Fame ==
De følgende fire personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:

Adrian Dantley
Alexander «Alex» English
Gus Johnson
Isiah L. Thomas


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Indiana Pacers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hamangtunnelen

Hamangtunnelen er en 342 meter lang 2-felts tunnel på fylkesvei 1642, tidligere E16, like utenfor utenfor Sandvika sentrum i Bærum i Akershus. Den har ett løp med to motgående felt.
Over taket på tunnelen er bygget boligblokker i det såkalte Hamangskog-feltet.
E16 ble flyttet til den nye 2,3 km lange 2-løps Bjørnegårdtunnelen da den åpnet høsten 2019.
Tunnelen var i 2003 Akershus og Bærums mest trafikkerte tunnel, i tillegg til Norges åttende mest trafikkerte veitunnel, og Norges mest trafikkerte med ett løp, med sine 32 311 passerende biler per dag (ÅDT). Det er mye mindre etter 2019.


== Referanser ==


== Se også ==
Kjørbotunnelen
BrennetunnelenVeitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Bilde som viser Hamang-tunnelen og bebyggelsen over den. Se side 6 - pdf-fil
Bekkestuatunnelen

Bekkestuatunnelen er en 710 meter lang 2-felts tunnel på fylkesvei 160 under Bekkestua sentrum i Bærum. Tunnelen har ett løp med to motgående felt.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Brutte løfter

Brutte løfter er et norsk aktualitetsprogram med Mette Fossum som gikk på TVNorge fra 2000 til 2001. Programmet hadde som formål å sette søkelys på politikernes løftebrudd og de konsekvenser dette hadde fått for enkeltmennesker og grupper i samfunnet. 
Programmet gikk på tirsdager den første tiden, men etter bare to episoder ble det midlertidig tatt av sendeskjemaet. Etter drøyt to måneder gjenoppstod programmet, men med redusert sendetid.


== Innhold ==
Programmets formål var å sette fokus på det som programlederen hevdet å være politiske løftebrudd i det norske samfunnet. Gjennom ulike reportasjer fikk seerne følge forskjellige personer som hadde blitt sterkt lidende av politikeres løftebrudd.
Ukens aktuelle tema ble så debattert i studio med politikere og andre aktuelle personer til stede.


== Seertall ==
Programmet hadde forholdsvis beskjedne seertall. Premieren ble kun sett av 65 000. Etter to måneder ble det en sendepause på to måneder. Deretter gjenoppsto programmet i en kortere versjon. Seertallene bedret seg betraktelige og ble liggende på rundt 170 000.


== Referanser ==
Jødestjerne

Jødestjerne er det vanlige navnet på den gule davidsstjerna som jøder ble tvunget av nasjonalsosialistene til å bære i Tyskland og de fleste områdene som var okkupert av Tyskland under andre verdenskrig. Joseph Goebbels lanserte ideen i et notat i mai 1938, og Reinhard Heydrich tok opp tråden høsten 1938 etter krystallnatten. I det okkuperte Polen innførte lokale tyske administratorer jødestjerner i noen områder. Først i byen Włocławek i oktober 1939. I november 1939 ga Hans Frank ordre om at jøder over 10 år i Generalguvernementet skulle bære et hvitt armbind med davidsstjernen i blått. Etter invasjonen av Sovjetunionen i juni 1941 ble forskjellige merker brukt i de besatte områdene. Reinhard Heydrich ga 1. september 1941 ordre om at alle jøder over 6 år i selve Tyskland, i Alsace, Riksprotektoratet og Warthegau måtte bære jødestjernen utenpå klærne til enhver tid på offentlige steder. «Jøde» på tysk (Jude) eller det lokale språket skulle være skrevet inne i stjernen. I 1942 ble det innført i Nederland, Belgia og det okkuperte Frankrike - merkingen styrket sympatien med jødene blant majoritetsbefolkningen. Motstand i statsapparatet førte til at det aldri ble innført i Vichy-Frankrike. I Norge og Danmark under tysk okkupasjon ble ikke jødestjerne innført. I det fascistiske Kroatia ble en gul firkant brukt i stedet, med bokstaven Ž (av kroatisk židov = jøde). Romania innførte jødestjernen i Bessarabia og Bukovina etter erobringene av disse områdene. I Ungarn var det motstand mot jødestjernen som først ble innført etter den tyske okkupasjonen våren 1944.Jødestjerne ble tatt i bruk i områder under islamsk styre på 700-tallet. Under kalifene var ikke jødestjernen nødvendigvis et straffetiltak, men det var også for å vise at jødene tilhørte en beskyttet religion (dhimmi). Paven (etter det fjerde laterankonsilet, 1215) og de kristne kongene i Europa innførte i middelalderen påbud om at jøder og muslimer skulle bære merker som skilte dem fra den kristne befolkningen. England var først ute med å iverksette kravet (1218), deretter den kristne delen av Spania (1219), Frankrike (1234), italienske områder i 1257 og Ungarn i 1279. Bestemmelsene fra det fjerde laterankonsilet påbød spesielle klær for jøder og muslimer uten å konkretisere dette nærmere. Noen land innførte krav om spesielle hodeplagg, sko eller spesielt yttertøy. Etter hvert innførte alle land som anerkjente paven et form for tøystykke som kjennemerke for jødene. Påbud om å bære spesielle merker ble oftest innført samtidig med andre tiltak for å skille jøder fra resten av befolkningen. Merkene brukt i middelalderen var sjelden i form av davidsstjernen. Disse merkene forsvant i forbindelse med den franske revolusjonen og i forbindelse med jødenes frigjøring på 1800-tallet.


== Referanser ==


== Se også ==
Jødestjerne under andre verdenskrig
Historiske draktregler for jøder i ikke-jødiske områder


== Eksterne lenker ==
Jødestjerne - Yad Vashem (en)
Davdisstjerne, SNL
Bærums Verk Hauger Idrettsforening

Bærums Verk Hauger Idrettsforening (stiftet 2. april 1896 som Bærums Verk Sportsforening) er et idrettslag som dekker områdene Bærums Verk, Rykkinn, Kolsås og i noen grad også Løkenhavna, Lommedalen, Vøyenenga og Hauger i Bærum. Klubben driver idag med bordtennis, cheerleading, Amerikansk fotball, fotball, håndball, innebandy og langrenn. Tidligere var også basketball en del av breddeidretten i idrettsforeningen, men denne ble lagt ned i 2010 da siste lag meldte overgang til Sandvika Basketballklubb.


== Historikk ==
Idrettsforeningen ble stiftet 2. april 1896 som Bærums Verk Sportsforening, men 3. februar 1917 endret foreningen navn til Bærums Verk Idrettsforening.
1. januar 2014 fusjonerte Bærums Verk med Hauger Fotballklubb, en ren fotballklubb stiftet i 1969 fra Rud området, for å skape et godt og differensiert tilbud i ungdomsfotballen.


== Idretter ==


=== Basketball ===

Bærums Verks avdeling for basketball ble opprettet i 1979 og A-laget for menn var lenge blant Norges beste. Herrelaget vant totalt 6 kongepokaler som Norgesmestere i 1989, 1990, 1991, 1992, 1998 og 2004. På grunn av manglende rekruttering og generell avtagende oppslutning rundt basketball som idrett i Bærum har klubbens basketsatsing de senere årene foregått i samarbeid med andre klubber i Asker og Bærum. 
På herresiden startet klubben samarbeidsprosjektet 3B Basketball i 2002 sammen med EB-85 og Asker BBK. Initiativtaker til prosjektet var nåværende BLNO-trener Pål Berg og tanken var å kunne gi de beste basketspillerne i distriktet mulighet til å utvikle seg i fellesskap. Det nye laget, 3B, ble derfor registrert til spill i både Junior A-serie og U20-serien for menn. Asker trakk seg etter hvert fra samarbeidet og klubben endret etter hvert navn til 3B/Bærums Verk. Sandvika BBK og Lommedalen BBK sluttet seg etter hvert til samarbeidet og navnet på klubben ble våren 2009 endret til Bærum Basket og lagene ble etter hvert overført til de andre klubbene. På damesiden har Bærums Verk Basket hovedsakelig samarbeidet med Asker BBK og A-laget ble i 2009 formelt hetende Asker og hører inn under Asker som klubb.


=== Fotball ===
BVH Fotball er den største idretten i idrettslaget BVH.
Sportslig leder i fotballgruppen hos BVH er Haaken Kylling. 
A-lag herrer hos BVH spiller i 6. divisjon, mens damelaget spiller i 2. divisjon etter å ha rykket opp fra 3. div i 2019. 
Juniorlaget på både gutte og jentesiden spiller i 1. divisjon. 
Klubben drifter sitt eget fotballakademi som har treninger på ettermiddagen mandag til fredag i Bærum Idrettspark på Rud. 
Klubben har hatt flere spillere på Equinors talentleir og Vålerenga spiller Aleksander Hammer Kjelsen gikk gradene i BVH før han signerte proffkontrakt med Vålerenga. 


== Se også ==
Hauger Fotballklubb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Alexandre Girard-Bille

Alexandre Girard-Bille (født 1899, død mai 1961) var en sveitsisk kombinertløper.


== Meritter ==
Vinter-OL 1924
26. beste tid på 18 km langrenn (men ikke offisiell plassering)
14.-plass i kombinert (men 5.-plass i hoppdelen)
8.-plass i skihopping


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandre Girard-Bille – Olympedia 
(en) Alexandre Girard-Bille – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Brød og sirkus

For TV-programmet, se «Brød og sirkus (TV-program)»Brød og sirkus (latin: panem et circenses) er et uttrykk som brukes i overført betydning for å kritisere både en stats forsøk på å passivisere sine borgere, og borgernes egen villighet til å la seg bestikke med overfladiske og dekadente gaver.


== Historie ==
Uttrykket stammer fra en satire av den romerske dikter Juvenalis som levde fra ca. 55 til ca. 135 e.Kr. I denne sammenheng refererer «brød og sirkus» til den romerske politiske elites praksis med å dele ut gratis brød og avholde store offentlige arrangementer (f.eks. gladiatorkamper og hesteveddeløp) for å passivisere et urolig folk som hadde solgt sin politiske frihet.

Nå da dette forsumpede folk, som engang hadde makten og delegerte den til sine ledere sammen med fasces og kommandoen over legionene, ikke lenger har noen stemmer å selge, er det bare to ting som står i hodet på det: brød og sirkus.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carcopino, Jérôme (1998). Keisertidens Roma: daglig liv i det første århundre. [Stokke]: Forsythia. s. 208. ISBN 8291004595. 
Rusk, Göran (1995). Nytelse, næring, kultur: en bok om mat og drikke. Oslo: Universitetsforl. s. 86–87. ISBN 8200415260. 
Potter, D.; Mattingly, D. (1999): Life, Death, and Entertainment in the Roman Empire. Ann Arbor.
Menotti Jakobsson

Klas Alfred Menotti Jakobsson (født 7. juli 1892 i Stockholm, død 26. desember 1970 i Enskede) var en svensk skihopper og kombinertløper som representerte Djurgårdens IF. I OL i Chamonix i 1924 ble han nummer 7 i spesielt hopp og nummer 8 i kombinert. Han vant hopprennet i Coupe de France i 1923. Menotti Jakobsson ble svensk mester i spesielt hopp i 1917 og 1921, og i kombinert i 1917.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sports Reference: Menotti Jakobsson Arkivert 10. november 2012 hos Wayback Machine. (besøkt 13. november 2011)
Dalpilen: Svenskarna togo Coupe de France (9. februar 1923, s. 8, digitalisert av Kungliga biblioteket)
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere i skihopping og kombinert, besøkt 13. november 2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Menotti Jakobsson – Olympedia 
(en) Menotti Jakobsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Menotti Jakobsson – Sveriges olympiske komité
Ejnar Olsson

Ejnar Olsson (født 18. juli 1886, død 26. februar 1983) var en svensk skihopper, kombinertløper og fotballspiller som konkurrerte på 1910- og 20-tallet. Han representerte Djurgårdens IF i Stockholm.


== Meritter ==
Svensk mester i skihopping 1910, 1911, 1914, 1915 og 1916
Svensk mester i kombinert 1910, 1911, 1914, 1915, 1918, 1920 og 1921.Som fotballspiller vant han også 3 SM-gull for Djurgårdens IF.


== Eksterne lenker ==
Svenske hopp- og kombinertmestre gjennom tidene
A Theory of Justice

A Theory of Justice regnes som hovedverket til den amerikanske filosofen John Rawls, og ble utgitt i 1971. Verket tar for seg prinsipper et rettferdig samfunn bør bygges på, og Rawls gir her et moderne kontraktsteoretisk alternativ til utilitarismen.
Sammen med Robert Nozicks bok Anarchy, State and Utopia førte boken til en fornyet interesse for liberalisme i amerikansk politisk filosofi.


== Litteratur ==
Rawls, John: A Theory of Justice. Oxford University Press 1971. ISBN 0-19-825055-X
Bykampen

Bykampen er et norsk underholdningsprogram og gameshow med Øyvind Mund som gikk på TV 2 sommeren 1999 og sommeren 2000. I tillegg var Lene Elise Bergum og Elin Tvedt med som medprogramledere. Kari Jaquesson var en del av programlederteamet i første sesong.
Serien kan beskrives som et familievennlig gameshow. I hver episode skulle tre utvalgte familier fra tre norske byer konkurrere mot hverandre i ulike øvelser. Svært mange av konkurransene foregikk i det våte element. Kristiansand vant første sesong, mens Skien vant andre sesong.Premieren ble sett av 300 000.Programmet fikk hard medfart av TV-anmelderne.


== Konsept ==
Bykampen var verdens første TV-program med sanntids tele-stemming. Selskapet Teletopia Interactive hadde utviklet en videografikk-enhet som ble utplassert i sendbussen til TV 2, som var koblet direkte til Teletopias telesentral via ISDN-linje levert av Telenor. Systemet genererte videografikk (søylediagram osv) i sanntid, basert på antall telefonsamtaler til tele-stemmingssystemene i øyeblikket. Programlederen "hauset opp" stemningen aktivt, ved å vise til at "Nå er det (så og så mange) som holder med Stavanger, må må dere vise hva dere er gode for!!!".


== Referanser ==
Njål Djurhuus

Njål Mackay Djurhuus (født 15. april 1941 i Tórshavn) og hans hustru Erna Djurhuus (født 3. mars 1939 - død 15. oktober 2016) er offiserer i Frelsesarmeen. De kom til Norge fra Færøyene tidlig i 1960-årene.De har hatt mange oppgaver i Frelsesarmeen, men mest kjent er de for sitt arbeid ved Fyrlyskorpset, et hjelpearbeid for rusmisbrukere i Oslo, som de kom til i 1985.Njål Djurhuus hadde Fyrlyskorpset som ordre frem til 1999, og har etter det vært med som frivillig, ved siden av å være ansatt ved Frelsesarmeens hovedkvarter. Erna Djurhuus ble i Fyrlyskorpset i over 20 år, helt til 2006, da hun overtok ansvaret for Frelsesarmeens korps (menighet) på Fjellhamar. Også hun beholdt kontakten med miljøet i ettertid.I 2012 fikk Njål Djurhuus hjelp av 'Tore på sporet' til å finne sine skotske røtter. Dette ble til programmet "Njaals skotske savn" som ble vist første gang på NRK 20. januar 2013.
I 2014 var Njål Djurhuus redaktør for en bokutgivelse om Frelsesarmeens historie på Færøyene.


== Utmerkelser ==
Paret har blitt tildelt flere utmerkelser, blant andre:

Stiftelsen Scheiblers hederspris (1999)
St. Hallvard-medaljen (2000)
Kongens fortjenstmedalje i gull (2007)


== Litteratur ==
Hilde Dagfinnrud Valen: Gatefolk og fyrlysmennesker. Erna og Njál Djurhuus sprer lys på Oslos skyggesider (Lunde forlag, 1998)


== Referanser ==
Fylkesvei 55 (Sør-Trøndelag)

Fylkesvei 55 i Sør-Trøndelag gikk mellom Mørreaunet i Åfjord og fylkesgrensen ved Sela. Veien var 38,7 km lang.
Veien går fra Mørreaunet til Osa, videre langs sørsiden av Storvatnet og følger Sørdalen til fylkesgrensen.
Da Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien del av fylkesvei 6330.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅfjordSørdalsveien 

715Fylkesvei 715 Austdalsveien fra Mørreaunet mot  Rørvik i Rissa → Riksvei 706 i Trondheim og mot 17Fylkesvei 17 i Namdalseid
Osa
 Karlsaune bru (Lona, 30 m)
Kommunal vei Gamle Sørdalsvei fra Karlsaunet til Fv52Fylkesvei 52 Uggdalen
 Gildesseteren
Fv52Fylkesvei 52 Uggdalen
 Sørdalskverna
FlenstadFjellveien 

Amunddal
Fv203Fylkesvei 203 (Nord-Trøndelag) Selavegen fra fylkesgrensen ved Sela  mot 720Fylkesvei 720 Follafoss i Verran


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Sør-Trøndelag
Kartverkets norgeskart
Ca. lykkelig

Ca. lykkelig var en norsk situasjonskomedie som gikk på TV 2 i 2000. Den var produsert av Nordisk film. Serien handler om tre mer eller mindre vellykkede par i 30-åra, midt i etableringsperioden med ett bein i ungdomstida, og ett i voksenlivet.Serien ble innspilt i Bergen og var inspirert av den amerikanske serien Venner for livet.Serien hadde et gjennomsnittlig seertall på i underkant av 400 000.En andre sesong var planlagt, men ble skrotet på nyåret da Skåber valgte å forlate serien.


== Rolleliste ==
Ivar Nergaard ...Aksel
Linn Skåber ...Liv
Arvid Ones ....  Arne
Tore Chr. Sævold ....  Karsten
Edward Schultheiss ....  Ole
Jasmin Aasland ....  Lotte
Siv Charlotte Klynderud ...Kirsti


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ca. lykkelig på Internet Movie Database 
(no) Ca. lykkelig hos Filmfront
Vestregionen

Vestregionen var et regionalt samarbeidsorgan for 16 kommuner vest for Oslo, sammen med fylkeskommunene i Akershus og Buskerud.
Vestregionen ble opprettet i 1992 som et samarbeid mellom kommunene Bærum og Asker i Akershus fylke, Drammen, Røyken og Hurum i Buskerud, og de to fylkeskommunene.
I 2004 ble samarbeidet utvidet med Jevnaker i Oppland, Hole, Ringerike, Øvre og Nedre Eiker og Lier i Buskerud, samt Svelvik og Sande i Vestfold.
Sigdal, Krødsherad og Modum i Buskerud ble medlemmer i 2010.
Samarbeidsorganet ble avviklet 1. januar 2019.
Må ikke forveksles med regionen Vestområdet i Akershus fylke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
vestregionen.no