jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Konsistent hashing

Konsistent hashing er en teknikk for indeksering i et datanett.  Det er en variant av hashing som forsøker å fordele lagringen likt på de ulike bøtter i tabellen.  Dette er spesielt anvendelig i en distribuert hashtabell, der ansvaret for lagring er spredt på flere noder i et datanett.
Hver bruker har et synsfelt (view) bestående av en andel av tabellens bøtter. Andelen er fast, men kan bestå av ulike bøtter over tid. Ulike brukere kan ha forskjellige synsfelt, men når de arbeider med felles bøtter, vil hashfunksjonen med overveldende sannsynlighet, sikre at arbeidet skjer mot samme ansvarlige, slik at en unngår inkonsistens, sprikende tilstand.
Dette gjør at en kan lagre tabellen distribuert, uten å kopiere endringer til alle noder når endringene skjer. Nye bøtter er betraktelig enklere å legge til, og ved oppslag tar det kun O(1) tid. 
Teknikken ble først utviklet ved Massachusetts Institute of Technology og beskrevet i

Karger, D., Lehman, E., Leighton, T., Panigrahy, R., Levine, M., and Lewin, D. Consistent hashing and random trees: distributed caching protocols for relieving hot spots on the world wide web. I:  Proceedings of the twenty-ninth annual ACM symposium on Theory of computing, ACM Press, side 654–663, 1997.
Marí Alkatiri

Marí Alkatiri (født 26. november 1949) er en politiker fra Øst-Timor.  
Alkatiri var med i etableringen av motstandsbevegelsen FRETILIN tidlig på 1970-tallet, men måtte rømme landet under indonesisk okkupasjon.  Han var i eksil i Angola, samt en tid som landmåler i Mosambik, men returnerte til hjemlandet i 1999.  Under interimsstyret var han finansminister. I 2002 ble han statsminister i Øst-Timor.
Alkatiri gikk 25. juni 2006 av etter sterkt press blant annet fra daværende president Gusmão etter de omfattende urolighetene i landet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BBC: East Timor's PM 'ready to resign'
FRETILIN

Frente Revolucionária de Timor-Leste Independente (FRETILIN) var en østtimorsk frigjøringsbevegelse.  Det ble etablert 20. mai 1974 i forbindelse med at Portugal igangsatte en prosess i retning selvstyre.  28. november 1975 proklamerte de den demokratiske republikken Øst-Timor, som motsvar til det pro-indonesiske kupp noen få dager tidligere.  Etter at Indonesia intervenerte ni dager senere, fortsatte FRETILIN sitt arbeide, inntil i 1984 da de formelt sett ga opp.  Et fåtall var utover 1990-tallet engasjert i geriljaarbeide, men en mer ikke-voldelig linje har dannet seg den senere tid, ledet av José Ramos-Horta og 
Carlos Filipe Ximenes Belo.  I et forsøk på gjenoppliving fikk FRETILIN 57 % av stemmene ved valget i 2001 og fikk 55 av de 88 seter i regjeringen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) FRETILIN – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dignity Health Sports Park

Dignity Health Sports Park, tidligere StubHub Center er en flerbruksarena på universitetsområdet til California State University, Dominguez Hills i Carson. Det er kort avstand til Los Angeles sentrum fra arenaen. Det finnes blant annet en fotballbane med plass til 27 000 der. Denne er hjemmebanen til Major League Soccer-lagene Los Angeles Galaxy og Club Deportivo Chivas USA.
Finalen i kvinnenes fotball-VM 2003 ble spilt her. Finalen i MLS-cupen 2003 og 2004 ble også spilt her.
Dignity Health Sports Park blir også brukt til USAs sjumannsrugbykamp i turneringen World Seven Series. Sjumannsrugby er en versjon av rugby union.
Den har også en innendørs friidrettsarena, samt velodrom, med en kapasitet på 20 000, en tennisbane med plass til 13 000, og en utendørs friidrettsbane med plass til 22 000.
Anlegget eies og drives av Anschutz Entertainment Group.


== Eksterne lenker ==
Dignity Health Sports Park
Pátria

«Pátria» er Øst-Timors nasjonalsang. Teksten er skrevet av Francisco Borja da Costa, og musikken av Afonso Redentor Araújo. Sangen ble laget og tatt i bruk ved kuppet i 1975. Ni dager etter ble sangen erstattet av det indonesiske styret. Etter frigjøringen ble sangen gjeninnsatt som nasjonalsang i 2002. Den går som følger:
Tetum

Tetum er et austronesisk språk som snakkes på øya Timor, og er offisielt i landet Øst-Timor. Enkelte av dialektene er meget påvirka av portugisisk, det andre offisielle språket i Øst-Timor, både i ordforråd og grammatikk.


== Referanser ==
Bardonecchia

Bardonecchia er en kommune i Alpene i den italienske provinsen Torino i regionen Piemonte. Kommunen har 3037 innbyggere (2004). Den ligger vest for Susa i dalen av samme navn (Susadalen), og er omgitt av høye fjelltopper som rager opp til høyder på over 3000 moh – P. Valfredda 3051 moh, C. Cardiola 3124 moh, P. Bagna 3129 moh, C. de la Planetta 3149 moh). 
Nær småbyen Bardonecchia begynner den eldste av jernbanetunnelene gjennom Alpene, den 13,7 km lange Fréjustunnelen (1871) som kommer ut ved Modane på fransk side. En moderne motorveitunnel følger en parallell trasé.
Selve byen Bardonecchia ligger 1312 moh, ved Bardonecchia-strømmen, en liten sideelv til Dora Riparia, og der fire mindre daler møtes, Rochemolles, Fréjus, Rho og Valle Stretta. 
Det historiske senter (Borgovecchio) ligger elevert og tilbaketrukket; en nyere bydel (Borgonuovo) er vokst frem rundt jernbanestasjonen. Byens vekst skyldes blant annet tollvesenet (den er en grenseby mot Frankrike), kommunikasjonslogistikk og turisme. Den er en av de større småbyene i Susadalen. 
Kommunen har dessuten kommunefraksjonene Lez Arnaus, Melezet, Millaures og Rochemolles. Nabokommunene er Avrieux, Bramans, Exilles, Modane, Névache og Oulx. Stedets katolske vernehelgen er Sant'Ippolito, hvis årlige liturgiske minnedag er den 13. august.
Under Vinter-OL 2006 var konkurransene i snøbrett lagt til Bardonecchia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bardonecchia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunefraksjonen Mélezets hjemmeside (på fransk)
Informasjoner hos comuni-italiani.it (italiensk)
Fotografier
The International Tussler Society

The International Tussler Society er det musikalske sideprosjektet til nåværende, forhenværende, og assosierte medlemmer av det norske rock-bandet Motorpsycho. Disse medlemmene er representert ved kunsternavnene Charlie Bob Bent, Snakebite Ryan, Duellin' Flint Gebhardt, «K. K.» Karlsen, Barry «Space» Hillien, Chickenshakin' Lolly Hanks Jr og Ringo 'Fire' Karlsen.
Bandet spiller fortrinnsvis musikk innenfor sjangeren country og sørstatsrock. Den første platen, Soundtrack from The Tussler, kom i 1994 og utga seg for å være lydsporet til en obskur italiensk spaghetti-western film. Plata inneholdt blant annet country-versjoner av Motorpsycho-låter som «Babylon», «Hogwash» og «Sunchild».
I 2004 kom oppfølgeren Motorpsycho presents: The International Tussler Society. Denne platen var innspilt i Lars Liens studio i Stugudal, Larsville, og trakk på tydelige referanser til både country og sørstatsrock. Platen ble kåret til beste «Americana»-utgivelse i desember-nummeret av det internasjonale musikk- og filmbladet UNCUT, og gikk rett inn som nummer 1 på VG-listen. Alle eksemplarer av platen, både på vinyl og CD, inneholdt en DVD med dokumentaren «Yee-Haw, Yee-Haw, Laila and the Seven Tusslers». Dokumentaren inneholder opptak fra innspillingen av platen, og ble filmet av den lokale filmskaperen Frode Dreier.


== Diskografi ==
Soundtrack from The Tussler (dBUT, 1994/Stickman, 2003)
Motorpsycho Presents: The International Tussler Society (Sony, 2004)


== Eksterne lenker ==
(en) The International Tussler Society på Discogs 
(en) The International Tussler Society på MusicBrainz 
(no) Adressa.no – Tre timer i ville vesten
Boknafisk

Boknafisk eller boknafesk (fra bokne; halvtørr, sammenskrumpet) er en variant av tørrfisk og er fisk som er delvis tørket av sol og vind på hjell eller vegg. 
Boknafisk henges ut i vintermånedene til tørking. Fisken er oftest usaltet, men stedvis brukes også saltet fisk. Hengetiden varierer alt etter tørk og smak/behag, som regel noen dager eller rundt i 1-2 uker, til den er ganske tørr utenpå, men fortsatt bløt og litt syrlig inni. Den skal fortsatt være myk ved ryggbenet. Man sier da at fisken er bokna.Det er mest vanlig å bruke torsk til boknafisk, men andre fiskeslag kan også benyttes. Dersom man bruker sild, snakker man om boknasild. 
«Boknafesk» er en delikatesse i Nord-Norge, og serveres gjerne med stekt bacon, grønnertestuing, dopp og kokte poteter. «Dopp» (også kalt «duppe» andre steder i landet) er ukrydret tykk hvit saus laget av margarin, mel og melk. Boknafisk serveres også med syrsuppe (av vann, byggmel, salt og noe syrlig) eller melkesuppe.Boknafisk er mest brukt i Nord-Norge, men er kjent langs hele kysten sørover til Bergen.


== Se også ==
Tørrfisk


== Referanser ==
Georg Fredrik Rieber-Mohn

Georg Fredrik Rieber-Mohn (født 13. august 1945 på Lillehammer) er en norsk jurist som var Norges riksadvokat i perioden 1986 til 1997 og dommer i Norges Høyesterett fra 1997 til 2007.


== Liv og virke ==
Han vokste opp i Skien og ble uteksaminert cand.jur. fra Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo i 1969.
Før han tiltrådte som dommer i Høyesterett 1. september 1997 var han blant annet statsadvokat i Rogaland (1976–80), ekspedisjonssjef i Justisdepartementets kriminalomsorgsavdeling og sjef for Fengselsstyret (1980–1985), lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett (1985–86) og riksadvokat (1986–1997). Da han ble utnevnt til riksadvokat, var han den yngste som til da hadde tiltrådt denne stillingen.
I statsråd 22. september 2007 ble han innvilget avskjed i nåde fra embetet som høyesterettsdommer med virkning fra og med 1. november 2007. Han ble før han pensjonerte seg ansatt i Justis- og beredskapsdepartementet som spesialrådgiver i Lovavdelingen.Rieber-Mohn var bidragsyter til første utgave av Straffeloven med kommentarer (Straffelovkommentaren) og har sammen med Magnus Matningsdal videreført Johs. Andenæs' standardverk innen strafferett, Alminnelig strafferett. Ifølge en undersøkelse fra 1997 var han blant de dommerne i Høyesterett som utmålte strengest straff i straffesaker. Han var også medlem av Straffelovkommisjonen som utarbeidet forslaget til straffeloven av 2005, samt Lovutvalget for utilregnelighet og rettspsykiatrisk sakkyndige.
Etter å ha vært nestleder i styret for Institusjonen Fritt Ord er han fra 2011 styreleder.Rieber-Mohn er kjent for å være en ivrig sportsfisker. Han var blant annet leder av Villaksutvalget som foreslo etablering av nasjonale laksevassdrag og laksefjorder og har sittet i styret for Kunnskapssenter for laks og vannmiljø siden 2004. Hans onkel var den kjente pateren og forfatteren Hallvard Rieber-Mohn. Som sin onkel tilhører han Den romersk-katolske kirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Biografi i Norsk biografisk leksikon
Bjørg Jønsson

Bjørg Jønsson Eidem (født 3. mars 1940) er en norsk forfatterinne, skribent og kulturjournalist.Hun startet som journalist i hjembyens Moss Avis og Moss Dagblad. Fra 1970 var hun litteraturkritiker i VG, og i mange år spaltist i Farmand under psevdonymet Femina. Under dette psevdonymet utga hun sin første roman, Drømmen og skyggen, der en fremmedgjort husmor er i dialog med tidsånden. Hennes neste bok, Emily, handlet om en ung pikes forhold til sin far.
På 1970-tallet giftet hun seg  med teaterkritikeren Odd Eidem og bosatt på Nesodden. På 1980-tallet virket hun først som redaktør i Hjemmets bokforlag og ble senere tilknyttet Aftenposten som journalist. I 2008 utga Jønsson En penn av honning, en penn av sennep, en biografi om sin ektemann. Hun  var også redaktør for noen  samlebøker med hans artikler. Selv dramatiserte hun  Riksteatrets oppsetning av mannens Jeppe Jansens giraff i 1984, scenografi av Hans Normann Dahl og Einar Dahl. Året etter satt hun i Riksteatrets styre.
Hun var medlem av Kringkastingsrådet (1991) og hadde en kort periode som forlagssjef i Stenersens Forlag (1992). Hun stod en tid også bak Eidem forlag.


== Utgivelser ==
Femina (1976). Drømmen og skyggen. Cappelen. 
Bjørg Jønsson (1979). Emily. Cappelen.  [Roman]
Odd Eidem (1981).  Bjørg Jønsson, red. Under appelsintreet. Cappelen.  [Artikler fra Aftenposten]
Hallvard Rieber-Mohn (1983).  Bjørg Jønsson, red. Pateren. Aschehoug. 
Bjørg Jønsson (1983). Livsfrisen. Aventura forlag.  [Roman]
Bjørg Jønsson (1985). En sommer i Visby. Aventura forlag.  [Roman]
Bjørg Jønsson (1989). Hull i silkegulvet.  [Med Ulf Aas, om Hamsun]
Bjørg Jønsson, Otto Nes og Yngvar Ustvedt, red. (1993). Svingende bølger. Eidem forlag.  [Til NRKs 60-årsjubileum]
Bjørg Jønsson (1993). Bak masken, seks politiker-portretter. Gyldendal.  [Illustrert av Ellen Auensen]
Odd Eidem (1996).  Bjørg Jønsson, red. Sirkus i morsmålet, det norske språk fra uke til uke. Eidem forlag.  [61 sider]
Odd Eidem (1998).  Bjørg Jønsson, red. Flanerier, Odd Eidems beste. Fortuna forlag.  [198 sider]
Bjørg Jønsson (1999). Akershus festning for kunst og kultur, et jubileumsskrift. Eidem forlag. 
Bjørg Jønsson (2008). En penn av honning, en penn av sennep. Koloritt forlag.  [Biografi om Odd Eidem]


== Referanser ==
Cellegift

Cellegift eller cytostatika er en samlebetegnelse på medisiner mot ulike kreftsykdommer. Cellegift gis for å bekjempe kreftcellen, eventuell drepe den. Vanligvis angripes cellenes DNA-metabolisme for å forhindre at den kan dele seg på nytt. Siden også kroppens friske celler er mottakelige for cellgiftens virkning har den mange og til dels alvorlige bivirkninger. Medisinen gis intravenøst i form av drypp eller sprøyter, eller i form av tabletter. Behandlingsform, dosering og antall cellegiftkurer avhenger blant annet av typen kreftsykdom som behandles og dennes utbredelse i kroppen.


== Høydosebehandling ==
Når cellegiftbehandlingen har et kurativt mål (altså å fjerne all kreft) gis som regel doser som er så høye som mulig i forhold til hva pasienten kan forutsettes å tåle. Dette beregnes blant annet etter vekt, alder og blodverdier. Særlig barn tåler høye doser med cellegift ved behandling av kreft.
Særlig ved en del kreftsykdommer i blod og lymfe (leukemi, lymfom),  kan det være aktuelt å gi såkalt høydosebehandling med autolog stamcelletransplantasjon (HMAS-behandling), hvis dette kan gi utsikt til å kurere pasienten. Pasienten må da avgi stamceller fra benmargen før behandlingen og ligge i isolat. Cellegiften vil ødelegge benmargen og dermed produksjonen av hvite blodlegemer slik at immunforsvaret blir borte. Etter behandlingen sprøytes stamceller tilbake i kroppen og produksjonen av hvite blodlegemer kommer igang igjen.


== Lavdosebehandling ==
Cellegiftbehandling gis også som behandling for å kontrollere kroniske kreftsykdommer, men da i andre doser. Det er blitt noe vanligere å gi enkelte cellegifter for andre sykdommer, for eksempel noen former for leddgikt.


== Bivirkninger ==
Cellegiftbehandling har en rekke bivirkninger. De vanligste er håravfall, kvalme og tretthet. Andre bivirkninger kan være stikking i fingertuppene og tærne, og sterilitet. De fleste bivirkningne forsvinner etter avsluttet behandling, dette vil også avhenge noe av alder og fysikk. Vanligvis gis medisiner som demper bivirkningene (kvalmestillende midler, hormoner) sammen med cellegiftkurene.


== Andre forhold ==
Det har i noen land blitt mulig å få forskrevet medisinsk cannabis for å lindre bivirkningene av cellegift.


== Se også ==
Kjemoterapi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kreftforeningen/Cellegift
Cellegiftbehandling - infeksjonsforebyggende råd til lavrisikopasienter (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer)
Cytostatika - administrering og avfallshåndtering (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer)
Cytostatika - gravide, ammende og andre spesielle hensyn (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer)
Cytostatika - håndtering av søl (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer)
Cytostatika - opplæring og godkjenning av sykepleiere (Prosedyre fra Nettverk for kunnskapsbaserte fagprosedyrer)
Steve Ballmer

Steven Anthony Ballmer (født 24. mars 1956 i Detroit i Michigan) var administrerende direktør i Microsoft fra januar 2000 til februar 2014. Han begynte i Microsoft i 1980 som ansatt nr. 24. Før han ble administrerende direktør hadde han en rekke ledende stillinger i selskapet. Han ble avløst av Satya Nadella 4. februar 2014 som administrerende direktør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Steve Ballmer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Ballmer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Ballmer på Internet Movie Database 
(en) Steve Ballmer på Discogs 
(en) Steve Ballmer på MusicBrainz 
(en) Steve Ballmer på Twitter
Julie Walters

Julia Mary Walters (født 22. februar 1950 i Smethwick i West Midlands i England) er en britisk skuespiller av irsk katolsk avstamming, blant annet kjent for medvirkning i komedier og for sine karakterroller.


== Liv og virke ==
Walters ble først kjent som partneren til komikeren Victoria Wood. Deres serie, Wood and Walters, ble sendt i fjernsynet i 1982, og de har fortsatt å opptre sammen ved flere anledninger i årene etter. En av Walters mest kjente roller er som «Fru Overall» i Woods såpeserieparodi Acorn Antiques.
Walters' første seriøse rolle i fjernsynet var i den klassiske Boys from the Blackstuff i 1980, og hennes debut i filmverden ga henne en sensasjonell Oscar-nominasjon og BAFTA-pris for Beste skuespillerinne. Dette var for filmen Rita i 1983, hvor hun spilte mot Michael Caine.
Walters har blitt tildelt en rekke utmerkelser. Hun ble i 1999 offiser av Order of the British Empire for innsats for teatret og ble i 2008 forfremmet til kommandør. I 2001 mottok hun Laurence Olivier-prisen for sin opptreden i Arthur Millers All My Sons. Hun fikk sin andre BAFTA for sin rolle som ballettlæreren i Billy Elliot (2000).
Walters spiller ofte eldre kvinner, og i 2002 mottok hun BAFTA for Beste kvinnelige skuespiller i fjernsynet for sin opptreden som Paul Reisers mor i My Beautiful Son. Walters spilte også «Molly Wiltersen» i Harry Potter og de vises stein (2001), Harry Potter og mysteriekammeret (2002) og Harry Potter og fangen fra Azkaban (2004).
I 2004 spilte Walters rollen som enken som var bestemt på å gjøre noe positivt ut av sin ektemanns kreftdød i Kalenderpikene, som også hadde Helen Mirren i en av rollene, og i 2005 spilte Walters igjen en inspirerende person fra virkeligheten i Ahead of the Class.
Walters ble i 2017 forfremmet til kommandørdame av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julie Walters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Julie Walters på Internet Movie Database 
(sv) Julie Walters i Svensk Filmdatabas 
(da) Julie Walters på Filmdatabasen 
(da) Julie Walters på Scope 
(fr) Julie Walters på Allociné 
(en) Julie Walters på AllMovie 
(en) Julie Walters hos Turner Classic Movies 
(en) Julie Walters hos Rotten Tomatoes 
(en) Julie Walters hos The Movie Database 
(en) Julie Walters hos Behind The Voice Actors 
(en) Julie Walters på Discogs 
(en) Julie Walters på MusicBrainz
Lita Prahl

Lita Prahl (født 21. mars 1905 i Bergen, død 7. mai 1978), også kalt Lizzie Prahl, var en norsk skuespillerinne og kostymedesigner. Hun spilte ved Den Nationale Scene i Bergen og ved Nationaltheatret. I årene 1926–1975 arbeidet hun hovedsakelig med kostymedesign ved Nationaltheatret, hvor hun etter hvert ble kostymesjef. For publikum er hun kanskje best kjent for rollen som den beskjedne guvernanten Mlle de Polignac i den norske juleklassikeren Tante Pose fra 1940, hvor hun for øvrig også hadde kostymeansvaret.


== Filmografi (utvalg) ==

1940 – Tante Pose

1945 – Rikard Nordraak

1951 – Storfolk og småfolk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lita Prahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lita Prahl på Internet Movie Database 
(no) Lita Prahl hos Nationaltheatret 
(no) Lita Prahl hos Sceneweb
Fiona Shaw

Fiona Shaw (født Fiona Mary Wilson 10. juli 1958 i Cobh i County Cork i Irland) er en irsk skuespiller som vanligvis spiller i London-teatrene.
Hun ble honorær kommandør av Order of the British Empire i 2001.


== Filmografi ==
2020 Enola Holmes
2011 True blood, Marnie Stonebrook
2011 The Tree of Life, bestemor
2004 Harry Potter og Fangen fra Azkaban (orig. Harry Potter and the Prisoner of Azkaban), «Tante Petunia Dumling»
2002 Harry Potter og Mysteriekammeret (orig. Harry Potter And The Chamber of Secrets), «Tante Petunia Dumling»
2001 Harry Potter og De vises stein (orig. Harry Potter and the Sorcerer's Stone), «Tante Petunia Dumling»
2001 The Seventh Stream, «Fru Gourdon»
2001 The Triumph of Love, «Leontine»
2000 Gormenghast, «Irma Prunesquallor»
2000 Morderens profil (orig. Mind Games)
1999 Kampen om Citizen Kane,  «Hedda Hopper»
1999 The Last September, «Marda Norton»
1998 Hevnere i kjole og hvitt (orig. The Avengers), «Far»
1997 Anna Karenina, «Lydia»
1997 The Butcher Boy, «Fru Nugent»
1996 Jane Eyre, «Fru Reed»
1996 The Waste Land
1995 Overtalelse (orig. Persuasion), «Fru Croft»
1993 Super Mario Bros
1993 Undercover Blues, «Navacek»
1991 London dreper meg (orig. London Kills Me)
1990 På jakt etter Nilens kilde (orig. Mountains of the Moon)
1990 Tre menn og en liten dame (orig. Three Men and a Little Lady)
1989 Min venstre fot (orig. My Left Foot), «Dr. Eileen Cole»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fiona Shaw på Internet Movie Database 
(sv) Fiona Shaw i Svensk Filmdatabas 
(da) Fiona Shaw på Filmdatabasen 
(da) Fiona Shaw på Scope 
(fr) Fiona Shaw på Allociné 
(en) Fiona Shaw på AllMovie 
(en) Fiona Shaw hos Turner Classic Movies 
(en) Fiona Shaw hos The Movie Database 
(en) Fiona Shaw hos Internet Broadway Database 
(en) Fiona Shaw hos Behind The Voice Actors