jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hosanger

Hosanger er et sted på Osterøya og var tidligere en selvstendig kommune i Hordaland fylke.


== Historie ==
Hosanger prestegjeld ble opprettet som formannskapsdistrikt den 1. januar 1838.
1. januar 1867 ble en del av Voss med 28 innbyggere ved Kongelig resolusjon overført til Hosanger. 1. januar 1885 ble annekssognet Seim (som lå som en eksklave i vest) overført til den nye kommunen Alversund. 1. januar 1910 ble Modalen skilt ut som egen kommune. 1. januar 1964 ble den delen av Hosanger som ligger på Osterøy, og  som hadde 1 616 innbyggere, slått sammen med deler av Bruvik, Hamre og Haus kommuner til den nye Osterøy kommune. Den delen av Hosanger som lå nord for Osterfjorden hadde 791 innbyggere, og dette området ble samtidig slått sammen med Alversund kommune og deler av Hamre, Lindås, Modalen og Sæbø kommuner til den nye Lindås kommune.


== Kultur ==
Hosanger Treskofabrikk er et lite tresko-museum.
Galleri Mjøsvågen er et lite kunstgalleri
Kossdalsvegen er en vei av kulturhistorisk verdi, restaurert i 1990. Innerst i Kossdalen ligger de 17 Kossdalssvingane som er Norges bratteste vei med gjennomsnittlig 27% stigning.
Markakunstløypa (LandArt-løypa) fra Hosanger sentrum og til innerst i Kossdalen er en årlig kunstutstilling ute i Osterøy-natur.
Hosanger kirke er en langkirke fra 1796.Stedsnavnet Hosanger er antakelig dannet av ordene hose,  det vil si «lang strømpe», og angr, «fjord», og henviser til formen på fjorden.


== Eksterne lenker ==
Hosanger Treskomuseum
Vener av Mjøsvågen
Kystsogevekene
Biologisk mangfold
Utslagssted

Et utslagssted (engelsk tee) er i golf et oppmerket felt hvor man begynner spill på et hull. Grensene for utslagsstedet er vanligvis markert foran i bredden med kuler, og strekker seg ytterligere to køllelengder (opptil 2,44 meter) bakover.
Gresset på utslagsstedet er kortklipt for å forstyrre ballens beliggenhet minst mulig.
I Norge opererer de fleste baner med to utslagsstedstyper, med forskjellig avstand til hullet; «gul» for herrer og «rød» for damer. I tillegg har baner som arrangerer større turneringer vanligvis «hvite» utslagssteder for profesjonelle herrer og «blå» utslagssteder for profesjonelle damer.
Solsangen

Solsangen eller Skapningens Lovsang er en lovprisningsbønn skrevet av Frans av Assisi ca. 1225. Den er det første betydningsfulle dikt på italiensk, rett nok på den folkelige dialekten umbrisk (ikke å forveksle med det utdødde språket umbrisk). 
Ifølge legenden talte Frans til dyr og fugler og de kom og hørte på ham, og han omtalte da dyrene og naturen som bror og søster. Dette kommer tydelig frem i denne bønnen.
På norsk finnes det flere oversettelser av diktet. Best kjent er muligens Eyvind Skeies gjendiktning av Olov Hartmans salme over Solsangen, Takk gode Gud for alle ting, som finnes i Norsk salmebok på nr 281. 
En noe enklere utgave av teksten er gjengitt på utallige hustavler uten at noe annet enn Frans av Assisis navn er oppgitt.


== Tekst og oversettelse ==


== Eksterne lenker ==
Bønner av Frans av Assisi
Oppgave om Frans av Assisi
Det absolutte nullpunkt

Det absolutte nullpunkt i fysikken er den laveste temperatur som er mulig, og den er på -273,15 °C, eller 0 K. Selve det absolutte nullpunkt kan ikke nås, men det er en meget viktig teoretisk og eksperimentell grense. 
Temperaturskalaen Kelvin har null ved det absolutte nullpunkt og kalles dermed for absolutt temperatur.
Tilstanden det absolutte nullpunkt ble først foreslått av Guillaume Amontons i 1702 som la merke til at gasser trakk seg sammen når de ble kjølt ned. Han lurte på om det fantes en temperatur hvor volumet ble null. Vi vet nå at alle gasser endrer fase før de når det absolutte nullpunkt, men at antagelsen hans om en nedre grense likevel var korrekt.
Ifølge klassisk termodynamikk stopper all termisk bevegelse opp ved det absolutte nullpunkt og entropien til et system går mot null  (Nernsts lov). Dette bildet blir modifisert i kvantemekanikken, siden systemets grunntilstand kan være degenerert kan entropien gå mot en konstant som ikke nødvendigvis er null. Generelt gjelder også at nær det absolutte nullpunkt er kvanteffekter viktige og mange spesielle kvantefenomener kan opptre, slik som superledning, superfluiditet, og kvante Hall-effekten.


== En samling kulderekorder ==
Det absolutte nullpunkt kan ikke nås, men i laboratorier har man kommet svært nær.

I november 2002 var kulderekorden på 100pK, dvs  1·10-12K. Dette var et system av kjernespinn ved lavtemperaturlaboratoriet på Tekniska högskolan i Helsingfors. De eksperimentelle metodene og resultatene er presentert i doktorgradsavhandlingen til T.A. Knuuttila som kan lastes ned her. PressemeldingI februar 2003 var den laveste observerte temperatur utenfor laboratorier i  Boomerang Nebula, med temperatur på 1,15K. Stjernetåken er 5000 lysår fra jorda, i stjernebildet Kentauren. Avisomtale 21. februar  2003
Stigmatisering

Denne artikkelen behandler det sosiologiske fenomenet stigmatisering, dvs sosialt stigma. For andre betydninger, se stigma og stigmata.Stigmatisering eller sosialt stigma i sosiologisk forstand er en prosess der individer plasserer andre individer i en bestemt kategori posisjonsinnehavere,

ved å tilskrive dem diskrediterende kjennetegn og egenskaper;
ved å diskreditere kjennetegn og egenskaper som er diskrediterbare;
ved å diskreditere eksisterende, synlige kjennetegn og egenskaper.Dersom personer eller grupper karakteriseres ved hjelp av samfunnsmessige eller gruppespesifikt negativt ladede kjennetegn, sier vi at de diskrimineres.
Erving Goffman definerte stigmatisering som «en diskrediterende egenskap som diskvalifiserer personer fra full sosial aksept». Han sier også at fenomenet er «en prosess hvor andres reaksjoner ødelegger en normal identitet». Goffmans tilnærming til studier av avvik kalles gjerne stemplingsteori.
Goffman betraktet stigma som et eksempel på et gap mellom det en person skulle være – eller personens virtuelle sosiale identitet – og vedkommendes faktiske sosiale identitet – dvs hva identiteten faktisk er. Et stigma er en generalisering der en persons spesifikke handlingsmønster eller særtrekk definerer vedkommendes allmenne karakter. Sagt på en annen måte tildeler stigmaet personer en sosial status som får forrang foran deres øvrige egenskaper.


== Følger og eksempler ==
Sosiale stigma fører ofte til usynliggjøring og/eller marginalisering. Eksempler er fysiske eller psykiske handicap eller sykdommer, alternative seksuelle orienteringer eller kjønnsuttrykk, spesifikke nasjonaliteter, religioner eller etnisiteter. Kriminelle har et sterkt sosialt stigma knyttet til seg.


=== Konkret merking ===
Sosial stigmatisering av grupper og individer har i historien også foregått gjennom konkret merking på kropp og klær hos personer som et samfunn har villet advare mot eller gi en vanærende skamstraff, særlig slaver, kriminelle, forrædere og «personer med lav moral». Eksempler på slike negative tegn og stigma er påbud om jødedrakter i middelalderen og jødestjerner under andre verdenskrig,påbudt til merking med hvite bånd rundt armer for alle som ikke er serbiske under krigen i Bosnia, indianernes skalpering av fiender, skamklipping av tyskertøser, oppsiktsvekkende fangedrakter, bruk av dumrianhatter i skolen, hånende plakater i inkvisisjonen og under kulturrevolusjonen og brennemerking, tatovering, amputasjon og lemlesting av dømte og andre. Også stempler i pass og annet har hatt samme funksjon. I tillegg kan grupper få nedsettende navn og betegnelser.


== Se også ==
Identitet
Stereotyp
Sosial kontroll
Skamstraff


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Stigmatisering i Store norske leksikon
Med hjartet på rette staden

Med hjartet på rette staden (orig: Heartbeat) er en britisk dramaserie som gikk på ITV fra 1992 til 2010. Handlingen i serien foregår i den fiktive småbyen Aidensfield i Yorkshire. Handlingen er lagt til 1960-årene, og er sentrert rundt livet på en liten politistasjon, en pub og et bilverksted/begravelsesbyrå. Musikk fra 60-årene er et vesentlig innslag i serien, både i handlingen og som lydspor.
I Norge ble serien sendt for første gang i 1997.
Serien har på det meste hatt seertall på 13,8 millioner i Storbritannia (2001). Også i Norge var den meget populær, og enkelte episoder har hatt over en million seere.


== Om serien ==
Bøkene i Constable-serien av Nicholas Rhea var utgangspunkt for serien.
Kjenningsmelodien «Heartbeat» ble skrevet og innspilt av Buddy Holly. Versjonen i TV-serien synges av Nick Berry, som også har en sentral rolle i serien, PC Nick Rowan, senere Sergeant.
Mange av naturscenene i serien er filmet i nasjonalparken North York Moors.


== I Norge ==
Den hadde premiere på NRK den 17. januar 1997 og ble den første tiden sendt på fredagskveldene. Den ble i løpet av sommeren flyttet til onsdagene. NRK sendte de tre første sesongene (30 episoder) dette året og tok deretter en lengre sendepause fram til 15. januar 2000. Fra da av ble den sendt kontinuerlig på lørdagskveldene. Siste episode av serien gikk 13. mars 2010.
Fra 2013 begynte NRK å sende den i reprise, på formiddager og ettermiddager.
Serien ble på NRK tekstet til nynorsk av Anne Margrethe Standal. Hun ble i 2006 tildelt Teksterprisen for blant annet denne serien. Også Sjukehuset i Aidensfield er tekstet av Standal.


== Priser ==
1995 – ITV Årets program (TRIC Award) – vant
1998 – ITV Årets program
1998 – ITV Årets program – National Television Award – mest populære nykommer – Jason Durr – nominert
1999 – Beste prime time drama vant
2007 – Beste europeiske drama (stemt frem i NRKs Topp 10)
2008 – Beste britiske drama (nominert av ITV) vant


== Sjukehuset i Aidensfield ==
Sjukehuset i Aidensfield er en spin-off-serie av Med hjartet på rette staden. I begynnelsen hadde serien med flere fiktive personer fra Med hjartet på rette staden, men Sjukehuset i Aidensfield gikk senere fra dette. I Norge startet NRK å sende serien 3. mai 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Produsentens nettsider om «Med hjartet på rette staden» (engelsk)
(en) Med hjartet på rette staden på Internet Movie Database 
(no) Med hjartet på rette staden på NRK TV
M-teori

M-teori er et foreløpig bare delvis kjent rammeverk som forener de fem ulike strengteoriene i fysikken i den forstand at de fremkommer som ulike grenser av M-teori. Det eksisterer ennå ingen fullstendig formulering av M-teori. Grunnen til at den antas å eksistere, er at man på midten av 1990-tallet fant nye og uventede relasjoner mellom de fem ulike variantene av strengteori. Disse relasjonene indikerer at det må finnes en dypere, underliggende teori. Dersom man lykkes i å finne en fullstendig og konsistent formulering av M-teori, vil den representere et viktig steg mot en  forening av kvantemekanikk og den generelle relativitetsteorien og en enhetlig teori for de fundamentale kreftene i naturen.
Edward Witten regnes av mange som M-teoriens far.
Brian Greene har popularisert teorien gjennom sin bok og TV-serie The Elegant Universe.
Edward Witten

Edward Witten (født 26. august 1951) er en amerikansk fysiker. Han ble tildelt Fieldsmedaljen i 1990 for sitt arbeid innen matematisk fysikk. Witten er en av vår tids fremste forskere innen strengteorien og står bak M-teorien.


== Priser (utvalg) ==
2010 - Lorentzmedaljen
2008 – Crafoordprisen
1990 – Fieldsmedaljen
1985 – Albert Einstein-medaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Edward Witten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edward Witten – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Båndspillerklaviatur

Båndspillerklaviatur (engelsk: tape replay keyboard) er et musikkinstrument der lyden frambringes ved at forhåndsinnspilte lydbånd kombineres med et tastatur. Lydbåndene inneholder entonige opptak av ulike instrumenter, særlig strykere og blåsere. Når en tangent trykkes ned på tastaturet, bringes et lydhode i kontakt med et bestemt bånd. På den måten kan det pilles både kromatiske skalaer og akkorder.
Instrumentet ble oppfunnet på slutten av 1940-tallet, og ble brukt i pop- og rockmusikk fra midten av 1960-tallet fram til slutten av 1970-tallet. Det ble helst brukt på konserter som erstatning for strykere og blåsere, men er også brukt under studioopptak for å oppnå spesielle effekter. Det mest kjente merket av båndspillerklaviaturer er Mellotron; andre merker er Chamberlin og Birotron.
Utviklinga innafor elektroniske instrumenter og digital teknikk har løpt fra båndspillerklaviaturene. I dag frambringes tilsvarende effekter på samplere. De brukes likevel fortsatt i visse sammenhenger, og er også stadig i produksjon.
Terne (våpen)

Terne er et norskutviklet våpensystem for ubåtbekjempelse. Systemet benytter rakettkastede synkeminer. Det ble utviklet i et samarbeid mellom Forsvarets forskningsinstitutt og U.S. Navy fra sent på 1940-tallet og til tidlig på 1960-tallet.
Utviklingsprosjektet hadde tre faser:

Terne I – Utvikling av rakettdrevne synkeminer.
Terne II – Utvikling og konstruksjon av landbaserte anti-ubåt-våpen for marineforsvar.
Terne III – Utvikling og konstruksjon av fartøybaserte anti-ubåt-våpen.Et Terne III våpensystem består av en søk og sporingssonar, avfyringskontrollsystem og rakettutskyteren som kan lagre seks salver av seks raketter hver. Selve våpenet er en synkemine med flere avfyrings metoder (tidspunkt etter kontakt med vann, nærhet til objekt og kontakt med objekt) som blir sendt igjennom luften av en rakettmotor som går på fast rakettdrivstoff. Når sonaren detekter et mål kan avfyringskontrollsystemet avfyre en rakettsalve som plasserer en streng av synkeminer med 18 meters mellomrom vinkelrett på målets kurs.


== Bruksland ==
Norge (Faset ut)
USA (Faset ut)
Tyskland (Faset ut)


== Eksterne lenker ==
Fra FFI Historie – Terne – et anti ubåtvåpen på mil.mo Arkivert 6. desember 2010 hos Wayback Machine.
Thesbiteateret

Thesbiteateret ble startet i Tønsberg i 1972 av italieneren Gianni Lepre og er Norges eldste eksisterende friteater. Det opprinnelige navnet var Tønsberg Alternativteater. Teateret har fram til idag oppført ca. 120 forestillinger og er fortsatt en sentral aktør i Tønsbergs kulturliv, blant annet med faste sommerforestillinger som siden 1999 har blitt vist på en friluftsscene i Thaulowhullet i naturparken Frodeåsen rett nord for byen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thesbiteateret i Scenewebarkivet
Thesbiteateret
Ungdomsportalene

Ungdomsportalene AS var et selskap som drev Ungdomsportalene Nettverket. Ungdomsportalene Nettverket besto av en serie nettportaler som var koblet sammen i et nettverk. Hver av portalene representerte geografisk tilhørighet. Nettportalene var drevet av og for ungdom. Selskapet ble opprettet i 2005 og eides blant annet av avisa Østlendingen (10 %) og Orkla Media (44 %). Resten (46 %) var kontrollert av Håvard Solheim, Christoph Schmitz og Marcus Sæthershagen, som selv var med på å starte forløperen HamarUngdom.no i 2001. Målgruppen for nettportalene var ungdom i alderen 13 til 19 år. Ungdomsportalene hadde per 1. februar 2006 over 135 000 brukere fordelt på flere norske byportaler.Ungdomsportalene ble startet som en tjeneste for ungdom i Norge etter modell av HamarUngdom.no. Samtlige portaler hadde identisk oppbyggning og brukerne hadde mulighet til å opprette og se på hverandres brukerprofiler, skrive og lese i hverandres gjestebøker, legge ut bilder, diskutere i forum, lese nyheter etc. Den 13. oktober 2004 avgjorde formannskapet i Hamar kommune at HamarUngdom.no skulle få Hamarprisen på kr. 10 000, for sitt samfunnsarbeid for unge i regionen.


== Portaler i nettverket ==
1  IMoss' egentlige URL var imoss.moss-avis.no, men siden var kjent som IMoss.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ungdomsportalene.no Arkivert 5. november 2010 hos Wayback Machine.
Bitmap

Bitmap er et engelsk datauttrykk som direkte oversatt betyr «kart over biter», det vil si et «rutenett av små biter», mens dets egentlige betydning er at et det er et grafikkformat for en datamaskin. Bitmap tilsvarer et likeværende uttrykk: Rastergrafikk. Siden begge begrepene er synonymer brukes de naturlig nok om hverandre.


== Forklaring ==
Innen billedbehandling på en datamaskin er bitmap en metode for å lagre digitale bilder. Et bilde blir delt opp i et finmasket nett av rader og kolonner. Hvert element i en gitt rad og kolonne kalles for en piksel (fra engelsk pixel) og som har sin egen spesifikke farge.
Eksempel på billedformat under Microsoft Windows og OS/2 som håndterer bitmap, er BMP. Det er et eldre format og består av like mye data som det som faktisk lagres på harddisken. Det er ingen komprimering i filformatet for å lage små datafiler. Formatet vokser proporsjonalt med størrelsen på bildet og fargedybden - til gjengjeld tapes ikke informasjon eller kvalitet når bildet lagres.
BMP-formatet er bare ett av mange bitmap- eller raster-formater. XBM, JPEG, TIFF, GIF og andre er også bitmap- eller rasterformater, men hvert har sine egne karakteristiske kvaliteter.


== Se også ==
Rastergrafikk
Bitmap files
Willie Wilson

Willie Wilson (født 8. juli 1947 i Cambridge, England) er sanger, bassist og trommeslager. Han er kjent for sitt arbeide med Jokers Wild, Syd Barrett og David Gilmour.
Wilson startet med å spille i Cambridge-bandet «The Swinging Vibros» da han var 16 år sammen med Nick Barraclough (gitar, bass og vokal), Brian Carling (vokal og gitar) og John Anderson (rytmegitar).
Rundt 1966 spilte Willie Wilson i Jokers Wild sammen med David Gilmour, og dro senere til bandet Quiver. Han har arbeidet som studiomusiker på de to soloutgivelsene The Madcap Laughs og Barrett (begge 1970) for Syd Barrett og han var delaktig på David Gilmours første soloutgivelse, «David Gilmour», i 1978. 
Han er også kjent for å vært med i surrogatbandet til liveforestillingene av Pink Floyds The Wall i 1980, og for å ha bidratt med ekstra trommer på lydsporet til filmen Pink Floyd: The Wall.


== Eksterne lenker ==
(en) Willie Wilson på Discogs 
(en) Willie Wilson på MusicBrainz 
(en) Willie Wilson på MusicBrainz
About Face

About Face er den andre soloutgivelsen fra Pink Floyd-gitarist og vokalist David Gilmour, utgitt 5. mars 1984 i Storbritannia. Albumet er produsert av Bob Ezrin og David Gilmour. To sanger er skrevet i samarbeid mellom Gilmour og Pete Townshend kjent fra The Who, resten er skrevet av Gilmour selv.
Albumet fikk ikke like mye oppmerksomhet som en Floyd-utgivelse, men flere låter fra dette albumet fikk betydelig spilletid på radio. «Until We Sleep» har rikelig med flimrende synthesizere og dyp porøs tromme, mens «Blue Light» var en populær «hit», med Gilmours forsinkede og vrengte gitarlyd som varemerke. Pete Townshend skrev låtene «Love on the Air» og «All Lovers Are Deranged». «Murder» er en forsiktig akustisk sang som eksploderer med tung gitar og markant keyboardspill av Steve Winwood.
Albumet nådde 32.-plass på Billboard-listen i USA og ble sertifisert til gull av RIAA.


== Sporliste ==
«Until We Sleep» – 5:15
«Murder» – 4:59
«Love on the Air» (David Gilmour/Pete Townshend) – 4:17
«Blue Light» – 4:34
«Out of the Blue» – 3:34
«All Lovers Are Deranged» (David Gilmour/Pete Townshend) – 3:13
«You Know I'm Right» – 5:03
«Cruise» – 4:39
«Let's Get Metaphysical» – 4:08
«Near the End» – 5:36


== Besetning ==
David Gilmour – Gitar og vokal
Jeff Porcaro – Trommer
Pino Palladino – Båndløs bass
Ian Kewley – Keyboard
Bob Ezrin – Keyboard
Steve Winwood – Hammondorgel og piano
Jon Lord – Synthesizer
Anne Dudley – Synthesiser
Ray Cooper – Perkusjon
Louis Jardine – Perkusjon
Vicki Brown – Vokal
Sam Brown – Vokal
Mickey Feat – Vokal
Roy Harper – Vokal
The National Philharmonic Orchestra, arrangert av Michael Kamen og Bob Ezrin
James Guthrie – Miksebord
Phil Taylor – Ansvarlig for lydutstyr
Jill Furmanovsky – Fotograf
Steve O'Rourke – Management


== Eksterne lenker ==
(en) About Face på Discogs 
(en) About Face på MusicBrainz 
(en) About Face på Spotify 
(en) About Face på AllMusic
Fyrskip

Fyrskip er betegnelsen på en fyrlykt som er plassert på et permanent oppankret fartøy.
Norge har hatt fyrskip på to steder. Sluppen «Enigheden» ble lagt ut ved Lepsøyrevet nord for Ålesund i 1856. Skipet havarerte året etter. Lepsøyrev fyr ble bygget i 1879, etter at det hadde vært gjort flere forsøk med nye fyrskip i området.
I 1919 ble et fyrskip lagt ut ved Ildjernsflu ved Nesodden. Skipet ble pårent og sank 9. februar 1929. Et nytt fyrskip ble lagt ut, og det holdt seg flytende til 1968, da det ble kondemnert og erstattet med en bunnfundamentert fyrlykt.
I Norge ble det ikke flere fyrskip. De fleste steder langs kysten var det mulig å plassere fyr langt ut fra land, derfor var det ikke behov for fyrskip. Fyrstasjoner på land var dessuten både langt sikrere og billigere i drift enn fyrskip. Men i mange andre land, for eksempel Danmark, Nederland og Storbritannia, fikk fyrskip en større utbredelse.


== Eksterne lenker ==
Annies Gjestekro: Fyrhistorie
Fiskefyr

Fiskefyr var ledfyr som ble opprettet under det rike kystfisket fra rundt 1850. Det ble brukt bare under sesongfisket.Det fantes fiskefyr på Gitterøya og Glette i Haugesund, Gjessnakken i Dønna, Glåpen i Moskenes, Hellevik i Haram, Folgerøy i Bømlo, Ballstad i Vestvågøy, Henningsvær i Vågan og Kinnasundet i Flora.Noen leifyr og kystfyr har også tidligere vært fiskefyr, slik som Alnes og Erkna i Giske, Boknasundet i Bokn, Espevær i Bømlo og Fjøløy i Rennesøy.


== Referanser ==
Jan Halldoff

Jan  Harry «Janne» Halldoff (født 4. september 1939 i Stockholm, død 23. juli 2010) var en svensk regissør. Han fikk den svenske utmerkelsen Silverspiken i 1974. Han regisserte kultfilmen Jack (1977) etter Ulf Lundells roman av samme navn.


== Filmer ==
Håltimma, 1965
Nilsson, 1965
Myten eller Han snodde en blomma och fick springa för livet, 1966
Livet är stenkul
Ola & Julia, 1967
Korridoren, 1968
En dröm om frihet, 1969
Porträtt av en stad, 1969
Bajen, 1970
Rötmånad, 1970
Ute, 1970
Firmafesten, 1972
De hemligas ö, 1972
Bröllopet, 1973
Stenansiktet, 1973
Det sista äventyret, 1974
Polare, 1976
Jack, 1977
Chez Nous, 1978
Harry H – Fallet Mary (Tv), 1978
Tillsammans, 1979
Vad händer ... ?, 1979
Lämna mej inte ensam, 1980
Klippet, 1982


== Filmmanus ==
Livet är stenkul (Fyra dagar i maj 1968), 1967
Ola & Julia, 1967
Korridoren, 1968
En dröm om frihet, 1969
Rötmånad, 1970
Firmafesten, 1972
De hemligas ö, 1972
Bröllopet, 1973
Stenansiktet, 1973
Det sista äventyret, 1974
Polare, 1976
Jack, 1977
Tillsammans, 1979
Lämna mej inte ensam, 1980
Klippet, 1982


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Halldoff på Internet Movie Database 
(sv) Jan Halldoff i Svensk Filmdatabas 
(da) Jan Halldoff på Filmdatabasen 
(da) Jan Halldoff på danskefilm.dk 
(da) Jan Halldoff på danskfilmogtv.dk 
(fr) Jan Halldoff på Allociné 
(en) Jan Halldoff på AllMovie 
(en) Jan Halldoff hos The Movie Database