jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ligasystemet i engelsk fotball

Det engelske ligasystemet, også kalt «The Football Pyramid» er betegnelsen nivå 1–24 i engelsk fotball. Det vil altså ta en klubb 23 år å rykke opp til høyeste nivå (Premier League) hvis man spiller i Bristol Downs League Divisjon 4 (laveste nivå), og rykker opp hvert år.


== Cuper/turneringer ==
Er en klubb med i en liga på et visst nivå får man også delta i cuper, eller eliminasjonsturneringer. 

FA Cup: Alle nivåer (I teorien; i praksis begrenset til Nivå 1–11)
Ligacup/EFL Carabao Cup: Nivå 1–4
Football League Trophy: Nivå 3–4
FA Trophy: Nivå 5–8
FA Vase: Nivå 9–11
FA National League System Cup: Nivå 11Under nivå 11 blir pyramiden regional, og samtidig blir cupene også regionale. Lenger ned i ligasystemet er turneringene på fylke/distriktbasis, noen fylker/distrikter har også egne turneringer.


== Selve systemet ==
Tabellen under viser ligasystemets nåværende struktur. For hver divisjon står det offisielle navnet, navn gitt fra sponsoren (som er forskjellig fra originalnavnet) og antall lag i hver divisjon. På nivå 1–8 rykker man direkte opp til nivået over den og rykker ned til den divisjonen rett under den. Under dette nivået bestemmes det individuelt av lokale forbund/fotballkretser.
Alle klubbene på nivå 1–4 er 100 % profesjonelle. Klubbene på nivå 1 er med i Premier League og klubbene på nivå 2–4 er med i English Football League. Klubbene på nivå 5–11 er medlem av National League System (NLS, også kalt non-league), og er under direkte jurisdiksjon av The Football Association. Toppnivået (nivå 5) av NLS i kjent som «Step 1» av FA, neste (nivå 6) som «step 2», osv. osv.
Anoleøgler

Anoleøgler er en artsrik gruppe iguaner. 
Disse ganske små og slanke øglene forekommer hovedsakelig i Sør-Amerika, men utbredelsen strekker seg nordover til Karibien og USAs sørstater. Arter i slekten Anolis er dessuten innført til Hawaii. De fleste artene klatrer i trær, men det finnes også marklevende arter i de tørre områdene i det sørvestre Sør-Amerika. De trelevende artene har gripehale som en tilpasning til et slikt liv. De har også festeskiver på tærne, som ligner på dem som gekkoene har. Mange arter har en fargerik hakelapp som benyttes til kommunikasjon med artsfrender.
Systematikken er omstridt, og de ble tidligere regnet som en underfamilie av en stor familie som omfatter alle iguaner, men her oppfattes de som en selvstendig familie. Noen går enda lengre, og fordeler gruppen på to familier Polychrotidae og Leiosauridae; Leiosauridae deles da i to underfamilier Leiosaurinae og Enyaliinae.


== Eksterne lenker ==
(en) anoleøgler i Encyclopedia of Life 
(en) anoleøgler i Global Biodiversity Information Facility 
(en) anoleøgler hos Fossilworks 
(en) anoleøgler hos ITIS 
(en) anoleøgler hos NCBI 
(en) Kategori:Polychrotidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polychrotidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
The Reptile Database: Polychrotidae
Todd Jackman's Anole Page
Francis Picabia

Francis-Marie Martinez Picabia (født 22. januar 1879, død 30. november 1953) var en maler og poet med fransk mor og spansk-cubansk far, tilknyttet den cubanske diplomatiske representasjonen i Paris.
Han var født i Paris og fikk sin kunstutdannelse ved både École des Beaux-Arts og École des Arts Decoratifs (kunsthåndverkskolen). Han kom i perioden 1903 til 1908 under innflytelse av Alfred Sisley, som var impresjonist. Senere var han kubist.
Rundt 1911 ble han med i gruppen Section d'Or, som pleide å møtes i atelieret til Jacques Villon i landsbyen Puteaux. Der ble han venn med Marcel Duchamp og kjent med Apollinaire, Albert Gleizes, Roger de La Fresnaye, Fernand Leger og Jean Metzinger.
Mellom 1913 og 1915 var han flere ganger i New York og deltok i kunstnerlivet der ved å introdusere modernismen for USA. Perioden kan kalles pre-dada, der han laget portraits mécaniques.  
I 1916 var han i Barcelona og ga ut sitt første Dada-tidsskrift kalt 391. Tidsskriftet fikk utvidet levetid ved at Duchamp støttet det fra USA. Interessen varte noen år, til han utviklet en sans for surrealismen. Fra 1925 var han tilbake i figurativt maleri.
I 1930-årene forbauset han verden med å gi ut en lang serie med bilder basert på erotisk pregede franske «Cocktail-bilder» fra mannfolkmagasiner. Stilen var langt fra den akademisk tradisjonelle måten å lage akt på. 
Han dro tilbake til Paris allerede før andre verdenskrig var over, malte abstrakt og skrev poesi. Våren 1949 var der en stor retrospektiv utstilling i Galerie René Drouin i Paris. 
Han døde i Paris, og er gravlagt i Cimetière de Montmartre.
Bildene selges i dag for over en million dollar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Francis Picabia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Francis Picabia på Internet Movie Database 
(sv) Francis Picabia i Svensk Filmdatabas 
(fr) Francis Picabia på Allociné 
(en) Francis Picabia på AllMovie 
(en) Francis Picabia hos The Movie Database 
(en) Picabia images at CGFA
(en) Scans of Picabia's publication, 391
(en) 391.org, contemporary dada publication following Picabia's 391
(en) After 391: Picabia's early multimedia experiments Short essay
(en) Dada Movement i MoMA Online Collection
The Movement for Multiparty Democracy

The Movement for Multi-party Democracy - MMD) er et politisk parti i Zambia. Partiet ble opprinnelig dannet for å kaste ut Kenneth Kaunda, som ledet United National Independence Party, partiet som hadde makten i landet i 27 år. Ved valget i 1991 ble partiets leder Frederick Chiluba valgt til president. Partiet hadde flertall fra 1991 til 2001 og er fremdeles det viktigste av de politiske partiene i Zambia. 


== MMDs presidenter ==
Partiet har hatt presidentvervet siden 1991.

Frederick Chiluba: 2. november 1991 – 2. januar 2002
Levy Mwanawasa: 2. januar 2002 –
Mufulira

Mufilira er en by i Copperbeltprovinsen i Zambia. Den er zambias femte største by med en befolkning på ca.  120 000 innbyggere. Byen ligger 40 km nordvest for Kitwe.


== Geografi ==
Mufulira ligger nord i provinsen Copperbelt. Byen ligger 1288 moh.
Avstanden til grensen mot Kongo er bare 16 kilometer. Det som er spesielt er at veien videre ikke er knyttet til det kongolesiske veinettet, men bare går over til den zambiske provinsen Luapula. Det er en strekning på 68 kilometer, som i perioder har vært svært utrygg å trafikkere på grunn av omflakkende opprørere.


== Jernbane ==
Mufulira er knyttet til det zambiske jernbanenettet med en sidebane til linjen Kitwe Chingola. Det er kun godstransport og da hovedsakelig malm fra gruvene i Mufulira som blir transportert til Konkola smelteverk i Chingola.


== Kjente personer fra Mufulira ==
Caleb M. Fundanga – Zambias sentralbanksjef siden 2002
Italias distrikter

Mange kommuner i Italia har blitt sammenfattet som distrikter. Distriktene i Italia utgjør dermed en forvaltningsenhet mellom kommunen og provinsen. I mesteparten av landet er distriktene rent administrative enheter (se under). I Syd-Tirol og Trentino har distriktene derimot overtatt noen av kommunenes og provinsenes oppgaver og er dermed politiske enheter.


== Distriktene i Syd-Tirol ==

I Syd-Tirol heter distriktene offisielt distriktsfellesskap (tysk Bezirksgemeinschaft, italiensk comunità comprensoriale, ladinsk comunità raionela). Disse er frivillige sammenslutninger av kommuner, som koordinerer kommunenes utvikling på kulturelle, sosiale, økonomiske og økologiske områder. I tillegg har provinsen delegert en del politiske kompetanser til distriktsfellesskapene, spesielt innen sosialvesen og miljøpolitikk. Syd-Tirols 116 kommuner er samlet i totalt åtte distriktsfellesskap:

Bolzano (tysk Bozen; bare hovedstadskommunen)
Burggrafenamt (it. Burgraviato; 26 kommuner)
Eisacktal (it. Valle Isarco, 13 kommuner)
Pustertal (lad. Puster, it. Val Pusteria; 26 kommuner)
Salten-Schlern (lad. Salten-Sciliër, it. Salto-Sciliar; 13 kommuner)
Überetsch-Südtiroler Unterland (it. Oltradige-Bassa Atesina; 18 kommuner)
Vinschgau (it. Val Venosta; 13 kommuner)
Wipptal (6 kommuner)


== Distriktene i Trentino ==

I Trentino heter distriktene offisielt distrikt (italiensk comprensorio, ladinsk comprenjorie). De ble dannet etter forbilde fra Syd-Tirol, og har også begrensete politiske fullmakter. Dagens elleve distrikter skal i 2008 inndeles på nytt i 16 distrikter. Dagens distrikter er:

Alta Valsugana
Alto Garda e Ledro
Bassa Valsugana e Tesino
Fascia (ladinsk distrikt; italiensk: Val di Fassa)
Primiero
Val di Fiemme
Val di Non
Val di Sole
Vallagarina
Valle dell'Adige
Valli di Giudicarie


== Distriktene i andre provinser ==
I resten av landet heter distriktene offisielt fjellfellesskap (italiensk comunità montana). De ble opprinnelig skapt for å sammenfatte kommuner innen et dalstrøk i økonomisk vanskeligstilte fjellregioner (som et ledd i å kanalisere regional utviklingsstøtte). Nå kan alle kommuner slå seg sammen til slike distrikter, men uten at disse har reelle politiske kompetanser. Derfor kritiseres de fra enkelte hold for å være overflødige forvaltningsnivåer mellom kommunen og provinsen. (Dessuten har det opprinnelige navnet mistet sin betydning, siden de færreste slike distrikter ligger i fjellet.)


== Se også ==
Italias provinser
Italias regioner
Burggrafenamt

Burggrafenamt (tysk) eller Burgraviato (italiensk) er et historisk landskap og distrikt i Syd-Tirol. Det består av et avsnitt av dalen til Etsch (mellom Naturns i vest og Nals i syd) samt sidedalene Passeier i nord og Ultental i sydvest. Navnet («borggrevens amt») kommer av at området allerede i middelalderen lå direkte under borggreven av Tirol, som hadde sin stamborg rett ved Meran. Meran (italiensk Merano) er områdets største by og forvaltningssete. 
79 % av befolkningen snakker tysk og 21 % italiensk.
Følger man Etsch oppover (dvs. vestover), kommer man til Vinschgau. Nedover (sydover) følger Überetsch og Südtiroler Unterland.


== Kommuner ==
Burggrafenamt har 26 kommuner:
Salten-Schlern

Salten-Schlern (tysk) eller Salten-Sciliër (ladinsk; italiensk Salto-Sciliar) er et distrikt i Syd-Tirol. Det består av den nederste delen av dalføret til Eisack samt flere sidedaler, deriblant fremfor alt Sarntal i vest og Gherdëina i øst. Distriktet er oppkalt etter landemerker ved inngangene til disse to sidedalene, Salten, et høyplatå i kommunen Jenesien, og det kjente fjellet Schlern.
Befolkningen i Salten-Schlern er overveiende tysktalende (77 %), mens 19 % snakker ladinsk. De fleste ladinsktalende bor i Gherdëina. Italiensk brukes av 4 % av befolkningen.
Salten-Schlerns forvaltningssete ligger i Bolzano, men byen hører ikke selv med til distriktet. Nabodistriktet i nord er Eisacktal.


== Kommuner ==
Salten-Schlern har 13 kommuner:

Deutschnofen
Jenesien
Karneid / Cornedo all'Isarco
Kastelruth / Ciastel
Mölten
Ritten
San Crestina
Sarntal
Sëlva
Tiers
Urtijëi / St. Ulrich in Gröden
Völs am Schlern
Welschnofen
Chingola

Chingola er en by i Copperbeltprovinsen i Zambia. Den er Zambias fjerde største by med en befolkning på ca.  150 000 innbyggere. Byen ligger 50 km vest for Kitwe. 


== Historie ==
Chingola ble etablert i 1943, en del tiår seinere enn de andre byene i Copperbelt. Byen ble etablert i forbindelse med at  Nchanga Open Pit ble åpnet.


== Geografi ==
Chingola ligger vest i provinsen Copperbelt. Byen ligger på 1366 moh.


== Severdigheter og fritidsaktiviteter ==


=== Golf ===
Nchanga golfbane er en vakker og godt vedlikehold golfbane.


=== Gruve ===
Det er mulig å besøke dagbruddene, de underjordiske anleggene krever spesiell skriftlig anbefaling.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Chingola er knyttet til det zambiske jernbanenettet via hovedlinjen fra KItwe. Det er kun godstransport.


=== Luftfart ===
Chingola har som alle gruvesteder i Zambia, flyplass. Flyplassen heter Kasompe, og er 1 400 meter lang. Rullebanen har fast dekke. Den ligger om lag 5,5 km sørøst for bykjernen. Det er ikke regulær ruteflyvning på flyplassen.
Überetsch-Südtiroler Unterland

Überetsch-Südtiroler Unterland (tysk) eller Oltradige-Bassa Atesina (italiensk) er et distrikt i Syd-Tirol. Det består av de to områdene Überetsch og Südtiroler Unterland.
Überetsch er et bakkelandskapet på mellom 200 og 500 moh. Det ligger ovenfor elven Etsch (it. Adige) vest for Bolzano (ty. Bozen).
Südtiroler Unterland (eller bare Unterland) betegner den delen av Etsch' dal som ligger mellom Bolzano og Salorno (tysk Salurn). Det er det sydligste og lavestliggende området av Syd-Tirol.
Überetsch-Südtiroler Unterland er kjent for sine vinberg. Flere av kommunene i distriktet bruker derfor tilføyelsen an der Weinstraße (it. sulla strada del vino, dvs. «ved vinvegen»).
På grunn av sin beliggenhet lengst syd i provinsen og sin nærhet til provinshovedstaden Bolzano er Überetsch-Südtiroler Unterland det distriktet (unntatt Bolzano) som er sterkest preget av innvandringen av italienskspråklige innbyggere, som i 2001 utgjorde 32 % av befolkningen. 68 % snakker tysk som førstespråk.


== Kommuner ==
Überetsch-Südtiroler Unterland har 18 kommuner:

Aldein
Altrei
Andrian
Auer / Ora
Bronzolo / Branzoll
Eppan an der Weinstraße / Appiano sulla strada del vino
Kaltern an der Weinstraße
Kurtatsch an der Weinstraße
Kurtinig an der Weinstraße / Cortina sulla strada del vino
Laives / Leifers
Margreid an der Weinstraße / Magrè sulla strada del vino
Montan
Neumarkt / Egna
Salorno / Salurn
Terlan / Terlano
Tramin an der Weinstraße
Truden / Trodena
Vadena / Pfatten
Eisacktal

Eisacktal (tysk) eller Valle Isarco (italiensk) betegner både en dal i Syd-Tirol og et distrikt som utgjør en del av dalen. Brixen (it. Bressanone) er Eisacktals sentrum og største by samt distriktets forvaltningssted.
Geografisk sett er Eisacktal dalen til elven Eisack (it. Isarco) fra kilden i nærheten av Brennerpasset til den munner ut i Etsch (it. Adige) ved Bolzano (tysk Bozen). Det er også hele denne dalen som betegnes av det italienske navnet Valle Isarco. På tysk betegner Eisacktal derimot fra gammelt av bare den delen av dalen som ligger nedenfor Franzensfeste (it. Fortezza), altså fra og med Vahrn (it. Varna) rett nord for Brixen og sydover. Den nordlige delen av dalen går (sammen med dalen til Sill nord for Brennerpasset) under navnet Wipptal.
Distriktet utgjør på sin side bare den nordlige delen av den egentlige Eisacktal (altså den midterste delen av hele dalen), nemlig til og med Barbian. Resten av dalen frem til Bolzano hører til distriktet Salten-Schlern. Språkandelene i distriktet Eisacktal er 86 % tysk, 13 % italiensk og 1 % ladinsk.


== Kommuner ==
Distriktet Eisacktal har 13 kommuner:

Barbian
Brixen / Bressanone
Feldthurns
Klausen
Lajen
Lüsen
Mühlbach
Natz-Schabs
Rodeneck
Vahrn / Varna
Villanders
Villnöß
Waidbruck

Valle Isarco Panorama WebCam
Nchanga

Nchanga er koppergruver i Zambia, og  av både dagbrudd og undergrunnsbrudd.


== Nchana open pit ==
open pit er et åpen dagbrudd i Copperbeltprovinsen i Zambia. Dagbruddet ligger utenfor  byen Chingola.


== Historie ==
Koppergruva ble staret i 1939. 


== Drift ==
Den dypeste delen av dagbruddet er litt over 450 meter dypt. Det er litt over 2 kilometer langt og 350 meter bredt. Dagbruddet er det fjerde største i verden.
Produserte mens den var eid av ZCCM  9.929 million tonn med malm (1983)


== Geografi ==
Dagbruddet ligger utenfor Chingola på den sørvestlige del av Kafue Anticline nær dens nordligste ekstermitet. Nchanga er en av de rikeste mineralårene i Copperbelt, og inneholder rike forkomster av kopper og kobolt.
Retrospektiv

Retrospeksjon betyr å se seg bakover. I billedkunstens verden vil en retrospektiv utstilling være en utstilling der en arrangør, ofte et museum eller et galleri forsøker å få stilt ut representative verker fra alle kunstnerens livs- og utviklingsfaser.
Innenfor litteraturen er retrospektiv teknikk et vanlig forfatterteknisk grep, som også kan benyttes i teater og film, ved at leseren eller tilskueren glimtvis får bakgrunnen for historien som utspiller seg. Historien fortelles da på flere tidsplan. Publikum får innblikk i historien bak handlingen gjennom samtaler mellom personer eller andre innslag.
Oda Fugelsnes

Oda Fugelsnes (født 3. juli 1990 i Trondheim) er en norsk fotballspiller. Hun spilte på bydelsklubben Sverresborg i Trondheim inntil hun dro til toppserielaget Trondheims-Ørn i 2006. Som 16-åring debuterte Fugelsnes for A-laget til Ørn. Dette skjedde da hun ble byttet inn i toppseriekampen mot Kattem den 5. mai 2007, og hun gjorde seg bemerket i sin debut ved å score Ørns femte og siste mål i kampen som endte med 5–2-seier til Ørn.
I løpet av 2007-sesongen spilte Oda Fugelsnes seg til fast plass på laget. Året etter slo hun gjennom for fullt, og hun var Ørn-spilleren som scoret nest flest seriemål for klubben i 2008. I en treningskamp i mars 2009 ble hun imidlertid korsbåndsskadet i en treningskamp, og mistet det dette hele sesongen. Januar 2012 fikk Oda sin første A-landskamp for Norge mot England. 
Oda Fugelsnes har spesielt gjort seg bemerket med sin fart, løpsstyrke og avslutningsteknikk.
Fugelsnes ble rangert som nummer 451 på listen over de 1000 beste idrettsutøverne i Trøndelag på avisa Nidaros sin kåring i 2020.


== Meritter ==
Med Trondheims-Ørns J19-lag:

Vinner av Dana-Cup 2008Med J19-landslaget:

EM-sølv 2008Med Trondheims-Ørn:

Cupsølv 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Oda Fugelsnes – Norges Fotballforbund 
(de) Oda Fugelsnes – Soccerdonna 
(en) Oda Fugelsnes – FBref 
Profil på Tronheims-Ørns hjemmeside
Liste over ICAO-flyselskapskoder (K)

Dette er en liste over ICAO kodene flyselskaper:


== Referanser ==
Affenpinscher

Affenpinscher er en liten hund. Opphavet til rasen kan spores tilbake til det syttende århundret, og den er forfader til griffon bruxellois (Brussels Griffon) og dvergschnauzer.Affenpinscheren er med sine sterke kjever en fantastisk rottejeger, hvis den bare får lov til det. Den er også en effektiv vaktel- og kaninjakthund, en dyktig vakthund, og en hyggelig selskapshund. Øynene er store og mørke, omgitt av bustet pels, minner om en ape i ansiktet. Den har krans av stritt hår i ansiktet. Den har rikelig med skjegg og barter. Den har korte, runde poter med god pels. Den har middels lange ben, åpne vinkler foran og bak. Den har ikke særlig bred brystkasse med bare lett buede ribben. Tett, tørr pels uten glans.


== Affenpinscheren ==
Affenpinscheren er en strihåret liten hund med et apelignende uttrykk. Derav det tyske navnet affen som betyr ape. Affenpinscheren har en kompakt, kvadratisk kropp og et rundt hode med flat snute og runde øyne. Den har en indre skjønnhet som treffer hjertet og sjarmerer de fleste med sin klovneaktige oppførsel. Har du oppnådd vennskap med en Affenpinscher, har du en venn for livet.
Affenpinscheren skal ha en mankehøyde på mellom 25 og 30 cm. Vekten kan variere, men ligger oftest mellom 3,5 og 6 kg. En affenpinscher krever ikke mye mosjon, men kan utmerket godt være med på søndagsturen, alt etter hva eieren venner den til. Og sin daglige tur bør den få, hvis den da ikke har en stor hage å boltre seg i.
Affenpinscheren i Norge ses ofte på utstillinger, men den egner seg også til lydighet- og agilitytrening, i det den er oppvakt og lærevillig. Det sies at affenpinscheren ikke behøver å gå i bånd, den følger sin eier. Men den er meget nysgjerrig og kan fort smette ut i trafikken, slik at bånd kan være på sin plass.


== Rasehistorie ==
Affenpinscheren er en meget gammel tysk rase. Allerede på 1400-tallet ble den foreviget på malerier av Albrecht Durer og Jan van Eyck. Affenpincheren er i slekt med og har spilt en sentral rolle innen fremveksten av Griffon-hundene, Dvergpinscher og Dvergschnauzer.
I den tyske stamboken omfattet rasen Affenpinscher i 1870- og 80-årene kort, lang og strihårede dvergpinschere. Først i 1896 ble rasen delt opp i affenpinscher og dvergpinscher. I den opprinnelige standarden ble affenpinscheren beskrevet som "ein kleiner Teufel voll Gift und Galle", i betydningen av at den var "en liten djevel full av eder og galle" mot alle dem som den ikke kjente. Kanskje var det slik den gang – nå er i alle fall hunden betydelig mer sosial, en flink vakthund og en hyggelig selskapshund.
Rasen ble registrert første gang i Tyskland i 1879, og rasen ble endelig etablert i 1913
Opprinnelig ble Affenpinscheren brukt til å fange rotter, hvilket tilsier at den må være nysgjerrig, modig, ivrig og rask.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Affenpinscher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Affenpinscher – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk Kennel Klub – hundeeiernes organisasjon
Norsk Pinscherklubb
Jan Erlend Kruse

Jan Erlend Kruse (født 31. august 1968 i Kristiansund) er en tidligere norsk fotballspiller som har vært innom flere norske toppklubber og har hatt to år som profesjonell spiller for greske Panionios.
Kruse startet sin fotballkarriere i IL Nordlandet, før Clausenengen hentet han. Han var deretter i Brann, Molde, Hamarkameratene og en periode som spillende trener for Averøykameratene. Han flyttet deretter til Oslo og satset i Vålerenga og Skeid før han igjen hadde et kort opphold i Clausenengen, og fikk deretter to år i Panionios i Hellas. Kruse slet med en vond achilles og hadde lyskeproblemer, og dette bidro til at han valgte å legge opp kort tid etter hjemkomst og nye oppdrag for Clausenengen.
Kruse gjorde comeback, men denne gang var det innendørs fotball, futsal som trakk hans interesse. Kruse har nå lagt opp. Han var trener for Lyns juniorlag, før han tok over som trener for Bekkelaget fotball menn i 4. divisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
HamKam.no – Kruses spillerprofil hos Hamarkameratene
Liste over ICAO-flyselskapskoder (E)

Dette er en liste over ICAO kodene flyselskaper:


== Referanser ==
Marita Eide

Marita Eide (født 15. mars 1990 i Trondheim) er en norsk fotballspiller. Hun spilte i bydelsklubben Strindheim fra Trondheim til og med sesongen 2005. I en overgangsfase spilte hun både j16 for Strindheim og j19 for Trondheims-Ørn/Strindheim. Som den yngste spilleren siden Trine Rønning, ble hun fast medlem av a-stallen i 2006.
Hun har vist seg å være en talentfull og målfarlig spiss som Ørn kan ha stor nytte av de kommende årene.


== Meritter ==
Med Trondheims-Ørn:

Seriesølv 2006
Vinner av Dana Cup 2006 og 2008 (med juniorlaget)Med J19-landslaget:

EM-sølv 2008


== Referanser ==