jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Golden Slumbers

«Golden Slumbers» er en sang av rockegruppen The Beatles, innspilt på albumet Abbey Road, og er en del av den såkalte Abbey Road-medleyen.
«Golden Slumbers» er løst basert på Thomas Dekkers dikt i skuespillet «Patient Grissel», første gang utgitt i 1603, og som McCartney satte musikk til i en vuggevise, såkalt lullaby.
«Golden Slumbers» og «Carry That Weight» er likeverdige integrert til hverandre slik «Mean Mr Mustard» og «Polythene Pam» er det. Sangen har piano og bass håndtert av George Harrison, og trommer i tillegg til overdubbing av strykere og blåseinstrumenter. Første vers åpner med piano alene, hvor en sparsommelig bass og strykere kommer til rundt McCartneys stemme:

Once there was a way to get back homeward
Once there was a way to get back home
Sleep pretty darling do not cry
And I will sing a lullabyTrommer og blåsere kommer til ved refrenget, mens andre vers tilsvarer det første, unntatt med trommer.


== Opprinnelig lyrikk ==
På Anthology-DVD-en, under «Special Features» og helt i begynnelsen McCartney snakker om «Golden Slumbers», kommer Harrison med påstanden at Arthur Askey opprinnelig skrev poesien for «Golden Slumbers», men her husker Harrison feil. Arthur Askey er en engelsk komiker, ikke poet. Det er Thomas Dekker på begynnelsen av 1600-tallet som er den opprinnelige forfatteren.

Golden slumbers kiss your eyes,
Smiles awake you when you rise.
Sleep, pretty wantons, do not cry,
And I will sing a lullaby.
Rock them, rock them, lullaby.Care is heavy, therefore sleep you;
You are care, and care must keep you;
Sleep, pretty wantons, do not cry,
And I will sing a lullaby:
Rock them, rock them, lullaby.
--  Thomas Dekker


== Eksterne lenker ==
Alan W. Pollack's note
Lyric to Golden Slumbers Arkivert 1. januar 2007 hos Wayback Machine.
Lauri Soininen

Lauri Soininen (født 1. april 1875 i Pielavesi i Finland, død 2. september 1919 i Helsingfors) var en finsk journalist og forfatter. Han var sønn av Eerik Soininen og Brita Kaisa Similä. Han oversatte blant annet Jonas Lie 
til finsk. Soininen skrev under forutenom sitt eget navn, navnene, Lauri Soini, L. Sininen og Lauri Sauramo. 
Under sistnevnte navn skrev han kriminalromaner. Det er ikke oversatt noen bøker av ham til norsk.


== Bibliografi ==
1895 Runopisareita
1896 Savon saloilta
1896 Saaressa
1897 Aaro
1898 Kansanopistosta ja kansanopiston ympäristöltä
1900 Kansallisia lauluja
1902 Kansa ja kannel
1903 Kuoleman kilpakosija
1903 Nuoren kansan laulukirja
1903 Punasta ja Vihreää
1904 Mikko Miheläinen
1904 Taikapeli
1905 Naisten ääni
1905 Pianonvirittäjä
1905 Salojen Elämää
1908 Paratiisi ullakolla
1909 Kirjavassa hameessa
1909 Koti kulta
1910 Isä Johannes
1911 Luostarin metsästäjä
1911 Pyhä hymy
1912 Koitereen rannalla
1912 Niskureita
1912 Vanha Helsinki Vantaan suulla
1913 Juhani ja Elina
1913 Kalervo
1916 Pyhäsaaren arvoitus
1912 Punakaartin päällikön tytär
The End

«The End» er en sang skrevet av Paul McCartney, men som vanlig kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble utgitt i 1969 på The Beatles-albumet Abbey Road, og er avslutningen på den såkalte Abbey Road-medleyen.
«The End» er som navnet indikerer den siste sangen på albumet, med unntak av en siste «skjult» sang, «Her Majesty», og den siste sangen hvor alle de fire medlemmene av The Beatles spilte sammen. Den var en grandios slutt på en legendarisk karriere.
Albumets foregående spor, «Carry That Weight», leder sømløst over i «The End». Sangen er unik på mange måter: Det er den eneste sangen fra The Beatles hvor Ringo Starr spiller en trommesolo, og den har tre forlengende gitarsoloer av de øvrige tre medlemmene i tur og orden: Paul McCartney, George Harrison, og John Lennon, skjønt det er ikke klart hvor den ene begynner og hvor den andre avslutter.
Den siste verselinjen, mens musikken svinner hen, er kanskje selve essensen i The Beatles' musikk og filosofi:

«And in the end, the love you take is equal to the love you make!»Og til slutt, den kjærlighet du tar er likestilt med den kjærlighet du gir!


== Eksterne lenker ==
(en) The End på MusicBrainz 
Lyrics Arkivert 25. august 2005 hos Wayback Machine.
Henry Thingstad

Henry Thingstad (født 9. april 1916 i Trondheim, død 19. mai 1943 i Trondheim). Han jobbet som urmaker, og var en av de første som tok opp illegalt arbeid i Norge under andre verdenskrig.
Thingstad tok allerede i 1940 initiativ for å organisere motstanden mot okkupasjonen. Organisasjon ble i ettertid kjent under betegnelsen «Thingstad-gruppen». Den ble opprinnelig dannet ved hjelp av hans kontaktnett som leder av Sør-Trøndelag Arbeideridrettskrets. I 1942 ble Thingstad organisatorisk leder for NKPs militære grupper i Nord- og Sør-Trøndelag. Thingstad ble da sammen med militær leder for gruppene i regionen, Arne Lund, tatt opp i NKPs sentralkomité.
Thingstad ble tatt under unntakstilstanden i Trøndelag og den påfølgende opprullingen av de kommunistiske motstandsgruppene i regionen i 1943. Den 14. februar 1943 ble han arrestert. Etter å ha blitt utsatt for grov tortur ble han 4. mai dømt til døden i tysk krigsrett. Den 19. mai ble han henrettet ved skyting på Kristiansten festning. Han ligger gravlagt på domkirkegården i Trondheim. I Ny Tid nr. 30 1945 ble det offentliggjort en omtale av Thingstad.


== Eksterne lenker ==
Norsk Krigsleksikon: Henry Thingstad
NKP og NKU i Trøndelag i perioden 1936-45
The End (andre betydninger)

The End kan vise til:

The End, en sang av Paul McCartney, gjort kjent av The Beatles
The End (Morrison), en sang av Jim Morrison, gjort kjent av The Doors
Sekel

Sekel kan bety

Sekel i betydning århundre
Sekel (antikk mynt)
Shekel (dagens mynt i Israel)
Veranda

En veranda er et ytre oppholdsrom innebygget eller tilbygget i en bygning med én eller flere yttervegger fjernet eller erstattet av glassvegger (glassveranda).
En veranda kan ligge i alle etasjer, og oftest har den tre vegger, gulv og tak, og er en del av bygningen, eller tilbygget slik at den er et uterom med minst to vegger, gulv og tak. Adgang til slik veranda er som oftest fra innsiden.
I villaer fra slutten av det nittende århundre er ofte verandaen et toetasjes tilbygg, med hageadgang fra verandaen i første etasje.
I det tyvende århundre er verandaen særlig kjent som uteplass i blokkleiligheter. Verandaen er innebygget om taket på den ene verandaen er gulvet på verandaen i etasjen over og sideveggene også sidevegger er i naboenes verandaer. Disse løper i hele bygningens lengde. Slike verandaer har rekkverk, mur eller balustrade på den åpne siden, som ofte er utstyrt med en glassvegg som kan åpnes og lukkes.
En veranda kan også være et overbygget tilbygg til hus med adgang både fra innsiden og utsiden. Den løper i hele, eller deler av, bygningens fasade i første etasje. Denne type veranda kalles gjerne porch i USA.
Ordet veranda antas å komme fra språket hindi.


== Se også ==
Altan
Balkong
Terrasse
Loggia


== Eksterne lenker ==
Språkrådet: Hva er forskjellen på en altan, balkong, terrasse og veranda?
Bokmålsordboka og Nynorskordboka: Veranda
Altan

For den irske folkemusikkgruppen med samme navn, se Altan (band).
En altan (fra latin altus, «høy») er et gulv utenfor en bygning, over første etasje. Takterrasser kalles ofte altaner. En altan kan ha rekkverk, og være understøttet av søyler, buegang eller annet underbygg. Underbygget kan være et inngangsparti, bislag eller annet tilbygg, og altanen er da på taket av dette tilbygget. Dette forutsetter at tilbygget ikke er i hele hovedbygningens høyde. Altan har som oftest ikke tak, men har av og til et såkalt skjermtak (ikke del av bygningens tak).
Den såkalte Slottsbalkongen på slottet i Oslo er faktisk ikke en balkong, men en veranda. Dette fordi det utendørs gulvet med rekkverk er taket på en buegang, og slottets portico (gavl) er overbygg to etasjer lenger opp.
Buckingham Palace i London har tre ulike byggeformer på fasaden, der en veranda med et portico-overbygg har et utbygg på konsoller foran, altså en balkong, mens en altan fortsetter på sidene på samme plan (den hviler på et underbygg), uten at den har noe overbygg.


== Referanser ==


== Se også ==
Balkong
Terrasse
Veranda


== Eksterne lenker ==
Språkrådet: Hva er forskjellen på en altan, balkong, terrasse og veranda?
Balkong

En balkong er et fremspring på en husfasade (over første etasje) der gulvet ofte er en fortsettelse av gulvet i rommet innenfor. Balkongen bæres som regel av horisontale bjelker fra gulvet innenfor eller støttes opp av konsoller. Den kan også henge i skråstilte opphengsstag som er festet i vegg eller tak. Balkonger er ofte omgitt av balustrader. En balkong bør ikke forveksles med en veranda eller en altan. En spesiell type balkong er en såkalt fransk balkong som egentlig ikke er en balkong, men bare et rekkverk på utsiden av såkalte franske vinduer. 
Slottsbalkongen er faktisk ikke en balkong, men en veranda (En åpen eller overbygd (med tak) oppholdsplass som tilbygg til hus. Taket på verandaen kan være understøttet av stolper. Fra verandaen kan du som regel gå rett inn i stuen eller gå ned trappen til hagen. Kilde: Norsk bygglesikon, 1980).
Ordet balkong kommer fra det italienske balcone, som er en form av det samme ordet som det svenske balk og det norske bjelke.


== Se også ==
Altan
Terrasse
Veranda
Fransk balkong


== Eksterne lenker ==
Språkrådet: Hva er forskjellen på en altan, balkong, terrasse og veranda?
Søk etter Balkong i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok   på ordet balkong.
Because

«Because» er en sang av The Beatles, utgitt i 1969 på albumet Abbey Road.
«Because» er en ballade skrevet av John Lennon, men er som sedvanlig kreditert Lennon-McCartney. Sangen følger på platen rett etter «Here Comes the Sun» og innleder en lengre medley – en «suite» bestående av flere kortere og lengre sanger som henger sammen.
Innspillingen av «Because» er bygget opp rundt et vokalarrangement for ni sangere, realisert gjennom at Lennon, McCartney og Harrison sang trestemt i tre opptak lagt på hverandre. Dette gir en rik og tett klang, som sammen med den langsomme melodien gir et inntrykk som kan karakteriseres som drømmeaktig og eterisk. På Anthology 3 finnes en versjon der lyden av alle instrumentene er fjernet, og kun de ni sangstemmene står igjen, som en illustrasjon av The Beatles' virtuose beherskelse av flerstemmig sang.
Det hevdes iblant at denne sangen er egentlig Ludwig van Beethovens «Måneskinnssonaten» spilt baklengs. Selv om dette ikke er helt riktig, var faktisk «Måneskinnssonaten» en viktig inspirasjon for sangens tilblivelse.
«Jeg lå på sofaen hjemme hos oss», har Lennon fortalt, «og hørte på at Yoko spilte Beethovens ‘Måneskinnssonaten’ på pianoet. Plutselig sa jeg; ‘kan du spille de akkordene baklengs?’ Det gjorde hun, og jeg skrev ‘Because’ rundt dem. Sangen høres også ut som ‘Måneskinnssonaten’...»
Det er visse likheter mellom komposisjonene; i akkordstrukturen , i bruken av arpeggio (de enkelte tonene i hver akkord spilles en for en, ikke samtidig), og i det faktum at begge går i tonearten Ciss-moll, men «Because» er ikke «Måneskinnssonaten» spilt baklengs, selv om Lennon selv må ta noe av ansvaret for at denne misforståelsen har oppstått. Det er mer presis å beskrive «Because» som inspirert av «Måneskinnssonaten» spilt baklengs; og da først og fremst akkordprogresjonen.
Lennon uttrykte senere en viss reservasjon i forhold til arrangementet, men både McCartney og Harrison har framhevet «Because» som en av de beste sangene på Abbey Road. Det er også en av de første innspillingene (både når det gjelder Beatles og rock generelt) som benyttet en Moog synthesizer. Harrison hadde blitt eier av en slikt instrument, og jobbet på denne tiden iherdig med å lære seg å beherske det.
Teksten til «Because» er enkel, og samtidig nesten kosmisk:

Because the world is round it turns me on
Because the world is round...aaaaaahhhhhhEn coverversjon av «Because» ved sangeren Elliott Smith ble brukt under rulletekstene av filmen American Beauty.


== Eksterne lenker ==
Moonlight Sonata vs Because—diskuterer likhetene mellom Beethoven og Beatles
Paviljong

En paviljong er liten rund eller mangekantet bygning i park eller hage.  En paviljong brukes til lysthus, restaurant eller sted for å fremføre musikk; musikkpaviljong. Det kan også bety en selvstendig del av et større bygningskompleks.Ordet paviljong brukes også (ikke minst av politikere) som forskjønnende uttrykk om brakker til f.eks. kontor- eller undervisningsformål.


== Referanser ==
Bygdøy allé (Oslo)

Bygdøy allé (1–127, 135, 2–92; lokal form: Bygdø allé) er en gate på Frogner i Oslo som går fra Solli plass til Sjølystveien ved avkjøringen til Bygdøy. Den ble opparbeidet fra 1890, og navngitt året etter. Gaten er kjent for de store kastanjetrærne som pryder den, og særlig nedre del representerer også den raske byutviklingen som fant sted i Oslo frem til byggekrakket i 1899, med påkostede og fasjonable murgårder i fire etasjer. Senere ble det bygget en del gode eksempler på jugendbebyggelse, blant annet nr. 47.
Bygdøy allé ble planlagt i 1889 som en parisisk boulevard. Men politikerne syntes det ble for dyrt, og reduserte den til halv bredde. Bare ved Frogner kirke ses det hvor bred den egentlig skulle være.Gaten er 1.400 meter lang og hadde i 2010 en kjøretøytrafikk på hverdager på 21 000. Den er en hovedtrafikkåre ut av byen som blant annet den vestgående kollektive busstrafikken blir kanalisert gjennom. 
Det meste av Bygdøy allé ligger i bydel Frogner. Unntaket er nr. 135, som ligger i Ullern.
Gaten er representert i den norske utgaven av Monopol.


== Bygninger ==


=== Fra Solli plass til Gabels gate ===


=== Fra Gabels gate til Thomas Heftyes gate ===


=== Fra Thomas Heftyes gate til Sjølyst ===


== Kastanjealleen ==
Alleen er godt kjent, og tema for Jens Book-Jenssens sang Når kastanjene blomstrer i Bygdø Allé.
De opprinnelige ca. 230 trærne ble plantet i 1896–97, trolig etter forbilde i Paris. Rundt 1930 var trærne så store at beboerne klaget over skyggevirkningen. Bygartner Marius Røhne mente valget av treslag var feil, og foreslo på slutten av 1930-årene at annethvert tre burde fjernes, men det ble ikke gjennomført. Fra 1985 er det plantet nye trær til erstatning for de som dør. I 2010 var det 122 opprinnelige trær i alleen og 87 plantet etter 1985. Fra 1970-årene har saltskadene vært økende, og alleen har senere fremstått stadig mindre enhetlig.Ved en tilstandsvurdering i 2010 av de da 209 kastanjetrærne kom det frem at trærne fordelte seg med om lag en tredjedel i hver av vekstfase, klimaksfase og avviklingsfase. Grunt jordsmonn, begrenset tilgang på vann og næring, påkjørsel av bil og snøbrøyting var trusler mot trærne, men veisaltingen var den viktigste årsaken til at arborist Erik Solfjeld anslo at 60 prosent av trærne ville være døde i løpet av 20 år. Senere har kastanjer blitt skiftet ut med rogn.


== Referanser ==


=== Anvendt litteratur ===
Bruun, Ole Daniel (1999). Arkitektur i Oslo. Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 82-573-0948-6. 
Engh, Pål Henry og Gunnarsjaa, Arne (1984). Oslo: En arkitekturguide. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 82-00-05961-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Jakhelln, Per A. H. (1998). «Skarpsno-strøket — Et par hundre bygninger og villaer».  I Heiberg, Kirsten. Skarpsno: Fra løkke til fasjonabelt strøk. Oslo: Skarpsno vel. 
Mørch, Morten Ole (2009). Frogner – fra jordbruk og løkkeland til bydel. Bastion forlag. 
Tvedt, Knut Are, red. (2000). Oslo byleksikon (4 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 82-573-0815-3. 
Tvedt, Knut Are, red. (2010). Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7.
Gravis

Gravis eller grav aksent ( ` ) (på fransk: accent grave), også kjent som venstreaksent, er et diakritisk tegn.
Det latinske ordet gravis betyr «tung» og betegner en fallende ordtone i motsetning til en «skarp» ordtone (akutt aksent). De latinske betegnelsene er oversettelser fra de tilsvarende greske βαρεῖα og ὀξεῖα (προσῳδία) med samme betydning.
I gammelgresk forekommer gravis kun i et ords siste stavelse, hvor den i visse tilfeller erstatter en akutt aksent. Gravis gikk offisielt ut av bruk i gresk i 1982. I fransk har accent grave delvis kun semantisk/ordskillende funksjon (à og ù), delvis også fonetiske konsekvenser (è gir en åpen e-lyd [ɛ]). I skriftlig norsk benyttes gravis aksent i noen fremmede navn, i den franske preposisjonen à og for å skille enkelte ord som ellers ville blitt skrevet likt.


== Norske eksempler ==

vis-à-vis, à kr (enhetspris), à jour, à la carte
òg (i betydningen også, til forskjell fra konjunksjonen og)
fòr (plogfòr, potetfòr, dvs. langsgående fordypning i en åker, til forskjell fra for – preposisjon, fôr – mat til dyr og fór – preteritum av å fare)
lùtePå bokmål skal det ikke være aksenttegn i franske lånord som karriere, barriere, misere, ampere. I riksmål brukes imidlertid grav aksent i franske ord der uttalen er æ (for eksempel karrière og première).


== Andre eksempler ==
tête-à-tête,  déjà vu
Genève, Liège, Val-d’Isère
crème fraîche


== Praktisk bruk ==
På en PC med norsk tastatur skrives tegnet ` ved å holde Shift inne og trykke \, og deretter den bokstaven aksenten skal være over (f.eks. e blir è). Ønsker man kun aksenten trykkes mellomromstasten i stedet.
På en Mac med norsk tastatur skrives tegnet ved å holde Shift inne og trykke ´ (knappen rett til venstre for Backspace).


== Koding ==
ISO-8859-1-bokstavkodingen inkluderer bokstavene à, è, ì, ò, ù og deres respektive store bokstaver. Mange flere bokstaver er tilgjengelige i Unicode.


== Se også ==
Diakritisk tegn
Akutt aksent
Cedille
Cirkumfleks
Omlyd
Tilde
Trema
Tøddel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Språkrådet – Aksenttegn
Korrekturavdelingen – Aksenttegnene
Cirkumfleks

Cirkumfleks ( ^ ) (latin accentus circumflexus), også kjent som «møne», er et diakritisk tegn. Cirkumfleks har fått sitt navn fra latin circumflexus (bøyd rundt) som igjen er en oversettelse av det greske ordet περισπωμένη (perispomene).
På norsk brukes cirkumfleks for å angi lukket uttale, som for eksempel «jakkefôr». Ellers brukes cirkumfleks i en del fremmedord og -navn. Cirkumfleks indikerer gjerne at en bokstav har blitt «borte» i tidligere tider. I fransk var det gjerne s (hôtel fra hostel, côte fra coste (kyst)). I norsk var det gjerne bokstaven ð: fôr fra fóðr, vêr fra veðr, men ikke *fâr fra faðir.


== Norske eksempler ==

vêr (Nynorsk for vær, (både sol, regn etc. og sauebukk))
lêr (Nynorsk for lær, (skinn))
fôr (Innerstoff i klær, f.eks. jakkefôr, eller dyremat)
kvinnesâl
château, châteauvin,
tête-à-tête, enquête, raison d'être
crème fraîche
Côte d'Azur, Rhône, côlon, entrecôte, entrepôt


== Praktisk bruk ==
På et vanlig norsk ISO-tastatur skrives tegnet ^ ved å holde Shift inne og trykke ¨ (tøddel, tasten til høyre for Å). Dersom en straks etterpå trykker på tasten O blir det en ô. Ønsker en kun å skrive selve tegnet trykkes mellomromstasten i stedet.


== Koding ==
ISO 8859-1-bokstavkodingen inkluderer bokstavene â, ê, î, ô, û og deres respektive store bokstaver. Mange flere bokstaver er tilgjengelige i Unicode.
Den benyttes også i ASCII for å representere en eksponent 2^3 = 8.


== Se også ==
Diakritisk tegn
Akutt aksent
Cedille
Grav aksent
Omlyd
Tilde
Trema


== Eksterne lenker ==
Språkrådet – Aksenttegn
Korrekturavdelingen – Aksenttegnene
Jan Boklöv

Jan Boklöv (født 14. april 1966 i Koskullskulle i Gällivare kommune) er en svensk tidligere skihopper, først og fremst kjent for å ha introdusert V-stilen i skihopping.
Boklöv deltok i verdenscupen fra 1986 til 1992. Han vant fem enkeltrenn i løpet av karrieren, og med seieren i Lake Placid i 1988 ble han den første svenske som vant et verdenscuprenn. Han vant verdenscupen sammenlagt i sesongen 1988/1989. I 1989 ble han tildelt Radiosportens Jerringpris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Boklöv på Internet Movie Database 
(de) Jan Boklöv – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jan Boklöv – Olympedia 
(en) Jan Boklöv – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Jan Boklöv – Sveriges olympiske komité 
(en) Jan Boklöv – FIS (skihopping) 
(no) NRK Gull om norske reaksjoner på Jan Boklövs V-stil
ISO 8859-1

ISO 8859-1, mer formelt ISO/IEC 8859-1:1998 Information technology -- 8-bit single-byte coded graphic character sets -- Part 1: Latin alphabet No. 1 eller mindre formelt Latin-1 er del 1 av ISO/IEC 8859, en standard for koding av tegn i Latinske alfabet. ISO 8859-1 omfatter alle ASCII-tegn pluss de fleste spesialtegn brukt i vesteuropeiske språk. Standarden er grunnlaget for to svært vanlige og sterkt beslektede tegnsett: ISO-8859-1 (merk den ekstra bindestreken) og Windows-1252. Begge disse tegnsettene tilordner egne tegn i tillegg til ISO 8859-1.

Verdiene 00-1F, 7F, og 80-9F er ikke definert i ISO 8859-1.
Merk at den franske ligaturen œ ikke er en del av tegnsettet. 


== Se også ==
ISO 8859


== Eksterne lenker ==
ISO/IEC 8859-1:1998 Information technology -- 8-bit single-byte coded graphic character sets -- Part 1: Latin alphabet No.
Norges Kommunistblad

Norges Kommunistblad var en avis som kom ut i Oslo fra 5. november 1923 til 1. november 1929. Den ble utgitt av Norges Kommunistiske Parti, og var NKPs hovedorgan i denne perioden.
Avisen ble opprettet ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i november 1923. NKP ble stiftet 4. november, og hadde første nummer av partiets nye avis på gata dagen etter.
Da partiet skaffet seg egne lokaler i Storgata 45 flyttet avisen med redaksjon, ekspedisjon og trykkeri inn der, - sammen med partiet, ungdomsforbundet og forlaget Ny Tid. Blant de mest kjente medarbeiderne var dikteren Rudolf Nilsen, som offentliggjorde noen av sine første dikt gjennom avisen.NKP sto imidlertid svært svakt i Kristiania etter splittelsen. De aller fleste medlemmene fulgte DnA, og det samme gjorde den vel etablerte partiavisen Arbeiderbladet. Ved det første valget etter splittelsen fikk NKP mindre enn fem prosent av arbeiderstemmene i hovedstaden. Utgangspunktet for den nye NKP-avisen var derfor vanskelig nok. Bedre ble det ikke av at fraksjonsstrider og uenigheter i partiet kom til å prege den nye avisen. Redaktøren Olav Scheflo trakk seg etter valget i 1924, ble ansatt igjen etter partilandsmøtet i mai 1925, - og forlot avisen i protest i 1926.
Siden kom det intellektuelle Mot Dag-miljøet sterkt inn i det redaksjonelle arbeidet, noe andre deler av partiledelsen reagerte på. På et tidspunkt i 1927 var redaksjonen de-facto delt i to, en med gamle NKP-medlemmer, en med Mot Dag-ister.Norges Kommunistblad klarte aldri å hevde seg i konkurransen med Arbeiderbladet og hovedstadpressen. Den gikk inn i 1929 og ble da erstattet av Arbeideren som NKPs hovedorgan.


== Redaktører ==
Olav Scheflo 1923-1924
Olav Larssen oktober 1924 til mars 1925
Olav Scheflo 1925-1926
Christian Gottlieb Hilt 1926-1927
Albin Eines 1927
Trond Hegna 1927
Albin Eines 1927
Christian Gottlieb Hilt 1927-1929
Arvid G. Hansen 1929


== Referanser ==