jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 3946

Fylkesvei 3946 går mellom Homstean i Vennesla og Underåsen i Kristiansand.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 106 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Vennesla

 KristiansandStallemovegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3946
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Onan

Onan var ifølge Det gamle testamente i Bibelen Judas sønn og omtales i 1 Mos. 38:8-10. Ordet onani er avledet fra navnet Onan.
Da Onans eldre bror Er døde (1. Mos. 38:7: «Men Er, Judas eldste sønn, gjorde det som var ondt i Herrens øyne, og Herren lot ham dø») anmodet Juda Onan å gjøre Ers enke gravid. Onan innså at barnet ikke kom til å bli hans, derfor «lot han sæden gå til spille på jorden», men det Onan gjorde «var ondt i Herrens øyne, og han lot også ham dø».
Onans og Ers død er de eneste tilfellene i Mosebøkene hvor Gud dreper et menneske uten å bruke et annet medium, som en engel eller pest.


== Tolkninger av historien ==
De tidligste tolkningene av historien gikk på at Onan hadde vanæret sin døde bror og sneket seg unna sine forpliktelser i forbindelse med leviratisk ekteskap. Hans synd var etter denne tolkningen altså det å nekte å gi sin avdøde bror en arving.
En annen jødisk fortolkning er at Onan ble straffet fordi han spilte sin sæd. Denne tolkningen er lagt til grunn for forbudet mot både onani og coitus interruptus. I middelalderen tok katolske teologer også med forbud med prevensjon. Denne tolkningen ble viktig i kristendommen, og kirkefaderen Hieronymus skrev: «Men jeg undrer meg over at kjetteren Jovianian setter Judah og Tamar frem for oss som eksempel, dersom det ikke kanskje er slik at til og med løse kvinner gir ham glede; eller Onan, som ble drept fordi han ikke unnet sin bror sæd. Tror han at vi aksepterer noen annen seksuell omgang enn den for å lage barn?»Klemens av Alexandria nevner ikke Onan spesifikt, men reflekterer de samme tanker: «På grunn av at den er gitt av Gud for menneskehetens forøkelse, skal ikke sæd ejakuleres for ingenting, ei heller skal den skades, ei heller skal den spilles.» og «å ha samleie av annen grunn enn for å lage barn er å gjøre skade på naturen».Noen moderne bibelforskere mener at den viktigste synden Onan begikk var å bryte reglene for det leviratiske ekteskapet, og teksten kan da leses som en klargjøring av at loven var innstiftet av Gud og at man ved å bryte den kunne nedkalle guddommelig straff over seg selv. Svakheten i denne tolkningen er at det finnes andre eksempler på brudd på loven som ikke ble straffet slik. En mulig forklaring er at det i 2. Mosebok er foreskrevet ydmykelse som straff for brudd på leviratisk lov, men denne straffereaksjonen ble foreskrevet noen få hundre år etter at historien om Onan fant sted. Det kan altså ha vært en endring i denne perioden som allikevel gjør tolkningen mulig.
Det er også en passasje i 3. Mosebok, kapittel 15, som nevner rituell urenhet som følge av samleie, og da impliserer at onani ikke er belagt med dødsstraff.


== Lignende Bibelsteder ==
Matteus 22:24 og Første mosebok 38:8-10 som viser til Femte mosebok 25:5-6
Matteus 22:24  Mester! Moses har sagt: Om en mann dør barnløs, skal hans bror gifte seg med hans hustru og holde oppe slekten for sin bror.


== Referanser ==
Mary Poppins

Mary Poppins er hovedperson i en serie barnebøker av den australsk-britiske forfatteren P.L. Travers (1899–1996). Bøkene ble utgitt fra 1934 til 1988. 

Mary Poppins er en barnepike med magiske evner som arbeider hos familien Banks i London, der hun finner på mye merkelig sammen med barna i huset. Hun eier en magisk paraply som blant annet gjør henne i stand til å fly. 
I de tre første bøkene er Mary Poppins' tilstedeværelse hos familien flyktig; hun dukker opp, og forsvinner igjen. Forfatterens opprinnelige intensjon var at disse tre bøkene skulle utgjøre et avsluttet hele, men etter mange oppfordringer fra begeistrede lesere skrev hun flere fortsettelser. Mary Poppins From A-Z (1962) består av 26 korte episoder, én for hver bokstav i alfabetet, og Mary Poppins in the Kitchen (1975) er en blanding av fortelling og matoppskrifter. De tre andre bøkene fra 1952 til 1988 består av episoder som kronologisk sett utspiller seg mellom Mary Poppins' første ankomst i bok 1, og hennes avskjed i bok 3. 


== Film og musikal ==
Walt Disneys musikalfilm Mary Poppins (1964) er basert på de fire første bøkene. Filmen hadde Julie Andrews og Dick van Dyke i hovedrollene som Mary og Bert. Ellers medvirket David Tomlinson som George Banks, Glynis Johns som Winifred Banks, Karen Dotrice som Jane Banks og Matthew Garber som Michael Banks. Ordet Supercalifragilisticexpialidocious ble introdusert i filmen, som en sangtittel.
Filmen er en familiemusikal, delvis med en blanding av levende skuespillere og tegnefilmfigurer. Travers selv var ikke fornøyd med filmen, til tross for at den gjorde stor suksess. Hun syntes at Disney hadde gjort Mary Poppins for snill: «The diagreeable qualities of Mary Poppins vanished». 
Musikalen ble satt opp  i London i 2004 med nyskrevne musikalske tilleggsnumre. Musikalen kom til New York i 2006.
Det er også laget en sovjetisk TV-filmatisering av bøkene: Ha det bra, Mary Poppins! (1983-84)


== Bøker om Mary Poppins ==
1934: Mary Poppins – utgitt på norsk som Mary Poppins i 1949, 1965, 1972 og 1983, samt i ny, norskillustrert utgave i 2010.
1935: Mary Poppins Comes Back – utgitt på norsk som Mary Poppins kommer tilbake i 1950 og 1966
1943: Mary Poppins Opens the Door – utgitt på norsk som  Mary Poppins åpner døren i 1967
1952: Mary Poppins in the Park – utgitt på norsk som Mary Poppins i parken i 1968
1962: Mary Poppins From A-Z
1975: Mary Poppins in the Kitchen
1982: Mary Poppins in Cherry Tree Lane - utgitt på norsk som Mary Poppins i Kirsebærgaten i 1985
1988: Mary Poppins and the House Next DoorBøkene er illustrert av Mary Shepard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mary Poppins (character) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 57 (Vest-Agder)

Fylkesvei 57 i Vest-Agder gikk mellom Kattefoss bru og Tverrbakken i Vennesla.
Traséer: Tverrbakken – Engeland 3,7 km, Engeland – Kattefoss 12,8 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 3783 og fylkesvei 3784.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Vennesla
 Fylkesgrense Kattefoss bru (48,5 m) → Fv295Fylkesvei 295 (Aust-Agder) til  403Fylkesvei 403 Skaiå i Iveland
Kommunal vei fra Iveland ved Kattefoss til Riksvei 9 Monan (10,3 km)
 Skårlandsbroa
 Skårlandstunnelen (31 m)
 Nomelandstunnelen (216 m)
Arm til Røyknes (0,2 km)
 Setesdalsbanen museumsbane
Kommunal vei videre over fylkesgrensen til Skisland i Iveland (0,9 km) → 405Fylkesvei 405 Grovane
Kommunal vei fra Samkom til Riksvei 9 Reiersdal
454Fylkesvei 454 fra Engeland til 405Fylkesvei 405 Venneslamoen, felles trasé ca. 110 m
454Fylkesvei 454 fra Engeland mot Riksvei 9 Mølla
Riksvei 9 fra Tverrbakken til Europavei 18 i Kristiansand og mot Europavei 134 i Vinje i Telemark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
P.L. Travers

Pamela Lyndon Travers (født Helen Lyndon Goff i Maryborough i Queensland i Australia i 9. august 1899, død i London 23. april 1996) var en australsk-britisk forfatter og skuespiller, særlig kjent for barnebøkene om Mary Poppins. 


== Liv ==
Faren Travers Robert Goff var irsk-engelsk. Han arbeidet i Australia som banksjef, senere degradert til bankkasserer. Moren var søster av en britisk koloniadministrator. Pamela gikk på kostskole i Sydney, og arbeidet som skuespiller i en turnekompani, samtidig med at hun fikk publisert sine første dikt og fortellinger i aviser. Hun flyttet til London i 1924, hvor hun etablerte seg som forfatter. Gjennom vennskap med forleggerne Peter Llewelyn Davies (J.M. Barries stesønn og den antatte modellen til Peter Pan) og George William Russell fikk hun innpass i et litterært miljø.Hun engasjerte seg i new ageinspirerte og okkulte miljøer, og møtte Georgij Ivanovitsj Gurdjieff, som hun senere skrev om i Man, Myth and Magic: Encyclopedia of the Supernatural (1971). På 1960-tallet studerte hun zen i Japan, og på 1970-tallet bodde hun med hopiindianere. 
Hun var ugift, og det er antatt at hun hadde forhold til både kvinner og menn. Hun adopterte i 1939 den irskfødte Camillus Travers Hone (1937-2011). Hun ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire i 1977.


== Bøker ==
Travers er i ettertid nesten utelukkende kjent for barnebøkene om Mary Poppins, selv om hun mistrivdes i rollen som barnebokforfatter, og var sterkt kritisk til Disneys filmversjon av bøkene. Travers' eget liv, og forholdet til Disney, er tema for spillefilmen Saving Mr. Banks (2013).
Blant hennes andre bøker er barneboka I Go By Sea, I Go By Land (1941), som skildrer to barn som evakueres fra Storbritannia til USA under verdenskrigen.Hun har selv nevnt Friend Monkey (1971) som sin egen favorittbok «because the Hindu myth on which it is based is my favorite — the myth of the Monkey Lord who loved so much that he created chaos wherever he went».


== Bokliste ==
Bøker om Mary PoppinsMary Poppins (1934)
Mary Poppins Comes Back (1935)
Mary Poppins Opens the Door (1943)
Mary Poppins in the Park (1952)
Mary Poppins From A-Z (1962)
Mary Poppins in the Kitchen (1975)
Mary Poppins in Cherry Tree Lane (1982)
Mary Poppins and the House Next Door (1988)Andre bøkerI Go By Sea, I Go By Land (1941)
Gingerbread Shop (1952)
Mr. Wigg's Birthday Party (1952)
The Magic Compass (1953)
Fox at the Manger (1962)
Friend Monkey (1971)
Two Pairs of Shoes (1980)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pamela Lyndon Travers på Internet Movie Database 
(sv) Pamela Lyndon Travers i Svensk Filmdatabas 
(en) Pamela Lyndon Travers hos The Movie Database 
(en) Pamela Lyndon Travers hos Internet Broadway Database 
(en) Pamela Lyndon Travers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elland Road

Elland Road er et fotballstadion i byen Leeds, England og hjemmebane til Leeds United AFC. Stadionet ligger ved en gate med samme navn og har fått navnet sitt derfra.


== Om stadionet ==
Stadionet er et av de eldste i England og har røtter tilbake til 1897 da Holbeck Rugby Club kjøpte området for å spille rugby der fram til 1904. Leeds City FC og senere Leeds United (fra 1919) har spilt på stadionet i hele sin tid. Elland Road har blitt utvidet flere ganger. Det ble solgt i 2004 på grunn av Leeds' dårlige økonomi og blir i stedet leiet gjennom en kontrakt på 25 år som også gir klubben rett til å kjøpe tilbake Elland Road når økonomien forbedres noe som ble gjort i 2017. Stadionet ble også brukt til gruppespillet under EM i fotball 1996 samt flere andre sporter som Rugby League, Rugby Union, speedway, hundeveddeløp og flere konserter.


== Historikk ==


== Annen bruk av stadionet ==


=== Fotball ===
Det har blitt spilt semifinaler i FA-cupen her i årene 1910, 1930, 1931, 1935, 1947, 1952, 1961, 1980 og 1995.
Englands herrelandslag i fotball har spilt tre kamper her; mot Sverige i 1995, Italia i 2002 og Costa Rica i 2018. Stadionet ble brukt under EM i fotball 1996 og tre gruppespillkamper ble arrangert på Elland Road.


=== Rugby ===
Det har blitt spilt 15 landskamper i Rugby League siden 1921. Klubblaget Leeds Rhinos spilte to seriekamper her i 2018 mens deres hjemmebane Headingley Stadium ble oppgradert og Rhinos spilte også fire kamper i en internasjonal klubbturnering mellom 2008 og 2010.
Under VM i rugby union for menn 2015 ble det spilt to kamper her og det har blitt spilt en kamp mellom Sør-Afrika og et samlet lag North of England i 1992.


=== Konserter ===
Store band som Queen (1982), U2 (1987), Happy Mondays (1991), Kaiser Chiefs (2008) og (2019) og Rod Stewart (2019) har spilt konserter på Elland Road


== Bilder av stadionet ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elland Road Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 3942

Fylkesvei 3942 går mellom Leipsland i Kristiansand og Reiarsdal i Vennesla.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 104 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 KristiansandGrindlandsvegen 

 VenneslaTjomsåsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3942
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Andrés Escobar

Andrés Escobar Saldarriaga (født 13. mars 1967 i Medellín i Colombia, død 2. juli 1994 samme sted) var en colombiansk fotballspiller som spilte for det colombianske storlaget Atlético Nacional i hele sin karriere, med unntak av et opphold hos BSC Young Boys i 1989/90-sesongen. Han ble verdenskjent etter at han scoret et skjebnesvangert selvmål under fotball-VM i USA i 1994. Det var sannsynligvis dette selvmålet som førte til at han senere ble drept.Escobar ble karakterisert som en ledertype på banen med eminent teknikk og blikk for spillet. Han spilte 50 landskamper og scoret ett mål for Colombia.


== Drapet ==
Mannen som drepte Escobar, Humberto Castro Muñoz, var livvakt for to brødre som eide et stort diskotek i Medellin. Dette brødreparet hadde store forventninger til Colombia i VM og de satset store penger på at laget skulle gjøre det bra. De mente at Escobar hadde skylden for all elendigheten etter VM. Castro hadde vært på besøk på brødrenes diskotek, og han fulgte etter Escobar til bilen. Castro tok opp en revolver da han stod ved siden av bilen og skjøt 12 skudd mot Escobar. Vitner har sagt at for hvert skudd Casto skjøt, så skal han har ropt «Gol!» (som er på spansk, og betyr "mål"). Muñoz ble dømt til 43 års fengsel, men kom ut etter 11 år i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrés Escobar – FIFA 
(en) Andrés Escobar – UEFA 
(fr) Andrés Escobar – LÉquipe 
(en) Andrés Escobar – Transfermarkt 
(en) Andrés Escobar – national-football-teams.com 
(en) Andrés Escobar – WorldFootball.net 
(en) Andrés Escobar – FootballDatabase.eu 
(en) Andrés Escobar – Soccerway 
(en) Andrés Escobar – FBref
Warszawa erkebispedømme

Warszawa er et katolsk erkebispedømme. Det bor 1,4 millioner katolikker i bispedømmet.


== Historie ==
Landskapet Masovia med Warszawa lå opprinnelig, dvs. fra 968, i Poznań bispedømme. Gjennom opprettelsen av Gniezno erkebispedømme i 1000 ble det imidlertid adskilt fra resten av Poznań bispedømme. Først i 1798 ble Warszawa bispedømme opprettet som et eget bispedømme for Masovia.
Etter Wienerkongressen (1815) ble Warszawa i 1818 opphøyet til erkebispedømme for «Kongress-Polen». Det ble dermed metropolitanbispedømmet for Augustów, Kraków, Płock og Włocławek (overført fra Gnieznos kirkeprovins); Lublin (overført fra Lwóws kirkeprovins); samt Sandomierz og Siedlce (nyoppretta i 1818). Kraków ble imidlertid eksemptert i 1880 og opphøyet til erkebispedømme etter første verdenskrig. Samtidig ble Kielce bispedømme, som hadde blitt gjenopprettet i 1882, flyttet fra Warszawas til Krakóws kirkeprovins. Også Włocławek bispedømme ble flyttet tilbake til Gnieznos kirkeprovins. Til gjengjeld ble Łódź bispedømme opprettet som et nytt suffraganbispedømme av Warszawa.
1992 ble Łódź og Lublin opphøyet til erkebispedømmer, og Sandomierz og Siedlce overført til Lublins kirkeprovins. Samtidig ble Warszawa-Praga bispedømme utskilt fra Warszawa bispedømme.


== Biskoper og erkebiskoper ==
1798–1804 Józef Miaskowski
1806–1818 Ignacy Raczyński (som apostolisk administrator)
1818–1819 Franciszek Skarbek von Malczewski
1819–1823 Szczepan Hołowczyc
1824–1827 Wojciech Skarszewski
1828–1829 Jan Pavel Woronicz
1829–1831 Edward Czarnecki (som apostolisk administrator)
1831–1833 Adam Paszkowicz (som apostolisk administrator)
1833–1837 Paweł Straszyński (som kapitularvikar)
1836–1838 Stanisław Kostka Choromański
1838–1844 Tomasz Chmielewski (som kapitularvikar)
1844–1856 Antoni Melchior Fijałkowski (som apostolisk administrator)
1856–1861 Antoni Melchior Fijałkowski
1862–1883 Zygmunt Szczęsny Feliński, sal.
1863–1865 Paweł Rzewuski (som generalvikar)
1865–1877 Stanisław Kostka Zwoliński (som apostolisk administrator)
1877–1883 Antoni Franciszek Ksawery Sotkiewicz (som apostolisk administrator)
1883–1912 Wincenty Teofil Popiel
1912–1913 Kazimierz Ruszkiewicz (som kapitularvikar)
1913–1938 Aleksander Kardinal Kakowski
1939–1942 Stanisław Gall (som kapitularvikar, fra 1940 som apostolisk administrator)
1942–1946 Antoni Władysław Szlagowski (som kapitularvikar)
1946–1948 August Kardinal Hlond, SDB
1948–1949 Zygmunt Choromański (som kapitularvikar)
1948–1981 Stefan Kardinal Wyszyński
1981 Władysław Miziołek (som kapitularvikar)
1981–2007 Józef Kardinal Glemp
2007 Stanisław Wojciech Wielgus
2007 Józef Kardinal Glemp (som apostolisk administrator)
2007- Kazimierz Nycz


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Archdiocese of Warsaw – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paradox Interactive

Paradox Interactive (tidligere kjent som Paradox Entertainment) er et svensk videospillutgiver basert i Stockholm. Seskapet er kjent for sine historiske strategispill og serier som Europa Universalis og Hearts of Iron og publiserer både egenutviklede og andres spill. Selskapet har studioer i Stockholm, Skövde og Umeå.


== Historie ==
Target Games AB startet som en butikk og laget rollespill fra 1980 og frem til konkurs og reorganisering i 1999. Alle rettigheter og eiendeler ble overført til datterselskapet Target Interactive som ble skilt ut og byttet navn til Paradox EntertainmentI november 2004 kjøpte styreformann Theodore Bergquist den interaktive delen av selskapet og kalte det nye selskapet Paradox Interactive AB, mens Paradox Entertainment Inc flyttet hovedkontoret til Los Angeles.I 2015 ble Paradox Entertainment Inc kjøpt av the Cabinet Entertainment group, og fikk navnet Cabinet Licensing Inc.Hearts of Iron II var det første spillet utgitt som Paradox Interactive AB.Cities: Skylines, fra finske Colossal Order har solgt over 3,3 millioner spill og Magica har solgt 3,6 millioner og er selskapets bestselgere (pr mai 2017).


== Utgivelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paradox Interactive hos Giant Bomb
Benign paroksysmal posisjonsvertigo

Benign paroksysmal posisjonsvertigo (BPPV), også kjent som godartet paroksysmal vertigo/svimmelhet og krystallsyke, er en sykdom som rammer labyrinten (vestibulum) og kan forårsake svimmelhet og balanseforstyrrelser som utløses av stillingsendringer. Oversatt til alminnelig norsk blir navnet på lidelsen godartet (benign) anfallsvis (paroksysmal) stillingsavhengig (posisjons) svimmelhet (vertigo).


== Epidemiologi ==
Tilstanden kan forekomme i alle aldre, men er mest vanlig blant eldre og har en snittalder på rundt 60 år. Noen hevder imidlertid at så mange som 30 % av alle 70-åringer kan ha opplevd BPPV minst én gang. Mest vanlig er det blant kvinner (cirka 65 %) over 60 år.


== Etiologi og patogenese ==
Det har i en tid vært utbredt enighet om at sykdommen skyldes løse partikler (såkalte otolitter fra macula ventriculi og/eller sacculi) i endolymfen i det indre øret, noe som forårsaker irritasjon av buegangene i labyrinten. Hodetraume kan i noen tilfeller være en utløsende faktor.


== Symptomer og forløp ==
Symptomene opptrer akutt og karakteriseres av svimmelhetsanfall (vertigo), ofte på morgenen eller om natten, som typisk varer i 10–30 sekunder (av og til opp mot 60 sekunder), nystagmus (ufrivillige raske øyebevegelser) og ofte også kvalme. Anfallet kommer gjerne i forbindelse med at man beveger hodet i bestemte stillinger. Noen beskriver også symptomer som å være på en båt (nautisk vertigo). Symptomene kan forsvinne like raskt som de oppsto, men de har en tendens til å gjenoppstå, selv om pasientene ofte opplevet lange symptomfrie perioder.


== Diagnose og behandling ==
Diagnosen kan stilles ved å utføre en såkalt Dix-Hallpikes test, som utløser et BPPV-anfall ved at man roterer pasientens hode 45 grader mot den syke siden og litt bakover, for så å tippe vedkommende raskt bakover i liggende stilling, med hodet litt under horisontalplanet. Hodet holdes slik i 30 sekunder, innen hvilket anfallet melder seg om pasienten har BPPV.
Behandlingen er enkel, og består i Epleys manøver som er en forlengelse av Dix-Hallpikes test (se over). Denne har som mål å tømme eventuelt løse otolitter fra buegangene og ut i sacculus og/eller ventriculus. Den foregår ved at man etter endt Epleys, roterer pasientens hode 90 grader mot den friske siden. Pasient og hode vris deretter ytterligere 90 grader. Til slutt rettes pasienten opp i sittende stilling (med hodet fremdeles vridd), og blir sittende slik en liten stund.


== Litteratur ==
Krystallsyke. Balanselaboratoriet, Øre-nese-halspoliklinikken, Haukeland Universitetssykehus, Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Dix-Hallpikes test

Dix-Hallpikes test er et diagnostisk hjelpemiddel for å stille diagnosen benign paroksysmal posisjonsvertigo (BPPV).(Se også Epleys manøver for å kurere BPPV)


== Utførelse ==
Man kan utløse et anfall av BPPV ved at man roterer pasientens hode 45 grader mot den syke siden og litt bakover mens han sitter på undersøkelsesbenken. Deretter tippes vedkommende raskt bakover til liggende stilling, med hodet litt under horisontalplanet. Hodet holdes her i 30 sekunder, innen hvilke anfallet melder seg om pasienten har BPPV.


== Eksterne lenker ==
Tidsskr Nor Lægeforen 2002; 122: 1463-6 ut
Commentarii de Bello Civili

Commentarii de Bello Civili («Kommentarer til borgerkrigen») eller kun Bellum Civile, er en redegjørelse som ble skrevet av Julius Cæsar (100-44 f.Kr.) om hans krig mot Gnaeus Pompeius og det romerske senatet. Skriftet er langt kortere enn verket Commentarii de Bello Gallico, som Cæsar skrev om gallerkrigen. Bellum Civile er kun tre bøker (ruller) lang, og muligens heller ikke ferdigstilt. Den dekker hendelsene i årene 49-48 f.Kr., fra kort før Cæsars invasjon av Italia og til Pompeius' nederlag i slaget ved Farsalos den 9. august 48 f.Kr., og Pompeius' flukt til Egypt forfulgt av Cæsar. Den avsluttes med at Pompeius ble myrdet av egypterne som en mislykket gunst til Cæsar. I Egypt forsøkte Cæsar å mekle mellom de rivaliserende kravene til den egyptiske tronen, og begynnelsen på krigen i Alexandria.
Cæsars forfatterskap til Commentarii de Bello Civili er ikke bestridt. Imidlertid er dens fortsettelse om krigene i Alexandria (De Bello Alexandrino), Afrika (De Bello Africo) og Hispania (De Bello Hispaniensi) antatt å ha blitt skrevet noen andre. Historikeren Suetonius fra 100-tallet e.Kr. foreslo Aulus Hirtius og Gaius Oppius som mulige forfattere.


== Tittelen ==
Den latinske tittelen Commentarii de Bello Civili er ofte benyttet som tittel også på moderne utgivelser og oversettelser av verket. Den latinske tittelen betyr «Kommentarer på borgerkrigen». Den er tidvis i moderne utgivelser forkortet til «Borgerkrigene», «Om borgerkrigene», og «Borgerkrigen», eksempelvis i engelske oversettelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Caesar's Civil War - De Bello Civili, på Prosjekt Perseus i engelsk oversettelse av William Duncan, inkludert er også den latinske teksten
Kun latinsk utgave; inkludert er også bøkene 2 og 3
Commentaries on Civil War, engelsk utgave