jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
STS-116

STS-116 var en romferd til Den internasjonale romstasjonen med den amerikanske romfergen Discovery, som ble skutt opp norsk tid 02:47 9. desember 2006 og landet den 23. desember 2006. Det er den 117. romferden med en amerikansk romferge.


== Mannskap ==
Mark L. Polansky, Commander 
William Oefelein, Pilot 
Nicholas Patrick, Mission Specialist 1 
Robert Curbeam, Mission Specialist 2 
Christer Fuglesang, ESA - Mission Specialist 3 
Joan Higginbotham, Mission Specialist 4 Med opp – ISS Crew 14:

Sunita Williams, Flight Engineer Med ned – ISS Crew 13:

Thomas Reiter, ESA - Flight Engineer 


== Høydepunkter fra ferden ==
Oppdragets navn: ISS Assembly Flight 12A.1: P5 Truss & Spacehab-SM

STS-116 skal levere og montere «P5 truss» til ISS.
STS-116 tar med seg ISS Ekspedisjon 14 sitt medlem Sunita Williams, og bringer tilbake ISS Ekspedisjon 13 sitt medlem Thomas Reiter fra ESA (skutt opp med STS-121).
Christer Fuglesang blir Sverige sin aller første astronaut.
To ESA-astronauter i verdensrommet samtidig.


=== Romvandringer ===


== Landing ==

Klokka 23.32 den 23. desember 2006 norsk tid, landet Discovery på rullebanen til Kennedy Space Center ved Cape Canaveral. Landingen ble utført uten noen problemer.


== Se også ==
Den internasjonale romstasjonen
Liste over byggingen av ISS
Liste over bemannede romferder til ISS
Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen


== Eksterne lenker ==
NASA's side om STS-116
Svensk side om Christer Fuglesang & STS-116
Stopp Volden

Stopp Volden er et norsk program som er i stadig endring og utvikling. Eieren av konseptet er Norges Røde Kors. Stopp Voldens hovedmålsetting er å utvikle forslag til gode tiltak og løsninger som setter lokale grupper i stand til å drive holdningsskapende arbeid og å utføre aktiviteter som kan begrense voldens omfang i samfunnet. Dette gjøres ved å skape et inkluderende og levende lokalsamfunn samt og sikre deltakelse og trygghet for alle. Stopp Volden har blant annet fokus på vold i hjemmet, mobbing, nattevandring og dialog – konflikthåndtering.


== Historikk ==
Stopp Volden ble til etter at 17 år gamle Andreas Stavseth ble skutt på gata i Oslo 4. mars 1995. Vennene til gutten arrangerte et fakkeltog gjennom gatene for å markere sin avsky samtidig som Dagbladet satte fokuset på vold og voldsofre i en artikkelserie. Dermed ble Stopp Volden-idéen lansert. Avisartiklene ble presentert under tittelen :stopp volden og en vignetttegning som viste en åpen håndflate (som en motsetning til en knyttet neve), og dette merket ble logoen for kampanjen og etter hvert et kraftfullt symbol for Norges Røde Kors' videre kamp mot vold, rasisme og fremmedfrykt.
Etter at Dagbladet avsluttet sin artikkelserie i 1998, ble kampanjeideen gitt videre til Norges Røde Kors som fortsatte den folkelig bevegelsen mot vold gjennom blant andre Røde Kors Ungdom. Over 300 000 norske ungdommer har siden satt avtrykk av sin håndflate på plakater, T-skjorter og veggaviser sammen med et løfte om å avstå fra å bruke vold. Kampanjen er dessuten eksportert til i alt 35 land.


== Eksterne lenker ==
Dagbladet om kampanjebakgrunnen 30. januar 2001
Om fakkeltog i Oslo 2. februar 2001
Om kampanjens tiårsjubileum i 2005
Kleisthenes

Kleisthenes (gresk: Κλεισθένης) var en athensk adelsmann av alkmaionidenes slekt. Han er kjent for å ha reformert konstitusjonen i oldtidens Athen og innført demokratiet i 508 f.Kr.  For disse prestasjonene har historikere noe høystemt referert til ham som «far av det athenske demokrati». Han var barnebarn av tyrannen Kleisthenes fra Sikyon som den yngre sønnen av dennes datter Agariste og hennes ektemann Megakles. Han ble også kreditert for å ha økt makten til folkeforsamlingen og brutt opp makten til adelen i Athen.


== Referanser ==
508 f.Kr.


== Begivenheter ==
Kleisthenes innfører demokratiet i Athen
Embetet pontifex maximus blir opprettet i republikkens Roma
Solon

Solon (gresk: Σόλων, uttales sŏ'lōn; født ca. 638, død 558 f.Kr.) var en kjent athensk lovgiver og poet. For athenerne i antikken var han sett på som selve landsfaderen; en av Hellas' sju vise menn.
Med Solon preger også dikterens person lyrikken. Som poet skrev Solon både i elgier og epigrammer, og ikke minst kjærlighetselegien hvor han blant annet synger om sin elskede Nanno, en fløyteblåser fra Lydia. Han hyllet kjærlighet, ungdom og glede, men hadde kun avsky for alderdommen, skjønt viste også et positivt inntrykk til livet: «For mens vi eldes, min venn, stadig vi lærer på ny.»Athen var preget av stor politisk uro i Solons tid. Pengehusholdning ga muligheter til å samle seg formuer. Jorden var mer og mer blitt samlet på få storgodseiere. De små gårdsbrukene hadde stadig vanskeligere for å klare seg. I økende grad måtte de pantsette jorden, og når de ikke klarte å betale for seg, krevde de strenge gjeldslovene at de endte som slaver. Da Solon ble valgt til arkont (øverste embetsmann) i 594 f.Kr. aktet han, til tross for at han selv tilhørte adelen, å skape en mer rettferdig samfunnsordning. Han innførte ikke ny oppdeling av jorden, men gjennomførte gjeldsavskrivning og la ned forbud med tilbakevirkende kraft mot lån med sikkerhet i låntakerens person. Han innførte også en myntreform og ny statsforvaltning der borgerne fikk innflytelse og privilegier etter den av de fire formueklassene de tilhørte; jf. Solon-lovene. Han ble snart en legendarisk skikkelse og ble ansett som det athenske demokratiets far. I hans egen tid var det dog langt igjen til noen egentlig folkemakt.
Han er kjent for å ha uttalt: «La ingen kalles lykkelig før han er død. Fram til da er han bare heldig.»


== Referanser ==
Hallstein Myklebost

Hallstein Myklebost (født 16. desember 1923 i Bodin, død 27. januar 2000) var en norsk geograf. Han var dosent ved Universitetet i Oslo 1960–1965, professor ved Universitetet i Bergen 1968–1970 og professor ved Universitetet i Oslo fra 1970. Han er mest kjent for forskning om urbanisering.
Myklebost ble dr.philos.  i geografi i 1960, og doktoravhandlingen Norges tettbygde steder 1875–1950 er hans hovedverk; i denne boka ble begrepet tettsted lansert og nærmere definert for norske forhold.
Myklebost tar for seg urbaniseringsprosessen gjennom 75 år, fylke for fylke. En av hans målsettinger var å komme fram til et egnet statistisk bybegrep for en funksjonell tettbebyggelse.
Begrepet by var upresist. Hussamling passet best for mindre steder. Bygdeby var for snevert i betydning. Tettbebyggelse var tungvint. Valget sto mellom tettbygg og tettsted. Tettsted ble foretrukket, bl.a. fordi det var språklig fritt for assosiasjonsinnhold.
Han stilte seg spørsmål om hvilke krav man måtte stille til et sted for at det skulle være urbant. Han endte med å stille krav om et bestemt folketall (minst 200 innbyggere), en maksimal avstand mellom husene (50 meter) og at næringslivet ikke måtte domineres av jordbruk (minst 75 %  av ervervsbefolkningen må være ansatt i andre næringer enn jord- og skogbruk). Steder som tilfredsstiller disse kravene faller innenfor definisjonen av tettsted: Alle byer, også medregnet forsteder, industristeder, kommunikasjonsknutepunkter, kommunesentra, fiskevær etc. hvor ikke avstanden mellom husene er mer enn 50 meter og innbyggertallet er over 200 mennesker er å betrakte som tettsteder. Myklebosts definisjon er, med unntak av det næringsøkonomiske kriterium, tatt i bruk av Statistisk sentralbyrå.
Han ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1969.


== Litteratur ==
Hans Solerod: Portrett av Hallstein Myklebost ved fratredelsen 11.6.93  Norsk Geografisk Tidsskrift - Norwegian Journal of Geography Volume 47, Issue 4, 1993.

(no) Publikasjoner av Hallstein Myklebost i BIBSYS


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon om Hallstein Myklebost
Krystallform

Krystallform er den ytre formen som krystaller kan anta. Krystallformen gjenspeiler stoffets (mineralets) krystallstruktur.
Vostok 2

Vostok 2 var betegnelsen på en sovjetrussisk romferd i 1961, som brakte det andre mennesket ut i verdensrommet.


== Mannskap ==
German TitovReservepilot: Andrian G. Nikolajev


== Høydepunkter fra ferden ==
German Titov tilbrakte mer enn et døgn ute i verdensrommet
Titov styrte romskipet manuelt
Studere effekten av vektløshet på menneskekroppen. Titov ble den første som opplevde romsyke i verdensrommet.
Pr 2006 så er Titov fremdeles det yngste menneske (en måned igjen til 26 år) som har vært i verdensrommet
Fyle

Fyle (φυλή) er betegnelsen på regionoppdelingen som ble gjort i antikkens Athen. Athen var opprinnelig oppdelt i fire fyler. Etter Kleisthenes' reformer i 508 f.Kr. ble Athen, eller  halvøya Attika inndelt i ti fyler. Å tilhøre en fyle var et kriterium for å bli medlem i folkeforsamlingen i Athen.
Clayton Zane

Clayton Zane (født 12. juli 1977) er en australsk tidligere fotballspiller som avsluttet karrieren i Anderlecht. Han spilte før dette blant annet i den norske Tippeligaen.
Zane scoret målet i 1-0 seieren over Frankrike, og scoret også et hat-trick mot Cookøyene i juni 2001. Han var også i troppen under de olympiske leker i Sydney i 2000. 
Zane var toppskårer i Tippeligaen i 2001. Han spilte da for Lillestrøm.
Han prøvespilte for Lyn i 2005 uten å få kontrakt.


== Karriere som spiller ==
* Kun seriekamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clayton Zane – Olympedia 
(en) Clayton Zane – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Clayton Zane – Australian Olympic Committee 
(en) Clayton Zane – FIFA 
(en) Clayton Zane – Transfermarkt 
(en) Clayton Zane – national-football-teams.com 
(en) Clayton Zane – WorldFootball.net 
(en) Clayton Zane – FBref 
UEFA website - UEFA om Zanes skade.
Giacomo Caprotti

Gian Giacomo Caprotti da Oreno (født 1480, død 19. januar 1524), kalt il Salaìno (den lille djevelen) eller Andrea Salai, var en modell og kunstner fra Firenze.  Han studerte under Leonardo da Vinci fra tiårsalderen, fikk kallenavnet av ham senest i 14-årsalderen og fungerte som hans modell og assistent.
Etter Leonardos død arvet Caprotti hans vingård ved Milano.


== Verk ==

Selv om Caprotti alltid ble omtalt som Leonardos «elev», ble hans malerier alltid sett på som underlegne Leonardos andre elevers.  I 1515, ett tiår etter at Leonardo malte «Mona Lisa», malte han under navnet Andrea Salai «Mona Vanna», et nakenbilde av Lisa del Giocondo.
Etter Leonardos død var det nettopp Caprotti som også arvet «Mona Lisa».


== Berømte oppfinnelser og design ==
Det finnes en skisse av en sykkel som er blitt tillagt Caprotti, og som i så fall ville vært den første ideskissen til en sykkel. De fleste kilder er imidlertid enige om at tegningen er betraktelig nyere (1960-tallet), og at skissen dermed er en forfalskning. Dette betyr at det er tyskeren Karl Drais som får æren av å ha funnet opp sykkelen rundt 1817.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gian Giacomo Caprotti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zach Braff

Zach Braff (født 6. april 1975 i South Orange i New Jersey) er en amerikansk skuespiller, regissør, manusforfatter og produsent. Han er mest kjent for rollen sin som doktor John Dorian i TV-serien Scrubs, og for å ha skrevet, regissert og spilt i filmen Garden State.
Braff har hatt hovedrollen i Scrubs siden starten i 2001, har blitt nominert til både Golden Globe og Emmy og er blant de best betalte hovedrolleinnehaverne i tv-serier med en lønn på $350.000 pr. episode.
Zach Braff har en Bachelor of Arts fra Northwestern University, og var medlem av Phi Kappa Psi ved samme skole.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
Nick Lipton – Manhattan Murder Mystery (1993)
Benji – Broken Hearts Club (2000)
Fred – Blue Moon (2000)
Andrew Largeman – Garden State (2004)
Lille kylling – Lille kylling (2005)
Michael – The Last Kiss (2006)
Tom Reilly – The Ex	(2007)
Open Hearts (2008)
New York, I Love You (2008)
Wish I Was Here (2014)


=== Reklamer ===
Forteller i Wendy's reklamer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zach Braff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zach Braff – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zach Braff på Internet Movie Database 
(sv) Zach Braff i Svensk Filmdatabas 
(da) Zach Braff på Filmdatabasen 
(da) Zach Braff på Scope 
(fr) Zach Braff på Allociné 
(en) Zach Braff på AllMovie 
(en) Zach Braff hos Turner Classic Movies 
(en) Zach Braff hos Rotten Tomatoes 
(en) Zach Braff hos The Movie Database 
(en) Zach Braff hos Internet Broadway Database 
(en) Zach Braff på MusicBrainz 
(en) Zach Braff på Spotify 
(en) Zach Braff på Songkick 
(en) Zach Braff på Twitter 
(en) Zach Braff på Facebook 
(en) Zach Braff på Myspace
BATSE

BATSE er en forkortelse for Burst and Trancient Source Experiment, og var et romforskningsprosjekt NASA utviklet med tanke på forskning av gammastråling, sorte hull og andre astrofysiske objekter i verdensrommet. Prosjektet ble iverksatt i 1991 og kartla i 9 år informasjon om gammastråling i Jordens atmosfære. Da prosjektet var avsluttet hadde BATSE kartlagt over 8000 astrofysiske begivenheter, deriblant 2704 gammastråleutbrudd og 1192 solstormer.
Serono

Serono er Europas største bioteknologiske selskap med hovedkontor i Genève i Sveits.
Seronos virksomhet er delt inn i fire terapiområder:

Infertilitet
Endokrinologi
Nevrologi
DermatologiSerono investerer hvert år rundt 25% av sine inntekter i forskning og utvikling. Seronos forsknings- og utviklingsaktivitet er basert på moderne genetisk teknologi for utvikling av proteiner til medisinsk bruk. Serono vil gjennom forskning bidra til medisinske fremskritt som igjen gir forbedret livskvalitet hos mange.
Serono har avdelinger i 44 land, har produksjon i åtte land og har salg til over nitti land over hele verden. Forskning og utvikling foregår i Genève (Sveits), Boston (USA), Évry (Frankrike) og Ardea (Italia).
Den norske avdelingen holder til på Lørenskog.
Serono står bak pasientsiden MSsiden.no for pasienter med multippel sklerose.


== Salg til Merck KGaA ==
Serono ble i september 2006 solgt til Merck KGaA for ca. 10,6 mrd euro (Merck KGaA betalte 1,100 CHF per aksje). Det nye selskapet heter Merck Serono og hovedkvarteret vil fremdeles være i Genève.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Carl O. Tangen

Carl Olsen Tangen (født 1888, død 26. november 1947) var redaktør av Norsk Syndikalistisk Føderasjons (NSF) organ Alarm 1919-27, deretter ansvarshavende i redaksjonskomiteen. Han ble stadig dømt og fengslet for artikler i Alarm.


== Liv og virke ==
Carl O. Tangen ble fagorganisert i 1906, og sluttet seg til Fagopposisjonen av 1911 i 1912. Tangen var en periode sekretær for Akershus & Hedmarkens Agitationsdistrikt i NSF. Han var også medlem av Kristiania Ungsocialistiske Klub. Tangen var formann i Kristiania Stein-, Jord- og Sementarbeideres forening fra 25. januar 1914, men fungerte bare til juli måned, da han måtte stikke av til Sverige på grunn av at han var ettersøkt for militærnekting. 
I Sverige gikk han inn i Sveriges Arbetares Centralorganisation (SAC). Han ble formann i Göteborgs lokale samorganisation og Västergötlands distriktsorganisation. I 1918 kom han tilbake til Kristiania og ble medlem av NSF.
I 1937 ble Tangen forretningsfører i NSF. Han var også formann i Oslo Lokale Samorganisasjon. Vinteren 1940 ble Carl O. Tangen dømt til ett års fengsel for ærekrenkelse mot fremmed stats overhode, etter anmodning fra det nazistiske Tyskland. Foranledningen var et oppslag i Alarm 9. desember 1939 hvor Hitler, Hermann Göring og Joseph Goebbels omtales på en lite flatterende måte. For Hitlers vedkommende het det: «Enkel, men stinkende mekanisme bestående av en skitten tannbørste over kjeftamentet og en gramofon med utslitne gamle skiver. Antakelig resultat av en lettsindig rasekjendsel mellom guden Odin og en ur-arisk zigøynerpike.» Gøbbels fikk også sitt: «Et misfoster som av misforståelse ansees for å være det manglende ledd mellom aper og mennesker, trots livlige protester fra apenes side.» Om Gøring het det: «Levende bevis på de svenske internerings- og sinnssykelovenes lettsindige bestemmelser. Mange anser at han ble utskrevet som helbredet 10 år for tidlig. Andre derimot mener at han ble sluppet ut 20,000 år for sent.»  
3. februar 1940, sto det i Alarm: «Etter begjæring av den tyske legasjon i Oslo har påtalemyndighetene konfiskert 'Alarm' nr. 25 1939 og utstedt siktelse mot bladets ansvarlige redaktør C. O. Tangen etter straffelovens paragraf 247, jmf. par. 96, jmf. par. 102 og 103 for æreskrenkelse mot fremmed stats overhode. Det gjeller i dette tilfellet Nazi-Tysklands overhoder Hitler, Gøring og Gøbbels. Resultatet av konfiskasjonen ble ytterst magert for politiet. Bare 6 eksemplarer ble funnet. De tilhører forresten arkivet og redaktøren har protestert ovenfor politimesteren og forlangt eksemplarene levert tilbake, i det en konfiskasjon fra arkivet strider mot enhver kotyme og dessuten visstnok mangler lovlig hjemmel. Redaktøren nektet å avgi forklaring til politiet og anså seg på ingen måte straffskyldig, i det han mente det lå høyt over hans evner å kunne ærekrenke menn som de tre naziførere.» 
Under okkupasjonen av Norge ble Tangen arrestert, og satt på Grini fangeleir fra 1942 til 1944. 
Carl O. Tangen døde 26. november 1947 etter et langvarig sykeleie.
Norsk Syndikalistisk Forbund er i besittelse av Carl O. Tangens memoarer i 60 bind.
Non, je ne regrette rien

«Non, je ne regrette rien», (fransk for «Nei, jeg angrer ingenting»), er en sang som først og fremst er blitt kjent gjennom fremførelsen til Édith Piaf. Hun spilte den inn på plate i november 1960. Den ble skrevet i 1956 av Michel Vauclarie, og musikken er komponert av Charles Dumont.
Teksten i denne sangen reflekterte Piafs tragiske barndom, og forteller at hun ikke angrer noe fra sitt liv. Den er brukt som siste sang i filmen La Vie en rose om Édith Piafs liv.


== Svensk versjon ==
Stig Rossner har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Nej, jag ångrar ingenting».


=== Innspilling ===
Gun Sjöberg. Utgitt på singlen Karusell KFF 690 i 1966.


== Nynorsk versjon ==
Bjørn Endreson har skrevet en nynorsk tekst. Den nynorske tittelen er «Angrar ingenting».


=== Innspilling ===
Britt Langlie. Utgitt på LP-platen Piaf (NorDisc NORLP 412) i 1981.


== Eksterne lenker ==
(en) Non, je ne regrette rien på MusicBrainz
Knut S. Vikør

Knut Sigurdson Vikør (født 10. juni 1952 i Orkdal) er norsk historiker som er spesialist på islam. Broren Lars S. Vikør er professor i språkvitenskap.Han fullførte hovedfag i historie og ble cand. polit. under professor Rex Sean O'Faheys veiledning i 1979. Han ble dr. philos. ved Universitetet i Bergen i 1992. Han var daglig leder for Senter for Midtausten- og islamske studiar ved Universitetet i Bergen fra 1988 og frem til 2002, da han fikk permisjon for å vikariere som førsteamanuensis ved Historisk institutt ved samme universitet. I 2005 ble han fast ansatt som førsteamanuensis ved instituttet, og er nå professor ved Institutt for arkeologi, historie, kultur- og religionsvitenskap ved UiB. Han har markert seg som ekspert på islams historie, og har foruten de akademiske avhandlingene, skrevet flere bøker rettet mot et allment publikum. 


== Bibliografi ==
Ei verd bygd på Islam, 2004,
Sufi and Scholar on the Desert Edge. Muhammad b. 'Ali al-Sanusi and his Brotherhood., 1995
The Oasis of Salt. The History of Kawar, a Saharan Centre of Salt Production. 1999
Sources for Sanusi Studies., 1996
The Exoteric Ahmad Ibn Idris. A Sufi's Critique of the Madhahib and the Wahhabis: Four Arabic texts with translation and commentary , 2000
Islam: ei faktabok, 2002
Between God and the Sultan: A History of Islamic Law, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Knut S. Vikør i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Knut S. Vikør i BIBSYS
Hjemmeside
Eva Norvind

Eva Norvind, også kjent som Ava Taurel, (født 7. mai 1944, død 14. mai 2006) var en norskfødt Pro Domina i USA, og tidligere skuespiller i Mexico. Hun drev en av New Yorks mest kjente SM-klubber.
Eva Norvinds opprinnelige navn var Eva Johanne Chegodayeva Sakonskaya. Hun ble født i Trondheim. Hennes far var russisk prins og flyktning, mens moren var kunstner. Da hun var 15 år gammel flyttet familien til Frankrike. Som 16-åring ble hun nummer to i en skjønnhetskonkurranse under filmfestivalen i Cannes i 1960. Ikke lenge etter skiftet hun navn til Eva Norvind.
I 1962 flyttet hun til Canada og deretter til New York. Der hadde hun blant annet deltidsjobber som can-can-danser og Playboy-kanin. Etter at hun hadde fullført high school, dro hun i 1964 til Mexico for å studere spansk. I Mexico by fikk hun en liten rolle i et varieté-show på TV. Dette ble starten på en kortvarig karriere som filmskuespiller og sex-symbol. Etter eget utsagn ble hun imidlertid etter hvert svartelistet av filmprodusentene fordi hun hadde for sterke og åpne feministiske meninger, og skuespillerkarrieren tok slutt etter noen år.
På 1970-tallet hadde hun diverse jobber mens hun som alenemor oppdro datteren Nailea. Hun livnærte seg blant annet som freelance-fotograf, journalist og filmdistributør. På begynnelsen av 1980-tallet dro hun tilbake til New York.
Mens hun var filmstudent i New York i 1985, ble hun svært fascinert av sadomasochisme. Hun tok psevdonymet Ava Taurel, og etablerte seg som profesjonell Domina. Etter hvert bygde hun opp sin egen SM-klubb i New York, og hun ble en av USAs mest kjente Dominaer. I 1999 søkte skuespiller René Russo veiledning hos henne under forarbeidet til filmen The Thomas Crown Affair.
I 1993 var hun blant de intervjuede i sexolog Gloria Brames bok Different loving. I 1996 var hun med i dokumentarfilmen Whipped, laget av Iana Porter og Sasha Waters. Året etter laget den tyske feministen Monika Treut dokumentarfilmen Didn't Do It for Love om hennes liv. Denne filmen ble vist blant annet på filmfestivalene i Toronto og Berlin, og den brakte Eva Norvind / Ava Taurel tilbake i rampelyset.
I mai 2005 startet hun arbeidet med en film om argentinsk tango, Gavito, su vida y su tango. Filmen var planlagt ferdig i 2006.
Eva Norvind døde den 14. mai 2006. Hun druknet under en svømmetur i Oaxaca i Mexico.
Eva Norvinds datter Nailea Norvind (født 1970) er i dag telenovela-skuespiller i Mexico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på siden Tango-E-Vita
Biografi på The Mexican Film Resource Page
Biografi i avisa Daily Telegraph
Nyhetsnotis fra United Press International
Ava Taurels offisielle nettside
(en) Eva Norvind på Internet Movie Database 
(en) Eva Norvind hos The Movie Database
Sognefjellshytta

Sognefjellshytta (1434 moh.) er en betjent privat turisthytte i Lom kommune i Innlandet fylke, ferdigbygget i 1947. Hytta ligger på Sognefjellet ved Fantesteinsvatnet like vest for det høyeste punktet på Sognefjellsveien, Fv 55 Lom – Vadheim. Hytta har 80 senger, og alle rom har innlagt varmt og kaldt vann.
Hytta har vært utvidet flere ganger. Et nytt overnattingsbygg ble åpnet i 2003, og på høsten 2009 ble det bygget åtte nye rom med dusj og toalett. Sommeren 2015 ble et mellombygg (260 m2) med ny resepsjon ferdig (Jensen & Skodvin Arkitektkontor). Dette er kjent for sin særegne arkitektur.


== Eksterne lenker ==
Sognefjellshyttas nettsted
Sognefjellshytta: Video
Nasjonale turistveier: Ny vår for Sognefjellshytta
Moelven: Limtre til nye høyder
AN-94

AN-94 Abakan er et russiskprodusert automatgevær. 
Anagrammet AN står for «Avtomat Nikonova» etter den russiske våpeningeniøren Gennadiy Nikonov, og 94 for året riflen ble designet. Våpenet skal etter planen bytte ut de eldre AK-74-geværet som for øyeblikket brukes i størsteparten av det russiske militæret. Våpenet er i samme kaliber som AK-74, 5,45 x 39 mm.
AN-94 har en klar likhet med tidligere AK rifler, men fungerer allikevel på en helt annen måte. Våpenet kan skyte i 2-skudds byger, enkeltskudd og helautomat. På grunnlag av Nikonov-mekanismen som er i stand til 1800 skudd/minuttet, er 2 round burst såpass nøyaktig, og såpass raskt, at en trenet skytter kan treffe med begge kuler på samme sted. Våpenet har også en relativt dårlig ergonomi.


== Se også ==
Liste over automatgeværer


== Eksterne lenker ==
(en) AN-94 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) AN-94 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon og bilder hos Modern Firearms (en)
Informasjon og bilder hos Military Today (en)