jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torevannet

Torevannet er en liten innsjø som ligger i Ringerike kommune i Viken. Vannet strekker seg sørvestover langs med riksvei 7 vest for Sokna i Soknedalen. Vannet får tilførsel gjennom Eidselva i sørvest , Landselva i sør og Rudselva i nord. Ved utløpet i nordøst dannes Verkenselva, som via Verkensfossen renner ned langs sørvestsiden av Sokna, der den møter Sogna.
Torevannet er kjent for bra fiske og flere flotte badeplasser. Ørret på 1 kg er ikke uvanlig. Rekorden er en ørret på 3,7 kg, som ble tatt på garn i 2003. Den mest populære badeplassen kalles Jomfruøya (ikke en øy) og ligger på en odde på nordøstsiden av vannet.


== Se også ==
Soknavassdraget


== Referanser ==
Ulevasselva

Ulevasselva (eller Urdevasselva) er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva, som ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, renner fra Søre Urdevatnet vest for Blankvannet (på vestsiden av Ådalsfjellene) til nordenden av Øvre Kollsjø.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Kollsjøelva

Kollsjøelva er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva, som ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, renner fra dammen i sørenden av Øvre Kollsjø og sør til nordenden Nedre Kollsjø. Kollsjøelva er 1,6 kilometer lang.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Brinck Johnsen

Bernt «Roman» Brinck-Johnsen (født 20. desember 1946 i Oslo) -- til vanlig omtalt som Brinck Johnsen -- er en norsk jazzmusiker (saksofon og trommer), kjent fra flere bebop-inspirerte utgivelser og samarbeid.
Han startet sin karriere som trommeslager i band fra Tønsberg-distriktet i 1963, blant annet i Ditlef Eckhoffs kvartett. Spilte for første gang på jazzklubbene Club 7 og Bikuben i Oslo i 1969.  Pendlet mellom Oslo og Tønsberg frem til 1975, var aktiv i Tønsberg Society of Jazz & Poetry-miljøet i Tønsberg og turnerte med Ola Calmeyer og Gunnar Bull Gundersen. Radioprogram med Gunnar Bull Gundersen "Mot midnatt" i NRK. Laget musikk til Thesbiteaterets oppsetning av "En midsommernatts drøm" regissert av Gianni Lepre og 2 teaterstykker på Scene 7 i Oslo. Hadde egen kvartett i Tønsberg med Tom Vissgren og Lars Martin Myhre.
Medlem av flere husband på Club 7, Hot House og Jazz Alive: Arild Wikstrøms Orkester, Rhythm & Blås, Moonglow Orchestra, "Siffen, Diffen, Affen og Roman", Freddy Schibstedts Popeye Band, Paul Weeden Group og Tom Karlsens Oslo Rhythm'n Blues Ensemble. I tillegg medvirket han her sammen med musikere som Carl Magnus Neumann, Sigurd Køhn, Erik Balke, Alf Kjellman, Knut Riisnæs, Christian Reim, Erling Aksdal, Jan Lie, Hans Marius Stormoen, Sveinung Hovensjø, Miki N’Doye, Jon Eberson  og mange flere. Med på innspilling av Club 7’s 15-årsjubileum. Hadde egen kvintett med Jens Wendelboe, Erik Amundsen og Ole Jacob Hansen. Senere hadde han en ni-mannsgruppe med Elin Rosseland og Rune Nicolaysen: Winds Hot & Cool. Turnerte med den britiske saksofonisten Dick Morrissey i 1998. Han har turnert i Spania med spanske elitemusikere, og  med engelske musikere i England i 1987 og 1999, vært solist med Kaunas Big Band i Birstonas Jazzfest 2000. Han har hatt egne grupper med Johannes Eick, Hans Mathisen,  Petter Kateraas, Mathias Eick, og han har vært sidemann i Paul Weeden Quintet. Han medvirket også i Rolf Hinderakers trio. 
Brinck Johnsen drev også den kjente jazzklubben Jazz Alive i Oslo fra 1980 til 1986. Han startet plateselskapet Roman Records i 1993.
Brinck Johnsen har vært bosatt i Tønsberg, de siste årene delvis også i Spania, siden 1987. 


== Egne utgivelser ==
1984 Winds Hot & Cool HCR13
1993 Black orpheus RR9301.
1996 Lover man RR9602
2002 Waypoints RR0203
2004 In the Still of the Night RR0405
2005 Urijazz 25-års jubileum RR0506
2005 Oleo RR0507
2006 Tour de force Live in Stavanger RR0608.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brinck Johnsen på Discogs 
(en) Brinck Johnsen på Discogs 
(en) Brinck Johnsen på MusicBrainz
Blankvannet (Ringerike)

Blankvannet er en innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, like under Urdevassfjellet på vestsiden av Ådalsfjellene. Utløpet er mot sørvest til Blankvassbekken, som renner ned til østsiden av Ulevann.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Blankvassbekken

Blankvassbekken eller Blankvannselva er ei lita elv/bekk i Ringerike kommune. Den renner fra Blankvannet ved Urdevassfjellet (på vestsiden av Ådalsfjellene) til Ulevann og ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Søndre Ulevann

Søndre Ulevann eller Søre Urdevatnet er et lite vann i Ringerike kommune. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, like vest for Blankvannet ved Urdevassfjellet, på vestsiden av Ådalsfjellene. Vannet får tilførsel i nord fra Nordre, Midtre og Østre Ulevann, samt Holmetjern, og i sørøst gjennom Blankvassbekken. I sørvestenden dannes Ulevasselva, som renner sørvestover ned til nordenden av Øvre Kollsjø.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Øvre Kollsjø

Øvre Kollsjø er en liten innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, sørvest for Ulevann og Blankvann, på vestsiden av Ådalsfjellene. Vannet får tilførsel i nord gjennom Ulevasselva. I sørenden er vannet oppdemmet. Ved utløpet dannes Kollsjøelva, som renner sør (ned) til Nedre Kollsjø.


== Referanser ==


== Se også ==
Kollsjøvassdraget
Nedre Kollsjø

Nedre Kollsjø er et lite vann i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger i Strømsoddbygda i Soknedalen, sør for Øvre Kollsjø, på vestsiden av Ådalsfjellene. Vannet får tilførsel i nord gjennom Kollsjøelva. I sørenden er vannet oppdemmet. Ved utløpet dannes Lysåa, som renner sør (ned) til Sognevannet.


== Se også ==
Kollsjøvassdraget


== Referanser ==
Kollsjøvassdraget

Kollsjøvassdraget er et lite vassdrag i Ringerike kommune som ligger i Strømsoddbygda, nord for Sokna i Soknedalen. Det ligger på vestsiden av Ådalsfjellene og begynner ved Urdevassfjellet. Vassdraget har en total lengde på 17,2 kilometer og et nedbørfelt på 41,37 km².Vassdraget omfatter øverst Blankvann og Blankvassbekken, Ulevann og Ulevasselva, Øvre Kollsjø og Kollsjøelva, samt Nedre Kollsjø og Lysåa. Vassdraget, som også omfatter flere damanlegg, renner ut på nordøstsiden av Sognevannet. Fra damanlegget ved Øvre Kollsjø har det i tidligere tider vært tømmerfløting ned vassdraget.


== Se også ==
Drammensvassdraget
Strømsoddbygdvassdraget
Soknavassdraget


== Referanser ==
Bergsjøvassdraget

Bergsjøvassdraget er et lite vassdrag i Ringerike kommune. Vassdraget, som renner ut i sørenden av Torevannet ved Sokna i Soknedalen, omfatter Ørtesvatnet og Ørteselva, Bergsjø og Bergsjøelva, Bliksrud-Langevannet og Eidselva.


== Se også ==
Drammensvassdraget
Rudsvassdraget
Soknavassdraget
Soknavassdraget

Sognavassdraget, Soknavassdraget eller Soknedalsvassdraget (Drammensvassdraget) er et mindre vassdrag i Ringerike kommune i Buskerud, som renner ut i Nordfjorden (den nordlige delen av Tyrifjorden) mellom Ask og Karlsrudtangen naturreservat. Vassdragets nedbørfelt er på cirka 644,1 km² (kilde NVE). De høyeste delene når 1220 moh., mens utløpet i Tyrifjorden ligger cirka 63 moh.
Deler av vassdraget ligger i Flå, Krødsherad, Sør-Aurdal (i Oppland) og Modum kommuner. Det omfatter Bergsjøvassdraget, Rudsvassdraget, Kollsjøvassdraget og Strømsoddbygdvassdraget og hovedelva Sogna med sideelver fra Sokna og ned gjennom Soknedalen til utløpet i Tyrifjorden.
Sognavassdraget med Sogna ned til Tyrifjorden ble vernet mot kraftutbygging i 1993 gjennom Verneplan IV for vassdrag, på grunn av frilufts-, natur- og miljøverninteresser. Det ligger imidlertid to små, private kraftverk der. Heierenfossen kraftverk er et såkalt minikraftverk som ligger ved Heierenfossen i nedre del av Sogna og har en installert ytelse på 600 kW. Rud Gårdskraftverk  er et såkalt minikraftverk som ligger ved som ligger ved Rudsfossen i Rudselva og har en installert ytelse på 90 kW.


== Se også ==
Drammensvassdraget
Bergsjøvassdraget (Vestbygda)
Rudsvassdraget (Brekkebygda)
Strømsoddbygdvassdraget (Strømsoddbygda)
Kollsjøvassdraget (Strømsoddbygda)


== Referanser ==
George Clifford III

George Clifford III (født 1685, død 1760) var en rik nederlandsk bankier og direktør for Det nederlandske ostindiske kompani. Clifford er kjent for sin store interesse for planter og hagestell. Hans eiendom Hartekamp hadde et rikt utvalg av planter og han engasjerte den svenske naturforskeren Carl von Linné for å skrive Hortus Cliffortianus, det regnes som et mesterstykke av tidlig botanisk litteratur, og ble utgitt i 1738.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra  «The George Clifford Herbarium», The National History Museum, London
Landselva

Landselva er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Elva har utspring fra et lite tjern på Svartebuåsen på Holleia, og renner ut sør i Torevannet, vest for Sokna i Soknedalen.


== Referanser ==
Mycterider

Mycterider (Mycteridae) er en artsfattig familie av biller knyttet til død ved. Noen arter har hodet trukket ut til en lang snabel og kan minne om snutebiller av gruppen bredsnutebiller (Entiminae). De kan skilles fra disse blant annet på at antennene ikke er knebøyde, og at for- og mellomføttene har fem ledd, bakføttene fire. To arter finnes i Mellom-Europa, men ingen i Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2,2 – 10 mm) biller, mer eller mindre avlange og parallellsidige, ofte ganske flate. Oversiden er mer eller mindre kledt med hår eller skjell. Hodet er av sterkt varierende størrelse og form. Hos slekten Mycterus er det lite og mer eller mindre trukket ut til en snute, slik at de ligner på snutebiller. Hos slekten Hemipeplus er hodet ganske stort og flatt, med skarpt markerte bakhjørner. Fasettøynene er temmelig store og flate. Antennene er 11-leddete, trådformede eller sagtakkede, og forholdsvis korte. Pronotum (brystskjoldet) har avrundede sidekanter uten en markert rand. Hos Mycterus er det bredest ved roten, der det er nesten like bredt som dekkvingene, hos Hemipeplus er det bredest ved framhjørnene. Dekkvingene har markerte "skuldre", mangler tydelige punktrekker. Artene i slekten Hemipeplus er lange og tynne, svært flate, og har sterkt forlenget bakkropp. De korte bakbeina når bare omtrent halvveis til bakkroppsspissen. Artene i underfamilien Lacconotinae er også lange og slanke, og skiller seg fra de andre medlemmene i familien på at oversiden er temmelig blank.  Beina er middels lange, bortsett fra hos Hemipeplus der de er påfallende korte. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete. Et eller flere av fotleddene er tolappede.


== Levevis ==
De fleste av artene er trolig knyttet til død ved, men biologien deres er ikke godt kjent. Noen arter synes å være særlig knyttet til palmer. En Hemipeplus-art lever i bladslirene til storvokste gress. Den tynne og flate kroppsformen er en tilpassing til dette miljøet. De voksne billene kan av og til finnes på blomster, særlig tistler.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien Mycterider, Mycteridae Blanchard, 1845
Underfamilien Eurypinae
Underfamilien Hemipeplinae
Slekten Hemipeplus Latreille
Underfamilien Lacconotinae  – 3 arter, bare kjent fra Nord-Amerika
Slekten Lacconotus
Underfamilien Mycterinae Blanchard, 1845
Slekten Mycterus Clairville & Schellenberg, 1798
Mycterus curculioides (Fabricius, 1781)
Mycterus tibialis


== Eksterne lenker ==
(en) Mycteridae i Encyclopedia of Life 
(en) Mycteridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mycteridae hos Artsdatabanken 
(sv) Mycteridae hos Dyntaxa 
(en) Mycteridae hos Fauna Europaea 
(en) Mycteridae hos Fossilworks 
(en) Mycteridae hos ITIS 
(en) Mycteridae hos NCBI 
(en) Kategori:Mycteridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mycteridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mycterus curculioides: [1]. Mycterus tibialis: [2]. Hemipeplus sp.: [3]
Urijazz

Urijazz er en jazzklubb i Tønsberg i Vestfold, etablert 3. oktober 1979 for å øke forståelse og interesse for jazz og lignende musikkformer, gjennom konserter der også lokale musikere gis mulighet.Den ble etablert av Lars Martin Myhre, og var videreføringen av Tønsberg Jazzklubb (1974–1978), drevet av Myhre, Ola Calmeyer og Brinck Johnsen, som igjen var en videreføring av Tønsberg Society of Jazz & Poetry (etablert i 1967).  Navnet er et ordspill på betegnelsen uriaspost, «en utsatt eller farlig stilling». Før det hadde byen noen av landets første jazzklubber i periodene 1954-1956 og 1958-1963.
Urijazz er medlem av Norsk jazzforum, deler med ujevne mellomrom ut «Urijazzprisen», og arrangerte i mange år «Julejam». Julejammen var det eneste en kunne gå ut på i Tønsberg 1. juledag, men frislippet i utelivet tok livet av arrangementet.
Klubben har vært arnested for flere av landets ledende jazzmusikere som Ditlef Eckhoff, Ola Calmeyer, Brinck Johnsen, Jaga Jazzist, Mathias Eick og Johannes Eick.  Klubben ble utnevnt til «Årets jazzklubb» (2000) av Østnorsk Jazzsenter.Urijazz arrangerer sin klubbkonserter på cafe-m i Tønsberg, og benytter i tillegg Støperiet, Nøtterøy kulturhus og Tønsberg og Nøtterøy Bibliotek til større konserter. Opp gjennom årene har klubben arrangert en imponerende rekke med konserter med musikere fra inn- og utland.


== Utgivelser ==
Urijazz 25 år (dobbel CD, Roman Records, 2005).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Urijazz
Bergsjø

Bergsjø er et lite vann i Ringerike kommune. Vannet ligger sørvest for Havikskogen, vest for Sokna i Soknedalen. I sørenden dannes Bergsjøelva som renner ned til Bliksrud-Langevannet. Det var tidligere flere fastboende i området og det finnes fremdeles flere småbruk. Det er også en del hytter i nordenden av Bergsjø samt noen på østsiden av vannet.


== Se også ==
Bergsjøvassdraget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
NVE-NIVA dybdekart Arkivert 14. juni 2015 hos Wayback Machine.
Bergsjøelva

Bergsjøelva er ei elv i Ringerike kommune i Viken. Den har utspring fra sørenden av Bergsjø og renner ned til Bliksrud-Langevannet, som ligger langs riksvei 7, sørvest for Sokna i Soknedalen.


== Se også ==
Bergsjøvassdraget


== Referanser ==
Øyas Venner

Øyas Venner (engelsk navn: Friends of the Island (South Georgia)) er en interesseforening (982 102 006 i Enhetsregisteret) for formidling av hvalfangsthistorien og bevaring av norske industrielle kulturminner på Sør-Georgia.
Foreningen ble opprettet i 1997 og har over 350 medlemmer, bestående av tidligere hvalfangere og fabrikkarbeidere fra øya, etterkommere etter disse og personer som er generelt interessert i natur og kultur på Sør-Georgia.
Foreningens medlemsblad heter Syd-Georgia Tidende.


== Eksterne lenker ==
Øyas Venner
Bliksrud-Langevannet

Bliksrud-Langevannet er en innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger langs riksvei 7, sørvest for Sokna i Soknedalen. Elva får tilførsel i sørvestenden fra Bergsjø via Bergsjøelva og fra Ørtesvatnet via Ørteselva. I nordenden dannes Eidselva som renner ned til sørvestenden av Torevannet.


== Se også ==
Bergsjøvassdraget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Eidselva (Ringerike)

Eidselva er ei elv som ligger i Ringerike kommune i Viken. Elva dannes i nordenden av Bliksrud-Langevannet og renner nordøstover langs riksvei 7 ned til sørenden av Torevannet, like vest for Sokna i Soknedalen.


== Se også ==
Bergsjøvassdraget


== Referanser ==
Peter Brixtofte

Peter Brixtofte (født 11. desember 1949 i København, død 8. november 2016 i Farum) var en dansk politiker for partiet Venstre. Han var borgermester i Farum kommune fra 1985 til han måtte gå av i 2002, i forbindelse med den såkalte Farum-saken. Han var også medlem av Folketinget. Farum ble i mange år fremhevet som en mønsterkommune. Etter folketingsvalget i 1998 var Brixtofte på tale som formann i Venstre. I 2002 ble det avdekket en rekke straffbare forhold i kommunens økonomiske disposisjoner. Brixtofte ble dømt til fengselsstraff.


== Liv og virke ==
Han vokste opp i Søborg, en forstad til København. Faren var jurist og avdelingssjef i Rigsrevisionen.Peter Brixtofte var utdannet økonom (cand.polit.) fra Københavns Universitet fra 1972. Han arbeidet i Venstres landsorganisasjon og i Industrirådet før han ble valgt inn i Folketinget første gang i 1973. Senere var han blant annet undervisningsassistent ved Handelshøjskolen i København, journalist i Dagbladet Børsen, forlagsredaktør og redaktør ved Venstrepressens Bureau.Han var medlem av Folketinget for Roskilde amtskrets 1973–1977, for Vejle amtskrets 1979–1981 og for Fyns amtskrets 1990–2005, og Danmarks skatteminister i Schlüter-regjeringen 1992–1993. Da han ble tvunget til å gå av som borgermester i Farum i 2002, ble han samtidig ekskludert fra Venstres folketingsgruppe. Han var tilsluttet Centrum-Demokraternes gruppe 2004–2005, men partiet nektet ham nominasjon til Folketinget.Den 20. juni 2006 ble han dømt til 2 års ubetinget fengsel for grov tjenestesvikt. Dommen ble anket og stadfestet av Østre Landsret 8. februar 2007. Den 10. april 2007 ble han idømt ytterligere to års ubetinget fengsel for embedsmisbruk og tjenestesvikt. Brixtofte sonet fengselsstraffen i Horserød Statsfængsel.
Brixtofte hadde et langvarig alkoholmisbruk. Han døde av alkoholrelaterte skader i 2016.


== Bibliografi ==
Brixtofte, Peter (2013). Hartlings arv og det moderne Venstre. People's Press. ISBN 978-87-7137-344-8. 
Brixtofte, Peter (2009). Mit Horserød. People's Press. ISBN 87-70556539. 
Brixtofte, Peter (2003). Med hjertet. Masivi. ISBN 87-989408-0-5. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ellingsgaard, Tórun og Nielsen, Jaku-Lina Elbøl (2002). Brixtofte. Spillet om magten. Aschehoug. ISBN 87-11-11581-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Madsen, Henrik (2002). Bogen om Peter. Politiken. ISBN 87-567-6723-4. 
Offersen, René (2006). Imperator. Sagen uden om Brixtofte. Gyldendal. ISBN 87-02-04674-1. 
Pihl, Morten og Priess-Sørensen, Jacob (2002). Brixtofte. Historien om en afsløring. Lindhardt og Ringhof. ISBN 87-595-1813-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Vilhelm av Sabina

Vilhelm av Sabina (født ca. 1184 i Piemonte i Italia, død 31. mars 1251 i Lyon), også kjent som Vilhelm av Modena, Guglielmo de Savoy og Guglielmo de Chartreaux) var en av Den katolske kirkes kardinaler (kardinalbiskop). Han er kjent i Norge for at han holdt et kirkemøte i Bergen.


== Liv og virke ==
Vilhelm ble biskop i  Modena i 1222.


=== Pavelig legat ===
I 1224 ble han pavelig legat i Baltikum og det sørlige Østersjø-området og bygde der opp den kirkelige organisasjonen.
Vilhelm av Sabina ankom som legat til Livland i andre halvdel av år 1225 og forsøkte å regulere forholdene mellom biskopene og sverdridderordenen og skape fred mellom tyskere og dansker. I 1226 for han til Gotland og preket korstog mot det fortsatt hedenske Ösel. i 1228 kunne han så grunnlegge Ösel-Wiek bispedømme.
Navnet hans opptrer i svenske journaler for første gang  i 1226, i forbindelse med bekreftelsen av reglene for bispevisitaser på Gotland i Linköpings stift.
Han vendte i 1234 tilbake til Livland for å løse de problemer som var blitt skapt av den tidligere legaten i landet. Han omfordelte da meget av jordeiendommene i landet og grunnla bispedømmet Kurland. Vilhelm av Sabina var også aktiv i landet etter slaget ved Saule og sverdridderordenens inkorporasjon i Den tyske orden da han meglet fred mellom tyskere og dansker. Dette førte til slutt til at fred kunne inngås et møte i danske Stensby.Kardinal: Vilhelm ble i 1242 valgt til kardinalbiskop av Sabina, en region som ligger ca. 50 kilometer nord for Roma i Italia. Tidligere hadde han hatt en lavere rang som kardinal.
Han er kjent i Norge for at han holdt et kirkemøte i Bergen i forbindelse med Håkon IV Håkonssons kroning i 1247.
I november 1247 kom Vilhelm av Sabina til Linköping fra Norge, og i desember var han i Skänninge, og med største sannsynlighet hos de dominikanere der som den katolske kirke så sterkt satset på. Han virker å noen gang i slutten av desember 1247 eller i januar måned 1248 ha reist nodover, for ifølge bevarte  dokumente besøkte han straks deretter Riseberga kloster i Närke.
I februar 1248 var han tilbake i Östergötland og Skänninge, og ble i byen ytterligere en måned helt frem til begynnelsen av mars. Kardinalen var med på Skänninge møte, forlot så Skänninge og søkte seg til konung Erik den lespe og halte som befant seg på Visingsö. Der skrev kardinalen et avlatsbrev den 6. mars 1248 for Nydala kloster i Småland. I mai og juni månad var han fortsatt i Linköpings stift, for i Visby som tilhørte stiftet stadfestet han offergaver til nonnene i Solberga kloster i Visby og gav tillatelse for det finske presteskapet å testamentere bort hva de personlig eide.
Den 27. juli 1249 var han enda lenger sørpå. I Lund, som da var dansk, skrev han et åpent brev på 40 dagers avlat for dem som med gaver understøttet brødrene i Spetelövs kloster i samme by.


== I skjønnlitteraturen ==
Vilhelm av Sabina opptrer også i Jan Guillous skjønnlitterære bok Arven etter Arn.


== Referanser ==
Garhwal Himalaya

Garhwal Himalaya er en fjellkjede i forbindelse med Sivalikfjellene i Himalaya. Fjellkjeden ligger i delstatene Uttar Pradesh og Uttarakhand nord i India, like vest for der grensene mellom India, Nepal og Tibet møtes. De høyeste fjellene i Garhwal Himalaya er Nanda Devi (7 816 moh.) og Kamet (7 756 moh).


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Strømsoddbygdvassdraget

Strømsoddbygdvassdraget er et mindre vassdrag i Ringerike kommune. Vassdraget omfatter en rekke småvann og mindre elver i Strømsoddbygda, nord for Sokna i Soknedalen.
Vassdraget omfatter også Øvstevatnet og Langvatnet i Flå kommune med elvestrekningene mellom ned til Buvatnet, der Buvasselvi dannes og renner ned til Frisvatnet (mesteparten ligger i Flå). Ved utløpet av Frisvann dannes Frisvasselva, som møter Sandvasselva som kommer fra Sandvannet og danner Strømsoddelva som renner ut ved Understryk nord i Sognevannet. Kollsjøvassdraget, som utgjør småvannene og elvestrekningene fra Blankvann på vestsiden av Ådalsfjellene og ned til Sognevannet, renner ut nordøst i Sognevannet. Ved Sognevassdammen dannes elva Sogna som renner sammen med Verkenselva i Rudsvassdraget like sør for Sokna.


== Se også ==
Drammensvassdraget
Soknavassdraget
Kollsjøvassdraget
Sandvannet

Sandvannet er en liten innsjø i Ringerike kommune i Viken. Vannet ligger innerst Strømsoddbygda i Soknedalen, ved sørenden av Vidalen og like under Vikerfjell på vestsiden av Ådalsfjellene. I sørenden av vannet dannes Sandvasselva, som renner ned mot Sognevannet og på veien, der den møter Frisvasselva, blir til Strømsoddelva.


== Se også ==
Strømsoddbygdvassdraget


== Referanser ==
Frisvasselva

Frisvasselva er ei elv i Ringerike og Flå kommuner i Viken. Elva har utspring fra sørenden av Frisvatnet. Fra Roverudhølen danner elva grense mellom Ringerike og Flå. Etter rundt to kilometer løper den sammen med Sandvasselva og danner Strømsoddelva.


== Se også ==
Strømsoddbygdvassdraget


== Referanser ==
Sandvasselva (Ringerike)

Sandvasselva er ei lita elv i Ringerike kommune. Elva dannes ved sørenden av Sandvannet og renner ned mot Sognevannet, men kalles Strømsoddelva fra der den møter Frisvasselva.


== Se også ==
Strømsoddbygdvassdraget
Kamet

Kamet (7756 moh.) er Indias tredje høyeste fjell, og det nest høyeste fjellet i fjellkjeden Garhwal Himalaya, etter Nanda Devi. Toppen ble besteget i 1931 av en britisk-nepalsk ekspedisjon.