jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
MotoGP

MotoGP er den mest prestisjefylte VM-klassen i motorsykkelsporten roadracing. MotoGP-sykler er rene prototyper og kan ikke sammenlignes med for eksempel klassen «superbike», som er basert på serieproduserte motorsykler. MotoGP er verdens eldste pågående raceserie og har blitt arrangert årlig siden 1949. Det har siden 2012 blitt konkurrert i tre klasser.


== Klasser ==
Klassekriteriene har variert ganske mye gjennom årene, spesielt i overgangen mellom totaktsmotorer og firetaktsmotorer.


=== Moto3 ===
Moto3 er den minste klassen. Da det fortsatt ble konkurrert med totaktsmotorer var klassen begrenset til 125 ccm. I dag er Moto3 begrenset til maksimalt 250 ccm firetaktsmotorer med kun én sylinder og en minimum ekvipasjevekt på (sykkel + fører) på 148 kilogram.


=== Moto2 ===
Moto2 er den mellomste klassen. Da det fortsatt ble konkurrert med totaktsmotorer var klassen begrenset til 250 ccm. Siden 2019 har Moto2 være begrenset til maksimalt 765 ccm firetaktsmotorer med inntil 4 sylindre. I denne klassen får teamene bare lov til å bygge chassisene selv. Motorene er identiske og leveres plomberte fra Triumph. Maksimalt antall veksler (gir) er seks. Syklene skal minimum veie 140 kilogram uten fører.


=== MotoGP ===
MotoGP er den største klassen. Da det fortsatt ble konkurrert med totaktsmotorer var klassen begrenset til 500 ccm. Nå er klassen begrenset til maksimalt 1 000 ccm firetaktsmotorer med inntil 4 sylindre, men det kan også konkurreres med 800 ccm. Vekten på syklene skal være minimum 150 kilogram på 800 ccm og minimum 157 kilogram på 1 000 ccm.


== Litt historie ==
Tidligere ble det også konkurrert i klassene for 50 ccm (avsluttet etter 1983 sesongen), 80 ccm (avsluttet etter 1989 sesongen), og 350 ccm (avsluttet etter 1982 sesongen).
Siden 2002 var klassen åpen for firetakts motorsykler inntil 990 kubikkcentimeter som tok over for 500cc to-taktere. 
Fra og med 2007 var klassen for firetakts motorsykler inntil 800 kubikkcentimeter, fra 2011 er det tillatt med firetaktsmotorer inntil 1000 kubikkcentimeter. 
Av produsenter er det Yamaha, Honda, Suzuki, KTM, Aprilia og Ducati som stiller med fabrikklag. I tillegg er det også satellittlag med disse merkene. Kawasaki har i de senere år trukket seg ut av MotoGP på grunn av de store kostnadene (en medvirkende årsak kan være at de ikke var konkurransedyktige) Rettighetshaverne til MotoGP, Dorna Sports avgjorde at fra og med 2012 er det tillatt med såkalte CRT-sykler (Claiming Rule Teams) Dette ble gjort for å kutte kostnadene for privatlagene. I løpet av en sesong arrangeres det 18 løp med totalt over 2 millioner besøkende og disse direktesendes i over 100 land.


== Verdensmestere i MotoGP ==
Tabellen viser verdensmestrene i den største klassen (500 og større). Verdensmestrene i 125, 250, 350 og sidevogn er ikke tatt med.


== Eksterne lenker ==
Den offisielle hjemmesiden til MotoGP
Dorna Sports
Jesus Church

Jesus Church er en kirsten frikirkelig menighet. Det er flere menigheter som har samme navn.

Jesus Church Oslo
Jesus Church Bodø
Alexis Berg

Alexis Berg (født 1904 i Estland, oppvokst i Finland fra 1905, myrdet 7. januar 1948 i Kina) var finsk-estisk greve og norsk misjonær i Kinamisjonsforbundets tjeneste. Han kunne ha arvet et slott i Estland, men valgte i stedet å bli legemisjonær. Han kom til Kinamisjonsforbunds misjonsfelt i det sentrale Kina sammen med sin finske kone Signe i 1939. Han ble skutt av røverbander i Kina i  januar 1948, sammen med to misjonærer fra Swedish and American Covenant Mission: Martha Anderson og Esther Nordlund. 


== Litteratur ==
Erik Kjebekk: Selge alt og følge Kristus – Alexis Berg greven som ble legemisjonær og martyr, 2001.
Vesterveitunnelen

Vesterveitunnelen er en veitunnel på vestgående løp av E39 i Kristiansand i Agder. Tunnelen har ett kjørefelt. Tunnelen fører Vesterveien under Dueknipen fra Bellevue til Kolsdalen og er 221 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Hanneviktunnelen

Hanneviktunnelen er en 289 meter lang veitunnel på østgående løp av europavei 39 inn mot Kristiansand i Agder. Tunnelen har to kjørefelt og hadde tidligere toveis trafikk, men er fra 2014 enveiskjørt mot øst etter at Vågsbygdporten åpnet. Den fører Vesterveien under Hannevik terrasse fra Hannevika til Kolsdalen og er 299 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Eiavatntunnelen

Eiavatntunnelen er en veitunnel på fylkesvei 613 i Sørfold kommune i Nordland. Tunnelen er 433 meter lang og ligger ved Eiavatnet mellom Bonåsjøen og Sildhopen.
I Eiavatntunnelen har det siden 2005 vært forsøk med lys som slås på når biler kjører inn i tunnelen, eller fotgjengere eller syklister kommer inn i tunnelen. Lyset står på i 5 minutter, og er avslått når tunnelen er tom for trafikk.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sørsiden av tunnelen på Google StreetView.
Nordsiden av tunnelen på Google StreetView.
Kokospalme

Kokospalme (Cocos nucifera) er et palmetre i Arecaceae (palmefamilien). Det er den eneste arten i slekten Cocos. Navnet Cocos kommer fra portugisisk coco, som er navnet på en ape.


== Treet ==
Palmen kan bli opptil 30 meter høy. Stammen, som kan bli 25 – 30 cm. i diameter, er uten grener. I toppen er det en samling på opptil 6m. lange fjærformede blader. Røttene er meget kraftige, og kan trenge 5 m. ned i jorden. Både palmen, blomstene og frukten (kokosnøtten) blir anvendt til mange formål. Kokospalmen krever tilførsel av klor og natrium (koksalt) og kan vannes med havvann.


== Utbredelse ==
Kokospalmen finnes i hele verden i kystnære tropiske strøk.


== Blomster og frukter ==
De grenede blomsterstandene sitter mellom bladene. På den øvre del sitter flere tusen hannblomster som faller av etter blomstring, og kan dekke bakken under treet, og på den nedre del, vesentlig inntil stammen, sitter 20-40 hunnblomster. Frukten kalles kokosnøtt, og kan veie opptil 3 kilo. Blomstring og modning av fruktene skjer hele året.


== Anvendelse ==
Palmen er svært anvendelig til mange formål:

Stammen brukes som tømmer til matrialer.
Bladene brukes bl.a. til taktekking.
Av blomstene utvinnes søt nektar som brukes til palmevin og palmesukker.
Palmevin lages også av treets sevje.
Av den opptil 5 cm. tykke fibermassen som omgir kokosnøtten blir det laget matter, børster og tauverk.
Nøtteskallet brukes til skåler og kunstverk av ulike slag.
Fruktkjøttet er meget næringsrikt og kan spises direkte, eller tørkes og knuses til kopra, og brukes til matlaging (kokosmasse). Av kokosmassen blir det utvunnet kokosolje, som igjen er en viktig ingrediens i margarin, såpe, shampoo og ulike salver og kremer.
Fruktvæsken er farveløs og søt på umoden frukt, og er en velsmakende drikke. På moden frukt er væsken melkehvit med en noe strammere smak og kalles for kokosmelk.
Av både fruktkjøtt og fruktvæske lages brennevin (arrak).


== Se også ==
Kokosnøtt
Kokosolje
Kopra
Klin kokos


== Eksterne lenker ==
(en) kokospalme i Encyclopedia of Life 
(en) kokospalme i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) kokospalme hos Dyntaxa 
(en) kokospalme hos ITIS 
(en) kokospalme hos NCBI 
(en) kokospalme hos The International Plant Names Index 
(en) kokospalme hos Tropicos 
(en) Kategori:Cocos nucifera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cocos nucifera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cocos nucifera – detaljert informasjon på Wikispecies
Kottabos

Kottabos (gresk κότταβος) var et ferdighetsspill som var populært under greske symposier og i badehus i antikken, spesielt i 5. og 4. århundre f.Kr.
Spillet består i hovedsak av at man kaster en liten mengde vin fra en kylix mot et mål. Dette krever betydelig fingerferdighet, og det å være flink i kottabos ble regnet som like gjevt som å være god i en idrett som spydkast. Det var et svært populært spill, og på Sicilia, og muligens også andre steder, reiste man spesielle bygninger der deltagerne kunne sitte i sirkel rundt målet. Som med mange andre spill der både dyktighet og en viss porsjon flaks spiller inn, ble den enkeltes resultat i kottabos ofte sett som et tegn på hvordan det ville gå med personen fremover – spesielt i tilknytning til kjærlighetslivet. Det var ikke uvanlig med en premie eller veddemål i forbindelse med spillet.
Det ser ut til at kottabos først ble spilt på Sicilia, men det spredde seg raskt gjennom Hellas fra Thessalia til Rhodos. I Athen var det svært populært og ikke minst moteriktig i klassisk tid. De fleste store greske forfattere fra denne perioden nevner kottabos i sine skuespill, og man finner også mange avbildninger på vaser. I romersk tid hadde spillet dødd ut, og i den latinske litteraturen nevnes det knapt.


== Regler ==
Målet er å kaste den siste resten av vin i en kylix på en slik måte at den treffer et mål uten å ha brutt opp underveis. Målet var gjerne et bronsestativ med en liten statuett som holdt en skive, kalt plastinx. Midt på stativet var det en større skive, kalt manes. Et perfekt kast slo av plastinx slik at den falt ned på manes og lagde en lyd som en gong. Både vinslumpen og lyden ble kalt latax (λάταξ). Den som kastet skulle ligge slik man normalt lå til bords under et symposion, og bare høyre arm kunne brukes.
Det finnes flere variasjoner av spillet, med andre måltavler. De vanligste var en variant hvor man lot små skåler flyte i et basseng; spillerne skulle så kaste vin i skålene så de sank, og en variant hvor man brukte et mer avansert bronsestativ med flere elementer. Dette kunne brukes på flere forskjellige måter, men bruken er noe uklar da varianten hadde gått av moten på det tidspunkt hvor man begynner å få skriftlige kilder.


== Litteratur ==
Sartoris, C.: Das Kottabos-Spiel der alten Griechen. 1893.
Higgins, A.: “Recent Discoveries of the Apparatus used in playing the Game of Kottabos.” Archaeologia, li. 1888.
Daremberg and Saglios: “Kottabos.” Dictionnaire des antiquités
de Fouquières, L. Becq: Les Jeux des anciens. 1873.
Helbig, Wolfgang: Mittheilungen des Deutschen Archäologischen Instituts. Römische Abtheilung i. 1886.
Studentradioen i Bergen

Studentradioen i Bergen (SRIB) er Bergens eldste lokalradio, og hadde sendestart i 1982. Tidligere år, fra midten av 1960-tallet, var det sendinger i tilknytning til studenterukene. 
SRIB er en del av Studentradioene i Norge (SIN) og har rundt 180 frivillige medarbeidere. Organisasjonen har to deltids- og en fulltidsansatt, henholdsvis daglig leder, teknisk sjef og ansvarlig redaktør, som ansettes av styret. For perioden 1. juli 2022 - 30. juni 2023 er Andreas Solberg Jensen ansatt som daglig leder. Kanalen er ikke-kommersiell, og mottar støtte fra Velferdstinget Vest. 
SRIB er delt inn i syv redaksjoner, henholdsvis kulturredaksjonen, nyhet- & samfunnsredaksjonen, musikkredaksjonen, humor- & underholdningsredaksjonen, aktualitetsredaksjonen og nettredaksjonen. Fra og med september 2017 har SRIB ikke lenger underkonsesjonærer, og er en 24/7-radio. 
På grunn av manglende inntekter som følge av at underkonsesjonærene ikke lenger kjøper sendetid av SRIB, måtte kanalen skru av to av sine tre FM-sendere fra og med 1. januar 2019. Den 5. februar 2019 ble SRIB tilgjengelig på DAB i Hordaland.Kjente personer som har vært medlem av SRIB inkluderer blant annet Karl Ove Knausgård, Tore Renberg, Arill Riise, Christian Mikkelsen og Desta Marie Beeder.


== Verv i Studentradioen i Bergen ==
De syv redaktørvervene velges for ettårsperioder hver mai. Valgene foregår på Studentradioens årlige generalforsamling, hvor alle medlemmer har stemmerett. Siste generalforsamling fant sted den 6. mai 2022, og valgte følgende personer til de syv vervene for skoleåret 2022/23. 


== Liste over ansvarlige redaktører ==
Stillingen som ansvarlig redaktør i SRIB er et ettårig, lønnet verv som står på valg under den årlige generalforsamlingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SRIB nettsider
Fylkesvei 7756

Fylkesvei 7756 (Fv7756) går mellom Grøtavær på Grytøya og Bjørnrå i Harstad kommune i Troms. Veien er 15,4 km lang.
Toppentunnelen ble åpnet den 12. juli 1996, og ga bygdene Alvestad og Grøtavær veiforbindelse til Bjørnrå. Samtidig ble fergestrekningen mellom Alvestad på Grytøya og Stornes på Hinnøya nedlagt. Mellom Alvestad og Dale ble veien stengt på grunn av ras og rasfare i flere perioder hvert år. Når veien var stengt, gikk ferga mellom Stornes og Bjørnrå ekstraturer til Alvestad. Liantunnelen mellom Alvestad og Dale ble åpnet i høsten 2010, til erstatning for den rasfarlige veistrekningen.


== Kommuner og knutepunkter ==

 HarstadToppsundveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv15
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sócrates

Sócrates Brasileiro Sampaio de Souza Vieira de Oliveira (født 19. februar 1954, død 4. desember 2011), best kjent som bare Sócrates, var en brasiliansk fotballspiller. Han var kjent for den majestetiske spillestilen på banen, og det politiske engasjementet utenfor fotballarenaen.
Totalt spilte Sócrates 302 kamper for Corinthians, i perioden fra 1978 til 1984, og scoret 116 mål. På banen ble han mest kjent for frekke hælspark, fantastisk spilleforståelse og teknikk. Han var en naturlig lederskikkelse, og var i store deler av den aktive karrièren kaptein for både klubb- og landslag.
Etter å ha spilt mange sesonger hjemme i Brasil for Corinthians, flyttet han utenlands i 1984. Italia, nærmere bestemt Firenze og klubben Fiorentina ble hans neste klubb.
Etter kun en sesong utenlands flyttet han hjem igjen til Brasil, til kameraten Zicos klubb Flamengo. Siste stoppested i karrièren, etter tre sesonger i Flamengo ble Pelés gamle klubb Santos.
Totalt spilte han 60 landskamper, og scoret 22 mål for Brasil. Sócrates døde 4. desember 2011 etter kort tids sykdom som følge av matforgiftning og langvarig alkoholmisbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sócrates – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sócrates på Discogs 
(en) Sócrates på MusicBrainz 
(de) Sócrates – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sócrates – FIFA 
(fr) Sócrates – LÉquipe 
(en) Sócrates – Transfermarkt 
(en) Sócrates – national-football-teams.com 
(en) Sócrates – FootballDatabase.eu 
(en) Sócrates – Soccerway 
(en) Sócrates – PlaymakerStats.com 
(en) Sócrates – Sambafoot 
(en) Sócrates – FBref 
(no) Ukas legende: Sócrates
Conodonter

Conodonter er en utdødd type små ormeliknende dyr med en serie karakteristiske kjegleformede eller noen få store takkete munnelementer av hydroksylapatitt, det samme mineralet som utgjør hovedtyngden av tenner hos virveldyr (conodont betyr kjegleformet tann). Disse dyrene var vanlige i de geologiske periodene fra ordovicium til trias.
Selve tennene var kjent lenge før man viste hva slags dyr conodonter virkelig var, og tennene er såpass vanlige mikrofossiler at de ofte brukes i stratigrafi for å fastslå alder på sedimentære bergarter.


== Systematikk ==
Funn av fossile bløtdeler har avslørt at de mystiske fossilene har vært del av et kjeveapparat, sannsynligvis fra et ryggstrengdyr, og muligens et primitive virveldyr. En vanlig plassering av conodontene er son en egen klasse av virveldyr, basert på at de har en ryggstreng, V-formede myotomer og (antagelig) øyne. Det er på den annen side ikke nødvendigvis sikkert at kjeveapparatet er homolog med virveldyrenes tenner. De ser ut til å ha vært dekket av hud, og kan ha vært et fangstapparat for partikler slik man finner hos lansettfisk.Forholdet mellom de forskjellige conodontene er heller ikke avklart. Protoconodonta betår stort sett av løse tann-likende elementer, mens Paraconodonta og Euconodonta består av mer velutviklede kjeveapparater, men med forskjellige antall og form på elementene. Alle fossiler av hele dyret med bløtmateriale er av Euconodonter. Det finnes flere tolkninger av forholdet mellom disse gruppene, men den vanligste er at Protoconodontene har gitt opphav til både Paraconodonta og Euconodonta, eller at Protoconodnta har gitt opphav til Paraconodonta som igjen har gitt opphav til Euconodonta. Det er imidlertid ikke sikkert at disse gruppene er noen naturlig enhet, for eksempel kan Protoconodonta var fossiler av en forløper for pilormer, og derved ikke være i slekt med de øvrige conodontene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) conodonter i Encyclopedia of Life 
(en) conodonter hos Fossilworks 
(en) Kategori:Conodonta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Conodonta – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over verdens mestselgende album

Verdens mestselgende album kan ikke bli listet offisielt, siden det ikke er noen som egentlig teller globale salg. Albumene er ordnet i sorterbar tabell.


== Referanser ==
Keith Pyott

Keith Pyott (1902–1968) var en engelsk skuespiller.
Han gikk fra å spille i teater til å spille i mange forskjellige dramaserier i fjernsynets ungdom. Han spilte i blant annet The Prisoner, Out of the Unknown, The Avengers og Doctor Who-historien The Aztecs.
Han spilte også i over 20 spillefilmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keith Pyott på Internet Movie Database 
(en) Keith Pyott hos The Movie Database
John Ringham

John Ringham (født 10. februar 1928 i Cheltenham i Gloucestershire i England, død 20. oktober 2008) er en skuespiller som har spilt over 100 forskjellige roller på TV.
Han er kanskje mest husket for å ha spilt Norman Warrender i komiserien Just Good Friends i 1980-årene. Han har også hatt flere roller i seriene Z-Cars, Softly, Softly og Barlow At Large.
Ringham har også spilt i TV-seriene Flambards, Poldark, War and Peace, Dad's Army, Birds of a Feather, The Bill, Taggart, Bergerac, Yes Minister, The Tripods, Juliet Bravo, Minder, All Creatures Great and Small, Dixon of Dock Green, Are You Being Served?, Catweazle, Up Pompeii, The Avengers og The Piglet Files.
Blant fans av Doctor Who er han godt husket som den bloodtørstige presten Tlotoxl i historien The Aztecs (1964), hvor han spilte sammen med Walter Randall, Keith Pyott, Ian Cullen og de faste skuespillerne ledet av William Hartnell som Doktoren. Han ble intervjuet for DVD-utgivelsen av historien i 2002 sammen med Randall og Cullen og de roste regissøren John Crockett for hans arbeid på historien. Ringham spilte senere også i historiene The Smugglers (1966) og Colony in Space (1971).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Ringham på Internet Movie Database 
(en) John Ringham hos The Movie Database 
(en) John Ringham hos Behind The Voice Actors
Margareten

Margareten er det femte av Wiens 23 distrikter. 
Distriktet Margareten ble dannet av sju tidligere selvstendige forsteder:

Hundsturm
Hungelbrunn
Laurenzergrund
Margareten
Matzleinsdorf
Nikolsdorf
ReinprechtsdorfForstaden Margareten utviklet seg fra en eiendom med samme navn, som senere ble ombygd til et slott. Dette slottet ble ødelagt under de to tyrkiske beleiringene av Wien, men ble gjenoppbygd begge gangene. Like ved lå forstaden Nikolsdorf, som systematisk ble utbygd i perioden 1555–68, og er navngitt etter St. Nikolai. Forstaden Matzleinsdorf oppstod i 1130, og er en av de eldste kjente forstedene i Wien. Dette området var eid av den gamle østerrikske adelsslekten Babenberger. 
Navnet på forstaden Laurenzergrund kommer fra et område i Matzleindorf med elvefaret Laurenzer. Etter at nonneklosteret her ble lagt ned av Keiser Joseph II ble forstaden en selvstendig by. 
Reinprechtsdorf var en landsby i middelalderen, men var fraflyttet en periode, og fungerte kun som et kartpunkt. I 1730 begynte det igjen å bygges boliger her. I nærheten ble det bygd en jakthytte, og fra denne fikk forstaden Hundstorm sitt navn. Jakthytten ble senere revet og erstattet med et fort, som ble revet i 1885. 
Disse seks områdene, sammen med flere andre, ble 5. mars 1850 slått sammen til Wiens fjerde distrikt, Wieden. Etter en lang debatt over de ulike sosiale kår innbyggerne hadde, ble det i 1861 besluttet å skille ut det femte distriktet. I 1873 mistet dette distriktet sin sørligste del til det tiende distriktet, Favoriten. Siden dette har det tidligere landlige området blitt et tett befolket bysamfunn, med mange arbeidere og store boligblokker. 
Distriktet hadde pr 2004 51.434 innbyggere fordelt på 2,01 km². 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (tysk)
Finsbury

Finsbury er et område i distriktet Islington i sentrale London, like nord for City. Det ligger øst og nord for Clerkenwell, vest for St Luke's, og sør for Islington og City Road. Eiendommen Finsbury Estate ligger i den vestlige delen av distriktet. Området må ikke forveksles med Finsbury Park, et offentlig grøntområde i underkant av 5 km nord som også har gitt sitt navn til det omliggende boligområdet.


== Etymologi ==
Stedsnavnet er første gang dokumentert i 1231 som nedtegnet som Vinisbir (første bokstav uttales som «f»), og har således betydningen gården til en mann ved navn Finn, «Finns gård». En annen forklaring er at det kom fra fen («våtmark»).


== Historie ==
Fram til 1600-tallet var Finsbury et myrete område som tilhørte St Paul's Cathedral. I forbindelse med anlegget av vannforsyningskanalen New River i 1613 – som ble ført fram til New River Head i Finsbury – ble området opparbeidd for boligbygging. Det meste av Finsbury ble bebygd med boliger av en meget enkel standard; bare omkring Pentonville Road kom det opp hus for middelklassen. Finsbury ble et utprega arbeiderstrøk, og har i lange perioder vært et av de mest arbeiderpartidominerte og radikale områdene i London.
Finsbury var egen kommune fra 1900 fram til 1965, da det ble en del av Islington. Finsbury ser ut til å gå stadig mer ut av bruk som bydelsnavn, til fordel for Clerkenwell og St Luke's, men det finnes eksempelvis i lokalavisa Clerkenwell & Finsbury Advertiser.
Det kjente operaselskapet Sadler's Wells ligger i Finsbury.
Det finnes også et Finsbury Park et stykke lengre nord i London. Navnelikheten henger sammen med at begge stedene en gang hørte til samme administrative enhet (division) i grevskapet Middlesex.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Finsbury», Encyclopædia Britannica (11. utg.), 1911.