jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slaget i Bergen 1181

Slaget i Bergen 1181 var det første av flere større bondeoppstander mot birkebeinerne i Norge. Sverre Sigurdsson var dårlig likt av de konservative bøndene, som så på birkebeinerne som røverpakk og kriminelle overgripere. Spesielt skulle vestlendingene og senere vikværingene ha en sterk motvilje mot det nye kongedømmet. Opprørerne håpet å komme overraskende på kong Sverre, men ble isteden slaktet ned.


== Bakgrunnen ==
Etter å ha kommet til Bergen i slutten av juni 1180 overvintret Sverre og birkebeinerne i byen til året etter. Den folkelige motviljen mot dem var sterk og gikk etterhvert over i det fiendtlige. Birkebeinerne måtte derfor holde seg innenfor byens grenser. De fikk derfor ikke vite stort om hva som foregikk rundt om langs Vestlandet.
Den 24. februar 1181, i den andre uken av langfasten etter den eldre kalender (etter vår kaldender mars 1181), oppdaget Sverres vakter langskip på vei inn i Vågen i nattemørket. Alarmen gikk, og birkebeinerne trodde at det var Magnus Erlingsson som var kommet med en hær. Birkebeinerne var spredt rundt i byen, slik at Sverre var tvunget til å dra helt til Ålrekstad for å finne sine menn. Der fikk han vite at det ikke var hærmenn, men en bondehær som var kommet til Bergen. 
Jon Kurtiza hadde satset på et overraskelsesangrep for å drive vekk birkebeinerne uten å bli blandet inn i harde kamper. Slik gikk det ikke. I stedet for å toge inn mellom bygningene i byen, gikk deler av bondehæren på land ved Nordnes. En annen del av bondehæren kom til Holmen på den andre siden av Vågen og kom til Kristkirken og kongsgården. Da Sverre hørte dette besluttet han å dra ned til byen og samle mennene sine ved kirkene.


== Slaget ==
Ved Allehelgenskirken i Vågsbunnen fylket Sverre birkebeinerne sine og rykket ut på vollene og over til Nordnes hvor størsteparten av bondehæren sto. Jon Kurtiza hadde samlet vossinger, osterøyinger og nordhorder, kanskje så mange som opptil tusen mann; åpenbart flere enn birkebeinerne.
Ved daggry gikk birkebeinerne til angrep. Sverres saga kan fortelle at birkebeinerne hugg ned bøndene, og at noen av dem flyktet, noen hoppet i sjøen for å komme seg ut til skipene sine, og mange druknet underveis. Styrken på Holmen der Jon Kutiza var kommet med sitt skip ble også slått tilbake. Restene av bondehæren rodde ut av Vågen, mens de overlevende etterhvert fikk  grid av Sverre.


== Etterspillet ==
Sverre seilte kort tid etterpå rundt om i Hardanger og Hordaland for å tukte bøndene, men de fleste ville ikke møte Sverres straff og rømte derfor østover til Viken. Samtidig hadde Magnus Erlingsson dratt nordover fra Danmark til Viken som fremdeles var under hans kontroll.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Krag, Claus:  Sverre, Norges største middelalderkonge, 2005 ISBN 82-03-23201-9
Sverres saga
Fritz Røed

Fritz Røed (født 15. august 1928, død 20. desember 2002) var en norsk billedhugger.
Røed ble født på Bryne i Time kommune. Da han var 12 år flyttet han til Oslo, der han studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og ved Statens kunstakademi (årene 1948–1951). Dette ble etterfulgt av utenlandsstudier i Danmark ('Akademiet i København', 1951) og Frankrike ('Académie de la Grande Chaumière' i Paris), 1952. Røed debuterte på Høstutstillingen i 1956.
I tiden fra 1970 bodde Røed mye av tida i Villa Faraldi i Italia, men han arbeidet og oppholdt seg også en del i både Norge og Mexico.
Røeds mest kjente skulptur er Sverd i fjell (avduket 1983) ved Hafrsfjord, et verk som symboliserer samlingen av Norge til ett rike. I forbindelse med Stavanger2008, Stavanger som europeisk kulturhovedstad, ble et utsnitt fra Sverd i fjell gjengitt på et norsk frimerke.1. oktober 2004 ble Fritz Røed skulpturpark offisielt åpnet på Bryne. Parken består av i alt ti skulpturer med stor spennvidde i både stil og størrelse, eksempelvis skulpturen Liten søndagsprinsesse. De ulike temaene som går igjen er frihet, omsorg, fryd, ufred, håp og livsglede. Fritz Røed var selv med på planleggingen og utformingen av parken helt til det siste. Bare åtte dager før han døde hadde han selv presentert planene for skulpturpark for Time kommune.
Fritz Røed er gravlagt i Villa Faraldi.


== Se også ==
Skulpturen Liten søndagsprinsesse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Time kommune om Fritz Røed
CV på Kunstnernes informasjonskontor
Fritz Røed skulpturpark
PDF-brosjyrer fra skulpturparken
Kajakk

Kajakk (av kal qajaq) er en liten, smal båt med dekk og spisse stevner som padles med en dobbel padleåre. Padleren sitter i en åpning i dekket, kalt en sittebrønn, og har gjerne et spruttrekk (et såkalt akuilisaq) som dekker til resten av brønnåpningen, for å hindre at vann kommer inn i båten. Kajakken var opprinnelig en eskimoisk fangsbåt og stammer som sådan fra Grønland og de arktiske strøkene i Nord-Amerika.


== Etymologi ==
Den grønlandsk benevnelsen qajaq betyr mannsbåt eller jegerbåt. Tilsvarende hadde man en kvinnebåt, kalt umiaq. En qajaq er en havkajakk laget med skjelett av tre eller hvalbein og trukket med selskinn, seilduk eller annen egnet duk. Kajakker av annen form eller annet byggemateriale kalles på grønlandsk qajariaq, som betyr"«noe som ligner på en qajaq». Baidarka (eller Aleutisk Iqyax) er en lignende båt for 1 – 3 personer som stammer fra Aleutene i Alaska og primært ble brukt til transport. I dag brukes kajakk som samlebetegnelse på alle disse båttypene, herunder også om lignende fartøyer som padles med en dobbel padleåre.


== Moderne kajakktyper ==
I dag finnes mange forskjellige slags kajakker i mange forskjellige materialer. Det skjelnes blant annet mellom:

Grønlandskajakk, som bygges etter modell av tradisjonelle grønlandske kajakker, men i dag oftest uten tradisjonell dekksutrustning som i hovedsak besto av fangstrelaterte redskaper.
Flattvannskajakk eller racerkajakk for trening og konkurranser. Disse er lange, smale og lette og er ikke laget for å tåle grov sjø.
Havkajakk for bruk på sjøen til turer, brottsjøpadling og ekspedisjoner.
Skjærgårdskajakk for bruk på mindre sjøer og i roligere farvann. Skillet mellom skjærgårds­kajakker og havkajakker er ikke klart definert.
Elvekajakk for bruk i elvepadling.
Surfski for surf og havrace.
«Sit-on-top»-kajakk, som er uten sittebrønn, hvilket innebærer at man sitter oppå skroget.
Polokajakk, en kort og liten kajakk spesialisert for å spille kajakkpolo.


== Produksjon av kajakker ==
Tradisjonelle grønnlandskajakker var produsert med en ribbebunn av tre, kledd med selskinn. Selvbyggere lager ofte denne typen kajakker i dag også, men med seilduk i stedet for skinn. Fabrikkproduserte kajakker er oftest laget i plast eller glassfiber.
Kajakker produseres i blant annet:

Ribber og duk.
Ribbene kan være av tre, bein, aluminium eller plast.
Duken kan være av skinn, naturfiberduk eller kunstfiberduk.
Komposittmateriale av kunstfiber og herdeplast.
Fibrene er vanligvis av glass og i dyrere konstruksjoner karbon eller aramid.
Plasten er vanligvis av polyester, vinylester eller epoxi.
Polyetylen.
Ett-lags konstruksjon (billig).
Tre-lags sandwich konstruksjon (stivere).
Tre.
Kryssfinér eller stripplank med glassfiber­forsterkning.


== Regattaer og turer ==
Verdens lengste kajakk-regatta heter The Regata del Río Negro og arrangeres i elven Río Negro i Argentina.
Klassiske turer:

Telemarkskanalen
Haldenkanalen
Blindleia
Nordmarka
Fjorda, område mellom Randsfjorden og Sperillen.


== Se også ==
Kano
Stokkebåt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges padleforbund
Qajak.no
Magasinet padling
Padleforumet
Palikanonen

Pāḷikanonen eller tipiṭaka (pāḷi; singalesisk: ත්‍රිපිටකය, burmesisk: ပိဋကတ် သုံးပုံ, thai: พระไตรปิฎก, khmer: ព្រះត្រៃបិដក) er theravādaskolens kanon av buddhistiske skrifter. Tipiṭaka betyr «de tre kurvene», og tekstsamlingen er inndelt i tre avdelinger («kurver»).Theravāda ankom Sri Lanka fra India omkring år 250 f.Kr. Pāḷikanonen ble deretter overlevert muntlig inntil den ble nedskrevet under det fjerde buddhistiske konsil i året 29 f.Kr. Tekstsamlingen er nedskrevet i det utdødde middelindoariske språket pāḷi, som ligger nært opp til Buddhas talespråk.I mer enn et tusen år eksisterte theravādaskolen hovedsakelig på Sri Lanka og det sørøstlige India. I det 11. århundre bredte den seg fra Sri Lanka til Burma; i det 13. århundre bredte den seg videre til Thailand, og i det 14. århundre til Laos og Kambodsja. På Sri Lanka er pāḷikanonen nedskrevet i singalesisk skrift. I de andre landene ble pāḷikanonen nedskrevet i lokale skriftsystemer – burmesisk skrift, thai-skrift og khmer-skrift.

Pālikanonen anerkjennes både av theravadaskolen og mahayānaskolene.


== Inndeling ==
Den er inndelt i tre deler («kurver») eller avdelinger: 

Vinaya piṭaka med regler for munkeordenen; [ordensreglene].
Suttavibhaṅga
Mahāvibhaṅga (regler for munker)
Bhikkhunīvibhaṅga (regler for nonner)
Khandhaka
Mahāvagga (10 kapitler)
Cullavagga (12 kapitler)
Parivāra
Sutta piṭaka med tekster i form av fortellinger om og prekener av Buddha
Dighanikaya, med 34 avsnitt
Majjhimanikaya med 152 dialoger
Samyuttanikaya med 5 deler
Anguttaranikaya med 11 avsnitt
Khuddakanikaya med 18 deler, hvor blant annet Dhammapada, Theragatha, Therigatha og Jatakaene inngår
Abhidhamma piṭaka, den systematiske utlegningen av Buddhas lære i avhandlingsform; [kommentarene].
Dhammasangani
Vibhanga
Dhatukatha
Puggalapannatti
Kathāvatthu
Yamaka
PatthanaHele palikanonen er gjengitt på marmorplater på Kuthodaw-pagoden i Mandalay i Myanmar.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Drewes, David (2015). Oral Texts in Indian Mahayana. Indo-Iranian Journal. 58, 2015. doi:10.1163/15728536-05800051. 
Gombrich, Richard F. (2006). Theravada Buddhism. London: Routledge, 1988, 2. utgave, 2006. 
Hahn, Thich Nhat (2015). The Heart of Buddha's Teachings. Harmony, 2015. 


== Eksterne lenker ==
Access to insight – Tipitaka – Engelske oversettelser av store deler av Tripitaka.
Dhamma-biblioteket - http://dhamma.priv.no -- Norske oversettelser av store deler av Tripitaka
Krønike om kongene av Alba

Krønike om kongene av Alba, eller Den skotske krønike, er en kort krønike om kongene av Alba (kongeriket forut til kongeriket Skottland) som dekker perioden fra tiden med kong Cináed mac Ailpín (Kenneth I av Skottland) (død 858) og til regimet til kong Cináed mac Maíl Choluim (Kenneth II av Skottland) (død 995).
Den skotske historikeren William Forbes Skene på slutten av 1800-tallet var den som satte navnet på krøniken slik det kjennes i dag, men andre har kalt den for Den eldre skotske krøniken, men denne artikkelens navn er slik de fleste av dagens forskere henviser til verket.
Den eneste overlevende utgaven av teksten kommer fra Poppelton-manuskriptene, nå i Bibliothèque Nationale i Paris. Det er det fjerde av de syv påfølgende skotske manuskriptene som angår krøniken. De første seks ble sannsynligvis satt sammen tidlig på 1200-tallet av den samme skribenten som skrev de Situ Albanie.
Krøniken er viktig kilde for den perioden som den dekker, og til tross for senere forfranskinger er det meste skrevet på irsk-latinsk språk og viser en skribent med noe kjennskap til samtidens middelalderens middelirske ortografi. Den originale teksten er uten tvil skrevet i Skottland, sannsynligvis på begynnelsen av 1000-tallet, kort tid etter regimet til kong Cináed mac Maíl Choluim, det siste regimet som teksten omhandler.


== Litteratur ==
Anderson, Alan Orr (1923): Early Sources of Scottish History: AD 500-1286, bind 1, Edinburgh.
Anderson, Marjorie O. 1973): Kings and Kingship in Early Scotland, Edinburgh.
Skene, William F. (1867): Chronicles of the Picts and Scots: And Other Memorials of Scottish History, Edinburgh.


== Eksterne lenker ==
Engelsk oversettelse av teksten, med Korte noter
Kristin Mile

Kristin Mile (født 11. april 1956 i Oslo) er en norsk jurist. Hun var i perioden 2006 til 2018 generalsekretær i Human-Etisk Forbund.
Mile har siden hun var ferdig utdannet cand. jur. i 1983 arbeidet som jurist i Direktoratet for arbeidstilsynet (spesielt med EU, EØS og intensjonalt arbeid) og i Utlendingsdirektoratet. Deretter arbeidet hun hos Likestillingsombudet, som underdirektør/stedfortreder fra oktober 1995, og som fungerende likestillingsombud fra 31. mars 2000. Mile ble utnevnt som likestillingsombud i juni 2000 og satt i åremålperioden ut 2005, da ombudet ble omorganisert til likestillings- og diskrimineringsombudet og nytt ombud tiltrådte 1. januar 2006. Hun har siden 2018 vært ansatt i Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn.
Hun har bl.a. representert Likestillingsombudet på diverse internasjonale møter og konferanser. Mile var dessuten norsk representant i EUs rådgivende organ for likestilte muligheter for kvinner og menn («Advisory Committee on Equal Opportunities for Women and Men») da hun var likestillingsombud.
Mile er også styremedlem i stiftelsen Kvinner viser vei, og ble av Regjeringen ved Kunnskapsdepartementet 2. mai 2006 utnevnt til medlem av utvalget som skal vurdere de kristne formålsparagrafene i skolen og barnehagen (det såkalte Bostad-utvalget). I 2018 ble hun valgt inn som styremedlem i Humanists International, også kjent som IHEU. Mile har vært styreleder i Reform - ressurssenter for menn siden 2016.


== Referanser ==
Turbulens

Turbulens er et samlebegrep innom først og fremst fluiddynamikk (som aerodynamikk og hydrodynamikk), for de strømningene som  skjer ved forholdsvis høy hastighet, store friksjonskrefter og lav viskositet. En annen måte å si det på, er at turbulens kan skje ved høye reynoldstall. Det finnes ingen eksakt definisjon av turbulens.
En strømning som ikke er turbulent kalles laminær strømning.
Turbulente strømmer er tilfeldige i den forstand at det ikke går an å forutse hvilken hastighet strømmen vil ha på et gitt sted på et gitt tidspunkt. Derimot kan det beskrives statistisk. Det er også ikke-lineært, da små forstyrrelser kan medføre store forandringer av strømningene. Jo høyere reynoldstallet er, desto mer følsom er strømmen for forstyrrelser og desto større er sannsynligheten for at strømmen blir turbulent. Turbulens medfører også en økt diffusjon, da turbulens kjennetegnes av hurtig varierende strømninger i forskjellige retninger.
Ved turbulens dannes relativt store virvler som etterpå danner flere mindre virvler som i sin tur etter hvert oppløses gjennom at bevegelsesenergien blir til varme. Tendensen at storskala-variasjoner etterpå omdannes til småskala-variasjoner gjelder også for andre skalarer.


== Turbulens i atmosfæren ==
Et godt synlig - og ofte hørbart - tegn på turbulens i atmosfæren er bygeskyer (Cumulonimbus). Tordenvær og hagl er tegn på kraftig turbulens, likeså hvis en ser uregelmessige bevegelser i skymassene. Tornadoer er en ekstrem form for turbulens.

 Et jevnt skylag, f.eks. ved tiltykning foran en varmfront, er derimot et tegn på laminære luftstrømmer.
Lokal kan turbulens også skapes av terrengformasjoner, f.eks. i kupert terreng og i trange bygater med høyhus på begge sider.


== Fordeler og ulemper ==
Ofte er det fordeler med å maksimere eller minimere turbulensen. Ved kjemiske prosesser, som forbrenning i en bilmotor, er mye turbulense en fordel, da dette fordeler gassene bedre og gir en renere forbrenning. Derimot er turbulens en ulempe ved at den skaper mer luft- eller vannmotstand ved fremdrift av fly, biler, tog, skip osv. Derfor forsøker en, bl.a. med vindtunnelforsøk, å minimere turbulensen ved utforming av transportmidler. I naturen kan kraftig turbulens, f.eks. ved tornadoer, være svært farlig.
Aksjonæravtale

Aksjonæravtale er en avtale mellom aksjeeiere i et (allmenn-)aksjeselskap. 
Spørsmål som ofte avtales i aksjonæravtaler er: 

selskapets utbyttepolitikk
fordeling av styreplasser
aksjonærenes mulighet til å omsette aksjer
avtaler om at konflikter mellom aksjonærer skal løses med voldgift


== Forskjeller mellom selskapsvedtekter og aksjonæravtaler ==
Vedtekter er bindende for selskapets generalforsamling og styre, aksjonæravtaler er kun en kontrakt mellom de aksjonærene som har inngått den. De binder ikke aksjonærer som ikke er del av akjonæravtalen.
Aksjonæravtaler mellom aksjonærer som kontrollerer over 50% kan ha betydning i avstemmninger på generalforsamling, mens vedtektsendringer krever 2/3 dels flertall for endring. I tilfeller hvor en gruppe kontrollerer mer enn 50%, men mindre enn 2/3 kan aksjonæravtaler være en anvendelig måte å regulere selskapet på.
Vedtekter skal være registrert i Foretaksregisteret, mens aksjonæravtaler er en privatrettslig avtale som ikke er offentlig.
Styret er ikke bundet av aksjonæravtaler, kun lover og vedtekter.


== Litteratur ==
Jannik Woxholth Aksjonæravtaler Gyldendal juridisk 2. utg 2014 ISBN 9788205471009


== Eksterne lenker ==
William Forbes Skene

William Forbes Skene (født 7. juni 1809, død 29. august 1892) var en skotsk historiker og antikvariat, den andre sønnen til Walter Scotts kamerat, James Skene (1775–1864), født i Kincardineshire, men vokste opp i Rubislaw i nærheten av Aberdeen.
Skene ble utdannet ved Edinburgh Academy i Edinburgh og ved University of St Andrews i St. Andrews i Skottland, med en spesiell interesse for studiet av keltisk filologi og litteratur. I 1832 begynte han som skribent under den korte signaturen WS, og kort tid etter fikk han en stilling ved Den skotsk høyesteretten (Court of Session) som han hadde fram til 1865. Hans første interesse for historien og fornminnene fra de skotske Høylandene bar frukter i 1837 da han publiserte verket The Highlanders of Scotland, their Origin, History and Antiquities.
I 1847 under potetsulten på Høylandene ble han utpekt som sekretær for den statlige nødhjelpen (Central Board for Highland Relief). I denne posisjonen arbeidet han tett sammen med Charles Trevelyan i Det britiske finansdepartementet (The Treasury).
Skenes hovedverk var hans Celtic Scotland, a History of Ancient Alban (5 bind, Edinburgh, 1876-1880), kanskje det viktigste bidrag til skotsk historie skrevet på 1800-tallet. Hans andre verk var utgave av John av Forduns Chronica geniis Scotorum (Edinburgh, 1871–1872); Four Ancient Books of Wales (Edinburgh, 1868); Chronicles of the Picts and Scots (Edinburgh, 1867); Adamuan's Vita S. olumbae (Edinburgh, 1874); Essay on the Coronation Stone of Scone (Edinburgh, 1869); og Memorials of the Family of Skene of Skene (Aberdeen, 1887).
I 1879 fikk han utmerkelsen Doctor of Civil Law (DCL) fra University of Oxford, og i 1881 Historiographer Royal for Scotland. Han døde i Edinburgh i 1892.


== Referanser ==
Sats (musikkstykke)

Sats i klassisk musikk er en mindre, avsluttet del av et større verk i flere deler, som for eksempel en sonate, suite, eller en symfoni. Som regel har hver sats en egen satsbetegnelse, som angir tempo og karakter (for eksempel «Andante», «Allegro con brio»), eller type (for eksempel Menuett, Scherzo).
Rekkefølgen av satsene gir ofte verket en viktig kontrastrikdom. Vanlige satsrekkefølger er;

i en barokk suite; Overture – Courante – Allemande – Sarabande – Menuett I/II – Gigue
i en klassisk symfoni; Allegro – Adagio eller Andante – Menuett eller Scherzo – Allegro eller Presto
Arte

Arte (Association Relative à la Télévision Européenne) er et fransk-tysk kringkastingsselskap med sete i Strasbourg og Baden-Baden. 
Arte ble grunnlagt i 1992 etter en avtale mellom den franske stat og regjeringene i de tyske delstatene (som i Tyskland har ansvaret for kultur- og mediepolitikken). Dets formål er å tilby kvalitetsprogrammer fra kunstens og kulturens verden. Fjernsynssendingene er tilgjengelige på tysk og fransk.


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Arte TV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Arte Radio
STS-3

STS-3 var den tredje romferden i romfergeprogrammet til NASA med romfergen Columbia.


== Mannskap ==
Jack R. Lousma, Commander
C. Gordon Fullerton, Pilot


== Høydepunkter fra ferden ==
STS-3 sitt oppdrag het «Third Shuttle Mission/Office of Space Science-1(OSS-1)».
Målet var, som ved STS-1 og STS-2 å demonstrere sikker oppskyting og retur av romferge og mannskap. En ville også utføre sikker retur av alle delene; romfergen, fast-rakettene og den utvendige tanken.
Den utvendige tanken var nå umalt, for første gang.
STS-3 ble utsatt en time på grunn av en teknisk feil.
Nyttelasten ombord inkluderte:

Office of Space Science (OSS-1) Pallet med
Plant Lignification Experiment
Plasma Diagnostic Package (PDP)
Vehicle Charging and Potential (VCAP) experiment
Space Shuttle Induced Atmosphere experiment
Thermal Canister experiment
Solar Flare X-Ray Polarimeter
Solar Ultraviolet and Spectral Irradiance Monitor (SUSIM)
Contamination Monitor Package and the Foil Microabrasion Package
Development Flight Instrumentation (DFI) Pallet
Aerodynamic Coefficient Identification Package (ACIP).Inne i selve romfergen var også nyttelast:

Monodisperse Latex Reactor (MLR) experiment
Heflex Bioengineering Test (HBT) experiment.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) STS-3 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) STS-3 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jack Robert Lousma

Jack Robert Lousma (født 29. februar 1936 i Grand Rapids i Michigan) er en amerikansk pilot og astronaut. 


== Romferder ==
 Skylab-3 – Den tredje ferden til den amerikanske romstasjonen Skylab
 STS-3 – Den tredje ferden med en romferge, Columbia.


=== EVA ===
 Skylab-3 – 2 romvandringer
06. aug 1973: 6 timer, 31 minutter
24. aug 1973:  4 timer, 31 minutter


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack R. Lousma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jack Robert Lousma på Internet Movie Database
C. Gordon Fullerton

C. Gordon Fullerton (født 11. oktober 1936 i Rochester i New York, død 21. august 2013 i Lancaster i California) var en amerikansk testpilot og astronaut.
Fullerton døde den 21. august 2013 i en alder av 76 år.


== Approach and Landing Test program ==
Gjennomførte flere test-turer med Enterprise fra juni til oktober 1977.


== Romferder ==
STS-3 – Den tredje ferden med en romferge, Columbia
STS-51F – Spacelab 2 mission


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASAs biografi om Lousma
Rote Zora

Rote Zora var en venstreekstrem, militant feministisk terrororganisasjon i Vest-Tyskland. Den var opprinnelig i 1970-årene en del av Revolutionäre Zellen, men brøt båndene til Revolutionäre Zellen på 1980-tallet. Den tok sitt navn etter titelheltinnen i ungdomsboken Die Rote Zora und ihre Bande fra 1941 av Kurt Held.
Organisasjonen stod bak bombeangrep og brannstiftelser. Angrepene rettet seg særlig mot organisasjoner aktive innen bio- og genteknologi, mot legeforeningen, forskningsinstitutter, flyselskapet Lufthansa, klesprodusenten Adler og andre virksomheter.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Innenriksministeriet i Nordrhein-Westfalen om Rote Zora
STS-4

STS-4 var en romferd med den amerikanske romfergen Columbia.


== Mannskap ==
Thomas K. Mattingly II, Commander
Henry W. Hartsfield, Jr., Pilot


== Høydepunkter fra ferden ==
STS-4 sitt oppdrag het «Department of Defense/Continuous Flow Electrophoresis System (CFES)».
Mannskapet gjennomførte medisinske eksperimenter på seg selv, på oppdrag fra to studenter.
Den fjernstyrte robot-armen på romfergen ble brukt til å flytte IECm rundt fergen.
Mannskapet tok også bilder av lyn i Jordens atmosfære
Nyttelasten ombord inkluderte:

Hemmelig militær nyttelast
Nyttelasten Get Away Specials, (G-001) som inneholdt:
9 eksperimenter fra Utah State University
Første kommersielle eksperiment (Continuous Flow Electrophoresis System (CFES))
Monodisperse Latex Reactor (MLR)
Induced Environment Contamination Monitor (IECM)
2 Shuttle Student Involvement Program (SSIP) experimentsVed oppskyting gikk to fastraketter tapt, da rakettene ombord i disse ikke løste ut ved landing.

		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) STS-4 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) STS-4 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons