jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pål Sundvor

Pål Sundvor (født 8. september 1920 i Fusa, død 1. november 1992) var en norsk forfatter og journalist.
Sundvor debuterte i 1947 med barneboken Ola frå garden, og i 1952 ga han ut sin første roman, I morgon hender underet. Senere ga han ut en rekke romaner, noveller, dikt, barnebøker og skuespill.


== Bibliografi (ikke komplett) ==
Ola frå garden – barnebok (1947)
I morgon hender underet – roman (1952)
Rugda trekker – roman (1964)
Paradisporten – roman (1968)
Den mørke plogen – roman (1977)
Som nakne fjell – roman (1981)
Blødande mørker – roman (1985)


== Hørespill ==
Kryssande spor (produsert 1971, reprise 1972)
Vigd til kampen (produsert 1972, reprise 1973)
Fader Per (Songspel til musikk av Kjell Sæverud) (produsert 1984, reprise 1979)
Høgbygget (produsert 1974, reprise 1977)
Ingenmannsland (produsert 1975, reprise 1978)
Skredenatt (produsert 1988, reprise? 1988)
God morgen, Yshilet (produsert 1992)


== Priser og utmerkelser ==
Sunnmørsprisen 1960, for Fangen er fri
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1972
Gyldendals legat 1975
Melsom-prisen 1978


== Referanser ==
Prater

Prater, eller Wiener Prater, er et stort offentlig parkområde i bydelen Leopoldstadt i Wien.
«Prater» er i dagligtale i Østerrike ofte ensbetydende med den mer kjente fornøyelsesparken Wurstelprater, som ligger helt vest i området og som utgjør bare en liten del av det seks kvadratkilometer store landskapet.Navnet Prater er sannsynligvis avledet av pratum eller  prado (henholdsvis latin og spansk for slette).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Prater – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Prater – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Roger Arve Vigulf

Roger Arve Vigulf (født 9. juni 1964 i Spjelkavik) er en norsk klarinettsolist og komponist bosatt i Sandefjord.


== Virke ==
Roger Arve Vigulf har en bachelorgrad som klarinettist fra Østlandets musikkonservatorium, der han hadde professor Richard Kjelstrup som hovedlærer. Han har også studert kammermusikk hos Leif Jørgensen og hos Lee Morgan i København, med reisestipend fra Fond for utøvende kunstnere.
Vigulf har urfremført nærmere 100 verker, blant annet av Hegdal, Nordensten, Lønner, Lang, Martinaitis, Balakauskas og Hundsnes. Han har vært solist med flere norske og europeiske kammer- og symfoniorkestere.
Siden høsten 1996 har han også jobbet som komponist. Hans verker har vært fremført i Litauen (Lithuania National Philharmonic Hall), Norge (Gamle Logen), Nederland (Rotterdam musikkonservatorium), Los Angeles (Calstate University), Irland (Omagh) og England (Sheffield). Han har levert bestillingsverk til MISK (2013), Kattas Figurteater (2014), Disobedient International Chamber Music Festival (2005, 2006, 2012 og 2014), Kristiansund Sinfonietta (2012), Tyrunevu Festival (2013), Chordos Quartet (2013), Herrekvartett (2020), Forsvarets Stabsmusikkorps og Ensemble KammerKlang (2019, 2020 og 2022). 
Vigulf er musiker og styreleder i Ensemble KammerKlang. Han er også medlem i Giuffre Memorial TRIO.  
I 2006 ble Vigulf tildelt Vestfold fylkeskommunes kulturstipend. I 2014 mottok han  Norsk Komponistforenings Erkjennelsesstipend. Han har også mottatt Norsk Tonekunstnersamfunds reisestipend. 
I 2018 inngikk han forlagskontrakt som komponist med Norsk Musikkforlag A/S. I 2013 mottok han Statens arbeidsstipend for kunstnere. I 2020 mottok han støtte fra Det Norske Komponistfond, TONO samt stipend og støtte fra Fond for Lyd og Bilde.


== Utgivelser ==
2000: Profiles No.42321
2005: Pas de deux (Arvydas Malcys)
2007: Flucla (Lithuania Composers Society)
2010: Clamantis In Decerto (Arvydas Malcys)
2010: Mythologie
2013: Clarinet Ultimatum MMSCD1213


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Roger Arve Vigulf på Discogs 
(en) Roger Arve Vigulf på Spotify 
Roger Arve Vigulfs verkliste Arkivert 24. august 2018 hos Wayback Machine. fra NB noter
Jesús Olmo Lozano

Jesus Olmo Lozano (født 24. januar 1985) er en fotballspiller som spiller for CF Reus Deportiu. Hans posisjon på banen er i midtforsvaret. 20. mai 2006 fikk han sin debut for Barcelonas A-lag, mot Athletic Bilbao, siden flere sentrale spillere var borte pga. VM i Tyskland. Han begynte spillerkarrieren sin i den lille klubben Penya Barcelonista Trinitat Vella, og trener og spiller vanligvis med Barcelona B.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jesús Olmo Lozano – Transfermarkt 
(en) Jesús Olmo Lozano – WorldFootball.net 
(en) Jesús Olmo Lozano – FootballDatabase.eu 
(de) Jesús Olmo Lozano – fussballdaten.de 
(en) Jesús Olmo Lozano – Soccerway 
(en) Jesús Olmo Lozano – FBref 
(es) Jesús Olmo Lozano – as.com
Sålefjell

Sålefjell kan vise til:

Søre Sålefjell (132 moh.) – høyeste punkt på Karmøy
Nordre Sålefjell (119 moh.)
DølaJazz

Dølajazz er en jazzfestival som holdes på Lillehammer i oktober hvert år. Festivalen ble etablert i 1977, og den første festivalen ble arrangert i 1978. Allerede etter det første året var festivlaen den fjerde norske jazzfestival etter Moldejazz, Kongsberg Jazzfestival og Vossajazz. Initiativtakere var Kyrre Rosenvinge og Roger Ryberg. DølaJazz har hatt hovedfokus på talentutvikling og det beste av norsk jazz. Den innstiftet Norsk Jazzstipend i samarbeid med Norsk Jazzforbund og Foreningen Norske Jazzmusikere. Festivalen fremfører et årlig bestillingsverk, som nå er døpt Homecoming. Tidligere bestillingsverk har vært bl.a.:

Arild Andersen Fra Vinterdikt til eventyr, minnekonsert for Radka Toneff (1984)
Bjørn M. Kjærnes/Anne Karin Elstad sitt fredsbudskap (1986)
Morten Halle (1996)
Gaute Solås' «Sound of youth» (1998)
Stian Carstensen (1999)
Ståle Storløkken med improvisert kirkemusikk (2000)Andre komponister av bestillingsverk: Frode Thingnæs, Øivind Pedersen, Helge Hurum, John Surman, Torgrim Sollid/Morten Lassem, Øystein Skar mfl
I 2011 var Carol og Thor Kvande vertskap for Homecoming.
Siden 2001 har prosjektet «Jazz Incubator» vært fast, i samarbeid med Høgskolen i Lillehammer og diverse musikkonservatorier i Skandinavia, med det mål å presentere nordiske jazztalenter og å gi opplæring i kulturproduksjon. De siste årene er det etablert en europeisk jazzincubator.


== Eksterne lenker ==
dolajazz.no
Gaute Solås

Gaute Solås (født  8. juni 1973 på Lillehammer) er en norsk musiker (saksofon), komponist, gründer og forretningsutvikler, utdannet i New York med virke i USA (1995-2005, 2011- ) og i Norge (2005–2011).
I perioden 1995-1999 studerte Solås komposisjon ved The Eastman School of Music, samt The Steinhardt School ved New York University.I perioden 1998-2005 etablerte han SOLAAS LLC i New York City, et tidlig konsultasjonshus for IP-telefoni, som senere ble fusjonert med Advanced Digital Networks (grunnlagt av IntelliSpace gründer Marc Josephson), senere omdannet til Packetalk LLC. Packetalk spesialiserer seg idag på leveranse av digitale kommunikasjonssystemer til føderale tjenestebyrå i USA. Solås trakk seg ut som partner i Packetalk vinteren 2005 da han returnerte til Norge. Solås fungerte deretter som orkestersjef og senere direktør for Det Norske Blåseensemble, med base i Halden, fra 2005-2011. Solås har vunnet en rekke priser og utmerkelser som komponist og musiker, og ble i 1998 tildelt "The Jack Kreiselman Award" for musikk komposisjon ved The Steinhardt School, NYU.


== Eksterne lenker ==
Utfyllende omtale fra Norsk Musikkinformasjon
Medfødte misdannelser

Medfødt (lat. congenit) brukes for å omtale sykdom som er til stede ved fødselen. Det kan enten være snakk om arvelig (genetisk) sykdom eller noe som har oppstått under svangerskapet (f.eks. ved infeksjoner eller dårlig ernæringstilstad hos mor).
Eksempler:

Arvelige tilstander
Downs syndrom
Duchennes muskeldystrofi
Limb-girdle
Tilstander erhvervet under svangerskapet:
Grå stær
Klamydia og gonoré
Syfilis
Wu

WU, Wu, wU og wu kan bety:


== WU ==
WU er ticker-symbolet for pengeoverføringsfirmaet Western Union på NYSE


== Wu ==
Wu (navn) (吳), et vanlig etternavn i Kina
Wu_(stat), en tidligere stat i Kina, i vår- og høstannalenes tid
Østre Wu, en tidligere stat i Kina, i de tre rikers tid
Wu (De ti kongedømmer), en tidligere stat i Kina, i de fem dynastiers og ti kongedømmers tid
Wu (region), en region i Kina ,
Wu, et alternativt navn på byen Suzhou i Kina,
Wu (språk), et språk/en dialekt i Kina,


== wU ==


== wu ==
Haugjegla fyr

Haugjegla fyr ligger nord for Veiholmen i Smøla kommune på Nordmøre. Fyret er det nordligste byggverket i Møre og Romsdal fylke. Fyret er ikke landfast og det kreves båt for å komme dit.
Haugjegla er et ledfyr og det skal  sammen med Sletringen fyr lose de som ferdes på sjøen trygt inn Ramsøyfjorden mot Trondheim, eller  sammen med Skalmen fyr og Grip fyr lose videre vestover mot Kristiansund og Hustadvika. 
Det 28 meter høye fyret ble tatt i bruk i 1922 og var bemannet helt til det ble automatisert i 1988. Lyset fra Haugjegla når 15,3 nautiske mil ut i havet under optimale forhold.
Fyrstasjonen består i tillegg av selve fyret kun av et naust. Fyrvokterne bodde i fyrtårnet, ettersom den værharde plasseringen gjør andre bygg nær sagt umulig.
Kystverket pusset opp fyret utvendig sommeren og høsten 2006. Haugjegla fyr kan leies for overnatting.
Haugjegla fyr fredet etter lov om kulturminner.

Fra byggingen av fyret
		
		
		


== Eksterne lenker ==
fyr.no
«Haugjegla fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rune Edvardsen (ordfører)

Rune Edvardsen (født 17. august 1965 i Narvik) er en norsk politiker (Ap), som har vært ordfører i Narvik siden 2015.


== Referanser ==
Protocucujidae

Protocucujidae er en artsfattig familie av biller som bare er kjent fra Australia og Chile. Det er bare kjent én slekt, Ericmodes (=Protocucujus). Disse billene er regnet som de mest primitive innen gruppen Cucujoidea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
Familien Protocucujidae
Slekten Ericmodes Reitter, 1878 (= Protocucujus Crowson, 1954)
Ericmodes australis Grouvelle, 1893 – Australia
Ericmodes costatus Slipinski, 1998 – Australia
Ericmodes fuscitarsis Reitter, 1878 – Chile
Ericmodes lawrencei Slipinski, 1998 – Australia
Ericmodes nigris Slipinski, 1998 – Chile
Ericmodes silvaticus (Philippi, 1864) – Chile
Ericmodes synchitoides Reitter, 1878 – Australia
Ericmodes tarsalis Slipinski, 1998 – Chile


== Kilder ==
Slipinski, S.A. 1998. Revision and phylogeny of Protocucujidae (Coleoptera, Cucujoidea). Annales Zoologici (Warszawa) 48: 273-296.


== Eksterne lenker ==
(en) Protocucujidae i Encyclopedia of Life 
(en) Protocucujidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protocucujidae hos Fossilworks 
(en) Protocucujidae hos ITIS 
(en) Protocucujidae hos NCBI 
Protocucujidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Ove Lind

Ove Lind (født 29. juni 1926, død 16. april 1991) var en svensk jazzmusiker (klarinett), arrangør, komponist og orkesterleder.  
Lind spilte i orkestre ledet av Simon Brehm, Charlie Norman, Thore Swanerud, før han startet eget orkester med Gunnar Almstedt (1954), der norske Bjarne Nerem medvirket. Hans stil var preget av swing, spesielt Artie Shaw og Benny Goodman.
Hans egen «O. L. kvartett»  (1963–) var meget kjent, med Lars Erstrand vibrafon, tilsatt Ulf Johansson-Werre/Björn Sjödin, tidvis Rolf Larsson/Sven Sjöberg.  Etter Linds bortgang (1991) ble den videreført som «Swedish Swing Society» med Antti Sarpila på klarinett.
Lind ga ut flere plater med svenske jazzmusikere såvel som internasjonale, herunder Bob Wilber og de norske Egil Johansen og Nerem (1970). Han arrangerte for plateselskapet Metronome, samt skrev filmmusikk (Nattens ljus, 1957).  En minneutgivelse Moments like this (1991) med opptak fra Kungliga Musikhögskolan utkom posthumt.  Lars Erstrand forestod utgivelsen Melodians – Swing In All Keys (Phonastic, 2001) som også æret Lind.


== Referanser ==
Jazzpunkensemblet

Jazzpunkensemblet (etablert 1983) er et norsk jazzorkester kjent for en duellerene stil mellom to rytmeseksjoner.  Besetningen  ledes av de sentrale
Jon Eberson gitar og Nils Petter Molvær trompet.  I tillegg kommer to rytmeseksjoner bygget opp av  Torbjørn Sunde trombone, Erik Balke/Tore Brunborg/Morten Halle saksofon, Pål Thowsen/Bjørn Jenssen/Paolo Vinaccia trommer, Christian Wallumrød/Bugge Wesseltoft piano, samt Bjørn Kjellemyr/Tom Erik Antonsen bass.
De ga ut Live at Rockefeller (Odin Records, 1991) og Thirteen rounds (Curling Legs, 1998), med materiale skrevet av orkesterets Jon Eberson.


== Eksterne lenker ==
(en) Jazzpunkensemblet på Discogs 
(en) Jazzpunkensemblet på MusicBrainz 
(en) Jazzpunkensemblet på MusicBrainz
Pokémon Stadium

Pokémon Stadium er et videospill til Nintendo 64 utgitt av Nintendo i 2000. Spillet går ut på å utkjempe Pokémon-kamper. Det finnes også ni forskjellige mini-spill.


== Handling ==
I motsetning til enkelte andre Game Boy-spill følger ikke "Pokémon Stadium"" noen vanlige historie, eller en vel-definert verden. I stedet skal spilleren slåss i en rekke kamper ved en stadion, i en turnering bestående av til sammen 80 kamper - samt et Gym Leader Castle, hvor spilleren må kjempe mot 8 Kanto Gym Leaders. Når alle disse omgangene er vunnet, og Gym Leader Castle er gjennomført, blir en rekke andre kamper låst opp - med høyere vanskelighetsgrad.
I stadion-modus blir spilleren utfordret til å vinne trofe ved å vinne Pika Cup, Petit Cup, Poké Cup og Prime Cup, men forskjellige stadium har deres eget regelverk og begrensninger. I Gym Leader Castle blir spilleren utfordret av de åtte Kanto Gym Leaders fra Game Boy-spillene - etterfulgt av Elite Four, og til slutt Champion. Men spilleren kan bare velge et lag på seks Pokémon.


== Eksterne lenker ==
(en) Pokémon Stadium hos MobyGames 
(en) Pokémon Stadium på Behind The Voice Actors 
(en) Pokémon Stadium hos Giant Bomb 
(en) Pokémon Stadium hos Internet Game Database 
(en) Pokémon Stadium hos GameFAQs 
Pokémon Stadium at Nintendo.com
Operasjon Polar Bear VI

Operasjon Polar Bear VI var en antisabotasjeplan som ble lagt for norske havner i siste fase av andre verdenskrig.


== Bakgrunn ==
I den siste fasen av andre verdenskrig begynte tyskerne å trekke seg tilbake. En del av prosessen var bruk av den brente jords taktikk for å hindre de fremrykkende styrker. Dette ble observert av de allierte i Frankrike der ødeleggelsen gikk spesielt ut over havnene, som allerede i 1943 var forberedt for destruering.
De allierte i London kjente til at lignende planer ville bli igangsatt i Norge ved en eventuell invasjon. Dersom tyskerne ikke overgav seg ville fungerende havner lettet et alliert angrep på Norge.


== Planen ==
Det ble utarbeidet en antisabotasjeplan, kalt operasjon «Polar Bear», for de viktigste norske havnene. Planene inkluderte tiltak for å forhindre at tyskerne blokkerte havnene ved en eventuell invasjon. Tjue offiserer fra sjøforsvaret ble plukket ut og ble trent for å utføre operasjonen.


== Slepebåtaksjonen ==

Havnene i Østfold fikk kodenavnet «VI East» og omfattet havnene Moss og Fredrikstad. Disse havnene ligger lengst sørøst i Norge og nærmest det nøytrale Sverige. Marinen avgav personell og fenrik Inge Steensland, 21 år gammel fra Stavanger, ble satt på oppdraget. Han samarbeidet med Milorg/Distrikt 11 som støttet operasjonen.
Med støtte fra Milorg planla og kapret marinen elleve slepebåter i Fredrikstad og et bergingsskip i Moss. Båtene ble ført til Strömstad uten at et eneste skudd ble avfyrt.Den 19. april ble dampskipene «Activ» og «Denofa 3» kapret i Fredrikstad.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslofjord HV-distrikt, Petter Ringen Johannessen, Operasjon Polar Bear 6 East, Slepebåtaksjonen i Østfold 1945 , Orion forlag AS, Oslo 2004. ISBN 82-458-0661-7
Erik Gjems-Onstad, Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren , Grøndahl og Dreyers Forlag AS, Oslo 1995. ISBN 82-504-2190-6
Djevelen og frøken Prym

Djevelen og frøken Prym er en roman av Paulo Coelho. I boken møter vi mye av den samme handlingen, som i bestselgeren Alkymisten. 
Hovedbudskapet er det samme som i Alkymisten, å følge sine drømmer. Boka ble utgitt for første gang i 2002 med tittelen O Demonio e a Srta. Prym, 
Den norske utgaven kom i 2002 på Bazar Forlag, Kolbotn.


== Handling ==
En turist hjemsøkt av en vanskelig fortid ankommer den lille landsbyen Viscos. Dette er noe uvanlig for de få landsbybeboerne som holder til der.
Den mystiske personen får raskt kontakt med den yngste av landsbybeboerne, Chantal Prym, og bruker henne til å få svar på menneskets kanskje viktigste spørsmål: Er mennesker gode eller onde?
Kapers

Kapers (Capparis spinosa L.) er en toårig busk med avrundede, ganske tykke blader og store blekrosa blomster. Busken er viltvoksende i landene omkring Middelhavet, der den trives på murer og i kystnære urer. Planten er mest kjent for spiselig knopp og frukt.
Kapers er også de syltede blomsterknoppene fra kapersbusken. De uåpnede knoppene blir lagt i en lake av vineddik og brukes som smakstilsetning i mange matretter og til smørbrød. Det er de minste knoppene som har den mest utpregede delikate smaken.

I 2005 var Marokko, Spania og Frankrike de tre største eksportlandene for kapers.


== Eksterne lenker ==
(en) Kapers i Encyclopedia of Life 
(en) Kapers i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kapers hos ITIS 
(en) Kapers hos NCBI 
(en) Kapers hos The International Plant Names Index 
(en) Kapers hos Tropicos 
(en) Kategori:Capparis spinosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Capparis spinosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Capparis spinosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Amara Diané

Amara Diané (født 19. august 1982 i Abidjan) er en fotballspiller som spiller for den franske klubben Paris Saint-Germain og Elfenbenskystens landslag.
Av mange blir han ansett som den mest lovende spilleren fra Elfenbenskysten, og blir omtalt som den nye Drogba.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Amara Diané – LÉquipe 
(en) Amara Diané – Transfermarkt 
(en) Amara Diané – national-football-teams.com 
(en) Amara Diané – WorldFootball.net 
(en) Amara Diané – Soccerbase.com 
(en) Amara Diané – FootballDatabase.eu 
(de) Amara Diané – fussballdaten.de 
(en) Amara Diané – Soccerway 
(en) Amara Diané – PlaymakerStats.com 
(en) Amara Diané – FBref
Slimsoppbiller

Slimsoppbiller (Sphindidae, også ofte kalt Aspidiphoridae) er en familie av små biller som lever i slimsopper (Myxomycetes). Per 2002 var det beskrevet 58 arter, men en gjennomgang av museumsmateriale dette året viste at det der fantes minst 100 ubeskrevne arter i tillegg. To arter er kjent fra Norge.


== Utseende ==
Små biller (de nålevende artene er 1,5 – 3,5 mm lange, men en art som er kjent fra ravfossiler er bare 0,6 mm), sylindriske (Sphindus) til nærmest kulerunde (Aspidiphorus). Hodet er kort og bredt med små, runde, utstående fasettøyne. Det er en tydelig tverr-renne (frontoclypealsutur) mellom pannen (frons) og snuten (clypeus). Antennene består av 10 ledd. Det innerste leddet er tykt og krumt, og de tre ytterste danner en kraftig, avlang kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med kraftig mikroskulptur. Hos slekten Sphindus er både brystskjold og dekkvinger dekket av korte, kraftige, oppstående hår, mens det hos slekten Aspidiphorus bare finnes noen sparsomme, fine hår på dekkvingene. Dekkvingene har tydelige punktrekker. De er temmelig matte hos Sphindus, glatte og glinsende hos Aspidiphorus. Beina er ganske korte, med noe fortykkede lår og krumme legger. Føttene er fire- eller fem-leddete.


== Levevis ==
Billene i denne familien synes å være spesialisert på å leve i eller på slimsopper, som gjerne vokser på trær. På grunn av skjult levevis og liten størrelse er det ikke ofte man treffer på dem.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
Familien slimsoppbiller, Sphindidae (=Aspidiphoridae)
Underfamilie †Libanopsinae
Slekten †Libanopsis Kirejtshuk, 2015
Underfamilien Odontosphindinae - bare én slekt:
Slekten Odontosphindus LeConte, 1878
Underfamilien Protosphindinae
Slekten †Burmops Kirejtshuk, Willig & Chetverikov, 2019
Slekten Protosphindus Sen Gupta & Crowson, 1979
Underfamilien smalslimsoppbiller (Sphindinae)
Slekten Aspidiphorus Ziegler, 1821
Aspidiphorus orbiculatus (Gyllenhal, 1808)  – i Norge
Slekten Carinisphindus McHugh, 1990
Slekten Eurysphindus LeConte, 1878
Slekten Genisphindus McHugh, 1993
Slekten Notosphindus McHugh & Wheeler, 1991
Slekten Sphindus Dejean, 1821
Sphindus dubius (Gyllenhal, 1808)  – i Norge
Underfamilien Sphindiphorinae - bare én slekt:
Slekten Sphindiphorus Sen Gupta & Crowson, 1979
Slekten †Trematosphindus Li, Tihelka, Liu, Huang & Cai, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) slimsoppbiller i Encyclopedia of Life 
(en) slimsoppbiller i Global Biodiversity Information Facility 
(no) slimsoppbiller hos Artsdatabanken 
(sv) slimsoppbiller hos Dyntaxa 
(en) slimsoppbiller hos Fauna Europaea 
(en) slimsoppbiller hos Fossilworks 
(en) slimsoppbiller hos ITIS 
(en) slimsoppbiller hos NCBI 
(en) Kategori:Sphindidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphindidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Aspidiphorus sp., fra Atlas of the family Sphindidae of Russia: [1]
Sphindus sp.: [2]
Alexander Wolf

Alexander Wolf (født 21. desember 1978 i Schmalkalden i Thüringen) er en tysk tidligere skiskytter.
Wolf debuterte i verdenscupen i sesongen 1999/2000 i Holmenkollen. Tre år senere tok han sin første individuelle seier i Lahtis. Han har tre individuelle rennseire i verdenscupen.
Under VM 2008 tok han bronse på jaktstarten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Wolf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Alexander Wolf – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alexander Wolf – Olympedia 
(en) Alexander Wolf – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexander Wolf – IBU 
(en) Alexander Wolf – biathlon.com.ua 
(en) Alexander Wolf – TheSports.org
Rødbete

Rødbete (Beta vulgaris ssp. vulgaris v. conditiva (v. rubra)) er en toårig plante i beteslekta. Rødbete (gjennom stamformen strandbete), som opprinnelig stammer fra kyststrøkene i Sør- og Vest-Europa, har trolig vært dyrket i over 3 000 år, men den omtales i skriftlige kilder for omkring år 200 e.Kr. Planten kom trolig til Norden på 1400- eller 1600-tallet. 
Rødbete er lettdyrket og hardfør og kan under gunstige betingelser dyrkes langt mot nord. Den har høyt innhold av rødfiolette fargestoffer. Fargemengden er typeavhengig, men blir mer intens jo kjøligere klimaet er. Det tar omkring tre måneder fra såing til høsting.
Både blader og rotfruktene har blitt brukt som grønnsak og medisin. I Norden blir rotfrukten vanligvis spist i syltet form eller som nykokt grønnsak. Den er rik på folsyre og inneholder mye mineraler, spesielt jern, kalsium, magnesium og kalium.
Rødbetefargen har som tilsetningsstoff E-nummer E162.


== Se også ==
Sukkerbete
Bladbete


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Beetroot – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons