jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Le Marais

Andre betydninger: Le marais – «sumpen» – en politisk gruppering under den franske revolusjon.Le Marais er en bydel i Paris, på høyre bredd, i 3. og 4. arrondissement. Le Marais kan grovt avgrenses som området mellom Seinen i sør, Pompidou-senteret i vest, Place de la République i nord og Bastille-plassen i øst.
I det 13. århundre satte medlemmer av tempelridderordenen opp et hus i den nordre delen av dette sumpområdet (fr. marais) nordøst for byen, nå kjent som Quartier du Temple. Fra det 15. århundre begynte aristokratiet å bygge store bolighus («hôtels») i området, som lå i passende avstand til Louvre. Utviklinga skjøt fart etter anleggelsen av Place Royale (dagens Place des Vosges). Flyttinga av hoffet til Versailles førte til at aristokratiet flytta ut, og overlot området til kjøpmenn o.a. borgerskap. Etter revolusjonen ble Le Marais mer og mer overtatt av arbeiderklassen. 
Gaten Rue Pavée i Le Marais fikk brulegning i 1450 og var dermed en av de første brulagte («pavée») gatene i Paris.
Haussmanns nyordning av Paris fikk liten effekt i Le Marais; myndighetene tillot avvik fra standard gatebredde i området. Mot slutten av det 19. århundre bosatte mange jøder fra Øst-Europa seg i Le Marais, og området ble et tidlig sentrum for konfeksjonsindustrien. 
Utover i det 20. århundre ble det gjort lite for å utvikle området, helt til regjeringa i 1962 erklærte Le Marais som et strøk med historisk verdi. Siden da har området opplevd en kulturell og økonomisk oppblomstring, og har samtidig beholdt sitt etniske mangfold av jøder, algirere, asiater o.a. Det er også et sentrum for homofile og lesbiske i Paris. I dag er Le Marais en av de mer særprega, interessante og levende bydelene i Paris. 
Le Marais har flere interessante museer og gallerier, bl.a. Musée Carnavalet, Musée Picasso og Maison de Victor Hugo.


== Eksterne lenker ==
Le Marais
Le Marais: The Indifferent Ghetto
Alessandro Albani

Alessandro Albani  (født 15. oktober 1692 i Urbino i Kirkestaten, død 11. desember 1779 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alessandro Albani var sønn av Orazio Albani og Maria Bernarda Hondedei, og brorsønn til pave Klemens XI.
Han kom fra en italiensk familie som nedstammet fra innvandrere fra Albania på 1400-tallet. Andre kardinaler i slekten var Gian Girolamo Albani (kreert 1570), Gianfrancesco Albani (kreert 1690 – ble pave Klemens XI i 1700), Annibale Albani (1711), Gian Francesco Albani (1747), og Giuseppe Albani (1801).


=== Kirkelig virke ===
Han ble sendt på en rekke diplomatiske oppdrag, som for eksempel å forsøke å forene de kristne fyrster til et forbund mot tyrkerne.


=== Kardinal ===
Han ble utnevnt til kardinal i juli 1721 av pave Innocens XIII. Han var da legmann men fikk etter hvert subdiakonatet. 
Han deltok ved konklavet 1724 som valgte pave Benedikt XIII, konklavet 1730 som valgte pave Klemens XII, konklavet 1740 som valgte pave Benedikt XIV, konklavet 1758 som valgte pave Klemens XIII, og  også konklavet 1769 som valgte pave Klemens XIV.

Han var svært kunstinteressert og bygde Villa Albani i Roma i 1760, og fylte den med romersk og gresk kunst. For å finansierer villaen måtte han selge unna en del av sine egne omfangsrike kunstsamlinger, og noe av dette befinner seg nå i de kapitolinske museer. Den kunstneriske utsmykking av Villa Albani ble utført av den tyske kunstner Johann Joachim Winckelmann og den bøhmiske Anton Raphael Mengs. 
Kardinal Albani var medlem av Accademia Etrusca.
Etter Klemens XIVs pontifikat slo han seg sammen med zelantiene mot de europeiske monarkers innblanding.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Debenedetti, red., Alessandro Albani, patrono delle arti ... = Studi sul Settecento Romano; 9 (1993)
Stefano Morcelli, Carlo Fea, Ennio Quirino Visconti: La Villa Albani descritta. 3. Auflage. Rom 1869, S. VII-XV (Google Books).
Peter C. Bol: Forschungen zur Villa Albani. Katalog der antiken Bildwerke. 5 Bände. Mann, Berlin 1989–1998.
XMMS

XMMS står for X MultiMedia System, og er et multimedieavspillingsprogram for vindussystemet X. Det ligner utseendemessig veldig på Winamp. Programmet spiller de fleste formater innen lyd og video.
XMMS utvikles ikke lenger, men kodebasen utvikles fremdeles gjennom programmet Audacious.


== Formater ==
Lyd: Ogg Vorbis, FLAC, WAV MP3, WMA,
Video: MPEG, AVI, ASF, WMV


== Se også ==
Winamp
Audacious
amaroK
MPlayer
Xine


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) XMMS – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) XMMS – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ogg

Ogg, eller Ogg Media (OGM), er et fritt konteinerformat utviklet av organisasjonen Xiph.org. Formatet kan brukes til å lagre multimedia som er kodet med hvilken som helst av Xiph.orgs kodeker. Alle disse kodekene unntatt FLAC trenger et konteinerformat for å kunne bli til filer og lagres på et filsystem. Det er mulig å lagre forskjellige ting med forskjellige kodeker i samme oggfil, som lyd, bilde og tekst.


== Kodeker som støtter Ogg ==
lydformater med kvalitetstap:
Speex: Tilpasset kraftig kompresjon av stemme (~8-32 kbit/s/kanal).
Vorbis: God og mye brukt kvalitetskodek (~16-256 kbit/s/kanal).
tapsløs lydkompresjon:
FLAC: Kan også lagres separat, som flac-fil (.flac).
Tekst
Writ: Laget med tanke på undertekst til video. Kan brukes på alle måter til å kombinere tekst med lyd eller video.
Video:
Theora: Den mest lovende frie videokodeken foreløpig.
Tarkin: Eksperimentell videokodek som komprimerer ved å tolke signalet tredimensjonalt. Har gradvis blitt lagt på hylla etter hvert som Theora nå vinner fram.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ogg format – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Winamp

Winamp er en multimedieavspiller laget av Nullsoft. Winamp er kjent som den mest «skinbare» medieavspilleren, det vil si at den lar seg totalt modifisere visuelt.
Den første versjonen av Winamp var skrevet av Justin Frankel i 1996. I dag blir winamp utviklet av Ben Allison, Will Fisher, Taber Buhl, Maksim Tyrtyshny, Chris Edwards og Stephen Loomis.
Winamp vokste fra 33 millioner brukere februar 2005 til over 57 millioner brukere september 2006.


== Fortid ==


=== WinAMP ===
Den tidligste versjonen av winamp ble lagd ut som freeware i 1997 og var ikke mer enn en meny bar. Spilleren hadde bare de mest nødvendige funksjoner, man dro mp3-filen til spilleren og hadde tilgang til avspilling, pause og stopp.


== Se også ==
Windows Media Player
XMMS
Audacious
Beep Media Player


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Winamp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjøpølser

Sjøpølser er en gruppe pigghuder. Gruppen inneholder ca. 900 arter, hvorav ca. 35 finnes i Norge. 
De har en sylindrisk kropp og tentakler i forenden. De blir 10-30 cm, og noen opptil 1 m.


== Anatomi ==


== Som mat ==
I Kina og Japan har sjøpølsa lange tradisjoner innen mat. I Japan, der den blir kalt namako (ナマコ、海鼠) blir den brukt på forskjellige måter, men det er vanlig å spise den sammen med annen sjømat og grønnsaker marinert i riseddik. Kjøttet skal ha en interessant struktur, men har lite smak. Innmaten, kalt konowata (コノワタ、海鼠腸), blir også spist, det samme gjelder eggene, som kalles konoko (コノコ、海鼠子). Eggene kan spises rå, men tørkes ofte til trekantede flak, og regnes som en delikatesse. Både konowata og konoko kan spises med eddik, eller med salt. I Kina brukes sjøpølsa også i tradisjonell kinesisk medisin, der den tørkes.


== Eksterne lenker ==
(en) sjøpølser – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sjøpølser i Encyclopedia of Life 
(en) sjøpølser i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sjøpølser hos Artsdatabanken 
(sv) sjøpølser hos Dyntaxa 
(en) sjøpølser hos Fossilworks 
(en) sjøpølser hos ITIS 
(en) sjøpølser hos NCBI 
(en) Kategori:Holothuroidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Holothuroidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Sjøstjerner

Sjøstjernene er en klasse av pigghuder som finnes i alle hav. Det fins ca. 2 000 ulike arter. 
De har vanligvis femkantet symmetri, men kan ha opptil omkring 20 armer. Ytterst på hver arm sitter ett øye, som kan oppfatte lys. Hvis én arm går tapt, vokser en ny ut igjen. 
Sjøstjernen puster og urinerer gjennom huden, og på undersiden har den mange små tubeføtter i form av sugekopper som gjør den i stand til å flytte seg og feste seg på underlaget. Den har også smaksløkene på undersiden, så den smaker på alt den passerer over. Finner den mat, kjenner den smaken med kroppen. Den spiser ved å gulpe opp magesekken og tømme fordøyelsessaft over maten.Sjøstjernens Kjønnsåpninger sitter mellom armene, og tømmer ut egg og sperm (ytre befruktning). Larvene ser ut som en bittesmå sjøstjerner med fallskjerm. Stort sett er sjøstjerner særkjønnede, men noen er hermafroditter. Noen kan produsere mer enn to millioner egg på én gang.
En rekeart på Hawaii, Harlequin-shrimps, har spesialisert seg på sjøstjerner. De samarbeider om å dra en fanget sjøstjerne inn i rekehulen, der de begynner å spise av en arm snart vokser ut igjen. En sjøstjerne blir derfor en slags fornybar ressurs som kan holde dem lenge med mat, og Harlekin-reker kan mate fangen slik at den fungerer som matlager lengst mulig.Sjøstjernen kan låse skjelettet sitt når det passer seg slik. Straks den har klart å lage en glipe i blåskjell den prøver å åpne, låses skjelettet så den ikke trenger bruke mer kraft for å holde blåskjellet åpent. Så klemmer sjøstjernen magesekken sin inn i glipen og tømmer fordøyelsessaft ut over offeret, som fordøyes i levende live.I Norge finnes omkring 50 arter. Mest alminnelig langs norskekysten er korstrollet, som har fem armer og kan ha en diameter på opptil 60 cm. En annen type er solstjerner, med 9–12 armer. 
Sjøstjerner spiser små dyr, som muslinger. Noen kan også ta små fisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sjøstjerner – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sjøstjerner i Encyclopedia of Life 
(en) sjøstjerner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sjøstjerner hos Artsdatabanken 
(sv) sjøstjerner hos Dyntaxa 
(en) sjøstjerner hos Fossilworks 
(en) sjøstjerner hos ITIS 
(en) sjøstjerner hos NCBI 
(en) Kategori:Asteroidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Starfish – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asteroidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Slangestjerner

Slangestjerner (Ophiuroidea) er en gruppe pigghuder. De omfatter omkring 2000 arter som gjerne lever på hard bunn i mørkt dypt vann. 
Slangestjernene mangler anus, og munnåpningen har derfor funksjon både som munn og anus. Slangestjerner har skiveformet læraktig kropp med fem tynne lange fleksible armer med ledd som er skarpt avgrenset fra den sentrale skivekroppen. I motsetning til sjøstjerner, hvor kroppen kan sies å være delt inn i flere deler etter armene, er slangestjernenes midtpunkt mere en egen legemsdel.
Slangestjerner har ikke sugeskiver på rørføttene, og rørføttene brukes ikke til bevegelse som hos sjøstjernene, men har sensoriske oppgaver og hjelper med matinnsamling. 
De kryper og klatrer rundt på bunnen mellom steiner, koraller og alger ved hjelp av de sterkt bevegelige armene, som hos noen kan rulles inn mot munnsiden.
De er stort sett særkjønnede. Hos noen arter bærer et hunnindivid et mindre hannindivid rundt omkring. Noen slangestjerner er imidlertid hermarfroditter. I mange tilfelle er det slik at yngelen fødes som en form for larver som flyter rundt omkring.
Omkring 30 arter finnes langs Norges kyst.


== Eksterne lenker ==
(en) slangestjerner – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) slangestjerner i Encyclopedia of Life 
(en) slangestjerner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) slangestjerner hos Artsdatabanken 
(sv) slangestjerner hos Dyntaxa 
(en) slangestjerner hos Fossilworks 
(en) slangestjerner hos ITIS 
(en) slangestjerner hos NCBI 
(en) Kategori:Ophiuroidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Brittle Star – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ophiuroidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Valmet

Valmet, originalt Valtion Metallitehtaat (oversatt: statens metallfabrikker) derav navnet Valmet, er et finsk industrikonsern. Det ble grunnlagt i 1951 da den finske staten slo sammen ulike fabrikker fra rustningsindustrien til ett konsern. Valmet produserte blant annet traktorer, skogsmaskiner, biler, papirmaskiner, husholdningsapparater , lokomotiv, trikker, fly og våpen. Valmet og deler av selskapet Rauma fusjonerte i 1999 til Metso. Etter at Metso konsernet ble lagt dødt i 2013, etablerte Valmet seg på nytt.


== Traktorer ==

Den finske statens metallfabrikker hadde den første prototypen av sin traktor ferdig i 1949, men den tilfredsstilte ikke kravene, da den blant annet var vanskelig å starte. I 1951 ble navnet på fabrikken forandret til Valmet AB, og en ny prototyp ble lansert etter utprøving hos gårdbrukere. I Brasil ble det i 1960 etablert en fabrikk for produksjon av Valmet, og i 1964 ble det lisensproduksjon av Valmet i Portugal. Valmet-motorer ble etter hvert levert både til Massey Ferguson, Steyr og Landini.
I 1979 inngikk Valmet et samarbeid med traktordivisjonen til AB Volvo om felles utvikling av "Den nordiske traktoren". Traktorene het i noen år Volvo BM Valmet, men i 1985 trakk AB Volvo seg ut av samarbeidet og solgte traktordivisjonen sin til Valmet. I 1994 ble traktoravdelingen til Valmet kjøpt av Sisu, og traktorene gikk under navnet Sisu Valmet. Hele Sisu-konsernet ble så kjøpt av Partek i 1997, og navnet Valtra Valmet ble tatt i bruk. I 2001 ble 50-årsjubileet for traktorproduksjonen feiret med lanseringen av det nye navnet Valtra, og Valmet-navnet var helt ute av historien.

I 1973 lanserte Valmet en sekshjulsdrevet traktor, hvor de vanligvis store bakhjulene var byttet ut med to par små hjul, med mulighet for belter. Denne ble imidlertid ingen stor suksess.
I 1989 innførte Valmet som første traktorprodusent programmet med valgfri farge. Kundene kunne velge mellom fargene rød, blå, grønn, gul og hvit.


== Skogsmaskiner ==

Valmet finnes fremdeles som varemerke på skogsmaskinene produsert av Komatsu Forest AB som lager skogsmaskiner i Umeå i Sverige (hvor hovedkontoret ligger) og i Wisconsin i USA. Komatsu Forest har siden 1. januar 2004 vært en underdivisjon av det japanske konsernet Komatsu Ltd. 


== Valmet Automotive ==
I samarbeid med SAAB laget Valmet fra 1970 til 1992 personbiler i Nystad. Foruten flertallet SAAB-biler for det finske markedet, ble alle eksemplarer av SAAB 90 og SAAB 900 cabriolet laget der. I dag heter Metsos fabrikk Valmet Automotive, og foretaket produserer for bl.a Porsche – Porsche Boxster og Porsche Cayman. Også Opel, Lada og Simca-Talbot har produsert biler hos Valmet. Mellom 2009 og 2011 produserte Valmet den norskutviklede elbilen Think.
Korint-ligaen

Korint-ligaen var en føderasjon av greske stater opprettet av Filip II av Makedonia i løpet av vinteren 338/337 f.Kr. som en anordning for hans bruk av greske militære styrker i hans krig mot Persia.
De viktigste punktene var:

Medlemsstatenes sammensetning da en sluttet seg til var garantert.
Synedrionet, eller representantenes kongress, skulle møtes i Korint.
Ligaen skulle reagere for å hindre aggresjon eller undertrykking av medlemsstatene.
Ligaen skulle opprettholde en armé satt sammen av medlemsstatene i forhold til deres størrelse.
Filip ble utropt til kommandør av ligaens armé.I tillegg til ligaens provisjoner, satte Filip garnisoner i Korint, Theben og Ambracia. Han var mektig nok til å gjennomføre dette fordi han nettopp hadde beseiret en allianse av thebanske og atenske styrker i slaget om Chaeronea.
IRCAM

IRCAM – Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musique – er et forskningsinstitutt for musikk og lyd og et senter for elektronisk musikk i Paris. Det ligger på Place Igor Stravinsky ved Pompidou-senteret, og er administrativt forbundet med det. Bygget sto ferdig i 1973.
IRCAM ble stiftet i 1970-årene av Pierre Boulez på oppfordring av president Georges Pompidou. I 1992 etterfulgte Laurent Bayle Boulez som instituttets direktør, og fra 2002 har det vært ledet av filosofen Bernard Stiegler.
Lokalene ligger for det meste under bakken. Bygget på torget er tegnet av Renzo Piano.


== Bibliografi ==
Georgina Born: Rationalizing Culture: IRCAM, Boulez, and the Institutionalization of the Musical Avant-Garde


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Institut de recherche et coordination acoustique/musique – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IRCAMs historie (fransk tekst)
Rhinencephalon

Rhinencephalon er en del av hjernen, som har funksjoner knyttet til luktesans. Enkelte klassifiserer tilliggende strukturer knyttet til denne funksjonen som en del av rhinencephalon, mens andre betrakter rhinencephalon som det samme som paleopallium.
Gatow lufthavn

Gatow lufthavn var en lufthavn i Gatow i Berlins bydel Spandau, bygget i 1935. Bl.a. Luftkrigsskole 2 og Luftwaffes luftkrigsakademi, som var Luftwaffes viktigste utdannelsesinstitusjoner, holdt til her. Fra 2003 er flyplassen innenfor grensene til ortsteilen Kladow.
Etter andre verdenskrig havnet den i den britiske okkupasjonssektoren av Berlin og ble base for Royal Air Force under navnet RAF Gatow. Den var sentral under Berlinluftbroen, da sovjetiske styrker nektet forsyninger til Vest-Berlin å passere gjennom DDR. Lufthavnen mottok i denne perioden ca. 1000 tonn med forsyninger daglig fra vestmaktene. I løpet av 1970-årene ble aktiviteten på Gatow redusert, til fordel for Tegel lufthavn. Etter Tysklands gjenforening ble basen overlatt til Luftwaffe igjen. Den består idag bl.a. av General-Steinhoff-kasernen og Luftwaffemuseet.


== Bilder ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Gatow air field – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) RAF Gatow – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Museets internettside
Gatow

Gatow [ˈgaːtoː] er en ortsteil i Berlins bydel Spandau. Den er en av de tynnest befolkete orsteiler i Berlin med 3 716 innbyggere. Gatow grenser i sør til Kladow, i nord til Wilhelmstadt, i øst til Havel og i vest til Berlins grense mot Potsdam.


== Historie ==
Gatow nevnes som Gatho første gang i skriftlige kilder fra 1258. I 1558 ble landsbyen innlemmet i den daværende byen Spandau. Etter den andre verdenskrigen tilhørte Gatow den britiske sektor av Vest-Berlin. Den britiske okkupasjonsmakten drev flyplassen Gatow som militærflyplass. Britene passet på at dronning Elisabeth II alltid landet på Gatow når hun besøkte Berlin og ikke på Tempelhof som lå i amerikansk sektor. Flyplassen ble stengt 30. juni 1998. Etter 2003 tilhører det meste av flyplassen ortsteilen Kladow. 


== Severdigheter ==
Deler av dagens landsbykirke ble oppført på 1200-tallet og er dermed den eldste byggverk i behold i Gatow. Opprinnelig var kirken oppført i rullesten. Kirken ble stadig utvidet gjennom århundrene og de siste store restaureringene fant sted i 1935 og 1953. Altertavlen som er et maleri på tre, er fra 1495 og utført av Michael Wolgemut fra Nürnberg.
Villa Lemm som har strandlinje til Havel (Rothenbücherweg 2) og en tomt på 24 000 m², ble oppført i 1907 av arkitekt Max Werner for skopussmiddelfabrikanten Otto Lemm. Villaen er bygget i engelsk stil, mens terrasseanlegget er i italiensk hagearkitektur. Tomten og huset som regnes blant Berlins vakreste var residens for den britiske bykommandanten under den kalde krigen. Etter den tyske gjenforeningen tilfalt eiendommen Berlin by og var en tid på tale som residens for Tysklands forbundskansler. I 1995 ble eiendommen kjøpt av den tyske forretningsmannen Hartwig Piepenbrock som bor på stedet. Anlegget er ikke offentlig tilgjengelig.
I Gatow ligger tre vakre badestrender ved Havel. Før Berlinmurens fall var badestrendene i Gatow og Kladow de viktigste ved siden av Wannsee.


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin-Gatow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin-Gatow – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Portalaksel

En portalaksel er en aksel på et kjøretøy hvor drivakselen ikke går inn i senter på hjulnavet.  Hensikten er å heve drivakselen og differensialhuset opp fra terrenget og øke bakkeklaringen.  Det kan også være nedgiring i portalakselen.
Det finnes også portalaksler uten drift, for eksempel foran på de fleste 2-hjulsdrevne traktorer.
Kjøretøyer som bruker portalaksler inkluderer AM General HMMWV, Steyr-Daimler-Puch Pinzgauer,Praga V3S og Mercedes-Benz Unimog.


== Eksterne lenker ==
(en) Portal axles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antiokos V Eupator

Antiokos V Eupator (gresk: Αντίοχος Εʹ Ευπάτωρ; «av en god far»; født ca. 172, død 161 f.Kr.) var en konge av det hellenistiske Selevkideriket kortvarig i tiden 163–161 f.Kr.. (basert på datoer fra Første Makkabeerbok 6:16 og 7:1).
Han var kun ni gammel da han etterfulgte som konge, ettersom hans far Antiokos IV Epifanes og mor Laodike IV døde i Persia. General Lysias, som hadde blitt etterlatt med ansvaret for Syria av Epifanes, styrte som regent for barnet, selv om han ble utfordret av andre generaler. Det romerske senatet fortsatte å holde på Demetrios I av Soter, sønn av Selevkos IV Filopator og den rettmessige arving av tronen, som gissel. Romerne nektet å gi slipp på ham antagelig for at de betraktet som bedre å at Syria ble styrt i navnet av en gutt og hans regent enn den 22 år gamle Demetrios.I begynnelsen av Antiokos' styre var det et forsøk fra syerne å undertrykke det jødiske opprøret til makkabeerne i Judea, men det endte i et svakt kompromiss. Etter en militær seier i slaget ved Bet-Sakara, sør for Betlehem, og drapet på Eleazar, en bror av Judas Makkabeus, ble Lysias informert om et opprør i Syria ved at Filip (en fortrolig av Antiokos IV Epifanes som hadde fulgt den tidligere kongen for å erobre Mesopotamia, og som hadde før kongens død blitt gitt oppgaven av oppfostringen av Antiokos V) var kommet tilbake til hovedstaden med den ene halvparten av hæren. Lysias følte seg truet og rådet Antiokos V til å inngå fred med jødene. Jødene aksepterte, men for å sikre seg at de ikke ville gjøre opprør igjen, brøt den unge kongen og hans regent sitt løfte og rev ned Jerusalems murer før de dro.
Da de nådde tilbake til kongedømmet oppdaget de ut at Filip kontrollerte hovedstaden Antiokia, men de beleiret byen og beseiret ham.Da det romerske senatet fikk høre at Selevkideriket hadde beholdt flere krigsskip og krigselefanter enn hva som var tillatt under fredsavtalen i Apamea fra 188 f.Kr., sendte de en romersk ambassadør til å reise rundt i byene i Syria for å lemleste selevkidenes militærmakt ved å senke krigsskipene og skamfere elefantene. Lysias våget ikke å gjøre noe for å motsette seg romerne, men hans underdanighet gjorde befolkningen så rasende at da den romerske utsendingen Gnaeus Octavius (konsul av 165 f.Kr.) nådde Laodikeia i 162 f.Kr. ble han myrdet.På denne kritisk tiden klarte Demetrios å flykte fra Roma og ble mottatt i Syria som den ekte kongen. Antiokos V Eupator ble snart henrettet sammen med sin beskytter Lysias, antagelig sommeren 162 f.Kr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Antiochus V., Eupator», Jewish Encyclopedia
Antiochus V Eupator, oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith