jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Herbert Hupka

Herbert Hupka (født 15. august 1915 i Diyatalawa, Sri Lanka, død 24. august 2006 i Bonn) var en tysk journalist og politiker. Han var først medlem av SPD, men etter Willy Brandts østpolitikk meldte han overgang til CDU.
Herbert Hupka ble født i en engelsk konsentrasjonsleir på Ceylon (dagens Sri Lanka) som sønn av en jødisk mor og en tysk professor. Han vokste opp i Ratibor i Øvre Schlesien, og ble oppfostret alene av moren etter at faren døde under hjemreisen fra Ceylon.
Etter å ha tatt sin Abitur studerte han germanistikk, historie og geografi i Halle og Leipzig. Under krigen ble han først innkalt, deretter ble moren sendt i konsentrasjonsleiren Theresienstadt og han selv ble etter en krigsrett dømt til en fengselsstraff og så sendt tilbake til Ratibor. Moren overlevet oppholdet i konsentrasjonsleiren, og mor og sønn ble gjenforent i Theresienstadt etter krigen. Etter den polske fordrivelsen fra Schlesien slo de seg ned i München, hvor Herbert Hupka ble journalist i bayersk kringkasting.
Fra 1969 til 1987 var Hupka medlem av Forbundsdagen, det tyske parlamentet. Hans politiske arbeid konsentrerte seg om de fordrevne. Fra 1968 til 2000 var han president for Landsmannschaft Schlesien, organisasjonen som organisererer den fordrevne befolkningen fra Schlesien. Hupka var også formann for Ostdeutscher Kulturrat og visepresident for Bund der Vertriebenen.
Hupka var en av de mest markante motstanderne av Willy Brandts Ostpolitik. Det han så som Brandts forræderi mot ofrene for fordrivelsen førte til at han meldte seg ut av SPD og ble medlem av CDU. Han avviste Brandts anerkjennelse av polsk anneksjon av østtysk territorium som «faktisk». Herbert Hupka gikk inn for å arbeide for å gjeninnlemme disse territoriene i en tysk stat. I en tale i 1984 uttalte han: Das deutsche Reich existiert fort. [...] Ostdeutschland umfaßt nicht nur Ostdeutschland jenseits von Oder und Neiße, also den heute unter polnischer und sowjetischer Herrschaft stehenden Teil des Deutschen Reiches, sondern auch das Sudetenland und die deutschen Siedlungsgebiete zwischen Ostsee und Schwarzem Meer. På Schlesierdagen i 1986 hadde han planlagt at arrangementet skulle ha mottoet Schlesien bleibt unser!. Etter press fra Helmut Kohl ble dette endret til Schlesien bleibt unsere Zukunft in einem Europa freier Völker.
I Folkerepublikken Polens kommunistpropaganda var Hupka et sentralt fiendebilde, og ble fremstilt som en ledende tysk revansjist.
På 1990-tallet gikk Hupka inn for polsk-tysk forsoning, og ble utnevnt til æresborger av hjembyen Ratibor/Racibórz i Schlesien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Herbert Hupka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Herbert Hupka i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Easington (Durham)

Easington er en by øst i grevskapet Durham i England. Den er administrasjonsby for og har gitt navn til distriktet Easington. Den består av middelalderlandsbyen Easington Village og den tidligere gruvebyen Easington Colliery, som er adskilte verdslige sogn. Den er lokalisert ved veikrysset til motorveien A182 som går nordvest til Hetton-le-Hole. Seaham Harbour og Houghton-le-Spring, og motorveien A19 som går nord til Sunderland og sør til Middlesbrough. Som en tidligere by for kullgruvedrift, som tidligere var hjørnesteinsindustrien i Easington, er byen i dag preget av stor arbeidsledighet etter at gruven ble nedlagt i 1993. Befolkningstallet for Easington Village var på 2 164 i 2001, men har økt noe til 2 171 ved folketellingen i 2011.Easington er det eneste stedet langs kysten i Storbritannia hvor man finner magnesiumholdige kalksteinsklipper.Filmen Billy Elliot, hvor handlingen utspant seg i den fiktive byen Everington, ble for det meste spilt inn i Easington. Unntaket er scener fra en gruve, som man måtte til Ellington i Northumberland for å filme. Den påfølgende musikalversjonen har derimot identifisert Easington som sin setting.


== Kjente personer ==
Nicholas Breakspear (død 1159), pavelig diplomat til Norge, senere pave Hadrian IV (som eneste pave fra England), bodde her for tid.
Jez Lowe, folkesanger og låtskriver, født i Easington Colliery


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Easington, County Durham – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Inga Abitova

Inga Eduardovna Abitova (russisk Инга Эдуардовна Абитова, født 6. mars 1982 i Novokujbysjevsk) er en russisk langdistanseløper.


== Meritter ==
Russisk mester på 10 000 m i 2008
EM i friidrett 2006 – gull (30:31,42)
Beograd maraton 2005 – gull (2:38,20)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inga Abitova – Olympics.com 
(en) Inga Abitova – Olympic.org 
(en) Inga Abitova – Olympedia 
(en) Inga Abitova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Inga Abitova – World Athletics 
(en) Inga Abitova – Track and Field Statistics
Jackson County

Jackson County er navnet på 23 fylker i USA:

Jackson County (Alabama)
Jackson County (Arkansas)
Jackson County (Colorado)
Jackson County (Florida)
Jackson County (Georgia)
Jackson County (Illinois)
Jackson County (Indiana)
Jackson County (Iowa)
Jackson County (Kansas)
Jackson County (Kentucky)
Jackson County (Michigan)
Jackson County (Minnesota)
Jackson County (Mississippi)
Jackson County (Missouri)
Jackson County (Nord-Carolina)
Jackson County (Ohio)
Jackson County (Oklahoma)
Jackson County (Oregon)
Jackson County (Sør-Dakota)
Jackson County (Tennessee)
Jackson County (Texas)
Jackson County (Vest-Virginia)
Jackson County (Wisconsin)


== Se også ==
Jackson Parish (Louisiana)
Jan Fitschen

Jan Fitschen (født 2. mai 1977  i Nordhorn) er en tysk langdistanseløper.  Han vant gull på 10 000 meter under  EM 2006 i Göteborg med tiden 28.10,94, som var ny personlig rekord.
I U23-EM 1999 ble han nr. 5 på 5000 m. Han ble tysk mester på 5000 m i 2001, 2002, 2005 og 2006 og på 10 000 meter i 2005 og 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jan Fitschen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jan Fitschen – World Athletics 
(en) Jan Fitschen – Track and Field Statistics
Andrew Howe

Andrew Howe (født 12. mai 1985 i Los Angeles, USA) er en italiensk friidrettsutøver. Han har nå spesialisert seg i lengdehopp. I junior-VM 2004 vant han både 200 m og lengdehopp. Hans gjennombrudd på seniornivå kom i innendørs-VM 2006 der han tok bronse i lengde. Han vant gull i lengdehopp under EM i Göteborg 2006.


== Personlige rekorder ==
100 meter – 10,68 (2003)
200 meter – 20,28 (2004)
400 meter – 46,03 (2006)
Lengdehopp – 8,47 (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrew Howe – Olympics.com 
(en) Andrew Howe – Olympic.org 
(en) Andrew Howe – Olympedia 
(en) Andrew Howe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrew Howe – World Athletics 
(it) Andrew Howe – FIDAL 
(en) Andrew Howe – Diamond League 
(en) Andrew Howe – Track and Field Statistics 
(en) Andrew Howe – TheSports.org
Folk metal

Folk metal er en undersjanger av heavy metal. Rundt 1990 begynte band å blande folkemusikk med heavy metal i sterkere grad enn tidligere. Før var eventyr og myter kun en del av sangtekstene blant enkelte band, men nå skulle det skapes en helt ny sjanger som tok i bruk folkeinstrumenter som fele, trekkspill og fløyte i musikken, i tillegg til å danne et lydbilde som kan assosieres med eventyr, bygdemusikk og til dels klassisk musikk. Folk metal blandes ofte med andre sjangere, spesielt black metal og viking metal.
I Norge ble  Glittertind playlisted med låta Går min eigen veg på NRK P1 da deres andre full-lengder  Landkjenning entret VG-lista topp 30 norsk på 20 plass i mai 2009.Band som Korpiklaani, Finntroll og Trollfest har oppnådd popularitet ved å lage fengende, humoristiske låter.


== Kjente folk metal-band ==


=== Utenlandske ===
Cruachan
Deadkubun
Eluveitie
Ensiferum
Equilibrium
Falkenbach
Finntroll
Folkearth
Hordak
Korpiklaani
Månegarm
Mägo de Oz
Runic
Solgrav
Skyforger


=== Norske ===
Ásmegin
Blodsmak
Glittertind
Isengard
Lumsk
Myrkgrav
Storm
Trollfest


== Se også ==
Liste over folk metal-band på Wikipedia


== Referanser ==
Arch Enemy

Arch Enemy er et melodisk gothenburg death metal-band fra Sverige, dannet i 1996 av brødrene Michael og Christopher Amott. Angela Gossow sto for vokalene, men ble i mars 2014 erstattet av Alissa White-Gluz tidligere vokalist i bandet The Agonist.


== Diskografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Arch Enemy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arch Enemy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arch Enemy på Discogs 
(en) Arch Enemy på MusicBrainz 
(en) Arch Enemy på Encyclopaedia Metallum 
(en) Arch Enemy på SoundCloud 
(en) Arch Enemy på Spotify 
(en) Arch Enemy på Songkick 
(en) Arch Enemy på Last.fm 
(en) Arch Enemy på AllMusic 
Arch Enemy på Twitter 
Arch Enemy på Facebook 
Arch Enemy på Instagram 
Arch Enemy på YouTube 
Arch Enemy på Myspace
Jeff Blankfort

Jeffrey Blankfort er en amerikansk radioprodusent av jødisk opphav som gjennom en rekke artikler har gjort seg markert gjennom sin krasse kritikk mot Israel og sionismen. Han har vært og er sentral i flere organisasjoner og kampanjer for palestinerne, og i 2002 vant han en rettssak mot Anti-Defamation League etter at denne ble kjent skyldig i å ha spionert mot ham og flere andre politiske aktivister.
I tekstene sine gjør Blankfort seg til talsperson for en enstatsløsning der hele det historiske Palestina gjøres til en stat med like statsborgerlige rettigheter uavhengig av religion, kultur og nasjonalitet. Han har også gjort seg bemerket ved å kritisere Noam Chomsky, som av mange vurderes som en sterk Israel-kritiker, for i realiteten å forsvare Israels rett til å eksistere som en rasistisk stat og for å ignorere Israel-lobbyens makt i USA.


== Eksterne lenker ==
Tekster av Jeff Blankfort
Bathory (band)

Bathory var et black / viking / thrash metal-band fra Stockholm i Sverige, som ble stiftet i 1983 av Thomas «Quorthon» Forsberg. Navnet på bandet har han hentet fra «blodgrevinnen» Elizabeth Báthory, den mest kjente seriemorderen i ungarsk og slovakisk historie. Elizabeth Báthory var en adelskvinne som ifølge noen påstander likte å bade i blodet til unge kvinner. Quorthon var bare 17 år gammel da han stiftet Bathory.
Bathory, Venom, Mercyful Fate og Hellhammer var de de viktigste bandene i den første bølgen black metal. Mens Venom fikk æren av å døpe den nye sjangeren, var det Bathory som har fått æren for å være det viktigste bandet i utviklingen av black og viking metal. Quorthon tok utgangspunkt i thrash metal med sataniske tekster, lavkvalitetsproduksjon grunnet lite penger, samt en skjærende stemme som alt ville bli kjennetegn på black metal i nyere tid.


== Medlemmene ==
Selv spiller Quorthon alle instrumenter i bandet, med noen få unntak. På debut-albumet Bathory (1984) var Jonas Åkerlund trommeslager og Fredrick Hanoi bassist. Det andre albumet, The Return, inneholdt også noen opptak av Fredrick Hanoi på bass. På senere album spilte Quorthon selv bass og brukte trommemaskin, med unntak av Blood Fire Death, hvor Bathory startet viking metal-perioden sin. Dette var det siste albumet hvor Bathory bestod av andre medlemmer (Vvornth og Kothaar) som spilte bass og trommer. Alle de fem første albumene brukte også den samme avslutningssangen.


== Quorthons død ==
Den 7. juli 2004 ble Quorthon funnet død i sin leilighet, 38 år gammel. Han hadde tidligere hatt problemet med hjertet, og det så ut til å være hjertesvikt som var årsaken til dødsfallet.


== Black Mark Production ==
Plateselskapet Black Mark Production ble stiftet av Quorthon selv, men etter hans død har faren, Börje «Boss» Forsberg, tatt over selskapet.


== Medlemmer ==


=== Siste kjente oppstilling ===
Thomas «Quorthon» Forsberg – vokal, gitar, bass og trommeprogrammering (1983–2004)


== Tidligere medlemmer ==
Fredrick Hanoi – bass (1983–1984)
Jonas Åkerlund – trommer (1983–1984)
Vvornth – trommer (1988)
Kothaar – bass (1988)


== Utgivelser ==


== Studioalbum ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bathory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bathory på Discogs 
(en) Bathory på MusicBrainz 
(en) Bathory på Encyclopaedia Metallum 
(en) Bathory på Spotify 
(en) Bathory på Last.fm 
(en) Bathory på AllMusic
Eduard Pant

Dr. Eduard Pant (født 29. januar 1887, død 20. oktober 1938) var en kristeligdemokratisk politiker i Polen og ledende representant for tyske katolikker i Polen i mellomkrigstiden.
Han var polsk senator og grunnla partiet Deutsche Christliche Volkspartei og den katolsk-konservative ukeavisen «Der Deutsche in Polen» (1934–1939). Avisen utviklet seg raskt til et viktig organ for kristelige emigranter, opposisjonen mot nasjonalsosialismen og minoriteter i det østlige Sentral-Europa.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(red. Jacek Maria Majchrowski), Kto był kim w Drugiej Rzeczypospolitej, Warszawa 1994
Henryk Rechowicz, Sejm Śląski 1922-39, Katowice 1971
Pia Nordblom: Pant, Eduard. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 20, Duncker & Humblot, Berlin 2001, S. 39 f.
Pia Nordblom: Eduard Pant (1887–1938). In: Joachim Bahlcke (Hrsg.): Schlesische Lebensbilder. Neunter Band. Degener & Co.,  Neustadt an der Aisch 2007, ISBN 978-3-7686-3506-6, S. 361–372.
Pia Nordblom: Mniejszość w mniejszości – Eduard Pant i jego koło. In: Śląskie prace bibliograficzne i bibliotekoznawcze. = Studia silesiaca bibliographiam bibliothecarumque scientiam illustrantia. 62, 2003, ISSN 0583-5291, S. 227–254.
Pia Nordblom: Für Glaube und Volkstum. Die katholische Wochenzeitung „Der Deutsche in Polen“ (1934–1939) in der Auseinandersetzung mit dem Nationalsozialismus. Schöningh, Paderborn u. a. 2000, ISBN 3-506-79992-4 (Veröffentlichungen der Kommission für Zeitgeschichte. Reihe B: Forschungen 87), (Zugleich: Heidelberg, Univ., Diss., 1995).
Pia Nordblom: Dr. Eduard Pant. Biographie eines katholischen Minderheitenpolitikers in der Woiwodschaft Schlesien (bis zum Jahr 1932). In: Oberschlesisches Jahrbuch. 3, 1987, ISSN 0930-6978, S. 112–146 [Vgl. hierzu Redaktionelle Bemerkung (Nachtrag zu Bd. 3). In: Oberschlesisches Jahrbuch. 4, 1988, S. 222].
Deicide

Deicide er et amerikansk death metal-band og ble stiftet i Tampa, Florida i 1987.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Deicide (1990)
Legion (1992)
Once Upon the Cross (1995)
Serpents of the Light (1997)
Insineratehymn (2000)
In Torment in Hell (2001)
Scars of the Crucifix (2004)
The Stench of Redemption (2006)
Till Death Do Us Part (2008)
To Hell with God (2011)
In The Minds Of Evil (2013)
Overtures of Blasphemy (2018)


=== Samlealbum ===
Amon, Feasting the Beast (1993)
The Best of Deicide (2003)


=== Konsertalbum ===
When Satan Lives (1998)
Doomsday L.A. (2007)


== DVD-utgivelser ==
When London Burns (2006)
Doomsday L.A. (2007)


== Eksterne lenker ==
(en) Deicide (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Deicide på Discogs 
(en) Deicide på MusicBrainz 
(en) Deicide på Encyclopaedia Metallum 
(en) Deicide på Spotify 
(en) Deicide på Songkick 
(en) Deicide på AllMusic
Carcass

Carcass er et britisk grindcore/melodic death metal-band som ble stiftet i Liverpool, England i 1985. Til å begynne med het de Disattack og spilte hardcore punk, men skiftet både navn og stil etter en kort periode. De er kjent for å være en stor inspirasjon på både grindcore og death metal. Debutalbumet ble sluppet i 1988 og heter Reek of Putrefaction. I 1990 får Carcass en ekstra gitarist, Michael Ammott, senere kjent fra Arch Enemy og Spiritual Beggars. Etter å ha gitt ut to nye album slutter Michael Ammott i bandet. Mike Hickey tar over rollen som gitarist i en periode før Carlo Regadas. Deres siste album får navnet Swansong for å markere slutten på bandet. Carcass ble splittett opp i 1995. I et intervju med Jeffrey Walker datert januar 2006 diskuterer han mulighetene for en eventuell gjenforening av Carcass.


== Musikalsk stil ==
Bandet startet som et grindcore band. Debuten Reek of Putrefaction og oppfølgeren Symphonies of Sickness er i hovedsak grindcore. Begge to ses på som klassikere innen grindcore-stilarten. Sangene preges av raske riff, aggressiv tromming, dårlig produksjon og lite melodiøsitet. Sammen med Necroticism - Descanting The Insalubrious er dette den første lyriske epoken til Carcass.
Fra Necroticism - Descanting The Insalubrious og fremover ble lydbildet utviklet og forandret. Stilen endres til en mye mer sofistikert death metal stil. Produksjonen og musikken generelt gjør bandet mer tilgjengelig for allmennheten Bandet er tydeligvis inspirert av band som Death og At the Gates.


== Lyrikk ==
De første tre albumene preges av kompleks medisinsk terminologi, som var en ide eks-trommeslager Ken Owen kom med på bakgrunn av hans fars medisinpraksis. Titler som «Lavaging Expectorate of Lysergide Composition» & «Feast on Dismembered Carnage» vakte provokasjon og mye oppmerksomhet rundt bandets utgivelser. Den unike lyriske stilen har vært til inspirasjon for etterfølgende grindcore band. B. Florida-bandet Death hadde sin egen dødstematikk som bidro til Carcass sin unike lyriske stil.


== Medlemmer ==


=== Sist kjente besetning ===
Jeffrey Walker – Bassist og vokalist (1987–1995)
Bill Steer – Gitarist og vokalist (1985–1995)
Carlo Regadas – Gitarist (1994–1995)
Ken Owen – Trommeslager (1985–1995)


=== Tidligere medlemmer ===
Sanjiv – Vokalist (1985–1987)
Michael Ammott – Gitarist (1990–1993)
Mike Hickey – Gitarist (1993–1994)


== Utgivelser ==


=== Full-lengde album ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carcass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carcass på Internet Movie Database 
(en) Carcass på Apple Music 
(en) Carcass på Discogs 
(en) Carcass på MusicBrainz 
(en) Carcass på Encyclopaedia Metallum 
(en) Carcass på Spotify 
(en) Carcass på Songkick 
(en) Carcass på Last.fm 
(en) Carcass på AllMusic 
Carcass på Twitter 
Carcass på Facebook 
Carcass på Instagram 
Carcass på YouTube 
Carcass på Myspace
Michael Amott

Michael Amott (født 28. juli 1970 i London, oppvokst i Halmstad) er gitaristen i det svenske melodiske death metal-bandet Arch Enemy, og i rockebandet Spiritual Beggars. Han var også medlem i Candlemass, Carcass og Carnage før Arch Enemy. Han er bror til Christopher Amott.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michael Amott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Amott på Internet Movie Database 
(en) Michael Amott hos The Movie Database 
(en) Michael Amott på Discogs 
(en) Michael Amott på MusicBrainz 
(en) Michael Amott på Encyclopaedia Metallum 
(en) Michael Amott på Songkick 
(en) Michael Amott på AllMusic
Mehdi Baala

Mehdi Baala (født 17. august 1978 i Strasbourg) er en fransk mellomdistanseløper. To ganger har han blitt europamester på 1500 meter, og har i tillegg VM-sølv og OL-bronse på samme distanse.


== Personlige rekorder (per august 2006) ==
800 meter: 1.43,15, 8. september 2002 Rieti, Italia
1000 meter: 2.13,96, 26. juni     2003 Strasbourg, Frankrike
1500 meter: 3.28,91, 5. september 2003 Brussel, Belgia
2000 meter: 4.53,12, 23. juni     2005 Strasbourg, Frankrike


== Mesterskapsmedaljer ==
OL 2008 – bronse på 1500 meter
EM 2006 – gull på 1500 meter
VM 2003 – sølv på 1500 meter
EM 2002 – gull på 1500 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Mehdi Baala – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mehdi Baala – Olympedia 
(en) Mehdi Baala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Mehdi Baala – Frankrikes olympiske komité 
(en) Mehdi Baala – World Athletics 
(fr) Mehdi Baala – Fédération française d athlétisme 
(en) Mehdi Baala – Diamond League 
(en) Mehdi Baala – Track and Field Statistics
Krisiun

Krisiun er et brasilliansk brutalt death metal-band. Bandet ble stiftet i Porto Alegre, Rio Grande do Sul i 1990. Bandet flyttet i 1992 til São Paulo.
Alle medlemmene i bandet er brødre, men Alex Camargo bruker sin mors etternavn, i motsetning til de andre, som bruker sin fars etternavn. De tre brødrene har vært med siden bandet startet. Krisiun prøvde seg en kort periode med en ekstra gitarist, men bestemte seg for å gå tilbake til en gitarist.
Navnet Krisiun kommer av Mare Crisium, et av kratrene på månen.


== Medlemmer ==


=== Dagens medlemmer ===
Alex Camargo – Bass og vokal (1990-)
Moyses Kolesne – Gitar (1990-)
Max Kolesne – Trommer (1990-)


=== Tidligere medlemmer ===
Maurício Nogueira – Gitar (1990)
Altemir Souza – Gitar (1990) (døde i en motorsykkelulykke i 2002)


== Diskografi ==


== Utgivelser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Krisiun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Krisiun på Apple Music 
(en) Krisiun på Discogs 
(en) Krisiun på MusicBrainz 
(en) Krisiun på Encyclopaedia Metallum 
(en) Krisiun på Spotify 
(en) Krisiun på Songkick 
(en) Krisiun på Last.fm 
(en) Krisiun på AllMusic
Alvin Jensvold

Alvin Jensvold (født 3. mai 1954 i Kirkesdalen i Målselv) er en norsk kunstner og grafisk designer. Han vokste opp i Bardu, men bor og arbeider i dag i Gratangen, der han driver firmaet Gulo Design. Galleri Jensvold ble åpnet sommeren 2008. Galleriet viser ca. 50 av Jensvolds arbeider.
Jensvold har hatt over 30 separatutstillinger med sine bilder. Hans arbeider er innkjøpt av blant andre Norsk kulturråd, Statoil og Forsvarsmuseet. Han bidro også under OL på Lillehammer i 1994. Jensvold har utformet logoer til mer enn 50 bedrifter og offentlige institusjoner.
Alvin Jensvold har i tillegg hatt oppdrag med utsmykking av offentlige bygninger, illustrert bøker, laget multimediaproduksjoner og plakatkunst.


== Større prosjekter ==
«Krigshistorisk landskap». Åpnet av kong Harald i 2009.
Veteranmonumentet «Touchpoint», åpnet av kong Harald i 2011.
Monument ved Øvre Jernvann. Åpnet av miljøvernminister Erik Solheim i 2011.
«Fem skatter» Utsmykking i Hærstabens bygg i Målselv. Ferdig 2014.
Visualiseringer og designløsninger for prosjektet «Imella» i åtte kommuner i Troms.


== Referanser ==
Hans Christian Printz

Hans Christian Printz (født 13. april 1817 på Fredrikshald, død 1910) var en norsk lege og botaniker, også kjent som en stor samler.
Han var sønn av kjøpmann Peter Printz (1785–1849) og Johanne Cathrine Petronelle Bay (1789–1860) og bror av maleren Christian August Printz. Han ble student med haud fra Fredrikshalds latinskole 1838, studerte i lengre tid botanikk, og tok i januar 1848 medisinsk embetseksamen med haud. 11. august 1848 ble han utnevnt som fattig- og kommunelege i Land, før han 22. oktober 1864 ble utnevnt til distriktslege i Nordre Valdres. Her slo han seg ned på gården Granheim i Vestre Slidre.

Alt fra studenterårene foretok Printz botaniske undersøkelser i forskjellige områder i Norge. I 1870 anla han en meteorologisk stasjon på gården i Valdres, og leverte siden daglige iakttagelser til Meteorologisk institutt. Han skrev også daglig om iakttagelsene i Morgenbladet frem til 1909. Hans botaniske avhandlinger skaffet ham ry også utenfor Norges grenser. I tillegg var han en ivrig samler. Sitt store herbarium skjenket han Universitetet i Kristiania, og hans store eggsamling havnet i de zoologiske samlinger ved Universitetet i Bergen. Fra 60-årsalderen begynte han for alvor å samle autografer og segl. Ved hans død besto samlingen av ca. 6 000 navnetrekk fra fremtredende personer i inn- og utland, samt 60 000 segl. Samlingen ble overlevert til Riksarkivet. Printz oppdaget helleristninger og den berømte runestenen på Einang i Valdres.
Printz ble gift 9. september 1850 med Elisabeth Cathrine Meinich (f. 1824). Deres sønn var Carl Printz, norsk konsul i Toronto.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jens Braage Halvorsen: Norsk Forfatter-Lexikon 1814–84, 4. bd., 1896.


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Christian Printz i Store norske leksikon