jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bekaa (guvernement)

Bekaa eller Beqaa (arabisk: البقاع) er et guvernement i Libanon.


== Geografi ==
Bekaaguvernementet dekker 1 336 km². Her ligger den viktigste delen av Libanons jordbruksland, særlig i Bekaadalen. Det ligger mellom  de vestlige og de østlige libanesiske fjellkjeder. Elven Litani renner gjennom området. 
Byene/landsbyene Zahle, Baalbek, Niha, Aanjar, Keb-Ilias, Kfar Zabad, Karaon Dam, Shtura og Furzul er områdets viktigste turistmål. Hovedveien fra Beirut til Syrias hovedstad Damaskus krysser dalen.


== Distrikter ==
Zahle
Rashaya
Vest-Bekaa


== Byer ==
Aanjar
Ar-Rafid
Kherbet Rouha
Baalbek
Zahle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beqaa Governorate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eskil Magnusson

Eskil Magnusson (født en gang mellom 1170 og 1175, død omkring 1227) var en svensk adelsmann. Han er sønn av Magnus Minnisköld i dennes første kjente ekteskap og således halvbror til Birger jarl. Han giftet seg omkring 1217 med Kristina Nilsdatter, som var datterdatter til Erik den hellige og enke etter den norske jarlen Håkon Galen.
Eskil Magnusson nevnes i skriftlige dokumenter allerede i slutten av Knut Erikssons regjeringstid. Han er lagmann i Vestergøtland senest fra 1217. Eskil var i henhold til Vestergøtlands lagmannslengd forfatter av Vestgøtaloven. I løpet av 1220-tallets første år deltok han i forhandlinger med den store norske kongen Håkon Håkonsson angående opprørsstyrken ribbungernes bruk av Värmland som base for deres plyndringstokter inn i Norge.
Banneret som kong Erik Knutsson av Sverige førte i slaget ved Gestilren ble oppbevart hos Eskil Magnusson i Skara, og i 1219 ble det overlevert som en hedersgave til den gjestende islandske lovsigemannen og historikeren Snorre Sturlason.


== Populærkultur ==
Eskil Magnusson opptrer som figur i trilogien om Arn Magnusson som skrevet av Jan Guillou. Her er han nevø til fiktive Arn Magnusson som er far til Magnus Månesköld (Magnus Minnisköld). Birger jarl er hans bror.
Det opptrer 2 Eskil i Guillous trilogi. Den første er eldre bror. Den Eskil Magnusson som omtales i denne artikkelen er imidlertid oppgitt til å være sønn av Magnus Minnisköld og Ingrid Ylva og ble lagmann. (se f.eks. på side 290 i den norske innbundne utgaven)
Abraham Geiger

Abraham Geiger (født 24. mai 1810 i Frankfurt am Main, død 23. oktober 1874 i Berlin) var en tysk rabbiner som var ledende i grunnleggelsen av reformjødedom.
Etter studier i arabistikk i Bonn virket han som rabbiner i Wiesbaden og Breslau. Fra 1863 til 1870 var han rabbiner i den israelittiske menigheten i fødebyen Frankfurt. I 1870 deltok han i grunnleggelsen av Hochschule für die Wissenschaft des Judentums.
Sammen med Samuel Holdheim utviklet Geiger idéer som skulle lede til det som ble kjent som reformjødedom eller liberal jødedom. Geiger var den mest moderate og akademiske av reformatorene, og gikk inn for at historisk betingede religiøse ritualer måtte tilpasses samtiden. Han forsøkte for eksempel å fjerne nasjonalistiske elementer fra religionen, blant annet doktrinen om at jødene er et «utvalgt folk», og la vekt på at jødedommen er en religion i utvikling og endring.
Han var utgiver av tidsskriftene Wissenschaftliches Zeitschrift für Jüdische Theologie (1835–1847) og Jüdisches Zeitschrift für Wissenschaft und Leben (1862–1874).
Det reformjødiske Abraham-Geiger-Kolleg i Potsdam, som utdanner både mannlige og kvinnelige rabbinere, er oppkalt etter ham. Lærestedet utdeler hvert annet år Abraham Geiger-prisen.
Abraham Geiger er begravet på den jødiske gravlunden i Prenzlauer Berg i Berlin.


== Verk ==
Was hat Mohammed aus dem Judentume Aufgenommen?, Bonn, 1834


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Abraham Geiger i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Abraham-Geiger-Kolleg
Riyaq

Riyaq (Riak eller Rayak) er en militærflyplass i Libanon, øst i guvernementet Bekaa, ca. fem km fra grensen til Syria.
Basen er landets viktigste militære flybase og er samtidig den libanesiske hærs hovedkvarter i det østlige Libanon.
Yahya Rahim Safavi

Yahya Rahim Safavi er en brigadegeneral som var kommandør for den iranske revolusjonsgarde fram til 2007 da han ble utnevnt til militær rådgiver for Ayatollah Khamenei.


== Referanser ==
Rene Mouawad flyplass

Rene Mouawad flyplass er en sivil og militær flyplass ved Kleiaat i Nord-Libanon. I november 1989 møttes Libanons nasjonalforsamling på flyplassen etter at Taifavtalen var kommet i stand. Der valgte de Rene Mouawad til president. 17. dager senere ble han myrdet i Beirut, og flyplassen ble siden oppkalt til minne om ham. 


== Destinasjoner ==
Det ble i 1990-årene fløyet ruter til Tripoli fra flyplassen, men under konflikten mellom Israel og Libanon i 2006 ble flyplassen bombet 13. juli 2006. Den er siden reparert og brukes militært, men planlegges å bli brukt til sivile formål.
Multer

Denne artikkelen handler om en gruppe fisk. For å lese om planten, se multe.
Multer er en gruppe strålefinnede fisker.
De har en liten munn og en torpedoformet kropp som er rund i tverrsnitt. De to korte ryggfinnene sitter langt fra hverandre. Den første har fire piggstråler, mens den andre har bløtstråler og sitter rett over gattfinnen. Sidelinje mangler som regel. Gjellegitterstavene er lange og brukes til å filtrere næring fra vannet. Tenner mangler, eller er svært små. Tarmkanalen er svært lang. De største artene blir rundt 90 cm lange.
Multer er stimfisk som lever av alger, kiselalger og detritus. De er utbredt i alle tropiske og tempererte hav, og tre arter forekommer i norske farvann. De lever hovedsakelig i kystfarvann og brakkvann, men noen vandrer opp i ferskvann. Liza abu er stasjonær i ferskvann.
De ble tidligere regnet som primitive piggfinnefisker og plassert i underordenen Mugiloidei. Norsk wikipedia følger Nelson (2006) og regner multene som den eneste familien i ordenen Mugiliformes, men systematikken er langt fra avklart. I en fylogenetisk studie fra 2012 plasseres multene i den nyoppdagede gruppen Ovalentaria og det hevdes at brenningsabborene er multenes søstergruppe.
Multer er viktige matfisk.


== Utvalgte arter ==
tykkleppet multe (ganske vanlig i Sør-Norge)
gullmulte (sjelden gjest i Norge)
tynnleppet multe (sjelden gjest i Norge)
springmulte
ekte multe
leppemulte
Liza abu
Liza haematocheila


== Kilder ==
(en) Family Mugilidae - Mullets - FishBase Besøkt 17. juli 2014.
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Thomson, J.M. (1997). «The Mugilidae of the world». Memoirs of the Queensland Museum. 41 (3): 457–562. ISSN 0079-8835. 
Wainwright, Peter C. m.fl. (2012). «The evolution of pharyngognathy: a phylogenetic and functional appraisal of the pharyngeal jaw key innovation in labroid fishes and beyond». Syst. Biol. 61 (6): 1001–1027. ISSN 1076-836X. doi:10.1093/sysbio/sys060. 


== Eksterne lenker ==
(en) multer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) multer i Encyclopedia of Life 
(en) multer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) multer hos Artsdatabanken 
(sv) multer hos Dyntaxa 
(en) multer hos Fauna Europaea 
(en) multer hos Fossilworks 
(en) multer hos ITIS 
(en) multer hos NCBI 
(en) Kategori:Mugilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mugilidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Deutsche Bank Players Championship of Europe

Deutsche Bank Players Championship of Europe er en golfturnering på Europatouren som arrangeres i Tyskland. Turneringen ble etablert i 1992 under navnet Honda Open, og fikk tittelen The Players Championship of Europe i 1995. Den veksler mellom å spilles på golfbanene Gut Kaden og St. Leon-Rot. Finanskonsernet Deutsche Bank har vært tittelsponsor siden 1995.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liam Miller

William Peter «Liam» Miller (født 13. februar 1981 i Cork, død 9. februar 2018 samme sted) var en irsk fotballspiller som sist spilte for Wilmington Hammerheads. Miller spilte på sentral midtbane, men kunne også spille høyreving.
Han spilte tidligere for Celtic FC, der han scoret mål i Mesterligaen. Han gikk gratis til Manchester United FC den 1. juli 2004. Han ble enig med Manchester United om å signere en forhåndskontrakt i januar 2004. Da hadde han allerede vært i forhandlinger med Celtic angående ny kontrakt, men disse forhandlingene brøt sammen i november 2003.
Miller scoret sitt første mål for Manchester United den 26. oktober 2004 mot Crewe Alexandra FC. Men etter en lovende start for «Red Devils» ble han sjeldnere og sjeldnere å finne på Uniteds førstelag når 2004-05-sesongen nærmet seg slutten. Den 4. november 2005 ble han lånt ut til Leeds United FC i tre måneder. Dette lånet ble senere forlenget til å gjelde ut 2005-06-sesongen.
Den 1. mars 2006 scoret han sitt første mål for det irske laget i en privatlandskamp mot Sverige i Dublin. Han plukket opp ballen ved midtsirkelen og avanserte mot Sveriges sekstenmeter før han scoret med et langskudd fra 23.
Den 31. august 2006 ble Miller solgt til Sunderland AFC. I 2008 ble Liam Miller satt på overgangslisten av Roy Keane på grunnlag av at han gjentatte ganger skal ha kom for sent til treninger.
Hibernian-manager John Hughes signerte Miller i august 2009. I mars 2011 gav Liam Miller uttrykk for et ønske om å forlenge kontrakten med den skotske hovedstadsklubben, men han kunne ikke komme til enighet med klubben om lønnsbetingelsene i den nye kontrakten. Den 3. juni 2011 ble Miller solgt til den australske toppklubben Perth Glory.
Han ble diagnostisert med kreft i bukspyttkjertelen i november 2017 og døde 9. februar 2018.


== Meritter ==
Landskamper: 8, 1 mål


== Karriere som spiller (alle turneringer) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liam Miller – FIFA 
(en) Liam Miller – Transfermarkt 
(en) Liam Miller – national-football-teams.com 
(en) Liam Miller – WorldFootball.net 
(en) Liam Miller – Soccerbase.com 
(en) Liam Miller – Soccerway 
(en) Liam Miller – EU-Football.info 
(en) Liam Miller – FBref
John Rollins

John Rollins (født 25. juni 1975) er en amerikansk golfspiller.
Rollins er født i Richmond i delstaten Virginia og ble profesjonell golfspiller i 1997. Han har tre seire på PGA-touren: Bell Canadian Open i 2002,  B.C. Open i 2006 og i 2009 Legends:Reno–Tahoe Open.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Rollins – PGA-touren 
(en) John Rollins – Japantouren 
(en) John Rollins – Verdensrankingen
Parimarjan Negi

Parimarjan Negi (født 9. februar 1993) er en indisk stormester i sjakk. I juli 2005 gjorde han sitt tredje og siste IM-napp i turneringen Sort International, en åpen sjakkturnering i Sort, Spania.
Den 6. januar 2006 oppnådde han sitt andre stormesternapp under Hastings Ches Congress der han scoret 6/10 og en prestasjon på 2568. Negi avsluttet på 16.-plass. Sitt tredje og siste stormesternapp fikk han under Chelyabinsk Region Superfinal Championship i Satka, Russland, den 1. juli 2006 da han fikk remis mot den russiske stormesteren Ruslan Sherbakov. Han ble dermed den nest yngste stormester noensinne i en alder av 13 år og 142 dager (13 år, 4 måneder og 20 dager) kun slått av Sergej Karjakin. Negi ble stormester 5 dager yngre enn norske Magnus Carlsen. Han er den yngste stormesteren på rankinglisten til FIDE per juli 2008.


== Turneringsseire ==
Negi vant den sterke Philadelphia International Open Tournament i juni 2008 med en score 7/9. Han gikk ubeseiret gjennom turneringen.


== Eksterne lenker ==
(en) Parimarjan Negi – FIDE 
(en) Parimarjan Negi – US Chess Federation 
(en) Parimarjan Negi – chessgames.com 
(en) Parimarjan Negi – OlimpBase 
(en) Parimarjan Negi – Chess.com 
(en) Parimarjan Negi – 365Chess.com
Henri Marie Ducrotay de Blainville

Henri Marie Ducrotay de Blainville (født 12. september 1777, død 1. mai 1850) var en fransk zoolog og anatom. Han var en av Georges Cuviers nærmeste medarbeidere. Han var professor ved Muséum national d'histoire naturelle i Paris.
Han har fått en hvalart oppkalt etter seg, Blainvilles spisshval.


== Referanser ==
Hans Vinjarengen

Hans Vinjarengen (født 20. august 1905 i Nordre Land, død 1. februar 1984 i Oslo) var en norsk kombinertløper på 1920- og 30-tallet. Han vant en sølvmedalje i kombinert i OL 1928 i St. Moritz og bronse i samme øvelse i OL 1932 i Lake Placid
I tillegg vant han gull i kombinert i VM 1929 og 1930, og bronse i samme øvelse i 1934 og 1938. Han ble nr. 5 i hopp i VM 1929.
Han vant kombinertøvelsen i Holmenkollen i 1930 og 1932, og i 1931 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med landsmannen og langrennsløperen Ole Stenen.


== OL-medaljer ==
1928  St. Moritz -  Sølv i nordiske grener, kombinert
1932  Lake Placid -  Bronse i nordiske grener, kombinert


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Vinjarengen – Olympics.com 
(en) Hans Vinjarengen – Olympic.org 
(en) Hans Vinjarengen – Olympedia 
(en) Hans Vinjarengen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Vinjarengen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Hans Vinjarengen – FIS (kombinert) 
(en) Hans Vinjarengen – FIS (skihopping) 
(en) Hans Vinjarengen – TheSports.org
Sture Janson

Sture Janson (født 25. juni 1943 i Bodø) er en norsk bassgitarist. Han er aktiv innen både jazz og klassisk musikk.Janson medvirket i en rekke band ledet av Knut Kristiansen, Øystein Sunde, Ivar Antonsen trio, Jan Garbarek, Terje Bjørklund, Espen Rud, Fred Nøddelund, Roy Hellvin, Paul Weeden, Rowland Greenberg (How about you? 1988), Per Borthen, Eivin Sannes (Sandu 1991, Jubilee 1997), Halvard Kausland, Harald Gundhus, Einar Iversen (Who can I turn to, 1991), Thorgeir Stubø, Ditlef Eckhoff og nå senest, i Ola Calmeyer's kvartett, Laila Dalseth/Totti Bergh kvintett og Knut Mikalsen's trio (med Håvard Graff).  
Fra 1972 til 1976 spilte han også i Oslo-Filharmonien, Den Norske Operaens orkester og Per Nyhaugs studioband. Fra 1972 til 1980 spilte han dessuten med Radiostorbandet. Videre har han spilt inn plater med Oriental Sunshine (Dedicated to the bird we love, 1969), Lars Klevstrand (Frie hender, 1981), den irske jazzgitaristen Louis Stewart (Good news, 1986) og Turid Elisabeth Nygård (Jula er for alle).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Tibnin

Tibnin er en liten by i guvernementet Nabatiye i Sør-Libanon.
Byen ligger på høydedraget Jabal Amel sør for Litanielven.
Norske UNIFIL-styrker, verkstedkompaniet Normaintcoy, var stasjonert ved byen fra 1978 til 1996. I dag er det styrker fra Polen som er stasjonert ved Tibnin.


== Referanser ==
Løshund

En løshund, av og til også kalt streifhund, er en hvilken som helst hund som ferdes fritt uten tilsyn. Løshunder er i henhold til hundeloven forbudt i Norge, i det hunder kun har lov til å ferdes uten bånd når det ikke er båndtvang og så lenge hunden følges av en person som har rimelig kontroll over dyret til enhver tid.
Hunder som blir påtruffet løst kan i henhold til hundeloven §10 opptas av enhver person, som deretter skal levere hunden til hundeholder, eventuelt politi eller den myndighet det lokale politiet har oppnevnt. Vanligvis er det Falck, Viking eller lignende redningstjenester som tar denne oppgaven på vegne av politiet. Eieren av hunden må i løpet av en uke etter at han/hun har fått beskjed om at hunden er i politiets "varetekt" hente hunden, vanligvis blir denne beskjeden gitt via lokalavis, eller via chip eller annet register på hunden. Blir hunden ikke avhentet blir vanligvis hunden sendt til omplassering. Kommuneveterinær e.l. kan også anbefale avlivning om det av en eller flere årsaker vil være rimelig å gjøre dette. F.eks om hunden er aggressiv, har sykdommer etc.Jakthunder under jakt faller forøvrig ikke under disse reglene. Jakthunder i utmark kan bare opptas av politi og/eller grunneier eller rettighetshavere av grunneier. Andre unntak fra løshundreglene er; hund i tjeneste for politi, toll, militær eller redningstjeneste, eller hunder som trenes til dette formålet. Hund som brukes som ettersøkshund i forbindelse med skadeskutt vilt etc. Hund som brukes til vokting av reindrift, storfe sau eller geit.


== Løshund som jakthund ==
Begrepet løshund brukes også om jakthunder som under selve jakten slippes løs for å stille viltet for jegeren, i motsetning til jakthunder som fører jegeren til viltet i line og derfor gjerne kalles bandhund.


== Referanser ==


== Se også ==
Lov om hundehold
Olav Moe

Olav Moe (født 23. juli 1872 i Vestre Slidre, død 11. august 1967) var en stor spelemann fra Valdres.
Olav var sønn av Mikkjel Olsen Moe (1849–1934) og Marit Pedersdotter Neste (1850-1878). Han kom til å føre spelet etter Jørn Hilme videre, og lærte tradisjonen av Jørn Røn, som hadde tradisjonen fra far sin, Knut Ringestad. Olav fikk også slåtter av Ola Hamre, Ivar Ringestad, Ulrik i Jensestogun og Ola Haugset.
I 1897 deltok han på kappleik i Bergen, og var flittig med på kappleiker i årene som fulgte. Dermed fikk han bred og god kontakt med spelemenn fra andre deler av landet. På en av disse kappleikene møtte Olav Edvard Grieg, som oppfordret ham til å reise rundt å lære seg så mange gamle slåtter som mulig. Grieg rådet ham også til å holde konserter på hardingfele. Olav Moe ble etterhvert en anerkjent konsertspelemann. Han reiste helt til USA i 1906 for å holde konserter der, og fikk kontakt med norske spelemenn som hadde utvandret. Han kom ikke tilbake før i 1907. Han spilte også i Danmark flere ganger. Det er Olav Moe som skal ha inspirert Johannes Hansen da denne arbeidet med Valdresmarsjen. Sidetemaet i A-delen er inspirert av slåttespillet til Olav.
Olav Moe giftet seg med Charlotte Lund i 1904. De fikk to sønner. 
Olav var med på å grunnlegge lokalavisa Valdres, og satt som redaktør i avisa fra 1903 til 1905. Han leder Oppland Landbruksselskap i mange år. Han var politisk aktiv, og satt på Stortinget for Det Radikale Folkepartiet, og var senere med i Fedrelandslaget. Han holdt mange taler på stevner og bygdefester, og sto slik sett i tradisjon etter Bjørnson. 
På sine eldre dager fikk han flere æresbevisninger, og døde i 1967 hele 95 år gammel. Han var en av de mest innflytelsesrike spelemenn i Valdres i sin tid.


== Eksterne lenker ==
(no) Olav Moe hos Stortinget 
(no) Olav Moe hos Norsk senter for forskningsdata 
Politiske taler av Olav Moe, virksommeord.uib.no
Erik Egeberg

Erik Haakon Egeberg (født 23. januar 1941 i Oslo) er professor i russisk litteratur ved Universitetet i Tromsø, forfatter og oversetter hovedsakelig innenfor russisk litteratur. 
Egeberg ble cand. philol. i 1968 og dr. philos. i 1976 på en avhandling om lyrikeren Afanasij Fet. Han ble utnevnt til dosent i 1975 og til professor i russisk litteratur ved UiT i 1977.Han har oversatt eldre og nyere russiske forfattere og har skrevet artikler og bøker om russisk kultur og diktning, blant annet en biografi om den russiske nasjonaldikteren Aleksander Pusjkin. Han har også bidratt til samlingen Norsk litteratur om de slaviske og baltiske folks kultur for Universitetet i Oslo i perioden 1972 til 2000. Han har vært medlem av universitetsstyret ved UiT og dekan ved Det humanistiske fakultet.  
Egeberg er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.


== Egne verk ==
Mennesker og temaer i sovjetlitteraturen, Universitetsforlaget 1979 – en artikkelsamling sammen med Sigurd Fasting og Geir Kjetsaa.
Russiske punktlys, Solum (1981).
Streiftog i Dostojevskijs verden, Solum (1982)
Dostojevskij : en dikter søker sin form, Vidarforlaget (1995).
Russisk tro og tanke, Solum (1997).
Brobyggere: oversettelser til norsk fra middelalderen til i dag, Aschehoug (1998) – sammen med Magnus Rindal og Tone Formo.
Russiske stemmer: tolv forfattere gjennom tre århundrer, Solum (2007)
Aleksandr Puškin: Russlands store dikter Solum bokvennen 2021


== Oversettelser i utvalg ==
Anna Karenina  av Leo Tolstoj (1974).
Mesteren og Margarita av Michail Bulgakov (1995).
Hundehjertet: en uhyrlig historie av Michail Bulgakov (1996).
Petersburg av Andrej Belyj (2001).
Døde sjeler av Nikolaj Gogol (2004).
Vår tids helt av Mikhail Lermontov (2004).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Erik Egeberg i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Erik Egeberg i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Frank Wedekind

Frank Wedekind (født 24. juli 1864 i Hannover, død 9. mars 1918 i München, egentlig Benjamin Franklin Wedekind), var en tysk forfatter og skuespiller. 


== Oppvekst og utdanning ==
Da Wedekind var åtte år gammel, flyttet foreldrene til Lenzburg i Sveits, hvor han vokste opp. Etter fullført skolegang begynte han å studere jus, men avbrøt studiene og ble journalist. 


== Arbeid og forfatterskap ==
I 1889 flyttet han til München, hvor han i 1896 sammen med andre grunnla det satiriske tidsskriftet Simplicissimus. Her skrev han også tekster, noe som førte ham i fengsel for majestetsforbrytelse i 1899. Dette tidsskriftet er ikke minst kjent for illustrasjonene til den norske tegneren Olaf Gulbransson.
Wedekind skrev skuespill og dikt, og han framførte også egne dikt som revyskuespiller. Hans skuespill Der Erdgeist og Die Büchse der Pandora var grunnlag for Alban Bergs berømte opera Lulu. Figuren Lulu har også inspirert filmer som Something Wild (1986), Lulu on the Bridge (1998) og The Fine Art of Love (2005). Et annet verk av Wedekind er dramaet fra 1891, Frühlings Erwachen (Våroppvåkning).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Wedekind – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frank Wedekind – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frank Wedekind på Internet Movie Database 
(fr) Frank Wedekind på Allociné 
(en) Frank Wedekind på AllMovie 
(en) Frank Wedekind hos The Movie Database 
(en) Frank Wedekind hos Internet Broadway Database 
(en) Frank Wedekind hos Internet Broadway Database 
(en) Frank Wedekind på Apple Music 
(en) Frank Wedekind på Discogs 
(en) Frank Wedekind på MusicBrainz 
(en) Frank Wedekind på Spotify 
(de) Wedekind-Website – Tekster, Audio, Video (FH-Darmstadt, Studiengang Online-Journalismus)
Gaines County

Gaines County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i den vestlige delen av staten og det grenser mot Yoakum County og Terry County i nord, Dawson County i øst, Martin County i sørøst og mot Andrews County i sør. Det har også grense mot delstaten New Mexico i vest. Fylket ligger på det store og tørre slettelandet Llano Estacado. 
Gaines Countys totale areal er 3 892 km² hvorav 1 km² er vann. I 2000 hadde fylket 14 467 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Seminole. 


== Byer ==
Denver City
Seagraves
Seminole


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gaines County, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Maschinenbau Kiel

Maschinenbau Kiel GmbH, ofte kjent som MaK, var en tysk produsent av dieselmotorer, -lokomotiver og stridsvogner, som fra 1948 videreførte deler av driften fra Deutsche Werke Kiel (DWK). Militærmateriellproduksjonen ble i 1990 solgt til Rheinmetall, lokomotivproduksjonen til Krupp i 1992 og motorproduksjonen til Caterpillar i 1997. Lokomotivproduksjonen ble solgt videre til Siemens i 1994 og Vossloh i 1998. Både motorer og lokomotiver produseres fortsatt i Kiel, lokomotivene under navnet Vossloh Locomotives GmbH, mens motorene fortsatt benytter MaK-navnet.


== Utvalgte produkter ==
Leopard 1 stridsvogn med Krauss–Maffei
Leopard 2 stridsvogn, også med Krauss–Maffei
V 60 (Di 5) skiftelokomotiv
NS 6400 lokomotiv
Di 6
Di 8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nördlich des NOK – Typenbeschreibungen (oversikt over alle lokomotivtyper bygget hos MaK) – loks-aus-kiel.de