jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lekanis

Lekanis (flertall lekanides) eller lekane er en gresk vasetype. Den er formet som en flat bolle eller dyp tallerken med to horisontale håndtak og en lav base. Håndtakene er formet kveilet bånd, en form som antyder et forbilde i et annet materiale. Betegnelsene lekane og lekanis er helt klare, og moderne anvendelse varierer. Generelt er lekane benyttet for dekselfri og ofte ikke dekorerte fat mens lekanis er grunn, med deksel og ofte dekorert. Dekorasjonen er gjerne bryllupsscener og andre scener som involverer kvinner, og er da ofte med scener knyttet til ekteskapet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sparkes, Brian A.; Talcott, Lucy; Richter, Gisela M. A. (1970): «Black and Plain Pottery of the 6th, 5th and 4th Centuries B.C. Part 1: Text» i: The Athenian Agora 12, The American School of Classical Studies at Athens, s. 197.
Moore, Mary B. (1997): «Attic Red-Figured and White-Ground Pottery» i: The Athenian Agora 30, The American School of Classical Studies at Athens, s. 54-55.
Cook, Robert Manuel (1997): Greek Painted Pottery, London ; New York, Routledge, ISBN 0415138604, s. 229.
Clark, Andrew J.; Elston, Maya; Hart, Mary Louise (2002): Understanding Greek vases : a guide to terms, styles, and techniques, Los Angeles, The J. Paul Getty museum, ISBN 0892365994, s. 112.


== Eksterne lenker ==
(en) Lekanides – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Collection online: lekanis», The British Museum
«Lekanis (dish), ca. 330–320 b.c.; red–figure», Heilbrunn Timeline of Art History
«Ancient Greek Pottery: Lekanis», ved Beth Peterson, About.com
Lekyth

Lekyth eller lekythos er en gresk vasetype. Den vanligste formen hadde en smal kropp og en vertikal hank festet til halsen, men det finnes også andre former. Lekyther ble brukt til å oppbevare olje, spesielt olivenolje.
Mange lekyther er funnet i graver, fordi oljen ble brukt til å salve avdøde ugifte menns legemer, men vasemalerier viser at typen også ble brukt i mange dagligdagse sammenhenger. På de som er funnet i graver er det ofte avbildet nettopp begravelsesscener. Typen er kjent tilbake til omkring 700 f.Kr., og var på sitt mest populære omkring 500 f.Kr.
Man deler inn lekyther i fem hovedtyper:

Standard- eller sylindrisk lekyth: 30–50 cm høy, i noen tilfeller opp til en meter.
Deianeria-lekyther: Fra Korinth, har en oval profil og rund skulder, sjelden mer enn 20 cm høy.
Skulder- eller sekundær lekyth: Variasjon av standardlekythen som ble brukt fra midten av det 5. århundre f.Kr., ofte dekorert med hvit bunn.
Flat lekyth: Avrundet kropp, sjelden høyere enn 20 cm.
Konglelekyth: Sjelden form, med oval profil og et nettverk av punkter ved basen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lekythoi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i friidrett 2013

VM i friidrett 2013 ble arrangert fra 10. til 18. august på Luzjniki stadion i Moskva i Russland. 


== Program (finaler) ==
Klokkeslett er lokaltid Moskva. 


== Resultater ==


=== Sprint ===


=== Mellomdistanse ===


=== Langdistanse ===


=== Stafetter ===
Storbritannias herrelag løp inn til tredjeplass på 4 x 100 meter, med tiden 37,80, men ble diskvalifisert fordi den andre vekslingen, mellom Harry Aikines-Aryeetey og James Ellington, skjedde utenfor den lovlige sonen. Canada rykket dermed opp fra fjerdeplass til tredjeplass.


=== Hekkeløp ===


=== 3000 meter hinder ===


=== Maraton ===


=== Kappgang ===


=== Høyde ===


=== Stav ===


=== Lengde ===


=== Tresteg ===


=== Spyd ===


=== Kule ===


=== Diskos ===


=== Slegge ===


=== Syvkamp/Tikamp ===


== Medaljestatistikk ==


== Norske utøvere ==


== Kandidater ==
Brisbane, Australia
Barcelona, Spania
Moskva, RusslandGöteborg søkte, men trakk søknaden tilbake på grunn av manglende støtte fra den svenske staten.
Moskva ble valgt den 27. mars 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2013 World Championships in Athletics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IAAF side om VM i Moskva
Dødningehodeblomsterflue

Dødningehode­blomsterflue (Myathropa florea) er en stor flue som tilhører familien blomsterfluene.  
Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, også kjent fra Øst-Finnmark. Men den er mest vanlig i Sør-Norge.


== Utseende ==
Myathropa florea er en stor, lyst gul og svart flue, ca. 15-18 millimeter lang.  Forbrystet har et karakteristisk «hodeskallemønster». 
Ansiktet er gult med gyllen hårbekledning. På hodet er det to store, mørke fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. 
Bakkroppen har mønster i gult og svart. Hvert av  bakkroppsleddene er mørke i den bakerst halvdelen og gule lengst frem. Langs midten er det en mørkere midtlinje som utvider seg til en mørk flekk i framkanten av hver bakkroppsledd. Scutellum er lyst gulbrunt, og skiller seg lite fra den brunlige ryggsiden. Brystets sider er gule med lange gylne hår. Beina er lyst gule på midten. Lår (femora) og føtter (tarser) mørkt, brunsvart.


== Levevis ==
Myathropa florea kan påtreffes i hager og særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg på et blad. De voksne flyr i mai til september.
Larvene lever i råtehull i trestammer. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Myathropa omfatter bare en norsk art. 

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
slekt Myathropa – en norsk art.
Myathropa florea (Linnaeus, 1758) 


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) dødningehodeblomsterflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dødningehodeblomsterflue hos Artsdatabanken 
(sv) dødningehodeblomsterflue hos Dyntaxa 
(en) dødningehodeblomsterflue hos Fauna Europaea 
(en) dødningehodeblomsterflue hos NCBI 
(en) Kategori:Myathropa florea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myathropa florea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Løkaunet kraftverk

Løkaunet kraftverk er et vannkraftverk i Nidelva i Trondheim kommune i Trøndelag. 
Kraftverket utnytter et fall på 51 meter fra Hyttsaga. Bjørsjøen reguleres mellom 158 og 152 moh. Bjørsjøen har samme vannspeil som Selbusjøen når magasinet er oppfylt.
Midlere årsproduksjon er på 30 GWh og installert effekt er på 9 MW. Det er installert en horisontal francisturbin.
Kraftverket startet produksjonen i 1926. Løkaunet (Løkkaunet) var opprinnelig planlagt som et midlertidig kraftverk, navnet var Hyttfossen provisoriske kraftverk. Formålet var å skaffe kraft til byggingen av Svean kraftverk.Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.
Svean kraftverk og Bratsberg kraftverk utnytter vannet i Nidelven fra Selbusjøen/Bjørsjøen parallelt med Løkaunet kraftverk. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Distaghil Sar

Distaghil Sar (7885 moh.) er den høyeste toppen i fjellkjeden Hispar Muztagh i Karakorum, nordøst i Pakistan. Det er verdens 19. høyeste fjell, og det niende høyeste i Pakistan.
Distaghil Sar ble først klatret til topps i 1960 av en østerriksk ekspedisjon.


== Se også ==
Liste over verdens høyeste fjell


== Eksterne lenker ==
Google Earth Arkivert 4. februar 2012 hos Wayback Machine.
Svean kraftverk

Svean kraftverk er et vannkraftverk i Nidelven i Trondheim kommune i Trøndelag. 
Kraftverket utnytter et fall på 55 meter fra reguleringsmagasinet Selbusjøen 
Midlere årsproduksjon er på 106 GWh og installert effekt er på 27 MW. Kraftverket startet produksjonen i 1940. Det er installert tre horisontale francisturbiner. 
Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.
Løkaunet kraftverk og Bratsberg kraftverk utnytter vannet i Nidelven fra Selbusjøen/Bjørsjøen parallelt med Svean kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Chin

Chin er en av åtte etniske hovedgrupper i Myanmar (Burma). Chin-staten, som ble oppkalt etter navnet på folket, ligger i den vestlige delen av Myanmar, og folkegruppen teller om lag 1,5 millioner mennesker. De finnes også i Bangladesh og i Nagaland, Mizoram, Manipur og Assam i India. Som følge av baptistisk misjonsarbeid er 80–90 % av dem kristne. Tradisjonelt var chin animister, men en stor minoritet av folket er knyttet til sin tradisjonelle tro og til theravada-buddhisme. Noen er også gjennom Bnei Menashe knyttet til jødedom.
Chin er en av de største etniske minoritetsgruppene i Myanmar. De er tibetansk-burmesere som trolig kom til landet på 1000-tallet etter Kristus. De flyttet vestover og bosatte seg trolig i den nåværende Chin-staten rundt 1300–1400 etter Kristus. Navnets opprinnelige betydning er usikker, selv om det foreligger flere ulike teorier.
Det er mange stammer mellom chin-folket, slik som Lai, Tedim (som foretrekker å kalle seg zomi fordi chin ikke er i deres eget språk (legg merke til likheten med Mizo i nabostaten Mizoram i India)) Asho og Cho. Tre hovedstammer av Chin-folket er Tedim, Falam og Hakha. Det vil være relevant å nevne at de er i slekt med Kuki-folket i Nagaland, Manipur og Assam.
Erkjennelsen av at disse er av samme felles språklige rot og skikker selv om de er skilt av internasjonale og statlige grenser brakte fram bevegelser for samling av de okkuperte territoriene. En av de første bevegelsene var Mizo Nasjonalbevegelse, som endte med å danne Mizoramstaten i India. For tiden er det flere tilsvarende bevegelser i aktivitet.
På grunn av situasjonen i Myanmar er tusenvis av chin-folket spredt i Europa, USA og Sørøst-Asia.


== Eksterne lenker ==
Stavanger Chin Organization
Zomi gjenforeningsorganisasjon
Zomi (Chin) forum
Chin National Front
Chin Forum
Chin menneskerettsorganisasjon
Zomi Sangnaupang Pawlpi
Zomi Information Network
Chin Community in Japan
Chin Community in Norway
Chin media Arkivert 10. november 2019 hos Wayback Machine.
Chin(Falam)-Bibelen Arkivert 26. februar 2008 hos Wayback Machine.
Chin(Tedim)-Bibelen Arkivert 19. august 2012 hos Wayback Machine.
Chin(Hakha)-Bibelen Arkivert 26. februar 2008 hos Wayback Machine.
Chin(Cho)-Bibelen Arkivert 10. mars 2007 hos Wayback Machine.
Congalach Cnogba

Congalach Cnogba eller Congalach mac Máel Mithig var overkonge av Irland, fra 944 til 956. 
Congalach var konge av Brega fra klanen Síl nÁedo Sláine, en sørlig gren av den Uí Néill dynastiet. Congalach var etterkommer i ti genereasjoner av Áed Sláine, dette var presentert som grunnlaget for at han ble konge. På morsiden var Congalach medlem av Clann Cholmáin, som var den på den tiden dominerende grenen av det sørlige Uí Néill Han var barnebarn av overkongen Flann Sinna og søstersønn av sin forgjernger Donnchad Donn mac Flainn.De irske annalene forteller om at Congalach var i krig med de fleste av sine naboer. Han skiftet mellom å være alliert med og fiende av den norrøn-gæliske kongen av Dublin Olav Kvåran. 
Congalach døde mens han kjempet mot en allianse mellom Laigin (Leinster) og Dublin i 956, i et bakhold ved Tigh-Gighrainn (et uidentifisert sted i dagens Leinster).


== Litteratur ==
Byrne, Francis J., Irish Kings and High-Kings. B.T. Batsford, London, 1973. ISBN 0-7134-5882-8
McCarthy, Dan, "The Chronology of the Irish Annals" i Proceedings of the Royal Irish Academy, 1998, ss. 203–255 (pdf).
Woolf, Alex, "Pictish Matriliny Reconsidered" i The Innes Review, volume XLIX, no. 2 (Høsten 1998), ss. 147–167. ISSN 0020-157X
Ó Corraín, Donnchad: Vikings in Ireland and Scotland in the Ninth Century, Perita 1998 [1]
Annalene av de fire mesterne (AFM) sitert fra elektronisk utgave hos CELT [2]
Ulster-annalene (AU) sitert fra elektronisk utgave hos CELT [3]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Annalene av de fire mesterne, Ulster-annalene og Inisfallen-annalene i elektronisk utgave (både på gælisk og engelsk) hos CELT
kart over Irland forskjellige historiske epoker
Er/bør-problemet

Er/bør-problemet er et sentralt spørsmål innen meta-etikk, som problematiserer det at man hevder noe bør være på et vis, ut fra hvordan noe er; man trekker normative slutninger fra deskriptive utsagn. Spørsmålet ble først formulert av David Hume (skotsk filosof og historiker, 1711–1776), som påpekte at mange forfattere nettopp fremstilte hva man bør gjøre ut fra hvordan ting er, og mente at denne slutningen er gal. Er/bør problemet er også kjent som Humes lov og Humes giljotin.
Det omtales av og til også som «den naturalistiske feilslutning», som henspiller på argumenter hvor man trekker etiske slutninger fra fysiske fakta.  «Den naturalistiske feilslutning» kommer derimot fra den britiske filosofen G.E. Moore som i Principia Ethica (1903) hevdet at det var en feilslutning hver gang en filosof forsøker å bevise en påstand i etikk med referanse til noe som er godt og begrunner dette med en eller flere naturlige egenskaper (slik som «behagelig», «ønsket», etc.). 


== Litteratur ==
David Hume A Treatise of Human Nature (1739)
Den naturalistiske feilslutning

Den naturalistiske feilslutning (eng. The Naturalistic Fallacy) er et begrep som ble innført i moralfilosofien av G.E. Moore. 
I Principia Ethica (1903) hevdet Moore at det var en feilslutning hver gang en filosof forsøker å bevise en påstand i etikk med referanse til noe som er godt og begrunner dette med en eller flere naturlige egenskaper (slik som «behagelig», «ønsket», etc.). 
Det blandes av og til feilaktig sammen med «er/bør-problemet».


== Referanser ==
Myrtigerflue

Myrtigerflue (Sericomyia silentis) er en stor flue som tilhører familien blomsterfluene.  
Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i Sør-Norge.


== Utseende ==
Sericomyia silentis er en stor, lyst gul og svart, kraftig, vepselignende flue. Den er ca. 15-18 millimeter lang.  Den ligner på en stikkveps. Men alle fluer skiller seg fra vepser på den korte antennen og fordi de bare har to vinger.  Vepser har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.  
Ansiktet er gult med en mørk svart midtlinje. På hodet er det to store, mørke fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. Antennens artista er «fjærformet».
Bakkroppen har mønster i gult og svart. Langs midten er det en svært smal mørkere midtlinje. Hvert av  bakkroppsleddene er mørke i den bakerst halvdelen, samt at det er en smal mørk stripe i framkanten. I midtpartiet er bakkroppsleddene gule, disse gule stripene er smalest ved midtlinjen av bakkroppen og utvides mot ytterkanten. Det vil si at de blir bredere ut mot bakkroppssiden.  Scutellum er svart, og skiller seg ikke fra brystets ryggside som er skinnenede blankt og svart. Brystets sider har noen gule felt like ved vingefestene. Beina er for det meste lyst gule og litt rødere ved kroppen (låret). 


== Levevis ==
Sericomyia silentis kan påtreffes i åpen skog og særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg på et blad. 
Larvene lever i ferskvann og ligner larvene i slekten Eristalis. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Sericomyia omfatter bare fem norske arter. 

Fluer (Brachycera)
Muscomorpha
høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
Aschiza
blomsterfluer (Syrphidae)
slekt Sericomyia – fem arter i Norge.
Sericomyia arctica Schirmer, 1913
Sericomyia hispanica Peris Torres, 1962
Sericomyia jakutica (Stackelberg, 1927)
Sericomyia lappona (Linnaeus, 1758) – ganske vanlig.
Sericomyia nigra Portschinsky, 1873
myrtigerflue Sericomyia silentis (Harris, 1776)  – den vanligste arten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) myrtigerflue i Encyclopedia of Life 
(en) myrtigerflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) myrtigerflue hos Artsdatabanken 
(sv) myrtigerflue hos Dyntaxa 
(en) myrtigerflue hos Fauna Europaea 
(en) myrtigerflue hos NCBI 
(en) Kategori:Sericomyia silentis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sericomyia silentis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Mastos

Mastos (gresk: μαστός, «bryst», flertall mastoi) er en gresk vasetype. Den er formet som en flatbunnet dyp drikkebolle med to horisontale hanker, og sies å være inspirert av formet på et kvinnebryst, noe navnet indikerer. Denne type kalles også for parabolsk bolle, og har to parallelle eksempler framstilt i glass eller sølv. Eksempler er hovedsakelig svartfigurmaleri eller hvit bakgrunnsteknikk, skjønt tidlige eksempler kun ha rødfigurmaleri. En mastos har vanligvis to håndtak og en "brystvorte" i bunnen, skjønt noen få eksemplarer har en fot som sokkel isteden. En mastoid bolle er konisk, men med en flatt bunn, med eller uten håndtak.Håndtakene på en mastos kan være i par horisontalt, men de kan også være arrangert med en horisontal og den andre vertikal som håndtaket på en mugge. Den vertikale ville ha gjort det mulig for den som drakk av den fra en relativ dypt kar, i motsetning til de mer grunne og flate kylix. Med et håndtak plassert i en annen vinkel kan også ha fungert som et virkemiddel for henge koppen på en krok for de som hadde en spiss fundament.


== Rituell betydning ==
I en del arkeologiske sammenhenger kan en kvinnebrystformet bolle antyde rituelle funksjoner. Mastoi og votivrepresentasjoner av bryster har blitt funnet som ofringer (vota) ved helligdommer for guddommer som Diana og Hercules, begge som oldtidens romerske religion hadde funksjoner for fødsel, barnepleie, og oppfostring av barn. Dedikasjonene var tidvis gjort av ammer. En kopp eller bolle formet som et kvinnebryst kan ha hatt religiøs betydning; drikking av brystmelk av en voksen som er aldrende eller døende symboliserte den mulige gjenfødsel i etterlivet. I etruskisk mytologi tilbød gudinnen Uni (tilsvarende Juno i romersk mytologi) sine bryst til Hercules som et tegn på at han kunne stige opp blant de udødelige (= gudene).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mastoi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bratsberg kraftverk

Bratsberg kraftverk er et vannkraftverk i Nidelven i Trondheim kommune i Trøndelag. 
Kraftverket utnytter et fall på 147 meter fra reguleringsmagasinet Selbusjøen. Vannet tilbakeføres i Nidelva nedenfor Nedre Leirfoss.
Tilførselstunnelen er over 12 kilometer lang og avløpstunnelen 4 km. 
Midlere årsproduksjon er på 650 GWh og installert effekt er 124 MW fra to francisturbiner. 
Kraftverket startet produksjonen i 1977.
Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.
Løkaunet kraftverk og Svean kraftverk utnytter vannet i Nidelven fra Selbusjøen/Bjørsjøen parallelt med Bratsberg kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Olpe (vase)

Olpe (gresk: ὄλπη, ólpē, flertall: olpai)  er en gresk vasetype som i dag ville bli kalt en mugge. Olpe var opprinnelig en betegnelse for en beholder av lær eller mugge for olje og andre væsker, og senere for keramisk vase eller krukke uten avløpsrør. De eldste typene ble framstilt i Korint mot slutten av urkorintisk periode, og den yngre er en attisk type.
Typen er formet som en mugge med vertikal hank og bølget kant. Den er høy i forhold til dens bredde, med en glatt profil og høy hank. Allerede fra tidlig av ble de dekorert med svartfigurmaleri. De kan ha blitt benyttet for drikking, og fungert som mål. Den minner sterkt om oinokhoe, men er mer sylindrisk i formen. Olpe brukes også som navn på en spesiell type oinokhoe (begge betegnelser omgår tidvis hverandre).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Olpe, Collection Online», British Museum
«Greek Jug (Olpe)», IU Art Museum
«Terracotta oinochoe: olpe (round-mouthed jug)», Metropolitan Museum of Art
«Corinthian olpe», Hellenic-Art.com
Pelike

Pelike (gresk: πελίκη) er en sekkformet gresk vasetype som minner litt om en amfora. Den ble brukt til å oppbevare forskjellige matvarer og væsker, blant annet vin.En pelike har to åpne, vertikale hanker som følger linjen fra kroppen. Halsen er smal, munnen vid, og kroppen er sammensunket og ofte nesten sfærisk. Mens en amfora ofte hadde spiss bunn, har en pelike en flat, vid base som gjør den stødig på egen hånd. Formen oppstod i Athen omkring slutten av 500-tallet f.Kr. og videre fram mot 300-tallet f.Kr. De ble ofte intrikat malt, vanligvis med en scene som involverte mennesker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pelikai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Red-Figure Pelike by the Darius Painter», Gettysamlingen
«Neck-pelike with aulodic contest», Sikyon.com
«Red-figure pelike, attributed to the Marsyas Painter» Arkivert 18. oktober 2015 hos Wayback Machine., British Museum
Psykter

Psykter (gresk: ψυκτήρ, «kjøler»; sammenlign med greske psuchein, «å kjøle») er en type gresk vasetype som er karakterisert av løkformet, oppsvulmet og avrundet kropp, kort hals og med høy og smal fot. De ble framstilt i keramikk eller bronse. De ble benyttet for kjølne vin, slik navnet indikerer. De ble fylt opp med vin og deretter plassert i en stor bolle eller i et større kratér fylt med kaldt vann eller is slik at vinen ble kjølt ned. Tilsynelatende ble denne formen utviklet ført kun i slutten av 500-tallet f.Kr. og produksjon synes å ha ebbet ut på midten av 400-tallet f.Kr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Psykters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Wine cooler (psykter) depicting pentathletes», Museum of Fine Arts, Boston
«Psykter, Collection Online», British Museum