jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alex Čejka

Alexander Čejka (født 2. desember 1970) er en tysk golfspiller. Han forlot Tsjekkia som flyktning da han var ni år gammel, og slo seg etter hvert ned i München. Da golfkarrieren skjøt fart flyttet han til Arizona i USA, men har et sekundært hus i Praha.
Čejka ble profesjonell golfspiller i 1989 og spilte på Europatouren fra 1992 til 2002. Hans største seier i Europa var Volvo Masters på Valderrama i 1995. Det året endte han som nummer 6 på Europatourens Order of Merit. Siden 2003 har Čejka hovedsakelig spilt på den amerikanske PGA-touren, men er fortsatt medlem av den europeiske touren. Han har vært blant de 50 beste på verdensrankingen i golf.


== Meritter ==


=== Seire på Europatouren ===
2002: Trophée Lancôme
1995: Turespana Masters Open de Andalucia; Hohe Brucke Open; Volvo Masters


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alex Čejka – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alex Čejka – Olympics.com 
(en) Alex Čejka – Olympic.org 
(en) Alex Čejka – Olympedia 
(en) Alex Čejka – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Alex Čejka – Tysklands olympiske komité 
(en) Alex Čejka – PGA-touren 
(en) Alex Čejka – Europatouren 
(en) Alex Čejka – Japantouren 
(en) Alex Čejka – Verdensrankingen
Dagpåfugløye

Dagpåfugløye (Aglais io) er en dagsommerfugl som man med en gang kjenner igjen på at alle fire vingene har en stor øyeflekk.


== Utseende ==
Dagpåfugløye er en ganske stor sommerfugl med vingespenn på 50 – 60 mm. Antennene er gråbrune med hvit spiss. Vingenes overside har en brunrød grunnfarge, litt mørkere ved roten. I spissen av forvingen og nær framhjørnet av bakvingen sitter det en stor, svartkantet øyeflekk. Den på forvingen er farget i rødt, gult, blått og svart mens den på bakvingen har blå kjerne. Forvingens framkant er svart/hvitspraglet i den innerste halvdelen, og har to korte, svarte tverrbånd, det ytterste, som grenser mot øyeflekken, er mye bredere enn det innerste. Vingenes underside er spraglete mørkebrun. Kroppen er tett kledt med nokså lange, oppstående hår. Larven er svart med små, rødaktige flekker, over hele kroppen med lange, svarte pigger.  

		
		


== Levevis ==
Dagpåfugløye overvintrer som voksen sommerfugl, og er derfor en av de første sommerfuglene ute om våren. Man kan finne de overvintrende sommerfuglene i vedstabler, uthus eller lignende, men på grunn av den mørkebrune vingeundersiden er de godt kamuflert og ikke lette å se. Sommerfuglene legger egg i klynger på spirende nesler, der larvene utvikler seg. De holder sammen gjennom mesteparten av larvetiden, men helt utvokste larver finner man gjerne enkeltvis. Dagpåfugløyens larver er sterkt utsatt for ulike slags parasitoider, og mange av larvene drepes av disse. Dagpåfugløye er etter alt å dømme en nokså nyinnvandret art i Norge, den ble første gang funnet her i landet i 1899.


== Utbredelse ==
Den er ganske vanlig i Sørøst-Norge nord til Lillehammer. Men arten synes å spre seg nordover, og er funnet noen få steder i Trøndelag og Møre og Romsdal.


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) dagpåfugløye i Encyclopedia of Life 
(en) dagpåfugløye i Global Biodiversity Information Facility 
(no) dagpåfugløye hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Aglais io – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aglais io – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aglais io – detaljert informasjon på Wikispecies 
Referanse over norske sommerfugler
Norges sommerfugler – Dagpåfugløye
Et detaljrikt nærbilde
MIX

MIX er et norsk kjedekonsept innen servicehandel som eies og markedsføres av NorgesGruppen. MIX-kjeden ble etablert i 1991 som et innkjøpssamarbeid for frittstående enheter innen servicehandelen. Kjeden består av ca. 420 profilerte og 200 uprofilerte utsalgssteder (2010).
I markedet konkurrerer kjeden blant annet med Narvesen (Reitan), 7-Eleven (Reitan) og Deli de Luca (som også eies av Norgesgruppen).


== Eksterne lenker ==
MIX Arkivert 19. januar 2019 hos Wayback Machine.
Vertikalhastighet

Vertikalhastighet er hastigheten av for eksempel et fly, en rakett eller fallskjermhopper oppover eller nedover i forhold til jordoverflaten. I fly er det interessant å vite om flyet mister høyde eller stiger. Dette er spesielt viktig i seilfly der det er viktig å benytte områdene der vinden blåser oppover. Selv om det er mulig å se på høydemåleren at høyden øker, vil variometeret/stigehastighetsmåleren/vertikalhastighetsmåleren reagere mye fortere og gir en god angivelse på stig eller synk.
I fly med instrumenter i fot angis stig og synk i antall 1000 fot/minutt. I fly med instrumenter i meter angis stig og synk i antall meter/sekund.
Instrumentet måler forandringer i statisk trykk. Det kommer fra små åpninger i en eller begge sider av flyet.
Klesklype

Klesklype er en liten klype formet som en grov pinsett eller liten tang. Den brukes for å henge fast klesvask på en klessnor. 
Klesklyper ble oppfunnet på 1800-tallet. De var da dreiet eller utsaget av et stykke tre, og så ut som en klokke med en knapp. Moderne klesklyper er vanligvis laget av plast eller tre, og består av to trestykker holdt sammen som en klype ved hjelp av en liten springfjær av ståltråd formet som en spole med en krok i hver ende. Slike treklyper ble tatt i bruk på 1920-tallet.

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Clothes pegs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«DigitaltMuseum: Søk:  'klesklype'». DigitaltMuseum. Besøkt 21. mai 2012.
Henry Clinton

Henry Clinton (født 16. april 1730, død 23. desember 1795) var en britisk general under den amerikanske uavhengighetskrigen. Han ble født i Newfoundland hvor hans far, George Clinton, tjenestegjorde som guvernør. Han vokste opp i New York City der hans far var kongelig guvernør fra 1741 til 1751. Da han ble gammel nok, tilbrakte han en tid i militsen i New York.


== Referanser ==
Reflekterende basseng

Et reflekterende basseng er en konstruksjon som ofte benyttes i minnesmerker. Det består stort sett av et grunt basseng med vann, vanligvis urørt. Det bygges for å gi høytidelighet og, som navnet tilsier, refleksjon. Viktige refleksjonsbassenger inkluderer:

The King Center i Atlanta, Georgia til minne om dr. Martin Luther King jr.
Oklahoma City National Memorial, åsted for Oklahoma City-bombingen
Mellom Lincolnmonumentet og Washingtonmonumentet i Washington, D.C.
Ved University of Notre Dame, under mosaikken «Christ the Teacher» ved Hesburgh-biblioteket.


== Galleri ==
Leistein

Leistein er ei øy i Færder kommune i Vestfold og Telemark fylke. Øya ligger nordøst for Tjøme, ytterst mot Oslofjorden, og markerer innseilingen mot Vrengensundet fra Ytre Oslofjord. Sørligst på Leistein ligger Leistein lykt, og på toppen av øya ligger Leistein varde, et markant kulturminne av ukjent alder.
Øya er hekkeplass for sjøfugl og ligger innenfor Færder nasjonalpark.


== Referanser ==
Diffusion tensor imaging

Diffusion tensor imaging (DTI) er en teknikk utviklet i midten og siste halvdel av 1990-tallet, basert på magnetresonanstomografi (MR). Begrepet, som er engelsk, har foreløpig ikke fått noe hevdvunnet norsk navn. Teknikken muliggjør visualisering av lokalisasjon, orientering og anisotropi i hjernens hvite substans. Aksonenes arkitektur i parallelle bunter og deres myelin-skjeder fasiliterer diffusjon av vannmolekylene fortrinnsvis langsmed aksonenes hovedretning.
Denne preferansen for orientert diffusjon benevnes som anisotropisk diffusjon. Denne form for bildediagnostikk er en forlengelse av diffusjons-MR. Hvis man anvender diffusjonsgradienter (m.a.o. magnetfelt-variasjoner) i minst 6 retninger, er det mulig å kalkulere for hver enkelt voksel en såkalt tensor (m.a.o. en tredimensjonal matrise) som beskriver den tredimensjonale formen for diffusjon. Aksonenes fiberretning indikeres ved tensorenes hovedsakelige egenvektor. Denne vektoren kan fargekodes, som gir et kart over fibrenes posisjon og retning (rødt for høyre-til-venstre, blått for superiørt-inferiørt, grønt for anteriørt-posteriørt). Fargenes lyshet vektes av den fraksjonelle anisotropi, som angir graden av anisotropi i hvert enkelt voksel. Mean Diffusivity (MD) eller trace er et gradert mål på total diffusjon innenfor en enkelt voksel. Disse målene brukes klinisk for å lokalisere lesjoner i hjernens hvite substans som ikke kan illustreres på andre former for MR-undersøkelser.
Diffusion tensor imaging data kan brukes for å utføre traktografi i hvit substans. Fiber tracking-algoritmer kan brukes for å illustrere en nervebane i sin helhet (f.eks. pyramidebanen), som formidler motorsignaler fra motorisk cortex til ryggmargen og det perifere nervesystemet.
I klinisk sammenheng brukes DTI for å påvise lokalisasjon i hjernens hvite substans, for å lokalisere svulster i relasjon til fiberbanene i hvit substans (infiltrasjon, defleksjon)), for å lokalisere fiberbanene i den hvite substansen i forbindelse med planlegging av nevrokirurgiske inngrep og for å vurdere modningsprosessen av den hvite substansen hos barn.


== Eksterne lenker ==
White Matter Atlas – atlas den hvite substansen
Pediatric DTI database – database for DTI hos barn
Thesis on DTI – avhandling om DTI
Information, with image gallery - informasjon, med bildegalleri
nordicICE Diffusion Module – norskutviklet programvare for DTI og fMRI
Errington Keen

Errington Ridley Liddell Keen (født 4. september 1910 i Walker-on-Tyne, Tyne and Wear, England, død juli 1984 i Fulham, Stor-London, England) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball som spilte for fem engelske klubber i årene 1927 til 1946.
Keen spilte fire landskamper for England.


== Biografi ==
Errington Keen startet sin profesjonelle fotballkarriere i Newcastle United i september 1927, men det skulle gå tre år før han debuterte for Newcastle United. I desember 1930 gikk han til Derby County, og i 1932 fikk han sin første av fire landskamper for England. Dette skjedde 7. desember mot Østerrike i en kamp som England vant 4-3.
Keen ble i klubben fra Derbyshire fram til 1938 da han gikk til Chelmsford City. Året etter ble han spillende manager i Hereford United, og han var også i Leeds United før han la opp som spiller.


== Karriere som fotballspiller ==


=== Landslagskarriere for England ===


=== Klubblag ===


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Rollin, Jack (1998): ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0


== Eksterne lenker ==
(en) Errington Keen – Olympedia 
(en) Errington Keen – national-football-teams.com 
(en) Errington Keen – EU-Football.info
Havbrasmer

Havbrasmer er en familie av fisker som lever i de frie vannmasser ute på det åpne hav.
Kroppsformen er langstrakt og oval, og de er sterkt sammentrykt fra sidene. De er mellomstore til store og kan bli nesten én meter lange. Øynene og munnen er store. De har én ryggfinne, som har samme størrelse og utseende som gattfinnen. Både rygg- og gattfinnen har piggstråler lengst fremme, men de er vanskelig å skille fra bløtstråler. Brystfinnene er lange og minner om vinger. Halefinnen er dypt kløftet. Skjellene er store og har ofte kjøler eller piggete utvekster. 
De lever epi- eller mesopelagisk i tempererte eller varme hav. Slekten Eumegistus er som et unntak mer knyttet til bunnen. Føden består av mindre fisker og blekkspruter. Hos de fleste artene omdannes finner og kroppsform sterkt under veksten til voksen fisk.
Det er bare noen få av artene som det drives fiske etter, selv om de er utmerkede matfisker. De fiskes med line.


== Arter i norske farvann ==
Havbrasme (Brama brama) lever i alle hav unntatt det nordlige Stillehavet. Det fiskes etter den utenfor Portugal og Spania. Havbrasmer vandrer om sommeren fra havet utenfor Den iberiske halvøy og nordover. Disse fiskene kan dukke opp om høsten i Norge, mest regelmessig utenfor Vestlandet og Trøndelag.Høyfinnet havbrasme (Taractes asper) lever også i alle verdenshav. Den er tatt helt nord til Finnmark.Sølvbrasme (Pterycombus brama) skiller seg fra de andre havbrasmene i norske farvann ved de lange rygg- og gattfinnene. Den lever i hele Nord-Atlanteren og forekommer antagelig regelmessig utenfor norskekysten.


== Litteratur ==
P. Pethon (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
B.A. Thompson (2002). «Bramidae».  I K.E. Carpenter. The living marine resources of the Western Central Atlantic. Volume 3: Bony fishes part 2 (Opistognathidae to Molidae). FAO species identification guide for fishery purposes and American Society of Ichthyologist and Herpetologists Special Publication No. 5 (PDF). Roma: FAO. s. 1469–1472. ISBN 92-5-104827-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Havbrasmer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Havbrasmer i Encyclopedia of Life 
(en) Havbrasmer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Havbrasmer hos Artsdatabanken 
(sv) Havbrasmer hos Dyntaxa 
(en) Havbrasmer hos Fossilworks 
(en) Havbrasmer hos ITIS 
(en) Havbrasmer hos NCBI 
(en) Kategori:Bramidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bramidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Bramidae - Pomfrets - FishBase
Havbrasme

Havbrasme (Brama brama) er en fiskeart.
Den er sølvfarget med store skjell. Ryggen er høy, og kroppen er sterkt sammentrykt fra sidene. Panna er konveks og munnen danner nesten rett vinkel med snuten. Brystfinnene er lange og bukfinnene korte. De lange rygg- og gattfinnene er konkave og nesten helt dekket av skjell. Halefinnen er sterkt kløftet. Arten kan bli 100 cm lang og 6 kg, men den er vanligvis 40–55 cm lang.
Havbrasme lever i de frie vannmassene ute på åpent hav ned til 400 m dyp. Den er en opportunist som eter blant annet pelagiske amfipoder, krill, blekkspruter og mange ulike fiskearter. 
Den er en kosmopolitisk art som finnes i alle hav unntatt det nordlige Stillehavet. Havbrasmer på vandring sørfra dukker opp i norske farvann om høsten. Den er mest vanlig utenfor kysten av Vestlandet og Trøndelag og mer sjelden i Nordsjøen og Skagerrak.
Havbrasme tåler ikke vanntemperatur lavere enn 10 °C, og fiskene som har vandret nordover dør når vinteren kommer. Enkelte vintre driver mange døde havbrasmer i land langs den britiske nordsjøkysten og i Nederland.
Utenfor Nordvest-Spania og Portugal blir det fisket etter havbrasme. Fisken omsettes fersk og frossen.


== Kilder ==
P. Pethon (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
D E. Whittaker. «The biology of the Ray’s Bream, Brama Brama, from the Yorkshire coast and central North Sea: Scarborough data». Yorkshire Coast Sealife, Fisheries & Maritime Archive. Besøkt 23. juni 2014. 


== Eksterne lenker ==
(en) Havbrasme – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Havbrasme i Encyclopedia of Life 
(en) Havbrasme i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Havbrasme hos Artsdatabanken 
(sv) Havbrasme hos Dyntaxa 
(en) Havbrasme hos FishBase 
(en) Havbrasme hos ITIS 
(en) Havbrasme hos NCBI 
(en) Kategori:Brama brama – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Brama brama – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brama brama – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Brama brama (Bonnaterre, 1788) Atlantic pomfret - FishBase
Sølvbrasme

Sølvbrasme (Pterycombus brama) er en fiskeart.
Den er sølvfarget med store skjell. Ryggen er høy, og kroppen er sterkt sammentrykt fra sidene. Rygg- og gattfinnene er svært lange og kan legges ned i en renne. Disse finnene er ikke dekket av skjell. Arten kan bli 46 cm lang. Den lever i de frie vannmassene ute på åpent hav på 25–400 m dyp.
Den er utbredt i hele Atlanterhavet nord for ekvator og finnes utenfor norskekysten nordover til Nordkapp.


== Kilder ==
P. Pethon (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvbrasme – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sølvbrasme i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sølvbrasme hos Artsdatabanken 
(sv) Sølvbrasme hos Dyntaxa 
(en) Sølvbrasme hos FishBase 
(en) Sølvbrasme hos ITIS 
(en) Sølvbrasme hos NCBI 
(en) Kategori:Pterycombus brama – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pterycombus brama  Fries, 1837 Atlantic fanfish - FishBase
Marine Species Identification Portal – Pterycombus brama
Mani

Mani er en sykelig sinnstilstand med meget høyt stemningsnivå og energinivå, som oftest kommer i perioder som varer i uker eller måneder. Den maniske kan bruke penger som han/hun ikke har, kjøpe dyre ting og inngå kontrakter og avtaler som er urealistiske. Mange setter i gang med en rekke prosjekter som vanskelig lar seg gjennomføre. De føler seg uovervinnelige og hemningsløse. Ofte kan maniske personer være irritable ved motgang, og noen ganger aggressive. Noen kan være veldig seksuelt pågående og aktive, og skaffe seg mange partnere (promiskuitet). De sover ofte lite, gjerne 3-4 timer i døgnet. Vedkommende skjønner ofte ikke selv at han/hun er syk. Manien vil mange ganger utvikle seg til en psykose, hvor den syke mister fullstendig grepet på virkeligheten.  Mani kan være en svært stor belastning for den som rammes og deres pårørende, men innebærer også sterke positive følelser og opplevelser. Når den maniske episoden nærmer seg slutten melder angeren og selvkritikken seg, og mange går direkte over i en dyp depresjon.
Til å begynne med er det ofte ikke andre enn nær familie som oppdager at vedkommende er i ferd med å gå inn i en manisk episode, men etter hvert som sykdommen utvikler seg blir det tydelig for alle.
En episode med mani er et av kriteriene for å stille diagnosen bipolar I, en av to typer bipolar lidelse. 
Hypomani er en mer moderat tilstand, med lettere løftet stemningsleie, som kan være langt vanskeligere å diagnostisere. Hypomani i kombinasjon med episoder med depresjon kvalifiserer for diagnosen bipolar II.


== Behandling ==
Ved behandling av bipolar lidelse, kan ifølge britiske Clinical evidence kun tre medikamentelle behandlingsformer vise til så overbevisende forskning at de kan kalles nyttige. Det er medikamentene litium, olanzapin og valproat. Fem andre medikamenter har noe dårligere forskningsgrunnlag, men likevel så godt at de kan betegnes som "sannsynligvis nyttige": karbamazepin, klonazepam, haloperidol, risperidon og ziprasidon.
Psykologiske behandlingsformer, undervisning om lidelsen til pasienten og pårørende, samt psykososiale tiltak vil ofte være viktige bidrag til behandling, forebygging av nye episoder og sykdomsmestring ved bipolar lidelse. Under selve den maniske episoden kan det være nødvendig og riktig med innleggelse i sykehus for å hindre sosial og økonomisk skade.


== Eksterne lenker ==
Clinical Evidencehar oppsummert all forskning rundt bipolar lidelse, derunder episoder med mani.
Helsebiblioteket.no har oppsummert kunnskap om mani og depresjon på norsk.
Intersubjektivitet

Intersubjektivitet (Fra latin: Inter, som betyr mellom, og subjekt som rent bokstavelig betyr underkastelse) betegner det forhold at noe er tilgjengelig for flere enn ett subjekt. I mange sammenhenger har ordet en betydning som er spesifikk for faget det brukes i.


== Fenomenologi ==
I fenomenologi brukes begrepet for å beskrive den erfaring av verden hvor den fremtrer som tilgjengelig for andre subjekter enn en selv. Dette innebærer både mening og den fysiske omverdenen vi befinner oss i.
Grunnlaget for intersubjektiviteten kommer fra empati, et begrep som brukes for å betegne det at man, når man erfarer andre mennesker, ikke erfarer objekter, men subjekter; når man ser en annen menneskekropp, erfarer man den umiddelbart som et annet subjekt, og ikke som den rent fysiske kroppen. Dette har sitt grunnlag i konstitusjonen av ens egen kropp som bærer av ens egen subjektivitet. Når man erfarer en annen «der» som, på samme måte som en selv, erfarer verden, åpnes det for en hel rekke andre erfaringer.
En av erfaringene som gjøres er at objektet, en kopp for eksempel, som erfares som intersubjektivt også konstitueres som objektivt; det erfares som tilgjengelig for alle Andre i tillegg til en selv. På samme måte, erfarer man også seg selv fra den Andres posisjon. Denne erfaringen konstituerer dog ikke en selv som objekt: På samme måte som en selv, gjennom empati, umiddelbart erfarer den andre som subjekt, erfarer man også seg selv sett fra den Andre som subjekt gjennom empati. Dette konstituerer en selv som objektivt eksisterende subjekt.


== Se også ==
Konstruktivisme


== Kilder ==
Edmund Husserl: Cartesian Meditations edited by S. Strasser. (1950)
Artikkel «Edmund Husserl» hos Stanford Encyclopedia of Philosophy, 28. februar 2003
Hanne Skram

Hanne Marie Skram, f. Thorstensen (født 14. november 1937, død 11. januar 2017) var en norsk danserinne. 
Skram ble utdannet ved Alfhild Grimsgaards ballettskole og i Paris, London, New York, m.m. Hun ble solist ved Den Norske Operas Ballett fra åpningen i 1959, premieredanserinne 1968 og hadde en rekke solistoppgaver. Hun ledet i 18 år Hanne Skrams Ballettskole.
Hun var gift med Knut Skram. De fikk to barn. 


== Solistoppgaver blant annet i ballettene ==
«Kontrapunkt»
«Frøken Julie» (Julie)
«Sylfidene»
«Svanesjøen» (Odette)
«Nøtteknekkeren»
«La Sylphide» (Sylfiden)
«Romeo og Julie» (Julie)
«Askepott» (Askepott)


== Referanser ==
De kongelige saltverkene i Arc-et-Senans

De kongelige saltverkene i Arc-et-Senans, i skogen Chaux nær Besançon, Frankrike er et arkitektonisk prosjekt fra opplysningstiden.
Saltverkets anlegg og bygninger er designet av arkitekten Claude-Nicolas Ledoux på hans eget initiativ, og var tegnet for å rasjonalisere industrien. Komplekset ble konstruert slik at det skulle reflektere en hierarkisk organisasjon. 
Konstruksjonen startet i 1775 under Ludvig XVI kongedømme. Anlegget var i drift fram til 1795. 
Det er verdt å merke seg at den såkalte gabelle, som var en obligatorisk skatt på salt der alle personer over åtte år var pålagt å kjøpe en viss mengde salt til en pris satt av staten. Dette var svært upopulært, og er ofte vist til som en av grunnene bak den franske revolusjon. Idealbyen som var planlagt bygd i tilknytning til saltverket ble aldri bygget, mest sannsynlig på grunn av utbruddet av revolusjonen, men muligens også fordi produksjonen tapte i konkurranse med havsalt.
Stedet ble vernet i 1926, og forvaltes i dag av Institut Claude-Nicolas Ledoux. Saltverket ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1982, og utvidet i 2009 ved at saltverkene i Salins-les-Bains ble regnet som en del av samme verdensarvsted.


== Saltverkene i Salins-les-Bains ==
Saltverkene i Salins-les-Bains hadde vært i virksomhet i mer enn 1200 år da de innstilte driften i 1962. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Royal Saltworks of Arc-et-Senans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Saline Royale. Offisiell side