jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sigurd Christiansen

Sigurd Christiansen (født 17. november 1891 i Drammen, død 23. oktober 1947 i Drammen) var en norsk forfatter. 
Han debuterte med romanen Seieren i 1915, men ble først kjent for et større publikum med To levende og en død (1931)  som ble tildelt førstepris på 10 000 kroner i Den nordiske romankonkurranse 1931. I alt innkom 101 norske manuskripter. Nordens ledende forlag var i 1931 gått sammen om en romankonkurranse i to trinn: Først en konkurranse innenfor det enkelte land, så en finale mellom vinnerne. Christiansen vant både den norske og den nordiske førstepris med To levende og en død, mens Sigurd Hoel kom på annenplass i begge konkurranser med En dag i oktober. Både konkurranseformen og juryens rangering vakte stor debatt, men det oppsiktsvekkende var det nordiske kultursamarbeidet som lå bak, lenge før Nordisk Råd fantes. Alle bøkene i finalen ble utgitt i deltakerlandene, og de nådde ut til og ble lest av et stort fellesnordisk publikum.Romanen har blitt filmatisert tre ganger, i  1937, 1950 og 1961. 
Christiansen var postfunksjonær ved Drammen postkontor inntil han fikk statens kunstnerlønn  i 1945. Han fikk Gyldendals legat i 1940. I forfatterskapet drøfter han etiske spørsmål med dypt alvor. Han ble i sin samtid oppfattet som en del av den kulturkonservative kretsen.
Christiansens villa Løkkebergveien 41 fra 1931 var et av Drammens første funkishus. Villaen er tegnet av Christian Fredrik Arbo.


== Verker ==
Seieren (1915)
Offerdøden : skuespil i fire akter (1919)
Døperen (1921)
Indgangen (1925)
Edmund Jahr (1926)
Sverdene (1927)
Riket (1929)
To levende og en død (1931)
En reise i natten (1931)
Dydens have (1932)
Agner i stormen (1933)
Drømmen og livet (1935) (trilogien om Jørgen Wendt; 1)
Det ensomme hjerte (1938)  (trilogien om Jørgen Wendt; 2)
Mannen fra bensinstasjonen (1941)
Menneskenes lodd (1945)  (trilogien om Jørgen Wendt; 3)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tor Bomann-Larsen  Det usynlige blekk, Sigurd Christiansens liv,  Cappelens, 1997. ISBN 82-02-16177-0


== Eksterne lenker ==
Sigurd Christiansen ved IMDb
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Sigurd Christiansen, bøker om Sigurd Christiansen
Jacob Andreas Mohr

Jacob Andreas Mohr (født 27. januar 1882 i Brønnøy, død 16. november 1950 i Bærum) var konstituert justitiarius i den kommissariske «høyesterett» under andre verdenskrig. Han hadde inntil da vært dommer i Oslo byrett. Han hadde tidligere ikke hatt noen befatning med Nasjonal Samling, men ble medlem i mars 1941. Deretter opptrådte han i sin dommergjerning lojalt overfor NS og Vidkun Quisling. 
Under Landssvikoppgjøret ble Mohr i 1946 idømt en av de strengeste straffene, livsvarig tvangsarbeid, på grunn av sin sentrale rolle i NS-regimet. Han sonet ved Ilebu fengsel fra 13. januar 1947 og døde i fangenskap 16. november 1950.


== Referanser ==
Finn Halvorsen

Finn Halvorsen (født 9. november 1893 i Talvik i Finnmark, død 11. september 1960 i Milano i Italia) var en norsk forfatter og sjef for det nazifiserte Statens teaterdirektorat som ble opprettet av NS-regimet under den tyske okkupasjonen. 
Som teaterkritiker skrev han for Aftenposten og Morgenbladet. I 1935 foretok han en reise i det nasjonalsosialistiske Tyskland, og under andre verdenskrig var han 1941–1945 sjef for Statens teaterdirektorat, som hadde ansvaret for Nasjonal Samlings teaterpolitikk og kontrollerte alle forestillinger. I denne stillingen forsøkte han å «nazifisere» kulturlivet i Norge, og fikk kallenavnet «teaterdiktator».Etter krigen ble Halvorsen i landsvikoppgjøret dømt til 12 års fengsel, hvorav han sonte fem år før han ble benådet. Forfatterforeningen avslo søknaden hans om medlemskap. Han konverterte til den katolske kirke i 1948. Halvorsen hevdet siden at han alltid hadde vært motstander av dødsstraff og at han hadde vært uvitende om pinsler og torturdrap i Norge. 
Hans eneste roman etter krigen (Jomfruen, helgenen og banditten) kom ut i 1959, året før han døde i Italia.


== Bibliografi ==

I skriftestolen – roman (1918)
De unge skud : høstmanden I – roman (1920)
Jernnetter : høstmanden II – roman (1921)
Den kolde vaar – roman (1924)
Svalerne – roman (1926)
I lysthuset – roman (1928)
Mot dag – roman (1930)
Scirocco – roman (1933)
En mann uten ansikt – roman (1933)
Diktator – skuespill (1933)
Hyklere – skuespill (1935)
Hvepsebolet – skuespill (1936)
Abrahams offer – skuespill (1938)
Den fattige fra Assisi – skuespill (1940)
Før stormen – skuespill (1942)
Høyenhall – skuespill (1943)
I kampens hete – artikkelsamling (1943)
Jomfruen, helgenen og banditten – roman (1959)


=== Oversettelser (utvalg) ===
Thomas Mann: Trollfjellet (Der Zauberberg)
Selma Lagerlöf: Liljecronas hjem (Liljecronas hem)
Israel Joshua Singer: Brødrene Ashkenazi (1937)


== Litteratur ==
Nils-Aage Sørgaard: Fire forfattere og norsk fascisme (1973)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Finn Halvorsen hos Sceneweb 
(no) Publikasjoner av Finn Halvorsen i BIBSYS
(no) Finn Halvorsens hyllest av det nasjonalsosialistiske Tyskland (fra Norske røster, utgitt 1942)
Poelzig-bygningen

Poelzig-bygningen (også kjent som IG Farben-bygningen) er en monumental bygning i Frankfurt am Main, oppført mellom 1928 og 1930 av arkitekten Hans Poelzig som hovedkvarter for verdens største kjemiske konsern, IG Farben. 
Bygningen er bygget i den modernistiske stilen kalt Neue Sachlichkeit, og var da den var ferdig verdens største kontorbygning, en status bygningen beholdt frem til 1950-årene. Til tross for sin enorme størrelse har bygningen en moderne og beskjeden eleganse.
Etter annen verdenskrig var bygningen hovedkvarter for de amerikanske styrkene, og var det viktigste senteret for administrasjonen av Marshallplanen for gjenoppbyggelse av Europa. 
Frankfurtdokumentene ble 1. juli 1948 i Poelzig-bygningen overlevert av de vestlige okkupasjonsmaktene til ministerpresidentene i det daværende Vest-Tyskland. Dokumentene inneholdt anbefalinger for grunnleggelsen av en vesttysk stat. Et knapt år senere, 23. mai 1949 vedtok det parlamentariske råd den nye tyske grunnloven (Grundgesetz), med grunnlag bl.a.i Frankfurtdokumentene.
I 1995 ble bygningen overtatt av den tyske staten, og solgt til delstaten Hessen på vegne av Johann-Wolfgang-Goethe-Universität. Fra 1998 til 2001 ble bygningen renovert for 25 millioner euro.
Omaha

Omaha er den største byen i Nebraska, en av USAs delstater. Byen hadde 414 521 innbyggere i 2005. Omaha har fått navnet sitt etter en indianerstamme som levde der før.
Ved Omaha ligger Eppley flyplass.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Omaha, Nebraska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Omaha, Nebraska – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Omaha hos Wikivoyage
Ingebjørg Mælandsmo

Ingebjørg Mælandsmo (født 21. juli 1898 på gården Nedre Hovdejord i Heddal, død 6. mars 1981 på Notodden) var en norsk forfatterinne. Hun var datter av Andres Olsen Bøe og hans andre hustru Ingeborg Torgrimsdotter Hovdejord, og var yngst av 12 søsken. I 1919 tok hun lærerskoleeksamen, og kom etter hvert til Romerrike fylkesskole på Jessheim. Her ble hun helt til 1960, da hun vendte hjem til sin hjembygd. Hun debuterte som forfatter med romanen Malmar i eld i 1923.
Telemark fylkeskommunes kulturpris 1977.


== Verker ==
Jord (under pseudonymet Inga Bjørge, 1921)
Malmar i eld (1923)
På Malm (1925)
Waldemar (1927)
Ola Lensmann (1931)
Den synske (1933)
Nittan år (1937)
Og flommen kom (1939, revidert utgave 1949)
Kjellaug Malm og de to prestene (1940)
Jeg bare tror. Minneblad 1940–1945 (1945)
Den tidlege våren (1945)
Natta til den 19de august (1947)
Søndinn (1958)
Hr. Crøger til Hitterdal (1964)
Mogning i september (1966)
Blomar i oktober (1968)
Haust i november (1970)
Andres og Elline (1975)
Du skal teia still! (1977)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Et minneskrift over Ingebjørg Mælandsmo
Solung

Solung er ei norsk dialekt som prates i distriktet Solør, et landskap i Innlandet fylke som utgjøres av Glåmdalskommunene Våler, Åsnes og Grue, samt Brandval i Kongsvinger.
Solung er også en benevnelse på en person fra Solør.


== Fonologi ==
Solung har ganske store forskjeller i uttale i forhold til bokmål. Innbyrdes er det også store forskjeller som for eksempel: Hvit ville blitt uttalt kvit i Våler, mens hvit brukes i Åsnes. Oss ville blitt uttalt äss i Grue mens det ville blitt uttalt øss i Åsnes.


=== Itakisme ===
Itakisme er at y blir uttalt i og diftongen øy blir uttalt ei. For eksempel blir setningen «Det var mye skog på øya» til «Det var mie skog på eia».


=== Palatalisering ===
Et kjent eksempel på palatalisering fra Solung er «Gærkute over høinnklaka plæklse».


=== Tjukk l ===
Tjukk l


== Grammatikk ==


=== Dativ ===
Solung benytter seg av dativ. Ho- og hannkjønn får -a endelse og intetkjønn får -i endelse. Bruken av dativ er begrenset til presens, men kan i tidligere tider ha vært brukt i både entall, flertall og i andre bøyningsgrader.
For eksempel: "je står på tâki" (jeg står på taket), men "je stôg på taket" (jeg sto på taket).
Bruken av dativ i Solungmålet er så godt som borte i dagligtalen, men er bevart i noen uttrykk.
For eksempel: "opp i vêri"


=== Artikkel ===
På solung blir ordene einn, ei og eitt brukt som artikkel. For eksempel einn gutt (en gutt), ei jinnte (ei jente) og eitt eieblekk (et øyeblikk).
I dagligtale blir artikkelen eitt sammentrukket til en kort i som for eksempel: «du liter vente'i lite eieblekk» eller «je har'i problem».
Trønder

Trønder er en betegnelse på en person fra landsdelen og fylket Trøndelag. Trønder er et norrønt ord þrœnd(i)r som kommer av þroásk – å vokse, og betyr således «de sterke» eller «de fruktbare». Ifølge Snorre Sturlason var trønderne urokkelige og tapte aldri i strid.


== Referanser ==
Archie Goodall

Archibald Lee Goodall, vanligvis kalt Archie Goodall, (født 19. juni 1864 i Belfast, Nord-Irland, død 29. november 1929 i London, Stor-London, England) var en nordirsk landslagsspiller i fotball som spilte for sju engelske klubber. 
Goodall spilte ti landskamper for Nord-Irland.


== Biografi ==
Archie Goodall startet sin fotballkarriere i Liverpool Stanley, og han spilte deretter for Preston North End og Aston Villa. I mai 1889 gikk han til Derby County der han ble værende fram til 1903. Mens han var i Derby fikk han sin debut for det nordirske landslaget da Nord-Irland slo Wales 1-0 i Belfast den 4. mars 1899.
Etter 14 år i Derby County ble det nytt klubbskifte for Goodall i mai 1903 da Plymouth Argyle ble hans neste klubb. I januar 1904 signerte han for Glossop før han avsluttet sin karriere i Wolverhampton Wanderers.


== Karriere som fotballspiller ==


=== Landslagskarriere for Nord-Irland ===


=== Klubblag ===


== Meritter ==


=== Som spiller ===
Nummer 1 på listen over de som har spilt flest klubbkamper på rad for Derby County.
Nummer 1 på listen over de som har spilt flest ligakamper på rad for Derby County.
Nummer 9 på listen over de som har spilt flest klubbkamper for Derby County.
Nummer 9 på listen over de som har spilt flest ligakamper for Derby County.


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY.  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Rollin, Jack (1998): ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS.  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
Tropenatt

Tropenatt er, ifølge norsk definisjon, en natt der lufttemperaturen (mellom klokken 20.00 og 08.00) ikke går under 20 ℃. Begrepene tropenat og tropedøgn brukes også i Danmark, tropisk natt dessuten i Sverige og Finland og Tropentage i Tyskland.
Normalt forekommer tropenetter i Norden på ettersommeren når havtemperaturen langs kysten er maksimal, helst over 18,5 ℃.


== Norge ==

Tidligere var grensa for minimumstemperaturen 25 ℃, men slike tropenetter har forekommet bare tre ganger i Norge. Første gang den 9. juli 1933 da Langbryggen i Halden målte 25,5 ℃ i minstetemperatur. 60 år senere, sommeren 1997, hadde Sunndalsøra 25,0 ℃ i minstetemperatur den 29. august 1997. Sommeren 2018 ble det to ganger registrert minstetemperatur over 25 ℃, først 25,2 ℃ i Båtsfjord natt til 19. juli og senere natt til 28. juli med 25,1 ℃ i Lysebotn. Temperaturen ble derfor nedjustert til norske og nordiske forhold. Denne definisjonen nevnes blant annet i 1947.
Tropenetter er registrert oftest langs Oslofjorden, nedover Sørlandskysten og på Nordmøre. I 1997 ble det i Norge målt i alt 18 tropenetter ved Færder fyr ytterst i Oslofjorden. Færder markerer seg dermed som det stedet i landet med flest tropenetter. Fenomenet forekommer sjeldnere på Vestlandet, i Midt-Norge og Nord-Norge, men likevel noe oftere i Bergen enn i Oslo.
Klimaendringene de siste tiåra har blant annet medført varmere og tørrere augustmåneder. Ved økt temperatur og økt antall sammenhengende tropenetter kan tidligere kjente infeksjonssykdommer i Norden igjen spres via insekter. Malariaparasittene trenger tropedøgn med minimumstemperatur over 20 ℃ i 12–20 dager før infisert mygg er smittefarlig for mennesker. Tidlig på 1900-tallet forekom enkelte sykdomstilfeller langs Vestfoldkysten der mygg spredte malaria fra blodet til sjøfolk som brakte smitten med seg fra utlandet.


=== Tropedag ===
Tropedag er i Norge dager med maksimumstemperaturer over 30 ℃. Tropedag er som tropenatt ikke noe offisielt begrep, men brukes blant annet i nyhetspråket i massemediene.


=== Tropedøgn ===
Tropedøgn er i Norge døgn med maksimumstemperatur over 30 ℃ og minimumstemperatur over 20 ℃. Tropedøgn forekommer imidlertid svært sjelden og begrepet er således lite brukt. Som tropenatt og tropedag har heller ikke tropedøgn noen offisiell meteorologisk definisjon.


== Sverige ==
I Sverige går den nedre temperaturgrensen ved 20 ℃. De tropiske nettene inntreffer hovedsakelig i juli og august. Tropiske nettet forekommer langs Sveriges vestkyst og opp mot Södermanlandskysten samt iblant lengre nord ved enkelttilfeller, hovedsakelig i juli.Den høyeste målte verdien siden offisielle temperaturmålinger begynte i Sverige, ble målt natt til 10. august 1975 ved Kullen i Skåne. Da var den laveste temperaturen 23,7 ℃.


== Varmeste tropenetter ==


== Se også ==
Temperatur i meteorologien
Norske værrekorder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Meteorologisk institutt om tropedøgn, tropenatt og tropedag
VG om tropenetter
Tropedøgn i Danmark
Vikja

Vikja kan vise til:

Vikja i Viksdalen – sentrum i bygda Viksdalen i Sogn og Fjordane
Vikja (elv) – ei elv i Vik kommune i Sogn og Fjordane
Vik – sentrum i Vik kommune i Sogn og FjordaneSe også:
Viken
Alfred

Alfred er et mannsnavn med engelsk opprinnelse. Den fornengelske stavningen var Ælfræd, dannet av ælf ’alf’ og ræd ’råd’.
Navnedag: 3. januar både i Norge og Sverige


== Utbredelse ==
Alfred var et vanlig navn i England før den normanniske invasjonen og igjen fra 1800-tallet.

Navnet Alfred er kjent i Norge fra 1100-tallet. Alfred var blant de mest populære navnene på guttebarn født i Norge i siste halvdel av 1800-tallet.

Alfred var et populært navn i USA på 1800-tallet og fram til 1920-årene.

I Tyskland var Alfred et populært navn på guttebarn på første halvdel av 1900-tallet. 

Alfred er i dag et vanlig navn i flere engelsk- og tysk-talende land. Formen Alfredo er mye brukt i flere spansktalende land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Alfred og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Alfred den store (849-899)
Alfred Dreyfus (1859–1935)
Alfred Næss (1877–1955) norsk skøyteløper
Alfred Hitchcock (1899–1980)
Alfred Jodl
Alfred Maurstad
Alfred Moisiu
Alfred Nobel
Alfred Rosenberg
Alfred Russel Wallace
Alfred von Schlieffen
Alfred Tarski
Alfred von Tirpitz
Alfred Wegener
Alfred Berg
Alfred Tennyson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Alfred
(en) Think Baby Names: Alfred
Mufasa

Mufasa er en figur fra Disneys tegnefilm «Løvenes konge» fra 1994.
Mufasa var eldste sønn av kong Ahadi og dronning Uru. Han etterfulgte sin far, som konge over Løveklippen og landet rundt den. 
Mufasa ble drept av sin yngre bror, Scar, mens han reddet sønnen, Simba, fra å bli trampet i hjel av en flokk ville gnuer.
Madge Sinclair

Madge Sinclair (født 28. april 1938, død 20. desember 1995) var en skuespiller fra Kingston på Jamaica.
Sinclair ble nominert til en Emmy Award for sin rolle som Belle i miniserien Røtter. I 1988 spilte hun dronning Aoleon sammen med James Earl Jones i rollen som kong Jaffe Joffer i komedien Coming to America. Noen år senere spilte disse to enda en gang konge og dronning i Disneys tegnefilm «Løvenes konge» (1994), hvor Sinclair hadde rollen som Simbas mor, Sarabi.
Sinclair døde i Los Angeles i California i 1995 av leukemi. Hun ble gravlagt på Jamaica.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Madge Sinclair på Internet Movie Database 
(sv) Madge Sinclair i Svensk Filmdatabas 
(da) Madge Sinclair på Filmdatabasen 
(da) Madge Sinclair på Scope 
(fr) Madge Sinclair på Allociné 
(en) Madge Sinclair på AllMovie 
(en) Madge Sinclair hos Rotten Tomatoes 
(en) Madge Sinclair hos The Movie Database 
(en) Madge Sinclair hos Behind The Voice Actors
Manitowoc County

Manitowoc County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger øst i staten ved Michigansjøen og det grenser mot Brown County i nordvest, Kewaunee County i nordøst, Sheboygan County i sør og mot Calumet County i vest.
Manitowoc Countys totale areal er 3 869 km² hvorav 2 337 km² er vann. I 2000 hadde fylket 82 887 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Manitowoc som også er fylkets største by. 
Fylket har fått sitt navn etter det Ojibwe-indianske ordet Manidoowag.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Manitowoc County, Wisconsin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sheboygan County

Sheboygan County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger øst i staten ved Michigansjøen og det grenser mot Manitowoc County i nord, Ozaukee County i sør, Washington County i sørvest, Fond du Lac County i vest og mot Calumet County i nordvest.
Sheboygan Countys totale areal er 3 292 km² hvorav 1 962 km² er vann. I 2000 hadde fylket 112 646 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Sheboygan som også er fylkets største by. 
Fylket ble grunnlagt i 1829 og har fått sitt navn etter et indiansk ord som betyr stort underjordisk bråk.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sheboygan County, Wisconsin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Adolf Bjerke

Adolf Bjerke (født 27. april 1914 i Orkanger, død 11. juni 2001 i Oslo) var en norsk skuespiller. 
Bjerkes karriere startet midt på 30-tallet med mindre roller ved Den Nationale Scene i Bergen. Hans gjennombrudd kom da han på kort varsel overtok rollen som Alf i Nordahl Griegs Vår ære og vår makt. I 1937 flyttet han til Oslo for å studere hos Harald Stormoen, og ble samtidig praktikant ved Nationaltheatret, hvor han ble frem til krigsutbruddet. Hans rollefigurer i læretiden ved landets hovedscene var beskjedne, han spilte blant annet forbipasserende, barkeeper, sildeselger og flere tjener- og lakeiroller. I 1940 fikk han et års engasjement ved Trøndelag Teater, en scene han skulle vende tilbake til i 1945. Han ble i Trondheim i seks år før han prøvde seg som freelancer i årene 1951-54. Som freelancer leverte han noe av det som huskes best i ettertid; filmrollene i Ung frue forsvunnet (i samspill med Wenche Foss og Espen Skjønberg) og Cirkus Fandango. 
Fra 1954 til 1961 var han tilsatt ved Riksteatret, hvor han gjorde seg spesielt bemerket som statsadvokaten i Axel Kiellands stykke Herren og hans tjenere. Fra 1961 til pensjonsavgang i 1984 var han igjen tilsatt ved Nationaltheatret. Her spilte han mange store og små karakterroller, og utmerket seg i stykker som Sporvogn til begjær, Maria Stuart og Rosmersholm. Han tok offisielt avskjed i teatrets oppsetning av Hamlet høsten 1983, men gjestet jevnlig teatret med mindre roller til langt ut i pensjonsalderen. På sine eldre dager spilte han også i en rekke oppsetninger ved Det Åpne Teater i Oslo. 
I 1993 spilte han Leif Justers romkamerat på et sykehjem i den norske kortfilmen Jakobsen. Dette var Justers siste filmopptreden, men Bjerke rakk også å delta i suksessen Jakten på nyresteinen i 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adolf Bjerke på Internet Movie Database 
(no) Adolf Bjerke hos Nationaltheatret 
(en) Adolf Bjerke hos The Movie Database Adolf Bjerke i Scenewebarkivet
Anglo-italiensk cup

Anglo-italiensk cup (engelsk Anglo-Italian Cup; italiensk Coppa Anglo-Italiana) var en cup i fotball mellom engelske og italienske lag som ble arrangert i årene 1970 til 1996.


== Historie ==
Årsaken til at turneringen ble en realitet var at Swindon Town hadde vunnet den engelske Ligacupen i 1969. Laget spilte på denne tiden på det tredje øverste nivået i engelsk fotball og kunne derfor ikke delta i UEFA-cupen. Etter initiativ fra Swindon ble det derfor opprettet en turnering mellom engelske lag og italienske lag som ikke spilte i sitt lands øverste liga.
Turneringen ble lagt ned i 1973, men en ny turneringen med samme navn ble opprettet i 1976 og gikk fram til 1986. Lagene som deltok i denne turneringen var halvprofesjonelle. I 1992/93 sesongen startet den opprinnelige turneringen opp igjen der lagene som deltok var fra den nye 1. divisjon (under Premier League) og fra Serie B. Etter fire år ble turneringen nok en gang lagt ned i 1996.


== Resultat fra finalene i Anglo-italiensk cup ==


== Eksterne lenker ==
Resultater fra Anglo-Italiensk Cup (RSSSF)
Newport Beach (California)

Newport Beach er en by Orange County i søndre California i USA. Byen hadde 84218 innbyggere i 2007. Handlingen i TV-serien The O.C. er lagt til Newport Beach. Serien er ikke filmet der, men flere andre steder i California.
Newport Beach har fem vennskapsbyer:

Antibes, Frankrike
Cabo San Lucas, Mexico
Okazaki, Japan
Vũng Tàu, Vietnam
Yeosu, Sør-Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Newport Beach, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Newport Beach – Encyclopedia of Surfing
Nettavis

En nettavis, eller et nettmagasin, er betegnelsen på aviser som publiseres på Internett. Nettaviser finnes hovedsakelig i to varianter. De fleste nettaviser baserer seg ofte delvis eller helt på stoff fra en trykt utgave fra samme avishus, slik for eksempel Aftenposten eller Dagbladet gjør. Noen nettaviser som opprinnelig startet som nettutgave begynte i ettertid å publisere papirutgave basert på nettavisen. Denne trenden ser ut til å ha snudd omgjøringen av papir- til nettutgave på hodet i 2006.
Noen nettaviser, slik som Nettavisen og Panorama finnes kun på Internett og har ikke en trykt utgave. I sitt nettmagasin vil tidsskrifter kunne legge ut større artikler som ikke prioriteres til å få plass i papirutgaven. Mange tidsskrifter med papirutgaver gir abonnenter mulighet til å lese nettutgaven av publikasjonen ved å logge inn på passordbelagte sider. 


== Norge ==
De tre første store nettavisene i Norge kom i 1995; med musikkavisen Panorama som ble etablert 1. mars, lokalavisen Brønnøysunds Avis 6. mars og Dagbladet.no 8. mars. Dagbladets nettavis ble startet uten ansatte, og hadde noen få tusen daglige besøkende den første tida. I 2009 hadde antall besøkende økt til 972 000 per dag. Studentavisa i Trondheim Dusken.no, da under navnet Under Dusken, fantes i nettutgave allerede 18. mai 1994, og hevder derfor å være Norges eldste nettavis.Fem av de ti mest besøkte norske nettstedene på TNS Gallups toppliste i 2009 var nyhetstjenestene til Dagbladet.no, VG Nett, NRK.no, Aftenposten.no og Nettavisen. Dette er per 2010 ansett som et unikt fenomen i global sammenheng. Til sammenlikning viser nettstatistikken til Alexa at bare ett av de tyve mest besøkte nettstedene i USA er redaksjonelt. Det er nyhetskanalen CNN, på en 18.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettaviser i alle lande (Newspaper Index)
Fyller 15 år i dag (Dagbladet, 8. mars 2010)