Adam von Trott zu Solz

Adam von Trott zu Solz er også navnet på andre medlemmer av slekten Trott zu SolzAdam von Trott zu Solz (født 9. august 1909 i Potsdam, død 26. august 1944 i Plötzensee) var en tysk jurist og diplomat, som tilhørte den såkalte Kreisau-kretsen. Han ble dømt til døden og henrettet for sin rolle i 20. juli-attentatet mot Adolf Hitler. Han var tiltenkt rollen som statssekretær i utenriksdepartementet og som forhandler overfor de allierte dersom kuppet lyktes.


== Liv ==

Adam von Trott zu Solz tilhørte den hessiske adelsslekten Trott zu Solz og var sønn av Preussens tidligere kulturminister (1909–1917) August von Trott zu Solz. Etter Abitur (artium) i München studerte han jus i Göttingen og Berlin. Etter at han som 22-åring fullførte det juridiske studiet med doktorgrad i 1931 mottok han et Cecil-Rhodes-stipendium for fortsettelse av studiene ved Balliol College ved University of Oxford, hvor han tok en Bachelor of Arts. Sine forbindelser fra Oxford forsøkte han senere å nyttiggjøre seg under annen verdenskrig. Etter assessoreksamen i 1936 og forskningsopphold i USA og Øst-Asia trådte han 1940 inn i utenrikstjenesten, til slutt med rang som legasjonsråd. Der kom han i kontakt med Hans von Dohnanyi og gjennom Dohnanyi også Dietrich Bonhoeffer. I likhet med Bonhoeffer avviste Trott zu Solz nasjonalsosialismen på grunn av sin kristne overbevisning.
I 1939 forsøkte han under besøk i London og New York å oppnå utenlandsk støtte for tyske antinazister, men dette lyktes ikke. Fra 1941 tilhørte han den indre krets i Kreisau-kretsen, og forfattet et notat om tysk utenrikspolitikk, hvor han også refererte Kreisau-kretsens tredje møte. Hans forsøk på å få istand sonderinger om fredssamtaler med den britiske regjeringen mislyktes fordi Kreisau-kretsen ikke uten videre ønsket å trekke seg ut av de okkuperte områdene i en krigssituasjon. Trott zu Solz hadde også håpet å oppnå en forsikring om at britene ikke ville utnytte et statskupp i Tyskland militært.
Han tilbragte natten til 20. juli sammen med vennen Claus von Stauffenberg. Etter det mislykkede attentatet ble han 25. juli arrestert i utenriksministeriet. Han ble dømt til døden av folkedomstolen den 15. august 1944 og hengt i Plötzenseefengselet dagen etter.
Fra 1986 har familieslottet i Imshausen vært sete for Stiftung Adam von Trott zu Solz.


== Verker ==
Hegels Staatsphilosophie und das internationale Recht; Diss. Göttingen (V&R) 1932


== Referanser ==


== Litteratur ==
Henry O. Malone, Adam von Trott zu Solz: Werdegang eines Verschwörers 1909 – 1938. Siedler Verlag 1986 ISBN 3-88680-131-4
Klemens von Klemperer (Hrsg.), A Noble Combat – The Letters of Sheila Grant Duff and Adam von Trott zu Solz, 1932 – 1939. 1988 ISBN 0-19-822908-9
Andreas Schott, Adam von Trott zu Solz: Jurist im Widerstand. Verfassungsrechtliche und staatspolitische Auffassungen im Kreisauer Kreis. Paderborn: Schönigh 2001 ISBN 3-506-73397-4
Tobias Roh, Widerstand und Internationale Beziehungen. Die außenpolitischen Initiativen von Adam von Trott für die deutsche Opposition, 1937 – 1944. Tectum Verlag 2003 ISBN 3-8288-8484-9
Clarita von Trott zu Solz, Adam von Trott zu Solz. Hentrich 1994 ISBN 3-89468-117-9
Henric L. Wuermeling, Doppelspiel – Adam von Trott zu Solz im Widerstand gegen Hitler. DVA 2004 ISBN 3-421-05822-9. Rezension


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Adam von Trott zu Solz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket