jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rådmannsgården

Rådmannsgården (Rådhusgata 19) er den eldste bevarte bygningen i det gamle Christiania (kvadraturen i Oslo). Huset ligger mot Rådhusgata, Nedre Slottsgate og Christiania torv. Bygården ble  bygd 1626, men er siden forandret flere ganger. Anlegget er fredet.


== Historie ==

Ankerjernene på sidebygningen mot Nedre Slottsgate daterer den til 1626, og hele anlegget ble antagelig fullført dette året for rådmann Lauritz Hansen. 


=== Utforming ===
Eiendommen strakte seg opprinnelig lenger bakover i kvartalet. Hovedbygningen er i to etasjer med yttervegger murt av importert nederlandsk teglstein. Fargeskiftninger i teglsteinsgodset, med overveiende røde koppsider og gule løpersider, gir murverket avvekslende røde og gule skifteganger. Den opprinnelige svalgangen mot bakgården ble senere på 1600-tallet erstattet av det nåværende trappehuset mot torget, oppført i utmurt bindingsverk. Huset har et bratt tak med midtark og høye gavler med blindarkader. De hadde opprinnelig svungne konturer og  sandsteinsornamenter i dansk-nederlandsk renessansestil. Huset har et asymmetrisk plassert karnapp mot Rådhusgata. Fløyen mot Nedre Slottsgate var opprinnelig frittliggende i halvannen etasje, men ble påbygd til to i 1782. Også denne fløyen hadde tidligere et karnapp, som ble tilføyd ved sammenbyggingen med forhuset, men revet på 1800-tallet.
Ved restaurering i 1950-årene ble gamle vindusrammer fra 1600-årene erstattet med smårutete vinduer av 1700-talls type. 


=== Bruk ===
Universitetsbiblioteket i Oslo (1824–1852) og Deichmanske bibliotek har hatt tilhold her. Fra 1852 ble bygningen brukt av Garnisonssykehuset fram til kommunen overtok det i 1897. I 1937 ble Rådmannsgården lokaler for Oslo Kunstforening.


== Se også ==
Christiania torv
Anatomigården, nabohuset


== Eksterne lenker ==
(en) Rådmannsgården – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Rådmannsgården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Francesco Fontana

Francesco Fontana (født 28. august 1750 i Casalmaggiore i Italia, død 19. mars 1822 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie. Fontana tilhørte De regelbundne klerikere av St. Paulus (Barnabittene).
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII.
Han var prefekt for Indekskongregasjonen 1816–1818, og for Kongregasjonen for troens utbredelse 1818–1822.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Perminalen

Perminalen hotell er et hotell i Nedre Slottsgate i Oslo. Hotellet er et av Forsvarets to permisjonshotell (det andre er Perminor i Tromsø). De siste årene har også Perminalen fungert som fast forlegning for soldater som tjenestegjør ved Akershus kommandantskap og andre avdelinger i Oslo, og som ikke bor i egen bolig.


== Historie ==
Perminalen var tidligere Forsvarets permisjonssenter i Oslo og var da primært et velferdstilbud for soldater, befal og andre med tilknytning til Forsvaret. Nå er hotellet åpent for alle som ønsker rimelig overnatting i Oslo. Opprinnelig het hotellet «Oslo Soldatherberge» og var innviet i en tyskerbrakke ved Frogner gård i 1954.
Navnet Perminalen kom først til i mars 1968 etter en navnekonkurranse. På dette tidspunkt var hotellet forbeholdt militært personell.
Perminalen ble så flyttet fra Frogner gård til Nedre Vollgate 18 hvor de holdt til inntil bygningen ble solgt til Stortinget i 1997.
I 1998 ble Perminalen åpnet for hele den norske befolkning i nye lokaler sentralt i Oslo (Øvre Slottsgate 2). Noe som har vært populært blant backpackere og andre reisende.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Giovanni Caccia-Piatti

Giovanni Caccia-Piatti (født 8. mars 1751 i Novara i Kongedømmet Sardinia, død 15. september 1833 i Novara) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, med Santi Cosma e Damiano som titteldiakonia. Han ble aldri ordinert, mottok heller ikke de lavere vigsler.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, men ikke ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Anatomigården

Anatomigården ved Christiania torv er et av de få gjenværende hus i utmurt bindingsverk innenfor det eldste byområdet, hvor omtrent 50 % av bebyggelsen midt på 1700-tallet var i bindingsverk. Fasadene er forblendet og pusset, så bindingsverket vises bare på gavlene. Alderen er ukjent, men huset kan antas å være fra 1700-årene. Det er fredet i likhet med den tilstøtende Rådmannsgården. I 1800-årene hadde Det medisinske fakultet sin anatomisal her – derav navnet.
Huset ble fram til 2003 leid av Unge Kunstneres Samfund. Plassen foran er det uteservering om sommeren. Fra 2015 har BOA (Billedkunstnerne i Oslo og Akershus) holdt til i Anatomigården, sammen med Oslo Open og Praksis Oslo. 


== Eksterne lenker ==
«Anatomigården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Alessandro Lante Montefeltro della Rovere

Alessandro Lante Montefeltro della Rovere (født 27. november 1762 i Roma i Italia, død 14. juli 1818 i Bologna) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII. Han var halvbror til kardinal Antonio Lante Montefeltro della Rovere, som ble kreert under samme konsistorium.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Lante Montefeltro della Rovere

Antonio Lante Montefeltro della Rovere (født 17. desember 1737 i Roma i Italia, død 23. oktober 1817 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1817. Han var halvbror til kardinal Alessandro Lante Montefeltro della Rovere, som ble kreert, men ikke in pectore, under samme konsistorium.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Lorenzo Prospero Bottini

Lorenzo Prospero Bottini (født 2. mars 1737 i Lucca i Italia, død 11. august 1818 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1817.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fabrizio Sceberras Testaferrata

Fabrizio Sceberras Testaferrata (født 1. april 1757 i Valletta på  Malta, død 3. august 1843 i Senigallia) var en av den katolske kirkes kardinaler og den eneste fra Malta. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie. Han var blant annet nuntius i Sveits. Han var biskop av Senigallia 1818–1843.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1817.
Han deltok ved konklavet i 1823 som valgte pave Leo XII.
Senere deltok han også ved konklavet i 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1773
Kardinal Fabrizio Sceberras Testaferrata (1757-1843) *1802


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Cesarei Leoni

Francesco Cesarei Leoni (født 1. januar 1757 i Perugia i Italia, død 25. juli 1830 i Senigallia) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet den romerske kurie. Han var biskop av Iesi 1817–1830.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1817.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII men ikke ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Bernardino Giraud (1721-1782) *1767
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Francesco Cesarei Leoni (1757-1830) *1817


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Folkediktning

Folkediktning er et begrep som er laget etter modell av Johann Gottfried von Herders Volkslied (Folkevise). Herders ide innebar at det fantes en diktning som lever i øre og hjerte, uavhengig av de klassiske genrekrav. Dette var dikting som gav direkte uttrykk for folkesjelas (nasjonens) særpreg eller lynne. 

Begrepet virket svært inspirerende på mange som begynte å samle inn muntlig diktning (Brødrene Grimm, M.B. Landstad og Asbjørnsen og Moe) eller begynte å dikte folkedikting (Henrik Wergeland, Oehlenschläger eller Bürger) 
Utover 1800-tallet kom anonymt opphav og muntlig tradisjon til å overta som viktigste kjennetegn på folkedikting. Denne fokuseringen førte til en ny kunnskap om den muntlige traderingen, men skapte også et kunstig skarpt skille mellom folkediktning og litterær diktning.
Ideen om at folkedikningen gav uttrykk for selve folkets tanker og lynne hang fremdeles ved, og har for så vidt en reell bakgrunn siden det muntlig traderte er blitt omdiktet, tildiktet og tilpasset gjennom flere generasjoner. Men folkediktningen er likevel ikke nasjonal. Eventyrtypene er i høyeste grad internasjonale mens den konkrete utformningen er lokal.
Inspirert av Herders ideer begynte lærde menn i Tyskland å interessere seg for den folkelige diktningen. I Tyskland ga brødrene Grimm i perioden 1812 til 1815 ut folkeeventyr og deres arbeid var en viktig inspirasjon for Asbjørnsen og Moe som er de mest kjente innsamlerne av eventyr og sagn i Norge. Asbjørnsen og Moe ga i 1832 ut en stor samling med eventyr og sagn fra hele Norge.
På 1800-tallet var nasjonsbyggerne mest interessert i de «store» folkediktgenrene: Folkeviser,   
eventyr og sagn. Men etter hvert ble det også samlet inn stev, slåttestev, barnerim, ordtak, gåter og andre smågenre.
I litteraturhistorier har ofte folkediktningen blitt plassert i perioden mellom den norrøne diktningen og reformasjonen (perioden 1350-1500), men dette er i beste fall en hypotese, delvis fordi man nesten ikke har kilder som kan fortelle  noe om folkedikting i denne perioden, men også fordi en stor del av folkediktningen må ha fått sin form lenge etter reformasjonen.
Stanislao Sanseverino

Stanislao Sanseverino (født 13. juli 1764 i Napoli i Italia, død 11. mai 1826 i Forlì) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1817.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.
En rekke andre kardinaler kom fra samme slekt: Guglielmo Sanseverino (kreert 1378), Federico Sanseverino (1489), Antonio Sanseverino (1527) og Lucio Sanseverino (1621).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Luigi Ercolani

Luigi Ercolani (født 17. oktober 1758 i Foligno i Italia, død 10. desember 1825 i Forlì) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1816.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giorgio Doria Pamphilj Landi

Giorgio Doria Pamphilj Landi (født 17. november 1772 i Roma i Italia, død 16. november 1837 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for ritene 1821–1822, og for Kongregasjonen for avlater og hellige relikvier 1822–1825.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1816, med Santa Maria in Via som tittelkirke.
Han var nevø til kardinalene Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1785) og Antonio Maria Doria Pamphilj (1785).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Battista Quarantotti

Giovanni Battista Quarantotti (født 27. september 1733 i Roma i Italia, død 15. september 1820 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie,.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1816, med Santa Maria in Ara Coeli som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Camillo de Simeoni

Camillo de Simeoni (født 13. desember 1737 i Benevento i Italia, død 2. januar 1818 i Sutri) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Senere var han biskop av Sutri 1782–1817.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, publisert i juli 1816, med San Giovanni a Porta Latina som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Kardinal Paolo Francesco Antamori (1712-1795) *1781
Kardinal Heamillo de Simeoni (1737-1818) *1783


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pietro Vidoni den yngre

Pietro Vidoni den yngre (født 2. september 1759 i Cremona i Italia, død 10. august 1830) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1816 av pave Pius VII, med San Nicola in Carcere som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII og konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.
Han var slektning til kardinalene Girolamo Vidoni (kreert 1626) og Pietro Vidoni den eldre (1660).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gjirokastër

Gjirokastër, eller Gjirokastra, (gresk: Αργυρόκαστρο, Argirókastro) er en by i prefekturet med samme navn, sør i Albania, 30 kilometer fra grensen til Hellas. Ved folketellingen i 2011 hadde byen 19 836 innbyggere.Noen få kilometer øst for Gjirokastër ligger ruinene av oldtidsbyen Antigonea, grunnlagt av kong Pyrrhos 295 f.kr. Bosetningen der dagens by ligger, oppsto rundt et citadell som ble påbegynt i siste halvdel av 1200-tallet. Med utspring i denne militærutposten vokste det fram en liten by i løpet av 1300- og 1400-tallet. I 1419 ble byen erobret av osmanene, som gjorde den til regionalt administrasjonssenter.
Byen ble innskrevet på UNESCOs verdensarvliste i 2005. I UNESCOs begrunnelse heter det blant annet at:

Gamlebyen i Gjirokastër er et eksepsjonelt vitnesbyrd om et langvarig og nesten forsvunnet samfunn og livsstil, påvirket av den islamske kultur og tradisjon fra den osmanske perioden.
Den historiske byen Gjirokastër er et sjeldent eksempel på en godt bevart osmansk by, bygget … rundt Citadellet fra 1200-tallet. Arkitekturen er karakterisert av konstruksjonen av en type byhus (tyrkisk kule), som Gjirokastër har en rekke fremragende eksempler av.


== Personligheter ==
Den tidligere kommunistiske statslederen Enver Hoxha og forfatteren Ismail Kadare ble født i Gjirokastër.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gjirokastër – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gjirokastër – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Elbasan

Elbasan (albansk også Elbasani) er en by i midt-Albania ved elven Shkumbin med 123 270 innbyggere (2005). 
Byen utviklet seg i det 17. århundre fra en festning (El Basan), bygget av den tyrkiske sultanen Mehmed II i 1466.
Elbasan er administrasjonssenteret til prefekturet med samme navn.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Elbasan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elbasan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Philadelphia

Philadelphia er en amerikansk by i delstaten Pennsylvania og dekker hele fylket Philadelphia County. Byen ligger i det nordøstlige USA ved sammenløpet av elvene Schuylkill og Delaware. Byen er det økonomiske og kulturelle senteret i Delawaredalen. Den er den femte mest folkerike byen i USA og dens kjerne er den sjette største storbyområde i landet. Befolkningen utgjorde 1 526 006 i 2010; og er beregnet til å utgjøre 1 560 297 i 2014.


== Historie ==

Byen ble grunnlagt i 1682 av kvekeren William Penn for å være hovedstaden i Pennsylvania-kolonien. I løpet av den amerikanske revolusjon spilte Philadelphia en avgjørende rolle som møtested for USAs landsfedre og som undertegnet den amerikanske uavhengighetserklæringen i 1776 og USAs grunnlov (konstitusjonen) i 1787. Philadelphia var den ene av nasjonen hovedsteder under den amerikanske uavhengighetskrigen og byen fungerte som en midlertidig hovedstad da Washington, D.C. var under bygging. I løpet av 1800-tallet ble Philadelphia et betydelig industrisenter og nav for jernbanen, og vokste grunnet tilstrømning fra europeiske innvandrere. Det ble et mål for afroamerikanere under flukten fra Sørstatene og ble mer enn 2 millioner innbyggere ved 1950. Som følge av tallrike protester og opptøyer fra borgerrettsforkjempere og andre, fikk byen noen tiår med høy kriminalitet og gikk nær konkurs på 1980-tallet. Revitaliseringen begynte på 1990-tallet med gentrifiseringen som snudde mange nabolag og snudde dets flere tiår lange trend med minskning i folketallet.
Byen er senteret for økonomisk aktivitet i Pennsylvania og er hjemmet for Philadelphia-børsen (NASDAQ OMX PHLX), den eldste børsen i USA, grunnlagt i 1790. Byen er også kjent for sin kunst og kultur. Byen har flere utendørsstatuer og veggmalerier enn noen annen amerikansk by. Philadelphias Fairmount Park er den største urbane offentlige parkanlegget i verden. Kjøkkenet i Philadelphia er preget av byens store etniske og mangfoldige tilstrømning av innvandrere. Regionens historie, kultur og attraksjoner har skaffet inntekter på 10 milliarder dollar fra over 39 millioner innenlandske turister i 2013.


== Annet ==
Navnet på byen betyr «nestekjærlighetens by» på gresk, og er navnet på en av de syv menighetene som omtales i Johannes' åpenbaring i Det nye testamente.
Byen er hjem til University of Pennsylvania, et av de åtte Ivy League-universitetene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Philadelphia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Philadelphia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Philadelphia hos Wikivoyage
American Legion

American Legion er en amerikansk organisasjon for krigsveteraner.  I tillegg til å arrangere minnehøytider og frivillig arbeid, så engasjerer de seg i amerikansk politikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) American Legion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Heuliez

Heuliez Bus er en fransk produsent av busser.  Selskapet kan spore sine aner tilbake til Heuliez-familien som begynte som smeder tidlig på 1800-tallet, og gikk over til å være vognmakere.
I 1925 bygget de sitt første bilkarosseri på en ramme fra Peugeot 177 B.  I 1928 var en varebil bygget på Ford klar, og i 1932 var deres første busskarosseri i ferdig.  I 1937 bygget de busskarosserier helt i stål.
I 1948 startet de produksjon av turbusser.  I denne perioden ble Heuliez også kjent for å lage reklamekjøretøyer, formet som for eksempel sko eller flasker.
I 1970 opprettet de en egen avdeling for personbiler som konsentrerte seg om spesielle karosserivarianter som cabrioleter, limosiner, ambulanser og drosjer for Renault, Peugeot og Citroën.  Samtidig begynte de å produsere spesielle flyplasskjøretøyer og mopedbiler.
På 1970-tallet samarbeidet de med Mercedes-Benz om større serier med bybusser, noe som varte til 1980-tallet.  I 1982 startet de samarbeid med Renault, og da AB Volvo gikk i tett samarbeid med Renault i 1991, så kom de også med.  Volvo overtok Renault sine aksjer i Heuliez i 1998.
I januar 1999 ble Heuliez Bus lagt under Irisbus, den felles bussadivisjonen til Iveco og Renault.
I 2004 hadde bussavdelingen 436 ansatte, mens personbilavdelingen og designbyrået hadde 1600 ansatte.


== Dagens modeller ==
GX 117 med Heuliez ramme og Iveco-motorer
GX 317 med ramme fra Renault og motorer fra Iveco (diesel, Renault (CNG) eller DAF (naturgass)
Diverse minibusser, spesialkjøretøyer og ombygde personbiler som Opel Tigra Twin Top og Peugeot 206 CC


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for designbyrået Heuliez (fransk, engelsk, tysk)
Offisiell hjemmeside for bussprodusenten Heuliez Bus (fransk, engelsk)
Bilnorge.no sin historie om merket
Palme (andre betydninger)

Palme kan referere til:

Palmer (Arecaceae), en gruppe enfrøbladete planter
Olof Palme, en svensk politiker
Ulf Palme, en svensk forfatter og skuespiller
Palme som symbol i kunst, kjennetegn m.v.
Ben Wright

Ben Wright (født 1. juli 1980 i Münster) er en engelsk fotballspiller, som spiller for Macclesfield Town FC. Han har tidligere spilt for blant annet Bristol City, Viking. Fra 2003 til 2007 var han i Start.
I 2004 scoret han 15 mål for Start i 1. divisjon under Tom Nordlies ledelse. Høsten 2006 var han utlånt til Moss FK. Etter 2006-sesongen flyttet Wright tilbake til England og spilte for Lincoln City FC, før han gikk til Macclesfield.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Wright – Soccerbase.com