jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bladliljefamilien

Bladliljefamilien (Hostaceae) var en plantefamilie i Takhtajan-systemet. Den omfattet tolv arter fordelt på tre planteslekter, blant annet bladlilje (Hosta). Disse plantene regnes nå til underfamilien Agavoideae i aspargesfamilien.


== Litteratur ==
«Hostaceae». L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) The families of flowering plants. Besøkt 29. oktober 2016. 
M.W. Chase, J.L. Reveal og M.F. Fay (2009). «A subfamilial classification for the expanded asparagalean families Amaryllidaceae, Asparagaceae and Xanthorrhoeaceae». Botanical Journal of the Linnean Society. 161 (2): 132–136. doi:10.1111/j.1095-8339.2009.00999.x.
Snylterotfamilien

Snylterotfamilien (Orobanchaceae) er en plantefamilie i ordenen Lamiales. Den omfatter ca. 2 000 arter fordelt på 99 planteslekter. I ny systematikk føres slektene med halvsnyltere og helsnyltere fra den tradisjonelle maskeblomstfamilien til denne familien. 


== Eksterne lenker ==
(en) snylterotfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) snylterotfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) snylterotfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) snylterotfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) snylterotfamilien hos Dyntaxa 
(en) snylterotfamilien hos Fossilworks 
(en) snylterotfamilien hos ITIS 
(en) snylterotfamilien hos NCBI 
(en) snylterotfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) snylterotfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Orobanchaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Santalales

Santalales er en orden av blomsterplanter. Ordenen er mest urbredt i tropiske og subtropiske strøk. Mange av artene er symbiotiske med andre planter, der de selv har sin egen fotosyntese, men trekker vann og mineraler fra grolaget til vertsplanten. I Norge er misteltein (Viscum album) mest kjent.Mange av artene er parasitter eller semi-parasitter, med samme egenskaper som misteltein. I litteraturen brukes tidvis misteltein som betegnelse på alle de parasittene som vokser oppe i trær slik mistelteinen gjør.


== Familier ==
I APG III-systemet fra 2009 inngår følgende familier i ordenen:

Balanophoraceae
Loranthaceae
Misodendraceae
Olacaceae
Opiliaceae
Sandeltrefamilien (Santalaceae)
Schoepfiaceae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sandeltreordenen – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sandeltreordenen i Encyclopedia of Life 
(en) sandeltreordenen i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sandeltreordenen hos Artsdatabanken 
(sv) sandeltreordenen hos Dyntaxa 
(en) sandeltreordenen hos Fossilworks 
(en) sandeltreordenen hos ITIS 
(en) sandeltreordenen hos NCBI 
(en) sandeltreordenen hos Tropicos 
(en) Kategori:Santalales – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Santalales – detaljert informasjon på Wikispecies
Volgograd

Volgograd (russisk: Волгогра́д), tidligere kalt Tsaritsyn (russisk: Цари́цын) (1598–1925) og Stalingrad (russisk: Сталингра́д) (1925–1961), er en by på vestbredden av elven Volga i den sørvestlige delen av Volgograd oblast i Russland. Byen har 1 021 000 innbyggere og er den 12. største i Russland.


== Historie ==

I 1589 bygget russerne en festning her for å forsvare Russlands daværende sør-grense. Byen het da Tsaritsyn, et russisk ord som betyr «Tsarinaens by». I 1925 ble byen omdøpt til Stalingrad («Stalins by») siden det ble påstått at Josef Stalin ledet byen under den russiske revolusjonen. Under den første femårsplanen ble det bygget en stor traktorfabrikk i den nordlige delen av byen. Fabrikken ble blant annet forsynt med stål fra det nærliggende stålverket Røde Oktober.
Stalingrad ble udødeliggjort som slagstedet for slaget om Stalingrad som foregikk i byen fra sommeren 1942 til 2. februar 1943 – regnet som et av andre verdenskrigs blodigste slag og et av krigens vendepunkt. Etter 2. februar 1943 var den tyske hæren på defensiven, mens Den røde armé stadig rykket fram mot vest.
Byen fikk sitt nye navn Volgograd («Volga by») i 1961, etter at det sovjetiske regimet hadde fordømt Stalins forbrytelser. I dag finnes stalinister, pensjonister og krigsveteraner i byen som vil forandre navnet tilbake til Stalingrad. Andre ønsker seg det opprinnelige navnet Tsaritsyn.

		


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Volgograd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Волгогра́д – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skreia

Skreia er et tettsted i Østre Toten kommune i Innlandet. Tettstedet har 900 innbyggere per 1. januar 2022. Skreia var endestasjon for Skreiabanen som gikk fra Reinsvoll på Gjøvikbanen. Skreiabanen ble lagt ned i 1987. Skreia IL laget en ny kunstgressbane på Skreia idrettsplass i høsten 2016.


== Industri og handel ==
Skreias viktigste industri er Kims fabrikken, som produserer potetchips, snacks og peanøttposer til hele Norge. På Skreia ligger også Takstolfabrikken som produserer takstoler.
Landheim Veveri var en viktig del av Skreias industri, og var tidligere Norges største tekstilveveri. Landheim Veveri AS ble nedlagt i 2005, etter å ha forsynt landet med gardiner siden 1929.
Det finnes mange butikker på Skreia, frisører, kiosk, restauranter, kafé, matbutikker, regnskapskontor, bilverksted, bensinstasjoner, rørleggerfirma, legesenter og elektronikkfirma.


== Sentrum ==
Skreia sentrum ligger langs fylkesveg 33.
De største byggene i sentrum er Sandberggården, Hasselgården, Jerikobygget og Peter Aas.


== Skoler ==
Barneskolene i Østre Toten kommune ligger i såkalte fjerdinger. I Skreiafjerdingen ligger Smitborg skole, Stange skole og Totenviken skole. Alle barneskolene ligger et godt stykke unna sentrum. Smitborg skole ble nedlagt fra høsten 2007, på tross av mange protester fra foreldre og lærere er nå Smitborg skole slått sammen med Stange skole. Smitborg Skole er revet ned og det er i dag leiligheter hvor Smitborg Skole lå.
Skreia Ungdomsskole ligger nær sentrum og er nyoppusset. Elevene på Skreia Ungdomsskole kommer fra Stange skole, Totenviken Barneskole og Kapp barneskole.


== Idrett ==
På Skreia ligger Skreia stadion, også kalt «Plassen». Der ligger også Skreiahallen, en håndball- og volleyballhall. Skreia idrettslag er et fleridrettslag med fotball, håndball, volleyball, bueskyting, idrettsskole, fotballakademi og friidrett (løp). Det er ca 400 aktive medlemmer i idrettslaget. En stor andel frivillig holder idrettslaget i gang, som også fikk etablert kunstgressbane på dugnad i 2016.


== Kjente personer fra Skreia ==
Alv Gjestvang, skøyteløper
Inger Lise Rypdal, artist
May-Britt Andersen, artist
Paul Lillo-Stenberg, maler
Kari Ormestøyl, artist
Kjersti Beck, håndballkeeper
Knut Anders Sørum, musiker
Leif Lundsten, jagerflyger
Peder Paulsen Balke, Eidsvollsmann
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Oldtidsrike

Oldtidsrike er et begrep som brukes om statsdannelser i tiden fra ca. 4000 f.kr til år 500 (oldtiden). De aller fleste var kortvarige riker som gikk til grunne på grunn av krig eller folkevandringer. Likevel har noen få av oldtidsrikene overlevd og utviklet seg til moderne stater, slik som Kina, Egypt og Etiopia. Begrepet oldtidsrike brukes om kulturer som brukte skriftspråk, noe som utelukker de amerikanske høykulturene i samme periode.


== Liste over oldtidsriker ==


=== Asia ===
Indus-kulturen
Kina
Assyria
Babylonia
Elam
Fønikia
Israel
Det forente kongedømme Israel
Kongedømmet Israel (Samaria)
Juda
Kongedømmet Judea
Det nyassyriske rike
Medere
Kassitter
Det nybabylonske rike
Akameniderike
Media
Mitanni
Perserriket
Reidan
Saba
Sogdia
Sumer
Urartu


=== Afrika ===
Aksum
Egypt
Etiopia
Kongedømmet Kusj
Numidia


=== Lilleasia (Tyrkia) ===
Frygia
Galatia
Hettitterriket
Kappadokia
Karia
Kilikia
Lydia
Lykia
Pergamon
Seleukide-riket


=== Europa ===
Etruria
Hellas
Makedonia
Minoerriket
Romerriket
Trakia
Kongeriket Suebi
Det vestgotiske rike (418-721)
Krøsus

Krøsus (gresk: Κροίσος, Kroisos) var konge i oldtidsriket Lydia i dagens Tyrkia. Han var Lydias siste konge, sønn av den tidligere konge Alyattes II, og han regjerte fra 560 til 546 f.Kr. da Lydia ble invadert av persiske og mediske styrker under kong Kyros den store. Han opparbeidet seg en enorm rikdom i løpet av sin regjeringstid, og Lydia var også det første riket, under kong Alyattes II, som preget metallmynter som betalingsmiddel.


== Lydias fall ==
Fram mot 550 f.Kr. hadde Kyros den store etablert Perserriket som en regional maktfaktor ved å beseire medernes kong Astyages. Under de endrede maktforholdene gikk Krøsus til angrep på byen Pteria i Kappadokia. Kyros dro mot lyderne og et slag ved Pteria i 447 f.Kr. endte uavgjort. Krøsus trakk seg tilbake til sin hovedstad Sardis på høsten og regnet med at Kyros ikke ville angripe på vinteren. Kyros fulgte imidlertid etter og beleiret Krøsus i Sardis. Byen ble stormet og Krøsus tatt til fange.Det fortelles at da Kyros tok Krøsus til fange og ønsket å la ham lide døden, fortalte Krøsus at filosofen Solon hadde sagt til ham at en person ikke kan kalles lykkelig før han var død. Han hadde syntes den uttalelsen var foraktelig, men nå følte han at den var sann. Det gjorde inntrykk på Kyros, og han lot ham få leve og spise ved hans bord. Sannhetsgehalten i denne fortellingen forblir uviss. 
Krøsus kan ha vært verdens rikeste person i sin samtid. Navnet hans har gått inn i språket som betegnelse for en «styrtrik person».


== Referanser ==


== Kilder ==
Herodot (1998). Herodots historie. Aschehoug i samarbeid med Fondet for Thorleif Dahls kulturbibliotek og Det norske akademi for sprog og litteratur. s. 25-27. ISBN 8203180337. 
(no) Krøsus i Store norske leksikon
Credokirken

Credokirken er en norsk frimenighet som har blitt definert som megakirke, som holder til på Kråkenes i Bergen. «Credo» er latin og betyr «jeg tror». I sin form er Credokirken karismatisk og inspirert av Trosbevegelsen og pinsebevegelsen. Visjonen til menigheten er å være «et hjem hvor vi følger Jesus, og gjør Han synlig». I tillegg til det vanlige menighetsarbeidet driver Credokirken Kafé, bokbutikk, internasjonalt arbeid og nødhjelp. Credokirken driver Bergen kristne grunnskole og samarbeider om to bibelskoler:

Bibelskolen Substans sammen med Salt Bergenskirken og Pinsekirken Tabernaklet.
Bibelskolen Impact sammen med Jesusfelleskapet.Pastor er Olav Rønhovde.


== Historie og virksomhet ==
Menigheten het tidligere Levende Ord Bibelsenter Bergen, men byttet navn og profil i 2009. Levende Ord har sin bakgrunn i frimenigheter pastor Enevald Flåten etablerte på Jæren på 1980-tallet og en kristen grunnskole som startet der i 1990. Bibelsenteret i Bergen ble imidlertid dannet først da Enevald Flåten flyttet virksomheten og startet en ny menighet og grunnskole der i 1992.
I løpet av 2006 var menigheten preget av oppgjør med økonomisk uorden og lederstrid på grunn av dette. Dette førte til en nedgang i antall medlemmer. Enevald Flåten ble i slutten av november samme år sagt opp, etter at han og menigheten ble enige om en sluttpakke. Misjonsleder Olav Rønhovde overtok da midlertidig pastorstillingen ved Levende Ord Bibelsenter. I 2008 ble Rønhovde ny hovedpastor for menigheten.
Skolene som menigheten startet, følger vanlige læreplaner, men det kristne budskapet er sentralt i alle fag. Skolene er idag blitt et samarbeidsprosjekt mellom flere menigheter i Bergen, med styremedlemmer fra flere av disse. Man satser heretter på at skolene skal være «allkristne» friskoler, det vil si kristne skoler for alle.
Både menigheten og dets tidligere pastor Enevald Flåten var kjent for sitt konservative syn i saker om likestilling, homofili og konflikten mellom Israel og palestinerne. Dette var også bakgrunnen for at menigheten ble parodiert av den kontroversielle parodimenigheten Svevende ord bibelsenter, som Levende Ord flere ganger truet med politianmeldelse. Menigheten står ellers for en bibeltro, radikal kristendom med tradisjonell, bibelsk seksualmoral som også innebærer motstand mot fri abort. Menigheten har nå bestemt seg for å fokusere på forkynnelse av evangeliet og misjon.
Menigheten hadde 958 tilskuddstellende medlemmer i 2022, og et ukentlig antall besøk på cirka 2 000 mennesker i 2019.I 2012 hadde 1 395 medlemmer meldt seg ut av Credokirken sammenliknet med toppåret 2005. Medlemsnedgangen var på 55 prosent. Den skyldes blant annet konflikter i forsamlingen i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Historikk
Vårt Land:«Levende Ord» er historie besøkt 30. juli 2009
Mikroelektronikk

Mikroelektronikk er en fellesbenevnelse på integrerte kretser konstruert på mikro- eller submikronivå, dvs. i en skala der lengden på den minste transistoren oppgis i mikrometer. Vanlig størrelse med dagens prosessteknologi ligger på 0,35 mikrometer eller mindre.
Alyattes II av Lydia

Alyattes II var en konge av Lydia som regjerte 619–560 f.Kr. Han var sønn av Sadyattes og kom fra mermnadedynastiet som stammet fra kong Gyges.


== Kongetid ==
Alyattes betraktes som den som grunnla det lydiske riket. I flere år fortsatte han krigen mot den greske bystaten Milet som hans far han startet, men ble til sist tvunget til å vende sin oppmerksomhet mot mederne og babylonerne lengre øst. Den 28. mai 585 f.Kr., under slaget ved Halys (ved dagens elv Kızılırmak), utkjempet mot Kyaxares av Media, skjedde det samtidig en solformørkelse (se filosofen Tales fra Milet), fiendtlighetene ble innstilt, fred ble inngått og elven Halys ble grensen mellom de to kongedømmene.
Alyattes fordrev kimmeriere fra Anatolia, underkastet karerne, og erobret flere joniske byer, inkludert Smyrna og Kolofon. Smyrna ble ødelagt og brent, i alle fall deler av den.
Han standardiserte myntvekten (1 stater motsvarte 168 hvetekorn). Myntene ble produsert ved å benytte en teknikk med ambolt og stempel hvor de fikk påtrykt et løvehode, mermnadedynastiets symbol.
Han ble etterfulgt av sin sønn Kroisos (bedre kjent i mytene som Krøsus). Hans datter Aryenis ble gift med Astyages, konge av Media.
Hans grav står fortsatt på et platå mellom innsjøen Gygaia og elven Hermos nord for Sardis. Det er en stor gravhaug med et underlag av store steiner. Den ble utgravd i 1854, ikke av profesjonelle arkeologer, men av Ludwig Peter Spiegelthal, prøyssisk konsul i Smyrna, som gravde en tunnel inn og fant et stor gravhvelv gjort av store marmorblokker med inngang ved passasje i samme stein fra sør. Sarkofagen og dens innhold hadde derimot blitt fjernet av tidligere gravplyndrere. Det som var igjen var en del ødelagte vaser i alabast, keramikk og trekull. På toppen av gravhaugen struttet en stor fallos av stein.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Settipani, Christian (1991): Nos ancêtres de l'Antiquité, s. 152
Lendering, Jona: «Alyattes of Lydia», Livius.org
Kappadokia

Kappadokia (gresk: Kappadokia, latin: Cappadocia, gammelpersisk: Katpatuka) var et oldtidsrike og landskap i innlandet i det midtre og østlige Lilleasia (Tyrkia). Området ligger mellom svartehavskysten i nord og Taurus-fjellene i sør samt elvene Halys i vest og Eufrat i øst.
Navnet Kappadokia kommer opprinnelig fra gammelpersisk og betyr «landet med de vakre hestene». Det ble nevnt første gangen i det sjette århundre f.Kr. Tidligere var det et hettittisk rike rundt byen Hattusa og ble i hellenistisk tid et selvstendig rike. Fra år  17 e.Kr. var Kappadokia en provins i Romerriket. Kappadokia består for en stor del av fjell, hvor blant annet Argaios (i dag Erdjijas dag) og Antitaurus er de høyeste. Urbefolkningen ble kalt «hvite syrier» (leukosyroi) av Herodot. Peters første brev i Bibelen er stilet til blant annet menigheten i Kappadokia.
En del av Kappadokia tilhører storlandskapet Karamania. I Perserrikets tid var det store, utstrakte området delt i to høvdingdømmer (satrapier): Kappadokia ved Pontos samt det Indre eller Sørlige Kappadokia (også nevnt som Stor-Kappadokia). Navnet ble etter hvert innskrenket til å gjelde den sørlige delen, og i denne utstrekningen gjensto Kappadokia såvel som Aleksander den stores og Selevkidrikets område som tilsvarende innenfor Romerriket etter at det i mellomtiden hadde eksistert som et eget rike med egne konger.
Göreme nasjonalpark og formasjonene av tuffstein i Kappadokia, et slags trollslandskap, er i dag et populært turistmål. Den lille byen Göreme ligger midt i dette området og har mange hoteller. I det samme området finnes det mange hus og kirker som hugget ut av fjellet. Göreme Frilandsmuseum har en rekke kirker og dette området er opptatt i UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder for Europa.
Steinformasjoner i Kappadokia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kappadokia
Bilder fra Kappadokia
Bilder fra kirker og landskap
Kapadoky Arkivert 9. oktober 2011 hos Wayback Machine.
Agle

Agle er en grend i Snåsa kommune.  Det ligger ca. 8 km nordøst for Snåsa sentrum, nær Andorfjellet og Lurudalen, og omtales lokalt som «Øverbygda». Grenda er noenlunde sammenfallende med grunnkretsen «Bøgseth/Agle/Myrseth», mens den tidligere skolekretsen omfattet flere grunnkretser. Navnet kan komme av sørsamisk Aagkele, "Mellomgolv".Fra Agle går det en vei til Gressåmoen fjellgård og inn i Blåfjella-Skjækerfjella nasjonalpark.Agle har et grendehus som heter «Bergkollen». Snåsa Montessoriskole og Snåsa Montessoribarnehage holder til på Agle. Snåsa skiskytterstadion ligger i Agle sentrum. Agle hadde tidligere samvirkelag (etablert 1950) og bensinstasjon. Agle stasjon på Nordlandsbanen ble åpnet i 1929 og automatisert i 1985.


== Referanser ==
President

President er egentlig en leder for et presidium, et styre. Ordet brukes i politikken oftest om statssjefen i en republikk, men også om styreledere.
I Norge har man stortingspresident og sametingspresident, tidligere også lagtingspresident og odelstingspresident.
I noen selskaper og foreninger og organisasjoner brukes også tittelen president om ledervervet.
Presidentens stedfortreder kalles i mange land, deriblant USA, for visepresident.


== Referanser ==
Skall

Skall kan referere til:

Bløtdyrskall
Muslingskall
Konkylie
Sneglehus
Skall (botanikk)
Skall (matlaging)
Skall (programvare)
Kommandolinje
Unix-skall
Elektronskall


== Se også ==
Skjell (peker)
Skalle, kranium
Kule (geometri)
Agnete Saba

Agnete Kristin Johnsen Saba (født 4. juli 1994 i Nesseby) er en norsk og nordsamisk musiker og vokalist fra Reahpen i Finnmark. Hun var frontfigur i gruppa The BlackSheeps, og har siden brukt artistnavnene Aggie og Agnete. Hun representerte Norge i Eurovision Song Contest 2016.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Agnete Saba, opprinnelig Agnete Johnsen, er datter av den samiske barnebokforfatteren Signe Iversen og Arild Johnsen, og tok i 2020 mormorens pikenavn Saba som etternavn.Saba vokste opp på Reahpen i Finnmark.


=== Vokalist i The BlackSheeps ===
I 2008 var hun vokalist i bandet The BlackSheeps, som vant både den norske og den nordiske finalen i Melodi Grand Prix junior 2008 med den nordsamisk-norske sangen «Oro jaska beana». I 2011 deltok bandet i Melodi Grand Prix. De nådde finalen der de til slutt endte på en andreplass.


=== Soloartist ===
I 2013 ble hun tatt ut som en av deltakerne i andre sesong av Stjernekamp på NRK1. Der ble hun nummer 2, slått av Silya Nymoen.
I 2014 ble hun den yngste vinneren av TV2-programmet Skal vi danse sammen med dansepartner Egor Filipenko. Dette var en rekord som imidlertid ble slått av Adelén bare ett år senere.


=== Eurovision Song Contest ===
I 2016 vant hun Melodi Grand Prix med sangen «Icebreaker». Hun ble dermed den første som har vunnet både Melodi Grand Prix jr. og Melodi Grand Prix.I Eurovision Song Contest i Stockholm var hun nummer 15 ut på scenen i semifinale 2, etter den endelige vinneren Ukraina, og før Georgia. Det norske bidraget ble til slutt nummer 13 av 18 i semifinalen, og kvalifiserte seg ikke til finalen.
I 2016 ble hun tildelt Åpenhetsprisen med begrunnelsen: «Agnete Johnsen viser mot ved å være åpen om sine psykiske utfordringer og snakke om det som er vondt mens det er vondt».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agnete Johnsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Agnete Saba på Discogs 
(en) Agnete Saba på MusicBrainz 
(en) Agnete Saba på SoundCloud 
(en) Agnete Saba på Spotify 
(en) Agnete Saba på Last.fm 
(en) Agnete Saba på Internet Movie Database 
Agnete Saba på Facebook 
Agnete Saba på Instagram 
Agnete Saba på YouTube 
Nettside for The BlackSheeps
American National Standards Institute

American National Standards Institute (ANSI) er en ideell organisasjon og hovedorganisasjonen for etablering og utvikling av standarder i USA. Organisasjonen ble grunnlagt 19. oktober 1918. ANSI er også medlem av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ISO som har tilhold i Genève i Sveits, og de var også blant stifterne av denne organisasjonen i 1947.
ANSI har blant annet gitt navn til flere tegnsett for datasystemer. Flere av disse baserer seg på ASCII-tegnsettet. ASCII er et akronym for American Standard Code for Information Interchange og tegnsettet ble introdusert så tidlig som 1963. Det ble ANSI standard først i 1967, da under navnet ANSI X3.4 og definerer 128 tegn. Det tegnsettet som oftest kalles ANSI er også blitt en internasjonal standard og heter da ISO 8859. Dette blir av mange feilaktig omtalt som ASCII.
ACiD Productions har benyttet tegnsettet til kunstverk.


== Referanser ==


== Se også ==
ASCII
ANSI C
ANSI-SPARC


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) ANSI standards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Partall

Partall eller like tall er heltall som er delelige med 2:
… −6, −4, −2, 0,  2, 4, 6, 8 …
Ethvert partall kan skrives på formen 
  
    
      
        n
        =
        2
        m
      
    
    {\displaystyle n=2m}
   hvor 
  
    
      
        m
      
    
    {\displaystyle m}
   er et heltall. En praktisk regel er at et heltall som ender på et siffer som er et partall selv, er et partall.
Partall multiplisert med heltall gir partall.


== Se også ==
Oddetall


== Eksterne lenker ==
«Hva er oddetall og partall?», fra nettstedet matematikk.org
Paul Adair

Paul Neil «Red» Adair (født 18. juni 1915 i Houston i Texas, død 7. august 2004 i Houston) var en ekspert på å kvele brønnbranner og stoppe utblåsninger på oljeinstallasjoner.
Adair stiftet selskapet Red Dair Wild Well Control i 1959. Han brukte sin ekspertise på å stanse oljebranner eller å få oljebrønner under kontroll. I løpet av karrieren temmet han 2 000 «ville» brønner. Adair vokste opp i fattige kår, og han lærte å stanse oljebranner hos Myron Kinley hvor han jobbet fra 1939 til 1959.
Han slukket blant annet oljebrannen «Djevelens sigarettenner» i Algerie som hadde pågått i seks måneder og forbrent 550 millioner kubikkfot (ca. 20 millioner m³) gass hver dag, en enorm oljebrann nær Rio de Janeiro, utblåsingen på Occidental Petroleum Companys Piper Alpha i Nordsjøen i 1988 hvor 167 mennesker omkom. I 1991 var hans selskap med på å slukke oljebrannene i Kuwait etter Gulfkrigen.I Norge ble Adair kjent da han stoppet den ukontrollerte oljeutblåsingen på Ekofisk Bravo-plattformen i Nordsjøen i 1977.Adair sovnet stille inn på et sykehus i Houston, 89 år gammel. Det er spilt inn en biografisk film om ham, Hellfighters, med John Wayne i hovedrollen.


== Se også ==
Bravo-utblåsningen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Red Adair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Adair på Internet Movie Database
Magne Havnaa

Magne Havnaa (født 16. september 1963 i Arendal, død 29. mai 2004 i Lindgrov, Risør) var en norsk kickbokser og proffbokser. Han deltok i Sommer-OL 1984 og ble verdensmester (WBO) i vektklassen cruiservekt.
Han tok sort belte 1. grad i kickboksing i 1985. Som profesjonell bokser hadde han 19 seire og 3 tap, ble verdensmester (WBO) i vektklassen cruiservekt i mai 1990 og bokset sin siste kamp i 1992. 
Han døde i 2004 i en båtulykke utenfor Risør. Han var bror til Erling Havnå og far til Kai Robin Havnaa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magne Havnaa – Olympedia 
(en) Magne Havnaa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Magne Havnaa – BoxRec