jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thad Jones

Thaddeus Joseph «Thad» Jones (født 28. mars 1923 i Pontiac i Michigan, død 20. august 1986 i København) var en amerikansk jazzmusiker (trompet) og orkesterleder, bror av jazzmusikerne Hank Jones og Elvin Jones og kjent for en rekke samarbeid med skandinaviske jazzmusikere.
Han debuterte med broren Hank og Sonny Stitt (1942) før tjenestegjøring i den andre verdenskrig.  Derpå spilte Jones i Count Basies band (1954–1963) og medvirket på utgivelser med Charles Mingus (1954–55). Han komponerte en tid (1963–66), blant annet A child is born, og hadde arrangøroppdrag for Harry James's orkester.  Med Mel Lewis ledet han eget orkester, også kjent som «The Vanguard Orchestra», fast husband på Village Vanguard i New York (1965–1978), mottaker av flere utmerkelser blant annet fra Down Beat, og med utgivelser som Consummation, Central Park North, Live at the Village Vanguard og Suite for pops.
Orkesteret besøkte Club 7 og Konsertpaleet i Bergen i august 1975, og ved Kongsberg Jazzfestival 1977 ledet han stort orkester. Med svenske Monica Zetterlund utkom musikk av Lars Gullin (1977). Etter flytting til København (1979) ledet han Danish Radio Big Band og sitt eget «Eclipse band», samt underviste på Det kgl. musikkonservatorium. Han hadde samarbeid med skandinaviske artister som Bengt Hallberg, Jesper Lundgaard, Lars Danielsson, Frode Thingnæs og den utflyttede landsmann Idrees Sulieman.  Hans Thad Jones Quintet fremførte på Kongsberg Jazzfestival (1982).
Jones flyttet i 1984 til USA for å lede  Count Basies orkester etter Basies død. Etter vel et år ble han syk og returnerte til København. Bandledelsen ble overtatt av Frank Foster. Thad Jones led av kreft og døde i København, en stor minnesgudstjeneste ble avholdt i St. Peterskirken i New York.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thad Jones på Internet Movie Database 
(en) Thad Jones på Discogs 
(en) Thad Jones på MusicBrainz 
(en) Thad Jones på Songkick 
(en) Thad Jones på AllMusic
Seyðisfjarðarkaupstaður

Seyðisfjarðarkaupstaður er en kommune (sveitarfélag) i regionen Austurland på Island, med 736 innbyggere ved utgangen av 2005.
Morotai

Morotai er en indonesisk øy i øygruppen Molukkene, i provinsen Maluku Utara. Den ligger nord for Halmahera og er på ca. 1800 km².
Arne Borsheim

Arne Borsheim (født 26. april 1941) er en norsk filmfotograf. Han har fotografert mest for TV, men også film, blant annet Søndagsengler (1996). Medlem av Foreningen Norske Filmfotografer (FNF).


== Filmografi - Fotograf ==
Berlinerpoplene (2007) (TV-serie)
Kodenavn Hunter (2007) (TV-serie)
Johnny og Johanna (2004) (TV-serie)
Svarte penger - hvite løgner (2004) (TV-serie)
Lekestue (2001) (TV-serie)
Prinsessen i Eventyrriket (2001) (TV-serie)
Sejer - se deg ikke tilbake (2000) (TV-serie)
Blodsbånd (1998) (TV-serie)
Offshore (1996) (TV-serie) – Location fotograf
Søndagsengler (1996)
Vestavind (1994) (TV-serie)
Solens sønn og månens datter (1993) (TV-serie)
Fedrelandet (1991) (TV-serie)
Kong Lear (1985) (TV-serie)
Jenny (1982) (TV-serie)
Fruen fra havet (1979) (TV-film)
Prisgitt (1979) (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Borsheim på Internet Movie Database 
(sv) Arne Borsheim i Svensk Filmdatabas 
(da) Arne Borsheim på Filmdatabasen 
(en) Arne Borsheim på AllMovie
Pål Gengenbach

Pål Gengenbach (født 23. september 1943, død 23. september 2019) var en norsk filmklipper. Han var nominert til Amandaprisen 2008  for klipp i filmen O' Horten.
I 1981 var han en av grunnleggerne av produksjonsselskapet Focus on Human Rights, som ble stiftet for å lage kortfilmer om menneskerettighetenes kår rundt om i verden. De øvrige stifterne var regissørene Kjersti Alver, Alexander Røsler og Knut Jorfald.


== Filmografi klipper ==
De gales hus (2008)
O' Horten (2007)
Gymnaslærer Pedersen (2006)
Factotum (2005)
Salmer fra kjøkkenet (2003)
Jonny Vang (2003)
Mot Moskva (2003)
Aria (2001)
Ballen i øyet (2000)
Cellofan - med døden tilfølge (1998)
Budbringeren (1997)
Mørkets øy (1997)
Aldri mer 13! (1996)
Døden på Oslo S (1990)
Brennende blomster (1985)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Gengenbach på Internet Movie Database 
(sv) Pål Gengenbach i Svensk Filmdatabas 
(da) Pål Gengenbach på Filmdatabasen 
(da) Pål Gengenbach på danskefilm.dk 
(da) Pål Gengenbach på Scope 
(da) Pål Gengenbach på Scope 
(fr) Pål Gengenbach på Allociné 
(en) Pål Gengenbach på AllMovie 
(en) Pål Gengenbach hos The Movie Database 
NRK: Amandanominasjonene 2008
Det Danske filminstitutt
Foreningen Norske Filmfotografer

Foreningen Norske Filmfotografer (FNF) er en forening for norske filmfotografer, B-fotografer og kamera-assistenter.  
Den ble startet etter modell av lignende foreninger i de fleste europeiske land. Den skal arbeide for å ivareta filmfotografers interesser og behov, både på et faglig og sosialt plan.
Foreningen arrangerer faglige seminarer, viser film (første mandag i hver måned) og holder kontakt med filmfotografer i andre land.
Foreningen ønsker å delta i den faglige og tekniske utvikling innen norsk filmproduksjon, spesielt i forbindelse med den kreative og kunstneriske utnyttelsen av teknikken. Den arbeider for å ha en god dialog med regissører og produsenter om hvordan nye teknikker kan brukes i det daglige for å lage bedre filmer.
FNF er knyttet til Filmforbundet og holder til i Filmens Hus i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Foreningen Norske Filmfotografers nettsider
El Tajín

For krydderet, se Tajín (krydder).El Tajín er et arkeologisk prekolumbiansk område nær byen Poza Rica i den meksikanske delstaten Veracruz. Byen var hovedstad for Totonaer-folket og El Tajín betyr «stedet for torden» på totonakisk. Man tror også at navnet kommer fra en av totonakergudene. El Tajín står på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder.


== Eksterne lenker ==
(en) El Tajín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) El Tajín – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 3036

Fylkesvei 3036 går mellom Sundet og Bommestad i Larvik kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 205 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LarvikHedrumveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3036
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Nerbøvika

Nerbøvika er et sted i Aukra kommune i Møre og Romsdal. Den største arbeidsplassen i kommunen, Aker Aukra, ligger i Nerbøvika. Stedet har fått navn etter den langrunne vika østenfor skipsverftet. Nerbøvika er en del av Nerbøvågen, som er en av Aukras vekstområder for maritime næringer. Her finnes også Nautneset båthavn og kaianlegg.
En liten film om kjærlighet

En liten film om kjærlighet (polsk: Krótki film o milosci) er en polsk dramafilm fra 1988. Den er regissert av Krzysztof Kieślowski, og skrevet av Kieślowski sammen med Krzysztof Piesiewicz. Den var opprinnelig en del av den TV-sendte filmserien De ti bud, men ble senere utvidet og lansert som en selvstendig film. Handlingen er basert på det sjette bud fra Bibelen, du skal ikke bryte ekteskapet, og handler om begjær i forholdet mellom en ung mann og en eldre, gift kvinne.


== Handling ==
Nitten år gamle Tomek bor i et stort leilighetskompleks i Warszawa, sammen med sin gudmor (spilt av Stefania Iwinska) og han arbeider ved et postkontor. Tomek har lenge spionert på en vakker eldre kvinne, Magda (spilt av Grażyna Szapolowska) som bor i et annet leilighetskompleks i nærheten. I forsøk på å komme nærmere henne legger han falske meldinger i postkassen hennes, for en ikke-eksisterende pakker som må plukkes opp ved postkontoret hans. Han ringer henne også flere ganger anonymt, bare for å høre stemmen hennes.
Tomek får vite at det er et problem med leveransene av melk til Magdas leilighetskompleks, så han tar på seg denne leveringsjobben for å komme enda nærmere henne. Etter å ha mottatt enda en falsk post-melding, har Magda en konfrontasjon med lederen for post-kontoret. Når Magda deretter går sin vei opprørt, følger Tomek etter henne og innrømmer at det var han som hadde lagt igjen alle de falske eldingene i postkassen hennes.
Den samme kvelden ordner Magda sengen hennes, slik at Tomek kan følge med på henne når hun er sammen med en annen kjæreste. Men når de er i sengen, forteller hun mannen at de blir overvåket av noen på den andre siden av veien. Kjæresten går deretter ut og slår deretter Tomek i ansiktet, fordi han hadde kikket på dem.


== Om filmen ==
VGs anmelder gav den terningkast seks, mens Dagbladet gav den fem.Den ble tildelt flere priser ved ulike filmfestivaler.


== Skuespillere ==
Grażyna Szapołowska som Magda.
Olaf Lubaszenko som Tomek.
Stefania Iwinska som Magdas gudmor.
Piotr Machalica som Roman.
Hanna Chojnacka som Miroslawa.
Artur Barcis som en ung mann.
Stanislaw Gawlik som en postmann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En liten film om kjærlighet på Internet Movie Database 
(no) En liten film om kjærlighet hos Filmfront 
(sv) En liten film om kjærlighet i Svensk Filmdatabas 
(da) En liten film om kjærlighet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) En liten film om kjærlighet på Allociné 
(nl) En liten film om kjærlighet på MovieMeter 
(en) En liten film om kjærlighet på AllMovie 
(en) En liten film om kjærlighet på Rotten Tomatoes
Fylkesvei 3026

Fylkesvei 3026 går mellom Bommestad og Svenerød i Larvik kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 169 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LarvikGamle Ravei 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3026
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sterling Morrison

Holmes Sterling Morrison jr (født 28. august 1942, død 30. august 1995 i New York) var en amerikansk musiker. Han var medlem av den nyskapende rockgruppen The Velvet Underground. Han forlot bandet samtidig med Lou Reed i 1970. 
Morrison opptrådte siste gang offentlig i 1993, da originalbesetningen i The Velvet Underground ble gjenforent i en serie konserter i Europa, bl.a. under Roskildefestivalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sterling Morrison – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sterling Morrison på Internet Movie Database 
(en) Sterling Morrison hos The Movie Database 
(en) Sterling Morrison på Discogs 
(en) Sterling Morrison på MusicBrainz 
(en) Sterling Morrison på Songkick 
(en) Sterling Morrison på AllMusic
Hæringen

Hæringen (lokalt kalles den Herringa), er en holme ved Tornes i Fræna kommune i Møre og Romsdal. Holmen er et landemerke i skipsleia i Frænafjorden. Den har en karakteristisk bueform. 
Holmen er hekkeplass for fugl, noe som har ført en del flått til holmen om sommeren. Sør for holmen ligger det to undervannsskjær.
Det har vært planer om fastlandsforbindelse mellom Fræna og øya Gossen i Aukra, med høy bru mellom Herringen og fastlandet og liggebru over skipsleia.


== Kongebesøk ==
Hæringen ble skueplass for en spesiell hendelse i 2003. Da var kongen på besøk i Fræna og kongeskipet lå oppankret i Frænafjorden. Tornes Musikkorps hadde forhørt seg om når kongen skulle reise videre, og i god tid på forhånd hadde de tatt oppstilling på holmen med flagg og instrumenter for å gjøre ære på kongen vår. Da kongeskipet kom forbi, spilte de opp. Dette ble lagt merke til og skipet stoppet opp rett ved holmen og kongeparet vinket til korpset.


== Eksterne lenker ==
tornesmusikkorps.no: Møtte kongen på Herringa (med bilder)
Huatulco

Huatulco (Bahías de Huatulco, «Huatulcos havbukter») er et turiststed ved stillehavskysten syd i den meksikanske delstaten Oaxaca. Det befinner seg over 30 strender i området. Havbuktene, sammen med Santa Cruz og La Crucecita, er regnet som økologiske områder. Samtidig er Huatulco utpekt som et nytt område for utvikling av turisme. Derfor gjelder det strenge regler for hotellbygging, rensing av kloakk osv.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Santa María Huatulco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Moskva internasjonale filmfestival

Moskva internasjonale filmfestival (MIFF) er verdens nest eldste filmfestival, etter Filmfestivalen i Venezia. Den ble arrangert første gang i 1935. Mellom 1959 og 1995 ble festivalen arrangert annethvert år, men siden 1995 har den vært en årlig begivenhet.
Festivalens mest prestisjetunge utmerkelse er en statue av Sankt Georg som dreper en drage, det samme motivet som finnes på Moskvas byvåpen. Prisen har blant annet vært vunnet av Federico Fellini med filmen 8½. En annen pris som deles ut er Stanislavskij-prisen, som går til enestående skuespillere. Blant de som har mottatt denne er Jack Nicholson og Meryl Streep.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Moscow International Film Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marin Karmitz

Marin Karmitz (født 7. oktober 1938 i București i Romania) er en fransk filmregissør og produsent. Han har vært med på å finansiere en rekke smale filmer som har fått høy kunstnerisk anseelse, selv om de ikke er blitt økonomiske suksesser. Han eier også kinokjeden MK2, som har som ambisjon å vise filmer selv om de er «garantert» å tape penger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marin Karmitz på Internet Movie Database 
(sv) Marin Karmitz i Svensk Filmdatabas 
(da) Marin Karmitz på Filmdatabasen 
(da) Marin Karmitz på Scope 
(fr) Marin Karmitz på Allociné 
(en) Marin Karmitz på AllMovie 
(en) Marin Karmitz hos The Movie Database
Fylkesvei 256

Fylkesvei 256 går mellom Søndre Ås i Tønsberg og Bommestad i Larvik kommune.
Før 2009 var strekningen fra Langåker og sørover en del av europavei 18, og kalles derfor Gamle E18. Strekningen mellom Søndre Ås og Tassebekk hadde før 2016 betegnelsen fylkesvei 522 (Vestfold), og mellom Tassebekk og Haukerød fylkesvei 280 (Vestfold). Strekningen mellom Haukerød og Lasken var del av fylkesvei 304.
Frem til 2019 måtte veien kvalifiseres som fylkesvei 256 (Vestfold) for å unngå forveksling med fylkesvei 256 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Tønsberg

 Sandefjord

Raveien 

 LarvikHedrum Ravei 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv256
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Bærheim varmekraftverk

Bærheim varmekraftverk  er et  varmekraftverk på Stokka i Sandnes i Rogaland. 
Kraftverket genererer elektrisk energi fra overopphetet vanndamp fra avfallsforbrenningsanlegget til Forus Energigjenvinning. Produksjonen startet i 2002.
Installert effekt er på 3 MW og midlere årsproduksjon er på 12 GWh. 
Kraftverket eies av Lyse Energi.


== Kilder ==
NVE
Evonne Goolagong

Evonne Fay Goolagong Cawley (født 31. juli 1951 i Griffith i New South Wales) er en  australsk tidligere tennisspiller.
Hun vant 14 Grand Slam-turneringer, sju singel- og seks dobbel- og en mixed dobbelturnering i løpet av tenniskarrieren. Hennes sju Grand Slam-seire i singel var; fire i Australian Open to i Wimbledon og en i French Open.
I 2018 ble hun utnevnt til companion av Order of Australia.


== Grand Slam-seire ==
 French Open
Single damer: 1971 (hun beseiret Helen Gourlay med 6-3, 7-5 i finalen)
 Wimbledon
Single damer: 1971 (hun beseiret Margaret Court med 6-4, 6-1 i finalen)
Mixed double: 1971 og 1974
Single damer: 1980 (hun beseiret Chris Evert med 6-1, 7-6 i finalen)
 Australian Open
Single damer: 1974 (hun beseiret Chris Evert med 7-6, 4-6, 6-0 i finalen)
Single damer: 1975 (hun beseiret Martina Navrátilová med 6-3, 6-2 i finalen)
Single damer: 1976 (hun beseiret Renata Tomanová med 6-2, 6-2 i finalen)
Single damer: 1977 (hun beseiret Helen Gourlay Cawley med 6-3, 6-0 i finalen)
Double damer: 1971, 1974, 1975, 1976 og 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Evonne Goolagong – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Evonne Goolagong – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Evonne Goolagong – WTA Tennis 
(en) Evonne Goolagong – ITF Tennis 
(en) Evonne Goolagong – FedCup 
(en) Evonne Goolagong – International Tennis Hall of Fame 
(en) Evonne Goolagong – Tennis Australia
Engsoleie

Engsoleie, (Ranunculus acris, sørsamisk: lamsehke ) også kalt smørblomst, er en av de mer vanlige soleiene i Europa, den vokser helt opp til 2400 meters høyde. Den noe hårete planten med opp til meterhøye stengler, bærer blomster som blir om lag 25 mm i diameter. Den blomstrer fra mai til oktober og har fem overlappende gule blad i blomsten. Fruktemnet hos engsoleie er apokarp, dvs. at det består av mange deler med hvert sitt arr. Antallet pollenbærere er også stort og ubestemt. Bladene er tre- til fem-delte med store fliker. 
Engsoleie er nasjonalblomsten på Færøyene, hvor den heter sólja (IPA: [ˈsœlja]).


== Giftig ==
Når vi tar en frisk engsoleie, vil ranunculin fra snittet bli brutt ned til protoanetonin. Dette kan forårsake hudirritasjoner, og man bør derfor behandle planten med forsiktighet. Giften forsvinner ved tørking, så engsoleie i høy er ikke farlig. Dyr på beite unngår engsoleie, som derfor ofte blir stående som gule øyer på jordene. 


== Reproduksjon ==
Engsoleie pollineres trolig av mange ulike insekter, som f.eks. fluer, biller, humler og bier, siden den ikke har noen åpenbare tilpasninger til spesielle pollinatorgrupper. Når det gjelder forholdene for fjell-variantene av engsoleie, viste Ørjan Totland i sin doktoravhandling hvordan økologiske faktorer påvirker pollinerings- og reproduksjonsbiologien til alpine planter. Feltarbeidet skjedde på Finse, og Totland fant ut at fluer er de viktigste pollinatorene i dette området, men at temperaturen har stor betydning, da engsoleiene ikke mottar nok pollen til å befrukte alle frøanlegg fordi insektene ikke er aktive i kaldt vær.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Engsoleie – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Engsoleie i Encyclopedia of Life 
(en) Engsoleie i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Engsoleie hos Artsdatabanken 
(sv) Engsoleie hos Dyntaxa 
(en) Engsoleie hos ITIS 
(en) Engsoleie hos NCBI 
(en) Engsoleie hos The International Plant Names Index 
(en) Engsoleie hos Tropicos 
(en) Kategori:Ranunculus acris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ranunculus acris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Blanchan, Neltje (2005). Wild Flowers Worth Knowing. Project Gutenberg Literary Archive Foundation. 
Alpine planters reproduksjon
Fylkesvei 280 (Vestfold)

Fylkesvei 280 i Vestfold gikk mellom Tassebekk og Innlaget i Sandefjord kommune.
Veien starter i en rundkjøring som ligger ved den tidligere kommunegrensen mellom Stokke og Sandefjord.
Siden 2016 er veien del av fylkesvei 256 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sandefjord
 Europavei 18 fra Tassebekk mot 35Fylkesvei 35 Ås i Tønsberg, Fv522Fylkesvei 522 Stokke Ravei mot 35Fylkesvei 35 Søndre Ås, Fv557Fylkesvei 557 Tassebekkveien mot Fv560Fylkesvei 560 Frydenberg (4,4 km)Raveien 

Fv295Fylkesvei 295 Hørdalsveien fra Hørdal til 305Fylkesvei 305 Gjein i Sandefjord
Fv275Fylkesvei 275 Lingelemveien fra Haugtuft til 305Fylkesvei 305 Sandefjord prestegård
 Europavei 18 arm Torpveien fra Kullerød til  Sandefjord lufthavn, TorpErstattet av europavei 18 (arm)
Fokserødveien 

 Europavei 18 fra Fokserød mot 305Fylkesvei 305 NatvallRaveien Fv281Fylkesvei 281 Bottenveien fra Klinestad til Fv275Fylkesvei 275 Hjertås, felles trasé ca. 200 m
Fv281Fylkesvei 281 Hotvedtveien fra Goli til 305Fylkesvei 305 Nordre Sem
305Fylkesvei 305 Haukerød
Stavnsbåndet

Stavnsbåndet («bundet til torven») var en ordning innen landbruket i Danmark på 1700-tallet, innført i Danmark i 1733 av Kong Christian VI etter ønske fra godseiere og militærvesenet. Ordningen bandt mannlige bønder mellom 14 og 36 år, senere mellom 4 og 40 år, til å bli boende på det godset eller den herregården hvor de ble født. Stavnsbånd gjaldt bare for Danmark og ikke i andre deler av Danmark-Norge. Ordningen ble opphevet i 1788.


== Historie ==


=== Opprinnelse ===
Stavnsbåndet ble innført etter en alvorlig landbrukskrise på 1730-årene som blant annet hadde sin grunn i en sviktende etterspørsel fra de land som Danmark eksporterte varer til. I tillegg kom innvandringen fra distriktene og inn til byene, noe som betydde at det ble færre igjen ved godsene. Ytterligere en grunn var at militæret ville sikre seg soldater til landmilitsen, men i praksis sikret det adelen billig og forutsigbar arbeidskraft.
Tvangsordning med ufrihet var gjeldende fram til det ble oppløst ved landbruksreformene av 20. juni 1788 med en overgangsperiode fram til 1800. Ordningen avløste i sin tid «vornedskapet» som i 1702 ble opphevet for de bønder som var eller ble født etter kong Fredrik IVs tronbestigelse i 1699. Det var kun innenfor Fyn og Nordjylland hvor vornedskapet ikke eksisterte. I 1701 ble landmilitsen opprettet og da fikk bønder i vernepliktig alder lide under flere innskrenkninger (de måtte ha pass og skriftlig tillatelse for å flytte på seg). Disse innskrenkningene ble ytterligere skjerpet i 1724, noe som ryddet vegen for stavnsbåndet i 1733.


=== Opphevelse ===

Det viktigste resultat av Landbokommisjonens arbeid var stavnsbåndets opphevelse. Det skjedde meget langsomt i starten ettersom autoritetene fryktet at samfunnet ville gå i oppløsning hvis bønder fikk gjøre som de ville. I første omgang ble det løst kun for de som var yngre enn 14 år, deretter for de som var over 36 år og så for de som hadde tjenestegjort som soldat. Først fra år 1800 hadde alle bønder lov til å bosette seg hvor de ville. Bøndene tilhørte dermed ikke lengre som en del av godsenes inventar.
Grunnen til at ufriheten ble opphevet var først og fremst borgerskapet i byene som var preget av opplysningstiden og på bakgrunn av den franske revolusjonen i årene1789 –1799. Som et varig minne om stavnsbåndets opphevelse ble Frihetsstøtten reist i København. Grunnsteinen ble lagt allerede den 31. august 1792 av Københavns borgermester, og selve obelisken med figurer omkring ble ferdig i 1797. 
I 1840 skrev Nikolai Frederik Severin Grundtvig følgende:

Der staar en Sten paa Vesterbro,
Det er en Ære-Støtte
For Hjærtet, som i Kongebo
ved Bondens Lænker blødte.


== Se også ==
Livegenskap
Vornedskab
Boplikt


== Eksterne lenker ==
«Stavnsbånd 1733-1800», fra nettstedet danmarkshistorien.dk
Svein Wickstrøm

Svein Wickstrøm (1936–2006) var en norsk skuespiller og revyartist som var ansatt ved Trøndelag Teater i 35 år.  
Wickstrøm scenedebuterte hos Leif Juster på Edderkoppen Teater i 1955. Etter utdannelse ved Statens teaterskole var han to år ved Riksteatret og deretter fem år ved Chat Noir. I 1968 kom han til Trøndelag Teater og var her frem til han gikk av med pensjon i 2003.Sammen med Helle Ottesen og Jakob Margido Esp opptrådte han med kabareten «Store Lille Otto» som ble satt opp rundt 200 ganger. Denne forestillingen kom i flere versjoner kalt «Store lille Trondhjem» og til slutt «Store lille verden» i 1990–årene. Han medvirket i tre episoder av komiserien i Fleksnes, og huskes spesielt fra rollen som "Sengehesten" i episoden Rotbløyte fra 1982.
Han var fast paneldeltaker i radioprogrammet "20 spørsmål", som gikk lokalt i Trøndelag i 1990–årene.Wickstrøm gjorde over 150 rollefigurer på teater, revy, film og radio og TV.
I 1985 mottok han Per Aabels ærespris og i 1996 ble han tildelt Trøndelag Teaters Venners ærespris. Han fikk Norsk Teaterleder-Forenings stipend 1966 og Trondheim bys kulturstipend 1971.


== Film- og TV-opptredener ==
2002 Fleksnes fataliteter - Himmelen kan vente  ... Engel
1987 På stigende kurs ... Bankmann
1985 Papirfuglen ... Begravelsesagent
1985 Hustruer - ti år etter .. Reisebyråmann
1982 Fleksnes fataliteter i episoden Rotbløyte ... Sengehesten
1976 Fleksnes fataliteter i episoden Trafikk og panikk ... Talsmann for Falken
1968 De ukjentes marked ... David, idealist og student
1968 Smuglere
1968 Mannen som ikke kunne le
1967 Musikanter
1966 Kontorsjef Tangen (TV-serie)
1965 Vaktpostene .... Carl, MP-soldat
1961 Går ut i kveld ... Horne (Fjernsynsteatret)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Wickstrøm på Internet Movie Database 
(no) Svein Wickstrøm hos Sceneweb 
(en) Svein Wickstrøm hos The Movie Database 
(en) Svein Wickstrøm på MusicBrainz