jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Valsøyfjorden

Valsøyfjorden er en fjord i Heim kommune i Trøndelag. Ytterst i fjorden er det flere øyer, hvor Valsøya er den største. Valsøyfjorden er også navnet på bygda rundt fjorden. Innerst i fjorden ligger grenda Valsøybotn.I 1993 ble Valsøybrua åpnet, det førte til at trafikken på det som nå er europavei 39 går over Valsøya, i stedet for rundt Valsøyfjorden.
Hvert år blir det arrangert en konsert i Fossdalen, en dal innerst i Valsøybotn. Den første konserten var i 2002. Der har det opptrådt artister som Dance with a Stranger, Jaa9 & OnklP, Åge Alexandersen, Henning Sommerro, Bjørn Eidsvåg, Vassendgutane og DumDum Boys. Fosskonserten har noen år hatt flere tusen publikumere.
Fossen renner fra Sandåa, en elv som igjen renner fra Botnavatnet. Sandåa har mange spektakulære fosser.
Fjordens eneste butikk er Bunnpris på Engan. Butikken blir kalt Snekvik. Engan, eller Enge, er et litt tettere strøk, med boligfelt, butikk, ballbinge, geitbåtmuseum og andre bedrifter.


== Se også ==
Valsøyfjord
Halsa


== Referanser ==
Englivatnet

Englivatnet er en innsjø i Heim kommune i Trøndelag. Den har utløp mot øst til Grytåa, og er regulert som magasin for Grytdalen og Valsøyfjord kraftverk.


== Referanser ==
Kaldbergsvatnet

Kaldbergsvatnet er en innsjø i Heim kommune i Trøndelag.


== Referanser ==
Skålvikfjorden

Skålvikfjorden er ei fjordarm av Vinjefjorden i Halsa i Heim kommune i Trøndelag. Skålvikfjorden strekker seg 9,5 kilometer sørover til Betna. Den samme geologiske renna fortsetter nord for Vinjefjorden i Solåsundet i Aure kommune.
Fjorden har innløp ved Korsneset i vest og Steinstien i øst. Den ytre delen av fjorden er bare om lag 400–500 meter brei, før den utvider seg ut ved grenda Vågland, som ligger på østsida. Innenfor Vågland ligger bygda Liabø. Mellom Vågland og Klevset på den andre sida av fjorden ligger det flere øyer og holmer. Ved Vågland drives det båtbyggeri.Betna ligger innerst i Betnvågen på vestsida av fjordbotnen. Reitvågen ligger på andre sida, like øst for bygda Halsa. I Reitvågen ligger to bukter med strandenger, disse blei i 2002 verna som Reitvågen naturreservat.


== Referanser ==
Freifjorden

Freifjorden er en fjord i Kristiansund, Gjemnes og Tingvoll kommuner på Nordmøre. Fjorden strekker seg 14 kilometer sørvestover på øst- og sørsida av Freiøya mellom Talgsjøen i nord og Kvernesfjorden i sørvest.Fjorden har innløp mellom Årsundøya i øst og Gyltneset på Freiøya i vest. Nordøst for innløpet ligger innløpet til Vinjefjorden. I andre enden av fjorden, mellom Flatsetøya i nord og Bergsøya går den 5 kilometer lange Freifjordtunnelen under fjorden som en del av riksvei 70 og Krifast til Kristiansund lenger nord. I tillegg til Bergsøya ligger Aspøya og Straumsnes på sør- og østsida av fjorden. Mellom Bergsøya og Aspøya går Bergsøysundet sør til Tingvollfjorden. 
Av bosetninger langs fjorden ligger Ørnvik, Kvalvåg, Ora og bygda Frei på Freisida av fjorden. På østsida er det bare mindre bruk og gårder, men på Straumsnes ligger grenda Kvisvika. 
Fv285 går på sørsida av fjorden over Bergsøya og Aspøya.  


== Referanser ==
Kvernesfjorden

Kvernesfjorden er en fjord på sørsida av Averøya i kommunene Averøy, Kristiansund, Gjemnes og Hustadvika på Nordmøre. Fjorden har ei lengde på 22 kilometer og går først sørøstover langs den sørøstlige delen av Averøya, før den snur sørvestover på sørsida og inn til Skjelvikbukta ved Eide i botn av fjorden.Fjorden har innløp i nord mellom Sildvolnes på Freiøya i øst og Leitet i vest og er en fortsettelse av Bremsnesfjorden som går nordover til Kristiansund. Sør for Frei ligger Flatsetøya der Freifjorden går østover. Tvers over fjorden for Flatsetøya ligger Kvernes, som har gitt navn til fjorden, i det sørøstligste hjørnet av Averøya. Fra her svinger fjorden sørvestover. På Averøysida ligger grendene Strand, Rokset, Mek, Mork, Å og Rånes. Like sørvest for Rånes ligger Rånestangen, som markerer den sørlige grensa til Kornstadfjorden som går nordvestover på vestsida av Averøya. 
På sørsida av fjorden ligger grendene Stokke, Røvik, Skjerset, Sevika, Krevika, Strand og Sorset. Innerst i fjorden ligger Isingvågen og den mindre Skjelvikbukta. Her ligger kommunesenteret Eide i Hustadvika kommune. 
Fv279 går langs sørsida av fjorden, mens Fv247 går på nordsida.


== Referanser ==
Batnfjorden

Batnfjorden er en fjord i Gjemnes kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal og har et innbyggertall på 615 (2015). På nordvestsida av fjorden ligger Gjemnes sokn, og på sørøstsida ligger Øre sokn, som i eldre tid hørte til Tingvoll prestegjeld. I fjordbotnen ligger Batnfjordsøra, kommunesenteret i Gjemnes kommune. Fjorden har innløp i nordøst mellom neset Gjemnes i nord og Revsholmen like ved Torvikbukt i sør og strekker seg 9 kilometer sørvestover til Batnfjordsøra. Nord for Gjemnes ligger Gjemnessundet som går nordover til Kvernesfjorden. Bergsøyfjorden fortsetter nordøstover mot Tingvollfjorden.E39 går på nordsida av fjorden, mens riksvei 666 går langs sørsida. B  


== Referanser ==
Kornstadfjorden

Kornstadfjorden er en fjord langs kommunegrensen mellom Hustadvika og Averøy kommune på Nordmøre. Fjorden har innløp mellom Tevikholmen i nordøst og Ramsvikneset i sørvest og er en fortsettelse av Lauvøyfjorden. Den strekker seg 9 kilometer sørøstover til Rånestangen på sørvestsiden av Averøya. Øst for Rånestangen går Kvernesfjorden nordøstover på sørøstsiden av øya.Bygda Lyngstad ligger på vestsiden av fjorden og det samme gjør grenda Øygarden. Tvers over fjorden for Øygarden ligger Steinsgrenda på Averøya.  Kommunesenteret Eide ligger helt sør i fjorden, i overgangen mellom Kornstadfjorden og Kvernesfjorden. 
Fylkesvei 64 går langs vestsiden av fjorden, imens fylkesvei 247 går på østsiden. 


== Referanser ==
Tingvollfjorden

For innsjøen med samme navn i Ål i Buskerud, se Tingvollfjorden (Ål).Tingvollfjorden (også kalt Sunndalsfjorden og Raudsandsfjorden) er en fjord i kommunene Tingvoll, Gjemnes og Nesset i Møre og Romsdal. 
Fjorden er 35 kilometer lang, og går fra innløpet ved Bergsøysundet sørøstover til Ballsneset ved grensa til Sunndal kommune. Herfra fortsetter fjorden under navnet Sunndalsfjorden inn til Sunndalsøra. Tingvollfjorden og Sunndalsfjorden er til sammen 52 kilometer lang. Ved innløpet i nord går Bergsøyfjorden vestover til Batnfjorden.Riksvei 70 fra Kristiansund går langs nordsida av fjorden ved innløpet, over Bergsøya og Aspøya, og videre innover på østsida av fjorden til tettstedet og kommunesenteret Tingvoll innerst i Tingvollvågen. Veien passerer gjennom bygdene Bogsaspa, Eikrem, Gyl og Bergem. 
På vestsida av fjorden går fylkesvei 666 fra innløpet sørover gjennom bygdene Kvalvåg, Hoem, Flemma og Angvika til Raudsand, hvor veien går inn i landet. Fra bygda Eidsøra går fylkesvei 62 videre sørover fjorden helt inn til Sunndalsøra.


== Referanser ==
Bøfjorden (Hyllestad)

Bøfjorden er en fjordarm på nordsiden av Sognefjorden i Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden strekker seg 4 kilometer nordover fra fjordmunningen.Fylkesvei 57 følger fjorden på begge sider.


== Referanser ==
Nydarwinisme

Nydarwinisme er den syntetiske teorien som på 1930–40-tallets ble dannet ved å kombinere Darwins opprinnelige evolusjonsteori (darwinisme) med kunnskapen om hvordan genetisk arv foregår, som hadde blitt utviklet siden sent på 1800-tallet.
Nydarwinismen er den rådende biologiske forklaringen på hvordan evolusjon foregår.
Mens darwinismen beskrev naturlig og seksuell seleksjon som viktige prosesser i evolusjonen, antok Darwin fremdeles at ervervede egenskaper kunne gå i arv.
Dette var imidlertid ikke forenlig med funnene som ble gjort senere, spesielt:

Gregor Mendels arvelighetslover (oppdaget sent på 1860-tallet, men glemt inntil 1900),
August Weismanns tese at ervervede egenskaper ikke kan gå i arv (1880-tallet),
oppdagelsen av mutasjoner (tidlig på 1900-tallet), og
populasjonsgenetikken (som blomstret opp i den første halvdelen av 1900-tallet).Populasjonsgenetikkere oppdaget bl.a. betydningen av og prosessene bak gendrift og rekombinasjon.
Mens genetiske forklaringer først ble sett på som alternative forklaringer for evolusjon, begynte man å skjønne rundt 1930 at mutasjoner, gendrift og rekombinasjon var evolusjonsfaktorer i tillegg til naturlig og seksuell seleksjon.
En rekke biologer fra ulike disipliner bidro til den nydarwinistiske syntesen
(i parentes angis deres bøker som utgjorde deres viktigste bidrag til syntesen):

genetikerne Ronald A. Fisher (The Genetical Theory of Natural Selection, 1934), J.B.S. Haldane (The Causes of Evolution, 1932), Theodosius Dobzhansky (Genetics and the Origin of Species, 1937) og Ivan I. Schmalhausen (Faktorii evoljutsii, 1946).
utviklingsbiologen Gavin de Beer (Embryos and Ancestors, 1940)
paleontologene Julian Huxley (Evolution – the modern synthesis, 1940) og George Gaylord Simpson (Tempo and Mode of Evolution, 1944).
systematikerne Ernst Mayr (Systematics and the Origin of Species, 1942) og Bernhard Rensch (Neuere Probleme der Abstammungslehre, 1947).Også etter denne tid har det blitt gjort viktige oppdagelser (DNA-molekylets struktur, slektskapsseleksjon, genseleksjonisme, anvendelsen av spillteori, forståelsen av genregulering, for å nevne noen).
Disse har bidratt til å utvide og styrke nydarwinismen ytterligere.
Nydarwinismen betegnes ofte også enkelt som darwinisme.


== Se også ==
Darwinisme
Evolusjonsteori
Geir Rønning

Geir Ola Rønning (født 5. november 1962 i Ålesund) er en norsk musiker.
Rønning var vokalist i et av Sunnmøres mest populære band, «Haft Band», i flere år, og ble nr. 2 i norgesmesterskapet i rock i 1983 med dette bandet.
Rønning deltok som komponist og tekstforfatter i norsk Melodi Grand Prix 1994 og som sanger med sin selvkomponerte sang «Uten lyst, uten tro» i 1995 og «Venter på deg» med tekst og melodi av Are Selheim i 1997. Han ga ut albumet Første gang etter å ha blitt nummer to i Melodi Grand Prix 1996 med hitmelodien «Uten de’».
Geir Rønning bor nå i Finland, og har sin base der for turnéer rundt om i Norden. Han representerte Finland i Eurovision Song Contest 2005 i Kyiv, der han ikke kom til finalen med balladen Why. I 2006 kvalifiserte han seg for den norske finalen i Melodi Grand Prix, i en duett med Jorun Erdal.


== Soloalbum ==
Første gang (1996)
Ready For the Ride (2005)
Bare du som vet (2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Rönning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Geir Rønning på Internet Movie Database 
(en) Geir Rønning på Discogs 
(en) Geir Rønning på MusicBrainz 
(en) Geir Rønning på SoundCloud 
(en) Geir Rønning på Songkick 
(en) Geir Rønning på Last.fm 
(en) Geir Rønning på Genius — sangtekster 
(en) Geir Rønning på AllMusic
Domanmetoden

Domanmetoden er en kontroversiell metode for  trening av hjerneskadde barn til å bli normalt fungerende mennesker, eller i det minste å gjøre livet deres lettere. Metoden ble utviklet på 1950-tallet av den amerikanske fysioterapeuten Glenn Doman (1919–2013), og har vært svært omdiskutert blant leger som har med denne gruppen av barn å gjøre. Den blir frarådet av det amerikanske barnelegeforbundet American Academy of Pediatrics, som mener at den bygger på et foreldet og forenklet bilde av hjernens utvikling, og at de for voksne i barnets omgivelse svært arbeidskrevende momentene ikke har dokumentert effekt..
Metoden blir påstått å hjelpe mennesker innenfor de følgende gruppene:

mentalt tilbakestående
cerebral parese
autisme
hyperaktivitet
Downs syndrom
epilepsi
generelle problemer med utvikling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk domanside
Internasjonal domanside
Signet

Signet (av lat. signetum) er et stempel til å lage avtrykk, spesielt i voks eller brevlakk. Avtrykkene kalles «segl». Signeter kan ha forskjellige størrelser, og være laget av forskjellige materialer. Et signet har en flate med inngravering som brukes til å lage avtrykk. Signeter kan forøvrig ha mindre eller større håndtak, være en ring (signetring), henge i et kjede, være en slipt sten eller annet.
Tidligere hadde signeter og segl rettslig betydning, men i dag er de mest til pynt. Signetet hadde sin største betydning før skrivekunsten ble utbredt. Før det, var det vanlig at også øvrighetspersoner ikke kunne skrive navnet sitt på dokumenter og annet. Skikken i middelalderen var at et signet skulle bli ødelagt når eieren døde. Bønder utpekt som lagrettemenn hadde plikt til å ha signeter for å kunne sette seglavtrykk på dokumenter.
De kongelige signetene var særlig viktige i middelalderen og noe senere. Avtrykk av kongelige signeter ble satt på dokumenter for å vise at dokumentene var utstedt med kongelige myndighet og at dokumentene var ekte. Ofte var det andre enn kongen personlig som fikk myndighet til å bruke signetet på hans vegne.

Signetavtrykk finnes fra stort sett alle samfunnsklasser som har etterlatt seg dokumenter, og fra alle land i Europa.
Antikkens, Midtøstens, og asiatiske lands signeter skiller seg på flere måter fra de europeiske signetene.


== Litteratur ==
Hans Cappelen: «Tre gamle Cappelen-signeter», i Heraldisk Tidsskrift bind 9 nr 88, København 2003, side 354-365
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med alle eidsvollsmennenes segl på Grunnloven 17. mai 1814, samt med artikkel: «Om bruk av segl i Norge» (av Anders Bjønnes) som omtaler seglstamper og signeter
Anders Bjønnes: «Grunnlovens besegling i en historisk kontekst», Heraldisk Tidsskrift, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 446-451
Mohéli

Mohéli er en av de tre øyene som utgjør nasjonen Komorene.  Mohéli ligger i Indiahavet utenfor kysten av Afrika. Det er den minste av øyene i øygruppa Komorene, og hadde ca. 24 000 innbyggere i 1991. Den største byen på øya er Fomboni. Befolkningen er hovedsakelig sunnimuslimer.


== Historie ==

Inntil 1830 var Mohéli en del av Ndzuwenie-sultanatet, som også hersket over naboøya Anjouan. I 1830 ble øya overtatt av utvandrere fra Madagaskar, og i 1886 gjorde Frankrike Mohéli til et protektorat. I 1909 annekterte Frankrike øya og gjorde slutt på sultanatet.
I 1975 vedtok Mohéli å gå sammen med naboøyene Grande Comore og Anjouan i nasjonen Komorene. Øygruppen har vært preget av politisk, økonomisk og sosial uro. 11. august 1997, erklærte Moheli at øya ikke lenger var en del av Komorene, bare en uke etter at Anjouan hadde gjort det samme. Mohelis uavhengighetsledere var Said Mohamed Soefu, som ble president, og Soidri Ahmed, som ble statsminister. Moheli sluttet seg igjen til Komorene i 1998. I 2002 ratifiserte Mohéli den nye komorske grunnloven, som innebar en mindre sentralisert, føderal regjering, og som gav mer makt til øyenes regjeringer. Dette bidro til å dempe den langvarige politiske uroen på Komorene. I 2002 ble Mohamed Said Fazul valgt til president. 


== Eksterne lenker ==
Comoros geography, ECDD Comoros Project
Gry Blekastad Almås

Gry Blekastad Almås (født 28. mai 1970 i Oslo) er en norsk journalist, som har vært NRKs korrespondent i London siden 2021 – åtte år etter sin første periode.


== Karriere ==
Blekastad Almås er utdannet innen litteraturvitenskap ved Universitetet i Bergen, journalistikk ved Darlington College of Technology i England og folkloristikk ved Universitetet i Oslo.
I 1996 ble hun ansatt i Dagsrevyen, og var der nyhetsanker fra 2000 til hun tok over som programleder for NRKs helsemagasin Puls i 2008. I perioden 2010–2013 var hun NRKs korrespondent i London.Blekastad Almås var programleder for utenriksmagasinet Urix, da hun i 2021 igjen ble korrespondent i London for NRK.


== Privatliv ==
Hun er barnebarn av den norsk-tsjekkiske oversetteren og komeniologen Milada Blekastad og kunstmaleren Hallvard Blekastad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gry Blekastad Almås på Internet Movie Database
The Kop

«The Kop» eller «The Kop Grandstand» er en tribune på Liverpool FCs hjemmebane Anfield. Tribunen er kjent for å ha stor stemning ettersom den er hovedtribunen hvor kjernen av Liverpool-tilhengerne sitter under kampene.Tribunen er spesiell fordi det ikke har noen etasjer oppover, tribunen går bare rett opp.
I Norge er «The Kop» nærmest synonymt med Liverpool FC. Imidlertid har flere klubber tribunedeler med samme navn eller avarter av dette.


== Historie ==
Navnet «The Kop» dateres tilbake til 1906. På slutten av 1906 sesongen, da Liverpool FC tok sitt andre seriemesterskap, besluttet klubbdirektørene å bygge en ny tribune for å hedre klubbens tilhengere. Tribunen ble døpt «Spion Kop» av Ernest Jones, til minne om de mange «scousere» som døde under boerkrigen i Sør-Afrika. Ordet «kop» er afrikaans eller nederlandsk og betyr nærmest (avrundet) bakketopp. Det er et fjell ved navnet Spion Kop i Sør-Afrika.
I 1928 ble The Kop ombygd til ståplasser og et nytt tak ble bygget for å beskytte supporterne som kom til The Kop og Anfield.
I 1989 ble det bestemt at The Kop skulle bli bevart som en ‘helligdom’, til minne om de 96 supporterne som uskyldig ble drept på Hillsborough. Etter denne tragedien, ble det innført nye retningslinjer angående ståplasser på engelske fotballstadioner. Så i 1994 ble hele The Kop ombygd til kun sitteplasser, og endret også navn til «Kop Grandstand». Den siste kampen med ståplasser på «The Kop» var mot Norwich City i mai 1994, og Jeremy Goss var den aller siste spilleren som scoret mål fremfor ærverdige The Kop.
Da The Kop ble ombygd, ble enkelte deler av tribunen lagt ut for salg, til inntekt for veldedighet.


== Se også ==
Slaget ved Spion Kop
Pessar

Pessar er et prevensjonsmiddel for kvinner. Det er en gummiskål som holdes utspent av en fjær laget av metall langs kanten, som kvinnen selv kan sette inn i skjeden. Pessaret dekker da livmoråpningen, og hindrer på den måten spermiene å nå inn i livmoren.
Pessaret må tilpasses av lege, men kan settes inn av kvinnen selv før samleiet. Det kan vaskes og brukes om igjen, men man må være påpasselig med at det holdes rent. Pessaret er forholdsvis sikkert i kombinasjon med kjemiske midler som sæddrepende krem og skum, og har ingen kjente bivirkninger.
Det kan også brukes til å støtte opp plasseringen av livmoren i forhold til skjeden som medisinsk behandling.


== Kilder ==
Medisinske faguttrykk for sykepleiersker  5. opplag red: Eli Aas,  Lutherstiftelsen 1961
Sven Moren

Sven Moren  (født 24. oktober 1871 i Trysil, død 14. desember 1938 i Trysil) var en norsk forfatter og far til dikteren Halldis Moren Vesaas.
Litteraturhistorisk hører Sven Moren hjemme blant folkelivsskildrerne og bondelivsskildrerne som begynte å gjøre seg gjeldende mot slutten av 1800-tallet.  Etter hvert ble Morens forfatterskap preget av framskritt, industri og tiltagende bysivilisasjon, med de motsetningene og konfliktene mellom skogeiere/bønder og skogsarbeidere som dette medførte. Moren ga også ut to barnebøker hvor han brukte sine egne barndomsminner.
I 1909 fikk Moren et reisestipend som brakte ham til Danmark og Tyskland. Året etter reiste han også i Frankrike og Italia og ble kjent med flere norske kunstnere i utlendighet. I 1913-1916 var han formann i Norsk Bokmannslag. Mellom 1915 og 1928 satt han i Det litterære råd i Norsk Forfatterforening. Bokmannslaget tok senere initiativ til å tildele Moren dikterlønn, og i 1936 overtok han dikterlønnen etter Olav Aukrust. han var også leder for Noregs ungdomslag i to forskjellige perioder.


== Sven Morens skrifter ==
Vers (1895)
Hildring (1897)
Sogor (1897)
Paa villstraa (1898)
Arven (1902)
Storskogen (1904)
Svartelva (1907)
Aust or markom (1909)
Den store tømmerdrifta – barnebok (1909)
Raudsjøen (1913)
Dei morlause gutane i Skardfjellet – barnebok (1915)
Vaarflaumen – skuespill (1915)
Vårregn (1918)
Den gamle skogen (1920)
Fela – dikt (1922)
Garden og bygda (1924)
Grøndalskongen (1925)
Vegaskile (1926)
Storvinter og trollskap (1928)
Styrkeprøve (1929)
Steg på vegen – dikt (1931)
Riket er ditt (1932)
Skuldmennene (1934)
Gardguten og spelemannen (1936)
Møte og minne (1938)


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1926 – Melsom-prisen


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Moren i Nasjonalbiblioteket.
Politiske taler av Sven Moren, virksommeord.uib.no
Hamnøy

Hamnøy er et lite fiskevær i Moskenes kommune i Nordland, med et yrende turistliv om sommeren.
Tidligere gikk det ferge mellom Hamnøy og Reine, mens det i dag finnes broforbindelse mellom disse tettstedene.


== Eksterne lenker ==
(en) Hamnøy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hamnøy Mat- og vinbu
Eliassen Rorbuer
turliv.no - informasjon og bilder fra gjestebrygga
Solbær

Solbær (Ribes nigrum) er en flerårig busk i ripsslekta, og navnet på plantenes frukter, små bær med en mørk lilla, nesten svart farge. Bærene er rike på C-vitamin og har en svakt bitter smak, og brukes blant annet til gelé, syltetøy, saft, konfekt (fyll), yoghurt, iskrem og vin.


== Beskrivelse ==

Fargen på bærene, som varierer fra mørk lilla til nesten svart, skyldes en kombinasjon av mer enn et titalls stoffer blant flavonoidene kalt antocyaniner.


== Utbredelse ==
Den opprinnelige utbredelsen spores til det sentrale og nordlige Europa, sentrale deler av Sibir og Himalaya. Omkring disse områdene sentreres artens genetiske variasjon. I Norge dyrkes solbær til de sørligste delene av Troms, mens ville hjemlige forekomster opphører omkring Trøndelag. Det finnes likevel noen ville forekomster lenger nord som nå regnes som forvillet.


== Historie ==
Solbær er mest utbredt i Europa og er spesielt populært i Storbritannia hvor kultivering av den begynte for omkring 400 år siden. Bruken av den spredte seg derfra til Europa og senere til USA, Kina og New Zealand hvor den idag utnyttes kommersielt. I USA har dyrking av solbær vært forbudt fra begynnelsen av det tjuende århundre inntil 1980-tallet, fordi noen arter i ripsslekta kan være bærere av soppen solbærfiltrust (Cronartium ribicola).Under andre verdenskrig oppfordret den britiske regjeringen til dyrking av solbær siden bærene er en god C-vitaminkilde. Man lagde solbærsirup av bærene som så ble delt ut gratis til alle barna i landet, noe som bidrog sterkt til å øke populariteten til solbær der.


== Bruk ==
Hvert år produseres flere hundre tusen tonn solbær, hovedsakelig i Europa, med Polen og Ukraina som de største produsentene. På grunn av den karakteristiske smaken av bærene, som kan oppleves bitter og snerpete, er det ikke uvanlig å tilsette betydelige mengder sukker i produkter de inngår i.Antocyaniner kan ha en gunstig virkning på helsen, noe som har bidratt til den kommersielle interessen for disse bærene, men innholdet av slike gunstige stoffer varierer mye mellom forskjellige faktorer, blant annet hvilke kultivarer bærene kommer fra.Bladene er også rike på smak og utgjør ingredienser i solbærschnaps eller solbærcognac.
Ved krysning av solbær og stikkelsbær får man jostabær.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) solbær i Encyclopedia of Life 
(en) solbær i Global Biodiversity Information Facility 
(no) solbær hos Artsdatabanken 
(sv) solbær hos Dyntaxa 
(en) solbær hos ITIS 
(en) solbær hos NCBI 
(en) solbær hos The International Plant Names Index 
(en) solbær hos Tropicos 
(en) Kategori:Ribes nigrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ribes nigrum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ribes nigrum – detaljert informasjon på Wikispecies