jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Funnefoss kraftverk

Funnefoss kraftverk er et vannkraftverk ved Funnefoss på Oppåkermoen i Nes kommune i Viken.
Kraftstasjonen utnytter et fall på 11 meter i Glomma og er et elvekraftverk.
Demningen regulerer vannstanden i Glomma til Kongsvinger kraftverk og i Storsjøen i Odalen.
En sluse i demningen vil kunne gi forbindelse for småbåter nesten fra Kongsvinger og fra Storsjøen i Nord-Odal til Mjøsa og Fåberg ved Lillehammer.
Det er installert to rørturbiner på totalt 40 MW. Midlere årsproduksjon er på 205 GWh.
Eier er Akershus Energi gjennom Glomma Kraftproduksjon AS.
Det første kraftverket i Funnefossen ble startet i 1921. Det hadde to aggregater på tilsammen 680 kW, og leverte strøm til Sør-Odal og Nord-Odal i 20 år.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Akershus Energi
Bingsfoss kraftverk

Bingsfoss kraftverk er vannkraftverk i Bingsfossen i Sørum kommune like utenfor Sørumsand sentrum i Viken.
Kraftstasjonen utnytter et fall på 4 - 6 meter i Glomma og er et elvekraftverk. Det ligger ca. 5 kilometer lengre nede i Glomma enn Rånåsfoss kraftstasjon.
Det er installert 3 rørturbiner (horisontal kaplanturbin). Maksimal kapasitet er 33 MW og midlere årsproduksjon er 170 GWh.
Eier er Akershus Energi gjennom Glomma Kraftproduksjon AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Akershus Energi
Kostas Karamanlis

Konstantinos Alexandrou Karamanlis (gresk Κωνσταντίνος Αλεξάνδρου Καραμανλής), i dagligtale Kostas Karamanlis, født 14. september 1956 i Athen) er en gresk politiker. Han var statsminister i Hellas fra 10. mars 2004 til 6. oktober 2009. Han var leder av det konservative partiet Nea Dimokratia (Nytt demokrati) fra 1997 til 2009. 
Karamanlis ble statsminister i Hellas etter at partiet hans fikk 45,36 prosent av stemmene i parlamentsvalget 7. mars 2004 og rent flertall i parlamentet med 165 av 300 plasser.Etter å ha blitt gjenvalgt i 2007 tapte derimot Karamanlis og Nea Dimokratia valget i 2009, der PASOK fikk rent flertall av mandatene i nasjonalforsamlingen. Karamanlis gikk dermed av som statsminister 6. oktober 2009 og ble avløst av Georgios Papandreou. 30. november 2009 gikk han av som partileder og ble etterfulgt av Antonis Samaras.
Karamanlis ble i 2004 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==
Birger Røksund

Birger Jakobius Røksund (født 23. august 1910 på Moster i Bømlo, død 15. august 2001) var en norsk forfatter.
Røksund var fisker, lyriker og forfatter av folkelivsskildringer fra Bømlo. 10 av verkene er utgitt i bokform. I disse har han på vers og i prosa skildret hverdag og kystkultur blant småkårsfolk på Vestlandet, og tegnet et tidsbilde av forrige århundre. Kenneth Sivertsen har satt musikk til noen av hans dikt.


== Bibliografi ==
Tjøra og sjø (1974)
Du stora rygd! (1979)
Meir enn maten (1981)
På sanden ved havet (1982)
Glør or oska (1984)
I påkomande tilfelle (1988)
Syng meg heim (hefte) (1988)
Or gløymebokjo (1990)
Til salt i kaffien (1992)
Minneoppgåve for eldre (hefte) (1995)
Mine siste kvad (hefte) (1995)
I «forna dar» (trykksak) (1995)
Slik er livet stundom (trykksak) (1995)
Aldri forstummer (trykksak) (1995)
De får berre ha det (trykksak) (1995)
Nittenhundre og den tid (1999)
Litt om kristenlivet i Finnås
Folk under bru (2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Birger Røksund
Digitaliserte bøker av Røksund og om Røksund i Nasjonalbiblioteket.
Tim Pat Coogan

Timothy Patrick Coogan (utgir sine bøker under kortformen Tim Pat Coogan; født 1935) er en irsk historiker og avisspaltist. Han var redaktør av avisen Irish Press fra 1968 til 1987. 
Coogans far var IRA-medlem i perioden 1919–1922, da IRA var Den irske republikks hær. Han studerte ved Blackrock College i Dublin, og har som historiker skrevet en rekke bøker om temaer knyttet til IRA og irsk uavhengighet. Hans første bok, Ireland Since the Rising, kom ut i 1966. 
Hans mest omtalte bok har vært Éamon de Valera, hvor han snudde oppned på det tradisjonelle bildet av de Valeras bedrifter, til fordel for Michael Collins, som Coogan mener var uunnværlig i prosessen med å bygge opp en ny stat. Dette stemmer godt med hva de Valera sa på eldre dager: «Det er min overbevisning at når tiden er inne vil historien se Collins' storhet, og den vil bli skrevet ned på min bekostning», men boken har uansett høstet mye kritikk. 
Coogans bøker er skrevet fra et nasjonalistisk perspektiv. Han legger skylden for konflikten i Nord-Irland på unionismen, og i særdeleshet på Ian Paisley. Det tidligere PIRA-medlemmet Sean O'Callaghan har kritisert hans vinkling, og har blant annet vist til at bøkene var obligatorisk lesning for fengslede IRA-medlemmer.


== Bibliografi ==
Ireland Since the Rising, 1966.
The I.R.A., 1970.
The Irish : a personal view, 1975.
On the Blanket : the H Block story, 1980.
Ireland and the Arts, 1986.
Disillusioned Decades : Ireland 1966-87, 1987.
Michael Collins : a biography, 1990. ISBN 0-09-968580-9.
De Valera : long fellow, long shadow, 1993.
The Troubles : Ireland's ordeal 1966-1995 and the Search for Peace, 1995. ISBN 0-09-946571-X.
The Irish Civil War – with George Morrison, 1998.
Wherever Green is Worn : the Story of the Irish Diaspora, 2000.
1916: The Easter Rising, 2001. ISBN 0-00-653155-5
Ireland in the Twentieth Century, 2004. ISBN 1-4039-6842-X


== Referanser ==
Simon Steinsbø

Simon Mikal Steinsbø (født 1. mai 1912 på Bømlo, død 27. februar 2001) var en bygdebokforfatter. Han skrev flere bygdebøker for Bømlo, Sveio og Fitjar.


== Bygdebøker Bømlo ==
Bind I Gards- og ættesoge for Bremnes sokn – del 1 1973.
Bind II Gards- og ættesoge for Bremnes sokn – del 2 1973.
Bind IV Gards- og ættesoge for Moster sokn 1981.I tillegg er det for Bømlo utgitt:

Bind III Gards- og ættesoge for Bømlo sokn Kari Shetelig Hovland 1970.
Bind VI Eit øysamfunn i omforming —bygdehistoria frå ikr. 1850 til 1945 Nils Kolle 1989. ISBN 82-991999-0-5


== Bygdebøker Sveio ==
Sveio 1 – Gards og ættesoge Gamle Valestrand kommune 1986 ISBN 82-7096-161-2
Sveio 2 – Gards- og ættesoge. Skulekrinsane Bue, Vikse, Vandaskog og Sveio. 1987 ISBN 82-7096-173-6
Sveio 3 – Gards og ættesoge Lid skulekrins og gamle Vestre Vikebygd. 1987 ISBN 82-7096-193-0


== Bygdebøker Fitjar ==
Fitjar bygdebok. Band 1. Gards-og ættesoge. 1986 ISBN 82-7101-127-8
Fitjar bygdebok. Band 2. Gards-og ættesoge. 1986 ISBN 82-7101-128-6
Octave Mirbeau

Octave Mirbeau (født 16. februar 1848 i Trévières i Normandie i Frankrike, død 16. februar 1917 i Paris) var en produktiv fransk forfatter, journalist, romanforfatter, dramatiker og kritiker. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Mirbeau vokste opp i landsbyen Rémalard. Han begynte sin høyere skolegang i Vannes, i Collège Saint-François-Xavier, drevet av jesuittordenen. Men derfra ble han utvist da han var 15 år gammel.Mirbeau var soldat og med på kampene under den fransk-tyske krig 1870-1871.


=== Karriere ===
Mirbeau begynte som journalist i 1879 ved å skrive for Le Gaulois. Han var sjefredaktør i Les Grimaces (1883). Han skrev deretter avisartikler, spesielt kunst- og litteraturkritikker, i Figaro, La France, Gil Blas, L'Écho de Paris og Le Journal (Combats esthétiques og Combats littéraires).

Han debuterte og fikk sitt litterære gjennombrudd med romanen Le Calvaire (1886), deretter fulgte L'Abbé Jules (1888) og Sébastien Roch (1890). Mirbeau som romanforfatterer er han best kjent Le Jardin des supplices (1899) og Le Journal d’une femme de chambre (En kammerpikes dagbok) (1900). Han mest kjente komedier er Les affaires sont les affaires (1903) og Le Foyer (1908). 
Mellom 1873 og 1913 var Mirbeau ekstremt produktiv og produserte 15 romaner, 9 komedier, 150 noveller og 2 000 avisartikler.
Mirbeau har aldri blitt helt og holdent glemt, og han har jevnlig blitt gjenutgitt. Dog er han til tross for sin enorme produksjon i dag kjent for hovedsakelig kun tre verker, og han har blitt betraktet som både litterært og politisk ukorrekt. I nyere tid har Mirbeau blitt gjenoppdaget og forsøkt presentert i et nytt lys.
Mirbeau er gravlagt på kirkegården Passy i Paris.


== Bibliografi (utvalg) ==

2006 – Combats littéraires
1994 – L'Amour de la femme vénale
1993 - Combats esthétiques
1991 - Lettres de l'Inde
1991 - L'Affaire Dreyfus
1990 – Contes cruels, noveller
1990 – Combats politiques
1920 – Un gentilhomme
1913 – Dingo
1908 – Le Foyer
1907 – La 628-E8
1904 – Farces et moralités
1903 – Les affaires sont les affaires (Forretning er forretning)
1901 – Les 21 jours d'un neurasthénique
1900 – Le Journal d'une femme de chambre (En kammerpikes dagbok)
1899 – Le Jardin des supplices (Torturhagen)
1897 – Les Mauvais bergers
1892-1893– Dans le ciel
1890  – Sébastien Roch
1888 – L'Abbé Jules (Abbed Julius, 1919).
1886 – Le Calvaire


== Litteratur ==
Michel, Pierre (1990): – Jean-François Nivet, Octave Mirbeau, l'imprécateur au coeur fidèle, Séguier.
Michel, Pierre (1995): Les Combats d'Octave Mirbeau, Besançon.
Lair, Samuel (2004): Mirbeau et le mythe de la Nature, Presses universitaires de Rennes.
Cahiers Octave Mirbeau, n° 1-21, 1994-2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Octave Mirbeau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Octave Mirbeau på Internet Movie Database 
(en) Octave Mirbeau hos The Movie Database 
(en) Octave Mirbeau hos Internet Broadway Database 
(fr) Dictionnaire Octave Mirbeau.
(fr) Octave Mirbeau et le roman (PDF) ved Pierre Michel.
(fr) Bibliographie d’Octave Mirbeau ved Pierre Michel.
Leksikograf

Leksikograf, av og til også kalt leksikolog, er en person som arbeider med ordbøker og leksikon. Den vitenskapelige disiplinen ordbokslære kalles leksikografi.
Leksikografer kan være teoretiske leksikografer, av og til også kalt metaleksikografer eller leksiologer. De arbeider med prinsipp for utarbeidelse av ordbøker. Praktiske leksikografer, ordboksredaktører, utarbeider konkrete ordbøker. 
En leksikograf har ofte en utdannelse innen filologi som basis. «Å læra opp ein ordboksredaktør tek eitt år», sa forsker og ordbokredaktør Oddrun Grønvik da Norsk Ordbok ble flyttet fra Oslo til Bergen i 2016 og fortsatte:  Du må vera villeg til å interessera deg for absolutt alt. Orda dekkjer heile omgrepsverda vår, og det nyttar ikkje å seia at du ikkje har greie på naturfag. Du må kunne skriva ein populær definisjon på gentransplantasjon som også genforskarar synest er greitt forklart.


== Referanser ==


== Kilder ==
Leksikografi hos snl.no
Uhtred den modige

Uhtred den modige var jarl av Northumbria fra 1006 til 1016 da han ble myrdet. Han var sønn av Waltheof I, jarl av Bernicia, og hans familie hadde fra gamle tider av styrt fra Bamburgh nord for Tees siden slutten av 800-tallet. I 1006, mens hans far fortsatt var i live, men for gammel til å kjempe, beseiret Uhtred den modige kong Malcolm II av Skottland ved beleiringen av Durham, og han ble belønnet av kong Æthelred den rådville ved å motta jarldømmet Northumbria.I 1013 invaderte kong Svein Tjugeskjegg England og Uhtred underkastet seg til danskekongen, men skiftet sin lojalitet tilbake til kong Ethelred igjen etter kong Sveins død i 1014. I 1015 støttet Uhtred opprøret til Æthelreds sønn Edmund Jernside mot dennes far, men det samme året gjenopptok kong Sveins sønn, Knut den mektige, sin far kamp for kontroll over England, en kamp han vant, og Uhtred underkastet seg da kong Knut som konge av England.
I 1016 da Uhtred var invitert til et møte med kong Knut ble han myrdet av Thurbrand «the Hold», noe som passet kong Knut godt. Uhtred ble etterfulgt av sin bror Eadwulf Cudel, men kun i Bernicia. Som overhode for hele Northumbria utnevnte kong Knut en av sine egne menn, norske Eirik Håkonsson. Uansett, Uhtreds ætt fortsatte å regjere fram til 1041, og deretter en ætling kortvarig i 1067.
Mordet på Uhtred var en betydningsfull hendelse i nordlige England, men dets omstendigheter er uklare. Den angelsaksiske krønike hevdet at Uhtred ble drept på råd fra Eadric Streona, en angelsaksisk overløper, men den forhatte Eadric fikk gjerne skylden for alle uforklarlige drap. Nordlige kilder slår fast at det var Thurbrand som sto bak, og hans andel i drapet satt i gang «den mest oppfattende private slektsfeide i engelsk historie», i henhold til historikeren Frank Stenton: Thurbrand ble drept av Uhtreds sønn Ealdred, jarl av Northumbria, og Ealdred ble drept av Carl, sønn av Thurbrand, og et antall av Carls sønner ble drept av Waltheof, sønn av jarl Siward, hvis mor var Ealdreds datter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stenton, Frank M. (1971): Anglo-Saxon England, 3. utg. Oxford University Press.
Fletcher, Richard (2002): Bloodfeud: Murder and Revenge in Anglo-Saxon England. Allen Lane.
Basun

En basun er et langt, trompetlignende instrument uten ventiler. Ordet påtreffes vanligvis i bibelske sammenhenger. Ordet basun brukes også om trombone, da gjerne spesifisert som trekkbasun. Ventilbasunen har, som navnet tilsier, ventiler.


== Referanser ==
Tear down this wall

«Tear down this wall» («riv denne muren») er en berømt utfordring til å rive Berlinmuren fra USAs president Ronald Reagan til den sovjetiske lederen Mikhail Gorbatsjov.
I en tale holdt foran Brandenburger Tor ved muren den 12. juni 1987 utfordret Reagan Gorbatsjov til å rive muren, for å demonstrere at han mente alvor med sitt ønske om mer frihet i østblokken. Selv om muren formelt var ansvaret til myndighetene i DDR, anså USA DDR som en sovjetisk marionettstat.
Reagan holdt talen til tross for innsigelser fra utenriksdepartementet og det nasjonale sikkerhetsrådet. Sikkerhetsrådgiver Colin Powell var en av de viktigste motstanderne av talen.
Den 18. oktober 1989 gikk DDRs leder Erich Honecker av og 9. november samme år falt muren. Det er uenighet om hvor stor betydning, hvis noen, Reagans utfordring hadde for murens fall.
På 20-årsdagen for talen i Berlin ble Victims of Communism Memorial avduket i Washington.


== Se også ==
Berlinmuren
Ich bin ein Berliner Wikiquote: Ronald Reagan – sitater
Jack Lang

Jack Mathieu Émile Lang (født 2. september 1939 i Mirecourt, Lorraine) er en fransk politiker. Han var fra 1971 til 1981 professor i folkerett i Nancy, og var samtidig fra 1963 til 1977 leder for den internasjonale teaterfestivalen i Nancy og fra 1972 til 1974 sjef for Théâtre National de Chaillot.
Lang er medlem av det franske sosialistpartiet og ledet partiets europavalgkamp i 1979. Fra 1981 til 1986 og fra 1988 til 1992 var han kulturminister og fra 1992 til 1993 utdannings- og kulturminister. Han var medlem av  Europaparlamentet fra 1994 til 1997. Fra 2000 til 2002 var han igjen utdanningsminister. Han var fra 2002 til 2012 medlem av den franske nasjonalforsamlingen for Pas-de-Calais.Lang ble i 2015 forfremmet fra ridder til offiser av Æreslegionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Jack Lang (French politician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jack Lang (French politician) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jack Lang på Internet Movie Database 
(fr) Jack Lang på Allociné 
(en) Jack Lang hos The Movie Database 
(en) Jack Lang hos Europaparlamentet
Duden

Duden er en ordbok for det tyske språket som første gang ble utgitt 7. juli 1880 av Konrad Duden, som var gymnasrektor i Schleiz i Thüringen. Ordbøkene ble opprinnelig utgitt i Leipzig og senere Mannheim, men flyttet i 2014 til Berlin.


== Dudens tolv bind ==
Dagens utgave (2017) består av 12 bind:

Die deutsche Rechtschreibung – staving
Das Stilwörterbuch – stilordbok
Das Bildwörterbuch - bildeordbok
Die Grammatik – grammatikk
Das Fremdwörterbuch – fremmedord
Das Aussprachewörterbuch – uttale
Das Herkunftswörterbuch – etymologi
Das Synonymwörterbuch – synonymer
Das Wörterbuch der sprachlichen Zweifelsfälle
Das Bedeutungswörterbuch – ordbetydning
Redewendungen – idiomatiske uttrykk
Zitate und Aussprüche – sitater


== Stavings-Duden ==
Særlig stor betydning har rettskrivnings-Duden, som den allment kalles på tysk, og fram til den tyske rettskrivningsreformen i 1996 var denne Duden rettesnoren for den offisielle tyske rettskrivning. Etter denne tid ble det mulig for flere forlag å utgi rettskrivninglister som bygger på det som ble vedtatt som en politisk beslutning om en rettskrivningsreform som omfattet Tyskland, Østerrike og den tysktalende delen av Sveits.
Denne sterkt omdebatterte rettskrivningsreformen betydde altså slutten for Dudens monopolstilling. Men fortsatt nyter verket stor autoritet, så stor at også konkurrerende ordbøker reklamerer med «Duden-Empfehlung», dvs. Dudens anbefalinger for rettskrivning hvor en har valgfrihet.
Duden oppdateres fortløpende og tilpasses det tyske språks utvikling. Sammen med en rekke andre ordbøker og lærebøker (ikke bare for språk) som nyter godt av merkevaren kom den ut på forlaget «Dudenverlag Mannheim», fra 2014 i Berlin. I gjennomsnitt kommer en ny Duden ut med fire til fem års mellomrom. For å rettferdiggjøre de hyppige utgivelsene blir det ofte reklamert med at så og så mange nye ord er tatt med, men dette dreier seg til stor del om intet annet enn ord sammensatt av ord som allerede finnes i Duden, noe som strengt tatt ikke er nødvendig siden rettskrivnings-Duden inneholder få orddefinisjoner og de sammensatte ordene ikke bøyes annerledes enn bestanddelene (som på norsk).
Den omfangsrike «Deutsches Universal Wörterbuch», ofte forkortet DUW, tar i tillegg til rettskrivning også opp deklinasjoner, konjugasjoner, sikker etymologi og mange uttrykk for å gi eksempler på ordenes rette anvendelse. Til tross for at den er enspråklig tysk, er den til stor hjelp selv for den som ikke behersker det tyske språket perfekt.


== Referanser ==
Columbus Blue Jackets

Columbus Blue Jackets er en amerikansk ishockeyklubb som spiller i NHL. Klubben har sin hjemmebase i byen Columbus i delstaten Ohio. Klubben ble startet i 2000 og tatt opp i NHL den påfølgende sesongen, og er slik sammen med Minnesota Wild den nyeste klubben i ligaen. Av norske spillere har Espen Knutsen og Ole Kristian Tollefsen tidligere spilt for klubben. Blue Jackets spiller sine hjemmekamper i Nationwide Arena i Columbus, en arena med en tilskuerkapasitet på 18 500 mennesker på ishockeykamper.
Det er lansert mange begrunnelser for klubbnavnet, blant dem at delstaten Ohio var den staten som relativt sett leverte flest soldater til Nordstatene under den amerikanske borgerkrigen, samt at det blå stoffet som ble brukt til deres uniformer ble produsert i denne staten.


== Spillerstall ==
Se også: Liste over Columbus Blue Jackets-spillereÀ jour pr 4. oktober 2006. [1]
«Æger» (1936)

«Æger» (597 depl.) var en torpedojager i Sleipner-klassen som ble et av Norges første tap under angrepet på Norge 9. april 1940. Jageren var av den helt nye «Sleipnerklassen» og var fire år gammel ved krigens start. Hun var stasjonert i Stavanger med mannskap på 75 og med en marsjfart på 30 knop (maksfart 32 knop).
Allerede 8. april var torpedojageren i aksjon mot et tysk lasteskip, «Roda» (6 780 brt.), som lå ved Ulsnes i Stavanger. «Roda» var angivelig lastet med koks, men tollere og politimyndighet fattet mistanke om annen last da skipet lå dypt i vannet. Kokslast lå stablet oppå lukene til lasterommene, og det var derfor uråd å få inspisert lasterommene ordentlig. «Æger»s nestkommanderende og seks væpnede matroser bordet «Roda», med ordre om å bringe skipets last og destinasjon på det rene. Uten resultat måtte gruppen returnere til «Æger» etter en halv time. «Roda» ble tatt i arrest/prise og fikk ordre om å flytte seg til Riska. «Roda» flyttet seg ikke, og kapteinen på «Æger», Nils Bruun, bestemte på eget initiativ å senke skipet. Etter å ha sendt mannskapet i livbåtene skjøt «Æger» 25 skudd med 10 cm Boforskanoner uten at skipet sank.
Samtidig, tidlig om morgenen 9. april, hadde tyske flystyrker og fallskjermtropper angrepet Sola flyplass, og flere Ju 88 bombefly ble dirigert videre mot «Æger». Kapteinen og radiooperatøren på Roda hadde klart å sende en radiomelding om hjelp og Luftwaffe sendte da tre fly av typen He-111 og åtte fly av typen Ju 88, i alt elleve fly. Flyene  tilhørte Luftwaffes Kampfgeschwader 4. I Luftwaffes rapport heter det: «Der norw. Zerstörer "Sleipner" wurde im Hafen von Stavanger durch 2 Volltreffer (ju 88) versenkt». Tyskerne blandet altså «Sleipner» og «Æger», men det var, som tyskerne fant ut i ettertid, faktisk «Æger» det var snakk om.
Etter et massivt angrep, som også gav tap av i alt tre tyske fly, ble «Æger» satt ut av spill etter en fulltreffer midtskips, og hun drev senere i land på Hundvåg hvor overlevende tidligere hadde tatt seg i land.
Totalt åtte mannskap og offiserer omkom, sju ved fulltrefferen. De omkomne var:
Kaptein Einar Arnold Eriksen fra Horten, løytnant Sverre Ringard fra Horten, fenrik David Johan Magnus Blid fra Horten, fyrbøter 1. kl.  Olgar Andreas Gjertsen fra Horten, 
utskreven maskinmann Tor Agnar Johannes Øien fra Trondheim, utskreven dekksmann Willy Norman Schau fra Oslo, utskreven dekksmann Paul Conrad Pettersen fra Trondheim, og utskreven dekksmann Oscar Steen Torp fra Fredrikstad.
«Roda» sank noe senere, og viste seg å være lastet med luftvernkanoner, mitraljøser og mye ammunisjon.


== Se også ==
Liste over den Kongelige Norske Marines skip


== Eksterne lenker ==
(no) «Æger» – Krigsseilerregisteret
Tisleia

Tisleia er ei elv som renner fra Tisleifjorden til Ølsjøen i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Elva er ca. 16 km lang og har en minste regulert vannmengde på 0,5 m³/s.  Normalt er vannføringen på rundt 18 m³/s.  Tisleia renner først i sørøstlig retning, senere i nordøstlig retning gjennom Tisleidalen hvor den krysses av fylkesvei 51.  Elva er kjent for å ha et godt ørretfiske.


== Eksterne lenker ==
Tisleia.net – Nettside om fisking i Tisleia
Monroe County (Ohio)

Monroe County er et fylke i den amerikanske delstaten Ohio. Det ligger i sørøst i staten og det grenser mot  Belmont County i nord, Washington County i sør og mot Noble County i vest. Det har også grense mot delstaten Vest-Virginia i øst.
Monroe Countys totale areal er 1 185 km² hvorav 5 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 14 642 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Woodsfield.
Fylket ble opprettet i 29. januar 1813 fra utskilte områder fra Belmont County, Guernsey County og Washington County og fikk fulle rettigheter 1. mars 1815. Monroe County er oppkalt etter utenriksminister James Monroe som senere ble USAs femte president.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Monroe County, Ohio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Meigs County (Ohio)

Meigs County er et fylke i den amerikanske delstaten Ohio. Det ligger i sørøst i staten og det grenser mot Athens County i nord, Gallia County i sørvest og mot Vinton County i vest. Det har også grense mot delstaten Vest-Virginia i sør og øst.
Meigs Countys totale areal er 1 120 km² hvorav 8 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket 23 770 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Pomeroy.
Fylket ble grunnlagt i 1804 og er oppkalt etter guvernør Return J. Meigs, jr.


== Referanser ==