jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingierstrand bad

Ingierstrand bad er et sjøbad i Nordre Follo kommune på østsiden av Oslo. Anlegget ble tegnet av arkitektene Ole Lind Schistad og Eyvind Moestue i 1931 på oppdrag av  Ingier (slekt).
Arkitektene uttalte selv at deres målsetting var å tilpasse bygningene til det kuperte terrenget «så den landskapelige skjønnhet understrekes, og arealet ikke overmøbleres». Første byggetrinn sto ferdig i 1933. Badeanlegget bestod da av stupetårnet, omkledningspaviljongen, friluftsserveringen og administrasjonsbygningen. Andre byggetrinn sto ferdig året etter, og anlegget ble supplert med restauranten og centralkiosken.Hvalstrand bad og Ingierstrand bad var de to viktigste, offentlig tilgjengelige badene på hver sin side av Oslofjorden fra mellomkrigstiden og i de første tiårene av etterkrigstiden. I sine glansdager var det rundt 120 000 besøkende i betalingsbadet per sesong. Det var satt opp dampbåt fra Oslo sentrum som kjørte skytteltrafikk gjennom hele sommersesongen.
«Her vokser det frem et badeetablissement av dimensjoner som hittil har vært ukjent i Norge», skrev Aftenposten, da siste byggetrinn av Ingierstrand bad sto ferdig våren 1934.
Ingierstrand ble i samtiden kalt «fjordens Frognerseter». Badet representerte noe moderne og nytt, sammen med tilsvarende anlegg på Hvalstrand i Asker og Sundøya ved Tyrifjorden. Eksisterende offentlige bad ble mest brukt av velstående personer, som tok seg et bad for renslighetens og helsens skyld. Det var av samme grunn at folk badet i friluft, selv om enkelte også svømte bak lerretsforheng i kjønnsavdelte sjøbad lenger inn i fjorden for å få mosjon.
De nye friluftsbadene hadde mer å by på. I en tid der rekreasjon og idrett ble sett på som noe som ga livet mening og der naturbegeistringen var enorm blant hovedstadens innbyggere, representerte Ingierstrand et svar på folks søken etter «det gode fritidsliv».
Anlegget er  bygget i  funksjonalisme og var et resultat av at folk flest hadde begynt å få mer fritid. Rehabilitering av stupetårnet var ferdig i 2010,< og hele badet ble pusset opp og gjenåpnet i mai 2013.
Den 2700 mål store tomten bestående av restaurant, danseplass og garderobeanlegg samt stupetårn, rutsjebane og parkeringsplass til 150 biler ble solgt til Oslo kommune i 1936 for 1,8 millioner kroner.
Anlegget ble fredet av Riksantikvaren i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingierstrand bad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
E. Mostue og O.L. Schistad: «Ingierstrand bad» i Byggekunst 1933
Ingierstrand i Oslo byleksikon
Bymiljøetatens badeinfo
Ingierstrand bad på Lokalhistoriewiki.no
«Ingierstrand bad». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Przemyśl

For den böhmiske adelsslekten Přemysl, se PřemyslidenePrzemyśl (ukrainsk Перемишль – Peremysjl) er en by sørøst i Polen med om lag 67 847 innbyggere (2005). Przemyśl fikk bystatus i 1389 men den var kjent som by så tidlig som i 981. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Przemyśl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Przemyśl – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
The Fortress of Przemyśl
Sandomierz

Sandomierz er en by ved Wisła i Helligkorsvoivodskapet i Polen, grunnlagt i 1236. Til byen hører blant annet et stort slott beliggende på en høyde, katedralen St. Jakobs kirke (1226), en velholdt gamleby med borgerhus og en synagoge.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Sandomierz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sandomierz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Wieluń

Wieluń (ˈvʲɛluɲ) er en by i det sentrale Polen med 24 453 innbyggere (2004). Den ligger siden 1999 i Łódź voivodskap, og var del av Sieradz voivodskap i årene 1975–1998.
Wieluń har en nesten 800-årig historie. Byen nevnes for første gang i den andre halvdel av 1200-tallet. Man anslår at den fikk byrettigheter i 1283. På 1300-tallet bygde Kasimir III den store et slott her, som senere er blitt ombygd flere ganger. I dag står et klassisistisk palass på dets fundamenter.
Byen var hovedstad i det historiske Wieluń-landet. Jøder bosatte seg i Wieluń fra 1500-tallet. I 1897 bodde 2 732 jøder (38 % av innbyggerne) i byen. Alle døde i den tyske konsentrasjonsleiren i Kulmhof an der Nehr under andre verdenskrig. Den 1. september 1939 ble byen omfattende bombet av Luftwaffe under luftangrepet på Wieluń, noe som de facto var starten på andre verdenskrig. Bombingen var klart rettet mot sivilbefolkningen, i og med at den polske hær ikke befant seg verken i byen eller i nærheten av den. Tyske fly la 75 % av byen i grus, blant annet et sykehus som var tydelig markert med et rødt kors og en historisk gotisk kirke. Bombingen tok livet av 1 200 sivile.


== Vennskapsbyer ==
Adelebsen, Letterkenny, Osterburg


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wieluń – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wieluń – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kaval

Kaval er et blåseinstrument, brukt i folkemusikk fra Balkan, spesielt Bulgaria, Makedonia og Tyrkia. Varianter er også i bruk i Hellas og Albania. Det er i Tyrkia også kjent som kuval eller guval. Man antar at kavalen stammer fra det gamle Persia, og tradisjonelt er den forbundet med hyrdene på marken, som benytter instrumentet rundt bålet.  


== Etymologi ==
Ordet kaval eller kavali er i bruk på hele Balkan, i Hellas og Tyrkia. I de enkelte regioner kan det betegne forskjellige former for fløyter med et varierende antall fingerhull.På albansk betyr guval eller guha «tunge» og val-vaj «blåser-lyd/sørge-gråte».


== Funksjon ==
Instrumentet er tredelt, har åtte hull og både ligner på, og brukes som en blokkfløyte. Den øverste delen (der innblåsingen skjer) er vanligvis lagd av horn fra dyr. Den midterste har åtte hull; syv foran og ett bak. Den nederste delen har fire hull som ikke brukes, men er nødvendig for å danne kavalens spesielle lyd. En kaval kan leveres i ulike skalaer (E, D, C, B, A) avhengig av instrumentets lengde (30–80 cm), og i ulike størrelser og med et par variasjoner i munnstykket for å forenkle innblåsingen. Kjente utøvere er den bulgarske Teodosii Spassov og den norske Stian Carstensen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lydfil med kavalmusikk (MP3)
Svanøy

Svanøy er den sørligste og frodigste øya i Flora kommune. Her finner man planter og trær man vanligvis ikke finner på Vestlandet, for eksempel kristtorn. Svanøys historie er mangfoldig og går langt tilbake. På 1800-tallet var øya det viktigste senteret i regionen, med stor aktivitet på eksport og skipsfart. Over 100 mann arbeidet i kobbergruvene, haugianerne var storprodusenter av salt, her ble det bygd skip og drevet storgård. Her finner man et steinkors reist til ære for Olav den hellige og en offerplass fra vikingtiden, da Eirik Blodøks ble født og vokste opp på øya. Navnet Svanøy har øya fått etter biskop Hans Svane som eide Svanøy hovedgård i perioden 1662–85, og var en nær venn av Fredrik III. I dag har øya ca. 40–50 innbyggere.
Ole Torjussen Svanøe fra Hallingdal kjøpte Svanøy for 12000 riksdaler i 1804. Han var en venn av Hans Nielsen Hauge som hjalp ham med kjøpet. Ifølge NRKs fylkesleksikon hadde Hauge kjøpt Svanøy og solgte den videre til Ole Torjussen. På Svanøy står en minnestein over de to. Hauge bidro blant annet til oppstart av saltkokeri på øya. Sønnen Christopher Svanøe (1810–1887) overtok og drev gården. Christopher Svanøe begynte gruvedrift med utvinning av kis.På øya sto fra 1100-tallet til 1872 Bru kirke, som var hovedkirke for nordlige deler av Sunnfjord. Det var til 1657 en stavkirke, deretter en korskirke i tre som ble revet i 1872 og Stavang på fastlandet ble nytt kirkested.Kunstneren Nikolai Astrup var en hyppig gjest på begynnelsen av 1900-tallet. Astrup var født i Kalvåg som ligger i Bremanger kommune. Hans far, Christian Nicolaison Astrup, var i mange år prest på kysten.


== Litteratur ==
Nestegard, Dag H. 2022 Svanøy Stiftelse 1972 – 2022. ISBN 978-82-8040-200-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svanøyportalen
Svanøy Segl Inn
Albatross (golf)

Albatross er et uttrykk innen golf for å slå ballen i hullet på tre slag under hullets par. Dette gjøres på et par 5-hull ved å slå ballen i hullet på to slag, eller på et par 4 hull ved å slå hole in one. Albatross på par 5 anses vanligvis for å være vanskeligere enn hole in one på par 3.
På engelsk kalles albatross også double eagle.
Gaida

Gaida er et blåseinstrument, en sekkepipe som brukes på Balkan, nærmere bestemt i Hellas, Makedonia, Bulgaria, Romania, Albania og Tyrkia.  Blåseposen er av saue- eller geiteskinn og brukes til å variere luftstrømmen.  Fløyten som der blåses inn i, er kort, konisk og av horn eller tre, og leder inn i blåseposen.  Den til enhver tid posevarierte luftstrøm presses inn i to rør.  Ett rør som lager en en-tonet lyd (dronen), og et annet rør med flere hull, som musikanten vekselvis dekker til og åpner, da for å variere tonene. Instrumentet trakteres her til lands av Stian Carstensen.
Draw

En draw er et golfslag som (for en høyrespiller) får ballen til å bøye av svakt mot høyre og deretter i en bue tilbake mot venstre. Mange profesjonelle spillere slår de fleste av sine lengre slag med en draw. Draw gir en svakere og mer kontrollert bue enn en hook. Et tilsvarende slag som skrur motsatt vei kalles fade.
Dr. Hook

Dr. Hook, frem til 1975 Dr. Hook & the Medicine Show, var et popband som ble startet i 1968 av George Cummings og Dennis Locorriere i Union City, New Jersey, USA sammen med Ray Sawyer fra Alabama som Cummings hadde spilt med i The Chocolate Papers tidligere. Sawyer bragte med seg Billy Francis og Popeye Phillips fra Alabama til bandets første opptreden.Bandet ble oppløst i 1985, men en oppfølger til bandet som også kalte seg Dr. Hook, med blant andre Sawyer, fortsatte til 2015. Da fortsatte Locorriere med et band med samme navn, de er fortsatt aktive, i 2021, og har hatt flere konserter i Norge.


== Samarbeid med Shel Silverstein ==
I 1969 fikk Phillips oppdrag som studiomusiker og forlot bandet. Jay David erstattet ham før bandet spilte inn sin første demo i 1969, og det var David som foreslo å ta med en låt skrevet av Shel Silverstein. Silverstein fikk høre demoen og endte med å skrive deres første store slager, «Sylvia's Mother» fra 1972, basert ifølge tekstforfatteren på en selvopplevd historie. Dr. Hook spilte inn til sammen seksti sanger som var skrevet av Silverstein, blant andre oppfølgersingelen «The Cover of Rolling Stone», 1972.


== Kommersiell suksess ==
Blant hits som er skrevet av andre finner man «Only Sixteen» som Sam Cooke ga ut i 1959 og Dr. Hook i 1975. «A Little Bit More» er en sang skrevet og fremført av Bobby Gosh i 1973 og som Dr. Hook gjorde kjent i 1976. «Walk Right In» er en country blues skrevet av Gus Cannon og fremført av The Rooftop Singers i 1962, Dr. Hook i 1977. Even Stevens skrev «When you're in love with a beautiful woman» som ble gitt ut av Dr.Hook i 1979. Året etter kom «Sexy Eyes» av Chris Waters, Keith Stegall og Bob Mather.
Dr. Hook var svært populære i Norge og hadde fire singler inne på VGs topp 40 i årene 1976-1980, men nådde aldri førsteplassen.Albumet A little bit more lå 55 uker på VG-lista og samleplata Hits and History som var elleve uker på lista gjennom årsskiftet 2007-08.


== Dr. Hook fra starten ==
Dr. Hook sine første sanger kjenner vi fra Dustin Hoffman filmen ‎«Who Is Harry Kellerman And Why Is He Saying Those Terrible Things About Me?» sangene var:  The Last Morning, Bunky And Lucill og The Last Morning (Outro). Deres første egne studioalbum ble utgitt i 1972. a


== Album ==
1972 - Doctor Hook
1972 - Sloppy Seconds
1973 - Belly Up!
1975 - Bankrupt
1976 - A Little Bit More
1977 - Makin' Love and Music
1978 - Pleasure and Pain
1979 - Sometimes You Win
1980 - Rising
1982 - Players in the Dark
1983 - Let Me Drink From Your Well


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dr. Hook & the Medicine Show – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Apple Music 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Discogs 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Discogs 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på MusicBrainz 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Spotify 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Songkick 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på Last.fm 
(en) Dr. Hook & The Medicine Show på AllMusic
Byavisa

Byavisa var ei gratisavis som ble utgitt i trondheimsområdet fra 1996 til 2016. Den ble distribuert til alle husstander i Trondheim, samt sentrale deler av Melhus kommune. Avisa ble utgitt annenhver onsdag. Avisa ble nedlagt på grunn av langvarig driftsunderskudd.. Siste nummer kom ut 25. mai 2016.


== Historikk ==
Den ble etablert av tidligere ansatte i Avisa Trondheim da denne gikk konkurs i februar 1996. Første utgave kom i mai 1996.
Byavisa ble kjøpt av Norsk Avisdrift i 1998. Danske Søndagsavisen og senere A-pressen kom inn som eiere i 1999, og erstattet blant annet tidligere pornoblad-gründer Sten Ture Jensen på eiersiden. A-pressen solgte seg helt ut i 2001 og overlot alt til danskene.
Foruten Byavisa gav Norsk Avisdrift ut fire andre gratisaviser i Oslo og Akershus. I 2002 ble alle avisene lagt ned, deriblant Osloposten som alene kostet eierne 100 millioner kroner. Byavisa fikk imidlertid leve videre.
I 2003 startet avisen å utgi Byens Næringsliv. I november 2005 ble det etablert en søsterpublikasjon i Stjørdal og omegn, Byavisa Stjørdal. Byavisa Stjørdal ble imidlertid lagt ned etter ett års drift.
I 2008 solgte de danske eierne Byavisa og utgiverselskapet Norsk Avisdrift til NR1 Adressa-trykk Orkanger, som igjen eies av A-Media AS (Nr1trykk AS) (50 %) og Polaris trykk Trondheim AS (50 %), som igjen er datterselskaper av Amedia og Polaris Media.
Byavisa ble distribuert i ca 73 500 eksemplarer i Trondheim og sentrale deler av Melhus kommune. Avisa ble distribuert av Adressa Distribusjon AS. Redaktør var Karina Lein frem til 1. juni 2016. Daglig leder var Erlend Rogstad frem til 31. mai 2016. Byavisa ble styrt avviklet fra 1. juni 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Brassespark

Brassespark er en teknikk som brukes i fotball. Spilleren kaster seg bakover i lufta og sparker ballen over seg i den retning han hadde ryggen. Bena skal da gjøre en bevegelse som om man sykler eller sakser. Brassespark er en effektiv teknikk da ballen går en annen retning enn det motspillerne forventer.


== Historie ==
Den spanske fotballspilleren Ramon Unzaga er kreditert for å ha utført det første brassesparket i 1914. Han flyttet senere til Chile og sparket ble senere kalt chilena. Den brasilianske fotballspilleren Leônidas da Silva perfeksjonerte brassesparket på 1930- og 1940-tallet. Sparket ble imidlertid først gjort verdenskjent av Pelé på 1960- og 1970-tallet. 
Selve begrepet «brassespark» har sitt utspring fra «brasse» – det svenske kallenavnet for brasilianere – og skal ha fått fotfeste på norsk gjennom VM i fotball 1958.


== Kjente brassespark ==
Den mangeårige toppscoreren Odd Iversen regnet sitt brassespark fra hjørnet av 16-meteren i kampen mellom Vålerenga og Moss på Melløs stadion i 1977 som sitt fineste mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biomekanikken til brassespark (engelsk)
Langøy Kystkultursenter

Langøy Kystkultursenter er en stiftelse som driver et tradisjonsrikt handelssted på Langøy, vest av Sotra. Landhandelen var i drift fra 1878 til 1973, og forsynte de omkringliggende gårdene med nødvendige dagligvarer. Ved siden av landhandelen består senteret også bakeri og naust.
Bygningene er restaurerte, og en kafé er åpen søndager i sommerhalvåret. Senteret er åsted for ulike kulturarrangement, ofte i forbindelse med kystsogevekene. I tilknytning til senteret er det tilrettelagt en badeplass for barn.
Senteret er Fjell kommunes tusenårssted.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesider
Liatårnet

Liatårnet 341 moh. er det høyeste punktet på øya Sotra, og ligger på et fjellmassiv som strekker seg i nord – sør retning mellom Bildefjellet og Haganes. Fra toppen er det storslått utsikt over Sotra med lyngheier og myrer, grå steinknauser, øyer og holmer, og videre i alle himmelretninger: Hjeltefjorden i nord, Byfjellene rundt Bergen i øst, Folgefonna i sørøst og Nordsjøen i vest. Liatårnet er mest framtredende fra vest med steile bergflater av gneisgranitt, smale fjellhyller og bratte stup. Opprinnelig var planen å bygge Fjell festning oppe på selve toppen, men dette ble ikke noe av. 
Da isen langsomt trakk seg tilbake etter første istid, sørget den gradvise avlastningen fra den tunge isen for at Sotra og landområdene nedover langs kysten hevet seg «skjevt», det vil si at vestsiden ofte er svært bratt og steil, mens en på østsiden ofte finner slake helninger. Så er også tilfellet med Liatårnet og fjellrekken som går langs Sotra: i vest er fjellene bratte og ulendte, mens de i øst er slake. 
Første ledd i navnet viser til gårdsnavnet Li, en gård som ligger like sørøst for fjellet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bildøybakken - Liatårnet». Ut.no. 1. juni 2014. Besøkt 16. oktober 2015.
Callaway Golf

Callaway Golf Company, grunnlagt i 1982, er en amerikansk produsent av golfutstyr. Selskapet produserer den berømte «Big Bertha»-serien med køller og sponser en rekke kjente golfere som Phil Mickelson, Annika Sörenstam og Michael Campbell.


== Eksterne lenker ==
Nettside
Brystkors

Et brystkors eller pektoralkors er et verdighetstegn for en pave, kardinal, biskop eller abbed i Den katolske kirke, og bæres i en snor rundt halsen.
Korset er ikke ment å være en pyntegjenstand, men et tegn på at bæreren har viet seg til Jesus Kristus, med andre ord et uttrykk for den tro og tillit han har til korsets styrke.
Nils Harald Sødal

Nils Harald Sødal (født 8. juni 1964 i Kristiansand) er en norsk sanger (tenor), forfatter og statsviter. Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole og Universitetet i Oslo. Sødal har hatt flere større roller på Den Norske Opera og er opptatt med samtidsmusikk, i samarbeid med flere ledende komponister.Han har også mottatt Statens arbeidsstipend for å arbeide med ny musikk. Internasjonalt har Sødal gjort seg bemerket bl.a. med sin tolkning av tittelrollen i Albert Herring og som Maleren i Lulu ved Semperoper i Dresden. Hans rolletegninger har høstet rosende kritikker i tunge tidsskrift som Opernwelt og Opernglas.


== Bibliografi ==
Høsten 2007 gav han ut romanen For ingens øyne på Piratforlaget. Året etter fulgte han opp med opera-romanen Scenebetennelse, og i 2011 kom den kritikerroste Fuglene under himmelen, en roman basert på en sann historie. Romanens hovedperson Sarah er en flyktning fra Pajok i Sør-Sudan som kommer til Norge.


== Referanser ==
BAMA Gruppen

BAMA Gruppen AS er det ledende selskapet i Norge innen fersk frukt, bær, grønnsaker, salater og poteter. Selskapet opererer også innen andre ferske produkter som blomster og planter, ferske drikker og påsmurte produkter. BAMA håndterer årlig over 500 000 tonn ferske produkter fra 1400 leverandører i 85 land på alle kontinenter. Norsk frukt og grønt står for 34 prosent. Konsernet sysselsetter rundt 3400 medarbeidere og omsatte for ca. 17 milliarder kr i 2017.


== Virksomhet ==
I Lardal ligger Lågendalspakkeriet som er et av landets største potetpakkeri.


== Historie ==
Christian Marius Emil Matthiessen startet en agenturforretning i Oslo i 1886. I begynnelsen var trelast hovedsatsingsområdet. I 1905 startet selskapet med å importere bananer. På grunn av aktiv markedsføring ble selskapet etterhvert også omtalt som Banan-Matthiessen. I 1981 endret man navnet fra Chr. Matthiessen AS til BAMA Gruppen AS.
BAMA eies av tre selskaper, der Reitan-familien eier 20 prosent, Nergaard-familien eier 34 prosent og NorgesGruppen eier 46 prosent.
Selskapet har lokale avdelinger i hele landet, i tillegg til pakkerier og foredlingsproduksjon. Virksomheten i Sverige produserer og selger måltidsløsninger til eget marked, gjennom selskapet i Polen Sources og selges frukt og grønnsaker til Europa, mens virksomhetene i Holland leverer bær, eksotiske produkter og blomster til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Institutt for musikk

Institutt for musikk kan vise til:

Institutt for musikk, et institutt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
Institutt for musikkvitenskap, et institutt ved Universitetet i Oslo
Barratt Due musikkinstitutt, en norsk stiftelse
Australian Institute of Music, en australsk institusjon
Minimalisme

Minimalisme beskriver ulike bevegelser, uttrykksformer og stiltrekk innenfor kunst, arkitektur, design, litteratur og musikk. Minimalistisk kunst og design kjennetegnes ved en redusering av form og virkemidler, ned til det mest fundamentale formale og innholdsmessige utgangspunkt. Minimalistisk kunst innebærer en avstandtaken fra ideen om å uttrykke kunstnerens subjektive erfaringer i direkte forstand. Karakteristisk for den  minimalistiske kunsten er bruk av geometriske former, repetisjon, og industrielt fremstilte materialer. Minimalismen i musikken kjennetegnes gjerne ved at musikken går og går i en gjentagende strøm.


== Historikk ==
Som kunstnerisk bevegelse oppstod minimalismen i USA på begynnelsen av 1960-tallet, blant annet som en reaksjon mot den dominerende abstrakte ekspresjonismen.
Det er vanlig å dele inn minimalismen i tre faser:

1. Den første fasen innebar en destillering av former. De viktigste bidragsyterne i denne fasen var sannsynligvis de russiske konstruktivistene og den rumenske skulptøren Constantin Brâncuşi. De russiske konstruktivistene mente at man trengte en destillering for å kunne lage et universelt kunst-språk som massene kunne forstå.2. Den andre fasen er den mest betydningsfulle, og inkluderer kunstnere som Carl Andre, Anne Truitt, Dan Flavin, Sol LeWitt, Frank Stella, Donald Judd, Ad Reinhardt og Robert Smithson. Den begynte i 1964 med utstillingen av Flavins "Monument for V Tatlin"; en samling av neon-lyspærer. Lyspærene hadde ikke blitt forandret av kunstneren, bare satt sammen. Verket var ikke ment å ha andre betydninger enn seg selv. Snart skapte disse kunstnerne en «minimalistisk stil», dominert av geometriske former uten metaforer. Ad Reinhardt oppsummerte stilen med disse ordene: «The more stuff in it, the busier the work of art, the worse it is. More is less. Less is more. The eye is a menace to clear sight. The laying bare of oneself is obscene. Art begins with the getting rid of nature.».3. Den tredje fasen blir ofte referert til som post-minimalisme, med kunstnere som Martin Puryear, Tyrone Mirchell, Melvin Edwards og Joel Shapiro. Fundamentet i post-minimalisme er ofte referanser til objekter uten at de er direkte representert.


== Viktigste kunstnere ==
Carl Andre
Daniel Buren
John Cage (komponist)
Dan Flavin
Philip Glass (komponist)
Donald Judd
Ellsworth Kelly
Sol LeWitt
Michael Nyman (komponist)
Arvo Pärt (komponist)
Steve Reich (komponist)
Ad Reinhardt
Ludwig Mies van der Rohe (arkitekt)
Frank StellaAndre kunstnere som assosieres med minimalismen:

Walter de Maria
Robert Morris
Barnett Newman
Robert Smithson


== Se også ==
Minimalistisk musikk
Postminimalisme
Postmodernisme
Popkunst
Konseptkunst