jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nepal Samyabadi Sangh

Nepal Samyabadi Sangh ( NSS -Nepal Communist League – NCL – Nepals Kommunistforbund) var et lite kommunistparti som eksisterte fra 1970-tallet til midt på 1990-tallet i Nepal.
Grunnlegger og leder var Shambhuram (skrives også Shambhu Ram) Shresta (født 1919 (?), død januar 2006), som hadde vært et sentralt partimedlem i ledelsen i det opprinnelige Nepal Kamyunishta Parti før 1960. 
Han var en av flere kommunistledere som fikk langvarige fengselsstraffer etter at kong Mahendra gjennomførte statskupp og forbøy alle partier i desember 1960. Da han kom ut av fengselet, knytta han seg til Man Mohan Adhikaris gruppe. I 1971 danna Mohan Bikram Singh og Nirmal Lama, et par andre gamle partiledere som også hadde sona lange fengselsstraffer, danna organisasjonen The Central Nucleus (Den Sentrale Kjerna) for å prøve å gjenforene det gamle kommunistpartiet. Ahdikari og Shresta blei sentrale medarbeidere.
Da dette forsøket slo feil og de sentrale deltakerne gikk hver sin vei, fortsatte Shamburam Shresta  å jobbe sammen med Adhikari. Men midt på 1970-tallet brøyt han ut og laga Nepal Samyabadi Sangh, angivelig fortsatt med samling av det nå meget store antallet kommunistpartier i Nepal som mål. (I 1979 omdanna også Adhikari sin gruppe til et nytt kommunistparti, NKP (Manmohan)).
Under den store demokratirevolusjonen Jana Andolan 1990 gikk Shrestas NSS med i den mest revolusjonære av de to frontene av kommunistpartier: Samyukta Rashtriya Janaandolan, der bl.a. partiene til Prachanda og Mohan Bikram Singh var med, og Baburam Bhattarai var leder.
Men da Prachandas NKP (Mashal) og flere andre partier slo seg sammen til det nye NKP (Ekda Kendra) i november 1990, var NSR ikke med.
Partiet fortsatte i de nærmeste åra å plassere seg politisk blant de revolusjonære partiene på venstre fløy. NSS deltok i Joint People's Agitation Committee (Folkets felles aksjonskomite), ei samarbeidsgruppe der bl.a. NKP (Ekda Kendra) deltok, som oppfordra til generalstreik 6. april 1992. Politiet skøyt på demonstrantene, og ifølge menneskerettighetsgrupper blei 14  drept.
I lokalvalget 1992 deltok NSS i et samarbeid av fem partier, der Prachanda/B. Bhattarais valgparti Samyukta Janamorcha Nepal og Nepal Mazdoor Kizan Party var de vikigste.
På midten av 1990-tallet gikk NSS og Shambhuram Shresta inn i det store, moderate og parlamentariske kommunistpartiet kjent som UML.
Under den store partisplittelsen i UML i 1998, fulgte Shamburam Shresta med over i det nye  NKP (ML).
Tur/retur (TVNorge)

For ungdomsserien som ble sendt på NRK i 1995, se «U», se Tur-returTur/retur (også Tur : retur) er et norsk reiseprogram med Mette Aakerholm og Lisa Tønne som gikk på TVNorge fra 2000 til 2002. Konseptet i dette programmet var at reiselederne hadde med seg en person som hadde sine røtter i det landet de besøkte. Tanken bak var at gjestene skulle være døråpnere til sitt opphavsland og vise ting som programlederne ellers ikke hadde funnet.Programmet gikk vekselvis med reiseprogrammet til Silje og Sigurd.
Premieren ble sett av 189 000.


== Reisemål og gjester ==
2000: Kenya (sammen med Terese Mungai), Portugal (med Orlando Cezinando), Danmark (med Esben Selvig), Canada (med Keiron Gray), Israel (med Orna), Pakistan (med Asim), Vietnam (med Le), Filippinene (med Marie Jane Arnecillo)
2001: Chile (med Ricardo), Italia (med Aleksander Melli), Guatemala (med Sergio Mejia), Tyrkia (med Meltem Safak)
2002: Fiji (med Rusiate Rogoyawa), Madagaskar (med Aime Rabenorolahy), Kina (med Kui)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tur/retur på Internet Movie Database 
(no) Tur/retur hos Filmfront
Cruz Hernández

Cruz Hernández Rivas (født 3. mai 1878?, død 8. mars 2007) er påstått som en av verdens lengstlevende personer i historien i en alder av nesten 129 år. Det ble sendt inn beviser på hennes alder i form av fødselsattest til Guinness rekordbok i 2006. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Reuters (på engelsk)
laprensa.com.sv (på spansk)
Mecom

Mecom er et av de ledende medieselskapene i Europa, med base i London. Det har eierskap i medier i Norge, Danmark, Nederland, Tyskland, Polen, Sverige og Ukraina. Hovedområdet er lokale aviser, men de har også interesser i nasjonale aviser, samt magasiner, radio, tv og andre medier. 
Konsernet ble grunnlagt i 2000 av David Montgomery. Etter at selskapet i 2006 kjøpte opp Orkla Media for 7,5 milliarder kroner av Orkla, betød det en plutselig enorm ekspansjon og var en milepæl for Montgomery og hans Mecom. Orkla Media ble omdøpt til Edda Media. Våren 2007 ble hovedaksjonærene enige om å spytte inn til sammen rundt 7 milliarder kroner for ytterligere ekspansjon, noe som betød at selskapet ville bli Europas nest største mediekonsern.
5. desember 2011 kunngjorde Mecom i en børsmelding at Edda ble solgt til A-pressen. Konkurransetilsynet godkjente oppkjøpet under forutsetning av at A-pressen solgte Demokraten i Fredrikstad og én av avisene i Skien. Medietilsynet vurderte A-pressens kjøp ut fra medieeierskapsloven og godkjente kjøpet under forutsetning av at avisene Varden, Østlandets Blad, Vestby Avis, Enebakk Avis, Ås Avis, Smaalenenes Avis og Rakkestad Avis ble solgt.


== Referanser ==
TV2000

TV2000 er et norsk talkshow med Synnøve Svabø som gikk på TV 2 høsten 1999. Med seg på laget hadde hun Arne Hjeltnes. Programmet tok sikte på å ta for seg aktuelle saker, ha en større temadiskusjon og portrett med mennesker som programlederen mente ville sette sitt preg på fremtiden. I tillegg ble det invitert gjester, artister og band. Serien hadde en noe mer seriøs stil enn tidligere programmer med Svabø. Programmet gikk på fredager.
Programmet ble en seermessig fiasko. Premieren ble sett av 429 000, men utover høsten sank seertallene kraftig og i november ble det bunnotert med 216 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) TV2000 på Internet Movie Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata (arkivert)
TVT

TVT er et norsk humor- og underholdningsprogram med Trond-Viggo Torgersen som gikk på NRK1 i 2002. Torgersen var programleder, men spilte også en rekke andre roller, der den mest kjente var den løsemiddelskadde dansbandkongen «Terje Møller». Med i serien var også Torgersens egen mor Lillemor Torgersen. Hun hadde med seg sin beste venninne (som også het også Lillemor). Disse to satt på siden og kommenterte innholdet i Torgersens program. Ylvis-brødrene hadde også faste innslag i programmet. Det var også innslag med den fra før kjente skikkelsen «Vaktmestern». Programmet gikk på fredagskvelder.
TVT sto for Trond Viggo Torgersen.
Premieren ble sett av 1,28 millioner. Etter det falt tallene en del og ble liggende på mellom 700 000 og 800 000. Fallende seertall førte til at programmet ble beskrevet som mislykket.Programmet ble dårlig mottatt av både VGs og Dagbladets TV-anmelder.


== Klage til kringkastingsrådet ==
Seriens mest omtalte karakter var den løsemiddelskadde dansebandkongen «Terje Møller». Stuntene med ham vakte oppmerksomhet i mediene da Landsforeningen for løsemiddelskadede gikk ut å sa at de følte seg støtt av denne figuren og at skikkelsen måtte fjernes fra programmet. Saken ble innklaget for Kringkastingsrådet, men de mente det var godt innenfor grensene for akseptabel fjernsynsunderholdning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside (arkivert av NRK)
(en) TVT på Internet Movie Database 
(no) TVT hos Filmfront
Iljusjin I-21

Iljusjin I-21 var et sovjetisk jagerfly utviklet under ledelse av Sergej Iljusjin. To prototyper ble gjort ferdig i 1936 og en serie på 20 fly var planlagt produsert da flytypen ble kansellert. I-21 var et lavvinget monoplan bygget helt i metall og et for sin tid avansert fly. Det nådde høye hastigheter under evaluering, men viste seg å ha uakseptable flyegenskaper.
Ergativspråk

Ergative språk (eller ergative-absoluttive språk) er språk der subjektet til intransitive verb og objektet til transitive verb har samme kasus, absolutiv, og agens til transitive verb en annen kasus, ergativ.
Eksempler på ergativspråk er baskisk, georgisk, sumerisk, burushaski, dyirbal, noen kurdiske dialekter, tibetansk, grønlandsk og mayiske språk.


== Kilder ==
R.M.W. Dixon (1994). Ergativity. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-44446-2.
Absolutiv

Absolutiv er en grammatisk kasus som i ergative språk brukes til å markere både subjektet til et intransitivt verb og objektet til et transitivt verb. Den står i kontrast til ergativ, som markerer subjektet til transitive verb.
For eksempel i baskisk tar substantivet mutil («gutt») den absolutive entallsendelsen -a både når det er subjekt i den intransitive frasen mutila etorri da («gutten kom») og når det er objektet i den transitive frasen irakasleak mutila ikusi du («læreren har sett gutten»), hvor subjektet har ergativendelsen -ak.
I denne typen språk er ergativ som oftest markert, mens den absolutive kasusen er umarkert. Derfor er ord i absolutiv kasus vanligvis brukt som lemmaet for å representere et leksem.


== Kilder ==
«What is absolutive case?». www-01.sil.org. Arkivert fra originalen 4. mai 2016. Besøkt 21. mars 2016. 
R.M.W. Dixon (1994). Ergativity. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-44446-2.
Share

Share er navnet på et lukket fildelingsprogram som utgis av en anonym japansk utvikler. Da Isamu Kaneko, utvikleren av Winny, ble arrestert, startet utviklingen av Share som dens etterfølger, med fokus på høyere sikkerhet. Share fungerer svært likt Winny, med krypterte hurtiglagre, filnavn og IP-adresser, og det er basert på det samme node-systemet som Winny.
Lokativ

Lokativ (også kalt den sjuende kasus) er en grammatikalsk kasus som indikerer lokalisasjon. Den tilsvarer grovt sett de norske preposisjonene i, på og ved. Lokativ kasus tilhører de generelle lokalkasusene sammen med lativ og separativ.
Lokativ eksisterer i mange språk, for eksempel i de altaiske, indoeuropeiske og uralske språkene.
Også klassisk latin hadde en lokativ-form, men den ble sjelden brukt, idet stedets ablativ vanligvis tok dens plass.
Norsk har fortsatt rester av lokativ. Ord som innenriks, utenriks, avsides og hinsides er egentlig lokativformer, selv om de brukes som adjektiv.


== Lokativ i russisk ==
I russisk kan lokativ bare forekomme etter bruk av preposisjonene «о» (om), «в» (i eller inni) og «на» (på).
Iljusjin Il-103

Iljusjin Il-103 er et lett bruksfly utviklet av Iljusjin. Flyet er ett av de første av denne typen utviklet i Russland beregnet for bruk også på det vestlige markedet. Il-103 fløy første gang 17. mai 1994 og ble sertifisert for bruk i Russland i februar 1996 og i USA i desember 1998. Flytypen er også beregnet på det militære markedet som treningsfly. Fem eller seks fly har blitt solgt til det peruanske flyvåpenet, og 23 til det sørkoreanske flyvåpenet under den lokale betegnelsen T-103.
Il-103 er markedsført i tre forskjellige versjoner. Basismodellen Il-103, Il-103-10 beregnet på eksportmarkedet med oppgradert avionikk og Il-103-11 med delvis oppgradert avionikk.


== Eksterne lenker ==
(en) Ilyushin Il-103 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
TvTv

TvTv er en norsk humorserie som gikk på NRK1 i 1999. Espen Thoresen var programleder og harselerte blant annet med talkshowsjangeren. Sammen med komikerne Johan Golden, Atle Antonsen, Kristopher Schau og Kristin Skogheim (Eirin Sædberg) reiste de rundt i et mobilt studio. Humoren var av det absurde slaget og ofte improvisert, slik som i XLTV. TvTv ble også beskrevet som en parodi på andre TV-programmer. Programmet gikk sent på torsdagskvelder. 
Det oppnådde ikke samme popularitet som forgjengeren, XLTV. Programmet hadde et seersnitt på 181 000, noe som ble betegnet som skuffende.Aftenpostens anmelder omtalte første episode som «skuffende og spontanitetsløs», mens VG mente det var for folk med sterk mage og at det ville få vansker med å rekruttere nye seere.
TVTV er en parodi på parodien på parodien, et metaprogram på metaprogrammene. Stort lenger kan man knapt drive det, i 1990-tallets øyemed.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) TvTv på Internet Movie Database 
(no) TvTv hos Filmfront 
Åpningsvignett (YouTube)
Piero Marini

Piero Marini (født 13. januar 1942 i Valverde) er en italiensk katolsk erkebiskop og pavelig seremonimester.


== Liv og virke ==
Han ble innskrevet ved presteseminaret i Bobbio i 1953 og ble presteviet 27. juni 1965. Deretter arbeidet han som sekretær for erkebiskop Annibale Bugnini, formannen for liturgikommisjonen, som satte ut i livet den liturgireform som var vedtatt av det andre vatikankonsil.
2. april 1986 fikk han rang som prelat, og i 1987 utnevnte pave Johannes Paul II ham til seremonimester for pavens liturgiske feiringer. Han har dermed ansvar for organiseringen og gjennomføringen av alle pavens messer, og sees ved pavens side under alle disse.
Johannes Paul II utnevnte ham 14. februar 1998 til titulærbiskop av Martirano. Han ble konsekrert av paven selv; medkonsekratorer var kardinalene Angelo Sodano og Franciszek Macharski. 29. september 2003 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av Martirano.
Den 1. oktober 2007 ble han president for Den pavelige komité for internasjonale eukaristiske kongresser.


== Episkopalgenealogl ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Piero Marini


== Referanser ==
Gregor Paulsson

Nils Bernhard Gregor Paulsson (født 27. august 1889 i Helsingborg, død 14. februar 1977) var en svensk kunsthistoriker, og hans firebinds verk Konsten världshistoria var pensum for også norske kunsthistoriestudenter i flere tiår. Han var først og fremst aktiv ved Uppsala universitet og betraktes som en av verdens ledende arkitekturteoreikere.
Paulsson, som var sønn av en skreddermester, studerte ved Lunds universitet hvor han tok doktorgraden i 1915 med en avhandling om Skånes kunsthistorie fra renessansen. Han var virksom som intendant vid Nasjonalmuséet i Stockholm 1916–1924 og ordfører for Svenska Slöjdföreningen 1920–1934. Han arbeidet med Stockholmsutställningen 1930. Mellom 1934 og 1956 var Paulsson professor i kunsthistorie ved Uppsala universitet hvor hans betydning var blant annet å sette kunsten inn i en sosial sammenheng ut ifra en marxistisk tankegang.
Hans verk Konstens världshistoria har blitt en klassiker i både den norske som den svenske kunsthistorielitteraturen og kom ut første gang i 1949. Gregor Paulsson var en foregangsmann for å markere svensk design og kunsthåndverk og ble dens fremste teoretiker. I 1919 utga han sine ideer i boken Vackrare vardagsvara hvor spesielt funksjonalismen var den stilretningen Paulsson fremmet. Svensk design lever fortsatt i Paulssons ånd ved å være en design for alle i samfunnet og trakk sine ideer fra den engelske bevegelsen Arts and Crafts. Også innenfor arkitekturen var han en markant skikkelse med de tilsvarende ideer, konkretisert i boken Svensk stad, 1950–1953, og preget således arkitekturutdannelsen i Sverige i årene etter.
I 1960 ble han æresdoktor i Basel og en utmerkelse er opprettet i hans navn, «Gregor Paulsson-statuetten».


== Referanser ==
Filadelfiaforlaget

Filadelfiaforlaget AS var konsernnavnet for selskapet Korsets Seier Publikasjoner AS frem til 2022, og var et av den norske pinsebevegelsens fellestiltak. 
Hovedproduktet var ukeavisen Korsets Seier, men konsernets historikk omfatter en stor mengde publikasjoner som Bibelsk Tidsskrift, Pinseliljen, LivsGlede og Lederskap.


== Historie ==
Filadelfiaforlaget AS ble etablert av pinsebevegelsen som et bokforlag. Foruten bøker utga forlaget ukeavisen Korsets Seier.
Sang og musikk ble fra begynnelsen utgitt på plateselskapet Klango. Den første plateinnspillingen var med Kjell og Odd, og foregikk fra scenen i Filadelfia Oslo.
Filadelfiaforlaget og Klango fusjonerte og skiftet navn til REX forlag AS, og ble både bokforlag og plateselskap. Pinsebevegelsens tidsskrifter og årbøker blir utgitt av KS Publikasjoner AS. 
I dag er REX forlaget fusjonert med Hermon Forlag som er et rent bokforlag. Den norske pinsebevegelsen har (2007) ikke noe eget plateselskap. Filadelfiaforlaget A/S hadde tidligere rettighetene til Klangos store musikkarkiv. Etter fusjonen med Hermon forlag, har Farstad Sound Productions, med Per Kjetil Farstad, overtatt eierskapet og rettighetene til musikken.
Korsets Seier ble solgt til Dagenhuset og gjenværende midler i Filadelfiaforlaget AS ble overført til Pinsebevegelsen i Norge for å forvaltes videre i informasjons- og mediearbeid


== Korsets Seier ==
Korsets Seier er en førende frikirkelig ukeavis og pinsebevegelsens hovedorgan i Norge. Tidsskriftet utgis som en ukentlig avis med 52 nummer hvert år og har oppdaterte nyheter på sin nettside.


== Lederskap ==
Lederskap er et blad som ønsker å bidra til kompetanseheving for ledere i kirker, menigheter og organisasjonsliv. Bladet har artikler om ledelse og praktiske råd til ledere. Bladet skal være et verktøy som ivaretar behovet for god undervisning, ny kunnskap og praktiske ledelsesredskaper.


== Eksterne lenker ==
Pinsebevegelsen i Norge
Korsets seier. Pinsebevegelsens ukentlige avis
Lederskap (tidsskrift)

Lederskap er et norsk, kristent tidsskrift, som ønsker å bidra til kompetanseheving for ledere i kirker og menigheter. Bladet har artikler om ledelse og praktiske råd til ledere. Bladet skal være et verktøy som ivaretar behovet for god undervisning, ny kunnskap og praktiske ledelsesredskaper.
Misjonsforstander og DAWN-leder Sten Sørensen og Lederskolen i Filadelfia Oslo, utgir bladet, Aril Svartdahl er redaktør. Bladet gis ut av Filadelfiaforlaget AS (KS Publikasjoner AS), med fire nummer hvert år.


== Kilder ==
Lederskap


== Eksterne lenker ==
KS Publikasjoner AS, som utgir Lederskap
Johnny Appleseed

Johnny Appleseed (født 26. september 1774, død 18. mars 1847) var en amerikansk pioner-gartner og misjonær. Hans opprinnelige navn var John Chapman. Han introduserte eplet til delstatene Ohio, Indiana og Illinois, og ble legendarisk på grunn av sin vennlige framtreden og sine gode taleevner. Han er portrettert i en rekke kunstneriske verker.


== Referanser ==
Ana Lopez

Ana Isabel Taylor Lopez (født 14. juli 1953 i Uruguay) er en norsk pedagog og politiker. Den 11. mars 2007 ble hun valgt som nestleder i det nye partiet Rødt. Hun kom til Norge i 1980 som flyktning fra Uruguay via Brasil. I Uruguay satt hun tre år i fengsel i en tvangsarbeidsleir under det daværende diktaturet.
Høsten 2009 stod Lopez på 2.-plass på Rødts stortingsliste i Telemark.


== Eksterne lenker ==
Fra fengsel til toppverv, Telemarksavisa, 10. mars 2007
Politiske taler av Ana Taylor Lopez, virksommeord.uib.no
Misjonsbåten «Fredsbudet»

Misjonsbåten «Fredsbudet» seilte langs norskekysten med evangeliet og  var et av fellestiltakene til pinsebevegelsen i Norge. Inntektene til driften  var basert på friville gaver og støtte fra enkeltpersoner og pinsemenigheter i Norge. Den  økonomiske driften var i perioder vanskelig.
Da «Fredsbudet» begynte å besøke små kystsamfunn var oppmøtet stort, samtidig bodde det  mennesker på langt flere små og ofte veiløse samfunn langs norskekysten. I dag er dette  helt forandret. Mange steder er avfolket eller fraflyttet, og fiskere bor komfortabelt i  moderne fiskebåter som kun er inne til land for å losse fangsten.
Fredsbudet stoppet gjerne opp ved små lokalsamfunn langs kysten. Tradisjonelt har det  vært holdt møter og bibeltimer, samt evangelisering på stedene som har blitt besøkt. I  snitt har det de siste årene, fra 1995 til 2005, vært om lag 6–7 000 møtebesøkende hvert år.


== «Fredsbudet» 1952–1979 ==
Den første misjonsbåten kalt «Fredsbudet» ble kjøpt i 1952 og seilte i 28 år fram til 1979.


== «Fredsbudet» 1979–2007 ==
I  1980 ble den erstattet av MS «Vestgar», en tidligere  langrutebåt for Øygarden, utenfor Bergen.
Vinteren 2005–2006 hadde båten en større ombygning og modernisering av lugarer og  toaletter. Det ble også laget en plass på dekk, slik at det kunne  holdes friluftsmøter ved kaikanten.
«Fredsbudet» hadde de siste årene sertifikat som opplæringsfartøy og kunne ha  praksisplasser for sjøfolk både i maskinrommet og på dekk.
I juni 2007 ble båten solgt delvis på grunn av høye driftskostnader, men mest fordi den stod ovenfor en omfattende og kostbar nødvendig  ombygnig. Ombygningen var nødvendig for å kunne få seile videre. Båten ble solgt tilbakt  til Øygarden ved Bergen og fikk tilbake navnet «Vestgar».  Den skal tilbakestilles til sin opprinnelig utgave som rutebåt og bli et levende  kulturminne.


== Referanser ==
Fotnote

Kilde

Nyfelt, Kai. 2005. «Fredsbudet» vil satse friskt, Korsets Seier, 14. oktober  2005.


== Eksterne lenker ==
Bilde - «Fredsbudet» 1952 - 1979
Bilder - «Fredsbudet» 1979 - 2007
Den Norske Pinsebevegelsen
Mengdelære

Mengdelære er den matematiske teorien om mengder, som representerer samlinger av abstrakte objekter. Den omfatter hverdagslige begreper som barn arbeider med i barneskolen, om samlinger av objekter, og elementene i og medlemskap i, slike samlinger. I det meste av moderne matematisk formalisme, er mengdelære språket som brukes for å beskrive matematiske objekter. Det er (sammen med logikk og predikatkalkulus) et av de aksiomatiske grunnlag for matematikk, som gjør at matematiske objekter kan konstrueres formelt fra de udefinerte termene "mengde" og "element i mengde". Den er selv en gren av matematikken og et aktivt felt for matematisk forskning.
I naiv mengdelære er mengder introdusert og forstått ved hjelp av begrepet mengder som samlinger av objekter sett på som et hele. 
I aksiomatisk mengdelære, blir begrepene mengde og element i mengde definert indirekte ved først å postulere visse aksiomer som spesifiserer deres egenskaper. I denne versjonen er mengder og elementer fundamentale begreper som punkt og linje i euklidsk geometri, og er ikke selv direkte definert.


== Se også ==
Delmengde
Overmengde
Gregorsmesse

Gregorsmesse (også kalt Gregorius ridder, Gregusmesse eller Groårsmesse) er en tradisjonell katolsk kirkehøytid til minne om pave Gregor I den store (ca. 540–604). Han ble tidligere minnet på sin dødsdag 12. mars, men da denne dagen faller i fastetiden, ble hans minnedag ved kalenderreformen i 1969 lagt til 3. september, dagen for hans bispevielse i 590.  
St. Gregor er ofte framstilt med en bok og en fjærpenn, og en due på skulderen. Det var forskjellige primstavmerker for dagen 12. mars: halvkors, ris, rokk, bok (ofte feiltolket som åkerteiger) eller en fugl. Denne fuglen skulle sikkert forestille en due, men i den norske folketroen ble den oppfattet som en kråke. Kråka trakk gjerne innover i landet på denne tiden, og dette ble ansett som et sikkert vårtegn. Et kjent rim om kråka lyder: «Gregorsmesse må de venta meg, Marimess kjem eg visst, kjem eg ikkje før Sumardagen, då skal eg koma om det er på ein stav!»
Gregorsmesse ble gjerne ansett som vårjevndøgn. Et rim kjent fra hele Norge er «Gregors tid, natt og dag like vid». Fra denne dagen skulle en ikke lenger tenne lys om kvelden. Noen steder var det vanlig at fattige barn gikk gregoriusbrud eller gregoriusbrudgom denne dagen. De kledde seg ut i brudeklær og gikk fra gård til gård og ba om almisser.
Var det sønnavind denne dagen kunne en vente et godt år.