jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amanda Tenfjord

Amanda Klara Georgiadis Tenfjord (født 9. januar 1997 i Ålesund, Norge, oppvokst i Ioánnina i Hellas og i Tennfjord i Haram) er en norsk og gresk sanger, låtskriver og medisinstudent (hun tok siste eksamen i medisintudiet i mai 2022). Hun representerte Hellas i Eurovision Song Contest 2022 med låten «Die Together».


== Artistkarriere ==
Tenfjord begynte med pianotimer da hun var fem år gammel, før hun begynte i korps og deretter sangtimer. Tenfjords sang «Run» vant Musikkprisen i 2015 og figurerte i en reklamevideo for Personskadeforbundet LTN i 2014.I 2016 deltok hun i TV 2s musikkonkurranse The Stream, hvor hun fikk en plassering blant de 30 beste deltakerne.  I 2017 vant Tenfjord Forbildeprisen fra Forbildeprisen  fra Norsk Tipping og Norsk Musikkråd. I 2018 opptrådte hun live under «P3aksjonen». Hun medvirket også i et program på P3 Live i 2019 med låten «Let Me Think».Tenfjord har turnert med det norske bandet Highasakite. I 2019 spilte hun på musikkfestivalen Trondheim Calling. Tenfjord ble i 2019 tildelt Ungdommens kulturpris i Haram kommune. Tenfjord varmet opp for Madrugada i september 2022 på Panathenaic Stadium i Athen. Tenfjord mottok hederspriser fra både  Fylkesmannen i Epirus, Alekos Kaxrimaniog ordfører i Ioannina for sin innsats for Hellas i Eurovision Song Contest 2022. Hun ble nominert til P3 Gull 2022 i klassen årets gjennombrudd.


=== Eurovision Song Contest ===
I desember 2021 kunngjorde den greske allmennkringkasteren ERT at den hadde valgt Tenfjord til å representere Hellas i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. Sangen, «Die Together» ble offentliggjort og utgitt 10. mars 2022. Hun kvalifiserte seg til finalen, der hun endte på åttendeplass.


== Privatliv ==
Tenfjord bodde sine første tre år i farens hjemby Ioánnina i Hellas, før hun og familien flyttet til Tennfjord i Møre og Romsdal. Hun lærte gresk før norsk. Hun gikk i samme klasse som artisten Sigrid, ved Fagerlia videregående skole.Tenfjord flyttet i 2015 til Trondheim for å starte medisinstudier ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). I 2019 annonserte Tenfjord at hun satte de krevende studiene på pause for å fokusere på musikk. Tenfjord tok embetseksamen i medisin i mai 2022.


== Diskografi ==


=== EP-er ===
First Impression (2018)
Miss the Way You Missed Me (2021)


=== Singler ===
«Run» (2014)
«I Need Lions» (2016)
«Man of Iron» (2017)
«First Impression» (2018)
«No Thanks» (2018)
«Let Me Think» (2018)
«The Floor Is Lava» (2019)
«Troubled Water» (2019)
«Kill the Lonely» (2019)
«As If» (2020)
«Pressure» (2020)
«Then I Fell in Love» (2020)
«Miss the Way You Missed Me» (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Amanda Tenfjord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Amanda Tenfjord på Internet Movie Database 
(en) Amanda Tenfjord på Apple Music 
(en) Amanda Tenfjord på Discogs 
(en) Amanda Tenfjord på MusicBrainz 
(en) Amanda Tenfjord på Spotify 
(en) Amanda Tenfjord på Songkick 
(en) Amanda Tenfjord på Last.fm 
(en) Amanda Tenfjord på Genius — sangtekster 
(en) Amanda Tenfjord på AllMusic
Merete Sejersted Bødtker

Merete Sejersted Bødtker (født 16. august 1956) er en norsk tegner og billedhugger, bosatt i Trysil.
Hun er utdannet fra Myndlista & Handidaskolinn, Island (1978–1979); innen keramikk fra SHKS 1979-87, innen skulptur fra Statens kunstakademi (1988–1991) og deretter ved New York Academy of Figurative Art (1991–1993). Hun hadde debututstilling i Oslo i 1989, og fikk et gjennombrudd i 2006 da hun vant konkurransen om et monument over Halldis Moren Vesaas. Hun har også laget byster av Olav Selvaag, Per Sivle, Arne Fjørtoft og Christian H. Grosch.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jessheimfanden

Jessheimfanden er den norske hip-hop-artisten Diaz sitt «avskjedsalbum» som ble gitt ut i 2006.


== Sporliste ==


== Kilder ==

(en) Jessheimfanden på Discogs
Levajok Fjellstue

Levajok Fjellstue er en fjellstue som ligger ved elva Tana ved Levajok i Tana kommune. Tidligere var dette en av Statens fjellstuer som ga losji til reisende i Tanadalen. I 1951 kjøpte Ivar Hauge fjellstuen fra staten og utviklet den til et turistmål for jakt- og fiskeinteresserte. Fjellstuen er betjent, og har 14 hytter til utleie.
Levajok Fjellstue er et av sjekkpunktene til Finnmarksløpet.


== Brannen i Levajok ==
Levajok Fjellstue ble bygd i 1922, og var en av de få bygningene i Finnmark som overlevde 2. verdenskrig. Den 22. februar 2007 brant fjellstuen ned og ble totalskadd. Ny fjellstue ble bygget i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Levajok Fjellstue
Bad Taste

Bad Taste er en newzealandsk skrekk-komedie, science-fiction og splatterfilm fra 1987 regissert av Peter Jackson. Dette var Jacksons filmdebut. Den er viden regnet som en kultfilm.Filmen har fått ganske bra mottakelse av anmelderne og har oppnådd 68 % på Rotten Tomatoes.


== Handling ==
Filmen handler om blodtørstige romvesener som invaderer en landsby i New Zealand. Hensikten er å høste mennesker til bruk i en intergalaktisk hurtigmatkjede. Romvesenene møter imidlertid motstand fra en paramilitær styrke på fire mann kalt aids.


== Om filmen ==
Filmen hadde et meget lavt budsjett og de fleste av skuespillerne spilte flere roller (inkludert Jackson selv).Jackson bruket fire år på å lage filmen. Innspillingene startet i 1983 og han benyttet vanligvis bare søndager siden han arbeidet seks dager i uka.


== Skuespillere ==
Terry Potter – Ozzy/3rd Class Alien
Pete O'Herne – Barry/3rd Class Alien
Craig Smith – Giles/3rd Class Alien
Mike Minett – Frank/3rd Class Alien
Peter Jackson – Derek/Robert
Doug Wren – Lord Crumb
Dean Lawrie – Lord Crumb SPFX Double/3rd Class Alien
Peter Vere-Jones – Lord Crumbs stemme


== Planer om oppfølgere ==
I den første offisielle biografien om Jackson (Peter Jackson: A Film-maker's Journey av Brian Sibley), sies det at han i 1993, etter Jacksons tredje film, Braindead, forsøkte å få  the New Zealand Film Commission til å støtte ham i å lage Bad Taste 2 og 3 for $7 million.
Peter Jackson fortalte den New Zealandske avisen The Dominion Post  at han fortsatt er interessert i å lage en oppfølger til filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bad Taste på Internet Movie Database 
(no) Bad Taste hos Filmfront 
(sv) Bad Taste i Svensk Filmdatabas 
(da) Bad Taste i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Bad Taste på Allociné 
(nl) Bad Taste på MovieMeter 
(en) Bad Taste på AllMovie 
(en) Bad Taste på Turner Classic Movies 
(en) Bad Taste på Rotten Tomatoes 
(en) Bad Taste på Metacritic
Kjernekraft i verdens land

Kjernekraft i verdens land gir en oversikt over hvordan de enkelte land i verden har produksjon av energi fra kjernekraft. Energiproduksjon fra kjernekraft er i dag mindre omstridt enn tidligere. I så godt som alle land som alt har kjernekraft (med unntak av Tyskland) er det i planer for å bygge nye. I dag (september 2010) er det 441 reaktorer i drift og 60 under bygging. Men en byggetid på 5 år betyr det at det vil komme en ny reaktor pr måned fram mot 2020.
I vestlige land har det i løpet av de siste åra blitt ei fornya interesse for kjernekraft. Det har ført til at et land som Italia som tidligere la ned sine kjernekraftverk nå vurderer å starte et nytt kjernekraftprogram.
I Øst-Europa har flere reaktorer fra Sovjet-tida blitt stengt og det er planer for bygging av nye.
I Asia har der foregått en konstant byggeaktivitet av kjernekraftverk. Dette har ført til at disse land er langt framme teknologisk og vil ta en betydelig del av verdensmarkedet for nye reaktorer.
I de neste åra vil en lang rekke nye land få kjernekraft. Den første nye regionen er landa rundt Persiagolfen. Videre er det planer i de fleste mellomhavslanda. Mange land i Afrika sør for Sahara har også ønsker om kjernekraft.
Kartet og lista under gjelder kommersielle kjernekraftverk. En rekke land har mindre forsøksreaktorer som ikke er tatt med i lista, Norge har for eksempel to slike reaktorer en i Halden og en på Kjeller.


== Status pr. 1. august 2010 ==
I tabellen er status for kjernekraft ifølge World Nuclear Assiation pr. 1. august 2010.[1]
Merk at ikke alle foreslåtte reaktorer vil bli bygd.
I tillegg til det tabellen viser foregår det også en effektøkning av enkelte reaktorer.


== Referanser ==
Julio Ricardo Cruz

Julio Ricardo Cruz (født 10. oktober 1974 i Santiago del Estero, Argentina) er en tidligere argentinsk fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julio Ricardo Cruz – FIFA 
(en) Julio Ricardo Cruz – UEFA 
(en) Julio Ricardo Cruz – Transfermarkt 
(en) Julio Ricardo Cruz – national-football-teams.com 
(en) Julio Ricardo Cruz – WorldFootball.net 
(en) Julio Ricardo Cruz – FootballDatabase.eu 
(en) Julio Ricardo Cruz – Soccerway 
(en) Julio Ricardo Cruz – FBref
Fumarole

Fumarole (latinsk: fumus som betyr røyk) er en åpning i jordens eller et annet himmellegemes skorpe. Ofte finnes slike i nærheten av vulkaner, og gjerne de som avgir damp eller gasser slik som karbondioksid, svoveldioksid, saltsyre og hydrogensulfid. 
Fumaroler kan forekomme langs små åpninger eller lange sprekker, i kaotiske klaser eller felt, og på overflaten av størknede lavastrømmer og tykke avleiringer av pyroklastiske strømmer. Et fumarolefelt er et område med varme kilder og gassavløp der magma eller glødende vulkanske bergarter som ligger rett under overflaten avgir gasser eller møter grunnvann. Fra et grunnvannsperspektiv kan en fumarole beskrives som en varm kilde vannet koker før det når overflaten og deretter ventileres ut som damp eller kondens. Fumaroler kan være aktive i tiår eller århundrer dersom de ligger over en vedværende varmekilde, eller de kan forsvinne i løpet av uker eller måneder dersom de kun ligger på toppen av ferske vulkanske avleiringer som raskt avkjøles.

Et godt på eksempel på fumaroleaktivitet på Jorden er det berømte Valley of Ten Thousand Smokes som ble dannet under utbruddet av Novarupta i Alaska i 1912. I begynnelsen var det tusenvis av fumaroler under avkjøling av den vulkanske asken fra utbruddet, men over tid har mesteparten av disse dødd ut. Det er estimert at det finnes rundt 4 000 fumaroler innenfor Yellowstone Nasjonalpark i det nordvestre USA. Enda et eksempel er en rekke fumaroler i Valley of Desolation i Morne Trois Pitons Nasjonalpark i Dominica.


== Eksterne lenker ==
(en) Fumaroles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fumaroles – galleri av bilder, video eller lyd på Commons United States Geological Survey om Fumaroler (en)
Provisorfarmasøyt

En provisorfarmasøyt eller provisor (før: cand.pharm. eller farmasøytisk kandidat) er en person med mastergrad i farmasi.


== Utdanning ==
Man kan utdanne seg som provisor ved Universitetet i Oslo, Universitetet i Tromsø eller Universitetet i Bergen. Ved fullført og bestått utdanning kan man søke om autorisasjon som «provisorfarmasøyt».


== Se også ==
Reseptarfarmasøyt
Farmasøyt


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klevstrand, Rolf: «Farmasøytisk utdannelse i Norge» i Apotekfarmasi gjennom 100år Oslo 1981 ISBN 82-990739-0-1


== Eksterne lenker ==
Farmasifag.no
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av provisorfarmasøyt
Senter for farmasi, UiB
Farmasøytisk institutt, UiO
Studietilbud Farmasi, UiT
Inn i evighetens mørke

Inn i evighetens mørke er den første EP-en av det norske black metal bandet Dimmu Borgir. 
Albumet ble utgitt av Necromantic Gallery Productions på en 7" vinyl i 1994. Sporet «Raabjørn speiler draugheimens skodde» ble senere inkludert på bandets debutalbum, For all tid, og senere gjeninnspilt til EP-en Godless Savage Garden
Denne EP-en ble utgitt sammen med fem andre band på True Kings of Norway-samlingen i 2000 av Spinefarm Records.


== Sporliste ==
«Inn i evighetens mørke» (Part I) (4:25)
«Inn i evighetens mørke» (Part II) (1:58)
«Raabjørn speiler draugheimens skodde» (4:51)


== Besetning ==
Shagrath – trommer og vokalist
Erkekjetter Silenoz – gitar og vokalist
Tjodalv – gitar
Brynjard Tristan – bass
Stian Aarstad – synthesizer, piano og effekter


== Eksterne lenker ==
(en) Inn i evighetens mørke på Discogs 
(en) Inn i evighetens mørke på MusicBrainz
Omega 7

Omega 7 var en terror-organisasjon som ble dannet i 1974 av Eduardo Arocena i Newark, New Jersey. Organisasjonen bestod av eksilkubanere som gjennomførte en rekke bombeangrep og attentater i USA i perioden 1976 til 1983. Gruppen, som var ekstremt anti-Castro, hadde som formål å forverre forholdet mellom USA og Cuba samt styrte Fidel Castro. 
Gruppen var ansvarlig for flere bombeattentat mot Cubas delegasjon ved FN i New York, samt bombeaksjoner i Miami, New Jersey. I tillegg gjennomførte gruppen også bombeattentater i Canada og Puerto Rico. Gruppen drepte også eksilkubanerne som hadde tatt til orde for bedrede relasjoner mellom USA og Cuba. Hovedmålene til gruppen var å angripe personer tilknyttet den cubanske regjeringen samt organisasjoner eller bedrifter som samarbeidet eller gjorde forretninger med Cuba.
FBI stod lenge uten spor i saken, men etter noen år klarte de å identifisere noen av gruppens medlemmer. En intern splittelse innad i gruppen førte etterhvert til at FBI kunne spille på dette og etterhvert arrestere dens medlemmer. I perioden 1984-1986 ble lederen, Eduardo Arocena, samt en rekke andre medlemmer idømt lange fengselsstraffer. Mange av gruppens medlemmer viste seg å være veteraner fra den mislykkede invasjonen i Grisebukta i 1961.


== Eksterne lenker ==
FBI info (engelsk)
Åre Östersund lufthavn

Åre Östersund flygplats (norsk; Østersund flyplass) betjener den svenske byen Östersund. Flyplassen tilhører Swedavia, og har IATA-kode OSD og ICAO-kode ESNZ. De aller fleste rutene fra flyplassen går innenriks, og de største destinasjonene er Stockholm og Umeå. Selve flyplassen ligger like utenfor Östersund, på øya Frösön.
Flyplassen er en av få svenske flyplasser med en betydelig mengde inkommende turistcharter.Flyplassen trafikkeres av SAS og Nextjet, og av City Airline i vintersesongen.


== Destinasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Åre Östersund Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arrows (album)

Arrows er debutalbumet til det norske heavy metal–bandet Stonegard.
Albumet ble utgitt i Norge den 24. januar 2005, og gjenutgitt på verdensbasis den 10. juli i 2006.


== Sporliste ==
«Ghost Circles» – 2:04
«Arrows» – 3:56
«Hunter» – 2:40
«At Arms Length» – 5:48
«Resistance» – 3:15
«The White Shaded Lie» – 5:53
«Triggerfinger» – 2:13
«Barricades» – 2:55
«Goldbar» – 2:33
«Darkest Hour» – 3:57
Wellington i Sør-Afrika

Wellington er en by i provinsen Wes-Kaap i Sør-Afrika med en befolkning på rundt 55 000. Wellingtons økonomi er sentrert rundt agrikultur som vin, druer, sitrusfrukter og en brandy-industri. Wellingtons turisme har begynt å blomstre på grunn av sitt landskap og tallrike priser for vinindustrien. Byen ligger 75 km nordøst for Cape Town ved foten av et av de eldste fjellpassene i landet, Bain's Kloof Pass, bygget av veibyggeren Andrew Geddes Bain. Byen er hjemstedet for Boland Ruhby Union og det profesjonelle rugbylaget Boland Kavaliers. Wellington er også et akademisk sentrum med blant andre Huguenot College, Kapphalvøyas teknologiske universitet, Bible Media og Huguenot High School.


== Eksterne lenker ==
Turisme i Wellington
Servants of Sorcery

Servants of Sorcery er et studioalbum av det norske black metal bandet Fimbulwinter, utgitt i 1994 på plateselskapet Hot Records. 
Dette var Fimbulwinters eneste ordinære CD, ettersom bandet splittet opp senere samme år. De fleste sporene på «Servants of Sorcery» ble innspilt og først utgitt som en demo-CD allerede i 1992, men det var altså først i 1994 at Hot Records ga den ut som ordinært album (påplusset et ekstra spor).
Albumet representerer True Norwegian Black Metal, og kan i sin form minne om Darkthrone og de tidlige utgivelsene til Mayhem og Burzum. 


== Sporliste ==
«Intro» (1:05)
«When the Fire Leaps from the Ash Mountain» (6:04)
«Servants of Sorcery» (6:53)
«Black Metal Storm» (3:12)
«Fimbulwinter Sacrifice» (7:44)
«Morbid Tales» (Celtic Frost-coverlåt) (3:38)
«Roaring Hellfire» (7:36)
Reykjahlíð

Reykjahlíð er et tettsted med rundt 300 innbyggere som ligger på bredden av innsjøen Mývatn nord på Island.
Under de såkalte Mývatnbrannene i 1729, som ble forårsaket av utbruddet fra den nærliggende vulkanen Krafla, ble landsbyen ødelagt av en strøm av lava. Innbyggerne ble forøvrig reddet da lavastrømmen stoppet rett foran den lokale kirken som sto på en høyde, noe som ble tilskrevet den lokale presten bønner. Den lokale kirken står fremdeles på stedet, selv om dagens bygning er fra 1972.
Fra Reykjahlíð er det mulig å komme seg rundt til de mange severdighetene i området der det meste kjente kanskje er Krafla. Vulkanens siste utbrudd var i 1984, men dampen fra et varmt lavafelt og svovelkilder er fremdeles synlig. Ikke så langt derfra ligger Vítikrateret (víti er islandsk for helvete). Krateret ser i dag relativt harmløst ut med en blå innsjø på bunnen. Den tilsynelatende fredsommeligheten kan bedra da vulkanens siste utbrudd skjedde så nylig som i 1976.
Andre interessante steder finner man på innsjøen Mývatn, slik som vulkanen Hverfjall eller pseudokraterne fra Skútusstaðir.
Et anlegg for utvinning og foredling av diatomitt står for det primære næringsgrunnlaget for den lokale økonomien.


== Se også ==
Islands geografi


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Reykjahlíð – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Reykjahlíð – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder blant annet fra Krafla og Reykjahlíð (en)
Table Bay

Table Bay (afrikaans Tafelbaai) er en naturlig, liten bukt ved Cape Town som er den nordlige enden av Kapphalvøya som strekker seg sørover til Kapp det gode håp. Den fikk navnet fordi den domineres av fjellet med den flate toppen, Table Mountain.
Robben Island, hvor Nelson Mandela var fengslet i flere tiår, ligger i denne bukta. Selv om bukta var berømt i flere århundrer som havn for skip, er den egentlig en nokså dårlig naturlig havn og svært utsatt for storm fra både sørøst og nordvest. Mange seilskip som søkte tilflukt i bukta i løpet av de 17. og 18. århundrene ble drevet på land av storm.
Nederlandske kolonister holdt fast ved sin koloni på breddene til Table Bay siden naturlige havner langs denne kystlinjen er sjeldne, og de eneste realitiske alternativene, Simon's Bay og Saldanha Bay, nesten ikke hadde ferskvann. Til slutt ble en havn bygget i Table Bay ved å bygge opp land og bølgebrytere for å beskytte skipene. Den eldre delen av denne strukturen kalles Victoria Dock. Den nyere delen kalles Duncan Dock.
Lina Olsson Rosenberg

Lina Olsson Rosenberg (født 27. desember 1971) er en tidligere håndballspiller som spilte for Larvik HK. Hun er opprinnelig svensk, men skiftet nasjonalitet til norsk for å kunne være med på et landslag som satset seriøst på å bli verdens beste. Hun spilte på det norske landslaget som  tok sølvmedaljer i EM 2002 Etter turneringen ble Rosenberg tatt ut på «all star team» som beste høyre bakspiller. Hun ble årets spiller i norsk eliteserie i 1996 og 1997. Hun spilte i mange år for Larvik, og hun er fortsatt bosatt i Norge.


== Eksterne lenker ==
(en) Lina Olsson Rosenberg – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Lina Olsson Rosenberg – Norges Håndballforbund
Land of the Dead

Land of the Dead (2005) er den fjerde filmen i George A. Romeros «Dead Series» som startet med Night of the Living Dead, og som fortsette med oppfølgerne Dawn of the Dead og Day of the Dead. Romero brukte Universal logo fra 1930-tallet som en måte å vise ære til de klassiske Universal-skrekkfilmene fra den perioden.


== Handling ==
Etter krigen mellom zombiene og menneskeheten har zombiene vunnet, men noen mennesker har klart og komme seg i sikkerhet i byen Pittsburgh i Pennsylvania. Der en føydalsk regjering styrer. Mye av byen er omringet av et elektrisk gjerde som skal beskytte folket fra Zombiene som er utenfor. Fiddler's Green, som er i sentrum av byen, er der alle de rike og mektige menneskene i byen er samlet og bor i store hus og får god mat, mens utenfor bor de fattige, som nesten ikke får noe hjelp og ikke får utdanning. Lederen av denne byen er Paul Kaufman (Dennis Hopper). Han er en tyrann og holder folket nede med hans store og mektige hær, men etter hvert går alt dette i helvete når zombiene bryter seg inn i byen. Dette byr på problemer når zombiene begynner å kommunisere med hverandre og etter hvert kommer zombiene i sentrum av byen og dreper mesteparten av de rike og mektige i byen som ødelegger det føydalske systemet i byen. Etterhvert blir zombiene kastet ut. Etterpå blir det et mer demokratisk system i byen.


== Kritikk ==
Eli Roth  fra Hostige og Guillermo del Toro fra Pans Labyrint sa at filmen Land of the Dead spesielt Guillermo Del Toro sa "Finally someone was smart enough to realize that it was about time, and gave George the tools. It should be a cause of celebration amongst all of us that Michelangelo has started another ceiling. It's really a momentous occasion ..."
Filme fikk generelt ganske bra kritikk fra The New York Times, The Hollywood Reporter, Premiere, Variety, Slate og Los Angeles Time og den fikk 74% fra Rotten Tomatoes alt i alt fikk filmen helt okay kritikk fra media.


== Rolleliste ==
Simon Baker som Riley Denbo
John Leguizamo som Cholo DeMora
Dennis Hopper som Paul Kaufman
Robert Joy som Charlie Houk
Tony Nappo som Foxy
Jennifer Baxter som zombie
Shawn Roberts som Mike
Pedro Miguel Arce som Pillsbury
Bruce McFee som Mulligan
Alan van Sprang som Brubaker
Devon Bostick som Brian
Simon Pegg som Zombie
Tom Savini som Zombie


== Se også ==
Liste over zombiefilmer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Night of the Living Dead – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Land of the Dead på Internet Movie Database 
(no) Land of the Dead hos Filmfront 
(sv) Land of the Dead i Svensk Filmdatabas 
(da) Land of the Dead i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Land of the Dead på Allociné 
(nl) Land of the Dead på MovieMeter 
(en) Land of the Dead på AllMovie 
(en) Land of the Dead på Turner Classic Movies 
(en) Land of the Dead på Rotten Tomatoes 
(en) Land of the Dead på Metacritic 
George Romero interview for Land Of The Dead
Oranjefristaten

Republikken Oranjefristaten (afrikaans: Oranje-Vrystaat) var en uavhengig boerstat i det sørlige Afrika i andre halvdel av det 19. århundre. Den ble senere en provins i Sør-Afrika, og er den historiske forgjengeren til dagens provins Free State i  Republikken Sør-Afrika. Oranjefristaten lå mellom elvene Oranje og Vaal. Grensene ble bestemt av Storbritannia i 1848 da regionen ble proklamert som Orange River Sovereignty med en resident i Bloemfontein.
I den nordlige delen av territoriet ble en voortrekker–republikk etablert ved Winburg i 1837. Denne staten slo seg sammen med republikken Potchefstroom som senere ble del av Den sørafrikanske republikk.
Etter at Republikken Transvaal (Den sørafrikanske republikk) fikk uavhengighet, anerkjente britene uavhengigheten til Oranjefristaten den 17. februar 1854, og landet ble offisielt uavhengig den 23. februar 1854 med signeringen av Bloemfonteinkontrakten. Republikken ble umiddelbart satt i verk og bestod av både Orange River Sovereignty og republikken Winburg–Potchefstroom.
Selv om Oranjefristaten utviklet seg til en politisk og økonomisk vellykket republikk, opplevde den kronisk konflikt med britene (se boerkrigene) før den til slutt ble annektert som Orange River Colony i 1900. Den sluttet å eksistere som uavhengig boerrepublikk den 31. mai 1902 med signeringen av Vereenigingavtalen etter andre boerkrig. Den sluttet seg til Unionen Sør-Afrika i 1910 som senere ble Republikken Sør-Afrika i 1961, som en provins sammen med Kapp-provinsen, Natal og Transvaal, den andre erobrede boerrepublikken.
Republikkens navn kommer fra navnet de nederlandske protestantiske nybyggerne gav til elven Oranje, som var oppkalt til ære for den nederlandske herskende familien, huset Oranje.


== Se ogå ==
Liste over Oranjefristatens statspresidenter