jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lindesnes (kapp)

Lindesnes regnes som Norges sydligste fastlandspunkt og et populært turistmål. Lindesnes ligger i Vest-Agder, 57°58'46"N. Avstanden til Kinnarodden, det nordligste punkt på det norske fastlandet, er 1 752 km. 
Neset er hvert år utgangspunkt eller mål for en rekke private «ekspedisjoner» til fots, på ski, sykkel eller i bil mellom Lindesnes og Nordkapp eller vice versa.


== Åtte måneder som øy ==
Fra litt over kl 09.00 den 21. juni 2007, da Spangereidkanalen var ferdig gravd ut, ble neset omdefinert fra en halvøy til en øy av Statens kartverk. Norges sydligste punkt på fastlandet ble nå Odden på nordsiden av Skjernøysund i Mandal kommune, ca. 4 km sørøst for Mandal by (58°00'12,599"N  07°30'47,689"Ø). Men i februar 2008 revurderte Statens kartverk sin første beslutning og omgjorde denne, slik at Lindesnes fortsatt er å regne for Norges sørligste punkt på fastlandet.


== Se også ==
Lindesnes (kommune)
Lindesnes (avis)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Endring i Norges ytterpunkter
Hundåla (bygd)

Hundåla er en av fjordbygdene i Vefsn og ligger på sørsida av Vefsnfjorden. Bygda har fergeforbindelse til Mosjøen.
Kinnarodden

Kinnarodden (nordsamisk: Gidnegeahči) er det nordligste punktet på det norske og det europeiske fastlandet. Den ligger på Nordkinnhalvøya, på grensa mellom Lebesby og Gamvik kommuner, 71°08′N.Kinnarodden kan nås via en 23 kilometer lang fottur fra Mehamn, som tar 10-12 timer hver retning. Det finnes også båtturer fra Mehamn visse dager om sommeren.
Avstanden til Lindesnes, tilsvarende punkt i sør, er 1752 km.


== Se også ==
Oversikt over norske geografiske ytterpunkter


== Referanser ==
Hole in one

Hole in one (hull-i-ett), også kalt ace (ess) mest på amerikansk, betegner i golf at ballen går rett i hullet med det første slaget fra utslagsstedet. Hole-in-one kan oversettes direkte til norsk, altså i hullet på ett slag. 
Hole-in-one forekommer selv blant profesjonelle temmelig sjelden, og i store turneringer er det noen ganger en spesiell gevinst (for eksempel en bil) til en spiller som får hole-in-one.
Gambisk dalasi

Dalasi er myntenhet i Gambia i Vest-Afrika.
1 dalasi = 100 bututs.
Mynter finnes (i 2004) i 5, 10, 25 og 50 bututs, samt 1 dalasi.
Sedler er pålydende (i 2004) 5, 10, 25, 50 og 100 dalasi.


== Eksterne lenker ==
(en) Money of Gambia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder av gambisk valuta utenom 100 dalasi seddel
Kurser for gambisk valuta
Kortbaneflyplass

Kortbaneflyplass er en flyplass med relativt kort rullebane, typisk 800-1500 meter, og begrensede systemer for instrumentert innflygning. Den korte rullebanen gjør at ikke alle flytyper kan ta av og lande på disse flyplassene. De kan kun betjenes av propellfly og mindre jetfly med STOL-egenskaper. Ellers kan de fleste småfly benytte dem.

I USA og Canada ble det bygd en rekke såkalte «STOLports» på 60- og 70-tallet. Hensikten med disse flyplassene var å legge til rette for flere direkteruter mellom byområder uten å måtte gå om de store flyplassene og det sentraliserte rutenettet. Disse flyplassene var ikke en særlig stor suksess, og er lite brukt i dag. I Nepal er det også et omfattende nettverk med kortbaneflyplasser som trafikkeres med Twin Otter. På Grønland er de fleste flyplasser kortbaneflyplasser, inkludert i hovedstaden Nuuk. Fly derifra kan ikke gå lenger enn til Island. Det er kun to flyplasser med normal bane, Kangerlussuaq og Narsarsuaq, og de er tidligere amerikanske flystasjoner som er plassert mitt i ødemarken, så bytte av fly vil alltid kreves ved reise fra Skandinavia til byer på Grønland.
På Skottlands øyer er det er del lufthavner med ned til 500 meter lange baner. På dem brukes fly av typen Britten-Norman Islander med ti plasser.


== Norge ==

Kortbaneflyplassene i Norge forbinder mindre byer og tettsteder med stamruteflyplassene, og ble bygget på 
initiativ fra samferdselsminister Håkon Kyllingmark i perioden fra slutten av 60-tallet og fram til 1987. Hensikten var å bedre kommunikasjoner i distrikter som er vanskelig tilgjengelig med andre transportmidler, hovedsakelig på Vestlandet og i Nord-Norge. Siden de ble bygd i områder med lav befolkningstetthet og ofte vanskelig terreng, ble korte rullebaner og små fly brukt.I dag utføres ruteflygninger på kortbaneflyplassene på anbud for staten. Widerøe er en stor aktør på det norske kortbanenettet.
Det kommer til å være problem da dagens Dash 8-fly må erstattes etter 2025. Krav til lavere drivstofforbruk (lavere luftmotstand) fører til høyere landingshastighet og dermed krav på lengre bane. Enten må en plantype modifiseres eller må alle kortbaneflyplasser forlenges. Det snakkes om å legge ned noen kombinert med bedre veier, f.eks Mosjøen, Sandane, Vardø og Svolvær. Narvik har blitt nedlagt etter bygging av en stor bru. Avinor planlegger at de flyplasser med minste antall passasjerer må ha trafikk med små 19-seters fly. I Nasjonal transportplan 2022–2033 er det kun Mo i Rana som erstattes med en større lufthavn. I 2022 vil ATR tilby en modifisering av sitt ATR 42 plan med 48 seter som vil kunne bruke 800 meter rullebaner.Turistreisende (som reiser flere tilsammen) kjører ofte en lang strekke bil til en større flyplass med direkte rute til Oslo eller charter til Syden, fremfor å bruke deres kortbaneflyplass.


== Se også ==
Liste over norske kortbaneflyplasser


== Referanser ==
Propellfly

Et propellfly er fly som bruker propeller som fremdriftsmiddel. Propellene kan være drevet av stempelmotorer eller turbinmotorer. Den siste typen benevnes også som turboprop motorer. Propellfly vil vanligvis fly med en lavere hastighet enn jetfly.
For privatflyging er propellfly det mest vanlige, men det benyttes også på en del transportfly samt på mindre passasjerfly. Noen produsenter av propellfly er selskapene Cessna, Piper og Bombardier Aerospace.
Jetfly

Jetfly er fly som bruker jetmotor som fremdriftsmiddel. Dette er den mest vanlige flytypen for jagerfly og for større passasjerfly og transportfly. De mest kjente produsentene av jetfly for passasjertransport er amerikanske Boeing, europeiske Airbus, brasilianske Embraer og kanadiske Bombardier Aerospace.


== Eksterne lenker ==
Animasjon av jetmotor
Borgarting lagmannsrett

Borgarting lagmannsrett er en av seks lagmannsretter i Norge. Lagmannsretten er ankedomstol i så vel sivile saker som straffesaker og lagdømmet omfatter Oslo og vestre deler av Viken. Oslo tingrett, Buskerud tingrett, og  Ringerike, Asker og Bærum tingrett sogner til Borgarting. 
Borgarting lagmannsrett har sete i Oslo i deler av Munchkvartalet. Det er den største av lagmannsrettene både i antall saker og antall dommere (62). 


== Historie ==

Tidligere var det Eidsivating lagmannsrett som hadde sete i Oslo og den omfattet det meste av Østlandet.  I 1995 ble domstolen delt ved at det ble opprettet en ny lagmannsrett med sete på Hamar og dens område er Hedmark, Oppland og de nordre deler av Akershus fylke (Romerike). Siden den nye domstolens rettskrets omfatter området for det gamle Eidsivatinget, er det denne domstolen som fører navnet videre. Den resterende (og største) delen av lagmannsretten fikk derfor navn etter Borgartinget som var navnet på det gamle tinget som ble holdt i Sarpsborg.


=== Bygningen ===
Bygningskomplekset i Keysers gate sto ferdig i 2005 og er tegnet av DARK Arkitekter i samarbeid med Solheim Jacobsen Arkitekter og Zinc AS. Den inneholder rettssaler i de nederste fire etasjene, kontorer i de neste seks og et stort møterom og kantine for de ansatte i toppetasjen. 
Den forrige bygningen i Munchs gate 4 ble opprinnelig bygget for Oslo handelsgymnasium. Den er nå restaurert og ombygd til rettssaler.


== Avdelinger og oppgaver ==
Domstolen ledes av en førstelagmann (i 2016 Ola Dahl), og er delt i tre dømmende avdelinger som hver har to lagmenn hvorav den ene er avdelingsleder. Hver avdeling har et avdelingssekretariat med en egen seksjonsleder. I tillegg har domstolen en fjerde avdeling – en ankeavdeling – med eget avdelingssekretariat. Det er ingen dommere som er knyttet fast til denne avdelingen, de øvrige avdelingen avgir dommere etter en bestemt turnus. Ankeavdelingen foretar ankeprøving i både sivile saker og straffesaker og behandler dessuten anker over kjennelser og beslutninger – det som tidligere het kjæremål. Domstolen har også en administrativ fellesavdeling som ledes av en direktør.
Lagmannsretten behandler alle anker over avgjørelser i de tingretter som hører til lagdømmet – både i straffesaker og sivile saker. Lagmannsrettens avgjørelser kan – i noe begrenset utstrekning – ankes til Høyesterett.


=== Dommere  per 1. juli 2016 ===


==== Avdeling 1 ====


==== Avdeling 2 ====


==== Avdeling 3 ====


==== Avdeling 4 ====


=== Tidligere dommere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Borgarting lagmannsrett
DARK Arkitekter om bygningen
«Borgarting lagmannsrett». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Grenland friteater

Grenland Friteater er en frittstående teatergruppe med base i Porsgrunn. Grenland Friteater arrangerer hvert år Porsgrunn Internasjonale Teaterfestival. Teatret arbeider i en fysisk skuespillertradisjon og bruker gjerne akrobatikk og klovneri i uttrykket sitt.


== Oppstart og medlemmer ==
Grenland Friteater ble stiftet i 1976 av Trond Hannemyr, Lars Steinar Sørbø, Lars Vik og Tor Arne Ursin og er en av norges eldste aktive friteatergrupper. Lars Steinar Sørbø ble senere den første norske friteaterskuespiller som gikk til institusjonsteaterne da han ble hentet til Den Nationale Scene i Bergen av Kjetil Bang-Hansen. Hannemyr, Vik og Ursin er fortsatt en del av teatret.
Tidlig på 80-tallet ble Grenland Friteater forsterket av skuespillerne Geddy Aniksdal og Anne Erichsen og produsent Hans Petter Eliassen. Fra tidlig på 90-tallet og fram til i dag har gruppen også arbeidet mye med yngre talenter som har eller har hatt en kortere tilknytning til teatret.
Grenland Friteater sprang ut av det lokale Porsgrunn Amatørteater. ble tidlig dradd inn i en fysisk tradisjon med Odin Teatrets Torgeir Wethal og Institutet för Scenkonsts Ingmar Lindh som viktige lærere. De første femten årene var teatrets voksenforestillinger preget av en fysisk dominert spillestil og arbeid med poesi og ikke-aristotelisk oppbygde forestillinger, med Tor Arne Ursin som regissør og kreativ leder. Barneforestillingene var akrobatiske og humoristiske, og både forestillingen Sjakk og Ludo med Trond Hannemyr og Lars Vik i rollene, og Lars Viks soloforestilling Fridtjof Fomlsen ble til barne-tv på NRK. 


== Videre utvikling ==
På 90-tallet la teatret om til en flat struktur uten en kreativ leder. Flere av gruppens medlemmer begynte å regissere. Det fysiske og poetiske arbeidet er videreført blant annet i et utstrakt samarbeid med dikteren Georg Johannesen, og flere forestillinger basert på hans arbeider. Akrobatisk barneteater etter modell av Sjakk og Ludo ble videreført blant annet i Lars Viks Fritjof Fomlesen. Samtidig begynte teatret i større grad å gjøre aristotelisk oppbygde dramaer for både barn og voksne – parallelt med at Lars Vik etablerte seg som dramatiker. Store og påkostede utendørsforestillinger som "Smuglere" og "Harde Tak", og oppsetninger som Gro Dahles drama for barn "En rosenkål for mye" kan regnes som uttrykk for utvidelsen i repertoaret.
Tidlig på 90-tallet begynte teatret også å arrangere teaterfestivalen "En Sommernattsdrøm" (nå Porsgrunn Internasjonale Teaterfestival). Grenland Friteater har i alle år turnert mye internasjonalt, og nå inviterte de det beste av det de så ute hjem til Porsgrunn. Resultatet var en teaterfestival med nysirkus, komedier og fysisk friteater i ypperste verdensklasse. Festivalen har sterk støtte i lokalbefolkningen og har etterhvert blitt en del av byens identitet.
Grenland Friteater mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 1996.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Porsgrunn Internasjonale teaterfestival
En stamme i Hydrolandskapet, mellomfagsoppgave om Grenland Friteater på studiet Flerkulturell forståelse, skrevet av Grethe J. Knudsen
Grenland Friteater i Scenewebarkivet
Galdhøpiggen

Galdhøpiggen er Fastlands-Norges, Skandinavias og Nord-Europas høyeste fjell. Det har en høyde på 2 468,8 meter over havet. Fjellet ligger i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet fylke, på Jotunheimplatået på ca. 2 000 moh., og selve piggen stikker 420 meter over. Fjellet er også nr. 10 på listen over europeiske fjell med størst primærfaktor (prominence).


== Geologi ==
Geologisk sett hører Galdhøpiggen til Den kaledonske fjellkjede, i likhet med de fleste fjellkjeder i det sydlige Norge. Fjellet består hovedsakelig av den magmatiske bergarten gabbro, som finnes i store deler av Jotunheimen. Det var i istidene at fjellet fikk sin nåværende form, ettersom den var dekket av isbreer. Noen geologer har nå gått vekk i fra teorien om at de høyeste toppene i Norge sto opp av isen som nunataker.
Selv om Galdhøpiggen er landets høyeste fjell er det langt fra det mest ruvende fjellet vi har. Før nøyaktige høydemålinger kom på plass, ble andre topper som f.eks. Snøhetta (2 286 moh.) og Knutsholstinden (2 341 moh.) regnet for å være høyere.


== Historie ==
Smelting av Juvfonne (nær Juvvatnet) og andre isfelt har avdekket mange gjenstander fra reinjakt fra steinalderen.Galdhøpiggen ble besteget første gang i 1850 av gårdbruker Steinar Sulheim, kirkesanger Ingebrigt N. Flotten og lærer Lars Arnesen, alle fra Lom. I 1932 kjørte racerbilisten Erik Cederwall-Larsen til toppen i en Austin Seven montert med belter.


== Adkomst ==
De vanligste rutene til toppen er fra Spiterstulen (1 104 moh.) (mye stigning) og fra Juvasshytta (1 841 moh.) (krysser Styggebreen). Ruten fra Juvasshytta tar om lag tre timer opp (med ca. 45 minutter med forberedelser for kryssing av Styggebreen, én time på toppen og omtrent to timer ned. Å kjøre til Juvasshytta tar om lag 40 minutter fra Lom sentrum (15 minutter langs fylkesvei 55 og så 20 – 25 minutter opp bomveien til Juvasshytta.) Dette er Norges høystliggende bilvei. Det finnes også bussturer fra Lom med Innlandstrafikk.
Turen fra Spiterstulen tar ca. fem timer opp og tre timer ned. I hovedsesongen er det også føring fra Spiterstulen opp på Galdhøpiggen via Eventyrisen på Svellnosbreen.
I dag står det ei solid steinhytte på toppen av Galdhøpiggen, den fjerde i rekken (de tre første ble tatt av uvær). Her er det om sommeren en liten kiosk.

		


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galdhøpiggen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Detaljert beskrivelse av Galdhøpiggen på peakbook.org
Utsikten fra Galdhøpiggen på PeakVisor.com
juvasshytta.no
Spiterstulen.no
Frigg Oslo Fotballklubb

Frigg Oslo Fotballklubb (stiftet som Sportsklubben Frigg den 17. mai 1904 i Oslo) er gjennom sine fotball, håndball- og bandylag et av Norges mestvinnende idrettslag. Andre idretter har vært ishockey, hopp, ski og tennis. Klubben fusjonerte med Sportsklubben Varg (stiftet 14. mars 1920) i 1954. Sitt nåværende navn har de hatt siden 1990.


== Fotball ==
Klubben startet som en gutteklubb i Herman Foss' Gate i 1904 og ble medlem i Kristiania fotballkrets i 1908. Laget vant cupen i 1914, 1916 og 1921. De var tapende finalist i 1919 og 1920. Fram til 1925 vant de også syv kretsmesterskap under den skotske trener Wylie. I Prøveligaen i Kristiania 1914/16 lå de som nummer 2 da den ble avblåst. De spilte i landsdelsserien (1925–54) og Hovedserien (1954–57). Til 50-årsjubileet i 1954 tapte laget 3-15 mot ungarske Honved, der Ferenc Puskás spilte.
Blant annet med Harald Hennums hjelp, rykket de opp til  1. divisjon i 1961 og kom på fjerdeplass i 1962, 64, 66 og 67. I cupen i 1965 var de igjen tapende cupfinalist, etter to omkamper, og året etter tapte de 1-3 mot skotske Dunfermline i cupvinnercupen. Deres siste sesong i toppen var 1. divisjon fotball for herrer 1973, med spillere som Per Pettersen og Egil Olsen, der sistnevnte blant annet scoret da laget vant 1-0 i privatkamp mot Arsenal FC i 1973. De var på nest øverste nivå sist i 1991, i 2005 rykket de ned fra 2. divisjon, og etter et intermezzo i 3. divisjon, rykket klubben opp i 2. divisjon igjen høsten 2009.
Klubbens toppscorer gjennom tidene er Odd Nilsen, med 219 mål.
I 2015 vant Frigg hele 14-1 mot Gruner i OBOS-cup, dette er den største seieren i Friggs historie i obligatorisk kamp. 
Se også artikler om enkeltspillere fra Frigg.


== Tabellen ==


== Ishockey ==
Ishockeylaget har én sesong i norsk ishockeys øverste divisjon - dengang 1. divisjon - i 1963/64 (7.plass).


== Bandy ==

Frigg Bandy var sammen med Ready og Trygg sentral da bandy ble en gren innen Norges Fotballforbund (1913). Senere etablerte de Norges Ishockeyforbund (1920), som igjen ble til Norges Bandyforbund (1929), samt Kristiania Ishockeykrets (1922). Frigg spilte på Bislett stadion. 
Frigg har spilt og tapt fire NM-finaler: 7-21 mot Ready i NM i bandy 1917, 1-6 mot Ready i NM i bandy 1923, 1-3 mot Mjøndalen ved NM i bandy 1947 og 0-1 mot Drafn i NM i bandy 1948. Etter 1964 har bandyavdelingen kun hatt sporadisk aktivitet (1975-77, 1997-), helt frem til A-laget startet opp i juni 2005.
A-laget gjenoppstod sesongen 05/06 etter 28 års fravær i serien. Initiativtaker og ildsjel for å etablere og drifte A-laget har vært den tidligere Ready-spilleren Knut A. Grundvig som er lagets kaptein og fortsatt aktiv. Sammen med Tor Audun Sørensen og lagets trener Kjell A. Moe i perioden 2008 til 2011, har Frigg klart å etablere et velfungrende A-lag.


== Håndball ==
Frigg vant NM i håndball for damer i 1962 (7-2 mot Grefsen) og i 1964 (5-4 mot Sørskogbygda), samt 
sølv i 1963. Klubben vant junior-NM for damer i 1961.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Frigg Oslo FK – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oppløsningsrett

Oppløsningsrett er retten til å oppløse et parlament og skrive ut nyvalg. Man skiller mellom oppløsningsrett i den lovgivende makts hånd og oppløsningsrett i den utøvende makts hånd. Den siste varianten er den mest utbredte, og betegner den muligheten en president eller en regjering har til å oppløse den lovgivende makt, parlamentet, og skrive ut nyvalg. Oppløsningsrett i den lovgivende makts hånd betegner muligheten et parlament har til å oppløse seg selv slik at nyvalg må skrives ut.
Bruken av oppløsningsinstituttet er som regel knyttet til politiske kriser, der nyvalg sees på som en mulighet til å komme seg ut av uføret. Det er imidlertid vel så ofte at trusler om bruk av oppløsningsinstituttet blir fremmet av den part som besitter retten til å bruke det. Dette for å få gjennomslag for politiske mål som rettighetshaver måtte ha.
Det er betydelig forskjell fra land til land når det gjelder hvordan oppløsningsretten kan benyttes. I en del land er den knyttet til parlamentariske kriser og er begrenset (f.eks. Sverige), andre land, som Storbritannia og Danmark, har en oppløsningsrett som statsministeren fritt kan benytte når han/hun måtte ønske. Siste variant gir betydelig makt til en regjering, og det er påpekt at oppløsningsretter som denne kan misbrukes.
Et annet moment for oppløsningsrettens utforming er hvilken innvirkning det får på valgperiodene i et land. I Sverige har man et fast Riksdagsvalg hvert fjerde år som ikke påvirkes av eventuelt nyvalg midt i valgperioden. I Danmark og Storbritannia derimot fungerer det slik at det må holdes folketings- og parlamentsvalg senest fire år (Danmark) og fem år (Storbritannia) etter det forrige, dvs. at fristen for neste valg forskyves ved utskriving av nyvalg.
I Norge er det ingen form for oppløsningsrett til nasjonalforsamlingen, Stortinget, men opp igjennom årene har en del krefter tatt til orde for at det bør innføres, og fremmet grunnlovsforslag som vil kunne innføre dette


== Se også ==
Parlamentarisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dokument nr. 12:2 (2003–2004) Grunnlovsforslag fra Jens Stoltenberg (A), Jørgen Kosmo (A), Carl I. Hagen (FrP), Berit Brørby (A) og Kjell Engebretsen (A) om endringer i Grunnloven §§ 15 (ny), 20, 23, 82 (ny), 86 og 87 med sikte på å innføre en ordning med oppløsningsrett og positiv parlamentarisme (investitur).
Saksopplysninger
ESSRs hymne

Den estiske sosialistiske sovjetrepublikks hymne eller ESSRs hymne var Den estiske sosialistiske sovjetrepublikks hymne, dvs. sovjetrepublikkens «nasjonalsang», frem til 1991, da den gamle, Mu isamaa, mu õnn ja rõõm, nasjonalsang fra 1920, overtok som ESSRs hymne. Sistnevnte sang ble også Estlands nasjonalsang etter friheten fra Sovjetunionen i 1990/91.
Komponist var Gustav Ernesaks, og tekstforfatter var Johannes Semper.
Hymnen ble første gang fremført i ESSRs øverste sovjet den 21. juli 1956.


== Tekst ==
Jää kestma, Kalevite kange rahvas,
ja seisa kaljuna, me kodumaa!
Ei vaibund kannatustes sinu vahvus,
end läbi sajanditest murdsid sa
ja tõusid õitsvaks sotsialismimaaks,
et päikene su päevadesse paista saaks.
Nüüd huuga, tehas, vili, nurmel vooga,
sirp, lõika, alasile, haamer, löö!
Nõukogu elu, tuksu võimsa hooga,
too õnne rahvale, me tubli töö!
Me Liidu rahvaste ja riike seas
sa, Eesti, sammu esimeste kindlas reas!
Sa kõrgel leninlikku lippu kannad
ja julgelt kommunismi rada käid.
Partei me sammudele suuna annab
ja võidult võitudele viib ta meid.
Ta kindlal juhtimisel kasva sa
ja tugevaks ning kauniks saa, me kodumaa!


== Eksterne lenker ==
Fredrik Pacius

Fredrik Pacius eller Friedrich Pacius (født 19. mars 1809 i Hamburg, Tyskland, død 8. januar 1891) var en tysk komponist og dirigent.
Pacius levde størstedelen av sitt liv i Finland, og han ble kalt «den finske musikkens far». Fra 1834 var han lærer i musikk på Helsingfors universitet. I 1848 satte Pacius musikk til Johan Ludvig Runebergs dikt «Vårt land» som innleder Fänrik Ståls sägner. På Florafesten den 13. mai 1848 ble dette uroppført på Gumtäkts äng i Helsingfors. Sangen ble fremført av Akademiska Sångföreningen til akompangement av Gardets Musikkår under Pacius' ledelse. Diktet og tonesettingen er idag Finlands nasjonalsang. Musikken brukes også i den estiske nasjonalsangen, «Mu isamaa, mu õnn ja rõõm», men med annen tekst. 
Fredrik Pacius har også skrevet en opera i samarbeid med forfatteren og historikeren Zacharias Topelius.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tomi Mäkelä, Fredrik Pacius, kompositör i Finland, Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 2009; ISBN 978-951-583-192-7; 268 s.
Tomi Mäkelä, Der Pionier. Fredrik Pacius, Opernwelt, 11, 2009, 36-44.


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Pacius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fredrik Pacius – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fredrik Pacius på Internet Movie Database 
(en) Fredrik Pacius på Discogs 
(en) Fredrik Pacius på MusicBrainz 
(en) Fredrik Pacius på Spotify