Einar Andersen

For den tidligere Mjøndalen-spilleren Einar «Gubbe» Andersen, se Einar Andersen (Mjøndalen)Einar «Bror» Andersen (født 24. desember 1929 i Drammen, død 19. januar 2001 i Sandefjord) var en idrettsutøver fra Drammen kjent for sin allsidighet. Han representerte Drafn i bandy, fotball og ishockey, og spilte på landslaget i både bandy og ishockey. Han tok 11 NM-titler i bandy med 23 år mellom første og siste kongepokal. Einar Andersen er absolutt mest kjent under kallenavnet «Bror», i Sverige som «Brorsan».


== Bandy ==
Som 17-åring spilte Andersen seg inn på førstelaget til Drafn på en tid da laget var ledende i landet. Denne plassen beholdt han i 25 år og han var med på samtlige av Drafns store triumfer på 1950-, 1960- og første halvdel av 1970-tallet. Han fikk med seg 11 norgesmesterskap og 400 obligatoriske kamper. Andersen la opp i 1973.
«Bror» var gjennom en årrekke sentral på det norske landslaget. Under OL i Oslo i 1952, da bandy var prøvegren, scoret han det avgjørende målet da Norge slo Sverige 2–1. Dette var første gang noensinne at Norge slo Sverige i en landskamp i bandy. «Bror» var også med på sølvlaget under VM i 1965 i Sovjetunionen. Til sammen fikk han 31 landskamper. Han var for øvrig den første nordmann som oppnådde 25 landskamper.«Brorsan» var ingen stor skytter og derfor heller ingen toppscorer, men med sin eminente teknikk, sitt store overblikk og enorme ballkontroll, var han gjennom hele karrieren ofte nest sist på ballen ved scoring. Han var dessuten den suverent beste skøyteløperen gjennom hele karrieren, med sin dype, kattemyke stil.


== Ishockey ==
Drafns bandyspillere begynte i 1952 å spille ishockey ved siden av bandyen. «Knickers Lions» spilte seg rett opp fra 4. til 1. divisjon og Andersen spilte seg inn på landslaget. Ved ett tilfelle (av svensk presse uoffisielt) ble han kåret til europas beste ishockeyspiller, mest for sin unnvikende skøytestil. Han hadde gitt seg med ishockey da Drafn la ned aktiviteten i 1960.
Da Johanneshov ishockeystadion i Stockholm ble innviet i 1955 med en landskamp mellom Norge og Sverige, var det på forhånd store spekulasjoner om hvem som skulle få æren av å score det første målet. De fleste regnet med at det ville bli svenskenes toppscorer Sven Tumba som skulle gjøre det. Det viste seg at det ble Einar «Bror» Andersen som scoret først. Det vakte unektelig stor oppsikt at denne prestasjonen ble utført av en norsk bandyspiller. Verdens Gang skrev følgende om hendelsen: 
Einar Bror Andersen fra Drafn fikk tidlig i første periode tak i pucken i eget forsvarsfelt, satte opp sitt morderiske tempo på skøytene og fløy fra hele svenskeforsvaret. Litt ut til høyre for mål smelte han til pucken og den spratt inn i motsatt hjørne. Tumba og hans kamerater var temmelig lange i ansiktet. Tenk at en nordmann skulle bli den første. Nordmennene fikk seg en god latter i sin boks. Og så «Brorsan» da, han som ikke kan skyte – sa gutta.


== Etter karrieren ==
Drafn nominerte Andersen til Egebergs ærespris, men komiteen syntes at idrettene han hadde utmerket seg i var for ensartede til at han kunne tildeles prisen. Etter sine aktive år som lagspiller i fotball, bandy og ishockey, begynte «Bror» Andersen å sysle med tennis, og sikret seg en rekke norgesmesterskap i veteran-klassen, der han var aktiv langt opp i årene. Det siste norgesmesterskapet i tennis tok han så sent som i 1998, tre år før han døde.


== Anekdoter ==
Etter en seriekamp på 70-tallet (bandy) skrev «Cardus» i Fremtiden: Einar Andersen fikk utlevert ballen kl. 13.00 og leverte den fra seg kl. 14.45.Under en seriekamp på Kadettangen i Sandvika hadde hjemmelaget kjøpt en del av de nylig godkjente svenske plastballene. «Brorsan» spanderte de første 20 minuttene med å skyte dem alle til havs. Da vertskapet ikke hadde flere plastballer igjen, måtte de i materialboden og hente fram de gamle, norske, flettede ballene. «Nå begynner kampen», sa «Brorsan».På slutten av 70-tallet spilte han rinkbandy (bedriftsbandy) for Aass Bryggeri. Ved ett tilfelle kom han altfor sent til kampen, og laget hans lå under da han entret isen med ti minutter igjen å spille. Så godt som ingen andre fikk kjenne på ballen, og han sørget for at laget hans vant. I en annen kamp for samme lag, ble en medspiller utvist i to minutter. Einar lot ingen andre få røre ballen mens lagkameraten sto og frøs. Da den utviste fikk slippe innpå igjen, fikk han straks låne ballen.Einar «Bror» Andersen ble ofte kalt «isens Stanley Matthews» både på grunn av sitt elegante spill og sin lange karriere.


== Meritter ==
Norsk mester i bandy 11 ganger for Drafn, i 1950, 1951, 1954, 1956, 1959, 1960, 1961, 1964, 1971, 1972 og 1973.
31 landskamper i bandy.
Norges bandyforbunds bragdmerke
33 landskamper i ishockey.
Flere ganger norgesmester i veterantennis, single og double.


== Referanser ==