jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bologna

Bologna er en universitetsby i Italia, og et viktig nærings- og jernbaneknutepunkt. Den er hovedstad i regionen Emilia-Romagna og ligger ved foten av Appenninene. Byen har 374 425 innbyggere (01.01.06) og danner med omkringliggende kommuner Storbyområdet Bologna.
Byens universitet (Universitetet i Bologna) ble grunnlagt i 1088, og er Europas eldste. Berømte professorer herfra er bl.a. Romano Prodi og Umberto Eco. Universitetet har rundt 100 000 studenter, og er Italias største etter La Sapienza i Roma.
Flere av Italias mest betydelige motorveier passerer byen og gjør den til et av de viktigste transportknutepunktene i landet. Motorveiene er A1 som går fra Milano til Roma og Napoli, A2 som begynner i Bologna og går til Bari, samt A13 som går til Padova. Bologna er også Nordøst-Italias viktigste jernbaneknutepunkt hvor 9 linjer møtes. Flyplassen ligger i bydelen Borgo Panigale.
I 1980 ble byen rammet av et terrorangrep kjent som Strage di Bologna. Se terrorangrepet i Bologna 2. august 1980.
Bologna er en betydelig messe- og konferanseby som blant annet arrangerer verdens største internasjonale barnebokmesse hver vår.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Kjente personer ==
Benedikt XIV pave
Annibale Carracci kunstmaler
Ludovico Carracci kunstmaler
Agostino Carracci kunstmaler
Pierluigi Collina fotballdommer
Domenico Zampieri kunstmaler
Luigi Galvani professor
Gregor XIII pave
Gregor XV pave
Guercino kunstmaler
Guglielmo Marconi oppfinner, som fant opp radioen
Giuseppe Gasparo Mezzofanti kardinal
Pier Paolo Pasolini filmskaper og forfatter
Guido Reni kunstmaler
Ottorino Respighi operakomponist
Giovanni Battista Vitali, komponist
Alberto Tomba ol-vinnende alpinist
Giosuè Carducci poet
Umberto Eco semiotiker, filosof og forfatter
Gioacchino Rossini komponist
Christian Vieri fotballspiller


== Sport ==
Fotballklubben Bologna FC 1909, har vunnet den italienske toppserien 7 ganger, cupen 2 ganger og spiller sine hjemmekamper på Stadio Renato Dall'Ara som har en kapasitet på 39 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bologna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bologna – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Universitetet i Bologna
Siena

Siena er en by i sentrum av den italienske regionen Toscana. Byen var en egen bystat til den ble erobret av hertugdømmet Firenze under Cosimo I de' Medici, fra 1569 storhertug av Toscana. Den regnes av mange som en av de vakreste byene i Toscana og i Italia overhodet. Byen har 54 066 innbyggere.
Siena er blant annet kjent for «Palio», et hestekappløp som holdes to ganger hvert år (2. juli og 16. august) på torget Piazza del Campo (bildet) midt i byen.
I 1995 ble Sienas historiske sentrum ført opp på UNESCOs verdensarvsliste.
Byens forballag heter AC Siena og spiller per 2022 i Serie C.
Innledningen til James Bond-filmen Quantum of Solace ble spilt inn i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Siena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Siena – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Toscana

Toscana er en region i sentrale Italia som dekker et areal på rundt 23 000 km², og har en befolkning på rundt 3,7 millioner innbyggere (2013). Regionens hovedstad er Firenze. Det grenser i nord til Liguria og Emilia-Romagna, i øst til Marche og Umbria og i sør til Lazio.
Toscana er kjent for sitt landskap, tradisjoner, historie, kunst- og kulturarv, og sin innflytelse på høykulturen. Den italienske renessansen hadde i stor grad sitt opphav her, først og fremst grunnet Firenze, og området har vært hjemstedet for mange historiske personer som påvirket vitenskapen og kunsthistorien. Det er mange velkjente museer i området, som blant annet Uffizi og Palazzo Pitti. Toscana framstiller viner, blant annet Italias mest kjente rødvin Chianti, som har sitt navn fra en tradisjonell region i Toscana, men har også andre rødviner som Vino Nobile di Montepulciano, Morellino di Scansano og Brunello di Montalcino.
Ettersom Toscana har en sterk språklig og kulturell identitet er det tidvis blitt omtalt som «en nasjon innenfor en nasjon». Sju toskanske lokaliteter har blitt utstedt av UNESCO som tilhørende verdens kulturarv: det historiske sentrum av Firenze (1982); det historiske sentrum av Siena (1995); plassen til katedralen i Pisa, Piazza del Duomo (1987); det historiske sentrum av San Gimignano (1990); det historiske sentrum Pienza (1996); Val d'Orcia (2004), og Medici-villaene og hageanlegg (2013). Toscana har over 120 beskyttede naturreservater, noe som gjør regionen og dens hovedstad Firenze til et populært turistmål som tiltrekker seg millioner av besøkende hvert eneste år. I 2012 ble Firenze verdens 89. mest besøkende by med 1,83 millioner ankomster.


== Geografi ==
Toscana har et areal på ca. 23 000 km² og knapt 3,7 millioner innbyggere. Den største byen er Firenze, som ligger i den nordlige delen av regionen. Andre viktige byer er Pisa, Siena, Cortona, Grosseto og Lucca.
Toscana kjennetegnes ved sitt maleriske landskap, med pinjetrær, sypresser, olivenlunder og vinranker.


== Distrikter ==

Toscana er inndelt i ni provinser og et storbyområde:

Arezzo
Firenze
Grosseto
Livorno
Lucca
Massa-Carrara
Pisa
Pistoia
Prato
Siena


== Referanser ==


== Litteratur ==
Barker, Graeme; Rasmussen, Tom (2000): The Etruscans. Malden, MA: Blackwell. ISBN 0-631-22038-0
Jones, Emma (2005): Adventure Guide Tuscany & Umbria. Edison, NJ: Hunter. ISBN 1-58843-399-4


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Tuscany – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell turistinformasjon for Toscana
Offisielt nettsted for Opera della Primaziale Pisana
APUANEAT, guide til typiske produkter og feriesteder i Toscana
Veneto

Veneto (italiensk: Regione Veneto; venetiansk: Vèneto) er en region i nordøst-Italia. Den består av de seks provinsene  Belluno, Padova, Rovigo, Treviso, Verona, Vicenza og storbyområdet Venezia. Hovedstaden er Venezia. Regionen grenser i nordøst til Friuli-Venezia Giulia, i nordvest til Trentino-Syd-Tirol, i vest til Lombardia og i syd til Emilia-Romagna.
Historisk tilhørte området Republikken Venezia, og utgjorde dennes terra firma. I 1797 kom størstedelen av området under Østerrike, og i 1867 ble det en del av det nylig grunnlagte Kongeriket Italia.
I erindringen av den lange selvstendigheten og Venezias stolte tradisjon, finnes det i dag krefter i regionen som ønsker autonomi eller sogar selvstendighet.
Den regionale økonomien, som før var fullstendig basert på landbruk, er nå i høy grad orientert mot høyteknologisk industri og mote (f.eks. Benetton).

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Veneto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Veneto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Liguria

Liguria er en kystregion i nordvest-Italia, og landets tredje minste. Den grenser til Frankrike i vest, Piemonte i nord, og Emilia-Romagna og Toscana i øst. I sydvest grenser den til Det liguriske hav.
Regionen har et areal på 5 410 km² og en befolkning på 1,76 millioner. Liguria er inndelt i tre provinser og et storbyområde: Genova, Imperia, La Spezia og Savona.
Allerede i romertiden ble regionen betegnet som Liguria. I middelalderen var den delt opp i en rekke bystater, den mest kjente var republikken Genova, som ved slutten av det 13. århundre underla seg hele dagens region. 1797–1815 var området okkupert av Frankrike, og ble deretter en del av Kongeriket Sardinia, som i 1861 ble til Kongeriket Italia.
Liguria omfatter den italienske riviera, med bl.a. Cinque Terre, og er kjent for sin vinproduksjon.
Hovedstaden i regionen er Genova. Andre kjente byer inkluderer:

Sanremo
Ventimiglia
Rapallo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Liguria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Liguria – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Liguria Arkivert 11. august 2018 hos Wayback Machine.
(engelsk) Liguria
Lombardia

Lombardia er en administrativ region i det nordlige Italia. Den er den folkerikeste region med 9 973 397 innbyggere. Milano er regionens hovedstad. Lombardia grenser i nord til de sveitsiske kantonene Ticino og Graubünden, i vest til Piemonte, i sør til Emilia-Romagna og i øst til Veneto samt Trentino-Sør-Tirol.
Lombardia er en av Europas tre rikeste regioner. BNP per innbygger er 50 % høyere enn resten av Italia. Mange selskaper, både italienske og utenlandske, har sine hovedkvarterer i Milano.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Lombardy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lombardia – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Lombardia Storica – protal til regionen
Lombardia, kultur
Lazio

Lazio (også kjent som Latium) er en region i Italia. Regionen grenser i nord mot Toscana og Umbria, i øst mot Marche, Abruzzo og Molise, i sør mot Campania og i vest mot Tyrrenhavet. Regionens hovedstad er Roma, hovedstaden i Italia. I henhold til folketellingen i 2013 har regionen en befolkning på 5 870 451 innbyggere.


== Geografi ==
Lazio inneholder 4 491 km² med fjell (montagna), 9 291 km² med åser og høydedrag (collina) og 3 424 km² med sletter (pianura). Med sletter i denne konteksten menes flater ved kysten der høyden over havet er nær null, eller kun noe over havnivået. Innlandet bak kystslettene består i nord av åser eller colli, som igjen går over i fjellene. Det eksisterer ikke i sør. Innlandet bak åsene eller kystsonen består av fjell.

KystsletteneLazios kyst er lavtliggende med sandstrender, ledsaget av nes og odder som Circeoyeah (541 m) og Gaeta (171 m). De pontinske øyer, som er en del av Lazio, ligger midt imot sørkysten. Bakenfor kyststripen i nord ligger: Maremma Laziale (fortsettelsen av toskanske Maremma), avbrutt av Civitavecchia ved Tolfafjellene (616 m) i midten av Campagna Romana og i sør av Agro Pontino og dens fortsettelse sør for Terracina, Sør-Pontino. Dette området, en gang preget av myrer og malaria, er i århundrenes løp blitt overtatt og kultivert av befolkning og jordbruk.

FjelleneLazios Pre-apenniner, markert av Tiberdalen og elven Liri med bielven Sacco, sørøst for Tiberen, består av tre grupper med vulkanske fjell: Volsini, Cimini og Sabatini, og de tidligere vulkanske kraterne i disse er fylt av innsjøene (og landsbyene med samme navn) Bolsena, Vico og Bracciano. Sør for Tiberen danner en annen fjellgruppe en del av Preapenninene: Alban-åsene, også av vulkansk opprinnelse, og de kalkholdige fjellene Lepini, Ausoni og Aurunci. Apenninene i Lazio er en fortsettelse av Abruzzos Apenninene: Reatinifjellene med Monti Terminillo (2 213 m), fjellene Monti Sabini, Monti Prenestini, Monti Simbruini og  Monti Ernici som fortsetter øst for Liri og inn i Mainardefjellene eller Monti della Meta. Den høyeste toppen er Gorzano (2 458 m) ved grensen til Abruzzo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Lazio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lazio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt turistnettsted for regionen (engelsk, italiensk)
Marche

Marche (uttales mar-ke) er en region i Italia. Marche grenser mot Emilia-Romagna i nord, Toscana og republikken San Marino i nordvest, Umbria i sørvest, Abruzzo og Lazio i sørøst og Adriaterhavet i øst. Hovedstad er Ancona. I henhold til folketelling i 2013 har regionen en befolkning på 1 553 138 innbyggere.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marche – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Været i regionen (italiensk)
Molise

Molise er en region i Italia. Molise er den nest minste av de italienske regionene både i areal og i innbyggertall. Fram til 1963 var den en del av regionen Abruzzi e Molise. Molise grenser i nord til Abruzzo, i vest til Lazio, i sør til Campania, i sørøst til Puglia og i nordøst til Adriaterhavet. I 2002 ble Molise utsatt for et jordskjelv, flere omkom og mange ble husløse. I henhold til folketellingen i 2013 har regionen en befolkning på 314 725 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Molise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Molise – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Heinz Fischer

Heinz Fischer (født 9. oktober 1938  i Graz i Steiermark i Østerrike) er en østerriksk politiker fra det sosialdemokratiske partiet Sozialdemokratische Partei Österreichs (SPÖ). Han ble valgt som sitt lands president i 2004 og ble i 2010 gjenvalgt for en periode på seks år.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Fischer avla sin Matura (examen artium) i 1956. Han studerte deretter jus ved Universitetet i Wien, hvor han i 1961 ble dr.jur. Han habiliterte seg i 1978, og ble i 1993 professor i statsvitenskap.


=== Politiker ===
Fischer var medlem av Nasjonalrådet (underhuset i Østerrikes parlament) fra 1971 til 2004, med unntak av fire år som regjeringsmedlem. Mellom 1983 og 1987 var han forskningsminister i en koalisjon under kansler Fred Sinowatz, og 1990–2002 var han president i Nasjonalrådet.
Hans kandidatur til å etterfølge Thomas Klestil som president ble bekjentgjort i januar 2004. Fischer la da ned sine partifunksjoner som medlem av sentralstyret og viseformann.
Fischer ble valgt til Østerrikes president den 25. april 2004 med 52,4% av stemmene. Motkandidat var den konservative Benita Ferrero-Waldner, daværende utenriksminister. Den 8. juli samme år ble han innsatt som president, to dager etter at forgjengeren Thomas Klestil døde. Fischer var den første sosialdemokratiske president i Østerrike på 18 år. Han ble 25. april 2010 gjenvalgt for en ny periode, med et flertall på 79,33 % av stemmene. Motkandidater var Barbara Rosenkranz (Freiheitliche Partei Österreichs) og Rudolf Gehring (Christliche Partei Österreichs).


=== Privat ===
Heinz Fischer har siden 1968 vært gift med Margit Fischer og har to voksne barn.


== Ordener og utmerkelser ==
Fischer er innehaver av storkors av St. Olavs Orden. I 1996 ble han hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Heinz Fischer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Heinz Fischer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Heinz Fischer på Facebook 
(en) Heinz Fischer hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Lomma kommune

Se også pekersiden Lomma.Lomma kommune er en kommune i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Lomma.


== Tettsteder ==
Lomma kommune har tre tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lomma Municipality – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens nettsider Arkivert 1. november 2020 hos Wayback Machine.
Perstorp

Perstorp er et tettsted i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Det er Perstorp kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 5 665 innbyggere.


== Referanser ==
Simrishamn

Simrishamn (tidligere dansk: Simmershavn, tidligere også Cimbers Havn) er en svensk by i Skåne län i landskapet Skåne. Den er administrasjonssenter for Simrishamn kommune. I 2010 hadde tettstedet 6 527 innbyggere.


== Historie ==
Sigurd Jorsalfare skal ifølge Heimskringla ha kommet seilende til «Svimraros» (Simris) i år 1123 og herfra ha gjort utfall mot Tommerup.
Før byen ble kjøpstad var det et lite fiskeleie på stedet, som var havn for den nærliggende kjøpstad Tommerup, hvor den danske kongen hadde et myntverk. Simmershavn fikk kjøpstadsprivilegier og en ny kirke, Sankt Nicolai i begynnelsen av 1300-tallet. Byen hadde sin blomstringstid under Christian 4., men ble i 1655 kraftig rammet av pest. Byen var en viktig del i handelen med det nærliggende Bornholm. 
I 1657 beæret kong Frederik III byen med sitt besøk, og året etter gikk Simrishamn over til Sverige. Den svenske arméen hogg ned den omkringliggende bøkeskogen, for å unngå at motstandsmenn og snapphaner kunne gjemme seg i den. Beboerne sørget over tapet av skogen, og over at svinene ikke lenger kunne finne føde i den. Det ble innført toll og restriksjoner på handelen med Danmark og Bornholm, hvilket medvirket til at byen gikk i dvale i en lengre periode. 
I dag er Simrishamn et yndet turistmål på Østerlen.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Simrishamns historie
Simrishamn på sydsverige.dk
Skurup

Skurup er et tettsted i Skåne län i landskapet Skåne i Sverige. Det er Skurup kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet 7 565 innbyggere.Tettstedet ligger ved jernbanen mellom Malmö og Ystad.


== Referanser ==
Cascading Style Sheets

Cascading Style Sheets (CSS, gjennomgående stilark)  er et språk som brukes til å definere utseende på filer skrevet i HTML eller XML. Prinsippet er at HTML- eller XML-dokumentet utelukkende skal beskrive struktur og semantikk, mens oppsett, farger og annen stilinformasjon skal beskrives ved hjelp av CSS. Stilinformasjonen kan integreres i selve dokumentet eller skilles ut som en egen fil med endelsen .css. Et ubegrenset antall dokumenter kan peke til og styres av samme .css-fil, noe som er styrken i CSS: Ved å endre på en fil, kan man endre fargebruk, bakgrunnsbilder osv. i alle dokumenter som peker til CSS-filen.
Eksempel:

Her setter man bakgrunnsfargen til rød ved hjelp av background-color og HEX-koden #ff0000 samt tekstfargen til hvit.
Man peker til CSS dokumentet med denne HTML-koden:

Den første versjonen av CSS ble lagt fram av Håkon Wium Lie i 1994. Han videreutviklet siden språket sammen med Bert Bos, og i dag er det W3Cs CSS Working Group, hvor Lie og Bos begge er medlemmer, som oppdaterer CSS-spesifikasjonen.
Med versjon 2 av CSS kom medietyper (media types) inn i spesifikasjonen. Medietyper gjør det mulig å definere ulik stil for det samme dokumentet avhengig av hvor og hvordan det blir brukt. For eksempel brukes medietypen "screen" for vanlig pc-nettleservisning, mens "handheld" er for mobiltelefoner og andre mindre skjermer, "print" for utskrift og "projection" for visning på storskjerm.


== Standardisering ==


=== Frameworks ===
CSS-rammeverk er forberedte biblioteker som er ment for å tillate enklere, mer standardkompatibel styling av websider ved bruk av språket Cascading Style Sheets. CSS-rammeverk inkluderer Blueprint, Bootstrap, Cascade Framework, Foundation og Materialize. I likhet med programmerings- og skriptspråkbiblioteker er CSS-rammeverk vanligvis innlemmet som eksterne .css-ark referert til i HTML <head>. De gir en rekke ferdige alternativer for å designe og legge ut websiden. Selv om mange av disse rammene er publisert, bruker noen forfattere dem for det meste for rask prototyping, eller for å lære av, og foretrekker å 'håndverke' CSS som passer til hvert publisert nettsted uten design, vedlikehold og nedlastingskostnader for å ha mange ubrukte funksjoner i nettstedets styling.


=== Designmetoder ===
Når størrelsen på CSS-ressurser som brukes i et prosjekt øker, må et utviklingsteam ofte bestemme seg for en felles designmetodikk for å holde dem organisert. Målene er enkel utvikling, enkel samarbeid under utvikling og ytelse av de distribuerte stilarkene i nettleseren. Populære metoder inkluderer OOCSS (objektorientert CSS), ACSS (atomisk CSS), oCSS (organisk kaskadestilark), SMACSS (skalerbar og modulær arkitektur for CSS) og BEM (blokk, element, modifikator).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Mozilla Developer Network - CSS
webplatform.org - CSS
HTMLDog CSS Beginner Guide
CSS Zen Garden -- Se hva som er mulig med CSS
Forskjellige leksjoner og artikler om CSS
Håkon Wium Lies doktoravhandling om CSS -- for viderekomne
CSS Framework - Accelera il tuo sviluppo
Konstantin Tsjernenko

Konstantin Ustinovitsj Tsjernenko (russisk Константин Устинович Черненко, født 11. septemberjul./ 24. september 1911greg. i Bolsjaja Tes i Sibir, død 10. mars 1985 i Moskva) var en sovjetisk politiker og generalsekretær i Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP) og ledet unionen fra 13. februar 1984 til sin død i 1985.


== Liv og virke ==
Konstantin Tsjernenko kom fra en arbeiderfamilie i Sibir. Faren var gruvearbeider, og moren arbeidet i jordbruket. 
Han ble medlem av Komsomol i 1926 og kommunistpartiet i 1931. 


=== Kommunistisk politiker ===
Etter en rask tjeneste som grensevakt, ble han karrierepolitiker i forskjellige regioner. Det begynte med partiverv i Krasnojarsk. I 1948 flyttet han til SSR Moldavia der han kom til å arbeide under den daværende moldaviske sovjetrepublikkens generalsekretær og senere sovjetlederen Leonid Brezjnev.
I1960 ble han hentet til Moskva. I 1971 ble han medlem av Sentralkomiteen, og i 1978 ble han fullt medlem av Politbyrået.
Han var av mange ansett til å være den utkårede til Leonid Bresjnevs etterfølge, men han ble forbigått av Jurij Andropov i valget på generalsekretær da Bresjnev døde i 1982. Grunnen til dette var at det fantes en del kritiske røster til Tsjernenko både i KGB og den røde hær. Derfor falt valget på Andropov, som også var leder av KGB.


=== Generalsekretær for det sovjetiske kommunistiske parti ===
Da Andropov døde etter kun 16 måneder, falt valget på Tsjernenko, selv om det var en del bekymring grunnet hans dårlige helse.
Under Tsjernenkos styre falt Sovjetunionen tilbake til den harde linjen som Bresjnev hadde ført. Den kalde krigen ble enda kaldere, samtidig som han forhandlet frem en handelsavtale med Folkerepublikken Kina. Hans dårlige helse gjorde at han var nærmest ute av stand til å styre landet, men han fikk stanset de voldsomme personutskiftingene i partiet. Korrupsjonsbekjempelsen som Andropov hadde igangsatt, ble også stoppet. Tsjernenko var opptatt av oppslutning blant befolkningen, og han investerte derfor mye i forbruksvarer, offentlige tjenester og jordbruk. Under hans styre fikk dissidentene det tøffere.Tsjernenko døde den 10. mars 1985 og ble begravd i Kreml. Rett etter hans død ble hans private safe åpnet av etterfølgeren Gorbatsjov. I safen ble det funnet noen få personlige papirer og en masse penger. Enda flere penger ble funnet i skrivebordet hans.


== Litteratur ==
Lothar Kölm (utg.): Kremlchefs – Politisch-biographische Skizzen von Lenin bis Gorbatschow. Dietz, Berlin 1991, ISBN 3-320-01697-0.
Dmitri Wolkogonow: Die Sieben Führer. Societäts-Verlag, Frankfurt 2001, ISBN 3-7973-0774-8.
Christian Schmidt-Häuer: Michail Gorbatschow. Neuausgabe, Piper-Verlag, München 1986, ISBN 978-3-492-00767-2.
Dev Murarka: Michail Gorbatschow – Die Grenze der Macht. Eine Biographie. Lübbe, Mönchengladbach 1991, ISBN 978-3-404-61111-9.
Archie Brown: Der Gorbatschow-Faktor: Wandel einer Weltmacht. Insel-Verlag Frankfurt am Main, Leipzig 2000, ISBN 3-458-17016-2.


== Referanser ==