jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ungdomsbedrift

Ungdomsbedrift (UB) er Ungt Entreprenørskaps bedriftsprogram i videregående skole. Elevene starter, driver og avvikler sin egen bedrift gjennom et skoleår. Bedriften kan etableres som eget fag eller som en del av et eksisterende studium/fag.


== Se også ==
Elevbedrift
Studentbedrift


== Eksterne lenker ==
Ungt Entreprenørskap
Ungt Entreprenørskap. Om Ungdomsbedrift
Kibibit

Kibibit er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde).
Kibibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).
En kibibit er lik
210 = 1024 bit.
Se binærprefiks og kibibyte.
Symbolet for kibibit er Kib.
Enheten kibibit er nært knyttet til enheten kilobit, som enten er lik en kibibit eller 103 = 1000 bit, avhengig av sammenhengen.
Kibibit har samme andvendelsesområde som kilobit, men brukes når en ønsker å unngå kilobit, som er tvetydig i enkelte sammenhenger.
1 kibibit er lik:

1024 bit
1/1024 mebibit
1/8 kibibyteOg motsatt:

1 bit = 1/1024 kibibit
1 mebibit = 1024 kibibit
1 kibibyte = 8 kibibit
Mebibit

Mebibit (forkortelse av engelske «mega binary bit») er et mangfoldig av bit, en måleenhet for digital datamengde, prefikset av standardbaserte multiplikator mebi (symbol Mi), en binær prefiks som har betydningen 220. Mebibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).En mebibit er lik
220 = 1 048 576 bit.
Se binærprefiks og mebibyte.
Symbolet for mebibit er Mib.
Enheten mebibit er nært knyttet til enheten megabit, som enten er lik en mebibit eller 106 = 1 000 000 bit, avhengig av sammenhengen.
Mebibit har samme anvendelsesområde som megabit, men brukes når en ønsker å unngå den tvetydige enheten megabit.
1 mebibit er lik:

1024 kibibit
1/1024 gibibit
1/8 mebibyteOg motsatt:

1 kibibit = 1/1024 mebibit
1 gibibit = 1024 mebibit
1 mebibyte = 8 mebibit


== Referanser ==
Gibibit

Gibibit er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde).
Gibibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).
En gibibit er lik
230 = 1 073 741 824 bit.
Se binærprefiks og gibibyte.
Symbolet for gibibit er Gib.
Enheten gibibit er nært knyttet til enheten gigabit, som enten er lik en gibibit eller 109 = 1 000 000 000 bit, avhengig av sammenhengen.
Gibibit har samme andvendelsesområde som gigabit, men brukes når en ønsker å unngå gigabit, som er tvetydig i enkelte sammenhenger.
1 gibibit er lik:

1024 mebibit
1/1024 tebibit
1/8 gibibyteOg motsatt:

1 mebibit = 1/1024 gibibit
1 tebibit = 1024 gibibit
1 gibibyte = 8 gibibit
Tebibit

Tebibit er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde).
Tebibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).
En tebibit er lik
240 = 1 099 511 627 776 bit.
Se binærprefiks og tebibyte.
Symbolet for tebibit er Tib.
Enheten tebibit er nært knyttet til enheten terabit, som enten er lik en tebibit eller 1012 = 1 000 000 000 000 bit, avhengig av sammenhengen.
Tebibit har samme andvendelsesområde som terabit, men brukes når en ønsker å unngå terabit, som er tvetydig i enkelte sammenhenger.
1 tebibit er lik:

1024 gibibit
1/1024 pebibit
1/8 tebibyteOg motsatt:

1 gibibit = 1/1024 tebibit
1 pebibit = 1024 tebibit
1 tebibyte = 8 tebibit
Exbibit

Exbibit er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde).
Exbibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).
En exbibit er lik
260 = 1 152 921 504 606 846 976 bit.
Se binærprefiks og exbibyte.
Symbolet for exbibit er Eib.
Enheten exbibit er nært knyttet til enheten exabit, som enten er lik en exbibit eller 1018 = 1 000 000 000 000 000 000 bit, avhengig av sammenhengen.
Exbibit har samme anvendelsesområde som exabit, men brukes når en ønsker å unngå exabit, som er tvetydig i enkelte sammenhenger.
1 exbibit er lik:

1024 pebibit
1/8 exbibyteOg motsatt:

1 pebibit = 1/1024 exbibit
1 exbibyte = 8 exbibit
Pebibit

Pebibit er en enhet for måling av informasjonsmengde (datamengde).
Pebibit er ikke en SI-enhet, men enheten er godkjent av International Electrotechnical Commission (IEC).
En pebibit er lik
250 = 1 125 899 906 842 624 bit.
Se binærprefiks og pebibyte.
Symbolet for pebibit er Pib.
Enheten pebibit er nært knyttet til enheten petabit, som enten er lik en pebibit eller 1015 = 1 000 000 000 000 000 bit, avhengig av sammenhengen.
Pebibit har samme andvendelsesområde som petabit, men brukes når en ønsker å unngå petabit, som er tvetydig i enkelte sammenhenger.
1 pebibit er lik:

1024 tebibit
1/1024 exbibit
1/8 pebibyteOg motsatt:

1 tebibit = 1/1024 pebibit
1 exbibit = 1024 pebibit
1 pebibyte = 8 pebibit
Stingsild

Stingsild (Gasterosteidae), eller stiklinger, er en familie av stiklingfisker. Familien omfatter 16 arter, hvorav de fleste har langstrakt, noe sammentrykket kropp, og smal halerot. Felles for alle artene er at det er hannen som passer på yngelen, i et rede han har bygget av vannplanter.
Stingsild lever på den nordlige halvkule i både fersk- og saltvann. Huden er uten skjell, men hos de fleste artene dekket av benplater.I kjøkkenmøddingen på steinalderboplassen Krabbesholm ved Skive ble det funnet mange bein fra stingsild. Det antas at de ble fisket pga oljeinnholdet. Det er kjent at stingsild ble fisket av samme grunn i perioden fra 1500- til 1800-tallet.


== Norske arter ==
Trepigget stingsild (Gasterosteus aculeatus) med 3–5 pigger foran ryggfinnen. Lever i fersk- og brakkvann.
Nipigget stingsild (Pungitius pungitius), som også lever i fersk- og brakkvann, har 7–12 frie pigger.
Tangstikling (Spinachia spinachia), som har 14–17 ryggpigger, lever i strandsonen i saltvann, men og ferskvann. Dei liker seg best i vann som har veldig lav Ph.


== Et utvalg av utenlandske arter ==
Firepigget stingsild (Apeltes quadracus) Lever i det nordøstlige Nord-Amerika. For det meste marin, men også populasjoner i ferskvann.
Bekkestingsild (Culea inconstans) En nordamerikansk art som nesten utelukkende lever i ferskvann.
Ukrainsk stingsild (Pungitius platygaster) En fersk- og brakkvannsart med 8–9 frie pigger. Den lever i elvene som renner til Svartehavet, Det kaspiske hav og Aralsjøen. I Donau går den opp til Beograd. Den lever også ute i Azovhavet, Det kaspiske hav, og, før den tørket inn, i Aralsjøen.
Gresk stingsild (Pungitius hellenicus) En ferskvannsform fra Hellas, der den lever i Sperkhiós-elva i Sentral-Hellas. Den ble ikke vitenskapelig beskrevet før i 1971 og er truet av utryddelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) stingsild – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) stingsild i Encyclopedia of Life 
(en) stingsild i Global Biodiversity Information Facility 
(no) stingsild hos Artsdatabanken 
(sv) stingsild hos Dyntaxa 
(en) stingsild hos Fauna Europaea 
(en) stingsild hos Fossilworks 
(en) stingsild hos ITIS 
(en) stingsild hos NCBI 
(en) Kategori:Gasterosteidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gasterosteidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Gasterosteidae - Sticklebacks and tubesnouts - FishBase
Filmteknikk

Filmteknikk (på engelsk cinematic techniques), også kalt audiovisuelle virkemidler eller filmatiske grunnelementer,  er ulike kunstneriske, fortellertekniske, visuelle og lydmessige metoder filmskapere benytter seg av for kommunisere en mening, underholde, og for å skape en bestemt følelsesmessig eller psykologisk reaksjon hos publikum. 
Med filmteknikk mener man de mest grunnleggende virkemidlene i filmmediet.  
Terminologien for filmteknikk er ofte overlappende med tegneseriens. I litteraturen kalles de tilsvarende metodene "litterære virkemidler".  


== Mise en scène ==
Se utdypende artikkel om Mise en scène
Mise en scène er et audiovisuelt virkemiddlel som brukes når man lager film, og innebærer rommet og elementene som stilles foran kamera. Dette inkluderer scenografi (rommet som avbildes), skuespillere, og lysetting. Mise en scène etablierer stemningen i en scene, og karakteriserer og identifiserer miljøet og personer i scenen.
Ordet er fransk og betyr «det som stilles til skue».


== Kinematografi ==
Se utdypende artikkel om Kinematografi
Kinematografi er en del av filmteknikk og et audiovisuelt virkemiddel, samt filmatiske grunnelementer.
Med Kinematografi mener man alt av filminnspillingen som skjer inne i kameraet. Dette innebærer alle estetiske valg om innspillinger osv. Det innebærer:

Billedutsnitt
Perspektiv
Kameraføring
Kamerainnstillinger
Objektivet


== Filmlyd ==
Se utdypende artikkel om Filmlyd
Filmlyd er en betegnelse på lyden i film. Ofte blir filmlyd definert i disse gruppene:

Effektlyd
Filmmusikk
Reallyd
Kontentum
Dialog
Monolog


== Klipping ==
Se utdypende artikkel om Klipping
Klipping er den prosessen hvor man setter sammen en mengde opptak til en hel film, et fjernsynsprogram eller en video. Det er altså en måte å redigere opptak på, eller en måte å sette sekvenser i en montasje på, som har vært i kontinuerlig utvikling helt siden levende film ble oppfunnet. 
Et klipp er overgangen fra en sekvens til en annen, eventuelt avslutningen av ett klipp, og begynnelsen på et annet.
Alt etter hvilken teknikk man velger i en gitt situasjon, og hva man ønsker å oppnå, kan man velge å fremheve eller skjule et klipp. Innen amerikansk filmproduksjon søkes det gjerne i størst mulig grad å skjule klippene for å ikke trekke oppmerksomhet fra selve historien.
Klipping er en egen kunstform innen filmproduksjon, og blir gjerne omtalt som «andre gangs regissering» av filmen.


== Se også ==
Film
Filmhistorie
Filmteori
Filmproduksjon
Blåmann Blåmann (album)

Blåmann Blåmann er et musikkalbum med Blåmann Blåmann med Odd Nordstoga i spissen, utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Tippe tippe tuve» (Trad. etter Sigrid Moldestad)
«Tjønnebergen» (Trad. etter Myllarguten)
«Storebroer og lillebroer» (Trad. etter Ragnhild Furholt)
«Trollspringar» (Johannes Dahle)
«Trollhalling» (Johannes Dahle)
«Skuldalsbruri» (Trad. etter Kirsten Bråten Berg)
«Langåkeren» (Trad. etter Olav Groven)
«På Dovrefjell» (Trad. etter Ellen Nordstoga)
«Tukthusen» (Trad. etter Aslak Brekke)
«Helga Djuviken» (Trad. etter Eivind Groven)
«Gøytilsjenta» (Trad. etter Håvard Gibøen)
«Myllarens siste springar» (Trad. etter Myllarguten)
«Målfrid mi fruve» (Trad. etter Hagny Huso)


== Medvirkende ==


=== Blåmann Blåmann ===
Asgaut Bakken - sang, gitar
Silje Hegg - sang, fløyte
Odd Nordstoga - sang, gitar, trekkspill
Lars Underdal - sang, hardingfele, fiolin


=== Øvrige medvirkende ===
Marius Reksjø - kontrabass
Tor Bjarne Bjelland - trommer, perkusjon


== Eksterne lenker ==
Blåmann Blåmann
Sverdfisk

Sverdfisk (Xiphias gladius) er en piggfinnefisk og den eneste arten i familien Xiphiidae. Den kan bli opptil 5 m lang og veie 450 kg. Navnet kommer av den svært forlengede «sverdformede» overkjeven som kan utgjøre hele 1/3 av kroppslengden.
Sverdfisken er utbredt i varme og tempererte havstrøk, og opptrer bare sporadisk langs norskekysten, og da helst sør for Trøndelag, men den er også observert så langt nord som i Tysfjord i Nordland og Gratangen i Troms. Det er en pelagisk fisk som ofte går alene eller 2-3 sammen. Næringen består av stimfisk som sild og makrell samt blekksprut.
Sverdfisken foretrekker å befinne seg i temperaturer mellom 18 og 22 °C (64 og 72 °F), men grunnet dens høye toleranse kan fisken også bli funnet fra 5 til 27 °C (41 to 81 °F).  Arten trekker mot nordligere strøk for å ernære om sommeren. Sverdfisken spiser daglig, som oftest om natten, når den trekker mot vannoverflaten hvor den leter etter småfisk. Om dagen er den vanligvis å finne på 550 m (1,800 ft) dyp, men har blitt funnet på så dypt som 2,878 m (9,442 ft) under vannoverflaten.  Vanlig kost for en voksen sverdfisk er fisk som regel pelagiske fiskearter, som makrell, men de spiser også andre dyphavsarter og blekksprut. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sverdfisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sverdfisk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sverdfisk hos Artsdatabanken 
(sv) sverdfisk hos Dyntaxa 
(en) sverdfisk hos FishBase 
(en) sverdfisk hos Fossilworks 
(en) sverdfisk hos ITIS 
(en) sverdfisk hos NCBI 
(en) Kategori:Xiphias gladius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xiphias gladius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xiphias gladius – detaljert informasjon på Wikispecies
Øyepål

Øyepål (Trisopterus esmarkii) er en fiskeart i torskefamilien. Den er en viktig industrifisk og det produseres fiskemel og fiskeolje av fangstene. 


== Utbredelse og habitat ==
Øyepålen er utbredt fra Biscaya og nordover til Island og Barentshavet. Den kan også gå inn i sørlige deler av Østersjøen. I Norge er den vanlig langs hele kysten.
Øyepålen liker seg over mudderbunn, fra 50 – 300 meters dyp.


== Beskrivelse ==
Øyepålen kan bli opptil 35 cm lang, men vanligvis blir den ikke lenger enn 20 cm. Den har et stort øye, er underbitt og har en liten skjeggtråd. Fargen er brunlig på ryggen og hvit på buken. Den mørke sidelinjen går i en bue over brystfinnene. Øyepålen har tre ryggfinner, den første har 14-16 bløtstråler, den andre 23-26 bløtstråler og den tredje har 23-27 bløtstråler. Den første gattfinnen har 26-31 bløtstråler og den andre 24-30 bløtstråler. Ved roten av brystfinnene har øyepålen en mørk flekk.


== Adferd ==
Øyepålen er en stimfisk som lever bentopelagisk. Den spiser i hovedsak krepsdyr, men tar også mindre fisker som kutlinger. 
Gytingen foregår i perioden januar – juli og hunnfisken gyter mellom 60 000 – 380 000 egg.


== Økonomisk betydning ==
Øyepålen brukes ikke som matfisk. Den fiskes imidlertid til bruk som industrifisk, og er en av de viktigste kommersielle artene i Nordsjøen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Moen, Frank Emil (2003). Dyreliv i havet - Nordeuropeisk marin fauna (3 utg.). Kristiansund: KOM Forlag. ISBN 82-90823-54-1. 
Johnsson, Bror (2006). Fisker (2 utg.). Oslo. ISBN 82-02-25903-7. Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) øyepål – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) øyepål i Encyclopedia of Life 
(en) øyepål i Global Biodiversity Information Facility 
(no) øyepål hos Artsdatabanken 
(sv) øyepål hos Dyntaxa 
(en) øyepål hos FishBase 
(en) øyepål hos ITIS 
(en) øyepål hos NCBI 
Trisopterus esmarkii – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trisopterus esmarkii (Nilsson, 1855) Norway pout - FishBase
Grodagen

Grodagen er populærbetegnelse på en feriedag innført gjennom endring av ferieloven den 15. mai 1981. Dagen er oppkalt etter Gro Harlem Brundtland, som var statsminister da. Grodagen var ment som begynnelsen på opptrappingen mot en femte ferieuke.
Under hovedoppgjøret i 2000 ble LO og NHO enige om å innføre den femte ferieuken. Etter dette brukes «grodag» gjerne som en spøkefull betegnelse på «inneklemte» virkedager hvor mange tar seg fri, som f.eks. fredag etter Kristi himmelfartsdag. 


== Se også ==
Ferie i Norge


== Referanser ==
Inger Elisabeth Hansen

Inger Elisabeth Hansen (født 20. april 1950 i Oslo) er en norsk lyriker og oversetter. 
Hansen har undervist i spanskpråklig litteratur ved Universitetet i Oslo. Hun har vært formann i Den norske Forfatterforening og medlem av Forfatterforeningens litterære råd. I 2004 ble hun nominert til Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Trask. Inger Elisabeth Hansen er gift med poeten Torgeir Schjerven.


== Bibliografi ==
Det er nå det er like før – dikt (1976)
Klodedikt – dikt (1979)
Hablabaror – dikt (1983)
Dobbel dame mot løvenes ørken – dikt (1986)
Pinlige historier – noveller (1991)
Hugo og de tre som forsvant – barnebok (1992)
I rosen – dikt (1993)
Fraværsdokumenter – dikt (Aschehoug, 2000)
Blindsoner – essays (2002)
Trask – dikt (2003)
5 x Hansen. Dikt i utvalg – (Aschehoug, 2004)
Å resirkulere lengselen, avrenning foregår – dikt (Aschehoug, 2015)
Krysninger / konvoi. Dikt og dokumentariske fabler (2018)GjendiktningVicente Aleixandre: Undergang eller kjærlighet (1978)
Märta Tikkanen: Århundrets kjærlighetssaga	(1979)
Rafael Alberti: Engler i gatene (1980)
Märta Tikkanen: Mørket som gir gleden dyp (1981)
Juan Gelman: Bein og bebudelser (1989)
Rosario Castellanos: Brukne negler	(Cappelen, 2001)
Julia de Burgos: Blå, klar (2005)
César Vallejo: Menneskelige dikt (Aschehoug, 2007)


== Priser ==
Gyldendals legat 1986
Aschehougprisen 1994
Doblougprisen 1994
Brageprisen 2003, for Trask
Gyldendalprisen 2003
Kritikerprisen 2015
Triztan Vindtorn poesipris 2016


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Inger Elisabeth Hansen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Inger Elisabeth Hansen i NRK Forfatter
Inger Elisabeth Hansen i Dagbladet Forfatter
Inger Elisabeth Hansen i Aftenposten Alex
Inger Elisabeth Hansen i Norsklæreren
Hekhál

Hekhál (hebr. הֵיכָל hēxāl) er det hovedsakelig sefardiske navnet for arken eller torá-skapet i en synagoge. Hekhálen er et stort skap, ofte med flere dører, som står plassert i selve synagogerommet midt på den veggen som vender mot Jerusalem. Hekhálen står oftest på en opphøyd avsats som blir kalt dukhán.


== Funksjon ==
Hekhálens hovedfunksjon er oppbevaring av torárullene. Hekhálen er synagogens parallell til det aller helligste i Tempelet i Jerusalem og blir regnet som det helligste punktet i synagogen. Når dørene til hekhál blir åpnet, reiser alle seg, og man blir stående til dørene blir lukket igjen.


== Form ==
I vesteuropeisk sefardisk tradisjon er det ikke forheng (parókhet) foran hekhál, men dette forhenget er i stedet plassert innenfor dørene til hekhál. De fleste andre tradisjoner har et forheng foran hekhál som skjuler dørene det meste av tiden.


== Andre navn ==
De fleste askenasiske jøder kaller hekhálen Aron hakkódesj. Dette navnet er også noe brukt blant mizrahiske jøder. En del sefardiske jøder fra Balkan bruker navnet Hekhál hakkódesj.
Steinar Opstad

Steinar Opstad (født 28. juni 1971 i Stokke i Vestfold) er en norsk lyriker.
Steinar Opstad vokste opp på en bondegård på Gjein i Stokke kommune i Vestfold og gikk på videregående skole i Tønsberg. Han studerte siden tysk, religionshistorie og litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen. Han gikk også på Vestlandske skrivekunstakademi 1990–1991. Han arbeider som forlagskonsulent. 
Opstad debuterte i 1996 med diktsamlingen Tavler og bud, som ble tildelt Tarjei Vesaas' debutantpris.


== Bibliografi ==
1996: Tavler og bud – dikt
1998: Den alminnelige – dikt
2000: Analfabetisk – dikt
2002: Synsverk – dikt
2005: Samle øksene inn for kvelden – dikt
2006: Det jeg synger om er enkelt – dikt i utvalg
2009: Avhymninger – dikt
2012: Himmelretninger. Essays om dikt og diktning
2013: Å, høye dag – dikt
2015: Kjærlighetstapene – dikt
2019: En varig lengsel – dikt


=== Antologier ===
1999: Mykt glass – dikt i utvalg, Cecilie Løveid, (red. Steinar Opstad)
2003: Men sannheten kom som et dikt – 13 poesier (red.). Antologi over norsk samtidslyrikk
2016: Arbeid og drøm - dikt 1996-2016


== Priser ==
1996: Tarjei Vesaas' debutantpris
2001: Bjørnsonstipendet, for Analfabetisk
2001: Anders Jahres kulturpris (juniorprisen)
2002: Den norske Lyrikklubbens pris
2003: Aschehougprisen
2006: Sult-prisen
2006: Stokke kommunes kulturpris
2007: Rolf Jacobsens lyrikkpris
2015: Herman Wildenveys poesipris
2016: Vestfolds Litteraturpris
2017: Doblougprisen


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Steinar Opstad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Steinar Opstad i BIBSYS
Steinar Opstad i NRK Forfatter
Steinar Opstad i Dagbladet Forfatter
Steinar Opstad i Aftenposten Alex
Vekker oppsikt i Sverige
Utropia

Utropia var en studentavis for studenter ved Universitetet i Tromsø. Avisa startet opp i 1975 og ble utgitt hver fjortende dag gjennom undervisningsåret i et opplag på 5000 og utkom frem til 2016. Avisa var gratis og ble finansiert gjennom semesteravgifta fra studentene og annonser. Avisa var politisk uavhengig, og journalistisk profil ble bestemt av redaksjonen. 
Avisa var oppdelt i en nyhetsdel og en kulturdel, samt en hendelseskalender som opprinnelig het «mens vi venter på Polarinstituttet». Etter at Polarinstituttet ble flyttet nord for polarsirkelen, ble kalendertittelen endret til «mens vi venter på Nord-Norgebanen».


== Historie ==
Avisa ble opprinnelig startet i 1975. Den var ikke formelt organisert og kom ut uregelmessig. Avisa var da kommunistisk, noe som kom til å vare til ca. 1980. Avisa ble ledet av en redaksjon som tok alle avgjørelser gjennom allmøter. Svært mye av spalteplassen ble i de første årene viet til reportasjer om streiker og 1. mai-tog. På begynnelsen av 1980-tallet fikk upolitisk stoff som musikkanmeldelser og artikler om studentvelferd en større del av spalteplassen. Hvert eneste år gjennom 30 år gikk redaksjonen ut i spaltene og karakteriserte statsbudsjettets studiefinansiering som «en katastrofe». 
Første redaktør var Tage-Stabell Kulø (senere informatikkamanuensis). Aktiviteten steg gradvis fra 1982 til et foreløpig høydepunkt ca. 1994 da redaksjonen talte nesten 50 medlemmer. På tidlig 90-tall begynte avisa å få sitt nåværende sidetall på 28-36 sider.
Avisdesken holdt i årenes løp til i forskjellige bygninger på Universitetet. De fleste årene ble de fleste av redaksjonsmedlemmene rekruttert blant studenter som studerte samfunnsvitenskap og humaniora.
De siste årene ble en gradvis større andel av artiklene skrevet på engelsk, og stadig flere saker var rettet mot utvekslingsstudenter.
Avisa ble lagt ned i desember 2016 etter at avisen hadde slitt med stort underskudd og fikk redusert økonomisk støtte fra Studentparlamentet. Senere ble avisa startet opp igjen med ny organisering og kun som nettavis, da hetende Midnattsolposten. Avisen og studentforeningen som helhet ble lagt ned i mai 2020.Avisa ble lagt ned i desember 2016, før den gjenoppstod på nytt som en nettavis med navnet Midnattsolposten. Etter tre års drift meldte Midnattsolposten i en pressemelding 6. mars 2020 at avisen skulle legges ned på nytt. Begrunnelsen som ble gitt i 2020 var at avisen ble lagt ned på grunn av manglende rekruttering til styret.


== Redaktører ==
2016 Lene Oline Sedolfsen
2015 Mats Johansen Beldo
2014 Ida Elise Strøm
2013 Barbara Lezs
2012 Barbara Lesz
2011 Tarjei Knudsen Tvedten
2010 Frithjof Eide Fjeldstad
2009 Caroline Lang
2008 Helene Skjeggestad
2007 Tale Severina Halsør
2006 Clemet Askheim
2005 Askild Gjerstad
2004 Maja Sojtaric
2003 Eirik Linaker Berglund
2002 Audun Rundberg
2001 Trine Andreassen
2000 Vegar Andreassen
1999 Andreas Høy Knudsen
1998 Per Steinar Moen
1997 Martin Tjernsland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ubdigital.uit.no Utropia skannet avisarkiv
Utropia
Midnattsolposten
Ellen Einan

Ellen Johanna Einan (født 5. juni 1931 i Svolvær, død 25. mars 2013 i Kabelvåg) var en norsk lyriker fra Svolvær. Hun debuterte 51 år gammel, med diktsamlingen Den gode engsøster i 1982. Likevel oppnådde hun i løpet av en tiårsperiode å bli anerkjent som en de av viktigste samtidslyrikerne i Norden.


== Bibliografi ==
Den gode engsøster – dikt (1982)
Muldsøstre – dikt (1983)
Jorden har hvisket – dikt (1984)
Søster natt – dikt (1985)
Nattbarn – dikt (1986)
Sene rop mellom bronsebergene – dikt (1988)
Hestene våker i duggtoneengen – dikt (1989)
Døgnfarvene er mørke – dikt (1991)
De syv nattstegene – dikt (1992)
Jade for min engel – dikt (1994)
Innenfor og utenfor er ett – dikt (1999 )
Dagen får min uro – dikt (2004)
Noen venter på bud – dikt (2009)


== Priser ==
Aschehougprisen 2002
Havmannprisen 2009
Doblougprisen 2012


== Referanser ==
Dop

Dop er et slanguttrykk for rusmidler, hovedsakelig illegale rusmidler.
Dop eller DOP kan også sikte til:

Doping, bruk av prestasjonsfremmende midler
Dominikansk peso, valuta i Den dominikanske republikk