jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ian Hancock

Ian Hancock (romani Yanko le Redžosko, født 29. august 1942 i London) er lingvist og menneskerettighetsforkjemper. Han er professor ved University of Texas at Austin i USA hvor leder "the Program of Romani Studies and the Romani Archives and Documentation Center". Han har vært professor i engelsk, lingvistikk og asiastudier siden 1972. Hancock har ved flere anledninger representert romanifolket i FN, blant annet som Romani Representative to the UN (ECO-SOC/NGO Category II) og til UNICEF.I 1997 ble han utnevnt av president Bill Clinton til romfolkets representant ved U.S. Holocaust Memorial Council. Han representerte romanifolket ved Raftoprisutdelingen i 1997.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hancock ble født i London og vokste opp der. Moren Kitty er romanichal, mens faren, Reginald (Redžo), var dels romungro, etterkommer av en ungarsk-talende Imri Benczi. Etternavnet Hancock fikk han da datteren til Benczi, Maria, giftet seg inn i en engelsk familie.


=== Romstudier ===
For utdypende artikkel: RomstudierHancock har publisert mer enn 300 bøker og artikler vedrørende romfolket og romspråket, spesielt innenfor romdialekten vlax. Arbeidene hans analyserer romfolkets språk romani historisk, lingvistisk og antropologisk. Han opptrådte også i dokumentaren American Gypsy. For øyeblikket arbeider han med tre ulike bøker; én om konstruksjonen av identitet, én om det lingvistiske og historiske opprinnelsen til romfolket og en tredje bok vedrørende grammatikken til den sør-texanske versjonen av maskogo-kreol.
Hancock støtter noen av R.L. Turners oppfatninger om romfolkets historie basert på romspråket. Hancock argumentere spesielt for at domarifolket forlot India før romfolket og at sistnevnte ikke forlot India før rundt 1000 etter vår tidsregning. Han hevder at de indiske musikerne som nevnes i Shah-Nameh og atsinganiene nevnt i The Life of St. George the Anchorite kan være etterkommere av domarifolket, og ikke romfolket har blitt hevdet tidligere.I motsetning til hva mange tror, er ikke - ifølge Hancock - romfolket etterkommere av lav-kaste indere, men etterkommere av indiske krigsfanger. Dette understøttes av hans lingvistiske forskning som viser til tilstedeværelsen av indiske ord av militær opprinnelse. I tillegg viser Hancock til en banjara-folkefortelling om rajputer som forlot India gjennom Himalaya under Ghaznavidinvasjoenen, og som aldri returnerte.Hancock ble i 2018 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire for sin innsats for kreol-lingvistikk, romanistudier og samfunnsutvikling.


== Referanser ==
Yorktown i Virginia

Yorktown er et boligområde i York County i Virginia i USA, beliggende ved Chesapeake Bay øst for Williamsburg. Befolkningen var 195 innbyggere i folketellingen i 2010.Det er mest kjent for å være stedet var general Charles Cornwallis overgav seg til general George Washington i 1781. Selv om krigen varte i enda et år, gjorde dette britiske nederlaget i beleiringen av Yorktown i realiteten slutt på den amerikanske uavhengighetskrigen. Yorktown var også viktig i den amerikanske borgerkrig (1861–1865) da det tjente som en betydelig havn for å forsyne både nordlige og sørlige landsbyer, alt etter hvem som kontrollerte Yorktown.
I byen ligger også det store Yorktown kraftverk på drøye 1,2 GW.


== Referanser ==
Ohio Country

Ohio Country (noen ganger kalt Ohio Territory) var navnet som ble brukt i det 18. århundre på regionene i Nord-Amerika vest for Appalachene og i regionen til den øvre Ohio River sør for Eriesjøen. Området var en av de første pionérområdene til USA og utgjorde omtrent dagens Ohio, det østlige Indiana, vestlige Pennsylvania og nordvestlige Vest-Virginia. Bosetningssaken i regionen er regnet av historikere som hovedgrunnen til krigen mot franskmenn og indianere og en bidragende faktor til den amerikanske uavhengighetskrigen.
Pays des Illinois

Illinois Country (fransk: Pays des Illinois) var navnet som ble brukt i det 17. århundre og senere på en udefinert region som var sentrert rundt dagens sørvestlige Illinois. Området ble utforsket og bosatt av franskmenn fra 1673 da Louis Joliet og Jacques Marquette utforsket Mississippi-elven og Frankrike gjorde krav på Illinois Country.
Anders Kjær

Må ikke forveksles med skogeieren og politikeren Anders Kiær.Anders Kjær (født 20. august 1940 i Stockholm) er en norsk maler, bosatt i Krødsherad. Kjær vakte stor oppsikt da han i 1982 stilte ut en serie malerier som imiterte pornografiens estetikk.
Kjær er selvlært som maler, og har studert kunsthistorie, filosofi og arkeologi ved Universitetet i Oslo. Han debuterte på Høstutstillingen i 1966, og hadde sin første separatutstilling på Kunstnernes Hus, Oslo i 1968. Gjennom 1970-tallet samarbeidet han med andre kunstnere i Gras-gruppa, arbeidet i et uttrykk med inspirasjon fra amerikansk pop-art, og innen for et bevisst politisk engasjement. 
Utstillingen Uten tittel på Galleri F 15 i 1982 omfattet mer enn 40 malerier, hovedsakelig akryl på lerret, hvor Kjær kopierte, imiterte og ironiserte over pornografiens estetikk. Ustillingen ble også vist i Bergen og Trondheim, og utgitt i bokform. Kunsthistorikeren Tommy Sørbø skriver at Kjær har «dyrket overflaten med et postmoderne blikk. Det er nemlig ikke en damerumpe av kjøtt og blod han har malt, det er en damerumpe slik den fremstår i et glanset mannfolkblad. Å kritisere ham for å flørte med mykpornoens vakre modellkropper henger ikke helt på greip, det er nemlig det kunstige og iscenesatte som er hans hovedpoeng.»
På 1990-tallet arbeidet Kjær med nordiske naturmotiver i en stil som kan minne om impresjonisme, med spor av rennende maling og andre postmoderne trekk som "avslører" maleriet som maleri. Se eksempler med titler som Vidda, høst; Fjellmyr; Myr, skumring og Aftenlandet i lenken nedenfor. 
Kjær har illustrert bøker med dikt av Tor Jonsson og Oddmund Hagen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tommy Sørbø. Norske malerier. Schibsted, 2005. Om Kjær s 124
Gunnar Sørensen. Anders Kjær. Labyrinth Press, 1991. ISBN 82-7393-009-2
Anders Kjær: "Uten tittel" : malerier 1982. Tiden forlag, 1982. Innledning av Harald Flor s. 5-20. ISBN 82-574-0189-7
"Uten sidestykke" : en artikkelsamling om mediafenomenet Anders Kjær. redigert av Are Guttelvik. Bergen, 1982. (Kunsthistorisk institutts småskrifter ; 1)
artikler i F 15 kontakt nr 4-5/1991 og nr 8/1982Ved grensa. Tor Jonsson, dikt ; Anders Kjær, måleri. Samlaget, 1995. ISBN 82-521-4574-4
Landskapets tekst. Malerier av Anders Kjær; Dikt av Oddmund Hagen. Wigestrand forlag, 2006. ISBN 82-8140-049-8


== Eksterne lenker ==
Galleri Henrik Gerner Arkivert 21. oktober 2006 hos Wayback Machine. 32 bilder av Kjær
kik.no Kunstnernes informasjonskontor: CV
Kaskaskia

Kaskaskia er en landsby i Randolph County i Illinois i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 14 innbyggere. Stedet var Illinois sin første statshovedstad, før hovedstaden ble flyttet til Vandalia i 1820.


== Historie ==
Da Louis Joliet og Jacques Marquette utforsket Mississippifloden i 1673, støtte de ved Illinois River på stammen kaskaskia. De ble tatt vel imot og grunnla der misjonsstasjonen Conception Immaculee. Misjonen ble flyttet flere ganger, til den til sist var ved elvemøtet mellom Kaskaskia River og Mississippi. Landsbyen Kaskaskia ble grunnlagt av 1703 pater Marest og noen franske pelshandlere med deres indianske koner. Stedet lå på fruktbart område i alluvialland ved Mississippi (i dag kalt American Bottoms), og det ble snart sentrum for regionens pelshandel og jordbruk. Ved utbruddet av den franske og indianske krig i 1756 bygde franskmennene Fort Kaskaskia på Garrison Hill. Etter at Frankrike hadde tapt krigen ble fortet ødelagt av Kaskaskias innvånere. Det som gjenstår kan ses i Fort Kaskaskia State Historic Site. For ikke å måtte leve under britisk styre flyttet mange av Kaskaskias innbygere over Mississippi til Ste. Genevieve og St. Louis.I 1771 befestet britene en stor steinbygning inne i byen, og kalte det Fort Gage. Tidligere var dette de franske jesuittenes misjonsstasjon, til britene overtok og brukte det til kaserne. I den amerikanske uavhengighetskrig førte George Rogers Clark sine Long Knives til Illinois og inntok den 4. Juli 1778 Fort Gage, uten å løsne et skudd. Etter krigsslutt i 1786 var det verken sivile eller militære her mer, og området rundt ble behersket av banditter anført av John Dodge. De tok seg Kaskaskia som hovedkvarter og terrorisere området. Situasjonen roet seg først da militære marsjerte inn i 1790. U.S. Army renoverte fortet og tolv av soldatene stasjonert der ble i 1803 med Lewis-og-Clark-ekspedisjonen. I 1812 års krig gav fortet beskyttelse fra overfall fra indianere som var allierte med britene.

I 1809 ble Illinois et amerikansk territorium, og Kaskaskia ble dets hovedstad. Men i 1820 ble denne rolle ovtetatt av det mer sentralt beliggende Vandalia. Kaskaskia tapte betydning og den stadige innvandring gjorte at flere rivaliserende nabobyer vokste frem. Det størte problemet var Mississippi, hvis store oversvømmelse i 1844 nesten ødela byen. Atter i 1881 ble mye ødelagt i en storflom i april. Den måneden skar Mississippielven som da var statens vestlige grense, over et nes og grov ut en nytt elveløp gjennom store deler av den tidligere byen. Befolkningen i Kaskasia som var overrasket over å plutselig befinne seg på Missouris side av elven, krevde at statsgrensen skulle følge det gamle elveleiet. Kaskaskia er derfor en av svært få områder av Illinois som ligger vest for Mississippis hovedløp, på Kasskaskia Island i en meander og klart på vestre bredd.
De fleste overlevende flyttet uansett til St. Louis.


== Referanser ==
Joseph Ellis

Joseph John Ellis  (f. 1943) er professor i historie ved Mount Holyoke College i Massachusetts i USA. Han fikk Pulitzerprisen i 2001 for Founding Brothers: The Revolutionary Generation.


== Bibliografi ==
His Excellency: George Washington, 2004.
After the Revolution: Profiles of Early American Culture, 2002.
Passionate Sage: The Character and Legacy of John Adams, 2001.
Founding Brothers: The Revolutionary Generation, 2000.
What Did the Declaration Declare? (Historians at Work), 1999.
American Sphinx : The Character of Thomas Jefferson, 1996.
School for soldiers: West Point and the profession of arms, 1974.
The New England mind in transition;: Samuel Johnson of Connecticut, 1696-1772, 1973.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joseph Ellis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gaki

Gaki (餓鬼, "sultne spøkelser") er ifølge japansk mytologi åndene til sjalu eller grådige mennesker som, som straff for deres synder, har blitt forbannet med en umettelig hunger for én spesiell ting eller substans. Tradisjonelt er dette noe ydmykende, som for eksempel menneskelik eller avføring, men det kan i moderne tid være nesten hva som helst.

Gaki er ofte avbildet i japansk kunst (spesielt fra Heian-perioden) som utmagrede mennesker med bulmende mager og umennskelige små munner. De vises ofte mens de drikker utsølt vann i templer, eller i selskap med demoner som representerer deres personlige pine. Alternativt kan de avbildes som kuler av røyk eller ild.
Gaki er vanligvis ikke farlig for mennesker, med mindre deres hunger er for noe som for eksempel blod osv.
I moderne japansk blir ordet «gaki» ofte brukt om bortskjemte barn.


== Referanser ==


== Se også ==
Sultne spøkelser
Buddhisme
Spøkelse
Japansk mytologi
Nordvestlige indianerkrig

Den nordvestlige indianerkrigen (1785–1795), også kjent som Little Turtles krig og av forskjellige andre navn, var en krig som ble utkjempet mellom USA og en stor konføderasjon av indianere om kontrollen over Northwest Territory. Krigen sluttet med en avgjørende amerikansk seier i slaget ved Fallen Timbers i 1794. Resultatet var at territoriet som inkluderte mye av dagens Ohio ble avstått til USA i Greenvilleavtalen i 1795.
Deal or No Deal

Deal or No Deal er et internasjonalt gameshow skapt av det nederlandske produksjonsselskapet Endemol. Den første versjonen av programmet ble sendt i Nederland under navnet Miljoenenjacht, etterfulgt av en australsk versjon, som var den første til å bruke navnet Deal or No Deal. 
I spillet er det (vanligvis) 26 kofferter med diverse pengesummer, i den norske versjonen har den fattigste kofferten kun 50 øre, mens den største har tre millioner kroner. I den ungarske versjonen er toppremien 100 000 000 forint. I begynnelsen av spillet velger deltakeren en av disse koffertene som inneholder hans mulige gevinst, men forblir uåpnet helt frem til slutten av spillet. I løpet av spillet åpnes en og en av de koffertene som deltakeren ikke valgte, så når man ser pengesummene i disse vet man hvilke premier man ikke har i sin valgte koffert.
I løpet av spillet kommer det tilbud fra «banken» om å kjøpe deltakerens valgte koffert for en bestemt pengesum. Budet er basert på den mulige premien i de fortsatt uåpnede koffertene, men er en del lavere enn den statistisk forventede gevinsten. (For eksempel, hvis man vet at deltakerens koffert har enten 10 000 eller 20 000 kroner i seg vil budet være på noe under 15 000 kroner.) Etter hvert bud kan deltakeren enten svare «deal» som tar imot bankens bud og stanser spillet, eller «no deal» da spillet fortsetter. Det neste budet kan både være høyere og lavere enn det foregående budet, alt ettersom hvilke pengesummer som ble avdekket i mellomtiden.
Hvis man sikter etter den høyest mulige gevinsten består strategien som gir høyest forventet premie av å svare «no deal» på alle budene og ta imot det man har i sin først valgte koffert, men risikoaversjon er en viktig faktor i dette spillet.
Den norske versjonen ble sendt på TV 2 og var ledet av Sturla Berg-Johansen. Det var Rubicon TV som produserte programmet for TV2, og produsent var Stein Johnsen. Første program av den norske versjonen ble sendt den 30. september 2006. Det ble produsert 3 sesonger av Deal or No Deal i Norge.
Den ungarske versjonen sendes på ungarsk TV2 og ledes av Gábor Gundel Takács. Første program av den ungarske versjonen ble sendt i 2004. Også svensk TV4 sender en nasjonal versjon av programmet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Deal or No Deal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
hjemmeside på TV2 (Norge)
hjemmeside på TV2 (Ungarn)
Lenape

Lenape eller lenni-lenape (senere kalt delawareindianere av europeere) var på 1600-tallet et løst sammensatt forbund av indianere i Nord-Amerika. Deres historiske område var langs elven Delaware, det vestlige Long Island og den nedre delen av dalen til Hudsonelva. De praktiserte landbruk i liten skala for å understøtte et samfunn som hovedsakelig bestod av jegere og sankere.
De fleste lenaper ble presset ut av sitt hjemland i Delaware på 1700-tallet av de ekspanderende europeiske koloniene, forverret av tap fra stammekonflikter med andre indianere. Lenapene ble svekket av innførte sykdommer fra europeerne som de ikke hadde immunforsvar mot, hovedsakelig kopper, og samtidig redusert ved voldelige konflikter mot aggressive europeere. Irokesere bekjempet tidvis også lenapene. Overlevende lenapere forflyttet seg vestover inn i det øvre delene av Ohioelven. Den amerikanske uavhengighetskrigen og den påfølgende uavhengigheten til USA presset dem ytterligere vestover. På 1860-tallet sendte USAs regjering de fleste gjenværende lenaper i det østlige USA til Indianerterritoriet (dagens Oklahoma og det omliggende områdene) under politikken å fjerne indianerne (Indian Removal Policy). På 1900-tallet bodde de fleste gjenværende lenapeindianere i den amerikanske delstaten Oklahoma med noen få samfunn i Wisconsin, Ontario (Canada) og i det tradisjonelle hjemlandet.
Lenapenes slektskap har matrilineære stammer, det vil si at barna tilhører morens stamme eller slekt. Morens eldste bror var således en mer betydelig mentor og farsfigur for guttebarna enn deres far var, som tilhørte en annen slekt. Arvelig lederskap ble videreformidlet via kvinnelinjen, og eldre kvinner kunne fjerne lederes som de mislikte. Jordbruksland ble håndtert av kvinner og tildelt i henhold til det utkomme som deres utvidede familier trengte for å dekke sine behov. Familier var matrilokal. Nygifte par bodde sammen med brudens familie og hvor hennes mor og søstre hjalp henne med hennes voksende familie.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aberg, Alf (1988): The People of New Sweden: Our Colony on the Delaware River, 1638-1655. Natur och kultur, ISBN 91-27-01909-8.
Bierhorst, John (1995): Mythology of the Lenape: Guide and Texts. University of Arizona Press, ISBN 978-0-8165-1573-8.
Carman, Alan, E. (2013): Footprints in Time: A History and Ethnology of The Lenape-Delaware Indian Culture. Trafford Publishing, ISBN 978-1-4669-0742-3.
Donehoo, George P. (1997): A History of the Indian Villages and Place Names in Pennsylvania. Wennawoods Publishing, ISBN 978-1-889037-11-0.
Fur, Gunglong (2012): A Nation of Women: Gender and Colonial Encounters Among the Delaware Indians (Early American Studies). University of Pennsylvania Press. ISBN 978-0-8122-2205-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Lenape – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Delaware Nation, offisielt nettsted
Delaware Tribe of Indians, offisielt nettsted
Stockbridge Munsee Community, offisielt nettsted
Lenni Lenape Historical Society
Tlatelolco

Tlatelolco er et område administrativt under Cuauhtémoc i Mexico by. Opprinnelig var dette en uavhengig aztekisk by med omtrent 30 000 innbyggere, men den ble slått sammen med den voksende Tenochtitlan rundt 1476. Øya fungerte deretter som markedet i den blomstrende hovedstaden. I 1521, da Tenochtitlan ble angrepet av spanjolene, var Tlatelolco det stedet aztekerne holdt ut lengst. Hernán Cortés og hans menn ødela Tlatelolco fullstendig etter erobringen, og de fleste overlevende ble massakrert.
Navnet Tlatelolco er nahuatl og betyr «sandhaug».


== Historiske hendelser ==
I 1473 ble «Stortaleren» av Tlatelolco, Moquihuixtli, drept i et opprør av Āxāyacatl (Stortaler av Tenochtitlan).
Den 13. august 1521 ble over 40 000 aztekere drept i Tlatelolco.
I 1967 ble Tlatelolco-traktaten undertegnet her.
Den 2. oktober 1968 ble flere hundre studenter drept i Tlatelolcomassakeren 10 dager før sommer-OL ble arrangert i Mexico by.
Den 19. september 1985 ble Tlatelolco hardt rammet av jordskjelv.


== Plaza de las Tres Culturas ==
Sentralt i Tlatelolco ligger Plaza de las Tres Culturas, eller «De tre kulturenes plass». Her ligger det ruiner av prekolumbianske byggverk i svart vulkanstein, og over disse rager det en kolonikirke fra 1500-tallet, Iglesia de Santiago. Endelig er det moderne Mexico til stede i form av moderne arkitektur; et eksempel er Tlatelolco-tårnet.


== Se også ==
Liste over tlatoanier


== Eksterne lenker ==
Tlatelolco hos Instituto Nacional de Antropología
Au revoir

«Au revoir» er den japanske gruppa Malice Mizers fjerde singel. Den ble utgitt den 3. desember 1997, og førsteutgaven kom sammen med seks kort med bilder av hvert av medlemmene.


== Sporliste ==
«Au revoir»
«Au revoir ~BOSSA~»
«Au revoir (instrumental)»


== Kilder ==

(en) Au revoir på Discogs
Evakueringsdagen (New York)

Evakueringsdagen (engelsk: Evacuation Day) den 25. november markerer dagen i 1783 da de siste restene av britisk autoritet i USA, troppene i New York, dro fra Manhattan.
Etter den første betydelige trefningen mellom den kontinentale armé og britiske styrker i den amerikanske uavhengighetskrigen i slaget ved Long Island den 27. august 1776, trakk general George Washington og amerikanerne seg tilbake til øya Manhattan. Patriotene trakk seg tilbake nordover og vestover og evakuerte øya etter slaget ved Fort Washington den 16. november samme år. 
I resten av uavhengighetskrigen var store deler av det som i dag er New York City og dens omkringliggende områder under britisk kontroll. I løpet av den tiden ble New York City under brødrene Richard og William Howe det britiske politiske og militære senteret for operasjoner i Nord-Amerika. På tilsvarende vis ble regionen sentrumet for utviklingen av et amerikansk etteretningsnettverk, ledet av Washington selv. Den berømte Nathan Hale var bare en av Washingtons operative agenter som arbeidet i New York, selv om de andre vanligvis ikke lyktes i samme grad.
Byen ble utsatt for to store ødeleggende branner av tvilsom opprinnelse under den britiske okkupasjonen. Disse resulterte i at britiske styrker og prominente lojalister okkuperte de gjenværende uskadde bygningene og forviste resten av byens befolkning til å leve i brannskadde ruiner. I tillegg døde over 10 000 amerikanske soldater og sjømenn gjennom overlagt forsømmelse på fangeskip i farvannene til New York (Wallabout Bay) under den britiske okkupasjonen. Dette var flere omkomne enn på slagmarkene totalt i krigen. Disse mennene blir husket ved Prison Ship Martyrs' Monument i Fort Greene Park i Brooklyn som ligger med utsyn over stedet hvor fangeskipene lå.
Bel Air —Kūhaku no shunkan (toki) no naka de—

«ヴェル・エール～空白の瞬間の中で～» («Bel Air ~Kuuhaku no Shunkan no Naka de~») er den japanske gruppa Malice Mizers tredje singel.


== Sporliste ==
«ヴェル・エール～空白の瞬間の中で～» [Bel Air ~Kuuhaku no Shunkan no Naka de~]
«COLOR ME BLOOD RED»
«ヴェル・エール～空白の瞬間の中で～» (Instrumental) [Bel Air ~Kuuhaku no Shunkan no Naka de~ (Instrumental)]


== Kilder ==

(en) Bel Air —Kūhaku no shunkan (toki) no naka de— på Discogs
Atlaua

Atlaua (alternativt skrivemåte Atlahua, «vannenes guddom») var en gud for vann (nahuatl atl), og skytsgud for fiskere og bueskyttere, det vil si en gud for jakt og fiske. Assosiasjonen med bueskyttere knyttes via at navnet Atlaua ble assosiert med atlatl, betegnelse for et redskap for å kaste kastespyd.
Førstestavelsen «Atl» betyr vann, og ordet atl blir også benyttet i flere sammenhenger på nahuatl, slik som i «xocolātl» (bittert vann), som var opprinnelse til ordet sjokolade.
Den mytologiske betydningen for Atlaua synes å ha vært forbundet med Opochtlis og Amimitls (sammenfallet mellom vann-piler). Ellers er det ikke flere detaljer som kjent for den guddommen.