jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gotisk roman

Gotisk roman (engelsk gothic novel) er en litterær sjanger som tilhører romantikken og alltid har stått sterkt i Storbritannia hvor den begynte med The Castle of Otranto (1764) av Horace Walpole. 
Sjangerens etterfølger er moderne skrekklitteratur – såkalte «nygotiske romaner» – som har ført til at den nåværende betydning av ordet «gotisk» har kommet til å bety mørkt, forskrekkelig og gruoppvekkende.
Typisk for en gotisk roman er trekk som mystikk, det overnaturlige, spøkelser, hjemsøkte bygninger, slott, dommedag, død, forfall, galskap, arvelige forbannelser og så videre. Bøkene tar for seg tilværelsens gode og onde krefter. De gotiske bøkenes helt(inn)er bekjemper tyranner og grusomme skurker og spøkelser. 
Gotiske romaner kjennetegnes av en fascinasjon for alt mystisk, mytisk og middelaldersk. Bøkene tar for seg tilværelsens gode og onde krefter, mørke makter, det overnaturlige, og er henlagt til storslåtte slott og ruiner i ville, øde landskaper. De gotiske bøkenes helt(inn)er bekjemper tyranner og grusomme skurker og spøkelser. 
Karakteristiske trekk for denne type bøker er piskende regnvær på øde heder, torden og regn, mektige krefter og golde ruiner, stemmer i natten – og en ensom helt(inne) som står opp mot overmakten.


== Den gotiske romans opprinnelse ==
Begrepet «gotisk» er en nedvurdert betegnelse som opprinnelig beskrev en arkitekturperiode fra middelalderen, se gotisk arkitektur og gotisk kunst. Fornyelsen av gotisk arkitektur som ble populært på 1800-tallet var en reaksjon på den klassiske arkitekturen som ble et kjennetegn på opplysningstiden.
På samme måte som de gotiske revisjonistenes avvisning av klarhet og rasjonalisme i  nyklassisimen  ble begrepet gotisk forbundet med en anerkjennelse av ekstreme følelser, velbehagelige gys og spennende opplevelser og søkningen etter det sublime og atmosfære. Ruinene av gotiske bygninger ga stemning og følelser knyttet til menneskelig forfall og sammenbrudd – noe som kan bevitnes i falske ruiner som ble bygget som blikkfang i engelske landskapsparker.
I 1764 skrev Horace Walpole The Castle of Otranto, som regnes som en av de første innenfor den gotiske sjanger. Noen tiår senere utga Ann Radcliffe «The Mysteries of Udolpho». Sjangeren påvirket forfattere som Edgar Allan Poe (1809–1849) og Charles Dickens (1812–1870) og forsterket 1800-tallets fascinasjon for ruiner, spøkelser og alt overnaturlig. 
Selv i bøker som Stormfulle høyder (1847) av Emily Brontë og Rebecca (1938) av Daphne du Maurier kan man gjenfinne gotiske trekk. Andre eksempler er Mary Shelleys Frankenstein (1818), Bram Stokers Dracula (1897) og verkene til H.P. Lovecraft (1890–1937).


== Se også ==
Goth


== Eksterne lenker ==
Skrekklitteratur; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Lindy hop

Lindy Hop er en dans som oppsto i New York sent på 1920-tallet og utviklet seg frem til tidlig på 1940-tallet.
Lindy Hop er en sammensmelting av flere andre danser som ble danset i USA, men hovedsakelig charleston.
Lindy Hop kombinerer bevegelsene fra afrikanske danser med den formelle 8-stegs-strukturen i europeisk dans. Afrikanske danser skiller vanligvis menn fra kvinner. Europeerne oppfant pardans.
Glykosuri

Glykosuri (gr. glykos + uri, sukker i urinen) også kalt glukosuri, er en sykelig tilstand hvor sukker skilles ut i urinen i stedet for å holdes tilbake i kroppen. Dette kan skyldes hyperglykemi (for høyt blodsukker, særlig ved diabetes), eller forstyrrelser i nyrefunksjonen ved blant annet alkoholpåvirkning. I eldre tider ble sukkersyke (diabetes) diagnostisert ved at legen smakte på urinen og kjente at den var søt.
Glykosuri ved diabetes skyldes at nyrenes reabsorberingsevne, kalt nyreterskelen, overstiges ved blodsukker over 10 mmol/l.Glykosuri forårsaket av at glukosetransporten i nyrene ikke fungerer normalt blir kalt renal glykosuri. Renal glykosuri kan blant annet skyldes medfødte genetiske defekter i transportproteinene, eller sykdomstilstander som skader nyrenes tubuliceller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glucosuria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordrhein-Westfalen

Nordrhein-Westfalen er Tysklands mest folkerike delstat med 18 millioner innbyggere og et areal på 34 080 km². Det er også Tysklands største økonomi med betydelig industri. Den grenser mot Belgia, Nederland, Niedersachsen, Hessen og Rheinland-Pfalz. Langs vestgrensen har delstaten fem enklaver i Belgia som følge av at traséen til Vennbahn er belgisk territorium. 
Hovedstaden er Düsseldorf og den største byen er Köln.
De viktigste elvene er Rhinen og Ruhr, og delstaten er sentrert rundt det urbaniserte Rhin-Ruhr-området, som i tillegg til hovedstaden og Köln inkluderer byer som Vest-Tysklands tidligere hovedstad Bonn og Mönchengladbach og industriområdet Ruhr med byer som Essen, Dortmund, Duisburg, Bochum og Gelsenkirchen.
Delstaten omfatter den tidligere prøyssiske provinsen Westfalen, den nordlige delen av den tidligere prøyssiske Rhin-provinsen, og det tidligere fyrstedømmet Lippe.
Delstatens flagg er en trikolor med de samme farvene som i Italias flagg, bare horisontalt vendt. Farvene er en kombinasjon av Rhinlands og Westfalens provinsfarver (grønn-hvit og hvit-rød). Statens våpen viser Rhinlandets og Westfalens historiske våpen med det tidligere fyrstedømmet Lippes rose nederst.


== Regioner ==
Nordrhein-Westfalen består av fem regioner:

Regierungsbezirk Arnsberg
Regierungsbezirk Detmold
Regierungsbezirk Düsseldorf
Regierungsbezirk Köln
Regierungsbezirk Münster


== Økonomi ==
 Kilde: Tyske Statistikkbyrå, www.destatis.de. 


== Største byer ==
Köln (989 766)
Dortmund (587 624)
Essen (583 198)
Düsseldorf (577 505)
Duisburg (499 111)
Bochum (383 743)
Wuppertal (358 330)
Bielefeld (325 846)
Bonn (314 299)
Münster (272 106)
Gelsenkirchen (266 772)
Mönchengladbach (260 951)
Aachen (258 770)
Krefeld (237 104)
Oberhausen (218 181)


== Severdigheter ==
Kölnerdomen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) North Rhine-Westphalia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nordrhein-Westfalen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
St. James’s Park

St. James's Park er en av de kongelige parkene i City of Westminster, rett øst for Buckingham Palace og vest for Downing Street. St. James's Palace ligger i nord.
Parken er omgitt av The Mall i nord, Horse Guards Parade i øst og Birdcage Walk i sør. Parken har et tjern, St. James's Park Lake, med to små øyer, Andeøya (oppkalt etter tjernets samling av vannfugler) og Vestøya. En bro som krysser tjernet byr på utsikt til Buckingham Palace omgitt av trær og fontener.

De nærmeste undergrunnsstasjonene er St. James's Park og Westminster.
Parken ble ervervet som sumpmark av Henrik VIII, som fikk den omgjort til hjortereservat. Den ble åpnet for publikum av Karl II.
St. James's Park er den østligste av en nesten uavbrutt kjede av parker som også omfatter (vestover) Green Park, Hyde Park og Kensington Gardens.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) St. James's Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Litleåna

Litleåna er ei elv i Kvinesdal kommune i Agder. Den har utspring i fjellene rett sør for Knaben og renner sørover gjennom Austredalen til den munner ut i Kvina ved Liknes i bunnen av Fedafjorden. Elva er 50,8 kilometer lang og har et nedbørfelt på 229,86 km².
Litleåna var rik på elvemuslinger og var fra gammelt av ei «perleelv».Litleåna er lakseførende til Åmot, en kilometer opp i elva.
Vassdraget ble i 2005 vernet mot kraftutbygging gjennom Supplering av Verneplan for vassdrag.


== Referanser ==
Horse Guards Parade

Horse Guards Parade er en stor paradeplass ved Whitehall i London. Plassen var tidligere åsted for ridderturneringer, og har vært brukt for en rekke parader, inspeksjoner, mønstringer og andre seremonier siden 1600-tallet.Plassen er åsted for den årlige faneparaden som markerer monarkens offisielle fødselsdag. Denne paraden, kalt Trooping the Colour, er en seremoni utført av regimenter fra Storbritannia og Commonwealth-landene. Tradisjonen er mange hundre år gammel.Paradeplassen er åpen mot vest, hvor den møter Horse Guards Road og St. James's Park. Den er omgitt i nord av det gamle admiralitetet og Admiralitetscitadellet, i øst av Horse Guards–bygningen (hærens hovedkvarter) og i sør av bakveggen til Downing Street 10, den britiske statsministerens offisielle residens.
Flere militærmonumenter og -trofeer omgir utsiden av paradeplassen, deriblant statuer av feltmarskalkene Horatio Kitchener, Frederick Sleigh Roberts og Garnet Wolseley; en tyrkisk kanon laget i 1524 og erobret i Egypt i 1801; og Cádiz-monumentet, et minnesmerke over slutten på beleiringen av Cádiz i Spania i 1812.


== Eksterne lenker ==
(en) Horse Guards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Victoria Embankment

Victoria Embankment, tidligere Thames Embankment, er en gate og gangvei langs den nordlige bredden av Themsen i London, i byområdene City of Westminster og City of London.
Victoria Embankment ble bygget i 1870 av Joseph Bazalgette. Den opprinnelige drivkraften var behovet for å gi London et moderne kloakksystem. En annen viktig faktor var ønsket om å avlaste trafikken i gatene Strand og Fleet Street.
Prosjektet innebar en utbygning av Themsens strandlinje, og følgelig en innsnevring av elven. Bygningsarbeidet krevet oppkjøp og nedrivning av en rekke dyre eiendommer langs elvebredden. Tunneler for District-linjen ble bygget under elvebredden. På bakkenivå, i tillegg til de nye veiene, ble det anlagt to offentlige parker.
Victoria Embankment starter ved Westminster Bridge, rett nord for Palace of Westminster, og følger elvens bredd nordover, forbi Hungerford Bridge og Waterloo Bridge, og slutter ved Blackfriars Bridge.
Undergrunnsstasjoner på Victoria Embankment er Westminster, Embankment, Charing Cross, Temple og Blackfriars.
I desember 1878 ble Victoria Embankment den første gaten i Storbritannia med permanent elektrisk gatebelysning. Belysningen kom fra 20 av Pavel Jablotsjkovs buelamper drevet av en Gramme-dynamo. 16. mars 1879 ble systemet utvidet til 40 lamper og 10. oktober til 55 lamper. Tidligere hadde gaten vært belyst av gasslamper og i juni 1884 ble gassbelysningen gjeninnført fordi den elektriske belysningen var for dyr.


== Referanser ==


== Se også ==
Chelsea Embankment
Elektronegativitet

Elektronegativitet er atomer og grunnstoffers egenskap til å trekke til seg felles elektroner – dvs. elektron som atomer deler seg imellom – i en binding.
Dersom differansen mellom elektronegativitetsverdien i de aktuelle atomene i bindingen er > 1,7 , regnes bindingen for å være en ionebinding. Dersom differansen er < 1,7 og > 0,5 sier vi at det vi har en polar kovalent binding. Er forskjellen under 0,5, får vi en upolar kovalent binding.
Av grunnstoffene i periodesystemet har Fluor den høyeste elektronegativitetsverdien på 3,98 – alle andre grunnstoffers elektronegativitet er satt i forhold til Fluor


== Elektronpositivitet ==
Elektropositivitet er et mål på et grunnstoffs evne til å gi vekk elektroner, og derfor danne positive ioner. De er dermed en antipode til elektronegativitet.
Hovedsakelig er dette et attributt til metaller, noe som betyr at generelt sett, jo mer metallisk et element er, desto større er elektropositiviteten. Derfor er alkalimetallene de mest elektropositive av alle. Dette er fordi de har et enkelt elektron i sitt ytre skall, og siden dette er relativt langt fra atomkjernen, går det lett tapt; med andre ord, disse metallene har lav ioniseringsenergi.Mens elektronegativitet øker langs periodene i periodesystemet og reduseres langs grupper nedover, reduseres elektropositivitet langs perioder (fra venstre til høyre) og økes grupper nedover. Dette betyr at grunnstoffene øverst til høyre i det periodiske systemet (oksygen, svovel, klor, etc.) vil ha størst elektronegativitet, og de nederst til venstre (rubidium, cesium og francium) har størst elektropositivitet.


== Paulings elektronegativitetsskala ==


== Referanser ==
Embankment undergrunnsstasjon

Embankment undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener linjene Circle, District, Bakerloo og Northern. Stasjonen har to innganger, en fra Victoria Embankment som den har sitt navn fra, og en fra Villiers Street, som er en sidegate til The Strand. Den ligger under den sørlige enden av Charing Cross stasjon, og er i kollektivsone 1.
Stasjonen åpnet i 1870, og betjente da Metropolitan District Railway, som senere har blitt delt i Circle- og District-linjene. Den het opprinnelig Charing Cross. 10. mars 1906 åpnet Baker Street & Waterloo Railway, dagens Bakerloo-linje, en plattform på stasjonen, men dette selskapet brukte navnet Embankment. I 1914 åpnet så Charing Cross, Euston and Hampstead Railway, nå en del av Northern-linjen, en plattform. Bakerloo- og Northerndelen av stasjone fikk da navnet Charing Cross (Embankment) (tillegget ble brukt for å skille den fra Charing Cross (Strand)), mens District-delen fortsatt het Charing Cross uten dette tilleggsleddet. I 1915 endret man dette ved å gi hele stasjonen navnet Charing Cross, mens Charing Cross (Strand) fikk det nye navnet Strand. 
I 1974 fikk stasjonen igjen nytt navn, Charing Cross Embankment. Den 12. september 1976 ble dagens navn innført, slik at denne ble Embankment mens den andre, da kalt Strand, ble slått sammen med Trafalgar Square undergrunnstasjon og fikk navnet Charing Cross undergrunnsstasjon.
I begynnelsen var Embankment endestasjon for Northern-linjen, og hadde derfor bare en plattform og en sløyfe som tillot av togene kunne komme inn i det andre sporet. I 1920-årene ble linjen utvidet sørover, og en plattform til ble konstruert. Men plattformen for sørgående tog er fortsatt ikke forbundet med de andre plattformen gjennom gangtunneler, slik at passasjerer som skal skifte til eller fra denne plattformen først må gå opp i billetthallen. 
Sløyfen som ble brukt av Northern for å snu togene eksisterer fortsatt. Under andre verdenskrig trengte en flybombe ned i den, men var da heldigvis forseglet slik at sprengkraften ikke rammet deler av stasjonen som var i bruk. Blokkeringen av enkelte åpninger i stasjonsanleggt hadde blitt gjort i 1938 som del av forberedelsene på en eventuell krig, og var egentlig ment å skulle forhindre oversvømmelser i tilfelle bombeskader. Fra september 1939 ble de provisoriske betongpluggene erstattet av elektriske nøddører, som er 33 cm tykke og tåler 800 tonns trykk. 
Stasjonen ble vist i filen Sliding Doors fra 2001, men filmen ble egentlig tatt opp på Waterloo & City-linjens plattformer, ettersom disse er stengt for trafikk i helger. 


== Eksterne lenker ==
Embankment Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Charing Cross undergrunnsstasjon

Charing Cross undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den er knyttet til Charing Cross jernbanestasjon, og ligger like ved Trafalgar Square, i kollektivsone 1. Stasjonen betjener Bakerloo-linjen og Northern-linjen. 
Stasjonen var opprinnelig to separate anlegg. Bakerloo-linjen tok den i bruker under navnet Trafalgar Square undergrunnsstasjon den 10. mars 1906, mens Northern-linjen tok den i bruk under navnet Charing Cross 22. juni 1907. I 1914 skiftet sistnevnte navn til Charing Cross (Strand), for å skille den fra Charing Cross (Embankment). Den fikk så i 1915 navnet Strand. 4. juni 1973 ble Strand stengt, og de to stasjonene ble slått sammen. De ble åpnet som en enhetlig stasjon med sitt nåværende navn (Charing Cross (Embankment) skiftet samtidig navn til Embankment) den 1. mai 1979. 
I 1979 tok også Jubilee-linjen i bruk stasjonen, men dette tilbudet ble nedlagt i 1999 da utvidelsen av linjen var ferdig. 


== Eksterne lenker ==
Charing Cross Underground Station  Transport for London
Fjelldal

Fjelldal er en bygd i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark, og ligger på fastlandet, på østsiden av Tjeldsundet. Nærmeste by er Harstad, som ligger omtrent 45 kilometer unna. Fra Fjelldal tar det omtrent ett kvarter å kjøre til Harstad/Narvik lufthavn, Evenes. Fjelldal ble regnet av Statistisk sentralbyrå som et tettsted inntil 2012, da beregningsmetodikken ble endret.
I henhold til traséplanen for Nord-Norgebanen skulle sidesporet til Harstad passere over en jernbanebro fra Fjelldal til Sandtorg.


== Institusjoner i Fjelldal ==
Sentralt på Fjelldal ligger Norges Brannskole.
Kanutten barnehage ligger på Fjelldal i Tjeldsund i Troms og Finnmark. Barnehagen har en avdeling for barn i alderen 0-6 år.
Fjelldal båtforening ble stiftet 8. september 2001. I 2003 fikk foreningen bygget kai med klubbhus i Fjelldalsjøen.
Fjelldalslia naturreservat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fjelldal Båtforenings nettside
Tower Hill undergrunnsstasjon

Tower Hill undergrunnsstasjon  er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger på Tower Hill, rett ved Tower of London, og er i kollektivsone 1. Stasjonen ligger rett under et av de største bevarte stykker av den romerske bymuren som gikk rundt London.
Stasjonen betjener linjene Circle og District, og ligger kort vei fra Tower Gateway DLR-stasjon og Fenchurch Street stasjon. District-linjens tog fra Ealing Broadway snur som regel her, mens tog fra andre vestlige forsteder fortsetter til Barking og Upminster.
Tidligere lå Tower of London undergrunnsstasjon på stedet. Den åpnet i 1882, men ble nedlagt allerede i 1884 da Mark Lane undergrunnsstasjon. Denne stasjonen lå litt lenger vest, og fikk i 1946 navnet Tower Hill. Denne stasjonen ble nedlagt i 1967. 


== Eksterne lenker ==
Tower Hill Underground Station Transport for London (Engelsk)
Norges brannskole

Norges brannskole (NBSK) er Norges nasjonale utdanningsinstitusjon for kommunalt brann- og feierpersonell, grunnlagt og etablert i Oslo i 1942. Skolen har siden 1993 vært lokalisert på Fjelldal i Tjeldsund kommune i Nordland. Skolen ligger under Justis- og beredskapsdepartementet, mens det faglige- og administrative ansvaret er lagt til Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap. 
I 2004 hadde skolen 44 stillinger, men leier inn et betydelig antall eksterne lærerkrefter etter behov. I tillegg til de fast oppsatte kursene tilbyr skolen også en rekke kurs på bestilling, til blant annet rederier, Kystvakten og Forsvaret. Eksempelvis har Norges brannskole siden 2006 gjennomført kurs innen oljevernberedskap i strandsonen i samarbeid med Kystverket og Norsk Oljevernforening For Operatørselskap (NOFO).
Brannskolen har i en godt utstyrt bilpark som blir benyttet i undervisning og øvelsessammenheng. Skolen har tre internatbygg med enkelthybler. 


== Historie ==
Norges brannskole ble etablert i 1942 på Oslo hovedbrannstasjon. I 1949 ble feierutdanningen lagt til brannskolen. Fra 1968 overtok staten driften av brannskolen. Samme år ble skolen flyttet til Grorud. Der ble skolen til sommeren 1993 da den ble flyttet til Tjeldsund kommune. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lars Ivar Moldskred

Lars Ivar Moldskred (født 12. november 1978) er en tidligere Norsk målvakt i fotball som sist spilte i KR Reykjavík. 
I 2009 gikk han til Strømsgodset etter å tidligere ha spilt for Lillestrøm SK. Han har tidligere spilt for klubbene Bergsøy IL, Tjørvåg IL, Hødd og Molde. Etter 2009-sesongen forlenget ikke Strømsgodset kontrakten med Moldskred. Han signerte for KR Reykjavík i april 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Øyvind Gjerde

Øyvind Gjerde (født 18. mars 1977) er en norsk fotballspiller som senest spilte for Molde Fotballklubb. Han har tidligere spilt for klubbene Åndalsnes Idrettsforening, Lillestrøm Sportsklubb og Aalesunds FK.
Etter 2010-sesongen fikk han ikke forlenget kontrakten med Molde etter syv år i klubben, og kunngjorde at han mest sannsynlig la opp.Gjerde gjorde 3. mai 2018 comeback for Bogafjell IL i fjerdedivisjon.


== Referanser ==
Mark Lane undergrunnsstasjon

Mark Lane undergrunnsstasjon var en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den lå vest for Tower Hill undergrunnsstasjon, og ble åpnet i 1884, da Tower of London undergrunnsstasjon ble nedlagt. 
Stasjonen fikk navnet Tower Hill i 1946. I februar 1967 ble den nedlagt etter at den nye Tower Hill-stasjonen sto ferdig. 
Bygningen ligger i Seething Lane, og er pr. 2005 en restaurant. På fasaden står det fortsatt Mark Lane Station Buildings der kontorene lå.
Knut Dørum Lillebakk

Knut Dørum Lillebakk (født 27. april 1978) er en tidligere norsk målvakt og trener i fotball. I 2005 ble han norgesmester med Molde, som han var kontraktfestet til nesten hele karrièren. Han har også vært utlånt til Bryne, Aalesund, Bærum og Hødd. Etter én sesong i Mysen IF valgte Lillebakk å legge opp.


== Referanser ==
Rob Friend

Rob Friend (født 23. januar 1981) er en kanadisk angrepsspiller i fotball for den tyske klubben TSV 1860 München. Han har tidligere spilt for Moss, Molde, Heerenveen, Borussia Mönchengladbach, Hertha BSC Berlin og Eintracht Frankfurt samt universitetsfotball i Canada. Da Friend spilte for Molde var med å sikre cupgull i 2005
Da Friend spilte for SC Heerenveen ble han utlånt en stund til Heracles Almelo fra samme land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rob Friend – FIFA 
(en) Rob Friend – UEFA 
(en) Rob Friend – Major League Soccer 
(en) Rob Friend – Transfermarkt 
(en) Rob Friend – national-football-teams.com 
(en) Rob Friend – WorldFootball.net 
(en) Rob Friend – FootballDatabase.eu 
(de) Rob Friend – fussballdaten.de 
(en) Rob Friend – Soccerway 
(de) Rob Friend – Tysklands fotballforbund
Kai Røberg

Kai Røberg (født 30. november 1973) er en tidligere angrepsspiller i fotball. Han spilte for Molde FK, Midsund, Åndalsnes, Træff og Kristiansund BK. La opp som aktiv etter 2007-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kai Røberg – Transfermarkt 
(en) Kai Røberg – FBref
Bernhard Ramstad

Bernhard Ramstad (født 29. desember 1946) er en norsk skuespiller, som er kjent fra NRKs Barne-TV som Kalle i Kalle og Molo.
Bernhard Ramstad debuterte 1966 ved Trøndelag Teater, der han var ansatt 1968–70 og 1981–84 og bl.a. satte opp barnestykker og spilte i Patrick Süskinds enmannsforestilling Kontrabassen. 1970–71 var han knyttet til Nationaltheatret og 1971–77 var han en drivende kraft ved Hålogaland Teater. 1977-86 arbeidet Ramstad ved Telemark Teater før han vendte tilbake til Hålogaland Teater som teaterets første sjef 1986-89, og gjorde fremragende skuespillerinnsats i Klaus Hagerups Heartbreak Hotel. Fra 1989 ved Det norske teatret, der han bl.a. har vært faren i Astrid Lindgrens Emil i Lønneberget, Ruckly i Gaukereiret av Ken Kesey og Ludvig i Norvald Tveits Splint. Flere roller i Robert Wilsons oppsetning av Peer Gynt i 2005. Ramstad har hatt flere filmroller etter debuten i Under en steinhimmel (1974). I 2013 spilte han rollen som bjeffende historieforteller i Ylvis-musikkvideoen The Fox.
Ramstad var leder for Norsk Skuespillerforbund 1994–99 og er fra 2013 leder av Det norske Shakespeareselskap.


== Roller (i utvalg) ==


== Norsk stemme i ==
2010 - Ratchet & Clank: A crack in Time. PS4
2002 – Spy Kids 2: The Island of Lost Dreams  – Onkel Felix, Småspioner 2 – "Operasjon Drømmeøya"
2002 – Treasure Planet  – Andre stemmer, "Sjørøverplaneten"
2001 – Pokémon 3: "The Movie"
2001 – Spy Kids  – Onkel Felix Gumm, "Småspioner"
2000 – Petterson & Findus: Kattonauten  – Andre stemmer, "Gubben og katten II – Findus drar til månen"
2000 – Emperor's New Groove, The  – Andre stemmer, "Et kongerike for en lama"
1999 – Pokémon - The Movie 2000 – Lawrence III
1998 – Antz – Oberst Cutter
1998 – Bug's Life, A  – Cornelius (Kornelius), "Små Kryp"
1975 – Vicky the Viking - Halvard, "Vikke viking"


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernhard Ramstad på Internet Movie Database 
(no) Bernhard Ramstad hos Filmfront 
(no) Bernhard Ramstad hos Nationaltheatret 
(no) Bernhard Ramstad hos Sceneweb 
(da) Bernhard Ramstad på Filmdatabasen 
(en) Bernhard Ramstad hos The Movie Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata