jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arne L. Haugen

Arne L. Haugen (født 25. juli 1939 i Meldal) er en norsk politiker (A).
Han er en av de lengstsittende ordførere i Norge, og var ordfører i Meldal kommune, Sør-Trøndelag, fra 1979 til 2005. Han ble valgt som vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag i 2005, og møtte fast mens Trond Giske var i regjering.
Haugen har skogbruksutdannelse, og drev egen gård inntil han ble heltidspolitiker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arne L. Haugen hos Stortinget 
(no) Arne L. Haugen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Arne L. Haugens stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Nøytrino

Et nøytrino er en elementærpartikkel uten elektrisk ladning som første gang ble postulert av Wolfgang Pauli i 1931. Et nøytrino er et lepton, i likhet med elektronet. Symbol:  ν (ny = gresk n).
Vi kjenner i dag til tre nøytrino-typer. Elektron-nøytrinoet, myon-nøytrinoet og tau-nøytrinoet. Det er kjent at nøytrinoene har en viss masse, men det er ukjent hvor stor den er. Det at nøytrinoene har masse er et lenge etterlengtet avvik fra standardmodellen.
Nøytrinoer produseres i mange reaksjoner, særlig i partikkelhenfall. Det var faktisk gjennom et omhyggelig studium av radioaktive henfallsreaksjoner at fysikerne kunne slutte seg til nøytrinoets eksistens. Fordi det ble produsert mange nøytrinoer da universet var ungt, og fordi nøytrinoene påvirkes lite av annet stoff, er det mange av dem i verdensrommet i dag. Siden det er så mange av dem, kan de kanskje gi et viktig bidrag til den totale massen i verden selv om de er veldig lette, og således kanskje påvirke universets utvidelse.
I september 2011 indikerte forsøkene ved CERN at hastigheten til nøytrinoer kunne overgå lyshastigheten, men det ble ikke bekreftet av andre eksperimenter. I mars 2012 ble det kjent at en løs datakabel kan ha forårsaket feil i måleresultatene. Selv om lyset er raskere enn nøytrinoer i vakuum, er partiklene likevel raskere enn lyset når de passerer gjennom materie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
W. Pauli, Liebe Radioaktive Damen und Herren, brev hvor nøytrinoet blir foreslått.
EM i curling 1999

Curling-EM 1999 ble arrangert 9. desember – 16. desember 1999 i 
Chamonix i Frankrike. 
Det deltok 16 lag for herrer og 14 lag for kvinner. 


== Herrer ==

Skottland vant 6-5 i finalen over Danmark
Finland vant 9-4 i bronsefinalen over Sveits
Danmark vant 11-4 i semifinalen over Finland
Skottland vant 9-2 i semifinalen over Sveits
Norge endte opp på 5.-plass med 5 seire og 3 tap
Skottland endte opp med 7 seire og 1 tapPå det norske laget spilte Pål Trulsen, Lars Vågberg, Flemming Davanger, Bent Ånund Ramsfjell og Ole Ingvaldsen.


== Kvinner ==

Norge vant 5-4 i finalen over Sverige
Sveits vant 9-5 i bronsefinalen over Sveits
Sverige vant 7-5 i semifinalen over Skottland
Norge vant 7-5 i semifinalen over Sveits
Norge endte opp med 8 seire og 1 tap


== Eksterne lenker ==
WCF Statistics
Bassetthorn

Bassetthorn er et musikkinstrument blant treblåserne og hører hjemme i klarinettfamilien.
Bassetthornet er nært beslektet med klarinetten, men er større og har, i motsetning til den rette klarinetten, en bøy både ved munnstykket, og ved klokkestykket (eldre instrumenter har ofte en bøy på midten). Bassetthornet noteres i G-nøkkel som transponerende instrument og er stemt i F, med grunntone f, og kommer ofte utvidelse av dybderegisteret som gjør at den når ned på F en oktav dypere. Klangen ligner klarinettens, men er mørkere og mindre briljant. Bassetthornet og altklarinetten er svært like, men bassetthornet har trangere boring, noe som gjør den mer lik vanlig sopranklarinett. 
Det finnes lite musikk for instrumentet, men Mozart skrev bassetthornstemmer i mye av sin musikk. Han var også venn av Anton Stadler som spilte bassetthorn. På 1800-tallet skrev Felix Mendelssohn to stykker for bassetthorn, klarinett og piano (opus 113 og 114), men så var instrumentet nesten ubrukt før Richard Strauss brukte det i operaen «Elektra» og flere senere verk. På 1900-tallet skrev Karlheinz Stockhausen for bassetthorn og gav det blant annet en framtredende rolle i operasyklusen «Licht».
Selseng

Selseng er ei bygd i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger ved nordenden av Dalavatnet, rundt 20 kilometer nordvest for Sogndal sentrum. Riksvei 5 passerer forbi bygda. Navnet er todelt, og den første delen; Sel betyr seterhus, mens andre delen; eng, betyr åker.
Turisme og jordbruk er viktigste næringsveier. Fem kilometer nord for Selseng ligger Anestølen, hvor det drives stølsdrift med geiter. Stølen er et mye brukt turmål i sommerhalvåret. Der var tidligere salg av ost og tradisjonsmat, men nå kan man kjøpe ekte geitost på Selseng gardsysteri i stedet.
Rømmebrød

Rømmebrød er et spesielt brød; helt rundt og helt flatt. Rømmebrød fra Telemark er bakt etter gamle gardsoppskrifter.
Det serveres gjerne med Røros-smør.


== Eksterne lenker ==
Oppskrift
Stockholmskonvensjonen

Stockholmskonvensjonen ble undertegnet i Stockholm 4. januar 1960, og etablerte fra og med 3. mai 1960 Den europeiske frihandelsorganisasjonen (EFTA) mellom Østerrike, Danmark, Norge, Portugal, Sverige, Sveits og Storbritannia. Handelsorganisasjonen ble etablert som et alternativ for stater som ikke kunne eller ønsket å bli med i De europeiske fellesskap (i dag Den europeiske union (EU)). I dag er det kun Sveits, Island, Norge og Liechtenstein som fortsatt er medlem av EFTA. Med unntak av Sveits er alle disse landene i tillegg knyttet til EU gjennom EØS-avtalen.


== Se også ==
Stockholmskonvensjonen om persistente organiske forurensninger


== Eksterne lenker ==
Stockholmskonvensjonen (PDF)
Eurasisk flygeekorn

Eurasisk flygeekorn eller sibirsk flygeekorn (Pteromys volans) er det eneste flygeekornet som forekommer i Europa.
Kroppen er 13,5–20,5 cm lang og den buskete halen 9–14 cm. Mellom fram- og bakbeina har den en flygehud som gjør at den kan glidefly fra tre til tre eller ned stammen på det samme treet. Pelsen er lysegrå, og de store øynene viser at dette dyret hovedsakelig er nattaktivt.
Arten foretrekker blandingsskog med gamle osper. Her finner den hakkespetthull som brukes både som bolig og til å lagre mat for vinteren. Et hull kan inneholde opptil fem liter føde, helst rakler fra or og bjørk, men også tynne kvister. Resten av året eter den mest planter som knopper, skudd, blad, frø, nøtter og bær, men den kan også røve fuglereir og ta egg og unger. Eurasisk flygeekorn formerer seg saktere enn ekorn og får ofte bare to kull i året med to–tre unger i hvert kull.  
Eurasisk flygeekorn er utbredt i det eurasiske barskogbeltet fra Finland, Estland og Latvia østover gjennom Russland, Mongolia og nordvestlige Kina til stillehavskysten inkludert Korea og nordøstlige Kina. Den finnes også på den russiske øya Sakhalin og den japanske øya Hokkaido.


== Litteratur ==
A. Bjärvall (1985). «Flygekkore». Däggdjur: Alle Europas arter. Illustrert av S. Ullström. Wahlström & Widstrand. s. 76. ISBN 91-46-15040-4. 
D.E. Wilson og D.M. Reeder (red.). «Pteromys volans». Mammal Species of the World, 3rd edition. Besøkt 1. januar 2016. 
S. Shar m.fl. (2008). «Pteromys volans». The IUCN Red List of Threatened Species. doi:10.2305/IUCN.UK.2008.RLTS.T18702A8506573.en. 


== Eksterne lenker ==

(en) eurasisk flygeekorn i Encyclopedia of Life 
(en) eurasisk flygeekorn i Global Biodiversity Information Facility 
(en) eurasisk flygeekorn hos Fauna Europaea 
(en) eurasisk flygeekorn hos ITIS 
(en) eurasisk flygeekorn hos NCBI 
(en) Kategori:Pteromys volans – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pteromys volans – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pteromys volans – detaljert informasjon på Wikispecies
Natalja Petrusiova

Natalja Anatoljevna Petrusiova (russisk Наталья Анатольевна Петрусёва, født 2. september 1955 i Pavlovskij Posad) er en sovjetrussisk tidligere skøyteløper som figurerte høyt opp på resultatlistene i internasjonale mesterskap i første halvdel av 1980-årene.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Natalja Petrusiova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Natalja Petrusiova – Olympics.com 
(en) Natalja Petrusiova – Olympic.org 
(en) Natalja Petrusiova – Olympedia 
(en) Natalja Petrusiova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Natalja Petrusiova – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Natalja Petrusiova – Speedskatingbase.eu 
(en) Natalja Petrusiova – SpeedSkatingNews.info 
(en) Natalja Petrusiova – SpeedSkatingStats.com 
(en) Natalja Petrusiova – TheSports.org 
(no) Natalja Petrusiova i Store norske leksikon
Brennkopper

Brennkopper (impetigo) er en overfladisk infeksjon som skyldes bakterier.
Forekomsten av brennkopper er vanligst om sommeren når det er varmt.
I Skandinavia er det mest vanlig at brennkopper skyldes stafylokokkbakterien. I tropene skyldes brennkopper ofte streptokokkbakterien som er mer alvorlig, blant annet på grunn av nyresykdom.
Sykdommen er mest alminnelig hos barn selv om den kan forekomme i alle aldre. Den utvikles spesielt i varme og ved fuktighet. Den smitter lett, f.eks. i barnehager, skoler og mellom søsken.
Symptomene begynner ofte som en rød flekk med gule skorper som utvikler seg til en pussfylt blære eller et sår. Man har som regel ingen nedsatt allmenntilstand og ingen feber. Vanligvis starter symptomene i ansiktet og da ved nesen, munnvikene og øreflippene.
Navnet brennkopper har sykdommen på grunn av det vannkopplignende utseendet og fordi det smitter fra et barn til et annet.
Brennkopper kan starte på tilsynelatende sunn hud, men forekommer oftest på hud hvor man har klødd/skadet seg, eller på hud som på annen måte er svekket. Brennkopper er spesielt vanlig hos barn med atopisk eksem.


== Behandling ==
Ved lettere tilfeller av brannkopper kan dette behandles med bakteriedrepende kremer. Ved alvorligere tilfeller må behandlingen suppleres med spesialbad og antibiotikatabletter.
Fusidinsyreresistente bakterier har økt de siste 10 årene. Siden 1980-tallet har brennkopperbakterier blitt tiltagende motstandsdyktige mot vanlige penicilliner, så nå brukes oftest for eksempel dikloksacillin (Diclocil), cefalexin (Keflex), med fler.
Etter første behandlingsdag med lokalbehandling og tabletter smitter brennkopper ikke.
Solen og lysbehandling kan også være en del av behandlingen. Ved store skorper må skorpene fuktes og fjernes, for eksempel med pinsett.


== Resistens ==
Det er nå stort utbredt resistens overfor fusidinsyre, bacitracin og penicillin blant brennkopper.


== Smitte/tilbake i barnehage ==
Barn må holdes hjemme fra barnehage/ skole til brennkoppene er under kontroll, slik at ikke smitte spres til andre barn. Dersom brennkoppene kan tildekkes med plaster, vil de ikke smitte. Brennkoppene må være helt inntørket før barnet kan gå i barnehagen / Skolen, smittefaren er der helt til sårene er grodd. Generelt gjelder at smittefaren avtar raskt når antibiotikabehandling er startet


== Referanser ==
Messe

Messe har flere betydninger:

Gudstjeneste
Messe (katolsk)
Høymesse
Vigsel, brudemesse
Rekviemmesse
Messe (musikk), tonesetting av messetekster
Messe (spiserom), rom eller bygning som brukes som spise-, oppholds- og noen ganger sovekvarter for militært personell eller om bord på skip
Varemesse
Messe (talemåte)
Ole Gabriel Ueland

Ole Gabriel Ueland (født 28. oktober 1799, død 9. januar 1870) var en norsk politiker og stortingsrepresentant. Ueland var haugianer og kom fra lave samfunnslag, men arbeidet seg frem til å bli en ledende politiker. Han regnes som sentral i å folkeliggjøre politikk i Norge. Han banet vei for at også personer fra fattige kår kunne oppnå politiske posisjoner.


== Liv og virke ==
Ueland var født inn i en bondefamilie på gården Skaaland i Lund i  Dalane. Som ung het han Ole Gabriel Gabrielsen Skaaland. Han var nest eldst av fire søsken. Til tross for mangelfull formell utdanning viste han evne til læring og lesing. 17 år gammel ble han bedt om å undervise barna i området. I 1825 giftet han seg med gårdsjenta Marthe Gurie Osmundsdatter Ueland og ble eier av gården Ueland. Han arbeidet som klokker i Heskestad i Lund kommune.
I 1833 ble han valgt inn på Stortinget, der han satt som representant frem til 1869. Han ble leder for bondebevegelsen, og dannet i 1859, sammen med Johan Sverdrup, den politiske sammenslutningen Reformforeningen. Foreningen bestod av stortingsrepresentanter som i særlig grad gikk inn for demokratiske reformer. 
Ueland la merke til at regjeringen ofte avviste vedtak som ikke tilgodeså embetsmannsstanden, slik som i 1833, da Stortinget for første gang hadde vedtatt formannskapsloven, men måtte oppleve at den ikke ble sanksjonert før i 1837. Ueland ville ha igjennom at Stortinget ikke skal bøye av for sanksjonsnektelser, men gjenta sine vedtak helt til de vedtas i lovs form. Som andre bondepolitikere opplevde han hovedstaden som et utrygt sted på 1830-tallet. Ryktene gikk om at han skulle arresteres, og at politiet lyttet ved vinduet hans når han fikk besøk av meningsfeller. Etter politiske møter ble han oftest fulgt hjem av venner som var redde for at han skulle bli overfalt på veien.


== Ettermæle ==
I 1879 ble en gate i Oslo kalt opp etter ham - Uelands gate. I Stavanger finnes samme gatenavn i Sandvigå, i Eiganes og Våland bydel.
Det er reist minnestøtte av Ole Gabriel Ueland på Steinsland på Ualand i Lund kommune for å hedre hans minne.
Bjørnstjerne Bjørnson hyllet Ueland i  diktform:

Så mangen gammel herre
seg reiste og gikk fram.
Men først blant dem kong Sverre:
Han var i slekt med ham!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Gabriel Ueland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ole Gabriel Ueland hos Norsk senter for forskningsdata 
Om Ueland og Uelandsgate Arkivert 7. april 2005 hos Wayback Machine.
Store norske leksikon artikkel om stortingsmannen og bondeføreren Ole Gabriel Ueland
Politiske taler av Ole G. Ueland, virksommeord.uib.no
Ippolito de Rossi

Ippolito de Rossi (født 1532 på San Secondo Parmense nær Parma, død 28. april 1591 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Pavia i 1564.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1585 av pave Sixtus V.
Han var i slekt med kardinalene Giovanni Vincenzo Gonzaga (1578) og Scipione Gonzaga (1587).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Domenico Pinelli den eldre

Domenico Pinelli  den eldre (født 21. oktober 1541 i Genova i Italia; død 9. august 1611 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, kreert til kardinal den 18. desember 1585 av pave Sixtus V. Han ble tilknyttet den romerske kurie og besatte en rekke sentrale embeder der. Han var blant annet katolsk biskop av Fermo i Italia. Han ble og var dekanus for kardinalskollegiet fra 1607 til sin død.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Chicago Fire

Chicago Fire er Chicagos Major League Soccer-klubb. Den ble stiftet 8. oktober 1997, 126 år etter den store brannen i Chicago i 1871. De vant MLS-cupen i 1998, deres første sesong. De vant US Open Cup i 1998, 2000 og 2003. Klubben spilte på Soldier Field i perioden  1998–2001. Deretter spilte de på Cardinal Stadium i utkanten av Naperville i 2002, før de flyttet tilbake til Soldiers Field. Fra 2006 vil de spille på nye Toyota Park. I 2020 flyttet de tilbake til Soldier Field
Relativt unikt for de nordamerikanske fotballklubbene, har Chicago Fire flere ultras-grupper og fanklubber som sitter på et område kalt "Section 8", som både refererer til de opprinnelige plassene deres og navnet på utskrevne soldater som har blitt erklært mentalt uskikket for militæret. Section 8 Chicago, den uavhengige supporterforeningen for klubben, følger med på aktivitetene til de forskjellige gruppene som inkluderer Barn Burners 1871, Fire Ultras '98 (en polsk ultras-gruppe), Ultras Red-Side, Sector Latino, Mike Ditka Street Crew og Arsonists.


== Spillerstall ==


== Publikumsgjennomsnitt ==
1998: 17 887
1999: 16 016
2000: 13 387
2001: 16 338
2002: 12 992
2003: 14 005
2004: 17 153
Tilsammen: 15 419


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Chicago Fire FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den Konservative Studenterforening

Den Konservative Studenterforening (DKSF) er partiet Høyres forening for konservative studenter ved høyere utdannelsesinstitusjoner i Oslo (tidligere bare ved Universitetet i Oslo). Foreningen er tilknyttet Oslo Høyre og Høyres Studenter. Foreningen ble grunnlagt av Bille Aubert den 16. mars 1891 og er Nordens eldste politiske studentforening. DKSF er også tilknyttet den politiske studentfraksjonen Moderat Liste ved Universitetet i Oslo. DKSF står bak kvartalstidsskriftet Minerva og holder til på Høyres Hus i Oslo sentrum. Tidligere var kontoret på Det Norske Studentersamfund i Chateau Neuf, hvor mange av foreningens ulike medlemsarrangementer, åpne debatter og sosiale sammenkomster finner sted.


== Politikk ==
DKSF er politisk fundert på konservatismen, og senere er foreningen også blitt definert som liberalkonservativ, slik som moderpartiet Høyre. Foreningen er særlig opptatt av utdannings-, student- og forskningspolitikk, men også av utenrikspolitikk. Den har for eksempel en rekke ganger demonstrert mot blant annet arbeiderbevegelsen, den internasjonale kommunismen og annen radikalisme. Foreningen protesterte sammen med Aftenposten og kong Haakon VII mot fredspristildelingen til den spiondømte pasifisten Carl von Ossietzky i 1936. De arrangerte også demonstrasjoner til forsvar for USAs krigføring i Vietnam 1964–1973.
I forbindelse med Russlands invasjon av Ukraina i 2022, var DKSF tidlig ute med støtte til Ukraina og et ønske om å endre navn på den russiske ambassadens gateadresse i Oslo til Ukrainas gate. Blant annet dette ledet til navnsettingen av Ukrainas plass 8. mars 2022.


== Utgivelser ==
I 1957 ble kvartaltidsskriftet Minerva utgitt for første gang. Redaksjonen bestod av en krets i DKSF som ønsket å skape ideologisk debatt omkring konservatismen i en tid da Høyre stod svakt. De ønsket også å skape en motvekt til den liberalistiske stiftelsen Libertas, som med sine næringslivsinteresser søkte å styre partiet. Minerva-kretsen bestod hovedsakelig av unge intellektuelle, hvorav Lars Roar Langslet (redaktør i 11 år) som den kanskje mest kjente, som kom fra Distrikts-Norge for å studere humanistiske - og samfunnsvitenskapelige fag i Oslo i begynnelsen av 1950-årene. I dag utgis Minerva med støtte fra Høyres Hovedorganisasjon og Minervastiftelsen. DKSF har også bidratt med økonomisk støtte til Høyres Studenterforbund slik at de fikk utgitt debattskriftet Her er Høyre.


== Formenn ==
Listen viser foreningens formenn. Romertall angir første eller andre semester det året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Blå Liste Arkivert 9. august 2018 hos Wayback Machine.
Den Konservative studenterforening gjennem 40 år
Den konservative studenterforening 1891 - 1966
Den konservative studenterforening 100 år : 1891 - 16. mars - 1991
Via Dolorosa

Via Dolorosa (latin, «smertens vei») er en gate i Gamlebyen i Jerusalem. Den løper fra litt innenfor Løveporten (også kalt Stefansporten) til Gravkirken. Den regnes som den vei Jesus fulgte på vei til sin korsfestelse på Golgata. 
I dag lar det seg ikke gjøre å følge den middelalderske kurs som Via Dolorosa fulgte fordi nyere bygninger sperrer veien på ett punkt. Pilegrimene må derfor ta en liten omvei til Gravkirken hvor også stedet for korsfestelsen anses å være.
I katolsk fromhetsliv er Via Dolorosa utviklet til en meditasjonsvandring med fjorten såkalte stasjoner. Disse stasjonene er markert langs gateløpet som pilegrimene følger i Jerusalem, med unntak av de fem siste stasjonene som alle er inne i Gravkirken. En meditativ vandring langs denne ruten er den første og opprinnelige korsveiandakt. 
Etter hvert ble korsveier bygget opp forskjellige steder i Europa slik at troende som ikke hadde mulighet for å valfarte til Det hellige land likevel kunne gå korsveien. Enda senere, på midten av 1800-tallet, bestemte paven at alle katolske domkirker, senere alle sognekirker, skulle innrette korsveier. Dette er bakgrunnen for at det i katolske kirker finnes 14 tablåer med illustrasjoner fra Jesu lidelsesvei.
En avlat ble tidlig knyttet til Via Dolorosa, og i dag er den avlaten også utvidet til å gjelde (under de vanlige vilkår for avlat i katolsk teologi) for den som går korsveien i en kirke. Korsveiandakten er særlig populær på Langfredag, men også generelt på fredager i Fastetiden, og i noen grad på vanlige fredager året rundt.
De fjorten stasjoner på Via Dolorosa er som følger:

1. stasjon: Jesus blir dømt til døden.
2. stasjon: Jesus mottar korset.
3. stasjon: Jesus faller første gang under korset.
4. stasjon: Jesus møter sin mor.
5. stasjon: Simon fra Kyrene hjelper Jesus å bære korset.
6. stasjon: Veronika rekker Jesus svetteduken.
7. stasjon: Jesus faller annen gang under korset.
8. stasjon: Jesus trøster Jerusalems kvinner.
9. stasjon: Jesus faller tredje gang under korset.
10. stasjon: Jesus blir avkledt.
11. stasjon: Jesus blir naglet til korset.
12. stasjon: Jesus dør på korset.
13. stasjon: Jesus blir tatt ned av korset og lagt i sin mors fang.
14. stasjon: Jesus blir gravlagt.


== Eksterne lenker ==
Forklaring av korsveien
O Via Dolorosa beskrevet på engelsk
Jerusalem Photos Portal – Via Dolorosa
Lundbeck

H. Lundbeck A/S (også kjent som Lundbeck) er et dansk internasjonalt farmasøytisk selskap, som er involvert i forskning, produksjon, markedsføring og salgt av medisiner for behandling av psykiatriske og nevrologiske sykdommer.


== Historikk ==
Selskapet ble grunnlagt av Hans Lundbeck i 1915, og var opprinnelig et handelsselskap som importerte en rekke varer, blant annet maskiner, aluminiumsfolie, kunstige søtstoffer og fotografiutstyr.
Lundbeck gikk inn i det farmasøytiske markedet i 1924, i det man startet med import av medisiner og kosmetikk til det danske markedet fra andre europeiske og amerikanske land. På 1930-tallet startet Lundbeck med sin egen produksjon av medisiner og hadde etablert sin egen forskningsavdeling. Under andre verdenskrig var produksjonen opprettholdt, men begrenset på grunn av mangel på råvarer.
Etter krigen fortsatte Lundbeck sin ekspansjon, og har med tiden blitt et stort internasjonalt selskap, som fokuserer på behandling av sykdommer i sentralnervesystemet. I 2003 hadde selskapet en omsetning på 9,9 milliarder danske kroner.


== Produkter ==
Et nøkkelprodukt fra Lundbeck er SSRI-preparatet citalopram, som markedsføres som Cipramil. Patentet på dette preparatet utløp i 2003. Lundbeck er nå markedsleder blant SSRI-preparatene med medikamentet escitalopram som markedsføres med handelsnavnet Cipralex.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lundbeck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Lundbeck Institute