Hybrid Theory

Hybrid Theory er nu metal/Rap metal-gruppen Linkin Parks debutalbum, og ble utgitt 24. oktober 2000.  Albumet ble nominert for Best Rock Album  i 2002, men fikk ikke prisen. Sangen «Crawling» vant en Grammy. Albumet har blitt sertifisert diamant (10x platina) av The RIAA, Sertifisert 4x platina av The BPI og 5x platina av The CRIA.


== Bakgrunn ==
Linkin Park i sin kjente form ble startet i 1999, da Chester Bennington ble med i bandet. På denne tiden kalte bandet seg Hybrid Theory med Mark Wakefield som vokalist. Wakefield sluttet fordi han mente at bandet ikke kom noen sted. På samme tid sluttet Bennington i Grey Daze. Straks Bennington ble medlem, begynte bandet med innspilling av EP-en Hybrid Theory EP. Da bandet skiftet navn til Linkin Park, fikk debutalbumet tittelen Hybird Theory.


== Informasjon ==
Albumet inneholder kjente sanger som for eksempel «One Step Closer» og «Crawling». Albumet ble rost for å ha gjort rapcore-sjangeren kjent igjen. Mange av sangene var demoer som var laget av Mike Shinoda og Mark Wakefield. 
På oppfølger-CD-en Reanimation hadde mange av sangene fra Hybrid Theory blitt remixet, men Reanimation solgte ikke like mye som Hybrid Theory, og Reanimation blir nevnt som Linkin Parks dårligste album. Albumet Reanimation har til tross for dette blitt sertifisert platina av RIAA.
Bandet har to vokalister, Chester Bennington, som synger rockevokalene, mens Mike Shinoda er bandets rapper. På Hybrid Theory, og på alle CD-ene bortsett fra Minutes to Midnight, synger Shinoda og Bennington sammen. «In the End» fra dette albumet er et godt eksempel på hvordan Bennington og Shinoda synger sammen. Hovedsakelig rapper Mike Shinoda dette nummeret, men helt på slutten synger Chester Bennington.


== Musikk ==


=== Innspillingen ===
I 1999 sendte Linkin Park ut en demo som senere ville bli kjent som Hybrid Theory. Bandet sendte denne tapen til forskjellige plateselskaper. Flere plateselskap sa nei til den helt til de kom til Warner Bros. Records, der de fikk kontrakt. Etter hvert begynte bandet på ny materiale. Don Gilmore ble valgt som produsent, og begynte å jobbe sammen med bandet. Mange av hip hopsangene ble gjort om slik at vokalbidragene ble jevnere fordelt mellom de to vokalistene. Dave Farrell var ikke med på innspillingen av albumet, fordi han var på turné med bandet Tasty Snax, slik at Scott Koziol og Ian Hornbeck spilte bassgitar da Farrell var borte.
Alle sangene på albumet ble skrevet av Mike Shinoda og Chester Bennington og mesteparten av sangene er hentet fra demoene som ble innspilt med Mark Wakefield i bandet.

It's easy to fall into that thing — 'poor, poor me,' that's where songs like 'Crawling' come from: I can't take myself. But that song is about taking responsibility for your actions. I don't say 'you' at any point. It's about how I'm the reason that I feel this way. There's something inside me that pulls me down.


=== Sanger ===
Tekstene på albumet er negativt ladet og handler om mye om voldtekt, depresjon og dop. Alle disse ideene fikk bandet fra Chester Bennington som hadde blitt voldtatt og mishandlet. Depresjonen som han fikk etterpå, førte til at han begynte å ta dop. Han ble kastet ut av skolen, begynte å jobbe på Burger King, og måtte til avvenning for misbruket sitt. Da han kom fra avvenning ble han medlem av bandet Grey Daze. Sanger som «Crawling» og «One Step Closer» er eksempler på dette, og handler om sinne og frustrasjon.
Debutsingelen til Linkin Park var «One Step Closer», en tung sang som er drevet av tunge gitarrytmer, blandet med tekno. Singelen ble spilt veldig mye på MTV. Musikkvideoen ble filmet i Los Angeles' undergrunnsbane, og i noen av klippene kan man se stand-in bassisten Scott Koziol.
Den andre singlen til Linkin Park er «Crawling». Teksten handler om Chester Benningtons egen erfaring med barnemishandling, og hvordan det gjorde han svakere psykisk. Dette er tydelig på videoen til singelen, der man i begynnelsen ser en kvinne, (Katelyn Rosaasen), som ser seg selv i speilet, og ser på alle sårene sine etter at faren hennes har slått henne.
Den tredje singlen er «Papercut» som handler om paranoia. I musikkvideoen kan man se bandet spille i et rom, men etterhvert begynner merkelige ting og skje, som at ansiktet til Rob Bourdon smelter.
«In the End» er den fjerde og siste singelen fra albumet. På starten av sangen er det en pianointro, som følges opp med rappingen til Mike Shinoda og Chester Bennington med metalvokal. Musikkvideoen ble filmet i Californias ørkenen. «In the End» vant prisen for Best Rock Video på MTV Video Music Awards i 2002.


== Utgivelse ==
Hybrid Theory ble gitt ut 24. oktober 2000 i USA. Etter at debutsingelen «One Step Closer» ble gitt ut, gikk albumet inn på 16.-plass på Billboard 200 sent i 2000, og albumet ble sertifisert gull av RIAA fem uker etter at albumet ble gitt ut. I 2001 solgte albumet over 4,8 millioner, noe som gjorde at albumet var det mest solgte albumet i 2001 og det ble solgt cirka 100 000 eksemplarer av albumet per uke tidlig i 2002. I 2005 ble albumet sertifisert diamant av RIAA for å ha solgt over 10 millioner eksemplarer i USA. Albumet har solgt over 24 millioner eksemplarer globalt. Dette gjør albumet til det best solgte Linkin Park-albumet. Senere ble den fjerde singelen utgitt. «In the End» klarte seg bra og førte til at albumet kom på 2.-plass på Billboard 200 rett bak Eminems The Eminem Show 
Special Edition
I 2002 ble det gitt ut en to disk Special Edition av Hybrid Theory som inneholdt alle sangene fra albumet samt sangene fra EP-en In the End: Live & Rare som ble gitt ut i 2002.


== Kritikk ==
Hybrid Theory har fått bra kritikk av mange annmeldere, og blir sett på av mange som Linkin Park sitt beste album. Blant andre Sputnikmusic har beskrevet albumet som «a defining mainstream album at the turn of the century, and for good reason» og ga albumet tre stjerner.
* betyr at de ikke er rangert, men er med på listen.


== Senere utgivelser ==
I 2002 ga Linkin Park ut sit første remix-album Reanimation. Bandet fikk med seg kjente artister som Jonathan Davis fra Korn, Aaron Lewis fra Staind, og Black Thought. På mesteparten av sangene på albumet var Chester Benningtons vokaler borte, og erstattet av gjesteartistenes bidrag. Reanimation var mer elektronika-inspirert enn Hybrid Theory. Neste utgivelse var Meteora var ikke like tungt som Hybrid Theory, og er mer elektronika inspirert. Deres tredje studioalbum Minutes to Midnight er mye roligere og bandet har for første gang hatt gitarsoloer i albumet og albumet tar mer inspirasjon fra alternativ rock enn metal.


== Sporliste ==
«Papercut» – 3:05
«One Step Closer» – 2:36
«With You» – 3:23
«Points of Authority» – 3:20
«Crawling» – 3:29
«Runaway» – 3:04
«By Myself» – 3:10
«In The End» – 3:36
«A Place for My Head» – 3:05
«Forgotten» – 3:14
«Cure for the Itch» – 2:37
«Pushing Me Away» – 3:12


=== Bonusspor ===
«Papercut» (Live fra Docklands Arena, London) – 3:13
«Points of Authority» (Live fra Docklands Arena, London) – 3:30
«A Place for My Head» (Live fra Docklands Arena in London) – 3:11
«My December» – 4:20
«High Voltage» – 3:4


== Personell ==
Informasjonen er hentet fra CD-en.}

Chester Bennington – vokalist
Rob Bourdon – Trommeslager, støttevokalist
Brad Delson – Gitarist, støttevokalis, bassist
Joseph Hahn – DJ
Mike Shinoda – Vokalist (rapping, MC) keyboard


=== Studiomusikere ===
Ian Hornbeck – bass (spor 1, 9 og 10)
Scott Koziol – bass (spor 2)
The Dust Brothers – beats på spor 3, programming


== Listeplasseringer ==
Album

Singler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hybrid Theory på Discogs 
(en) Hybrid Theory på MusicBrainz 
(en) Hybrid Theory på Spotify 
(en) Hybrid Theory på Genius — sangtekster 
(en) Hybrid Theory på AllMusic