jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frank Cadogan Cowper

Frank Cadogan Cowper (født 16. oktober 1877, død 17. november 1958) var en engelsk kunstmaler som har blitt beskrevet som «den siste av pre-rafalittene». Cowper var for ung til å bli medlem av Det pre-rafaelittiske broderskap, som ble stiftet i 1848 – 29 år før han ble født, men hans kunst ble assosiert med gruppens idealer lenge etter at andre hadde forlatt dem.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Cowper ble født i Northamptonshire i 1877 som sønn av Frank Cowper, forfatter av flere romantiske fortellinger, og prestedatteren Edith Cadogen. Etter å ha gått på St John's Wood Art School kom han senere inn på Royal Academy Schools hvor han vant flere priser og medaljer. I seks måneder arbeidet han for maleren og illustratøren Edwin Abbey, medlem av Royal Academy. Deretter reiste han til Italia for å studere de gamle mestre slik mange av hans samtidige hadde gjort før ham.


=== Karriere ===
Hans første bilde ble stilt ut ved akademiet da han var 22 år og senere bidro han flere ganger til utstillingene. Han stilte også ut i Paris, Roma og Venezia. Han er representert i Tate Gallery, National Gallery of New South Wales i Sydney i Australia, og flere mindre gallerier i England.
Midtveis i sin karriere skiftet Cowper stil dramatisk med et klart skille mellom hans tidligste verker og de senere. Han begynte  som en romantiker i pre-rafaelittisk stil, men endte opp som maler av vakre, glamorøse kvinner i en overflatisk stil som nedlatende har blitt karakterisert som bilder på «sjokoladebokser».
Som ung kunstner påvirket av pre-rafaelittene var han ekstremt grundig i sitt forarbeide, og i en slik grad at historier ble spunnet om hans arbeid. Det nitide arbeidet han la ned var hovedsakelig av litterær verdi heller enn malerisk. For sitt maleri av kirkegårdscenen fra William Shakespeares skuespill Hamlet fikk han gravd en grav spesielt for seg som forbauset naboene en god del. Da han skulle tolke et bilde av den hellige Frans av Assisi reiste han til Assisi i Italia for nettopp den hensikt. Som modell var en ekte biskop nødvendig, og han fikk Joseph Henry Collins, biskop av Gibraltar, til å stille opp. Bildet, Devil Disgiused as a Troubedor (Djevelen forkledd som trubadur) ble stilt ut i 1907 og ble beskrevet som Årets bilde.
De portretter av rikmannsdøtre som han ble representert i kunstakademiet i hans senere år har blitt karakterisert som av mindre verdi grunnet hans uklare mål ved at han blandet dekorative og realistiske virkemidler, noe ingen av delene tjente på. Tiden for glamorøse bilder og litterære bilder var også sterkt dalende etter 1920. Hans akvareller ble derimot ofte rost.
Cowper levde det meste av livet i London, men flyttet til Cirencester som gammel mann. Han var representert i kunstakademiet i over femti år, og på 1950-tallet representerte han bokstavelig en annen epoke og et annet århundre. Hans største støtte var maleren Evelyn Waugh. Han døde i en alder av 81 år den 20. november 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biography, Paintings and Exhibition Archive (Scott Thomas Buckle / ArtMagick)
Biography and Obituary with examples of his work
Fotballens urkraft

Fotballens urkraft (2003) er en norsk dokumentar. Den er 54 minutter lang og har regi ved Tore Buvarp og Aslaug Holm. Filmen ble nominert til Gullruten i 2004.
Dokumentaren portretterer Nils Arne Eggen i hans siste sesong som hovedtrener i Rosenborg Ballklub.


== Referanser ==
Utbrettsbok

s popp-opp-bok Haunted House fra 1979. ]]

En utbrettsbok, sprett-opp-bok, sprett-ut-bok, pop-opp-bok eller pop-up-bok (etter det engelske pop-up book) er en type bildebok der sidene og illustrasjonene er utstyrt med klaffer og bevegelige deler av papir eller andre materialer for å skape forskjellige effekter når en blar i boka. Det kan for eksempel være at bildene løfter seg opp og bretter seg ut når en åpner sidene, eller at deler av motivet i en illustrasjon er skjult bak en papirbit som kan vippes opp som en luke.
På engelsk brukes ofte samlebetegnelsen movable books («bevegelige bøker») om pop-up-bøker og andre bøker med bevegelige, mekaniske eller tredimensjonale innretninger. I Danmark brukes også betegnelsen løft og læs-bøger om visse typer utbrettsbøker.


== Historikk, bruk og teknikk ==


== Se også ==
Bildebok
Pekebok
Origami


== Eksterne lenker ==
(en) Pop-up books – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Noen utbrettsbøker (på tysk)
Fläskkvartetten

Fläskkvartetten eller Flesh Quartet (etablert 1985) er en svensk musikkgruppe, kjent for sine utgivelser i grenselandet rock, klassisk, jazz og techno, med bruk av strykeinstrument.


== Medlemmer ==
Besetningen den senere tid har vært

Jonas Lindgren fiolin,
Örjan Högberg bratsj, og
Sebastian Öberg/Mattias Helldén cello.
Freddie Wadling (1985–1996) har også vært med.


== Diskografi ==
Fläskkvartetten har gitt utKöttbit (1987),
What's Your Pleasure (1988),
Goodbye Sweden (1990),
Flow (1993),
Pärlor från svin (1995),
Fire fire (1996),
Jag ger vad som helst för lite solsken (1998),
Love go (2000),
Pärlor från svin 2 (2002),
Vita droppar: En samling 1987-1998 (2003) og
Voices of Eden (Flesh Recordings, 2007).
Gruppen har forøvrig skrevet filmmusikk til flere filmer, som Bent Hamers  Eggs (1995) og
En dag til i solen (1998).  De har også
tonesatt Det norske teatrets oppsetning av Tarjei Vesaas' Fuglane.  Med Krøyt skrev de bestillingsverk til Moldejazz (2001). De har også skrevet musikken til TV-serien Berlinerpoplene (2007).


== Filmografi komponist ==

2010 – Wallander – Dødsengelen (TV)

2009 – Wallander – Lekkasjen (TV)

2009 – Wallander – Kuréren (TV)

2009 – Wallander - Skylden (TV)

2009 – Wallander - Hevnen (TV)

2007 – Berlinerpoplene

1998 – En dag til i solen

1995 – Eggs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(no) Fläskkvartetten hos Nationaltheatret 
(en) Fläskkvartetten på Discogs 
(en) Fläskkvartetten på Discogs 
(en) Fläskkvartetten på MusicBrainz 
(en) Fläskkvartetten på Songkick
Finn Øystein Bergh

Finn Øystein Bergh (født 15. juli 1959) er tidligere redaksjonssjef i Kapital og forfatter av populærøkonomiske bøker samt finansbloggen Paretos optimale. Han arbeider nå i Pareto-gruppen.
Bergh er utdannet  siviløkonom fra Bedriftsøkonomisk Institutt, og har en MBA fra University of Wisconsin-Madison (1982). Han har i tillegg hovedfag i både statsvitenskap (1989) og samfunnsøkonomi (1992) fra Universitetet i Oslo. Bergh var ansatt i Kapital fra januar 1984 til desember 2009, de siste ni årene som redaksjonssjef. I Kapital skrev han analyser, reportasjer og kommentarer innen ulike felt av økonomi og næringsliv. Etter dette har han arbeidet som investeringsdirektør i Pareto AS og fra sommeren 2015 i Pareto Asset Management. 
I 2004 avslørte Bergh sammen med Camilla Birkeland at innføringen av monopol på spilleautomater var regissert av Norsk Tipping, ikke Kulturdepartementet.


== Bibliografi ==
Økonomiskolen Innføring i grunnbegreper og tenkemåte innen samfunnsøkonomi, bedriftsøkonomi, aksjer, finans og finanskalkulasjon 1 utg. 1991, ny utgave Universitetsforlaget 2017 ISBN 978-82-15-02842-2
Økonomiskolen oppgavesamling 2001 ISBN 82-7146-075-7
Aksjeskolen  innføring i aksjemarkedet. Revidert og oppdatert utgave, Universitetsforlaget 2020 ISBN 978-82-1503-092-0
Trygve Hegnar: Hva var det jeg sa? Om bananplantasje i Tyssedal og andre økonomiske spørsmål Utvalg av Hegnars artikler gjort av Finn Øystein Bergh. ISBN 978-82-7146-100-3
Det optimale blikket, 2014. ISBN 978-82-7900-746-3


== Referanser ==
Evan Ross

Evan Olav Ross Næss (født 26. august 1988 i Greenwich i Connecticut) er en amerikansk skuespiller og musiker. Han er sønn av Diana Ross og den avdøde norske forretningsmannen og fjellklatreren Arne Næss jr.


== Skuespillerkarriere ==
Ross begynte sin karriere som skuespiller i high school. Hans første store rolle var i filmen ATL, utgitt i mars 2006, der han spilte med rapperne TI og Big Boi. Ross fikk strålende kritikker for sin rolle som en plaget tenåring, sammen med Queen Latifah og Tracee Ellis Ross, som spilte Evans eldre søster i filmen, og er hans søster i det virkelige liv. Ross spilte senere i biografien Pride, hvor han portrettert en tenåring med en talefeil. Han spilte også i episode 171 av Girlfriends. Episoden, med tittelen «What's Black-A-Lackin'?», hadde også Chrisette Michele som gjestestjerne, og ble regissert av Tracee Ellis Ross. Ross er involvert i flere andre filmer, inkludert en med Cuba Gooding jr., og han fullførte en rolle i indie-filmen Life Is Hot in Cracktown. Han spilte mot Hilary Duff i 2009-komediedramaet According to Greta.I juli 2010 ble det kunngjort at Ross skal bli med i TV-serien 90210.


== Musikkarrière ==
I 2007 begynte Ross på sitt debutalbum, som omfatter R&B og pop.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evan Ross – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Evan Ross på Internet Movie Database 
(da) Evan Ross på Scope 
(fr) Evan Ross på Allociné 
(en) Evan Ross på AllMovie 
(en) Evan Ross hos The Movie Database
Roald Helgheim

Roald Ola Helgheim (født 23. august 1942 i Jølster, død 16. august 2021) var en norsk journalist, særlig kjent som musikkanmelder og politisk kommentator. l
Han vokste opp i Jølster og studerte i Oslo fra 1962. Han var utdannet cand. mag. med fagkretsen fysikk og matematikk. Helgheim engasjerte seg tidlig i den norske ml-bevegelsen. Han begynte å arbeide i Klassekampen i 1970, da avisen fortsatt bare kom ut én gang i måneden. Han var sentral i etableringen av Klassekampen som ukeavis i 1973 og dagsavis i 1977. I perioder var han redaksjonssekretær og fungerende redaktør. Helgheim mente at han var den første som brukte nynorsk i Klassekampen. Han sluttet i avisen i forbindelse med konflikten i Klassekampen i 1997 da Paul Bjerke ble sagt opp som redaktør og Jon Michelet ble ansatt som ny redaktør. 
Året etter forfattet han coverteksten til Christian Wallumrøds No birch.
Helgheim var journalist for musikkavisen Puls, Dagsavisen og ukeavisen Dag og Tid (fra 1998). I Dag og Tid skrev han film- og bokanmeldelser, intervju, reportasjer og petiter. Han sluttet i Dag og Tid 75 år gammel.Helgheim skrev særlig om jazz. I et intervju etter å ha vunnet Ella-prisen rangerte jazzjournalisten de to konsertene med John Coltrane i Njårdhallen (november 1963) og Miles Davis på Moldejazz (1984) høyest, fulgt av M. A. Numminen ved Moldejazz (Ludvig, 1992) og Chick Corea på Moldejazz i 2000.


== Priser ==
Molderosen (1988)
Heidersprisen Aasmund Olavson Vinje (Vinjeprisen) 1990
Oslo Jazzhus' ærespris (1992)
Oslo Jazzfestivals pris, Ella-prisen (2003).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Helgheims jazz-spalte i Dagsavisen (Besøkt 31. desember 2010)
Barnehagelærer

Barnehagelærer / førskolelærer planlegger, gjennomfører og evaluerer det pedagogiske opplegget i en barnehage i samarbeid med styrer, som er videreutdannet førskolelærer. Førskolelærer / barnehagelærere organiserer hverdagen for barn i barnehage, på skolefritidsordning eller i barnevern. I barnehagen har de fleste førskolelærere / barnehagelærere betegnelsen pedagogisk leder, men på en avdeling med fire ansatte skal to være førskolelærere / barnehagelærere, hvor en har ansvaret og arbeider som pedagogisk leder og den andre arbeider som førskolelærer / barnehagelærer.  
Pr. 2013 er 1/3 av de ansatte førskolelærere / barnehagelærere, et mål for staten er at 50% av de ansatte skal ha 3-årig utdanning i yrket.  
I Norge var førskolelærere utdannet til å undervise barn fra 0 til 7 år, og dessuten første årstrinn i grunnskolen. Etter nyordningen (fra 2008) er ikke dette lenger korrekt. Utdannede førskolelærere (som startet sin utdanning etter eller i 2008) er kun utdannet til å undervise barn fra 0 til 6 år, ikke første årstrinn i grunnskolen. Det samme gjelder barnehagelærer som startet utdanningen i 2013 eller senere.
I Norge er barnehagelærerutdanningen treårig (fireårig på deltid), fører frem til en bachelorgrad og kvalifiserer for pedagogisk arbeid i barnehagen. Med ett års relevant videreutdanning kan førskolelærere/barnehagelærere tilsettes for arbeid på første til fjerde klassetrinn i grunnskolen(tilbys kun ved noen universiteter og høyskoler).


== Historikk ==
Yrket ble opprinnelig kalt barnehagelærerinne eller barnehagelærer. Første barnehagelærerutdanning i Norge var Barnevernsakademiet i Oslo som ble opprettet i 1935. I 1947 opprettet Menighetspleienes Landsforbund Barnevernsinstituttet i Trondheim, som i dag kalles Dronning Mauds Minne Høgskole for barnehagelæreutdanning. Senere er utdanning av førskolelærer / barnehagelærer lagt til de fleste lærerutdanningene i Norge.
Yrkestittelen for de som er uteksaminert fram til våren 2015 er førskolelærer. Tittelen barnehagelærer gjeninnføres imidlertid for de som startet utdanningen høsten 2013 .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av førskolelærer Arkivert 8. oktober 2009 hos Wayback Machine.
Lovdata.no  Barnehageloven av 2005
Lovdata.no Forskrift for barnehagelærerutdanning, 2012
Tov Flatin

Tov Aslaksson Flatin (født 10. oktober 1878 i Seljord, død 4. september 1945 i Flesberg) var en norsk lokalhistoriker, folkeminnesamler, Venstre-ordfører og statsstipendiat. 
Han gikk på Telemark folkehøgskole 1895-96 og på lærerseminar i Seljord 1898. Han var lærer i Morgedal 1898-1900 og fra 1900 til 1943 i Flesberg. I Flesberg bygde han også garden Flatin, var formann i Venstrelaget og ordfører i bygda. 
Han startet tidlig med innsamling og utgivelse av folkeminner og ble utnevnt til statsstipendiat i 1918. Karakteristisk for hans forfatterskap er det store innslaget av folkeminnestoff i bygdebøkene. Han var medstifter av Numedal sogelag i 1912, redaktør av lagets tidsskrift, medstifter og leder av Landslaget for folkeminnesamlarar (nå nedlagt), og med i styret for Lågdalsmuseet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Reimund Kvideland. «Tov Flatin» I: Norsk biografisk leksikonFlesberg-maalet. 1910; ny utg 1923
Gamalt fraa Numedal. 7 bd. 1913-1939 (faksimile 1983-84)
Buskerud Amt jubilæumsskrift. 1914
Flesberg skulesoga. 1917
Flesberg, fraa dei eldste tider til no. 4 bd. 1914-1947
Innsamling av folkeminne, ei rettleiing. 1920
Noka æventy aa gamle truir, samla i selljor. 1922
Redaktør av broren Kjetil Flatins Tussar og trolldom. 1930
Flesberg heradsstyre 1837-1937. 1937
Seljord. 3 bd. 1942-54
Flesberg, fraa dei eldste tidir til no, II bd. Kristiania, Olaf Nordlis forlag 1923Han redigerte også sin bror Kjetil A. Flatins Tussar og trolldom. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 21. Oslo 1930.
Containerskip

Containerskip eller konteinerskip kalles også for lo-lo (fra engelsk lift-on-lift-off, på norsk løft-på-løft-av) i motsetning til ro-ro (roll-on-roll-off eller rull-på-rull-av på norsk) og har tatt en stadig voksende markedsandel siden de ble introdusert på midten av 1960-tallet. Disse skipene er tilpasset transporten av isocontainere. I 1998 fantes det 2 274 containerskip som i antall utgjorde 5,9 % av verdens handelflåte og 7,8 % av den samlede tonnasje. Til sammenligning representerte passasjerskip 9 % av flåten, men kun 0,7 % av tonnasjen. Marsjfarten for containerskip er normalt høy og ligger ofte på rundt 25 knop.
Det finnes tre hovedtyper containerskip, container, panamax og post-panamax. Navnet panamax kommer av Panamakanalen og sier noe om størrelsen på selve skipet. Et panamaxskip kan ha en maksimumsbredde på 32,25 meter og ha en dødvekt på 33 000-35 000 tonn som er maksimumsstørrelsen for å seile gjennom kanalen. De minste skipene - container - ligger på ca. 1 000-1 500 TEU (1 TEU = en tyvefots container). Panamax har en kapasitet på rundt 4 000 TEU, og de største - post-panamax - kan frakte rundt 6 000 TEU. Verdens største containerskip (per 2007) er «Emma Mærsk», som har en kapasitet på 11 000 TEU.
I tillegg til disse finnes det også såkalte feeder-skip som går mellom havnene. Ofte er det hverken økonomisk eller praktisk mulig å seile de større containerskipene til alle havner. Derfor anløper de gjerne bare de store containerterminalene (f.eks. Hamburg og Rotterdam). Mellom de små og store havnene går så de mindre containerskipene og plukker opp containere og samler dem sammen til de store hvor de så blir overført til de store skipene.
En av Nordens (og verdens) største operatører av containerskip er det danske rederiet A.P. Møller – Mærsk med en flåte bestående av ca. 500 containerskip.Når Emma Maersk ble ferdig i 2006 ble den verdens største containerskip. Siden har det danske rederiet Maersk fått laget flere søsterskip i samme størrelse. Containerskipet har en kapasitet på å frakte 15,000 20 fots containere, og når hver 20 fots container kan inneholde 14 tonn, kan Emma Maersk frakte 210,000 tonn i tillegg til sin egen vekt. Emma Maersk er 397 meter lang, og har en marsjfart på 25,5 knop.


== Se også ==
Vekselsbeholder, type konteiner brukt til landtransport med tog og lastebiler


== Referanser ==
Boney M.

Boney M. var en disco-/pop-gruppe som hadde sin glanstid på 1970-tallet. Gruppen ble dannet av den tyske musikkprodusenten Frank Farian og var opprinnelig basert i Vest-Tyskland. De fire opprinnelige frontfigurene var jamaicanskfødte Liz Mitchell og Marcia Barrett, Maizie Williams fra Montserrat og Bobby Farrell fra Aruba.
Med over 150 millioner solgte plater over hele verden er de sammen med ABBA den mest kjente gruppa fra 1970-tallet. De var blant annet kjent i Afrika, Australia og Asia. De er kjent for låter som «Ma Baker», «Daddy Cool», «Brown Girl In The Ring», «Rivers Of Babylon», «Mary's Boy Child» og «Hooray! Hooray! It's a Holi-Holiday» (en akklimatisert versjon av oldtime-melodien Polly Wolly Doodle).


== Medlemmer ==
Liz Mitchell (1976–1989)
Bobby Farrell (1976–1981 og 1984–1989)
Maizie Williams (1975–1989)
Marcia Barrett (1976–1989)
Reggie Tsiboe (1982–1989)


== Diskografi ==
Take The Heat off Me (1976) # 2 NOR
Love For Sale (1977) # 2 NOR
Nightflight To Venus (1978) # 1 NOR
Oceans Of Fantasy (1979) # 1 NOR
Boonoonoonoos (1981) # 21 NOR
Christmas Album (1981)
10 000 Lightyears (1984)
Eye Dance (1985)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Boney M – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Boney M på Internet Movie Database 
(en) Boney M på Apple Music 
(en) Boney M på Discogs 
(en) Boney M på MusicBrainz 
(en) Boney M på Spotify 
(en) Boney M på Songkick 
(en) Boney M på Last.fm 
(en) Boney M på Genius — sangtekster 
(en) Boney M på AllMusic 
Marcia Barrett
Maizie Williams
Liz Mitchell
Bobby Farrell
Gartner

Gartner er en person som jobber med levende planter.
Det finnes forskjellige varianter av gartnere:

Frilandsgartner med spesiell vekt på grønnsaker, korn, poteter, frukt og bær.
Veksthusgartner med spesiell vekt på produksjon av blomster og grønnsaker i regulert klima.
Hagegartner med spesiell vekt på veiledning og vedlikehold av grøntanlegg og privathager.
Anleggsgartner steller med anlegg og vedlikehold av uterom. En anleggsgartner jobber gjerne med mer enn bare planter, for eksempel andre materialer som naturstein, betong, tre og løsmasser.


== Se også ==
Blomsterdekoratør


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gartner
Trapt

Trapt er et alternativ rock band som kommer fra Los Gatos, California i USA. De holder nå til i Laguna Hills, Los Angeles, California


== Historie ==
Trapt ble startet 1995 med Chris Brown på vokal, Simon Ormandy på gitar, Peter Charrell på bass, og David Stege hamrende løs på trommer. Ikke lenge etter spilte de inn albumene (Amalgamation and Glimpse) for salg på lokale turneer. Dessverre fikk bandet dårlig mottagelse, som resulterte i at Stege forlot bandet.Bandet fortsatte og spille for Warner Bros. Records og startet opptakene av deres første album, med hjelp fra Robin Diaz som erstattet Stege på trommer (Diaz ble senere erstattet av deres nåværende trommist,, Aaron Montgomery). Den November 22, 2002 bandet debuterte med deres selvtitlete album Trapt som inneholdt totalt 3 singler. "Headstrong" var den første, og den rakk #1 på både USAs Modern Rock-liste og USA Mainstream Rock-liste, i tillegg til #16 på USAs Hot 100, som markerte deres mest suksessfulle hiten deres noensinne, pluss at det ble introsang for WWE Bad Blood i June 2003. Den andre singelen fra albumet, "Still Frame", greide også å nå #1 plass på USAs Mainstream Rock-liste, men greide ikke å nå like langt på de to andre listene. Den tredje og siste singelen, "Echo" (hvis video hadde en gjesteopptreden fra Michelle Trachtenberg) gjorde det best på USAs Modern Rock-liste, med #10. Trapt-albumet fikk platina-status av RIAA.
Det neste slippet fra bandet etter debut-album var en tre-sangs EP (sluppet 30. mars, 2004) som inneholdt live-versjoner av "Made Of Glass" og "Echo" sporene, i tillegg til en tidligere uhørt sang, "Promise".
Bandets andre fullengde-album ble kalt "Someone In Control", og ble sluppet 13. september, 2005. Den inneholdt tre nye singler, "Stand Up", "Waiting" og "Disconnected (Out Of Touch)". Selv om singlene ikke gjorde det så godt som de så ble sluppet i deres første album, "Stand Up" nådde opp til #4 på USAs Mainstream Rockliste.
Bandet ga ut platen Only Through the Pain den 5. august 2008. På albumet er blant annet sangene «Who's Going Home with you Tonight», «Contagious» og «Wasteland» som også blir spilt av på hjemmesiden til Trapt.


== Diskografi ==
Amalgamation
Glimpse
Trapt (2002)
Trapt EP (2004)
Someone in Control (2005)
Only Through the Pain (2008)


== Singler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Trapt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Trapt på Internet Movie Database 
(en) Trapt på Apple Music 
(en) Trapt på Discogs 
(en) Trapt på MusicBrainz 
(en) Trapt på SoundCloud 
(en) Trapt på SoundCloud 
(en) Trapt på Spotify 
(en) Trapt på Songkick 
(en) Trapt på Last.fm 
(en) Trapt på Genius — sangtekster 
(en) Trapt på AllMusic 
Offisielle MySpace side