jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Quedlinburg

Quedlinburg er en by ved elven Bode i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Gamlebyen, stiftskirken St. Servatius og slottet ble i 1994 oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Historie ==
Byen fikk byrettigheter i 994. Fra  det 10. til  det 12. århundre var byen et såkalt Königspfalz til påske og hadde som sådan plikt til å gi reisende medlemmer av hoffet kost og losji. I nesten 900 år fantes det i byen et Damenstift, det vil si bofellesskap for ugifte adelsdamer som ønsket å leve et gudfryktig liv. Opprinnelig hadde damenstiftet status som kloster. Etter reformasjonen ble klosteret oppløst, men bofellesskapet hadde fortsatt et religiøst innhold.

Slottskomplekset i Quedlinburg ble grunnlagt av Otto den store og var keiserlig sete for de saksiske keiserne. Riksdagen ble holdt ved Ottos hoff i Quedlinburg i 972. Her underkastet bl.a. den polske hertug Mieszko og den bøhmiske hertug Boleslav I seg den tysk-romerske keiserens lensherredømme, og gikk med på å betale tributt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Quedlinburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Quedlinburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
The Soundhouse Tapes

The Soundhouse Tapes er en EP hentet fra en demo det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden spilte inn fra 30. til 31. desember 1978, men som ikke ble utgitt før 9. november året etter.De tre låtene som ble med på singelen, var «røffere» utgaver av låter som senere ble utgitt på bandets første album, Iron Maiden. Den fjerde låten fra demoen, «Strange World», var kun tilgjengelig på kassett utgivelsen.
The Soundhouse Tapes ble utgitt i bare 5 000 eksemplarer, som alle ble revet bort ganske umiddelbart. EP-en ble utgitt igjen som originalkopi i 1996, også da i begrenset utgave, som hver gikk for tusenvis av kroner, og den er den dag i dag fremdeles et yndet samlerobjekt.


== Sporliste ==
«Iron Maiden»
«Invasion»
«Prowler»
«Strange World» (bonusspor kun på kassett-utgivelsen)


== Personell ==
Paul Di'Anno – vokal
Dave Murray – gitar
Steve Harris – bass
Doug Sampson – trommer
Paul Cairns – gitar (ukreditert)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Soundhouse Tapes på Discogs 
(en) The Soundhouse Tapes på MusicBrainz 
(en) The Soundhouse Tapes på AllMusic
Doug Sampson

Doug Sampson (født 30. juni 1957 i Walthamstow, London) var det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens trommeslager fra midten av 1977 til januar 1980, da han måtte slutte på grunn av sykdom. Han ble erstattet av Clive Burr. På denne tiden rakk Sampson å spille inn den legendariske demoen The Soundhouse Tapes (1979) med bandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doug Sampson på Discogs 
(en) Doug Sampson på MusicBrainz 
(en) Doug Sampson på Encyclopaedia Metallum 
(en) Doug Sampson på AllMusic
Anna Amalia av Sachsen-Weimar-Eisenach

Anna Amalie av Sachsen-Weimar-Eisenach (født 24. oktober 1739 i Wolfenbüttel, død 10. april 1807 i Weimar) var en tysk komponist og hertuginne.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Anna Amalie var datter av hertug Karl I av Braunschweig-Wolfenbüttel og prinsesse Philippine Charlotte av Preussen, en søster av kong Fredrik den store og av komponisten Anna Amalie av Preussen. 
Da hun var 16 år ble hun gift med hertug Ernst August II Konstantin av Sachsen-Weimar-Eisenach, som hun fikk to sønner med. I 1758 døde hennes mann, og hun overtok regjeringen i hans hertugdømme på vegne av deres mindreårige sønn, arveprins Karl August.


=== Komponist ===
Selv om regjeringspliktene var en tung byrde for henne, fikk hun tid til å arbeide med musikk for å få ro i sinnet. Hun lot seg undervise i komposisjon og klaver av Ernst Wilhelm Wolf, og hennes musikalske aftener var berømte. I 1775 ble hennes sønn myndig og overtok styret i hertugdømmet, mens Anna Amalie viet seg helt til musikken og til kunsten. Hun musiserte aktivt og forfattete blant annet sangspillet Erwin und Elmire (1776).
Hun grunnla også Deutsche Schauspiel i Weimar og initierte åpningen av de weimarske museer. Kunstnere som Johann Gottfried von Herder, Christoph Martin Wieland, Abel Seyler og hans omvandrende teatertrupp, Christian Friedrich Daniel Schubart og senere Johann Wolfgang von Goethe virket under hennes beskyttelse. Goethe skrev Zum Andenken der Fürstin Anna-Amalia til hennes ære.
I 1788 begav hun seg til Italia, hun studerte bildende kunst og musikk til 1790. Omkring 1799 forfattet hun et musikkteoretisk verk.
Det verdensberømte Herzogin-Anna-Amalia-Bibliothek i Weimar ble oppkalt etter henne i 1991. Hun hadde selv vært med på å utøke bibliotekets samlinger ved å i 1766 sammenføre det med Weimars hoffbibliotek.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Joachim og Leonie Berger: Anna Amalia von Weimar. Eine Biographie, München 2006, ISBN 978-3-406-54967-0
(de) Carl August Hugo Burkhardt: «Amalia». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 386 f.
(de) Georg von Dadelsen: «Anna Amalia.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 302 f. (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Amalia, Duchess of Saxe-Weimar-Eisenach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Anna Amalia av Sachsen-Weimar-Eisenach i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Biografi, fembio.org
Biografi i Musik und Gender
Tilman Krause: Anna Amalia. Die verkannte Mutter der deutschen Klassik Die Welt, 9. juni 2007
Goethe und Anna Amalia - eine verbotene Liebe? Klassik Stiftung Weimar
Anna Amalia, Herzogin von Sachsen-Weimar,  Sophie Drinker Institut
The Freddie Mercury Tribute Concert

The Freddie Mercury Tribute Concert var en konsert til minne om Queens vokalist Freddie Mercury, som døde av aids 24. november 1991. Den ble holdt på Wembley stadion i London 20. april 1992. Alle konsertens inntekter gikk til  The Mercury Phoenix Trust.
I februar 1992 annonserte Brian May og Roger Taylor på de årlige BRIT Awards at de skulle ha en friluftskonsert til minne om Freddie Mercurys liv. 72 000 billetter ble utsolgt på billettsalget neste dag, på bare seks timer, selv om ingen visste hvem andre enn Queen som skulle spille.
Denne opptredenen markerte bassist John Deacons siste opptreden med bandet.


== Hjemmeutgivelser ==
I april 2002 ble den andre halvdelen av konserten utgitt på DVD, og gikk rett inn på førsteplass på listene i Storbritannia. Robert Plant spilte «Innuendo» på konserten, men ville ikke la det være med på DVD-en fordi han følte at det var så dårlig, og folk var enige.
Den 2. september 2013 ble konserten gjenutgitt på DVD og Blu-Ray. I likhet med den tidligere VHS-utgivelsen, ble  «Love of My Life» og «More Than Words» av Extreme, «Let's Get Rocked» og «Animal» av Def Leppard, samt Spinal Tap, U2 og Mango Groove fra åpningssegmentet ikke inkludert. Det samme gjaldt også Robert Plants «Innuendo» fra den andre halvdelen.


== Opptredener ==


=== Uten Queen ===
Metallica – «Enter Sandman», «Sad But True», «Nothing Else Matters»
Extreme – Queen-medley, «Love of My Life» «More Than Words»
Def Leppard – «Let's Get Rocked», «Animal», «Now I'm Here» (med Brian May)
Bob Geldof – «Too Late God»
Spinal Tap – «Majesty of Rock»
U2 – «Until the End of the World» (spilt via satellitt fra Sacramento, California, USA)
Guns N' Roses – «Paradise City», «Only Women Bleed» «Knockin' on Heaven's Door»
Mango Groove – «Special Star» – (spilt via satellitt fra Johannesburg, Sør-Afrika)
Elizabeth Taylor – Tale om å forebygge AIDS


=== Med Queen ===
Queen med Joe Elliott og Slash – «Tie Your Mother Down»
Queen med Roger Daltrey og Tony Iommi – «I Want It All»
Queen med Zucchero – «Las Palabras de Amor»
Queen med Gary Cherone og Tony Iommi – «Hammer to Fall»
Queen med James Hetfield og Tony Iommi – «Stone Cold Crazy»
Queen med Robert Plant – «Innuendo» (inneholder deler av «Kashmir»), «Thank You» (intro), «Crazy Little Thing Called Love»
Brian May og Spike Edney – «Too Much Love Will Kill You»
Queen med Paul Young – «Radio Ga Ga»
Queen med Seal – «Who Wants to Live Forever»
Queen med Lisa Stansfield – «I Want to Break Free»
Queen med David Bowie og Annie Lennox – «Under Pressure»
Queen med Ian Hunter, David Bowie, Mick Ronson og Joe Elliott – «All the Young Dudes»
Queen med David Bowie og Mick Ronson – «Heroes»
David Bowie – «Lord's Prayer»
Queen med George Michael – «'39»
Queen med George Michael og Lisa Stansfield – «These Are the Days of Our Lives»
Queen med George Michael – «Somebody to Love»
Queen med Elton John og Axl Rose  – «Bohemian Rhapsody»
Queen med Elton John og Tony Iommi – «The Show Must Go On»
Queen med Axl Rose – «We Will Rock You»
Queen med Liza Minnelli og resten av artistene som fremførte på konserten – «We Are the Champions»
Queen – «God Save the Queen» (outro)
Kovel

Kovel (ukrainsk og russisk: Ковель, polsk: Kowel) er en by i det vestlige Ukraina i fylket Volyn. Den har en befolkning på 65 777 (2009). Kovel er den nordvestre terminus på det ukrainske jernbanenett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kovel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjørn Sundquist

Bjørn Richard Sundquist (født 16. juni 1948 i Hammerfest) er en norsk skuespiller. Han er av samisk opphav på sin mors side. Sundquist utdannet seg som skuespiller i Oslo, ble fast ansatt ved Det norske teatret i 1972 og senere ansatt ved Nationaltheatret. 
Han ble tildelt Teaterkritikerprisen i 1987 og mottok Æres-Amanda i 2000, Gullruten 2000 i klassen beste TV-skuespiller for Sejer - se deg ikke tilbake, Finnmark fylkes kulturpris i 2003 og Gammleng-prisen i klassen skuespiller i 2005. Samme år ble Sundquist kåret til det siste århundrets beste mannlige filmskuespiller. I 2017 ble han tildelt Heddas æresprisI 2009 spilte han i de to siste episodene i Tv-serien Berlinerpoplene, samt Karl III. 
Bjørn Sundquist spilte gitar i bandet The Guys i Hammerfest på 60-tallet. I forbindelse med lanseringen av filmen Jernanger januar 2009, opptrådte han flere ganger som gitarist sammen med regissør Pål Jackman og andre musikere tilknyttet filmen og Jackman, blant annet under den offisielle åpningen av Tromsø internasjonale filmfestival i 2009 og på talkshowet Grosvold på NRK1 16. januar 2009. 
Sundquist er bosatt på Nesodden.


== Filmer ==


== Øvrige produksjoner ==
Bjørn Sundquist har også medvirket i en rekke kortfilmer, TV-filmer og TV-serier.

Diskografi2 krimperler (2006), med Unni Lindell
Egil Hovland: Job (2016), med Bjørn Andor DrageDeltar påHenrik Ibsen: Gjengangere (2001)
Ugress: Resound (2002)
Robert Louis Stevenson: Skatten på Sjørøverøya (2004)
Alan Cutler: Snäckan i berget – en berättelse om geologins grundare och upptäckten av jordens historia (2005)
Henrik Ibsen: På vingene (2005)
Maj Samzelius: Stjernene forteller (2005)
Henrik Ibsen: Catilina (2005)
Anonym: Kongepudler – en røverroman om den norske eliten (2006)
Truman Capote: Med kaldt blod (2006)
Roy Jacobsen: Seierherrene (2007)
Mark Haddon: Noe til besvær (2007)
A.B.C. Whipple: Världshaven (2008)
John W. Harrington: Kontinenternas dans – Geologiska äventyr i tid och rum (2008)
Russell Sackett: Havskuster (2008)
Russell Miller: Kontinenter i rörelse (2008)
Bruce Brown & Lane Morgan: Mirakelplaneten (2008)
Per Bronken: Svermere (2009)
Lars Saabye Christensen: Chet spiller ikke her (2011)
Nordnorsk forfatterlag: Noe som er inni noe (2012)
Norsk Råkk: Panoramaskrik (2014)
Geggen Mauno: 9650 (2014)
Rebbely Hills Records: Lyden av Hammerfest (2014)
Joddski: Bjørn Sundquist (2015)
Joddski: Bygdedyret (2015)
Filmmusikk: Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin – Sangene, musikken og masse moro fra filmen (2015)
Terje Nilsen: Nye låta (2016)
Joddski: Fartstid (2016)
seiern er vår: norsk humor serie nrk (1994)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Sundquist på Internet Movie Database 
(no) Bjørn Sundquist hos Nationaltheatret 
(no) Bjørn Sundquist hos Sceneweb 
(sv) Bjørn Sundquist i Svensk Filmdatabas 
(da) Bjørn Sundquist på Filmdatabasen 
(da) Bjørn Sundquist på danskfilmogtv.dk 
(da) Bjørn Sundquist på Scope 
(fr) Bjørn Sundquist på Allociné 
(en) Bjørn Sundquist på AllMovie 
(en) Bjørn Sundquist hos The Movie Database 
Bjørn Sundquist på Filmlisten.no
Portrettintervju i Magasinet
Julia Schacht

Julia Elise Schacht (født 13. juli 1982) er en norsk skuespiller fra Helgøya i Ringsaker som i 2005 debuterte på lerretet i filmen Naboer. 
Hun gikk på Foss videregående skole (musikklinja) og er utdannet ved Kunsthøgskolen i Oslo KHiO skuespiller BA 2008/2009.
Julia er også utdannet ved skuespillerlinja på NISS i Oslo.
I 2005 ble Julia Schacht kåret til «årets mest sexy» av magasinet Mann.Fra høsten 2014 spiller hun den sympatiske karakteren Line Halvorsen i den norske såpeserien Hotel Cæsar.


== Filmografi (utvalg) ==
2021 - Ingen hverdag mer
2020 - Maskineriet
2019 - Alle må dø
2017 - Juleblod
2015 - Solness
2013 - Den siste dansen (kortfilm) 
2011 – Hjelp, vi er i filmbransjen
2011 – Få meg på, for faen
2011 – Bambieffekten
2010 – Kurt Josef Wagle og legenden om fjordheksa
2009 – Svik
2005 – Naboer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Julia Schacht på Internet Movie Database 
Julia Schacht hos Filmweb
(en) Julia Schacht hos The Movie Database
Jonas Ramus (historiker)

Jonas Ramus (født 27. september 1649 på Aukra prestegard, død 16. mai 1718) var prest og historiker.
Han var sønn av sogneprest Daniel Ramus i Aukra. I 1665 var Jonas student, og i 1680-årene personellkapellan til Sørum kirke på Romerike under sogneprest Colbjørn Torstenssøn. Han giftet seg med prestens datter, Anna Colbjørnsdatter, i 1682. Fra 1690 ble Ramus sogneprest i Norderhov kirke på Ringerike, der han ble til sin død i mai 1718. Ramus ble magister i 1698.
Foruten flere populære andaktsbøker, deriblant Naadens aandelige Markets-Tiid (1680), skrev han en rekke andre verker: Noris Regum (1698), Guds Rige blandt Verdens Riger (1702), Norriges Kongers Historie (utg. 1719) og Norriges Beskrivelse (1715, utg. 1735). I sistnevnte finnes den første skriftlige versjon av sagnet om Jostedalsrypa. I Ulysses Et Otinus Unus & idem (1716) hevdet han at Odin og Odyssevs var identiske, og at Odysseen til dels fant sted i Norge. Hans påstand om at malstrømmen i Lofoten egentlig var Odysseens Kharybdis, ble i en årrekke sitert av utenlandske skribenter. Ramus omtaler i forordet til boken hvalen man fant skjelettet av i Tistedal, og opplyser at funnet ble gjort i 1682. Fra funnstedet fant en knokkel veien til prost Johan Colds låve, der arbeidsfolk benyttet den som benk. Den 20. november 1739 ble den mottatt i kunstkammeret i København.Norriges Kongers Historie ble utgitt i København av Peter Nørwig, som to år senere slo seg ned i Bergen som byens første privilegerte boktrykker. Ludvig Holberg, som nettopp hadde fått utgitt Peder Paars, var trolig den som beveget Nørwig til å utgi denne krøniken, som er spekket med underlige hendelser og spekulasjoner som sammensveiser bibelsk, gresk-romersk og norrøn mytologi, med historikere fra antikken til hans egen tid for å konstruere genealogier fra Odin/Odyssevs og den mytiske kong Nor til Harald Hårfagre.Ramus og kona Anna skal ha fått mange barn, men de fleste døde tidlig. Sønnen Daniel Ramus etterfulgte faren som sogneprest til Norderhov fra 1717, da faren var blitt syk.


== Referanser ==
Jonas Ramus

Jonas Ramus er navnet på minst to personer:

Jonas Ramus (historiker) (1649–1718), norsk prest og historiker
Jonas Ramus (justitiarius) (1718-1765), norsk jurist
Kongsvinger Idrettslag

Kongsvinger Idrettslag (stiftet søndag 31. januar 1892) er en idrettsforening fra Kongsvinger. Den er mest kjent for fotball, men driver også med andre idretter. Idrettslaget er delt opp i flere organisasjoner som tar seg av forskjellige idrettsgrener. KIL benytter idrettsanleggene på Gjemselund, som omfatter Gjemselund Stadion (fotball) og Nye Kongsvinger Ishall, samt en innendørs fotballbane i Kongsvingerhallen og håndballbanene i Tråstadhallen og Holthallen.


== Fotball ==
KIL Toppfotball er KILs profesjonelle fotballag som fra 2015-sesongen spiller i 2.divisjon gruppe 4. Laget har tidligere spilt i den øverste divisjonen fra 1983 til 1999, men havnet deretter helt ned i 2. divisjon i 2001. Siden har det vært opp og ned mellom 2. divisjon og eliteserien. KIL Toppfotball har også et rekruttlag i 3. divisjon og et ungdomslag.Kongsvinger IL Fotball omfatter de øvrige fotballagene under Kongsvinger IL. Dette inkluderer foruten en mengde aldersbestemte lag, et kvinnelag i 1. divisjon, tilhørende B-lag i 3. divisjon, samt et herrelag i 5. divisjon.


== Ishockey ==

Kongsvinger IL Ishockeyklubb (kjent som Kongsvinger Knights fram til klubben gikk konkurs i 2018) ble dannet 27. januar 1961. De var i begynnelsen uavhengige, men ble senere en del av KIL. I 2004 rykket de opp til 1. divisjon, men har også spilt fire sesonger i GET-ligaen fra 2014 til 2018. Senior Elite-laget for menn spiller fra 2018/2019-sesongen i 2. divisjon ishockey for menn.


== Andre idretter ==
Andre avdelinger av Kongsvinger Idrettslag inkluderer:

KIL Fotball
KIL Friidrett
KIL Håndball
KIL Ski
KIL Skøyter
KIL Turn


== Litteratur ==
Dalseng, Frode og Søgård, Tom (1986). «Kongsvinger (sidene 99–106)». Hedmarksidretten. Oslo: Universitetsforlaget. s. 207 sider. ISBN 8200430820. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
KIL Fotball
KIL Håndball
KIL Supporterklubb
Gjemselund Stadion - Nordic Stadiums
Berit Woie Berg

Berit Helene Woie Berg (født 1951  i Austre Moland) er en norsk Venstre-politiker fra Leines i Steigen. Woie Berg var varaordfører i Steigen kommune fra 1999 til 2003 og ordfører fra 2003 til 2007. Hun var leder for Nordland Venstre fra 2008 til 2010.
Woie Berg arbeidet som lærer ved Leines skole, og senere ved Steigen sentralskole fra 1977 til 1990. Fra 1990 var hun prosjektleder, og 1991–2003 daglig leder, for stiftelsen Kvinneuniversitetet Nord (KUN) som ble åpnet i Steigen i oktober 1991. I desember 1995 ble hun valgt til leder for Steigen Venstre, og i 1999 ble hun valgt inn i kommunestyret hvor hun innehadde vervet som varaordfører i påfølgende periode. I 2003 ble Woie Berg valgt til Steigens første kvinnelige ordfører.I desember 2007 ble Woie Berg ansatt som seniorrådgiver i KUN, og fra 2009 til 2021 arbeidet hun som Nav-leder i Steigen.


== Referanser ==
Torget (Brønnøy)

Torget er ei øy sørvest i Brønnøy kommune i Nordland. Øya er en del av en kommune som driver mye med fiske. Torget ligger omtrent 16 km unna sentrum og øya er forbundet med fastlandet med Brønnøysundbrua. Den har et areal på 16,4 km² og 778 innbyggere (2001). På øya ligger den kjente fjellformasjonen Torghatten.
Torghatten er et populært turistmål hvor det i gjennomsnitt er omtrent 100 000 besøkende hvert år. Opp under Torghatten finnes en campingplass hvor turister kan leie hytter eller leie plass til campingvogner. Det finnes også en liten badeplass og en liten restaurant rett ved vannet. Tidligere var det en restaurant lengre unna badeplassen som ble hardt skadet i en storm. Mange turister fra blant annet Norge og Tyskland kommer til Torget.
Rett utenfor Torget er det mange små og store øyer og vær som man kan se fra Torghatthullet, blant annet Torværet og langt i det fjerne Sandværet. Mange av øyene eies privat og det er hus på noen få av øyene.
På Torget har det bodd folk i flere hundre år og derfor har det vært skole der. Det var en liten skole på 70-tallet som for mange år siden er lagt ned. Etter den ble lagt ned åpnet en ny og større skole, grendeskolen, som i dag bare brukes som grendehus og leies ut til fester og lignende.
For å komme seg fra sentrum og til Torget må man kjøre over en bro. Fra broen kan du se både de syv søstre og Torghatten.
Torget og Brønnøysund var et sted hvor flere tyske soldater kom under 2. Verdenskrig. Flere av de tyske soldatene bodde i værene rett utenfor Torget og på Torget under krigen.
Torghatten-ulykken var en flyulykke som inntraff den 6. mai 1988 da et norsk Widerøe-fly av typen Dash 7 (reg. LN-WFN) styrtet i Torghatten ved Brønnøysund under innflyving til Brønnøysund lufthavn, Brønnøy. Alle 36 ombord mistet livet, noe som gjør det til den dødligste ulykken med et Dash 7-fly.


== Se også ==
Lekamøya


== Kilder ==
Torghatten camping
Torghatten og andre trollfjell
Anyang

Anyang kan vise til:

Byprefekturet Anyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina,
Fylket Anyang i byprefekturet Anyang i Henan i Kina,
Fylket Anyang i Sør-Korea.
Anyang (Gyeonggi)

Anyang er også navn på en by i KinaAnyang (Anyang-si) er en by i provinsen Gangwon i Sør-Korea.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anyang, Gyeonggi-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anyang, South Korea – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ramberg (Flakstad)

Ramberg er administrasjonssenteret i Flakstad kommune i Lofoten i Nordland. Ramberg ligger på Flakstadøya. På stedet Flakstad ved Ramberg ligger Flakstad kirke, som er bygget i 1780. Navnet Ramberg er satt sammen av ram (ramn/ravn) og berg, og betyr altså Ravneberget.
Siste soloppgang før mørketida er 8. desember og første soloppgang etter mørketida er 4. januar.


== Eksterne lenker ==
turliv.no - informasjon og bilder fra båthavna, Ramberg
Ramberg Gjestegård
Friisgaarden
Skagen Camping
Flakstad Taxi
Flakstad kommune
Vestlofoten info
Oppeid

Oppeid (lulesamisk: Badjesijdda) er et tettsted og administrasjonssenteret i Hamarøy kommune i Nordland. Tettstedet har 536 innbyggere per 1. januar 2022. Her ligger Knut Hamsun videregående skole. På Presteid øst i tettstedet ligger Hamsunsenteret.
På Oppeid ligger åsen Veten som er et yndet turmål og utsiktspunkt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Store norske leksikon
MIRC

mIRC er en IRC-klient for Microsoft Windows, og er kanskje den mest kjente IRC-klienten som finnes. Den første versjonen av mIRC kom ut i 1995.
Programmet kan lastes ned gratis og evalueres opptil 30 dager. Etter evalueringsperioden må programvaren registreres for videre bruk (prisen er 20 dollar), og må fornyes etter 3 år - eldre registreringer har livstid.
Ifølge mIRCs egen hjemmeside er det totalt passert 150 millioner nedlastinger.
mIRC er skrevet i C/C++. 
mIRC har et skriptspråk som heter «mIRC scripting language», uoffisielt kalt mSL. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 


== Scripter ==
The Reactor Script (utgitt 2002, og forsatt under utvikling)
Silvalen

Silvalen er et tettsted og administrasjonssenteret i Herøy kommune i Nordland. Tettstedet har 855 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger ved Herøysundet på øya Nord-Herøy.


== Referanser ==
Millbank Tower

Millbank Tower er en skyskraper i Millbank i London. Bygningen er 118 m høy og ble bygget i 1963 selskapet Vickers-Armstrongs, og var derfor opprinnelig kjent som «Vickers Tower». Den er et tydelig landemerke i silhuetten av London, beliggende ved Themsen en snau kilometer fra Palace of Westminster. Det ble tegnet av Ronald Ward and Partners og bygget av byggeselskapet John Mowlem & Co. Skyskreperen er et landemerke i London-horisonten, stående ved siden av elven Themsen, en knapp km opper elven fra Palace of Westminster. Tårnet har vært eid av David and Simon Reuben siden 2002, mens det fortsatt driftes av dets tidligere eier Tishman Speyer Properties. I henhold til bygningsvern i Storbritannia er det bygning listet som grad II.Den mest kjente beboeren i bygningens historie er det britiske arbeiderpartiet, selv om partiet i motsetning til alminnelig oppfatning aldri innehadde plass i selve tårnet. Fra 1995 leiet partiet to etasjer i sokkeldelen av bygningen som valgkamphovedkvarter, inkludert førsteetasjen som hadde en forelesningssal og møterom som ble brukt til pressekonferanser. Arbeiderpartiet styrte valgkampen i 1997 fra Millbank Tower; etter valget forlot partiet sitt hovedkvarter i Walworth Road for å flytte til Millbank. Denne bruken førte til at ordet «Millbank» ble en hentydning til stram politisk kontroll og mediemanipulasjon. Husleien på 1 million pund tvang imidlertid partiet til å flytte fra bygningen i 2002.
De forente nasjoner hadde kontorer i Millbank Tower, og forlot bygningen i 2003 med henvisning til den høye husleien.


== Referanser ==