Tom Sawyer

Tom Sawyer (engelsk originaltittel: The Adventures of Tom Sawyer) er en roman fra 1876 av den amerikanske forfatteren Mark Twain. Den handler om gutten Tom Sawyer og om barndom og livet ved elven Mississippi på midten av 1800-tallet.
Twain skrev oppfølgeren Huckleberry Finn åtte år senere; her er bipersonen Huckleberry Finn forfremmet til hovedperson.


== Handling ==
Handlingen i begge bøkene er lagt til en delvis uspesifisert tid, som kan avgrenses ved at det må foregå etter av dampskipene begynte å trafikkere Mississippi tidlig på 1800-tallet, og før den amerikanske borgerkrigen (1861–65). «Det er nærliggende å tidfeste begge bøkene til Mark Twains barndom,» mener Kari Skjønsberg. Det vil si rundt 1845–50. Handlingen i begge bøkene tar utgangspunkt i den fiktive byen «St. Petersburg», som er basert på Twains oppvekstby Hannibal (Missouri).
Tom bor hos sin tante Polly, men fortrekker det frie livet som vennen Huck lever. Huck er tilsynelatende foreldreløs og hjemløs. Som straff for å ha sølt til klærne sine blir Tom pålagt å hvitkalke et plankegjerde. Ved at han framstiller jobben som et privileigum og en lysthandling, lykkes han i å få andre gutter til å gjøre jobben, mot at de betaler ham små gaver. han bytter senere disse gjenstandene i søndagsskole-samlekort, som han igjen bytter i en Bibel – til søndagsskolelærerens forbauselse.
En natt blir Tom og Huck vitne til et mord på kirkegården. Dr. Robinson, Muff Potter og Indianer-Joe er gravrøvere, men begynner å slåss seg i mellom. Muff Potter blir slått bevisstløs, og Joe dreper doktoren. Etterpå legger han skylden på Muff. Tom og Huck våger ikke å fortelle hva de har sett, ettersom de har vært ute uten lov. De rømmer til en øde øy, men vender tilbake og vitner i rettssaken, hvor Tom avslører Joe som morderen. Joe rømmer.
Senere forsvinner Tom og kjæresten Becky fra en skoleutflukt, og forviller seg inn i en hule, hvor de blir gående i dagevis. I mellomtiden forhindrer Huck et nytt innbrudd som Indianer-Joe har planlagt. Tom oppdager at Joe og tyvegodset hans befinner seg inne i det samme hulesystemet, men forteller det ikke til noen. Landsbyens dommer beordrer at hulene blir murt igjen for å hindre at flere barn går seg bort. Når Tom og Huck vender tilbake til hulene finner de både liket av Joe og det nedgravde tyvegodset. de blir byens helter, og deler skatten mellom seg.


== Tema ==
Romanen blir dels oppfattet som en fremragende studie i et guttesinn, og dels som en humoristisk skildring av uvørne gutteknekter. Sigmund Skard peker på blandingen av «skarp observasjon og godsleg humor». Skard peker på at barns uskyld blir trukket inn i en brutal voksenverden, hvor bare den barnlige uskylden viser seg å ha moralsk bærekreft; likevel er boka også «ein høgsong til det å vera barn».


== Bokas etterliv ==
I tillegg til Huckleberry Finn (1884) skrev Twain videre om Tom Sawyer i 

Tom Sawyer Abroad (1894). Oversatt til norsk som Tom Sawyer blir detektiv (1965) og Detektiven Tom Sawyer (1983)
Tom Sawyer, Detective (1896). Oversatt til norsk som Tom Sawyer på nye eventyr (1983)Film & TV-produksjoner i utvalgTom Sawyer (1917), regi ved William Desmond Taylor, Jack Pickford som Tom
Norman Taurog: The Adventures of Tom Sawyer (1938). Tommy Kelly som Tom
Don Taylor: Tom Sawyer (1973). Musikalfilm med Johnny Whitaker som Tom
James Neilson: Tom Sawyer (1973) (TV-serie). Josh Albee som Tom
Tom Sawyer og Huckleberry Finn («Huckleberry Finn and His Friends»), en kanadisk TV-serie fra 1979, som ble vist på NRK første gang fra høsten 1981 til 1982.
Peter Hewitt: 'Tom og Huck (1995). Jonathan Taylor Thomas som Tom Sawyer og Brad Renfro som Huckleberry Finn.
Jo Kastner: Tom Sawyer & Huckleberry Finn (2013). Joel Courtney som Tom Sawyer og Jake T. Austin som Huckleberry Finn.Tom Sawyer er med som en karakter i filmen The League of Extraordinary Gentlemen (2003) – i rollen som U.S. Secret Service-agent, til tross for at han ikke er med i Alan Moores opprinnelige The League of Extraordinary Gentlemen-univers.


== I Norge ==
I Norge ble romanen første gang gitt ut som føljetong i bladet Norsk Barneblad i 1922. Annie Berckenhoff oversatte den for Damm i 1929. Zinken Hopp oversatte i 1949 for Eide forlag. Olav Angell oversatte boka i 1973 for Den norske bokklubben. Inger Berset oversatte den for Gyldendal i 1982, med utgangspunkt i en forkortet dansk utgave.


== Referanser ==