jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jamaicas herrelandslag i fotball

Jamaicas herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballaget til Jamaica, og dette landslaget blir administrert av Jamaicas fotballforbund. Det jamaicanske fotballforbundet ble stiftet i 1910, og de ble medlem av FIFA i 1962. Jamaica har deltatt i ett VM-sluttspill, og nasjonalstadion er National Stadium i Kingston.


== Meritter ==
Beste resultat fra VM: Utslått i gruppespillet i 1998.
Finalist i Caribbean Cup i 1992, 1993 og 2017.


== VM-resultater ==


== Kamper i VM-sluttspill ==


== Kilder ==
Olsen, Egil Roger (2002): DRILLOS VERDEN.  Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7


== Eksterne lenker ==
(en) Hjemmeside til det jamaicanske fotballforbundet
(en) FIFAs profil om Jamaica
55 (tall)

55 (femtifem, også skrevet femogfemti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 54 og kommer før 56.
55 er et oddetall.
55 er atomnummeret til cesium.
55 er LV i romertall.
Max Reger

Johann Baptist Joseph Maximilian Reger (født 19. mars 1873 i Brand, Oberpfalz, død 11. mai 1916 i Leipzig) var en tysk komponist, pianist og organist. Han blir av mange regnet som den viktigste tyske orgelkomponisten etter Johann Sebastian Bach.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Reger ble født i den bayerske landsbyen Brand. Han fikk tidlig pianotimer av Adalbert Lindner i Weiden. I 1888 var Reger i Richard Wagner-festivalen i Bayreuth, og han ble svært påvirket av Wagners musikk. Fra 1890 lærte han komposisjon av Hugo Riemann i Wiesbaden, der han ble kjent med Eugen d’Albert og Ferruccio Busoni.


=== Karriere ===
1898 flyttet Reger til Weiden, og skrev flere store orgelverk. Det dreide seg om koralfantasier over «Ein' feste Burg ist unser Gott», «Freu' dich sehr, o meine Seele!», «Wie schön leucht't uns der Morgenstern» og «Straf' mich nicht in deinem Zorn», samt Fantasi og fuge i c-moll. Richard Strauss hjalp Reger med å få dem utgitt. 
Det neste store orgelverket, Fantasi og fuge over tonene B-A-C-H, komponert i 1900, vakte stor oppsikt i det tyske musikkmiljøet, og ble hans endelige gjennombrudd som komponist.
I 1901 flyttet Reger og kona Elsa von Bercken (født von Bagenski) til München, der han etter hvert fikk jobb som professor i kontrapunkt, komposisjon og orgelspill på musikkonservatoriet. Her skrev han sin velkjente Modulasjonslære (Beitrage zur Modulationslehre), og flere artikler om sin egen komposisjonsstil.
Reger var en nyskapende komponist, som blandet de dristige harmoniene fra Franz Liszt og Richard Wagner med en Bach-liknende kontrapunktikk, og dermed skapte han en syntese av barokke og romantiske idealer. Han benyttet ofte variasjonsformer, som partita og passacaglia. Bortsett fra de store orgelverkene er Reger mest kjent for orkesterverket Variasjoner og fuge over et tema av Mozart, men han var produktiv i de fleste former bortsett fra opera.
Som utøver var Reger en glimrende pianist, men i likhet med Sigfrid Karg-Elert en heller svak organist. Vennen Karl Straube, en av de fremste organistene i Europa, framførte og gjorde kjent Regers orgelmusikk.
Fra 1907 var Reger professor i komposisjon på musikkonservatoriet i Leipzig. Han dirigerte også hofforkesteret i Meiningen fra 1910 til 1914. I 1915 flyttet Reger til Jena. Reger døde under en reise til Leipzig i 1916.


== Se også ==
Sigurd Islandsmoen, norsk elev av Reger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Reger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Reger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Reger på Internet Movie Database 
(no) Max Reger hos Sceneweb 
(en) Max Reger på Discogs 
(en) Max Reger på MusicBrainz 
(en) Max Reger på Songkick 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Max Reger i International Music Score Library Project
Brunst

Brunst (hos hunndyr også kalt løpetid) er en tilstand betinget av kjønnshormoner som forekommer hos kjønnsmodne individer blant de fleste pattedyr. Brunsten utløser dyras trang til å parre seg for en periode. Denne perioden kalles gjerne en brunstperiode eller brunsttid. Dyr som kommer i brunst omtales gjerne som brunstige. Når brunstige hunndyr får eggløsning blir de befruktningsdyktige og kan forplante seg og bli drektige og få avkom.
Brunsttiden varierer i lengde mellom de mange ulike artene. I mange tilfeller utløser hunnens brunst hannens ønske om å parre seg. Små pattedyr kan komme i brunst mange ganger årlig, og således parre seg og få flere kull årlig. Eksempler på dette er smådyr som mus og rotter. Mange pattedyr kommer også i brunst kun en gang årlig, som regel også i samme tidsrom hvert år. Dette tidsrommet er ofte tilpasset miljøet dyra lever i, slik at mor og avkom skal ha best mulig forutsetning for å klare seg. Eksempler på slike dyr er eksempelvis ville dyr i hundefamilien og kattefamilien. Tamhunden kommer imidlertid gjerne i brunst oftere og helt uavhengig av årstider og habitat. Dette har trolig sammenheng med at slike hunder ikke trenger å ta hensyn til årstidene for å klare seg.
Blant mange større dyr er det ofte slik at hunnen ikke kommer i ny brunst før avkommet etter tidligere kull er store nok til å klare seg selv. Hannen kan allikevel ønske å parre seg oftere. Blant mange arter er det derfor kjent at hannen tar livet av hunnens avkom, slik at hun skal komme i brunst igjen. Eksempler på slike dyr er bjørner, nesehorn og elefanter m.m.


== Seksuell syklus hos hunnpattedyr ==
Tidsrommet mellom starten av to eggløsningsperioder kalles en seksuell syklus og kan variere både med art og individ. Den seksuelle syklusen deles i fire faser; proøstrus, østrus, metøstrus og anøstrus (som også kalles diøstrus). Av disse utgjør proøstrus og østrus tilsammen det vi til daglig kaller løpetid, en kort periode som også varierer tidsmessig med arten.

Proøstrus kalles også forbrunst og er synonym med tidsrommet like før eggløsning, da menstruasjonen er på sitt kraftigste.
Østrus kalles også brunst og er synonym med eggløsningen (den perioden dyra parrer seg).
Metøstrus kalles også etterbrunst og er synonym med drektighetsperioden, fødselen og dieperioden. Dyr som ikke blir drektige (eller skinndrektige) går raskere videre til anøstrus i syklusen, som således utvides tilsvarende.
Anøstrus (eller diøstrus) kalles også brunstmangel og er synonym med perioden da dyra er seksuelt inaktive.


== Andre betydnigner ==
Løpetid blir også brukt om nedbetalingstiden for et lån.


== Se også ==
Løpetid hos hunder
Drektighet
Sionordenen

Sionordenen (Prieuré de Sion, egentlig "Sion-prioratet") skal være en hemmelig orden hvis fremste oppgave er å bevare hemmeligheten om en blodlinje som utpeker Merovingerene som etterkommere av Jesus Kristus og Maria Magdalena. Det har imidlertid blitt fastslått at organisasjonen er en forfalskning iscenesatt av franskmannen Pierre Plantard (1920–2000) i et forsøk på å utpeke seg selv som rettmessig arvtager til Frankrikes trone.
Påstandene om ordenens lange historie har vakt fornyet interesse etter at de ble gjentatt i Dan Browns roman Da Vinci-koden.
Sionordenen ble først nevnt i 1956 i en artikkel i Vaincre, et magasin som ble utgitt av Plantard. Påstandene om ordenens historie gikk ut på at den hadde eksistert siden det 11. århundre og at den hadde spilt en hemmelig og avgjørende rolle i verdenshistorien. Sionordenen ble også sagt å ha vært en del av en hemmelig sammensvergelse for å gjenopprette Merovingernes linje til makten.
I 1981 ble en bok med tittelen "The Holy Blood and the Holy Grail" publisert, som presenterer Sionordenen som en faktisk organisasjon med en lang og komplisert historie. Boken ble senere gjort til en bestselger etter at den ble omtalt i Dan Browns roman Da Vinci-koden.
Imidlertid ble det senere avslørt at Sionordenen var en forfalskning iscenesatt av Plantard. Han innrømmet selv at han hadde skapt organisasjonen og laget falske dokumenter for å støtte påstandene om dens historie. Plantard hevdet at han hadde gjort dette som en del av et forsøk på å etablere sin egen rett til Frankrikes trone som en etterkommer av Merovingernes linje.
Sionordenen har vært omgitt av mye mystikk og konspirasjonsteorier, men det er altså bevist at organisasjonen er en forfalskning og at påstandene om dens historie er basert på løgner.


== Se også ==
Sions vises protokoller
Hellig blod, Hellig Gral
Da Vinci-koden
Arild Sandvold

Arild Edvin Sandvold (født 2. juni 1895, død 12. august 1984) var en norsk organist og komponist. Mesteparten av sitt virke hadde han som domorganist og kantor i Oslo domkirke og som orgellærer på Oslo musikkonservatorium, nå Norges musikkhøyskole, i mer enn 50 år. Sandvold var dirigent for Cæciliaforeningen fra 1928 til 1957.
Sandvold studerte først noen år i Oslo hos blant andre Hilmar Grønner og Gustav Fr. Lange før han reiste til Leipzig der han studerte orgelspill hos Karl Straube. I Leipzig hørte Sandvold Max Regers orgelmusikk som øvde stor påvirkning på ham. Denne påvirkningen kommer tydeligst fram i det store orgelverket Introduktion og Passacaglia h- moll.


== Priser ==
I 1949 ble Sandvold utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. I 1953 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av Finlands løves orden. I 1964 ble han utnevnt til medlem av det svenske Kungliga Musikaliska Akademien. I 1965 ble Sandvold utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. I 1970 var han en av mottakerne av St. Hallvard-medaljen. Arild Sandvold var frimurer og mangeårig kantor i Den  norske Frimurerorden.


== Opusliste ==

Dette er et utdrag av Sandvolds opusliste:

Opus 4: Introduksjon og passacaglia h-moll
Opus 5: Seks improvisasjoner over norske folketoner:
Herre Gud, ditt dyre navn og ære
Eg veit i himmerik ei borg
Gud, la oss i din kunnskap fremmes
Høyr kor kyrkjeklokka lokkar
Overmåde fullt av nåde
Hos Gud er idel glede
Opus 9: Orgelsonate f-moll:
Largo maestoso – Allegro – Fuge
Adagio Dess-dur ( opprinnelig mellomsats i orgelsonate f-moll)


== Litteratur ==
Herresthal, Harald (1995). Arild Sandvold - 1895-1984 - Vår fremste kirkemusiker. no: Norsk musikforl. ISBN 8270932760. 


== Referanser ==
Batroun

Batroûn  (arab. البترون) er en kystby i det nordlige Libanon. Den er en av verdens eldste byer.
Amioun

Amioun er en by i det nordlige Libanon. Den er administrativt senter for distriktet El Khoura i guvernementet Nord-Libanon. 
Amioun er 78 km nord for Beirut og 18 km nord for Tripoli.
Aintoura

Aintoura (arab. عينطورة) er en by med 3200 innbyggere i guvernementet Libanonfjellene i  det vestlige Libanon, 21 km nord for Beirut. I 1653 ble Université Saint-Joseph etablert i byen og i år 2000 ble Libanesisk-canadisk universitet etablert.


== Kilder ==
Engelsk side om byen
Brummana

Brummana er en småby i Libanon. Byen ligger i guvernementet Libanonfjellene. 


== Religion ==
85 prosent av befolkningen er kristen, men det bor også drusere og muslimer der.
Matt Sorum

Matt Sorum (født Matthew William Sørum 19. november, 1960 i Mission Viejo, California) er en norsk-ættet amerikansk trommeslager, best kjent for å ha vært trommeslager i The Cult, Guns N' Roses og Velvet Revolver.Sorum startet sin musikkarrière i high School-bandet Prophecy hvor han utmerket seg med sine energiske scene-opptredener. Stephen Douglas, en lokal låtskriver som hadde lagt merke til Matts musikalske talent, fikk med seg Matt og flere andre lokale musikere og startet bandet Chateau. Matt skrev fire sanger for Chateau, som havnet på spillelistene til en lokal radiostasjon. Matt Sorum forlot så Chateau og dro til Hollywood da bandet endret sjanger.
I Hollywood spilte han i rekke forskjellige band, deriblant: Population Five, IQ, Y Kant Tori Read, The Jeff Paris Band og The Cult. I 1990 da Guns N' Roses sparket sin daværende trommeslager Steven Adler på grunn av hans narkotikamisbruk, ble Matt Sorum anbefalt som Steven Adler's erstatter av Guns N' Roses gitarist Slash. Matt Sorum medvirket på bestselgerne Use Your Illusion I (1991), Use Your Illusion II (1991) og det ikke fullt så kritikerroste The Spaghetti Incident? (1993). I 1997 ble Matt Sorum sparket fra Guns N' Roses da han valgte å ta parti med Slash fremfor vokalist Axl Rose i feiden de to imellom.
I 2003 allierte Matt Sorum, Slash og tidligere Guns N' Roses bassist Duff McKagan seg med Scott Weiland (tidligere vokalist i Stone Temple Pilots) og dannet bandet Velvet Revolver. I 2004 ga de ut albumet Contraband, som høstet gode kritikker verden over, og i 2007 ga de ut albumet Libertad. I 2006 skværet Matt Sorum opp med Axl Rose etter ti år med uvennskap.
I 2012 ble han innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame som medlem av Guns N' Roses.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Matt Sorum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Matt Sorum på Internet Movie Database 
(en) Matt Sorum hos The Movie Database 
(en) Matt Sorum på Discogs 
(en) Matt Sorum på MusicBrainz 
(en) Matt Sorum på Encyclopaedia Metallum 
(en) Matt Sorum på Songkick 
(en) Matt Sorum på Last.fm 
(en) Matt Sorum på AllMusic
Ainab

Ainab er en landsby i Libanon med ca. 2 000 innbyggere. Den ligger i guvernementet Libanonfjellene ca. 25 km sørøst for Beirut, som den har en flott utsikt over, og åtte km fra Aley.   


== Eksterne lenker ==
Aaynab, Localiban (engelsk)
ainab.net (arabisk)
Amami

Amami (奄美市 - Amami-shi) er en by på øya Amami Ōshima i Kagoshima, Japan.
Byen ble opprettet den 20. mars 2006, ved sammenslåingen av de mindre byene Naze, Kasari og Sumiyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Amami, Kagoshima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baabdath

Baabdath er en landsby i Libanons fjell med en befolkning på mellom 1200 (vinter) og 8000 (sommer). Den ligger sentralt i distriktet Metn i guvernementet Libanonfjellene.
Baabdath er 22 km øst for Beirut, 25 km nord for guvernementets hovedstad Baabda og 17 km fra distriktet administrasjonssenter Jdeideh el Metn.
Soo (Kagoshima)

Soo (曽於市; -shi) er en by i Kagoshima, Japan.
Byen ble grunnlagt den 1. juli, 2005 gjennom en sammenslåing av de mindre byene Osumi, Sueyoshi, og Takarabe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Soo, Kagoshima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (på japansk)
Tria nomina

Tria nomina (latin for «tre navn») er betegnelsen på navngivningen under Romerriket, f.eks. Gaius Julius Cæsar eller Marcus Tullius Cicero, der alle mannlige borgere bærer tre navn.

Prenomen («fornavn»). Romerne hadde et relativt lite utvalg av fornavn.
Nomen gentile («slektsnavn»).
Cognomen («tilnavn»). Et navn som er spesifikt for den enkelte slektsgrenen, gjerne humoristisk siden den fremhever en fysisk egenskap hos en forfader.Som et eksempel bestod navnet Gaius Julius Cæsar av; fornavnet «Gaius», slektsnavnet «Julius» (ettersom han tilhørte Julii) og tilnavnet (slektsgrenen) «Cæsar» (et kallenavn som betydde noe slikt som «hårfagre» – noe ironisk, ettersom de Julianske Caesarene ofte var tynne i håret).
Romerske kvinner hadde ikke nødvendigvis noe eget fornavn, men brukte normalt den feminine formen av slektsnavnet (Julia – en kvinne fra slekten Julii, Cornelia – en kvinne fra slekten Cornelii, osv)


== Romerske fornavn - Prenomen ==
Aulus (A.)
Appius (App.)
Gaius (C.)
Gnaeus (Cn.)
Decimus (D.)
Lucius (L.)
Manlius
Marcus (M.)
Manius (M'.)
Publius (P.)
Quintus (Q.)
Servius (S.)
Sextus (Sex.)
Spurius (Sp.)
Titus (T.)
Tiberius (Ti./Tib.)


== Liste over romerske slektsnavn / klansnavn - Nomen gentile ==
Aelius
Aemilius
Appuleius
Aurelius
Caelius
Calpurnius
Cassius
Claudius
Cornelius
Fabius
Flavius
Julius
Junius
Livius
Lollius
Manlius
Neratius
Oppius
Pomponius
Rutilius
Saturninus
Seius
Sempronius
Servilius
Statilius
Terentius
Tullius
Valerius
Vibius


== Romerske tilnavn - Cognomen ==
Agricola (bonde)
Aquila (ørn)
Barbarus (den barbariske)
Britannicus (den britiske)
Carus (den kjære)
Celer (den raske)
Draco (drage)
Felix (heldige)
Flavus (den lyshårede)
Florus (den blomstrede)
Gallus (den galliske)
Germanicus (den germanske)
Iuvenalis (den ungdommelige)
Magnus (den store, eksempelvis Gnaeus Pompeius Magnus)
Parvus (den lille)
Pius (den pietistiske)
Probus (den gode)
Rufus (den rødhårete)
Severus (den voldsomme)


== Cognomen for ikke-romere ==
Aphrodisias (Gresk)
Athenagoras (Gresk)
Bato (Germansk)
Bitus (Germansk)
Cassander/-dra (Gresk)
Demosthenes (Gresk)
Divixtus (Gallsk)
Eutychus/-es (Gresk)
Kherbet Rouha

Kherbet Rouha er en by i distriktet Rachaya i Libanon. Den ligger i Bekaadalen, rundt to km nordvest for Hermonfjellets topp. Byen har Libanons høyeste minaret, 100 m høy.
Osumi (Kagoshima)

Ōsumi (大隅町; -chou) var en by i Soo-distriktet, Kagoshima, Japan.  Den 1. juli, 2005 ble byen slått sammen med Sueyoshi og Takarabe for å danne Soo.I 2003, hadde Osumi et innbyggertall på 12,941, med 88,89 mennesker per km². Området var 145,58 km² stort.


== Referanser ==
Bøverdalen

Bøverdalen er et dalføre i Lom kommune, oppkalt etter elva Bøvra. Dalføret begynner ved Bøverbreen og ender ved kommunesenteret Fossbergom. Fylkesvei 55 følger deler av Bøverdalen. I Bøverdalen er det flere turistattraksjoner, blant annet er utgangspunkt for turer til Galdhøpiggen i dalen. Bøverdalen sogn deler prest med Lom og Garmo sogn. Dalføret har også en barnehage og en nedlagt todelt skole, Odda skule. Dalføret har mange turiststeder, blant annet Røisheim og Elveseter.
«Sagasøylen», laget av billedkunstneren Wilhelm Rasmussen, ble i 1992 reist ved Elveseter turisthotell i Leirdalen, som er en sidedal til Bøverdalen.

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(no) Bøverdalen på NLIs Lokalhistoriewiki.
Om Sagasøyla i Dagbladet
Majin

Maijin (魔神) er et japansk uttrykk for et magisk vesen, for eksempel en ånd eller en trollmann. Uttrykket kan også henvise til en demon eller en ond skapning.
Pembroke College (Cambridge)

Pembroke College er et av University of Cambridges colleges som er hjem for over 600 studenter og fellows. Det er det tredje eldste colleget ved universitetet. Fysisk er Pembroke det eldste av de store collegene. Det har bygg fra hvert av århundrene siden grunnleggelsen i 1347. I tillegg kommer store hageanlegg.
I Pembroke College ligger det første kirkebygget designet av Christopher Wren, og det var lærested for den britiske statsministeren William Pitt den yngre. Biblioteket i colleget har et viktoriansk nygotisk klokketårn som i tillegg til kanarifuglen er Pembrokes fremste kjennetegn.
Blant collegets alumni er komikeren Eric Idle.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pembroke College, Cambridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
56 (tall)

56 (femtiseks, også skrevet seksogfemti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 55 og kommer før 57.
56 er et partall.
56 er atomnummeret til barium.
56 er LVI i romertall.


== Musikk ==
"56 Minutes", en David Woodard-komposisjon fra 2007 for piano, fiolin, cello og elektronikk.


== Referanser ==
Anne Margrethe Hausken Nordberg

Anne Margrethe Hausken Nordberg (født 23. januar 1976 i Haugesund, oppvokst på Karmøy) er en norsk orienteringsløper. Hausken er bosatt på Kringsjå i Oslo, og er farmasøyt av yrke.


== Orienteringskarriere ==
Hausken Nordberg løper nå for Nydalens Skiklub.  Tidligere har hun representert både Halden Skiklubb og Bækkelagets SK. Med Bækkelagets SK har hun bl.a. vunnet seks NM-gull i stafett.
I 2005 tok hun VM-sølv på sprintdistansen og på stafetten. Samme år kom hun på tredjeplass i sammendraget i verdenscupen. I 2008 tok hun sine første gull i internasjonale mesterskap med EM-gull i både sprint og langdistanse. På VMs åpningsdag gikk hun til topps i sprinten. I 2009 løp hun for det norske laget som vant VM-gull i stafett. Laget som gikk til topps i ungarske Miskolc besto av Betty-Ann Bjerkreim Nilsen, Hausken selv og ankerkvinne Marianne Andersen.
I 2006 ble hun valgt til leder i Olympiatoppens utøverkomité etter skiskytteren Halvard Hanevold. Hun var den første utøveren fra en ikke-olympisk idrett som bekledde dette vervet.
I 2013 ble det gull på VM-stafetten sammen med Heidi Østlid Bagstevold og Mari Fasting.
Under VM i 2015 var hun ankerkvinne da Norge tok sin aller første mesterskapsmedalje i sprintstafett. Sammen med Elise Egseth, Håkon Jarvis Westergård og Øystein Kvaal Østerbø løp hun inn til en historisk sølvmedalje. Det ble også sølvmedalje på stafett sammen de andre gulljentene fra 2013-VM. På begge stafettøvelsene i Skottland var det Danmark som ble for sterke.
Hun har vunnet O-Ringen sammenlagt ved to anledninger. Seirene kom i 2008 og 2015.
Hausken er medlem av Olympiatoppens utøverkomité samt ambassadør for Right To Play.


== Personlig ==
Hun er gift med orienteringsløperen Anders Nordberg. Sammen har de tre barn. Den tidligere friidrettsutøveren Veslemøy Hausken er hennes eldre søster.


== Meritter ==
2016: VM-bronse langdistanse
2016: EM-sølv langdistanse
2015: VM-sølv stafett
2015: VM-sølv sprintstafett
2013: VM-gull stafett
2008: Vinner av Verdenscupen i orientering
2008: VM-gull sprint
2008: EM-gull langdistanse
2008: EM-gull sprint
2007: VM-bronse stafett
2005: VM-sølv stafett
2005: VM-sølv sprint
2005: Gull nordisk mesterskap, sprint


=== Verdenscupseire ===


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Andre idretter ==
Hausken drev tidligere også med skiorientering og friidrett. I 1996 deltok hun på den norske laget som tok stafett-gull i junior-VM i skiorientering sammen med Kristin Uggen og Stine Kirkevik. Hun tok også en individuell sølvmedalje på den klassiske distansen samme år, samt stafett-sølv i 1994.På friidrettsbanen har hun bl.a. sølv (3000 m) og bronse (1500 m) fra junior-NM. Hun deltok også på Tjalves vinnerlag i Holmenkollstafetten i 2003 og 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Margrethe Hausken Nordberg – IOF 
(en) Anne Margrethe Hausken Nordberg – World of O 
(en) Anne Margrethe Hausken Nordberg – World of O 
Hauskens hjemmeside
Bråtå

Bråtå er navnet på et dalføre og en tettbebyggelse sørvest i Skjåk kommune. Dalføret ender opp ved Liavatnet og Turistforeningshytta Sota Seter. Det er funnet rester av bosetninger fra før svartedauden ved Liavatnet, men dagens bosetning i dalen daterer seg tilbake til 1700-tallet. Det er fortsatt flere småbruk i drift i Bråtå.


== Eksterne lenker ==
Bråtå grendelags hjemmeside