jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nisserelva

Nisserelva (også kalt Nisseråna) er en elv i Nissedal kommune i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i innsjøen Nisser, og ved Haugsjåsund renner den sammen med Fyresdalsåna og danner starten på Nidelva. Elva er en del av hovedvannstrengen i Arendalsvassdraget.
Elva er utbygd til kraftproduksjon i kraftverkene Høgefoss, Tjønnefoss og Nisserdam. Det opprinnelige elveløpet veksler mellom tørrlagte og oppdemte partier.
Ved utløpet fra Nisser krysses den av Tveitsund bru. Elven har blitt benyttet til tømmerfløting.


== Referanser ==
Søvasselva

Søvasselva er en sideelv til Gautefallelva i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark, og er dermed en del av Kragerøvassdraget.
Søvasselva drenerer vannene i Søvassmarka sør for Gautefall, samt noen vann i Nissedal kommune. Største vann er Hellersvatnet (375 moh.), som ligger på kommunegrensa.


== Referanser ==
Flanør

Flanør  (fransk flâneur(flâneur, fra det norrøne verb flana "å vandre målløst".) er en gående betrakter av storbyen eller metropolis, en herre eller dandy som slentrer gjennom byens gater. Han er en elegant dagdriver som alltid gjør noe og som aldri klarer å kjede seg. En flanør er også en livsglad og karismatisk person.
Flaneri er en sjanger innen litteraturen, og betegnet både på forfatterattityde og som en litterær form.  Forfatteren av et flaneri er en flanør, og skriver i en uformell stil om ting «i tiden», vanligvis med personlig tilsnitt.  Flanerier ble engang betegnet som «sporadiske sorgløse betraktninger av reise, uten klare mål, men med mye mening».  En tilårskommen flanør er Virginia Woolf som flanerte fra London. Betegnelsen ble i Norge veletablert på 1960- og 1970-tallet, gjennom Odd Eidems mange godtselgende bøker med undertittel «Flanerier», en samling små litterære stykker, essay og noveller.  Av Hallvard Rieber-Mohn ble flaneriet beskrevet som «...en krysning av novelle, epistel og kåseri, tilsatt en knivsodd «fortrolig samtale med leseren»» (fra forordet til Odd Eidems Fløyten og Orgelet).
Betegnelsen flanør ble brukt av Charles Baudelaire og Walter Benjamin for å betegne moderniteten i storbyen. Flanørens arena var Paris og ikke minst byens ovebygde passasjer, arkadene. Disse er beskrevet i Benjamins store verk Passagenwerk eller Arcades Project som er en stor samling av skrifter om bylivet i Paris i 1800-tallet. Verket ble aldri fullført, men det finnes likevel mange oversettelser av det.


== Eksterne lenker ==
Selboe, Tone (1998): Flanøren, tilskueren og Virginia Woolf i: Norsk Litteraturvitenskapelig Tidsskrift, nummer 2.
The Flâneur
Hellersvatnet (Drangedal og Nissedal)

Hellersvatnet er en innsjø i Søvassmarka, på grensa mellom kommunene Drangedal og Nissedal i Vestfold og Telemark. Vannet er 2 km langt og ca. 1,6 km bredt på det bredeste. Hovedtilløpet er Stolsvassåna, som kommer fra Stolsvatnet i Nissedal. Hellersvannet har utløp via Hellervasselva og Holmevatnet til Søvasselva, ei tilløpselv til Gautefallelva, og er dermed en del av Kragerøvassdraget.
Navnet kommer av at det ved utløpet finnes en heller, kalt Hellersvannhelleren, hvor det er funnet en flintsigd fra steinalderen Lenger nord i samme område finnes to andre vann med samme navn.


== Referanser ==
Statskonsult

Statskonsult var en norsk statlig organisasjon som leverte rådgivning, bistand og evaluering rettet mot omstilling i offentlig sektor. Organisasjonen hadde sin historie tilbake til 1947 da Rasjonaliseringskontoret, senere kalt Statens rasjonaliseringsdirektorat, ble opprettet. Den var underlagt Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Rasjonaliseringsdirektoratet skiftet navn til Statskonsult i 1988.
Statskonsult var frem til 1. januar 2004 et direktorat, men ble da omdannet til et heleid statlig aksjeselskap.
9. mai 2007 kunngjorde fornyings- og administrasjonsminister Heidi Grande Røys at Statskonsult ville bli avviklet 1. juli 2007. Oppgavene ble overført til Direktoratet for forvaltning og informasjons- og kommunikasjonsteknologi sammen med Norge.no og E-handelssekretariatet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Pressemelding: Statskonsult avvikles
Suvdøla

Suvdøla er en elv i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring på Gautefallheia, såvidt inne i Nissedal kommune. Største vann her er Holmvatn. Elva løper sammen med Daleelva/Loneelva og blir til Bøelva, to kilometer før denne munner ut helt nord i Bjorvatnet, ved Bø. Systemet er en del av Kragerøvassdraget.
I forbindelse med Suvdøla har Drangedal everk etablert to kraftstasjoner; Nye Suvdøla kraftverk (2019) og Suvdal kraftverk (2004), med en samlet midlere årsproduksjon på ca. 50 GWh. Gamle Suvdøla kraftverk (1960) er tatt ut av drift.


== Referanser ==
Norges Lotteforbund

Norges Lotteforbund (NLF) var opprinnelig en norsk kvinneorganisasjon som i dag arbeider frivillig som del av Totalforsvaret. Tanken var at norske kvinner i en krigssituasjon skulle kunne overta mennenes oppgaver der hvor det var praktisk.


== Begrepet «lotte» ==
Betegnelsen «lotte» hadde bakgrunn i at det i 1920 ble etablert en frivillig paramilitær hjelpeorganisasjon for kvinner i Finland som het «Lotta Svärd» etter en kvinnefigur i nasjonaleposet Fänrik Ståls sägner (1860). Dette ga opphavet til at man i Norge, Sverige og Danmark innførte begrepet «lotter». Den finske organisasjonen eksisterte fra 1920 til 1944.
Det ble i 2019 besluttet at menn også kunne bli lotter.


== Historikk ==
NLF ble stiftet av Jacobine Rye (1861–1939) 19. mars 1928 under navnet Norske Kvinners Frivillige Verneplikt (NKFV).
Formålet med organisasjonen var opprinnelig at norske kvinner i en krigssituasjon skulle kunne overta mennenes oppgaver der hvor det var praktisk. Lottene arbeider idag innen områder som sanitet, samband, stabsoppgaver, transport og forpleining, foruten et bredt samarbeid med sivile aktører.
Siden 1. juli 1951 har organisasjonen fått bevilget økonomisk støtte over statsbudsjettet til blant annet administrasjon og til verving og utdannelse av lotter.


== Hederstegn ==
Siden 1990 har organisasjonen delt ut Norges Lotteforbunds hederstegn til norske militære eller sivile personer som har lagt ned et særlig viktig arbeid for til fremme av NLFs formål.


== Se også ==
Arendal lotteforening
Norges Lotteforbunds hederstegn
Lotta Svärd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Norges Lotteforbund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norges Lotteforbund på Facebook
http://lottene.no/
(en) Norges Lotteforbund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lotte

For den militære tittelen Lotte, se Norges lotteforbundLotte er en kortform av kvinnenavnet Charlotte, som er dannet av mannsnavnet Charlot, en gammel fransk kjæleform av Charles, som er den franske formen av Karl, «fri mann».
Mens Lotte regnes som en tysk, dansk og norsk variant, er formen Lotta, forkortelse for Charlotta, vanlig i Sverige. Der har det blitt brukt som dåpsnavn siden 1700-tallet. Navnebærere har svensk «namnsdag» 12. mai.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Lotte  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Lotte Lehmann (1888–1976), tysk operasopran
Lotte Lenya (1898–1981), østerriksk-amerikansk sanger og skuespiller
Lotte Reiniger (1899–1981), tysk-britisk animatør
Lotte Berk (1913–2003), tysk danser og lærer
Lotte Hedeager (f. 1948), dansk arkeolog
Lotte Konow Lund (f. 1967), norsk maler, tegner og videokunstner
Lotte Smiseth Sejersted (f. 1991),  alpinist


==== Formen Lotta ====
Lotta Engberg (født 1963), svensk sanger
Lotta Lotass (født 1964), svensk forfatter
Lotta Schelin (født 1984), svensk fotballspillerAnnen brukLotta Svärd, heltemodig soldatkone i det finske nasjonaleposet Fänrik Ståls sägner
Lotta i Bråkmakergata (Lotta på Bråkmakargatan), barnebokfigur av Astrid Lindgren


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Lotte
(en) Think Baby Names: Lotte
«Shanti Devi»

«Shanti Devi» (hindi: Fredens gudinne) var en skonnert som forfatteren Axel Jensen bodde i og eide sammen med sin indiske kone Pratibha frem til 1990.
Fartøyet ble bygget i 1905 ved Sjötorps Varv ved Vänern i Sverige, fikk først navnet «Zeus», men ble senere registrert i Gibraltar med navnet S/Y «Shanti Devi» under Jensens eierskap.
Etter at Jensen ble alvorlig syk ble skuta solgt og seilte noen år under norsk flagg til den uforklarlig sank utenfor Arendal i 2012. Flere forsøk på å berge fartøyet har mislyktes.
Skipet ble opprinnelig bygget som fraktskute og optimalt dimensjonert for ferdsel gjennom det svenske kanalsystemet, Göta kanal, og for seiling på Nordsjøen og Østersjøen.
Da «Shanti Devi» i 1984 seilte inn i Oslofjorden bestod besetningen av, i tillegg til eierne, kaptein Sven Kviman, lege Gun Sandahl, førstestyrmann Bengt Persson, matros Louise Sandahl, tømmermann Josef Horvat, kokk Poonam Rampal og maskinsjef/trubadur Robert E. Haraldsen (av Axel Jensen kalt «Merlin»).
I 1985 og 1986 var «Shanti Devi» hovedbasen for planlegging og administrasjon av Oslo Internasjonale Poesifestival under Jensens ledelse.
Kunstneren Pushwagner, som var nær venn av Jensen, har laget et litografi av «Shanti Devi» utenfor Akershus festning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Axel Jensens hjemmeside
Nordtrafikk

Nordtrafikk er et transportselskap som driver godstransport i Nordland og Finnmark. Selskapet har hovedkontor på Sortland.
Nordtrafikk-konsernet består i dag av følgende datterselskap: Nordtrafikk AS, Nordtrafikk Cargo AS, Transportsørvis AS, Velo Varetaxi AS, Thors Varetransport AS, NT Cargo Lofoten AS


== Historie ==
Nordtrafikk ble stiftet i 1936 under navnet A/L Langøya Biltrafikk. Alt i 1938 ble navnet endret til A/L Vesterålens Bilruter. Seinere ble også ferjetrafikken i området overtatt av selskapet, og i 1954 ble navnet endret til Vesterålens Trafikklag AS. I 1988 fikk morselskapet navnet Nordtrafikk AS.
Nordtrafikk drev tidligere også buss-, ferge- og lokalbåttrafikk i datterselskapene Nordtrafikk Buss AS og Nordtrafikk Maritim AS, men disse selskapene ble i oktober 2006 solgt til Veolia Transport Norge. Våren 2007 ble virksomhetene i de to selskapene fusjonert med Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap og Helgelandske til Veolia Transport Nord. Veolia bestemte at bussdriften i Nordland skulle drives under markedsnavnet Vestfjord Buss, mens bussdriften i Troms skulle drives under markedsnavnet Hålogaland Buss. Den maritime delen av selskapet i Nordland skulle drives under markedsnavnet Helgelandske. Markedsnavnene ble etter noen år gradvis tatt ut av bruk.
Datterselskapet Nordtrafikk Cargo AS ble kjøpt opp av Nor-Express AS i 2015, som i løpet av 2018 ble en del av en større sammenslåing med transportselskapene Transportsørvis AS, Velo Varetaxi AS, Nor-Express AS og Nordtrafikk Cargo. Styret bestemte seg i begynnelsen av 2019 å endre navn på morsselskapet til Nordtrafikk AS. 
Nordtrafikk AS er eiet av privatpersonene Steinar Hansen, John Hansen, Jørgen Sollie, Tom R. Nilsen og Sylvi Adolfsen. Alle med bosted og hovedsete på Sortland. 


== Bedriftsovertakelser ==
1990 Boldevins Bilruter AS, Nordland (buss- og godstrafikk)
1996 Harstad Oppland Rutebil AS, Troms (busstrafikk)
1997 Nordland Ambulanse AS, Nordland (ambulansetrafikk)
1999 AS Lofoten Trafikklag, Nordland (buss-, ferge- og godstrafikk)
2000 TB-Invest AS / Trysilbussen AS, Hedmark (buss- og godstrafikk)
2001 Ambunor AS, Finnmark (ambulansetrafikk)
2015 Nordtrafikk Cargo AS blir en del av Nor-Express AS
2019 Nordtrafikk AS fusjonerer med Velo Varetaxi AS, Transportsørvis AS, Nor-Express AS, Nordtrafikk Cargo AS.
2019 Thors Varetransport AS
2019 NT Cargo Lofoten AS


== Ledelse ==
Ole Lund Riber var konsernsjef fra 1987 til selskapet ble solgt. Før ´87 var Ole Lund Riber soussjef i Nordtrafikks forløper Vesterålen Trafikklag.Nordtrafikk AS er ledet av trioen Steinar Hansen, Jørgen Sollie og Tom Rainer Nilsen. John Hansen er styrets leder (2019).  


== Referanser ==

https://www.vol.no/nyheter/sortland/2019/01/23/Kj%C3%A6rt-transportnavn-vekkes-til-livet-igjen-18297530.ece


== Litteratur ==
Svanberg, E. (1990). Langs vei og lei i Nordland : samferdsel i Nordland gjennom 3000 år. Bodø: Nordland fylkeskommune.
Jan Fossen

Jan Martin Fossen (født 1955) var i 37 år redaktør og daglig leder i lokalavisa Varingen i Nittedal i Akershus til 2019.


== Referanser ==
Kvarkteori

Kvarkteorien sier at hadronene, de sterkt vekselvirkende elementærpartiklene,
har kvarker som byggestener. Kvarkene som selv er elementærpartikler, har den egenskapen at kreftene
mellom dem øker med avstanden. Dette fører til at kvarkene ikke enkeltvis kan trekkes ut av de hadronene
vi kan observere som frie partikler. Protoner og nøytroner er for eksempel bygget opp av tre kvarker hver
og mesonene av en kvark og en antikvark. En kan ikke trekke en kvark ut av protonet; dersom en
forsøkte dette, ville energien til slutt bli så stor at det ble dannet et kvark-antikvarkpar, og en
står igjen med et meson og et proton eller nøytron.
De elementærpartiklene vi kan observere som frie partikler har alle en elektrisk ladning som er
et heltallig, positivt eller negativt multiplum av elektronets elementærladning 
  
    
      
        e
      
    
    {\displaystyle e}
  . 
Men kvarkene har ladninger som er 
  
    
      
        ±
        e
        
          /
        
        3
      
    
    {\displaystyle \pm e/3}
   og 
  
    
      
        ±
        2
        e
        
          /
        
        3
      
    
    {\displaystyle \pm 2e/3}
  .
De frie hadronenene er da bygget opp således at summen av ladningene til de kvarkene de
består av, kun blir 
  
    
      
        0
        ,
        ±
        e
        ,
        2
        e
        ,
      
    
    {\displaystyle 0,\pm e,2e,}
   o.s.v.
Kreftene mellom kvarkene blir imidlertid svakere jo nærmere de kommer hverandre, og på meget korte avstander merker de nesten ikke noen krefter. Denne egenskapen kalles asymptotisk frihet.
Ifølge Heisenbergs uskarphetsrelasjon tilsvarer korte avstander store verdier av kvarkenes
mekaniske impuls. Det betyr at kvarkene i hadroner som beveger seg med en hastighet som nærmer
seg lyshastigheten, vil bevege seg så å si uavhengig av hverandre og at frie kvarker derfor kan
iakttas i forbindelse med slike høyhastighetshadroner. Det var dette som dannet grunnlaget for
partonmodellen.
Murray Gell-Manns opprinnelige kvarkmodell hadde 3 kvarker, som hadde navnene «up», «down» og «sideways»,
eller 
  
    
      
        u
      
    
    {\displaystyle u}
  , 
  
    
      
        d
      
    
    {\displaystyle d}
   og 
  
    
      
        s
      
    
    {\displaystyle s}
  . Senere ble ordet sideways byttet ut med strange eller sær
der strangeness, dvs. særtall var et kvantetall som allerede var blitt brukt i andre sammenhenger.
Tidlig på 1970-tallet fant man ut at en fjerde kvark var nødvendig for å forklare visse prosesser.
Denne ble kalt sjarmkvarken, og hadroner bestående av sjarmkvarker ble oppdaget i 1974.  Siden
har ytterligere to kvarker, kalt «beauty» eller «bottom» (
  
    
      
        b
      
    
    {\displaystyle b}
  ) og «top» (
  
    
      
        t
      
    
    {\displaystyle t}
  ), blitt oppdaget.
Anders Aa. Morken

Anders Aasegg Morken (født 1966) er redaktør i lokalavisa Sør-Trøndelag som utgis på Orkanger i Trøndelag. 
Avisa dekker kommunene Orkdal, Skaun, Agdenes, Snillfjord, Hemne, Meldal i Trøndelag, samt Rindal i Møre og Romsdal.
Han kommer fra Skaun.


== Referanser ==
Tove Lie

Tove Lie (født 3. april 1963 i Landsjøåsen i Trysil) er en norsk journalist, redaktør og tidligere forlagsdirektør. Hun er ansatt ved Oslomet – storbyuniversitetet som redaktør for nettavisen Khrono.


== Karriere ==
Hun er cand.mag. med fagene sosiologi, psykologi og historie fra Universitetet i Trondheim fra 1986.
Lie er fra 1. oktober 2012 ansvarlig redaktør i nettavisen Khrono, som utgis av Oslomet – storbyuniversitetet. Avisen ble lansert våren 2013 og er en nyhetsavis for og om høyere utdanning og forskning, utgitt av Høgskolen i Oslo og Akershus.
Hun har vært ansvarlig redaktør og daglig leder i Nationen 2005–2008. Hun har før dette vært vaktsjef, redaksjonssjef og nyhetsredaktør i samme avis. Før Nationen var Lie blant annet journalist og konstituert redaktør i Ny Tid 1993–1996, journalist i Klassekampen 1986–1989, Fagbladet 1989–1993, LO-Aktuelt, Arbeiderbladet og journalist og redaktør i Under Dusken, studentavisa i Trondheim.
I perioden 2008–2011 var hun forlagsdirektør i Det Norske Samlaget. Lie sluttet i stillingen etter å ha gjennomført en større omstillings- og nedbemanningsprosess.Hun ga ut boken Fredsnasjonens grenseløse våpenhandel på Aschehoug forlag i juni 2012. Boken, som ble kjøpt inn av Kulturrådet høsten 2012, er skrevet sammen med journalist Øystein Mikalsen.I oktober 2015 ga hun ut boken Grepa kvinnfolk. Fortellinger om dem som gikk før oss på Trysil-forlaget.


== Referanser ==
Terje G. Aasen

Terje Gunvald Aasen (født 3. oktober 1945) er redaktør i bilbladet Amcar. Han er også daglig leder og styreleder i selskapene Byneset Golfsenter AS og Byneset Golfhus AS.
Teknobabbel

Teknobabbel (fra engelsk technobabble, sammensatt av technology, «teknikk», og babble, «babbel») er språk som er så fullt av tekniske uttrykk og sjargong at det er uforståelig for dem som ikke kjenner ordene som brukes.
I informasjonsteknologi og andre spesialiserte områder betyr teknobabbel at man benytter seg av tekniske eller insider-uttrykk, som ikke har noen mening for de uinnvidde. Teknobabbel kan deles inn i 

tekniske uttrykk som er formelt veldefinerte innenfor fagspråk, som kan omhandle nye overføringsteknologier eller computerkommunikasjonsprotokoller, spesielt i deres forkortede utgave som akronymer,
uttrykk brukt i markedsføringsøyemed, der fagtermer blir gitt et nytt betydningsinnhold (for eksempel industrial strength), og
uformell dagligtale, eller sjargong (der ordet teknobabbel selv antagelig hører hjemme).Selv om teknobabbel primært henspiller på en ordbruk som ikke oppmuntrer til forståelse og innsikt, benyttes dette språket ikke alltid i dets negative betydning, men ofte også for å si at «her har du en del tekniske opplysninger som er uttrykt på fagspråk».
Ord som betyr nesten det samme er de engelske slangordene teknospeak og geekspeak.
Reidar Bakke

Reidar Bakke (født 1935) var eier og redaktør i bilbladet Norsk Motorveteran, som ble overtatt av Hjemmet Mortensen i 2006. Som redaktør ble Bakke etterfulgt av Tor Ivar Volla fra 1. juli 2007.
You Never Give Me Your Money

«You Never Give Me Your Money» er en sang av The Beatles som ble utgitt i 1969 på albumet Abbey Road.
Sangen er hovedsakelig skrevet av Paul McCartney, og krediteres som vanlig til duoen Lennon/McCartney. Sangens innhold er et speilbilde av de problemene som The Beatles hadde havnet i grunnet dårlig økonomisk styring. Lyrikken reflekterer et forhold som har brutt sammen. «Hun» har vokst opp rik, er bortskjemt, men «han» vil berge henne, gi henne et svar på hennes problemer, men kan ikke:

Out of college money spent
See no future pay no rent.
All the money’s gone, nowhere to go.
Any jobber got the sack,
Monday morning turning back.
Yellow lorry slow, nowhere to go.Sangen begynner med to vers sunget av McCartney og følges av en mye raskere seksjon hvor han bytter til en mer nasal vokalstil med full baritonstemme. Sangen svinner hen med en vokal som kan minne om en barnesang:

One, two, three, four, five, six, seven,
All good children go to heaven.Sangen benytter Leslie-forsterket gitardeler, slik at de instrumentet lyder som orgeltoner, noe som preger den siste Beatles-perioden.


== Eksterne lenker ==
(en) You Never Give Me Your Money på MusicBrainz
Marianne Røhme

Marianne Røhme (født 16. juni 1964) er daglig leder og ansvarlig redaktør i Kondis - norsk organisasjon for kondisjonsidrett. Organisasjonen driver nettstedet www.kondis.no og gir ut bladet Kondis 10 ganger i året. Målet er å spre treningsglede og motivere alle til fysisk aktivitet på sitt nivå enten de er nybegynnere eller eliteutøvere. 
Marianne Røhme var fra 11. september 2000 til 31. desember i 2012 sjefredaktør i tidsskriftene Norsk Landbruk og Traktor, som utgis av forlaget Tun Media i Oslo.
Før Tun Media kom Røhme fra stillingen som redaktør i Tidsskriftet Kjøttsamvirket. Hun har også vært journalist i Svineavlsnytt. Marianne Røhme er utdannet journalist fra journalistutdanningen ved Høgskolen i Oslo. I tillegg er hun sivilagronom fra Norges landbrukshøgskole. I 2004 utgav hun boken Apport! (ISBN 82-529-2922-2). I den forbindelse omtales hun slik av forlaget
Marianne Røhme har vært aktiv med hund i over 30 år. Hun er utdannet sivilagronom med hovedfag innen avl og ernæring. Hovedoppgaven skrev hun innen etologi (atferdslære). Hun har oppnådd en rekke premieringer på jakt- og apportprøver for stående fuglehunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Omtale av boka Apport!
Storkobbe

Storkobbe (Erignathus barbatus), også kalt blåsel eller bartesel, er en av de største selene i norske arktiske farvann. De er godt kjent på grunn av de lange bartene. Storkobben kan bli opptil 3,75 m lang, og veie opp mot 400 kg, men gjennomsnittlig veier de rundt 230 kg.Storkobben opptrer stort sett alene i de isfylte delene av Barentshavet, som regel i drivis, men sjelden blir den observert nedover langs norskekysten. Storkobbene kaster (føder) om våren og selungen veier rundt 35-40 kg og etter tre uker dieperiode veier selungene rundt 100 kg. Storkobbene har en komplisert diett der de spiser alt fra bunndyr til fisk, og da spesielt polartorsk. Etter at ungen er ferdig diet, kommer paringsperioden der de voksne hannene skaper en undervannslyd («sang») for å tiltrekke seg hunnene. Storkobbene kan leve i 25–30 år i naturen, og tilhører de ekte selene (Phocidae).  


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) storkobbe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) storkobbe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) storkobbe hos Artsdatabanken 
(sv) storkobbe hos Dyntaxa 
(en) storkobbe hos Fauna Europaea 
(en) storkobbe hos Fossilworks 
(en) storkobbe hos ITIS 
(en) storkobbe hos NCBI 
(en) Kategori:Erignathus barbatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Erignathus barbatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erignathus barbatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tun Media

Tun Media er et norsk mediekonsern. Tun Media AS utgir ukeavisen Bondebladet og nettstedet bondebladet.no, fagbladet Norsk Landbruk og nettstedet norsklandbruk.no, magasinet Traktor og nettstedet traktor.no. Tun Media AS eier også AS Nationen, som utgir dagsavisen Nationen og driver nettstedet nationen.no.   
Tun Media ble etablert i 2000. De største eierne er Amedia (66,9%), Norges Bondelag (24,8%) og AS Nord Trøndelag (8%) etter at Tine SA, Nortura SA, Felleskjøpet Agri SA og Landkreditt solgte seg ut i 2021. Administrerende direktør er Lise Vedde-Fjærestad. Styreleder er Anders Møller Opdahl. Tun Media holder til i Schweigaards gate 34 E på Grønland i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Nationen.no
bondebladet.no
norsklandbruk.no
traktor.no