jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Phil Babb

Phil Andrew Babb (født 30. november 1970 i Lambeth i London i England) er en tidligere irsk fotballspiller som spilte midtstopper.
Babb startet sin karriere hos Millwall FC som junior, men han fikk ikke noen ligakamper for dem før han signerte for Bradford City i 1990. Han spilte bra for «The Bantams» før han ble kjøpt av Coventry City for 500 000 engelske pund i juli 1992.
Han gjorde suksess i Coventry og etter VM i fotball 1994 ble han solgt til Liverpool FC for 3,6 millioner pund. Han gjorde det ganske bra i Liverpool når han ikke var skadet. Men han fikk etterhvert skadeproblemer og Gérard Houllier ga ham ikke spilletid og lånte ham ut til Tranmere Rovers før han gikk til Sporting Lisboa på bosman, han gikk senere til Sunderland AFC uten stor suksess.
Babb har 35 landskamper for Irlands landslag.
Etter at han har lagt opp fra fotballen er han eier av golfmagasinet «Golf Punk».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phil Babb – FIFA 
(en) Phil Babb – UEFA 
(en) Phil Babb – Transfermarkt 
(en) Phil Babb – Transfermarkt (manager) 
(en) Phil Babb – national-football-teams.com 
(en) Phil Babb – WorldFootball.net 
(en) Phil Babb – Soccerbase.com 
(en) Phil Babb – FootballDatabase.eu 
(en) Phil Babb – Soccerway 
(en) Phil Babb – EU-Football.info 
Profil på Lfchistory.net
GelreDome

GelreDome er et fotballstadion i Arnhem, Nederland og er hjemmebanen til Vitesse. Stadionet ble bygget i 1998 til EM i fotball 2000 og har et bevegelig tak og et konverterbart banedekke som kan flyttes på under for eksempel konserter og andre arrangementer holdt på arenaen. Gelredome har også et avansert klimanlegg og er tilknyttet kollektivtrafikken til byen gjennom en bussterminal. Det er parkeringsplass for over 4 000 biler utenfor stadionet.


== Konserter i GelreDome ==


== Qlimax ==

Hardstyle samlingen Qlimax holdes her hvert år.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gelredome – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om anlegget på Stadiumguide.com
Barra do Piraí

Barra do Piraí er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Kommunen grenser til nabokommunene Barra Mansa, Mendes, Pinheiral, Piraí, Valença, Vassouras og Volta Redonda.
Barra do Piraí har 95 400 innbyggere (2006) og dekker et areal på 578 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Barra do Piraí – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.riobrasil.net
http://www.ibge.gov.br/cidadesat/xtras/perfil.php?codmun=330030&r=2
Olympiastadion

Et olympiastadion er hovedstadionet ved olympiske leker. Stadionet brukes typisk til åpnings- og avslutningsseremonien samt friidrettskonkurransene. Noen av de olympiske stadionene har olympisk stadion som en del av navnet, mens andre har navn som ikke relaterer til OL. Flere av de olympiske stadionene er brukt ved flere olympiske leker. Det er dog kun Los Angeles Memorial Coliseum som har vært hovedstadion flere ganger, mens for eksempel Panathinaiko stadion i Athen var hovedstadion ved sommer-OL i 1896, men ble kun brukt til enkelte øvelser under sommer-OL i 2004.


== Stadioner til Sommer-OL ==
Det følgende er en liste over alle stadioner til Sommer-OL.


== Olympiastadion ==
Olympisch Stadion (Amsterdam) i Amsterdam i Nederland
Olympisch Stadion (Antwerpen) i Antwerpen i Belgia
Olympiastadion (Asjkhabad) i Asjkhabad i Turkmenistan
Olympiastadion (Athen) i Athen i Hellas
Centennial Olympic Stadium i Atlanta i USA
Estadi Olímpic Lluís Companys i Barcelona i Spania
Olympiastadion (Berlin) i Berlin i Tyskland
Stade Olympique de Chamonix i Chamonix i Frankrike
Stadio Olympica i Cortina d'Ampezzo i Italia
Guangdong Olympiastadion i Guangzhou i Kina
Olympia (arena) i Helsingborg i Sverige
Helsingfors Olympiastadion i Helsingfors i Finland
Atatürk Olimpiyat Stadyumu i Istanbul i Tyrkia
Olyimpiyskiy i Kiev i Ukraina
Olympiastadion (London) i London i Storbritannia
Estadio Olímpico Universitario i Mexico by i Mexico
Olympiastadion (Montreal) i Montréal i Canada
Olympiastadion (München) i München i Tyskland
Stade Olympique Yves-du-Manoir i Paris i Frankrike
Estádio Olímpico Monumental i Porto Alegre i Brasil
Stadio Olimpico i Roma i Italia
Olympiastadion (Seoul) i Seoul i Sør-Korea
Stadio Olimpico (San Marino) i Serravalle i San Marino
Olympiastadion (Sevilla) i Sevilla i Spania
Stockholms stadion i Stockholm i Sverige
Olympiastadion (Tokyo) i Tokyo i Japan
Beijing Nasjonale Stadion i Beijing i Kina
Merethe Braathen Sinnes

Merethe Braathen Sinnes (født 21. november 1982 i Oslo) er en norsk tidligere langrennsløper, med to NM-titler i stafett for Høybråten og Stovner IL.
Braathen Sinnes var lenge fast på stafettlaget til Høybråten og Stovner IL (HSIL) i Norgesmesterskapene over 3 x 5 km for kvinner. I 2003 la hun grunnlaget med femteplass ved første veksling, og søskenbarnet Solfrid Braathen og skiesset Kristin Størmer Steira avanserte til gull for klubben. I 2004 vekslet også Braathen Sinnes som nummer fem for HSIL, denne gangen klarte Solfrid Braathen og Størmer Steira å avansere til sølv. Året etter, i 2005, fikk HSIL et nytt sølv med de samme jentene, etter at Braathen Sinnes vekslet som nummer skes. I 2006 var Størmer Steira borte fra laget og ble erstattet med Ellen Sandbakken som åpnet stafetten for HSIL. Braathen Sinnes ble tildelt andre etappe. Hun gikk ut på tredjeplass og vekslet på femteplass etter syvende beste etappetid, Solfrid Braathen gikk HSIL inn til fjerdeplass. I 2007 fikk Braathen Sinnes igjen klappet på skulderen av Ellen Sandbakken. Som fjerde lag ut gikk hun laget opp en plass, før Solfrid spurtet HSIL inn til klubbens og søskenbarnas andre NM-tittel.
Braathen Sinnes gikk på idrettsfag ved Bjerke videregående skole i Oslo fra 1998 til 2001. Fra 2001 studerte hun fysioterapi ved Høgskolen i Oslo og har siden endte studier jobbet som fysioterapeut. Hun er gift med langrennsløperen Svein Tore Sinnes.


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Eksterne lenker ==
(en) Merethe Braathen Sinnes – FIS (langrenn) 

HSILs hjemmeside
Nils Hertzberg (statsråd)

Nils Christian Egede Hertzberg (født 26. oktober 1827 i Ullensvang, død 8. juli 1911) var en norsk skolemann, stortingsmann og statsråd. 


== Biografi ==
Etter teologisk embedseksamen var han lærer ved Asker seminar i 1860, ordfører i Bærum i 1866, styrer og førstelærer av Hamar seminar i 1867, ekspedisjonssjef i Kirkedepartementet i 1873. Han var fra 1882 til 1884 kirkestatsråd i Selmers regjering. Regjeringsmedlemmene ble trukket for riksrett i 1884. Fra 1886 til 1891 var han stortingsmann. 
Først og fremst var Hertzberg opptatt av skole og oppdragelse. Han grunnla Norsk Skoletidende i 1869 og var redaktør for dette til 1873. Hertzberg var foregangsmann for innføring av statsstøtte til amtsskolene fra 1875.
Hertzberg  ble av kongen 4. november 1893 utnevnt til kommandør av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjenstfuld embedsvirksomhed». 


== Familie ==
Han var gift med Martha Cathrina Marie Clauson (1844 -1928). De fikk barna Nils Christian Egede Hertzberg (1866) Arthur Johan Hertzberg (1870), Johan Hertzberg (1872), Jens Skjelderup Hertzberg (1877).


== Bibliografi ==
Hertzberg utga en rekke skrifter, vesentlig om pedagogikk. Hans erindringer fra 1909 og 1910 er livfulle tekster. 

Kvindens Kald, Uddannelse og Gjerning. 1887
Pædagogikens Historie. 1890
Opdragelse og Undervisning. 1891
Minder fra min Skolemestertid 1910
Fra min barndoms og ungdoms tid 1909
Barnets kristelige Opdragelse 1903


== Referanser ==


== Kilder ==
Gyldendals konversasjonsleksikon 1972
Asker og Bærum leksikon ISBN 82 91649 10 3


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Hertzberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Nils Hertzberg hos Norsk senter for forskningsdata
Norske skolelover

Norske skolelover regulerer undervisningen ved offentlige og private skoler i Norge.

1739 Norge fikk sin første skolelov med fagene kristendom, lesing, skriving og regning. Loven anviste skoleplikt fra 7-års alder for alle «som kand søge Skole» og «i det mindste indtil de ere 10 à 12 Aar gamle.»
1827 Lov angaaende Almue-Skolevæsenet paa Landet. Loven påla fastskoler blant annet «Ved ethvert Bergværk og ved andre Værker eller Brug, som have 30 faste Arbeidere og derover».
1848 Lov om Almueskolevæsenet i Kiøbstæderne. Krav til lærernes kompetanse.
1860 Lov om allmueskolene på landet – Innførte fast skole som den regulære ordningen.
1869 Lov om offentlige skoler. Norge får 6-årig middelskole og 3-årig gymnas.
1889 Folkeskolelovene skulle åpne mulighet for alle veien til høyere utdannelse.
1890 Den første normalplanen for folkeskolen.
1896 Gymnasloven
1936 Folkeskolelovene av 1936. Enhetsskole.
1959 Folkeskolelovene av 1959. Obligatorisk 7-årig skolegang.
1969 Lov om grunnskolen. Pliktig skolegang utvidet til 9 år.
1998 Lov om grunnskolen og den vidaregåande opplæringa opplæringslova som omhandler rettigheter og plikter forbundet med opplæring og skolegang i Norge.


== Referanser ==


== Se også ==
Norsk utdanningshistorie
Allister Carter

Allister «Ali» Carter (født 25. juli 1979 i Colchester) er en engelsk profesjonell snookerspiller.
Carter lå lenge like utenfor topp seksten på verdensrankingen, men foran sesongen 2007/2008 var han rangert på en fjortendeplass. I kvartfinalen i verdensmesterskapet i 2008 gjorde han sitt første maksimum break og kom også for første gang til finalen i et VM. Denne tapte han imidlertid med 8–18 for Ronnie O'Sullivan.
Særlig på grunn av det gode resultatet i VM klatret Carter til en syvendeplass på verdensrankingen for sesongen 2008/2009. Han vant sin første i 2009 da han slo Joe Swail 9–5 i finalen i Welsh Open. Den påfølgende sesongen klatret han ytterligere til en femteplass. I starten av 2010-sesongen vant han sin andre rankingturnering da han vant finalen i Shanghai Masters 10–7 over Jamie Burnett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allister Carter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Allister Carter – CueTracker
Kro

En kro er et vertshus eller en liten restaurant på landet. Kroen ligger gjerne sentralt i en landsby. Kroer er mest kjent fra Danmark. I Norge hadde man skysstasjoner/ postbondegårder og gjestgiverier med omtrent samme funksjonen
Kroer er kjent siden 1400-tallet. Kongelige privilgerte kroer hadde særlige rettigheter. De kunne servere alkoholholdige drikker og innlosjere folk. De lå gjerne langs de gamle landeveiene, med en avstand som passet til at en ble trett, sulten og tørst innen man nådde neste kro, det vil si ca. en halv dagstur med hesten i luntetrav.
I Danmark finnes fortsatt mange kroer med røtter tilbake til 15- og 1600-tallet. Kroene er gjerne organisert rundt turismekonsepter som snapseruter eller kroferie, der den reisende kan dra fra kro til kro.

En veikro er en kro som ligger inntil en vei. Kundene er gjerne på reisefot. Veikroene pleier å servere husmannskost eller hurtigmat slik at gjestene raskt skal kunne få sin mat og kunne reise videre. Utenfor veikroen er det parkeringsplasser (også for større kjøretøyer) og informasjon om avstander eller severdigheter i området. Mange veikroer er lokalisert i tilslutning til en bensinstasjon.


== Referanser ==
Kro (andre betydninger)

Kro eller KRO kan referere til:

Kro, et serveringssted
Kro (anatomi) hos noen typer dyr, blant annet fugler
Jay Spearing

Jay Francis Spearing (født 25. november 1988) er en engelsk fotballspiller som spiller for Tranmere Rovers FC.


== Klubbfotball ==


=== Liverpool ===
Spearing var kaptein på juniorlaget som vant FA Youth Cup, og etablerte seg i tidlig alder på reservelaget. Hans styrker i spillet er hans støttepasninger,arbeidsvilje og innsats. I tillegg til gode pasninger og et godt skudd. Spearing kan spille i flere posisjoner på banen, men det er som sentral midtbane han har blitt brukt de siste årene. Han kan uansett gjøre en god jobb som både høyreback og midtstopper, til tross for høyden. Spearing, som vant FA Youth cup både i 2007 og 2008, hadde draktnummer 26 i Liverpool inntil Charlie Adam overtok det før 2011/12. Spearing fikk da tildelt draknr 20. I tillegg har han vunnet reserveligaen i 2007/2008 sesongen.
Spearing debuterte for A-laget den 9. desember 2008, da han kom inn som innbytter i 3–1 seieren borte i Mesterligaen mot PSV Eindhoven. Han kom også inn som innbytter for Gerrard i 4–0 seieren på Anfield mot Real Madrid den 10. mars 2009. Mot slutten av april måned ble Spearing skadet og satt utenfor resten av sesongen 2008-2009. Han ble i slutten av 2009/2010 sesongen lånt ut til Leicester, og gjorde sine saker godt der, og var delaktig til at Leicester nådde play off for opprykk til Premier League.
Da Roy Hodgson tok over klubben, fikk Spearing flere sjanser i starten av sesongen, og spilte blant annet flere gode kamper i Europa League.


== Meritter ==
Liverpool

FA Youth Cup 2005/06 & 2006/07
Premier Reserve League North 2007/08
Premier Reserve League Play Off Winner 2007/08


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jay Spearing – Transfermarkt 
(en) Jay Spearing – WorldFootball.net 
(en) Jay Spearing – Soccerbase.com 
(en) Jay Spearing – FootballDatabase.eu 
(en) Jay Spearing – Soccerway 
(en) Jay Spearing – FBref 
(es) Jay Spearing – as.com 
(en) Profil på Liverpoolfc.tv
Sør-Trøndelag Skikrets

Sør-Trøndelag Skikrets (stiftet 13. mars 1904) er et organisasjonsledd i Norges Skiforbund, 
og er et fellesorgan for all skiidrett i Sør-Trøndelag. 
Kretsen hadde i 2014 90 klubber med totalt 22.400 medlemmer. Kretsen har kontor i Granåsen i Trondheim.


== Historikk ==
Kretsen ble stiftet i 1904 med navnet Uttrøndelagens Skiforbund. Kretsen skiftet navn til Sør-Trøndelag Skikrets i 1919.
Trondheim Skikrets ble slått sammen med Sør-Trøndelag Skikrets i 1971.
Fosen Skikrets ble slått sammen med Sør-Trøndelag Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Ludvig Sivertsen, Byaasen Skiklub (1904–1911)
Jon Høstad, Bynæs IF (1911–1914)
Ludvig Sivertsen, Byaasen Skiklub (1914–1916)
Severin Leraand, Bynæs IF (1916–1919)
Ludvig Sivertsen, Byaasen Skiklub (1919–1920)
Hans Bollingmo, Trønder-Lyn (1920–1923)
Severin Leraand, Byneset IL (1923–1931)
Thomas Borthen, Selsbakk IF (1931–1935)
Tjalve Rian, Byåsen IL (1935–1938)
Ludvig Holm, Selsbakk IF (1938–1948)
John Guldberg, Ranheim IL (1948–1952)
Anders Estenstad, Strinda IL (1952–1956)
Johnny Hårsaker, Heimdal IF (1956–1959)
John Guldberg, Ranheim IL (1959–1960)
Johnny Hårsaker, Heimdal IF (1960–1964)
Anders Klæt, Leinstrand IL (1964–1967)
Alf Mentsen, IL Vassfjell (1967–1971)
Herbert Helgesen, Freidig (1971–1974)
Anders Lilleberg, Trønder-Lyn (1974–1980)
Per Ottesen, Byåsen IL (1980–1982)
Ola Eggen Meistad, Flå (1982–1986)
Oddmund Svendsen, Trondhjems Skiklub (1986–1987)
Andreas Glimstad, Jonsvatnet (1987–1989)
Jostein Sagflaat, Nidelv (1989–1991)
Gunnar Nypan, Leinstrand IL (1991–1998)
Kari Hovin Kjølle, Byåsen Skiklub (1998–2002)
Svein Ove Dyrdal, Øvrebygda IL (2002–2010)
Siri Darell, Ranheim SK (2010–2021)
Torbjørn Mæhlumsveen, Byåsen IL (2021–)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Nils Berg (1974). Sør-Trøndelag skikrets: 70-års jubileumsberetning.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Årsberetninger fra Norges Skiforbund


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tove Ramlo

Tove Ramlo-Ystad (født 25. mars 1959) er en kor-dirigent og musikkpedagog fra Trondheim. Som dirigent for elitekoret Cantus har hun vunnet flere korkonkurranser.
Ramlo har hele livet deltatt i kor, fra Nardo pikekor, via Songlaget i BUL Nidaros til hun i 1986 deltok i etableringen av Cantus. Hun er utdannet fra Trøndelag musikkonservatorium med sang som hovedinstrument, og har arbeidet som fylkesmusiker i Nord-Trøndelag. Ved siden av arbeidet med Cantus er hun i dag musikksjef i Norges Korforbund og frilans instruktør, konsulent og dommer. Hun startet Trønderkor i 1987 og ledet koret i 10 år. Hun dirigerer Hauka mannskor, men hun måtte ta en pause i 2007.
Sammen med Cantus mottok hun i 1996 Sør-Trøndelag fylkes kulturpris. De har også fått Trondheim kommunes kulturpris, og hun mottok dirigentprisen under Den internasjonale korfesitvalen i Riva del Garda 1996. I 2003 ble hun av Trondhjem By's Vel utnevnt til "Autorisert Trondhjemmer". 
Hun ble tildelt Norges Korforbunds pris Korprisen for 2014.


== Referanser ==
Kunstnerfarger

Kunstnerfarger er en betegnelse som først og fremst brukes om «farger», dvs. pigmenter tilsatt løse- og bindemidler som fåes kjøpt på små tuber og brukes av kunstnere og andre som lager bilder. Navnet kan også assosieres til høykvalitets akvarellmaling. Ordet farge brukes både om selve kuløren, pigmentet og det som finnes i blokk eller på tube.
Tubefargene deles i to grupper etter løsemiddelet: vannbaserte akrylfarger og terpentinbaserte oljefarger. 


== Historisk ==
De første kjente kunstnerfargene var oker og svart, som ble brukt av mesolittiske kunstnere, blant annet på veggene i Altamiragrotten. På grunn av heldig valgt bindemiddel, kombinert med riktig luftfuktighet og vanligvis totalt mørke, har bildene holdt seg i over 5 000 år.
De gamle egypterne utviklet også pigmenter og bindemidler med lang holdbarhet, basert på hva som fantes av naturlig forekommende råstoffer. 
Fram til renessansen var kunstnerne henvist til selv å rive eller støte sine egne pigmenter til ønsket finhetsgrad og blande dem i det malemediet som skulle brukes. Dette var en del av håndverksopplæringen. Denne funksjonen ble etterhvert overtatt av fabrikanter som utviklet stor detaljkunnskap om emnet. Ideelt skulle alle farger være like lette å smøre ut for å gi samme grad av farging. Alle pigmenter kan ikke males til samme finhet, da vil noen bli mye hvitere på grunn av kornenes endrede lysrefleksjon. Slike ting gjør at det fortsatt trengs kunnskaper om framstilling av farger.


== Kvaliteter og litt om hvorfor ==
Fargesterke pigmenter blir ofte blandet med nøytrale fyllstoffer for å dempe virkningen av den rene fargen. Mange drevne kunstnere foretrekker minst mulig av slike tilsetninger for selv å ha kontroll med fargene. Dermed selges farger i to kvalitets- og prisnivåer: Atelier-, aka artist- kvalitet og studentkvalitet. Et enda billigere nivå fins også. Dette gjelder både for olje- og akrylfarger.
Malere som driver med tempera og gouache foretrekker ofte å blande sine egne farger og utvikler sine private oppskrifter.
I tidens løp er de fleste oljer og vokssorter prøvd ut som malemidler. Linolje ser ut til å holde for de fleste formål, vanligvis tynnet med litt terpentin utvunnet av trekull. Også disse må holde mål kvalitetsmessig.
 Det må bemerkes at alle kjente løsemidler til oljefarger ikke bør pustes inn over lengre tid. Løsemiddelskader er varige og alvorlige.
Áed Oirdnide mac Neill

Áed mac Néill (død 819), best kjent under tilnavnet Áed Oirdnide, var konge av Ailech fra 788 og Uí Néill-overkonge av Irland fra 793 til sin død. Han tilhørte ætten Cenél nEógain av det nordlige Ui Neill dynastiet, og var sønn av Niall Frossach. Áed var den siste irske overkongen før vikingene for alvor gjorde seg gjeldende i Irland.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ulster-annalene, redigert og oversatt av Seán Mac Airt og Gearóid Mac Niocaill (Dublin 1983). Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse
Tigernach-annalene, redigert og oversatt av Gearóid Mac Niocaill. Elektroniske utgaver hos CELT - Corpus of Electronic Texts: Redigert utgave (mellomirsk/latin), Engelsk oversettelse
Byrne, Francis John (1973). Irish Kings and High-Kings. London: Batsford. ISBN 0-7134-5882-8. 
Charles-Edwards,Thomas M. (2000). Early Christian Ireland. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-36395-0. 
«Áed Oirdnide mac Néill (d. 819), high-king of Ireland | Oxford Dictionary of National Biography». www.oxforddnb.com (engelsk). Besøkt 5. april 2019.
Eli Sørensen

Eli Groven Sørensen (født 2. januar 1943 i Selbu) er en skuespiller og teater-regissør.Hun er utdannet skuespiller, og arbeidet som det ved Trøndelag Teater og i Stockholm, inntil hun i 1965 giftet seg og bosatte seg i Selbu. I Selbu har hun vært dramalærer i skolen, drevet barneteatergruppe, deltatt i etableringen av Kalvåa friluftsteater og regissert flere oppsetninger der siden 1983.Hennes fremste innsats er som regissør/instruktør og inspirator for en lang rekke teateroppsetninger både i Sør og Nord-Trøndelag; både rene amatørteateroppsetninger, og blandede oppsetninger med amatører og profesjonelle, hvorav den mest kjente er Karolinernes hærtog i Tydal.Hun mottok Sør-Trøndelag fylkes kulturpris i 1995, og har mottatt flere andre priser. Hun var den første som mottok Peter Bergs innsatspris, som hedrer personer som har gjort en fremragende innsats for revy- og teatergrupper i Norge, i 2001.


== Referanser ==
Kolbjørn Høiseth

Kolbjørn Høiseth (født 29. desember 1932, død 1999) var en norsk tenor og operasanger.Han var født i Viggja som sønn av senere ordfører Anders Høiseth.Han studerte bl.a. med Heddy Gathe i Trondheim, Set Svanholm og Ragnar Hyltén Cavallius i Stockholm og debuterte på Kungliga Teatern allerede i 1958 som sjømannen i Tristan og Isolde og som Helenos og Hylas i Trojanerne, en av de mest benyttede norske tenorer der. Han har gjestet Deutsche Oper i Berlin, Covent Garden i London og operaene i Lyon, Bordeaux, Kassel, Hannover og Kiel og vært gjest med Stockholmsoperaen på Metropolitan Opera i store Wagnerpartier.


== Roller ==
Blant roller han spilte er: 

Don José i Carmen,
Admetos i Alceste,
Don Carlos og Otello,
Radames i Aïda,
Canio i Bajazzo,
Sjujskij i Boris Godunov,
Leca i Jenůfa,
Florestan i Fidelio,
Erik i Den flyvende hollender,
Tannhäuser,
Agisthos i Elektra,
Tamburmajoren i Wozzeck,
Sergej i Katarina Ismailova,
Froh og Loge i Das Rheingold,
Lohengrin,
Siegmund i Valkyrien (Metropolitan)


== Referanser ==
Olympiastadion (München)

Olympiastadion i München er en idrettsarena i München i Tyskland. Arenaen kan brukes til både fotball, friidrett og konserter. Stadionet ble bygget for Sommer-OL i 1972 som en del av Olympiaparken i sentrum av München.
Både Olympiastadion og området rundt kjennetegnes ved et futuristisk og original arkitektur, av arkitektene Günter Behnisch og Frei Otto, med avanserte telttakskonstruksjoner av PVC. Selve stadionet ble innviet i 1972 under en fotballandskamp mellom Vest-Tyskland og Sovjetunionen, mens ilddåpen ble den 26. august 1972 da åpningsseremonien under OL ble holdt her. Av kjente arrangementer holdt på Olympiastadion kan man nevne finalen under VM i fotball 1974 og EM i fotball 1988. Den 7. juli ble hjemmenasjonen Vest-Tyskland verdensmester i fotball etter å ha vunnet finalen mot Nederland. Sistnevnte land vant for øvrig sitt første Europamesterskap i fotball etter å ha slått Sovjetunionen her. Finalen i Serievinnercupen mellom Malmö FF og Nottingham Forest ble spilt på Olympiastadion.
Olympiastadionet i München ble brukt av fotballklubbene FC Bayern München og 1860 München i perioden mellom 1972 og 2005, men klubbene valgte å bygge en ny erstatningsarena i Allianz Arena på grunn av klubbenes ønske om å få ett nytt moderne anlegg som kunne oppfylle krav om komfort (heldekkende tak) og annen infrastruktur som salgsboder og sanitærforhold. Dette var forhold verneverdige Olympiastadion ikke kunne klare, selv om det foregikk samtaler mellom klubbene og München for å videreutvikle med blant annet tak over den takløse delen av arenaen.
I 2002 ble det for øvrig arrangert EM i friidrett.


== Arrangement på stadion ==
Sommer-OL 1972
Finale og bronsefinale i VM i fotball 1974
Finale i Serievinnercupen 1979
Finale i EM i fotball 1988
Finale i Mesterligaen 1993 og 1997
EM i friidrett 2002.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Olympic Stadium, Munich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Olympiastadion München – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Olympiastadion München