Berkhamsted

Berkhamsted er en mellomstor markedsby i den vestlige enden av Hertfordshire i England. Det velstående administrasjonssenteret for distriktet Dacorum, ligger mellom Tring og Hemel Hempstead, og er lokalisert i den smale Bulbourne-dalen i Chiltern Hills, 42 km nordvest for London (mange pendler til hovedstaden herfra). Berkhamsted er verdslig sogn med et byråd innenfor den større kommunen (borough) Dacorum. I henhold til folketelling av 2013 har byen en befolkning på 18 100 innbyggere.Det har bodd mennesker i området Berkhamsted for mer enn 5000 år, påvist ved flintarbeid fra neolittisk tid og metallarbeid fra sen jernaldertid og romersk tid. Hovedgaten er en del av en før-romersk rute som kjent ved dens angelsaksiske navn Akeman Street. Den eldste skriftlige referansen til Berkhamsted er fra 970 e.Kr. Berkhamsted ble nedtegnet som burbium (eldre utgave av borough) i Domesday Book i 1086. Den eldste kjente og bevarte bygning i Storbritannia i bindingsverk og med jettying (framskutt bygningskant), det vil si med etasjer over som er større enn de under (og således øker tilgjengelig plass innenfor uten å øke i bredden på gatenivå), er bevart som en butikk i byens hovedgate. Den ble bygd i tiden 1277-1297. På 1200- og 1300-tallet var byen dominert av handel med ull og et blomstrende lokal marked.
Blant de kjente som er født i Berkhamsted, er oberst Daniel Axtell, som var kaptein for parlamentarikergraden ved rettssaken og henrettelsen av kong Karl I i 1649. Byens litterære forbindelser omfatter salmesangeren og poeten William Cowper fra 1600-tallet, 1700-tallsforfatteren Maria Edgeworth, og Graham Greene fra 1900-tallet. I byen ligger Rex Cinema, en meget respektert uavhengig kino, og det britiske filminstituttets nasjonale fil og fjernsynsarkiv ligger i Berkhamstead. Dette er verdens største filmarkiv, og ble opprettet som følge av en donasjon fra John Paul Getty.


== Opprinnelse til byens navn ==
De eldste nedtegnede stavelsene av byens navn er fra 900-tallet med angelsaksiske Beorhðanstædæ. Dens etymologi er ikke like sikker. Første del har enten sin opprinnelse i det keltiske ordet Bearroc, i betydningen «sted på en høyde»; eller, det kan ha sin opprinnelse fra det angelsaksiske ordet beorg, i betydningen «høyde, ås», eller berc / beorc, i betydningen «bjørk». Den siste delen er derimot langt sikrere, hamsted, avledet fra det angelsaksiske ordet for engelske homestead, «bondegård, småbruk». Byen kan således forstås som enten «gårdsbruket på åsen», eller «gårdsbruket blant bjørketrærne».Lokalhistorikeren Percy Birtchnell har identifisert over 50 forskjellige stavinger og epiteter for byens navn siden det ble omtalt i Domesday Book; dagens navn ble akseptert i 1937. Blant de ulike stavingene finnes «Berkstead», «Berkampsted», «Berkhampstead», «Muche Barkhamstede», «Berkhamsted Magna», «Great Berkhamsteed» og «Berkhamstead». Byens lokale tilnavn er «Berko».


== Historie ==
Berkhamsted var stedet hvor Normannernes invasjon av England i 1066 stoppet opp, og overtagelsen av landet gikk over i en ny fase. Etter å ha beseiret og drept Harald II ledet Vilhelm Erobreren sin hær rundt London. Han krysset Themsen ved Wallingford og gikk mot Berkhamstead. Edgar Atheling underkastet seg og tilbød Vilhelm den engelske kronen. Hertugen ønsket ikke dette, han ville heller ha nøklene til London og så ta imot kronen der.
Berkhamsted Castle ble gjenoppbygget i 1080-årene, og var et yndet tilholdssted for normanner- og Plantagenetmonarker. Det var et kongelig slott inntil 1495, da det ble forlatt. Mye av steinen ble plyndret til byggingen av hus i byen og det nå ødelagte Berkhamstead Place, men jordvoller, vollgraver og rester av murene er synlige og er byens viktigste turistattraksjon. Ifølge lokalbefolkningen er Berkhamstead Englands virkelige hovedstad, en legende som nok henger sammen med angelsaksernes overgivelse der i 1066 og se senere kongene som bodde der i deler av sin regjeringstid.
Byen har det som antas å være Englands eldste butikk som er i drift. Den er datert med dendrokronologi til mellom 1277 og 1297, og tilhørte opprinnelig antagelig en juveler eller gullsmed. Den ligger på 173 High Street, og var pr. 2006 kontor for en eiendomsmegler.
Grand Junction-kanalen nådde Berkhamsted i 1798. Byen var hjemstedet til den tredje hertugen av Bridgewater, som var en av de sentrale personene bak det britiske kanalsystemet. Elven Bulbourne renner også ved byen.


== Vennskapsbyer ==
Berkhamsted har følgende vennskapsbyer:

 Beaune
 Neu Isenburg (som en del av Dacorum)Byen har også et uformelt forhold til den amerikanske byen Barkhamsted i Connecticut, som den engelske byen har gitt navn til. Den amerikanske byen overrakte en gave i form av en formannsklubbe og en blokk den 4. juli 1976, som Berkhamsteds byråd nå benytter i sine møter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Birtchnell, Percy (1988): Short History of Berkhamsted. Berkhamsted: Book Stack. ISBN 978-187137200-7.
Brown, Reginald Allen (1989): Castles from the Air. Cambridge, UK: Cambridge University Press. ISBN 978-052132932-3.
Cobb, John Wolstenholme (1883): Two Lectures on the History and Antiquities of Berkhamsted, 2. utg., London, UK: Nichols and Sons. OCLC 693003587.
Hastie, Scot (1996): A Hertfordshire Valley. Kings Langley, UK: Alpine Press. ISBN 0-952863103.
Hastie, Scot (1999): Berkhamsted, an Illustrated History. Kings Langley, UK: Alpine Press. ISBN 0-9528631-1-1.
Liddiard, Robert (2005): Castles in Context: Power, Symbolism and Landscape, 1066 to 1500. Macclesfield, UK: Windgather Press. ISBN 978-095455752-2.
Mackenzie, James Dixon (1896): Castles of England: Their Story and Structure 1. New York: Macmillan. OCLC 12964492.
Page, William, red. (1908): The Victoria History of the County of Hertfordshire: Volume 2. London: Constable. OCLC 59519149.
Pettifer, Adrian (1995): English Castles: a Guide by Counties. Woodbridge, UK: Boydell Press. ISBN 9780851156002.
Remfry, Paul (1998): Berkhamsted Castle. Dacorum Heritage Trust. ISBN 0-9510944-1-6.
Rowe, Anne (2007): «The Distribution of Parks in Hertfordshire: Landscape, Lordship and Woodland» i: Liddiard, Robert: The Medieval Park: New Perspectives. Macclesfield, UK: Windgather Press. ISBN 978-1-9051-1916-5. s. 128–145.
Sanecki, K.A. (1996): Ashridge – A Living History. Chichester, UK: Phillimore & Co. ISBN 1-86077-020-7.
Sherwood, Jennifer (2008): «Influences on the Growth of Medieval and Early Modern Berkhamsted» i: Wheeler, Michael: A County of Small Towns: the Development of Hertfordshire's Urban Landscape to 1800. Hatfied, UK: Hertfordshire Publications. ISBN 978-190531344-0. s. 224–248.
Slater, T.R.; Goose, Nigel (2008): A county of small towns: the development of Hertfordshire's urban landscape to 1800. Hatfield, UK: University of Hertfordshire Press. ISBN 978-190531344-0.
Tearle, John (1998): The Berkhamsted Totem Pole. Lillydown House. ISBN 978-0952813118.
Thompson, Isobel; Bryant, Stewart (2005): Extensive Urban Surveys: Berkhamsted, Revision 2005 (PDF) (Report). Historic Environment Unit, Hertfordshire County Council.
Whitelock, Dorothy (1968): The Will of Æthelgifu. Oxford: Roxburghe Club, Oxford.
Williamson, Tom (2010): The Origins of Hertfordshire. Hatfied, UK: Hertfordshire Publications. ISBN 978-190531395-2.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Berkhamsted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berkhamsted – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Berkhamsted Town Council
Berkhamsted Local History & Museum Society
Ovennevntes samling av gamle fotografier fra Berkhamsted og dets borgere
Dacorum Heritage Trust