jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Odd Tore Fygle

Odd Tore Fygle (født 31. januar 1950) var ordfører i Bodø kommune for Arbeiderpartiet. Fygle varslet høsten 2010 at han ikke vil stille til gjenvalg som ordfører ved kommunevalget i 2011.


== Politiske verv ==
Ordfører i Bodø i perioden 1999-2011


== Tillitsverv i politiske partier ==


== Styreverv ==
Styreleder	AS Industribygg.
Styremedlem	Norsk luftfartssenter Bodø AS
Styremedlem	Salten forvaltning IKS
Styremedlem 	Norsk luftfartsmuseum.
Styreleder	Salten Regionråd.
Styreleder 	Bodø bys vel.
Styremedlem	Salten kraftsamband AS
Styreleder	Team Bodø KF
Styremedlem 	Salten Invest.
Styreleder	Programrådet DA
Styreleder	Nordnorsk Filmsenter AS
Styremedlem      Partnerskap Salten
Medlem           Salten regionråd


== Referanser ==
Svarte-Petter

Svarte-Petter (Peg-Leg Pete, Black Pete) er en fiktiv skurk og antagonist som opptrer i Disney-tegnefilmer og -serier.Svarte-Petter opptrådte for første gang i tegnefilmen Alice Solves the Puzzle fra 1925. Han er den eldste av Disney-figurene som fortsatt brukes. I sine tidligste opptredener hadde han treben, noe som har forsvunnet i senere tegneserier og filmer.
Svarte-Petters verste fiende er Mikke Mus, som gang på gang bringer erkeskurken bak lås og slå. Svarte-Petter opererer som oftest alene eller med skurker som Skaftetryne, men har også opptrådt i ledtog med andre kjente banditter som Mikro-Midas og Farlige Fiffus, Ørnulf Ørn, Spøkelseskladden og B-gjengen. Svarte-Petter har også en kjæreste, Petra, som ligner meget på ham selv, men hun opptrer sjelden.


== Opptreden ==
Ettersom Svarte-Petters første opptreden er i filmen Alice Solves the Puzzle fra 1925, er han eldre enn Mikke Mus som først opptrådte i 1928. I første opptreden i Norge går Svarte-Petter under navnet Tjukken i nr. 6/1950 i Donald Duck & Co. En liknende figur ved navnet Svarte-Mikkel gjorde opptreden i nr. 1/1952 der han jobbet for Onkel Skrue. 
Svarte-Petter hadde et trebein i starten, men tegnerne ble uenige om hvilket av beina hans som var det kunstige. Etter en periode hvori vekselsvis høyre og venstre bein var av tre, fikk Svarte-Petter to friske bein.
Den animerte serien Langbein og sønn har i senere tiår inkludert en versjon av Svarte-Petter som ikke er en forbryter. Han er bruktbilselger, skjønt med frynsete rykte, og er stadig en generelt utrivelig person, selv om han i denne versjonen ser ut til å være noenlunde lovlydig. Hans sønn Svarte-Petter Junior som egentlig heter Pelle er også med i serien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svarte-Petter hos Inducks
Fámjinserklæringen

Fámjinserklæringen er en felles prinsipperklæring mellom Danmarks regjering og Færøyenes regjering om Færøyenes innflytelse og medvirkning i utenriks- og sikkerhetspolitikken. Erklæringen ble underskrevet i Fámjin på Færøyenes sydligste øy, Suðuroy, 29. mars 2005.
Enkelte eksempler fra avtalen:

Når den danske udenrigsminister afgiver redegørelser eller dokumenter til Folketingets Udenrigspolitiske Nævn om udenrigs og sikkerhedspolitiske spørgsmål af særlig betydning for Færøerne, gives disse samtidigt til lagmanden, som orienterer Lagtinget.
Der tilstræbes at udenrigsministeren og lagmanden har regelmæssig kontakt, og at udenrigsministeren mindst en gang årligt besøger Færøerne med henblik på orientering om udenrigs- og sikkerhedspolitiske emner og drøftelse af varetagelsen af Færøernes udenrigspolitiske interesser.


== Eksterne lenker ==
Asparges

Asparges er en grønnsak, og det siktes vanligvis til en spesiell art innen slekten Asparagus, nemlig de unge skuddene av Asparagus officinalis. Det finnes både grønne og hvite asparges. Den har vært brukt i matlaging i uminnelige tider. Man finner en oppskrift for tilberedelse av asparges allerede i den eldste kokebok som er bevart, nemlig Apicius' De re coquinaria, (200-tallet e.Kr.), bok III.


== Eksterne lenker ==
(en) asparges – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) asparges i Encyclopedia of Life 
(en) asparges i Global Biodiversity Information Facility 
(no) asparges hos Artsdatabanken 
(sv) asparges hos Dyntaxa 
(en) asparges hos ITIS 
(en) asparges hos NCBI 
(en) asparges hos The International Plant Names Index 
(en) asparges hos Tropicos 
(en) Kategori:Asparagus officinalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asparagus officinalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tinganes

Tinganes er den gamle bydelen i Færøyenes hovedstad Tórshavn. Tinganes har sitt navn fra Lagtinget, som ble etablert på denne halvøya i vikingtiden. De første norske bosetterne holdt sitt første ting i 825. Halvøya deler havna i to deler, Eystaravág og Vesteravág. Ytterst på neset ligger Skansapakkhusið, hovedbygningen til Færøyenes regjering. Den smale hovedgaten ut til nesset heter Gongin.
Multiprotocol Label Switching

MPLS eller Multiprotocol Label Switching er innen datakommunikasjon en teknikk for å etablere et tilnærmet linjesvitsjet nett over et pakkesvitsjet nett. Det smarte ved MPLS er at alle slags lag 3 protokoller kommer igjennom som f.eks. IPv4, IPv6, gammeldags IPX og Appletalk.
Prekestol

En prekestol er en talerstol der presten leser evangelieteksten og holder sine prekener for menigheten. I protestantisk sammenheng ble en del prekestoler satt opp over alteret, og denne oppbyggingen kalles da prekestolalter.


== Eksterne lenker ==
Kirkens liturgiske møbler og inventar - kirkeaktuelt.no
Nord-Gyeongsang

Nord-Gyeongsang (Gyeongsangbuk-do) er provins i Sør-Korea og ligger ved østkysten. Provinsen har vel 2,8 millioner innbyggere, og grenser til storbyen Daegu, som også fungerer som provinsens hovedstad, samt storbyen Ulsan ved østkysten.
Provinsen ble etablert i 1896 fra den nordlige delen av den koreanske provinsen Gyeongsang. Provinshovedstaden og den største byen er Daegu, som også var hovedstad i Gyeongsang før 1896 og som i dag er et eget administrativt storbyområde (Gwangyeoksi)


== Geografi ==
Provinsen er en del av den koreanske regionen Yeongnam og grenser i øst til Japanhavet, i før av Sør-Gyeongsang og i vest av provinsene Nord-Jeolla og Nord-Chungcheong. I nord ligger provinsen Gangwon. Om sommeren er provinsen trolig det varmeste stedet i landet, noe sopm skyldes at området er omgitt av høye fjell; Taebaekfjellene i nordøst og Sobaekfjellene i vest. Mot sør åpner landskapet seg. En viktig del av landskapet er Nakdongelva som renner i nord-sør-retning mot Koreastredet i sør. Elva har sin kilde i Taebaekfjellene. Øya Ulleungdo i Japanhavet er også en del av provinsen, sammen med Dokdo.


== Kultur ==
Nord-Gyeongsang erstedet for det tidligere koreanske kongedømmet Silla og har av den grunn beholdt mye av sin kulturelle tradisjon. Mange av landets kunstnere, politikere og intellektuelle kommer herfra.


=== Kjente personer ===
Park Tae-bun, musiker
Roh Tae-woo, tidligere president, født i Daegu
Kim Ki-duk, regissør


== Næringsliv ==
Innenfor landbruket dominerer avlinger av ris, bønner, poteter og bygg. Daegu er kjent for sine epler. I ulike deler av provinsen dominerer meierivirksomhet og sjømatproduksjon. Ellers finnes både stålverk, elektronikk- og tekstilindustri. Utover dette dominerer servicenæringene. Havna i Pohang er utgangspunkt for fergeruter til Japan, Russland og Nord-Korea.


== Søster- og vennskapsprovinser ==
 Alsace, Frankrike


== Administrativ oppdeling ==
Nord-Gyeongsang er delt opp i ti byer (si) og 13 fylker (gun).


=== Byer ===


=== Fylker ===


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gyeongsangbuk-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 경상북도 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Alsace/Gyeongsangbuk-do (fransk vennskapsprovions)
Nord-Jeolla

Nord-Jeolla (Jeollabuk-do) er en provins i Sør-Korea.
Provinsen ble etablert i 1896 av den søndre delen av den tidligere koreanske provinsen Jeolla. Provinshovedstaden er Jeonju, som også var provinshovedstad i Jeolla før 1896.


== Geografi ==

Provinsen er en del av den koreanske regionen Honam og grenser i vest til Vesthavet og i nord til provinsen Sør-Chungcheong, i sør til Sør-Jeolla og i øst til Sør-Gyeongsang og Nord-Gyeongsang.
Provinsen deles av fjellkjeden Noryeong. Den østre delen av provinsen er et fjellplatå, mens den vestre er en stor slette. Gjennom sletta renner fire større elver, Seomjin, Mangyeong, Dongjin og Geum.
Slettelandet i vest utgjør et av de rikeste landbruksområdene i landet, som produserer ris, bomull, bygg, hamp og papirmorbærtre som er råstoff for produksjon av papir til de tradisjonelle skyvedørene. På fjellplatået i øst drives med kvegdrift.
Mot kysten i vest bygges den 33 km lange Saemangeumdemningen, som skal gjenvinne 400 km² sjøbunn til et gigantisk ferkvannsreservoar og til jordbruksland.


== Administrativ oppdeling ==
Nord-Jeolla er inndelt i seks si (byer) og åtte gun (fylker).


=== Byer ===


=== Fylker ===


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
(en) Jeollabuk-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeollabuk-do: offisielt nettsted
Sør-Chungcheong

Sør-Chungcheong (Chungcheongnam-do) er en provins i Sør-Korea.
1. januar 2012 ble Dangjin administrative status endret fra gun (fylke) til si (by) på grunn av folketallsutviklingen. 1. juli 2012 ble fylket Yeongi overført til den nye Sejong by, sammen med deler av  byen Gongju og fylket Cheongwon.


== Administrativ inndeling ==
Sør-Chungcheong er inndelt i åtte si (byer) og sju gun (fylker).


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chungcheongnam-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chungcheongnam-do offisielt nettsted
Nord-Chungcheong

Nord-Chungcheong (Chungcheongbuk-do) er en provins i Sør-Korea.
Provinsen er den eneste som ikke har direkte tilgang til havet. Den ble etablert i 1896 etter å ha blitt skilt ut fra den tidligere provinsen Chungcheong, som var egen provins inntil Korea ble delt i 1945. Regionhovedstaden er Cheongju.


== Geografi ==
Provinsen er en del av Hoseo-regionen, og grenser i vest til provinsen Sør-Chungcheong, i nord til Gyeonggi og Gangwon, i sør til Nord-Jeolla, og i øst til Nord-Gyeongsang. Fordi regionen ligger i innlandet er den dominert av fjell, særlig Noryeongfjellene i nord og Sobaekfjellene i øst.


== Ressurser ==
De viktigste jordbruksproduktene er ris, bygg, bønner og søtpoteter, men en del bønder har spesialisert seg på ginseng og tobakk. Tobakken ble introdusert fra Virginia i USA i 1912.
Det nordlige Chungcheong har også mineralforekomster, særlig gull, jern, kull, kleberstein, fluoritt, molybden, marmor og kalkstein. Silkeveving er fremdeles en viktig næring.


== Severdigheter ==
Som Sør-Koreas mest landlige og minst befolkede provins er de viktigste turistattraksjonene knyttet til natur. Tre viktige rekreasjonsområder, blant annet bryukt av Seouls befolkning er de tre naturparker, Sobaeksan, Woraksan og Songnisan. Sobaeksan er kanskje den mest kjente med fjellet Songni (eller Ch'unhwangbong) (1.058 moh) i massivet Sobaekfjellene, samt et av Koreas eldste templer, Pobju-sa. Parkens navn er hentet fra buddistisk filosofi og betyr langt fra verdens kjedelige fjell. Konstruksjonen av tempelet ble påbegynt i år 553. Etter en japansk invasjon i 1592 ble det ødelagt, men er siden rekonstruert. Fram til 1986 hadde tempelet Koreas største Buddha-statue, 27 meter høy laget i betong. Den tok 30 år å bygge og ble ferdigstilt i 1968. På 1980-tallet begynte konstruksjonen å slå sprekker og statuen ble ødelagt i 1986. En ny 33 meter høy statue er bygd i stedet. Tempelet huset på det meste 3000 munker, rundt 700-tallet.
Nord for provinshovedstaden ligger ruinene av det gamle fortet Sangdangsansŏng. Forhistorien er ikke klarlagt, men etter kraftig forfall ble fortet restaurert første gang i 1716.


== Administrativ inndeling ==
Nord-Chungcheong er inndelt i tre si (byer) og ni gun (fylker).

Cheongju-si (청주시, 淸州市)
Chungju-si (충주시, 忠州市)
Jecheon-si (제천시, 堤川市)
Boeun-gun (보은군, 報恩郡)
Danyang-gun (단양군, 丹陽郡)
Eumseong-gun (음성군, 陰城郡)
Goesan-gun  (괴산군, 槐山郡)
Jincheon-gun (진천군, 鎭川郡)
Okcheon-gun (옥천군, 沃川郡)
Jeungpyeong-gun (증평군; 曾坪郡)
Yeongdong-gun (영동군, 永同郡)


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chungcheongbuk-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chungcheongbuk-do offisielt nettsted (engelsk) Arkivert 22. november 2010 hos Wayback Machine.
Gangwon

Gangwon (Gangwon-do) er en provins i Sør-Korea.
Regionen var sammen med den nordkoreanske provinsen Kangwŏn en felles enhet før delingen av Korea i 1948. Provinsen har vel 1,6 millioner innbyggere og inkluderer blant annet vintersportsstedet Pyeongchang som skal avholde vinter-OL 2018.


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ko) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gangwon-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gangwon-do – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gyeonggi

Gyeonggi (Gyeonggi-do) er en provins i Sør-Korea. Provinsen er den mest befolkningsrike i landet. Gyeonggi omkranser hovedstaden Seoul, med unntak av noen få km mot Incheon. De tre provinsene danner det største byområde i Asia etter Tokyo med ca. 24,5 millioner innbyggere og utgjør det sjuende mest befolkede byområde i verden. Dette betyr også at halvparten av den sørkoreanske befolkningen bor i de tre provinsene.


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
Mate-URL 
(en) Gyeonggi-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 경기도 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gyeonggi-do offisielt nettsted
Stone Cold Crazy

«Stone Cold Crazy» er en sang av det britiske rockebandet Queen fra deres tredje plate Sheer Heart Attack.
Queen spilte sangen live første gang i 1972, og i 1974 bestemte de seg for å spille den inn til Sheer Heart Attack. Siden ingen av bandets medlemmer kunne huske hvem som hadde skrevet den, ble den kreditert hele bandet.
Musikken i sangen er heavy metal-basert, og uvanlig rask til å komme før punktiden. Teksten handler om gangstere – Al Capone nevnes blant annet i første vers.
Metallica gjorde senere en cover av denne sangen på samleskiva Rubáiyát (Elektra's 40th Anniversary) utgitt i 1990, og vant senere en Grammy for denne sangen. Den ble også covret av Eleven (med Josh Homme) for Queen-hyllesten Killer Queen: A Tribute to Queen.
I’m Going Slightly Mad

«I'm Going Slightly Mad» er en sang av det britiske rockebandet Queen, skrevet av vokalist Freddie Mercury. Den er den andre sangen på plata Innuendo som ble sluppet 4. mars 1991 på Parlophone. Selv om sangen har et komisk preg, mener mange at den har mørkere undertoner, i og med at Mercury var dødssyk av aids på den tiden. Singelens cover, og albumets illustrasjoner, ble inspirert av en illustrasjon av Grandville.


== Video ==
Musikkvideoen er en av Queens mest kjente, ved siden av videoene «Bohemian Rhapsody» og «I Want to Break Free». Til tross for at Mercurys helse var skrantende på tiden, er han meget bevegelig i videoen. I videoen kler og oppfører bandmedlemmene seg på absurd vis, gitarist Brian May er utkledd som pingvin, trommeslager Roger Taylor har en tekjele på hodet, en mann i gorilladrakt viste seg senere å være Elton John, bassisten John Deacon var utkledd som narr og Freddie Mercury hadde en parykk av bananer. Videoen ble regissert av Rudi Dolezal og Hannes Rossacher (DoRo Productions), som de øvrige musikkvideoene fra albumet Innuendo. 
I senere intervjuer har Brian May sagt at denne, sammen med den til These Are the Days of Our Lives, var den siste videoen Mercury tok opp. Freddie Mercury var allerede meget syk. På slutten av videoen er det en feil, om den ble gjort med vilje er uvisst, trappen som John Deacon står på forsvinner mens videoen tones ut.


== Listeplasseringer ==
1. – Hongkong
13. – Nederland
22. – Storbritannia
42. – Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) I'm Going Slightly Mad på Discogs 
(en) I'm Going Slightly Mad på MusicBrainz
Sør-Jeolla

Sør-Jeolla (Jeollanam-do) er en provins i Sør-Korea.
Provinsen utgjør det sørvestre hjørnet av koreahalvøya, og omkranser storbyen Gwangju.
Provinsen ble etablert i 1896 av den søndre delen av den tidligere provinsen Jeolla. Gwangju var provinshovedstad fram til 2005 da denne ble flyttet til Namak i Muan.
Yeosu sørøst i provinsen er arrangørsted for Expo 2012.


== Geografi ==
Provinsen er en del av den koreanske regionen Honam og grenser i vest til Vesthavet og i nord til provinsen Nord-Jeolla, i sør til Jejustredet og i øst til provinsen Sør-Gyeongsang.
Kystlinja på vel 6100 km er svært opprevet og består av over 2000 øyer av ulik størrelse, 25 prosent av dem er befolket. Provinsen er storprodusent av flere marine produkter, som østers og tang.
Provinsen ligger har få fjellområder og har derfor et rikt jordbruk godt hjulpet av riktlig med regnfall. Jordbruket er særlig sterkt på slettene rundt elvene Seomjin, Yeongsan og Tamjin. Samtidig har provinsen landets varmeste vær. Dette gir store avlinger av ris, hvete, bygg, belgfrukter og poteter, foruten grønsaker bomull og frukt.
Bergverksindustrien utvinner gull og kull.


== Administrativ inndeling ==
Sør-Jeolla er inndelt i fem si (byer) og 17 gun (fylker).


=== Byer ===


=== Fylker ===


== Søster- og vennskapsbyer ==
 Gyeongsan, Sør-Korea
 Sichuan, Kina
 Ipswich, Australia
 Oregon, USA


== Se også ==
Sør-Koreas administrative enheter
Liste over regioner i Korea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jeollanam-do – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Innuendo (sang)

«Innuendo» er en sang av det britiske rockebandet Queen, og åpningssangen på plata ved samme navn. Den er en av Queens lengste sanger, med en lengde på seks og et halvt minutt, og er skrevet av hele Queen.
Sangen er i stor grad påvirka av Led Zeppelins «Kashmir», og inneholder en flamenco-gitarsolo framført av Yes-gitarist Steve Howe.
Sangen ble framført av Robert Plant på The Freddie Mercury Tribute Concert sammen med de tre gjenlevende Queen-medlemmene. Den ble imidlertid fjerna fra DVD-en, fordi Plants stemme ikke var med i første vers på grunn av en dårlig mikrofon.
Love of My Life

«Love of My Life» er en pianoballade av det britiske rockebandet Queen fra plata A Night at the Opera. I sangen spiller vokalist Freddie Mercury piano, mens gitarist Brian May spiller harpe og gitar. På plata flyter foregående sang, «The Prophet's Song» inn i denne, men de to ble aldri spilt sammen på en konsert. Mercury skrev sangen til sin kjæreste, som han også regnet som sin eneste ekte venn.
Når sangen ble spilt live, spilte May akustisk gitar, mens Mercury ville få publikum til å synge med. Sangen var så populær på konserter at Mercury ofte ville slutte å synge helt, og lot publikum ta over helt, noe som oppmuntra bandet til å skrive sanger som «We Will Rock You» og «Radio Ga Ga» med publikumsdeltakelse i minne. Sangen var ekstra populær under konserter Sør-Amerika, noe som gjorde at bandet utga liveversjonen fra Live Killers som en singel der, og denne toppet salgslistene i Argentina og Brasil.
Live-versjoner av sangen finnes på platene Live Killers, Queen Rock Montreal, Live at Wembley '86 og Queen on Fire - Live at the Bowl.


== Eksterne lenker ==
(en) Love of My Life på MusicBrainz
Mr. Bad Guy

Mr. Bad Guy er ei soloplate av Freddie Mercury, vokalist i det britiske rockebandet Queen. Plata har 11 «personlige» skrevet av Mercury selv.
«I Was Born to Love You» og «Made in Heaven» ble etter Mercurys død i 1991 omarbeidet av de gjenværende Queen-medlemmene og inkludert på plata Made in Heaven i 1995.Mr. Bad Guy skulle egentlig hete Made in Heaven, men Mercury endra navnet fordi han syntes Made in Heaven hørtes for «pretensiøst» ut, mens Mr. Bad Guy hørtes tøffere ut.


== Sporliste ==
«Let's Turn It On»
«Made in Heaven»
«I Was Born to Love You»
«Foolin' Around»
«Your Kind of Lover»
«Mr. Bad Guy»
«Man Made Paradise»
«There Must Be More to Life Than This»
«Living on My Own»
«My Love is Dangerous»
«Love Me Like There's No Tomorrow»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mr. Bad Guy på Discogs 
(en) Mr. Bad Guy på MusicBrainz 
(en) Mr. Bad Guy på AllMusic
Irina Slutskaja

Irina Eduardovna Slutskaja   (russisk: Ирина Эдуардовна Слуцкая, født 9. februar 1979 i Moskva, Russland) er en russisk kunstløper. Hun har vunnet VM i kunstløp to ganger (2002 og 2005) og EM sju ganger (1996, 1997, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006). Hun har en sølvmedalje fra OL i 2002, og en bronsemedalje fra OL i 2006. Hun har også vunnet Grand Prix -finalen fire ganger (2000-02 og 2005) og det russiske mesterskapet fire ganger. Hun var den første kvinnelige kunstløperen til å lande en godkjent trippel lutz-trippel slynge -kombinasjon i konkurranse.


== OL-medaljer ==
2002  Salt Lake City -  Sølv i kunstløp, single damer  Russland
2006  Torino -  Bronse i kunstløp, single damer  Russland


== VM-medaljer ==
VM 2002 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 2005 –  Gull i kunstløp, single damer
VM 1998 –  Sølv i kunstløp, single damer
VM 2000 –  Sølv i kunstløp, single damer
VM 2001 –  Sølv i kunstløp, single damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irina Slutskaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Irina Slutskaja – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Irina Slutskaja – Olympedia 
(en) Irina Slutskaja – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Irina Slutskaja – ISU 
(en) Irina Slutskaja -Profil på web.IceNetwork.com
(en) Irina Slutskaja på Internet Movie Database 
«Irina Slutskaya» (engelsk). PixieWorld.net. 6. april 2010. Arkivert fra originalen 12. november 2010. Besøkt 13. april 2016.
Sværmere

Se også Svermere, en gruppe sommerfuglerSværmere er en roman av Knut Hamsun fra 1904. Romanen er blant Hamsuns letteste Nordlandsromaner, med flere komiske og karikaturaktige personer og hendelser.
Hovedpersonene er telegrafist Ove Rolandsen og Elise Mack, datter av nessekongen Mack på Rosengaard. Denne Mack angis å være en bror av nessekongen på Sirilund i Hamsuns roman Pan.
Romanen ble skrevet mens Hamsun bodde på Reenskaug hotell i Drøbak.I det eksemplaret som Hamsun sendte sin venn i Bergen, Køhler Olsen, skrev han som dedikasjon: «Dette er en Bog med en Præstefrue som mangler – mig.» Da han senere publiserte Under Høststjernen, skrev han i dedikasjonen til Køhler Olsen: «Og, kære Køhler, dette er en Bog om en Præstefrue som IKKE har manglet mig. Er du saa tilfreds?» Eksemplarene befinner seg i universitetsbiblioteket i Bergen.


== Film ==
Romanen ble filmatisert i Sverige i 1923 under tittelen Hårda Viljor samt i Norge i 1993 under tittelen Telegrafisten. Regien var ved Erik Gustavson, manus ved Lars Saabye Christensen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Telegrafisten på IMDb
Utgaven fra 1993 | 1996 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket.