jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aalborg lufthavn

Aalborg lufthavn (IATA: AAL, ICAO: EKYT) er en kombinert sivil/militær flyplass som ligger i Nørresundby, Danmark, som, er (6.5 km) nordvest for Aalborg.


== Selskaper og destinasjoner ==


== Flyplassinformasjon ==


=== Adresser ===
Aalborg Airport
Lufthavnsvej 100
DK-9400 Nørresundby
Denmark


=== Flyplassklassifisering ===
4E (cat. 7)


=== Transport ===
Taxi — Det er drosjeholdeplass rett utenfor terminalbygget.
Buss — Det er to flybuss tilbud som frakter passasjerer fra flyplassen til: Frederikshavn via Sæby og Hirtshals via Brønderslev og Hjørring. Det går også busser til Aalborg.
Vei — Det er mange muligheter for reisende til og fra flyplassen: bil; bus; og taxi .


=== Veibeskrivelse ===
Fra Aalborg
Kjør riksvei 180 til rett forbi Limfjordbroen. Ta deretter riksvei 55 til Nørresundby. Følg skiltingen til flyplassen.
Fra Nord (fra Hirtshals)
Kjør Europavei 39. Kjør av ved utkjøring 10. Følg riksvei 11 til veien du kommer til riksvei 55. Kjør riksvei 55 og følg skiltingen.
Fra nordøst (fra Frederikshavn)
Kjør Europavei 45. Kjør av ved utkjøring 21. Kjør rett igjennom Nørresundby. I t-krysset ta til venstre på riksvei 55. Følg skiltingen.
Fra sør (fra Århus)
Følg Europavei 45. Kjør av ved utkjøring 21. Kjør rett igjennom Nørresundby. I t-krysset ta til venstre på riksvei 55. Følg skiltingen.
Fra vest (fra Thisted)
Kjør riksvei 11 mot Aalborg. Rett før Nørresundby, i rundkjøringen, ta til venstre mot Aalborg. Følg skiltingen.


== Kilder ==
AIP Denmark: Aalborg – EKYT
VFR Flight Guide Denmark: Aalborg – EKYT


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aalborg Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon om EKYT hos World Aero Data
Satellite image from Google Maps
Erling Bøhle

Erling Sigfred Bøhle (født 20. april 1945 på Kvål i Melhus) er en tidligere norsk lærer og lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Melhus kommune fra 2003 til 2011. 
Bøhle ble Arbeiderpartiets ordførerkandidat i 2003 etter å vunnet voteringen foran daværende ordfører Solfrid Løvseth. Ved lokalvalget i 2003 fikk partiet tilstrekkelig med stemmer til at Bøhle kunne overta ordførerstillingen og dermed videreføre Arbeiderpartiets ordfører-posisjon i kommunen. Han ble gjenvalgt i 2007, men tok ikke gjenvalg ved kommunestyrevalget 2011. Ved siden av Melhus satt også Bøhle flere år i kommunestyre på Hitra.
Bøhle vokste opp på småbruket Flålykkja på Kvål. Som 14-åring meldte han seg inn i arbeiderungdomslaget, og ble kort tid etter leder der. Han ble også med i Ungdommens kommunestyre. Han tok artium på Trondheim katedralskole. Etter det arbeidet han to år som journalist, først i Gauldalsposten og siden i Arbeider-Avisa. Etter det arbeidet han som lærer ved Kvenvær skole på Hitra og ble i denne perioden gift. Deretter utdannet han seg til lærer ved Lærerskolen på Stord. Etter fullført utdannelse søkte han seg til Hitra ungdomsskole og ble der i 18 år. I disse årene satt han flere år i kommunestyret på Hitra og fikk tilbud om å stille som ordførerkandidat to ganger. I 1988 flyttet han tilbake til Kvål og arbeidet ett år ved Flå skole på Ler. Deretter ble det fast stilling ved Rosmælen skole. Der arbeidet han til han ble valgt til ordfører i 2003.


== Referanser ==
Achham (distrikt)

Achham er et av Nepals 75 distrikter. Kanchanpur ligger i Den fjernvestlige regionen i Mahakali-sonen.
Areal er 1 680 km². Folketall i 2001 var 231 285. Hovedstad er Mangalsen. Acham har 75 distriktsutviklingskomiteer 75 og ingen bykommuner.
Achham hører til «ås-distriktene», og det grenser til distriktene Doti i vest, Bajhang i nordvest, Bajura i nord, Kalikot, Dailekh i øst og  Shurket.
Achham hører til de nepali-talende fjernvestlige khas kura-distriktene som er svært fattige og lite utvikla. Det ekstremt høye tallet på analfabetisme blant kvinner, over 90%, er et uttrykk for kvinnenes svært dårlige stilling i tradisjonelle samfunn på landsbygda.
Det høye antallet som registrerer seg som hinduer skjuler bl.a. shamanistisk religonsutøvelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Achham District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Achham distrikt
Kart med helseindikatorer (På engelsk.)
Damtjern

Damtjern kan vise til flere små vann i Norge:

Damtjern (Lier) – i Lier kommune i Buskerud
Damtjern (Ringerike) – i Ringerike kommune i Buskerud
Damtjern (Aurskog-Høland, Nordre Mangen) – i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for Nordre Mangen gård
Damtjern (Aurskog-Høland, Soot) – i Aurskog-Høland kommune i Akershus, ved Soot
Damtjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen) – i Aurskog-Høland kommune i Akershus, ved Søndre Mangen
Damtjern (Aurskog-Høland, Øsken) – i Aurskog-Høland kommune i Akershus, ved Øsken
Umba (elv i Russland)

Umba, (russisk: Умба) er ei elv på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Elva er 123 kilometer lang og munner ut i Kandalaksjabukta i Kvitsjøen ved byen Umba.  


== Geografi ==
Elva kommer fra innsjøen Umbozero, som ligger mellom fjellene i Khibiny og Lovoziorskije Tundry på Kolahalvøya, 100 km nordøst for Kandalaksja. Derfra renner den mot sør, gjennom et landskap preget av skog og åser.  Elva veksler mellom stryk og mere rolige partier, og den renner gjennom flere innsjøer, hvorav den største er Kanozero. Ut fra Kanozero renner Umba gjennom to separate utløp, rundt 5 kilometer fra hverandre.  Utløpene kalles Kitsa og Rodvinga, og det siste deler seg etter noen kilometer på nytt og danner ennå et elveløp, kalt Nizma.  Kitsa og Rodvinga løper sammen igjen i sjøen Pontsjozero.  Herfra kalles elva igjen for Umba, og møtes av elveløpet Nizma et par kilometer lengre nedover elva.Den største sideelven er Vjala, som kommer fra Vjalozero og løper sammen med Umba 15 km før utløpet i havet.


== Fiske ==
Umba er kjent som ei meget god lakseelv.  Sammen med Varzuga var Umba den første elva på Kolahalvøya som ble gjort tilgjengelig for fisketurisme for utenlandske kunder tidlig på 1990-tallet, og infrastruktur og innkvartering for turister er bygget opp langs elva for å møte denne etterspørselen. Fra 1995 til 2004 gikk imidlertid antallet laks i Umba sterkt tilbake, på grunn av ulovlig fiske fra lokalbefolkningen, forårsaket av en arbeidsledighet på opp mot 90% i kommunesenteret Umba. Dette ble forverret av det faktum at det går kjørbare veier langs hele elva, slik at den er lett tilgjengelig.Umba brukes også til tømmerfløting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Data on Umba River runoff, Northern Water Problems Institute, KRC RAS.
Doti (distrikt)

Doti er et av Nepals 75 distrikter. Kanchanpur ligger i den Fjernvestlige regionen i Seti sone.
Areal er 2 025 km². Folketall i 2001 var 207 066.
Doti hører til åsdistriktene. I vest grenser det mot Dadeldhura og Baitadi, i nord mot Bajhang, i øst mot Achham og i sør mot Kailali.
Hovedstad er Dipayal, som i 2005 hadde en anslått befolkning på 27 088.
Antall distriktsutviklingskomiteer 50. Bykommuner 1. Bybefolkning (2001) 10,7%.
Forventa levealder 58,4 år, barnedødelighet pr. 1 000 fødte 80.9, uten tilgang til reint drikkevann 53,1% (alle tall 2001), leger 6 (2002).
Parbatiya-befolkning 66,19%, dalit 25,95 %, buddhister 1,1% (tall fra 2001).
Doti hører til de nepali-talende fjernvestlige khas kura-distriktene som er svært fattige og lite utvikla.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Doti-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Rasuwa (distrikt)

Rasuwa er et av Nepals 75 administrative distrikter. Distriktet ligger i Bagmati sone i Sentralregionen.
Geografisk hører mesteparten av distriktet til Himalaya. Det grenser i øst mot Dhading, i nord mot den kinesiske provinsen Tibet, i øst  mot Sindhulpalchok, og i sør mot Nuwakot.
Distriktet har et areal på 1 544 km². Befolkninga var i 2001 44 731.
Dhunche er distriktshovedstad.
I distriktet er det 18 landsbyutviklingskomiteer, ingen bykommuner.).
Som et typisk tynt befolka Himalaya-distrikt har det et  innslag av befolkning med tibetansk kultur og religion, blant dem mange sherpaer. Sammen med mange tamang-folk er det årsak til at Rasuwa har buddhistisk flertall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Rasuwa-distriktet
Kart med helsestatistikk (på engelsk)
Milton Ager

Milton Ager  (født 6. oktober 1893, død 6. mai 1979) var en pianist og komponist i USA. 
Ager ble født i Chicago som den sjette av ni søsken. Han forlot tidlig skolen, lærte seg på egen hånd å spille piano og begynte på en karriere som musiker. Senere gjorde han det godt som komponist av filmmusikk i Hollywood. 
Hans første store slager var «Nobody's Baby» fra 1921
Milton Ager ble også musikkforlegger i kompaniskap med sin samarbeidspartner tekstforfatteren Jack Yellen.
Milton Ager ble tatt inn i  Songwriters' Hall of Fame i 1979.


== Sanger (utvalg) ==
«Rockaway Hunt Fox Trot» (1915)
«Erin Is Calling» (1916)
«Tom, Dick and Harry and Jack» (1917)
«Everything is Peaches Down in Georgia» (1918)
«France We Have Not Forgotten You» (1918)
«Anything is Nice» (1919)
«Freckles» (1919)
«There's a Lot of Blue-Eyed Marys Down in Maryland» (1919)
«A Young Man's Fancy» (1920)
«Nobody's Baby» (1921)
«Lovin' Sam» (1922)
«Who Cares?» (1922)
«Stay Away From Louisville Lou» (1923)
«Hard Hearted Hannah (The Vamp Of Savannah)» (1924)
«I Wonder What's Become of Sally» (1924)
«I Certainly Could» (1926)
«Hard-To-Get Gertie» (1926)
«Ain't She Sweet» (1927)
«Vo-Do-De-O» (1927)
«I Still Love You» (1928)
«If You Don't Love Me» (1928)
«Oh Baby» (1928)
«Happy Days Are Here Again» (1929)
«I May Be Wrong» (1929)
«Some Day We'll Meet Again» (1932)


== Låter i kulturkanon ==
Låter (som han skrev med andre og) som av Alec Wilder regnes for å høre med i kulturkanonen den store amerikanske sangboka er blant annet «A Young Man's Fancy», «I'm Nobody's Baby». Wilder karakteriserte låtene som «Fremragende individuelle sanger: 1920-1950».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milton Ager – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Milton Ager på Internet Movie Database 
(sv) Milton Ager i Svensk Filmdatabas 
(en) Milton Ager på AllMovie 
(en) Milton Ager hos The Movie Database 
(en) Milton Ager hos Internet Broadway Database 
(en) Milton Ager på Discogs 
(en) Milton Ager på MusicBrainz 
(en) Milton Ager på AllMusic 
Milton Ager i Songwriters' Hall of Fame
Byggverk

Et byggverk er en konstruksjon som er skapt av mennesker og oppført på fast grunn. I norsk språkbruk blir også konstruksjoner fremstilt av dyr noen ganger omtalt som byggverk, som termitt-tuer, beverdammer og fuglereder.
De fleste byggverk er fremstilt for langfristig bruk, men de kan også ha foreløpig karakter, slik som containerhus og hjelpebruer.


== Funksjoner ==
Alt etter hvilken funksjon det skal ha, finnes det forskjellige slags byggverk. Noen viktige typer er:

Bygninger, byggverk som hovedsakelig er oppført for å skaffe rom for forskjellige formål. Bygninger som har en særlig monumental eller ideell betydning blir ofte også omtalt som byggverk.
Trafikkbyggverk, som bruer, veier, tunneler, kulverter, jernbaner, flyplasser, fyrstasjoner og kanaler.
Forsyningsbyggverk, som vann- og kloakkledninger, skorsteiner, fjernsynstårn og høyspentmaster
Beskyttelsesbyggverk, som diker og anlegg for skredsikring
Forsvarsbyggverk, som festninger og skanser


== Eksterne lenker ==
Ord og uttrykk innen Eiendomsforvaltning – Fasilitetsstyring
Herman Hupfeld

Herman Hupfeld (født 1. februar 1894, død 8. juni 1951) var en komponist av populærmusikk i USA. Hans mest kjente komposisjon var «As Time Goes By» fra filmen Casablanca. 
Andre sanger han skrev var blant annet:

«Sing Something Simple»
«Let's Put Out The Lights (And Go To Sleep)»
«When Yuba Plays The Rhumba On The Tuba»
«Are You Making Any Money?»
«Savage Serenade»
«Down the Old Back Road»
«A Hut in Hoboken»
«Night Owl»
«Honey Ma Love»
«Baby's Blue»
«Untitled»
«The Calinda»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herman Hupfeld på Internet Movie Database 
(sv) Herman Hupfeld i Svensk Filmdatabas 
(fr) Herman Hupfeld på Allociné 
(en) Herman Hupfeld på AllMovie 
(en) Herman Hupfeld hos Internet Broadway Database 
(en) Herman Hupfeld på Discogs 
(en) Herman Hupfeld på MusicBrainz 
(en) Herman Hupfeld på AllMusic
Gyranfisen

Gyranfisen er et fjell i Ringerike kommune i Buskerud. Det har en høyde på 1 127 meter over havet og er den høyeste fjelltoppen på Vikerfjell, som ligger nord i Ådalsfjellene i Ådal. Toppen er også den høyeste på Ringerike.
Tidligere ble skrivemåten Jøranfisen benyttet, noe som er nær den lokale uttalen.


== Se også ==

Ådalsfjellene (samlebegrep)
Vikerfjell
Gyranfisen (denne fjelltoppen)
Treknatten
Svarttjernskollen
Vikerfjelltoppen
Kjølfjellet
Urdevassfjellet
Høgfjell
Hestebrenna
Tjuvenborgen


== Referanser ==
Treknatten

Treknatten er et fjell i Ringerike kommune i Buskerud. Det har en høyde på 1 101 meter over havet og er den nest høyeste fjelltoppen på Vikerfjell, som ligger nord i Ådalsfjellene i Ådal. Toppen er også den nest høyeste på Ringerike, etter Gyranfisen (1 127 moh.).


== Se også ==

Ådalsfjellene (samlebegrep)
Vikerfjell
Gyranfisen
Treknatten (denne fjelltoppen)
Svarttjernskollen
Vikerfjelltoppen
Kjølfjellet
Urdevassfjellet
Høgfjell
Hestebrenna
Tjuvenborgen


== Referanser ==
James Gambier

John James Gambier (født 13. oktober 1756 New Providence på Bahamas, død 19. april 1833 i Iver i England) var en engelsk admiral, født på Bahamas. Hans far, John Gambier, var viseguvernør på Bahamas. Moren var fra Bermuda. 
James Gambier vervet seg i marinen i 1767, og tjenestegjorde først på HMS «Yarmouth», hvor onkelen var kaptein. Familiens innflytelse sikret ham raske forfremmelser, og han steg raskt i gradene. 
Han var guvernør på Newfoundland i årene 1802–1804, og deltok i slaget om København i 1807. Han ble for sine bedrifter under dette slaget adlet Lord Gambier den 9. november 1807. 
Da han var 22 år gammel i 1778, ble han gitt kommandoen over HMS «Raleigh», en 32-kanoners fregatt. Da freden kom i 1783, ble han, som de fleste andre offiserer i den britiske marinen satt på land, og gitt halv lønn. Da den franske revolusjonen brøt ut i 1789, ble han gitt kommandoen over HMS «Defence», et 74-kanoners linjeskip. Han ble forfremmet til kontreadmiral (Engelsk: rear-admiral), og steg raskt videre i gradene, og ble til slutt Lord of the Admiralty i 1807. 
Året etter ble han utnevnt til øverstkommanderende for «Channel fleet», «Kanalflåten», det vil si flåtestyrkene som forsvarte de mer hjemlige farvannene rundt Storbritannia. Han ble siden kritisert for, og er i dag kjent for, å ha forhindret den totale ødeleggelsen av den franske flåten i 1809. Gambier nektet å avse kanalflåten til bombardement av de franske skipene, etter at Lord Cochrane hadde jaget hele den franske flåten på grunn utenfor Rochefort. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Gambier, 1st Baron Gambier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James Gambier hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) James Gambier hos The Peerage 
(en) Om James Gambier
Fritz Rotter

Fritz Rotter (født 3. mars 1900 i Wien, død 11. april 1984 i Ascona i Sveits) var en østerriksk tekstforfatter og komponist.
Alt som 17-åring begynte Fritz rotter å skrive tekst og musikk til kabaretscener i Wien. I 1920-årene ble han som mange kunstnere tiltrukket av livet i Berlin og flyttet dit. Der samarbeidet han med Robert Stolz, Ralph Benatzky, Walter Jurmann og Rudolf Friml. Hans slagertekster og filmmusikk ble framført av blant andre Richard Tauber.
I 1933 måtte Fritz Rotter emigrere på grunn av sin jødiske bakgrunn. Han dro til England i 1936 og ett år senere til USA. Der skrev han dreiebøker til flere filmer og samarbeidet med Franz Werfel, Fritz Kortner og Fritz Lang.
Etter 2. verdenskrig drog han tilbake til Europa og fortsatte å skrive dreiebøker og sangtekster, Han skrev sannsynligvis teksten til nær 1200 sanger.
I 1952 fikk han den tyske Bundesfilmpreis for fortjenstfullt arbeid i filmindustrien.
Han trakk seg tilbake til Sveits og døde der 84 år gammel.


== Filmografi ==
Grosstadtschmetterling – Ballade einer Liebe (1928) – Sang
Wenn der weiße Flieder wieder blüht (1929) – Sang
Die Lindenwirtin (1930) – Forfatter
Liebe im Ring (1930) – Sang
Liebe, Scherz und Ernst (1932) – Sang
Nachts auf den Strassen (1951) – Sang,forfatter
Illusion in Moll (1952) – Forfatter, musikk
Ich und meine Frau (1953) – Utkast(novelle), musikk
Der Lügner (1961) – Sang
Die Schatten werden länger (1961) – Sang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Rotter på Internet Movie Database 
(sv) Fritz Rotter i Svensk Filmdatabas 
(fr) Fritz Rotter på Allociné 
(en) Fritz Rotter på AllMovie 
(en) Fritz Rotter hos The Movie Database 
(en) Fritz Rotter på Discogs 
(en) Fritz Rotter på MusicBrainz 
(en) Fritz Rotter på AllMusic
Hestebrenna

Hestebrenna eller Hestebrennaplatået er et fjell i Ringerike kommune i Buskerud. Det har en høyde på 772 meter over havet, og ligger sør for Høgfjell i Ådalsfjellene, ikke langt fra Tjuvenborgen. Like under platået (10-15 minutters gange) ligger også Tjuenborgkoia, som eies av Den Norske Turistforening. Fra Hestebrenna er det fantastisk utsikt mot nord og vest, med Bukollen, Nautskardfjellet og inngangen til Vidalen. Om været er bra kan man også se Gaustatoppen, Blefjell og Norefjellplatået.
Rett ved Hestebrenna er også Hestebrennajuvet naturreservat. Reservatet er en sørvendt li med flere småvann, myrer og to bekkekløfter. Verneverdiene er knyttet til gammel granskog og ospeskog. (1)


== Se også ==

Ådalsfjellene (samlebegrep)
Vikerfjell
Gyranfisen
Treknatten
Svarttjernskollen
Vikerfjelltoppen
Kjølfjellet
Urdevassfjellet
Høgfjell
Hestebrenna (denne kollen)
Tjuvenborgen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljødirektoratets side om Hestebrennajuvet naturreservat
Tamang

Tamang er en nasjonalitet i Nepal.
I folketellinga i 2001 oppga 1 282 304 at de regna seg som tamang.
Tamang-folket snakker et tibeto-burmesisk språk. Flertallet er buddhister, det fins også et innslag av den tradisjonelle tibetanske religionen bön (også kalt pön). De regnes til janjati-folkeslaga i åsene i Nepal, og er bl.a. i slekt med Chepang, magar, gurung og kirat-folkene.
Tamang-folket har for det meste bodd i distriktene rundt Kathmandudalen, særlig i distriktene  Rasuwa, Sindhulpalchok, Kavrepalanchok, Makwanpur, Nuwakot, Dhading, Ramechhap, Dolakha og Sindhuli.
Innafor kastesystemet som blei innført ved lov i Nepal også for ikke-hinduer i 1854 var tamang sudra, det vil si lavkaste (etter moderne betegnelse dalit) og kunne kjøpes og selges som slaver. I motsetning til andre såkalte «hill tribes» som magar og gurung, kunne de ikke bli soldater, og ikke verve seg som gurkha-tropper hos engelskmennene i India.


== Eksterne lenker ==
Tamang (På engelsk. Artikkel fra minoritetsorganisasjonen NEFIN.)
Kvistlav

Kvistlav eller vanlig kvistlav (Hypogymnia physodes) er en lavart med thallus opp til 8–10 cm i diameter. Den er rosettdannende eller uregelmessig og ganske løst festet til underlaget. Undersiden er svart uten festetråder. Kvistlav vokser normalt på kvister, greiner og trestammer, særlig på fattigbarkstrær, men også på annet trevirke og stein. Etablerer seg raskt i granplantefelt. Meget vanlig i hele landet.
Innenfor slekten kvistlav (Hypogymnia) er seks arter beskrevet i Norge. De andre er:

Seterlav (Hypogymnia austerodes)
Granseterlav (Hypogymnia bitteri)
Sukkerlav (Hypogymnia farinacea)
Kulekvistlav (Hypogymnia tubulosa)
Randkvistlav (Hypogymnia vittata)
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Kvistlav – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kvistlav i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kvistlav hos Artsdatabanken 
(sv) Kvistlav hos Dyntaxa 
(en) Kvistlav hos Index Fungorum 
(en) Kvistlav hos ITIS 
(en) Kvistlav hos MycoBank 
(en) Kvistlav hos NCBI 
(en) Kategori:Hypogymnia physodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hypogymnia physodes – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypogymnia physodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kvistlav


== Litteratur ==
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: "Lavflora. Norske busk- og bladlav", Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
Holien, Håkon/Tønsberg, Tor: "Norsk lavflora", Trondheim 2006, ISBN 82-519-1978-9 ISBN 978-82-519-1978-4
Fauskemarmor

Fauskemarmor er en bergart som utnyttes til bergindustri.
Fauske har den mest kjente marmorforekomsten i Norge som består av kalkspatmarmor. Der tas flere fargevarianter av marmor ut av fjellet: hvit og rød, hvit og grønn, hvit og blå, hvit og sort. Tre av variantene markedsføres med handelsnavnene Coloritt, Antique Fonce og Norwegian Rose. Fauskemarmoren brukes mest innendørs som bygningssten.
I Generalforsamlingens sal i FN-bygningen er det brukt grønn fauskemarmor.
Schleuse Sachsenhausen

Schleuse Sachsenhausen er en kanalsluse som ligger i bydelen Sachsenhausen i Oranienburg i Brandenburg. Slusen ligger umiddelbart ved Bundesstraße 96, og er den første slusen i Oranienburger Kanal. Historier om slusen er kjent fra 1500-tallet. Opprinnelig lå slusen noen meter lenger ned ved vannmøllen Burg Neumühl. Sachsenhausener Mühle brant ned i 1875 og ble ikke gjenoppbygget.
Dagens kanalsluse ble bygget mellom 1832 og 1837 i forbindelse med realiseringen av Oranienburger Kanal mellom Malz og Pinnow. Fra 1874 til 1878 ble det bygget en ekstra sluse ved siden av den eksisterende. Den ekstra slusen ble ødelagt i 1945 og ikke gjenoppbygget, siden Oranienburger Kanal etter byggingen av Oder-Havelkanalen i 1914 hadde mistet sin betydning som transportåre. I dag brukes den bare som forbindelse mellom Ruppiner Kanal og Havel.


== Eksterne lenker ==
(en) Schleuse Sachsenhausen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skollenborg stasjon

Skollenborg stasjon var en jernbanestasjon langs Sørlandsbanen i Kongsberg kommune i Viken fylke.


== Historie ==

Stasjonen ble åpnet i 1871 i forbindelse med at Randsfjordbanens sidelinje Hokksund – Kongsberg ble åpnet, som første del av den framtidige Sørlandsbanen. Stasjonen ble fjernstyrt i 1967, men hadde billettsalg til 1982, da den ble ubemannet. Stasjonsbygningen er den originale fra 1871, tegnet av arkitekt Georg Andreas Bull. Stasjonen er ikke vernet, det er derimot transformatorstasjonen på stasjonstomta, som ble tegnet av Gudmund Hoel, og oppført i 1926. Stasjonen ble lagt ned i desember 2012 i forbindelse med innføring av ny grunnrutemodell for jernbanetrafikken i østlandsområdet.Frem til 9. desember 2012 stoppet lokaltog Kongsberg-Eidsvoll ved stasjonen, som ligger på Sørlandsbanen. Reisetiden fra Oslo S var ca. 1 time 20 min. Avstanden til Kongsberg var 5 km. 


== Se også ==
Skollenborg kraftverk


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn m.fl (2004). Banedata 2004. Oslo / Hamar: Norsk Jernbaneklubb. s. 236–237. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Randsfjordbanen med sidelinjer. NSB Arkitektkontoret. s. 323–336. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Skollenborg stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hokksund-Kongsberg