jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Hoaas

Olav Peder Georg Hoaas (født 8. april 1936) er en norsk tidligere lektor som i 1976 ble dømt for uttalelser han hadde kommer med om jøder.
Dommen gjaldt uttalelser Hoaas hadde kommet med i VG 29. mai 1975. Han fremholder her at «en fransk historiker ved navn Paul Rassinier påviser at alt ved gasskamrene er oppspinn, og at opplysningene forekommer ham svært troverdige.» Videre sier han om den nazistiske jødeforfølgelsen: «Jeg tar avstand fra det som skjedde da. Det hendte for tidlig. Men om 50 år, i en overbefolket verden, vil saken kanskje stille seg annerledes.» «Jeg ønsker primært at norske jøder skal emigrere til Israel. Om de ikke vil flytte frivillig bør de isoleres i et eget jødesamfunn for seg selv. De opptar plass og stillinger for nordmenn», uttalte han. Han mente at fremmedarbeidere og alle andre rasefremmede, inkludert jødene, måtte sendes ut av landet.Han ble dømt til betinget fengselsstraff på 120 dager og en ubetinget bot på 5 000 kr av Hålogaland lagmannsrett. Høyesterett avviste anken fra Hoaas. 
I dommen mot Hoaas heter det blant annet: «Domfelte kan etter min oppfatning ikke gis medhold i at meningsytringer av politisk eller ideologisk innhold ubetinget faller utenfor straffebudet i straffelovens §135a når de ikke er gitt en utilbørlig form. Hensynet til ytringsfriheten tilsier riktignok stor tilbakeholdenhet på dette felt. Når jeg i denne sak er kommet til at straffebudet er anvendelig, legger jeg vekt på de konsekvenser domfelte gir uttrykk for bør trekkes av den grunnholdning han inntar overfor jødene som gruppe. I hans uttalelser ligger en oppfordring til – eller i alle fall en godkjennelse av – ekstreme integritetskrenkelser overfor jødene.»Hoaas ble senere avskjediget fra sin lektorstilling grunnet sine uttalelser. Det norske rockbandet Wannskrækk, senere mer kjent som DumDum Boys, har skrevet låta «Lektor Hoaas» om ham og saken i 1976.


== Skriftlige verker ==
Olav Hoaas, Folkemord gjennom pengesystemet: gjeldspengesystemet mot fripengesystemet, (Moss: Leidangen, 1979) 15 s.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Olav Hoaas, lektoren som ble dømt for rasisme» Arkivert 4. mai 2019 hos Wayback Machine., Fra NRK
Holocaustbenektelse på norsk? En studie av Olav Hoaas sitt ideologiske standpunkt, masteroppgave i historie av Ingrid Sætheren Grimstad. Fra UiO
Ålefamilien

Ålefamilien (Anguillidae) er en familie av ålefisker. Den kalles også ferskvannsål eller «egentlige ål». Den omfatter arter som kjennetegnes på sin lange, tynne, nesten slangeaktige kropp. De har bare én gjelleåpning på hver side av hodet. De har to lange finner, én på oversiden og én på undersiden av kroppen. De har også to små finner nær hodet. I Norge finnes en art, ål.
Fiskene er kjent for å vandre mellom ferskvann og saltvann. Mange av dem svømmer veldig langt i forbindelse med forplantningen. De gyter ute i havet, men voksne individer svømmer inn i elver og ferskvann. Hovedsakelig svømmer hunner lengst, mens hanner blir ute i havet eller ved elvemunninger. Yngelen (Leptocephalus-fiskene) har en nærmest øyeformet kropp. Mens de vokser blir de smalere og smalere, inntil de får den karakteristiske ålekroppen.


== Arter ==
Ålefamilien består av en eneste slekt, Anguilla, med en rekke arter. Flere av artene er av interesse for kommersielt fiske.

Anguilla australis
Anguilla bengalensis
Anguilla bicolor
Anguilla celebesensis
Anguilla dieffenbachii
Anguilla interioris
Anguilla japonica
Anguilla malgumora
Anguilla marmorata
Anguilla megastoma
Anguilla mossambica
Anguilla nebulosa
Anguilla nigricans
Anguilla obscura
Anguilla reinhardtii
amerikansk ål Anguilla rostrata
ål Anguilla anguilla («europeisk ål»)


== Eksterne lenker ==
(en) ålefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) ålefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) ålefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ålefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) ålefamilien hos Dyntaxa 
(en) ålefamilien hos Fauna Europaea 
(en) ålefamilien hos Fossilworks 
(en) ålefamilien hos ITIS 
(en) ålefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Anguillidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anguillidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Anguillidae - Freshwater eels - FishBase
Universalglot

Universalglot er et forslag til internasjonalt hjelpespråk publisert av læreren Jean Pirro (født 1831 i det tyskspråklige franske distriktet Lorraine/Lorraine, død 1886), utgitt i Paris i 1868.
Andre navn som har vært brukt på språket er Universal Glot, Universal-Sprache og Universal.
Universalglot er en lettforståelig og enkelt språkforslag med gloser fra store vesteuropeiske språk, og en svært forenkla og regelmessig grammatikk.
Pirro framstilte prinsippene for utvalget av ord slik: «Vi velger fra alle levende språk de mest kjente ordene, og nettopp de som er lettest å uttale. Latin gir de fleste av disse ordene...»
Dette har fått kritikere som Louis Couturat (opphavsmannen til Ido) og den kjente danske språkforskeren Otto Jespersen (opphavsmannen til Novial) til å rose Universalglot som et godt og moderne språk, for sin tid mer avansert enn seinere språk som Volapük og Esperanto.
Det er ikke kjent at Universalglot noen gang er blitt brukt.


== Språkeksempel ==
Første del av et brev på Universalglot
Men senior, i sende evos un gramatik e un verbbibel de un nuov glot nomed Universal glot. In futur i scriptarai evos semper in dit glot.
(Min herre, jeg sender Dem en grammatikk og en ordbok til et nytt språk med navnet Universal glot. I framtida skriver jeg Dem alltid på dette språket.)


== Se også ==
Planspråk:  definisjoner
Verdensspråk
Naturalistisk planspråk
Nylatinsk planspråk
Bolt (adelsslekt)

Bolt er en norsk adelsslekt som antas å ha Alv Sigerstad Bolt som stamfar. Blant de mest kjente av slektens medlemmer finner vi Aslak Bolt. Slekten hadde før reformasjonen en hovedgård på Mosseros i Våler, og hadde et sete blant annet på Tronstad Gård i Hurum.

Haakon Agmundsen Bolt, til Mosseros og Tronstad var   væpner og riksrådsmedlem. Født ca. 1385, død efter 1438.
Alv Haraldsson Bolt var riksråd sist på 1300-tallet.
Agmund Berdorsson Bolt var riksråd og sysselmann i Borgarsyssel på første del av 1400-tallet. Han kjøpte Mosseros og hans segl er bevart i flere avtrykk fra omkring 1400.
Aslak Bolt var erkebiskop av Nidaros i årene 1428-1450.
Agmund Sigurdsson Bolt ledet et bondeopprør i 1430-årene.Slektsvåpenets skjold er beskrevet (blasonert) slik av Hallvard Trætteberg (1933): «Kløvd, 1. i blå bunn en halv sølv lilje på kløvningen, 2. to gull-sparrer i blått». Trætteberg tegnet liljen med en lang, buet støvdrager som ender i en femoddet stjerne.
Våler kommune har fra 1986 skjoldet i Bolt-slektens våpenmerke som sitt kommunevåpen. Liljen blir der ikke avbildet med støvdrageren.


== Litteratur ==
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928, side 32 ff, side 155 ff og særlig side 179-186
Hallvard Trætteberg: «Norges våbenmerker – Norske by- og adelsvåben», hefte med klistremerker, utgitt av Kaffe Hag AS, Oslo 1933
Hallvard Trætteberg: Borg i segl, mynt og våpen, Oslo 1967, side 19, med våpenskjoldtegning nr. 6
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987, side 64.
Odd Fjordholm, Erla B. Hohler m. fl.: «Geistlige segl fra Nidaros bispedømme», Norske sigiller fra middelalderen III, Riksarkivet, Oslo 2012 side 66, 67 , 69, 71 f. (Aslak Hartviktsson Bolt)
Harald Nissen og Terje Bratberg: Schønings våpenbok – Gamle Norske Adel Efter et gammelt Manuskript Assessor Ifver Hirtzholm tilhørende, Pirforlaget, Trondheim 2013
Johan Marius Setsaas: «Schønings våpenbok: Til glede og bekymring», Genealogen nr. 2/2014, Oslo 2014, side 45-51
Elektrisk ål

Elektrisk ål (Electrophorus electricus) er en fiskeart som er i slekt med maller. Den er ikke i slekt med egentlige åler.
Den kan nå en lengde på 2,4 meter og en omkrets på nesten en halv meter. 
Forsøk har vist at den strømstyrken en elektrisk ål avgir kan få flere 100-watts pærer til å lyse.I 2019 fant man ut at det egentlig finnes tre arter: den tidligere kjente Electrophorus electricus, Electrophorus voltai og Electrophorus varii.De bor i hver sin habitat: E. electricus i Guyanaskjoldet, E. voltai i Brasiliaskjoldet og E. varii i det langsomt flytende vannet av Amasonasbassengets lavlandstrøk.E. voltai kan avgi støt på 860 volt.Dette er mer enn de 650 volt som man før hadde registrert fra Electrophorus electricus.Denne nye målingen er den høyeste registrert fra en bioelektrisk generator.Støtet er derimot ikke nødvendigvis farlig for mennesker, fordi strømstyrken er ikke høyere enn omtrent 1 ampere. Til sammenligning er strømstyrken fra en stikkontaktmellom 10 og 20 ampere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) elektrisk ål – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) elektrisk ål i Encyclopedia of Life 
(en) elektrisk ål i Global Biodiversity Information Facility 
(en) elektrisk ål hos FishBase 
(en) elektrisk ål hos ITIS 
(en) elektrisk ål hos NCBI 
(en) Kategori:Electrophorus electricus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Electrophorus electricus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Electrophorus electricus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Electrophorus electricus (Linnaeus, 1766) Electric eel - FishBase
Øyfjellet vindpark

Øyfjellet vindpark ligger på Øyfjellet vest for Mosjøen i Vefsn kommune i Nordland.
Det er installert 72 Nordex N149 turbiner på 5,6 MW hver. Rotordiameter 149 meter, tårnhøyde 105 meter. Siste turbin ble idriftsatt i september 2022.Total effekt er 400 MW. Årsproduksjon er 1320 GWh.
Øyfjellet Wind AS eies av Aquila Capital. I 2018 kjøpte Alcoa aluminiumverk i Mosjøen kraftproduksjonen for 15 år.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vindkraftverk – utbygd.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vindkraftverk
Øyfjellet Wind
Sandesund bru

Denne artikkelen er om Sandesund bru i Østfold. For informasjon om Sandnessundbrua i Troms, se Sandnessundbrua.Sandesund bru eller Sannesundbrua er, med sin totale lengde på 1 528 meter, Norges fjerde lengste bru. Brua strekker seg fra Alvim i Sarpsborg kommune til Årum i Fredrikstad kommune. Kommunegrensen går omtrent midt på brua. Seilingshøyden er omtrent 30 meter. Brua krysser Glomma og er egentlig to bruer med to filer i hver sin retning. Parallelt med brua går det en gang- og sykkelbru, som er en del av Glommastien. Brua er en del av den viktige hovedveien Europavei 6, men benyttes også mye til lokaltrafikk, ettersom kapasiteten på den nærstående Sarpebrua ofte er sprengt. Dessuten er det den raskeste veien for mange på begge sider. 


== 2-felts Sandesund bru ==
Sandesund bru ble en del av Europavei 6 i Østfold i 1978, da den sto ferdigbygget. Den hadde da to kjørefelt.
Da brua ble bygget i perioden 1970–1978 var det en forutsetning at den skulle få 4-felt for at den skulle bli bygget, men på grunn av finansieringssituasjonen ble det besluttet å bygge kun 2-felt. Det antas at oljekrisen som oppstod i 1970-årene kan ha hatt en innflytelse på denne avgjørelsen.


== Sandesund bru inndelt i fire brudeler ==
Brua har 48 spenn og er inndelt i  brudeler:

Viadukt sør har en totallengde på 414 m. Landkar i sør samt de to nærmeste søyleaksene er fundamentert direkte på fjell. Overbygningen har form som et kassetverrsnitt.Brua over Glomma har en totallengde på 449 m og hovedspenn 139 m. De tre pilarene lengst nord er fundamentert med borede betongpeler til fjell, i øvrige akser er det fundamentert med såle direkte på fjell. Spennet over Glomma er bygd som «fritt frambygg ». Overbygningen har form som et kassetverrsnitt.Brua over Torsbekkdalen har en totallengde på 389,5 m og hovedspenn 99 m. De tre pilarene lengst nord er fundamentert med såle direkte på fjell. Øvrige fundamenter er fundamentet med peler til fjell. Hovedspennet er bygd som «fritt-frambygg».Viadukt nord har en totallengde på 275,5 m. Fundamenteringen er en kombinasjon av rammede betongpeler og borede betongpeler til fjell. Overbygningen er form av en plate.


== 4-feltsbru Sandesund bru ==
I 2005 begynte byggingen av en «kopi» av den gamle brua, som ble bygget parallelt med den gamle. Den er 1 521 m lang. Dette var et ledd i utbyggingen mot 4-felts vei fra Oslo til Gøteborg. Denne utbyggingen var også en del av den bompengefinansierte utbyggingen av E6 gjennom Østfold.
16. mai 2008 ble den nye brua åpnet for trafikk. Samtidig ble den gamle brua stengt, og rehabilitert før Sandesund bru åpnet for 4-feltstrafikk i november 2008. Åpningsseremonien for parsellen inkludert Sandesund bru skjedde i Eidet veitunnel om ettermiddagen 24. november og parsellen var klar for kjøring den 27. november.


== Bilder fra byggingen av den nye Sandesund bru ==

		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sandesundbrua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sargassohavet

Sargassohavet er en del av Atlanterhavet og ligger i vestre del av Nord-Atlanteren, nordøst for Cuba og Bahamas. Havet er omgitt av havstrømmer: Golfstrømmen på vestsiden, av den nordatlantiske strøm på nordsiden, Kanaristrømmen på østsiden og den atlantiske ekvatorialstrømmen på sørsiden. Havet har en lengde på 1100 km og en bredde på 3200 km. 


== Et spesielt hav ==
Sargassohavet er saltere enn vanlig hav og man trodde det ikke var noe liv her. Men sjøgresset Sargassum flyter i store mengder, og både den europeiske ål og den amerikanske ål klekkes her. 

På grunn av havets spesielle beskaffenhet har det vært et yndet sted for forskere. Sargasso Sea Ocean Observatory (S2O2) har fra 2001 i oppgave å koordinere limnologers og andre forskeres arbeid her. En av de nordmenn som har gjort feltarbeid i Sargassohavet, er professor Dag Klaveness ved Universitetet i Oslo.


== Eksterne lenker ==
S2O2
Brattvåg

Brattvåg er et tettsted i Ålesund kommune i Møre og Romsdal fylke. Det var kommunesenter i tidligere Haram kommune. Tettstedet har 2 450 innbyggere per 1. januar 2022. Brattvåg ble etablert med det formål å bygge opp et industristed. 11. november 1911 blir regnet som stedets "fødselsdato". Den dagen ble det inngått bygslingsavtale om fallrettighetene til Synnalandselva og et stort område omkring. Det bodde ikke folk her før den tid.
Stedet huser et av VARD sine skipsverft (VARD-Europe), og Kongsberg maritime Brattvåg (Tidligere Brattvåg Hydraulik). Kongsberg maritime Deck Machinery og Steering Gear Brattvåg er en av verdens største fabrikanter av vinsjer og styremaskiner. Der er også en del annen industri og butikker, kino og bowling og Brattvåg Fjordhotell. Nærmeste byer er Ålesund og Molde.
1.januar 2020 ble Haram, Skodje, Sandøy og Ørskog en del av Ålesund kommune.
Brattvåg har tre skoler:

Brattvåg barneskole
Brattvåg ungdomsskole (BUSK)
Haram videregående skole (HVS)


== Se også ==
Brattvåg IL
Brattvåg kirke
Ingebrigt Davik-huset
Synnalandsneset


== Referanser ==
Karteuserordenen

Karteuserordenen (O. Cart.) er en katolsk kontemplativ orden, grunnlagt av St. Bruno i 1084. Det finnes både en mannlig og en kvinnelig gren. Ordenens statutter regnes som den strengeste i Den katolske kirke.
Navnet karteuser kommer fra Chartreuse, en dal i de franske alpene hvor St. Bruno bygde sitt første eremittbosted. Navnet brukes som navn på deres klostre på flere språk, som engelsk Charterhouse og italiensk Certosa. Abbediet Grande Chartreuse er fortsatt ordenens hovedsete. 
Det er en lukket orden, hvilket betyr at medlemmene lever sine liv inne i klostrene uten noen utadrettet aktivitet. Det meste av tiden tilbringer de alene i cellene sine, men de samles til visse bønner og til middag på søndager. Legbrødre og legsøstre står normalt for de materielle behov. Karteusernes livsstil er i stor grad den samme som da ordenen ble grunnlagt, og man sier ofte om ordenen at den er «aldri reformert fordi den aldri ble deformert». 
Per mars 2020 fantes det 23 karteuserklostre i verden, hvorav fem er for nonner og atten for munker. Tilsammen var det omkring 350 munker og 140 nonner. Det er dermed en av de mindre ordener i Den katolske kirke, men den har allikevel en betydelig innflytelse på katolsk åndelighet. 
Munkene i Grand Chartreuse produserer likøren chartreuse, og de driver et museum som viser ordenens historie. Det er mulig å besøke mange av klostrene, men man får i liten grad treffe munker eller nonner; det er legmedlemmene som tar seg av besøkende. 
Nordmannen Jacob Dahl, som konverterte til katolisismen i 1955, trådte inn i Karteuserordenen i 1958 og levde til sin død i 2018 som eremittmunk under klosternavnet Dom Filip. I anledning hans 70-årsdag utgav hans bror Hans Fredrik Dahl boken «Kalt til stillhet: min bror Dom Filip» (2005). Sammen har de publisert en antologi over kartusianse skrifter på eneglsk: «Carhtusian Notes» (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carthusian Order – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carthusian – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Thomas Christian Wyller

Thomas Christian Fredrik Wyller (født 16. september 1922 i Stavanger, død 24. april 2012) var en norsk statsviter og professor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han var særlig opptatt av Stortingets rolle i det norske samfunnet. Han var sønn av Trygve Wyller, bror til Egil A. Wyller og far til Trygve Wyller, Torgeir Bruun Wyller og Vegard Bruun Wyller.
Wyller satt store deler av andre verdenskrig i Grini fangeleir og tok del i motstandskampen inne i leiren. I boken W/25x fortalte han om motstandskampen; tittelen er Wyllers dekknavn under krigen.
Wyller tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1941.I 1948 var han formann i Det Norske Studentersamfund.
Thomas Christian Wyller ble i 2000 tildelt Fritt Ords pris.


== Kronikker ==
«Da Norges trone ble sikret» Aftenposten den 4. november 2005
«Ingen på feil side?» Aftenposten den 15. januar 2009


== Bibliografi ==
1970 Vårt politiske system : en innføring
1982 Ta plass! : NSB 1920-1980
1989 Vilje og visjon : ungdom 1945-46
1992 Skal folket bestemme? : folkeavstemning som politisk prosess
1999 Demokratiet og miljøkrisen : en problemskisse
2002 W/25X : motstandskampen på Grini
2005 Verdikommisjonen : refleksjoner over et eksperiment
2006 Hvem skal bestemme – Stortinget eller folket?
2007 Ytringer (ISBN 9788275960892)
2010 I krig og fred (ISBN 9788275961400)
2011 Verdenskrig og hverdagsliv (ISBN 9788282330473)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibliografi 1951-2006 utarbeidet av Bredo Berntsen
Portable Network Graphics

Portable Network Graphics (PNG) er et bildeformat uten kvalitetstap, som ble laget for å være en erstatning for GIF uten å kreve eller forutsette en patentlisens.
PNG-formatet har likheter med GIF-formatet, men i motsetning til GIF er ikke PNG-formatet begrenset til 256 farger for hvert bilde. Hver piksel i et PNG-bilde kan i tillegg inneholde grader av gjennomsiktighet (engelsk: alpha transparency), altså en blanding av farge og gjennomsiktighet. Pikslene i et GIF-bilde kan bare enten være farget eller gjennomsiktig, altså ikke en blanding.
PNG-formatet brukes best til bilder som har store felter med helt lik farge, slik som mye av grafikken på websider har. Her vil PNG-formatet gi mindre filstørrelse enn fotoformatet JPEG. Dersom man bruker PNG-formatet på fotografier eller andre bilder som likner på fotografier, vil filstørrelsen bli relativt stor.
Filetternavnet til et PNG-bilde er nesten alltid png (eller PNG), og MIME-typen er image/png.
PNG støtter ikke animasjoner, slik GIF gjør. MNG (Multiple-image Network Graphics) er en utvidelse som støtter animasjon.
Nablus

Nablus (arabisk: نابلس – Nābulus; hebraisk: שכם – Shekhem) er den største palestinske byen på den Israel-okkuperte Vestbredden av Jordanelva. Byen ligger i en dal mellom fjellene Gerisim og Ebal bare 60 km nord for Jerusalem. I 2000 var folketallet på 130 000 mennesker, hvorav 30 000 bodde i flyktningleire. 


== Historikk ==
Byen har rester etter bosetting datert tilbake til omkring 4 500 f.Kr. Like sørøst for nåtidas Nablus lå oldtidsbyen Sikem som var politisk og religiøst sentrum i Kanaan og er omtalt mange steder i Bibelen. Der lå Josefs grav og Jakobs alter og brønn. Romerne bygde opp byen vest for Sikem og gav den navnet Flavia Neapolis i 72. Navnet Nablus er en arabisk form av det greske Neapolis som betyr «nybyen». 
Den store moskéen i Nablus var tidligere kirke, Justinians basilika, men ble bygd om til moské da muslimene gjenerobret byen i 1187.
Byen ble okkupert av Israel etter seksdagerskrigen i 1967.


== Vennskapsbyer ==
 Stavanger
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nablus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nablus – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Frifond

Frifond er en støtteordning som fordeler tilskudd til frivillig, demokratisk og lokal aktivitet for barn og unge i Norge. Ordningen forvaltes av Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner og Norsk musikkråd, på vegne av Kulturdepartementet.
Ordningen ble etablert i 2000 på bakgrunn av Stortingsmelding nr. 27 (1996 – 97) Om statens forhold til frivillige organisasjoner og Stortingsmelding nr. 44 (1997 – 98) Tilleggsmelding om statens forhold til frivillige organisasjoner, Styrking av aktivitet i lokale frivillige organisasjoner. Midlene som deles ut, kommer fra overskuddet til Norsk Tipping. 


== Oppdeling ==
Frifond er delt opp i 4 ulike deler:

Frifond organisasjon, som fordeler midler til rundt 100 barne- og ungdomsorganisasjoner i Norge. Organisasjonene fordeler disse midlene videre til sine lokale lag
Frifond musikk, som fordeler midler til organiserte grupperinger og strukturer der aktiviteten er musikkrelatert
Frifond teater, som fordeler midler til aktiviter som teater og dans
Frifond barn og unge, som fordeler midler til all annen aktivitet for barn og unge


== Formål ==
I Kultur- og kirkedepartementets brev av 15. mars 2007 «Tilskudd 2007 til Frifond – statstilskudd og spillemidler» heter det:

«Formålet med tilskuddet er å bedre rammebetingelsene for frivillige organisasjoners og gruppers medlemsbaserte virke på lokalt nivå. Intensjonen er videre at tilskuddet skal nå ut til et bredt spekter av organisasjoner og grupper med ulike formål og aktivitetsgrunnlag».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frifond
Ålefisker

Ålefisker (Anguilliformes) er en orden av egentlige beinfisker. De fleste er marine, mange er bathypelagiske, men en del lever også i ferskvann. De deles i femten til omkring tjue familier og omfatter i alt omkring 740 arter. 
Ålefiskenes yngel kalles leptocephalus-fisker. De gjennomgår en ganske omfattende utvikling til de blir ferdig utvokst. 
De fleste er kjøttetere.
Det fins flere typer fisk med et lignende utseende som også kalles åler, men som ikke er i slekt med disse fiskene. Til disse hører slimåler som er kjeveløse fisker, elektrisk ål som er en slektning av mallene, samt flere populære akvariefisker som f.eks. ildål (en gjelleål), kuhliiål og øreål (en bikir).


== Eksterne lenker ==
(en) ålefisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) ålefisker i Encyclopedia of Life 
(en) ålefisker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ålefisker hos Artsdatabanken 
(sv) ålefisker hos Dyntaxa 
(en) ålefisker hos Fauna Europaea 
(en) ålefisker hos Fossilworks 
(en) ålefisker hos ITIS 
(en) ålefisker hos NCBI 
(en) Kategori:Anguilliformes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anguilliformes – detaljert informasjon på Wikispecies