jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ullern kirke (Oslo)

Ullern kirke er en korskirke i romansk stil fra 1903 på eiendommen Holgerslyst i Bydel Ullern i Oslo. Kirken er sognekirke for Ullern menighet i Vestre Aker prosti, Oslo bispedømme.

Byggverket er i stein og har 800 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Harald Bødtker.
De opprinnelige tegningene til kirken var ved Georg Andreas Bull, stadskonduktøren i Oslo. Disse ble omarbeidet ved arkitekt Johan Storm Munch i 1899 og godkjent av kommunen. Tegningene gikk tapt samme år da gården Munch hadde kontor i brant ned. Oppdraget gikk derfor til Harald Bødtker, som nettopp var blitt ansatt som kommunearkitekt i Aker.Den korsformede bygningen er dominert av et kraftig midttårn. Tårnet er firkantet og har tre vinduer på hver side. Det avsluttes av et pyramideformet spir dekket av kobber.


== Interiør ==
I korets apsis domineres kirken av Eilif Peterssens freske «Kristi himmelfart» fra 1908–1909. Den ble utført i nært samarbeid med Domenico Erdmann. På alteret, foran fresken, er en marmorbaldakin tegnet av Bødtker.
Også prekestolen er tegnet av Bødtker, mens døpefonten er fra firma Johs. Grønseth. Glassmaleriene er fra 1915–1916, tegnet og utført av forskjellige kunstnere, deriblant Gabriel Kielland og Karl Kristiansen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berit Harnæs Sivesind, red. (2002). Fra landsted til kirkested: Ullern kirke og menighet gjennom 100 år 1903–2003. Ullern menighetsråd. ISBN 82-996363-0-2. 


== Eksterne lenker ==
Omtale på Arkitekturhistorie
«Ullern kirke (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Wing (Buckinghamshire)

Wing (i eldre tider stavet Wyng) er en stor landsby og et verdslig sogn i distriktet Aylesbury Vale i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire i England. Den ligger ved hovedveien A418 mellom Aylesbury og Leighton Buzzard, omkring tretten km nordøst for Aylesbury og fem km vest for Leighton Buzzard.
Ved folketellingen i 2011 hadde den 2 745 innbyggere.


== Stedsnavnet ==
Stedet er nevnt i Domesday Book (1086) som Witehunge, og i et angelsaksisk manuskript fra ca. 966–975 som Weowungum. Sistnevnte kan bety enten «Wiwas sønner/folk» eller «de som bor ved/vier seg til et hedensk tempel». Stedsnavnet regnes med blant religiøse, men før-kristne stedsnavn som er bevart i Storbritannia. 
To landsbyer i nærheten, Wingrave og Wingbury har samme etymologi for første stavelse.


== Historie ==
Den angelsaksiske kirken i landsbyen, som er viet til alle helgener, regnes som en av landets eldste kirker. Under den har man funnet rester av et hedensk tempel. Stedet regnes derfor som et av de i landet som har hatt lengst kontinuerlig religiøs aktivitet, minst 1300 år tilbake. I 2000 besøkte BBC-programmet Meet the Ancestors Wing, og rekonstruerte ansiktet til en saksisk pike som ble funnet gravlagt på kirkegården. Kirken ble etter tradisjonen bygget av St. Birinius i det 7. århundre, samtidig som det ble opprettet et kloster i Ascott av et ukjent medlem av Wessex' kongefamilie. Kirken har flere monumenter, blant annet et kjent renessansemonument til Robert Dormer (død 1552). 
Et stykke av Icknield Way går gjennom landsbyen. Den var i bruk gjennom middelalderen, og var viktig for landsbyens vekst, men i moderne tid er den lite i bruk da den er erstattet av andre veier. 
På 1900-tallet ble Wing kjent under diskusjonene om plasseringen av en ny flyplass for å betjene London. Det ble organisert en lokal kampanje for å hindre at flyplassen ble lagt dit, kalt «Wings Off Wing Campaign». Kampen lyktes, og man utvidet i stedet Heathrow. På en flyplass ved landsbyen som ble brukt av det britiske flyvåpen (RAF) under den andre verdenskrig ligger nå et hønseri.Det er hele tre puber og en klubb i Wing, hvilket er uvanlig for en landsby med færre enn 5000 innbyggere. Wing er også en av de få landsbyer i Buckinghamshire som har egen politistasjon. 
Herregården Ascott House ligger i sognet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) All Saints' Church, Wing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

David Nash Ford: Wing Church, Buckinghamshire – Saxon Apse & Crypt
David Nash Ford: Wing Church, Buckinghamshire – Monuments
Vålerenga kirke

Vålerenga kirke er en langkirke fra 1902 på Vålerenga i Oslo. Kirken har et asymmetrisk plassert tårn, som den første i Oslo og en av de første i Norge. Den er bygget i grå granitt med klebersteinsdetaljer, arkitekter Heinrich Jürgensen og Holger Sinding-Larsen. Kirken har et klokkespill med 12 forskjellige kirkeklokker og ligger i Vålerenga park.


== Historie ==
Kirken brant 18. september 1979, på grunn av et arbeidsuhell. En blikkenslager hadde lagt fra seg loddebolten og så tok høstløvet i takrenna fyr. Blikkenslageren slukket det han så, og brannvesenet antok senere at brannen var slukket, men det hadde spredt seg gnister under skiferen som senere slo ut i full brann. Kun ytterveggene i stein sto igjen. Blant annet gikk fresko- og glassmalerier av Emanuel Vigeland tapt. Hele fem år senere, 2. desember 1984, ble kirken innviet på nytt, etter omfattende gjenoppbygging. Arkitekt var Asbjørn Stein. Innvendig har kirken blitt forandret. Kirkeskipet er kuttet på midten med alteret midt i rommet, og koret er gjort om til en menighetssal med plass til 200 mennesker. Kirken har fått nytt glassmaleri av Håkon Bleken og en frise av Emanuel Vigeland.
Kirken har et orgel levert av den danske orgelbyggeren Carsten Lund med 29 stemmer + cymbelstjerne og nattergal.
Brannen i kirken er tema for sangen «Vålerenga Kjerke» av Trond Ingebretsen, utgitt med Bjølsen Valsemølle. Sangen avsynges før avspark av supporterne på Vålerenga Fotballs hjemmekamper.


== Prestebolig ==
Kirkens prestebolig ligger like ved kirkens nordside. Boligen er hvitmalt. Her bor kirkens prest.


== Kulturminne ==
Vålerenga kirke er et kulturminne og har nummer 85886 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Engh, Pål Henry og Gunnarsjaa, Arne: Oslo. En arkitekturguide. Oslo 1984. ISBN 82-00-05961-8
Gunnarsjaa, Arne: Arkitekturleksikon, Oslo 1999. ISBN 82-7935-007-1 s. 547–48 (om Høvik kirke)
Kirkebøe, M.C: Oslos kirker , Oslo 2007, ISBN 82-573-1946-5  side 44-45 (om Vålerenga kirke)
Oslo byleksikon. Oslo 2000. ISBN 82-573-0815-3


== Eksterne lenker ==
Vålerenga menighets nettside
Tekst og musikk på Klanens hjemmeside Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Fredelig kampfisk

Fredelig kampfisk er en labyrintfisk i slekten kampfisker. Det selvmotsigende navnet kommer av at arten er mindre territoriell enn sin slektning siamesisk kampfisk.
Fargen er variert, og finnene er kortere enn hos den siamesiske kampfisken. Kanten på gattfinnen er ganske rett, og ikke bølgende. Hunner har svakere farger.
Hanner er aggressive mot hverandre, men det er sjelden at de skader hverandre når de slåss. Det er derfor mulig å ha mer enn én hann i et romslig akvarium. Denne arten er fredelig mot andre fisk. De går dårlig sammen med aggressive eller finnenappende fisk.
De blir opp til 6 cm lange, foretrekker en pH på mellom 6,0 og 7,0, og en temperatur på mellom 24 og 28 grader celsius. De bør ha rikelig med flyteplanter eller lignende gjemmesteder ved overflaten.
De kan være følsomme ovenfor brå endringer i vannkvaliteten. Fordi de puster luft, er de også følsomme for store temperaturforskjeller mellom vannet og luften over.


== Eksterne lenker ==
(en) fredelig kampfisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) fredelig kampfisk i Encyclopedia of Life 
(en) fredelig kampfisk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) fredelig kampfisk hos FishBase 
(en) fredelig kampfisk hos ITIS 
(en) fredelig kampfisk hos NCBI 
(en) Kategori:Betta imbellis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Betta imbellis – detaljert informasjon på Wikispecies
Connie Barr

Connie Barr (født 1965 i Oslo) er en norsk dokumentarfilmskaper, journalist og tidligere programleder i NRK og TV 2.


== Karriere ==
Barr gikk på Bjerke videregående skole i Oslo og studerte siden ved Universitetet i Oslo.
Hun startet sin karriere i ungdomsredaksjonen NRK som programleder for ungdomsprogrammet Kluzz. Hun ble ansatt i TV 2 ved oppstarten i 1992, og arbeidet der som nyhetreporter, programleder og dokumentarjournalist frem til 2010.
Barr er nominert til Gullruten fire ganger, og vant Gullruten for beste fakta- og aktualitetsprogram i 2008, med dokumentaren I kø for livet. Med sitt eget produksjonsselskap Storia AS produserte og regisserte hun i 2012 Beretninger om begynnelser, en serie i seks episoder som ble nominert til Gullruten i kategorien for beste dokumentarserie.
Barr står også bak de mye omtalte dokumentarene Vaksineeksperimentet og Et løfte om beskyttelse. Dokumentarene omhandlet det største medisinske forsøk i norgeshistorien, der en ny vaksine mot hjernehinnebetennelse ble testet ut på 200 000 norske ungdommer og rekrutter i årene rundt 1990. På tross av en statlig garanti om erstatning hvis noe skulle gå galt, nektet staten å betale erstatning til rundt 300 unge som mener de ble skadet i forsøket.  Et regjeringsoppnevnt utvalg stemplet senere Folkehelseinstituttets og Statens håndtering av forsøket som uetisk.Siden 2013 har Barr vært redaktør av programserien Hver gang vi møtes, et musikkprogram der norske artister samles for å snakke om sine karrierer og tolke hverandres låtmateriale.
Barr er gift med Richard Kongsteien.


== Arbeid i TV ==
1985-88: NRK, bl.a programleder for ungdomsprogrammet «Kluzz».
1992: TV 2, nyhetsanker for «TV 2 nyhetene».
1993 – 1997: Programleder for programmene «En anelse rødt», «God Morgen, Norge!», Valgmanesjen.
2001: TV 2, programleder for underholdningsprogrammet «Lørdagskommisjonen».
2002: Programleder for programmet «Absolutt underholdning» sammen med Stål Talsnes.
2005 – 2010: Dokumentarjournalist i Dokument 2.
2013 - : Redaktør, "Hver Gang Vi Møtes".


== Filmografi ==
Statsbesøket (1993)
Diagnose HIV (1995.)
Prosjekt Supermodell – Se meg, elsk meg (2005).
Frykten for frykten (2006).
Vaksineeksperimentet (2006).
I kø for livet (2007).
Nervekrigen (2008).
Et løfte om beskyttelse (2009).
Beretninger om begynnelser (2012) (Serie på seks episoder)


== Se også ==
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Connie Barr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Connie Barr på Internet Movie Database 
(en) Connie Barr hos The Movie Database
Go’fot på låven

Go'fot på låven var en norsk underholdningsserie som gikk på NRK-TV fra 1992 til 1994. Programserien gikk om sommeren og inneholdt mye trekkspillmusikk og danseband med påfølgende låvedans. Det var også enkelte humoristiske innslag. Tore Strømøy var programleder, mens Alf Tande-Petersen stod for en del humoristiske innslag. I 1993 var Tande-P byttet ut med Per Arne Lynum som spilte rollen som odelsgutten og ungkaren Ottar.Programmene ble sendt fra Fremo gård på Ler i Melhus kommune.Dette var Tore Strømøys TV-debut.


== Annet ==
På grunn av en streik i NRK i juni 1994 ble det kun sendt fem programmer den sommeren og ikke seks som var planlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Go'fot på låven i NRK Nett-TV
(en) Go'fot på låven på Internet Movie Database 
(no) Go'fot på låven på NRK TV
Södra stambanan

Södra stambanan er en svensk jernbanestrekning. Den grener av fra Västra stambanan nær Stockholm og har funksjon som hovedstrekning mellom Stockholm og Malmö. Den kan kjøre med 200 km/t på rundt 70% av strekningen og kan derfor regnes som høyhastighetsbane.
Opprinnelig mente man med dette navnet banen fra Malmö via Nässjö til Falköping, hvor den ble knyttet til Västra stambanan Stockholm-Göteborg, denne sto ferdig 1864. 1874 ble Östra stambanan, banen mellom Katrineholm og Nässjö, tatt i bruk. Katrineholm ligger også langs Västra stambanan men nærmere Stockholm, slik at den nye strekningen var kortere. Det ble derfor naturlig å betrakte Malmö-Nässjö-Katrineholm(-Stockholm) som én bane og «Södra stambanan» ble etter hvert brukt om denne strekningen, den nye betydningen ble fastlagt av Banverket i 1990-årene. Banen Nässjö-Falköping fikk navnet «Jönköpingsbanan».
Södra stambanan er en av Sveriges viktigste jernbaner og har dobbeltspor hele veien bortsett fra grenen over Nyköping. Persontogene Stockholm-Malmö/København kjøres av SJ (over Katrineholm, der det er dobbeltspor). Lokalt finnes også andre trafikkoperatører, for eksempel Östgötatrafiken og Skånetrafiken. Knutepunkter for persontrafikken er Katrineholm, Norrköping, Linköping, Mjölby, Nässjö, Alvesta, Hässleholm og sluttstasjonen Malmö. Den dominerende godstrafikkoperatøren er Green Cargo.
Det er planlagt å oppgradere enkelte delstrekninger til en topphastighet på 250 km/t innen 2020.


== Linjekart ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.


== Eksterne lenker ==
(en) Södra Stambanan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Resplus rutetabell 80
Historiskt.nu om Södra stambanan
Trafikverkets linjekart, driftledninsområde Norrköping
Trafikverkets linjekart, driftledninsområde Malmö
Grøtvedt menighetssenter

Grøtvedt menighetssenter er fra 1984 i Indre Østfold kommune, Østfold fylke.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Grøtvedt menighetssenter, Askim». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 677. ISBN 82-75-27022-7.
Hærland kirke

Hærland kirke er langkirke i Indre Østfold kommune i Viken fylke og ligger ved E18 ca. 2 km øst for Mysen. Den tilhører Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
Kirken nevnes første gang i 1366, men har sikkert vært eldre. Den eldste kirken lå på det opprinnelige kirkestedet på Hærland gård, omtrent en kilometer sør for eksisterende kirke. Det var en liten stavkirke, og på 1600-tallet var den i dårlig stand. Særlig var bunnsvillen på nordsiden dårlig. I 1694 var man nødt til å sette fire kraftige bjelker innunder takskjegget på nordsiden for at bygningen ikke skulle rase ut. Og i 1700 ble det bestemt at stavkirken måtte rives, og en ny kirke reises.
Av uviss grunn ble det samtidig bestemt at kirkestedet skulle flyttes til Revhaug lenger nord. Her ble den nye kirken innviet i 1701. Det var en laftet tømmerkirke, og den var i bruk fram til 1777, da den var falleferdig, og det måtte bygges ny kirke. Den sto ferdig året etter og var en tømmerkirke som forgjengeren.
I 1877 begynte man arbeidet med en ny og større kirke, like vest for den gamle. Den stod ferdig i 1878, og var tegnet av arkitekt Hjalmar Welhaven i nygotikk og har 300 sitteplasser. Hjalmar Welhaven, senere slottsforvalter i Kristiania, har også tegnet kirkene i Trømborg og Mysen. Hærland kirke er eksisterende kirke i dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Hærland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Sigrid og Håkon Christie: Hærland kirke i «Norges kirker»
Hærland menighet
«Hærland kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Trømborg kirke

Trømborg kirke er annekskirke til Eidsberg i Indre Østfold i Viken fylke, og ligger ved Rv22 mellom Rakkestad og Mysen, ca. seks kilometer øst for Eidsberg kirke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.
På stedet sto en liten steinkirke fra middelalderen, indre mål er angitt til ca. 10 x 5 meter, men det eneste foto som finnes kan tyde på at den var litt mindre. I 1732 ble vestmuren revet, og våpenhuset ble utvidet til å forlenge skipet. Kirken var fortsatt for liten for en raskt voksende befolkning, og i 1878 var en ny tømmerkirke reist sør for den gamle. Det ble besluttet å rive den gamle kirken og bruke steinene til kirkegårdsmur. Døpefonten fra middelalderen ble overført til den nye kirken, altertavlen og prekestolen kom til Folkenborg museum.
Den nye kirken er bygget etter tegninger av Hjalmar Welhaven, og den ble restaurert til dagens utseende i 1954-55. Den har 250 sitteplasser.
Middelalderkirkens festdag var Maria besøkelsesdag (2. juli), og dette har vært satt i forbindelse med en hellig kilde – en mariakilde – i skråningen sørøst for kirkestedet. Kilden eksisterer fortsatt.


== Eksterne lenker ==
Sigrid og Håkon Christie: Trømborg kirke i «Norges kirker»
(no) «Trømborg kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Eidsberg kirkelige fellesråd
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
«Trømborg kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fagerheim bedehuskapell

Fagerheim bedehuskapell er et kapell i Fredrikstad kommune, Østfold fylke.
Kapellet har 60 plasser.
Fredrikstad domkirke

Fredrikstad domkirke er en langkirke fra 1880 i Fredrikstad kommune og domprosti i Viken fylke. Da kirken ble bygget i 1880, var navnet Vestre Fredrikstad kirke. Kirken skiftet navn til Fredrikstad domkirke da Borg bispedømme ble opprettet i 1968, og gjorde kirken til domkirke.
Byggverket er i tegl og har 790 plasser. Det er en langkirke i murstein i nygotisk stil. Interiøret er utført av W. Peters, Axel Revold, A. Arneberg og E. Vigeland.


== Eksterne lenker ==
Norges kirker: Vestre Fredrikstad kirke
Fredrikstad Domkirkes hjemmeside
(no) «Fredrikstad domkirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Fredrikstad domkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Glemmen nye kirke

Glemmen nye kirke er en korskirke i tegl i Fredrikstad kommune og domprosti i Viken fylke.
Kirken ble opprinnelig innviet som langkirke i 1853 og ble så utvidet til korskirke etter planer av Henrik Thrap-Meyer i 1887–88. Den brant natt til 20. oktober 1944 og ble gjenoppført etter planer av Arnstein Arneberg med innvielse 30. oktober 1949.
Kirken har 410 plasser.
Blant utsmykningene i kirkeinteriøret er et granittrelieff utført av billedhuggeren Emma Matthiasen, med motiv av erkeengelen Mikael flankert av døperen Johannes som holder et lam i sine hender, og profeten Moses som holder stentavlene med de ti bud.Foreldrene til Edvard Munch giftet seg i denne kirken.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 109.


== Referanser ==


== Kilder ==
Skahjem, Svein (1999). Veiviser for Glemmen kirke — står om enn tårnene faller. Fredrikstad: MITT forlag. ISBN 82-90658-78-8. 
Thorkildsen, Tore E. (1994). «Glemmen kirke». På kirkevei i domprostiet. Hvaler: TK-Publikasjon. s. 53-62. ISBN 82-91470-00-6. 
Rasmussen, Alf Henry, red. (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 688. ISBN 82-75-27022-7. 
Hannestad, Gunnar (1982). Den gamle kirken i Glemmen. Gamle Glemmen menighetsråd. 


== Eksterne lenker ==
Norges kirker: Glemmen kirke
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
(no) «Glemmen nye kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Glemmen nye kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Jew Watch

Jew Watch er en nettside som mener at de kartlegger jødenes påvirking og eierskap over massemedier, finansinstitusjoner og underholdningsindustri, særlig i USA. De opererer også med en oversikt over hvilke skuespillere som er jødiske eller har jødisk opphav i amerkansk filmindustri. Nettsiden er av flere blitt beskyldt for å drive antisemittistisk virksomhet. De blir av mange definert som en hatside.
Nettstedet hevder videre blant annet at Terrorangrepet 11. september 2001 var «en jødisk hat-svindel», at Sovjetunionen var jødestyrt og at jøder styrer store tvangsprostitusjonsnettverk.
Siden drives av Frank Weltner fra St. Louis. Weltner har blitt beskyldt for å være med i den rasistiske organisasjonen National Alliance. Selv avviser Weltner anklagene.
Jew Watch fikk noe oppmerksomhet i media etter at de hadde manipulert Google slik at de fikk første treff på søkestrengen «Jew».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Gressvik kirke

Gressvik kirke er en langkirke fra 1925 på Onsøy i Fredrikstad kommune og domprosti i Østfold fylke. Bygget består av en rektangulær sal med tønnehvelv og inntrukket kor. Kvadratisk tårn er sidestilt i nordveggen. Bygget er oppført i tegl med takstol i tre. Ytterveggene er kledd med grov tilhogget granitt. Arkitekturen preges av innflytelsen fra Arts-and-Crafts-bevegelsen med romantiske motiver fra Rundbogenstil, Jugendstil og historisme. 


== Historie ==
Trekirken fra 1884
Trekirken fra 1884, som ble oppført av byggmester O. Nielsen, Sarpsborg, ble bekostet av Græsvig Brugs eier J. N. Jacobsen & Co. Kirken hadde skip med vesttårn, koret var polygonalt avsluttet, og hadde sakristi i nord og syd. Veggene var utvendig og innvendig panelt og malt. Strekkfisker delte skipets langvegger i 4 felter med et stort, rektangulært vindu i hvert felt. Koret åpnet seg i full bredde med en spissbue mot skipet. Vesttårnet hadde gavloverdekket vestportal, og trappehus på hver side førte opp til vestgalleriet. Den 8-kantete hjelmen bar spir med kule og fløy. Innredning i nygotikk. Alterstaker av sølvplett overført til den nye kirke.Stenkirken fra 1926
Stenkirken fra 1926 ble oppført etter tegning av arkitekt Ivar Næss. Eieren av den brente kirken, J. N. Jacobsen & Co., overdro assuransesummen til kommunen, og grossererne Fredrik og Andreas Jacobsen skjenket 25 000 kr. til utsmykning av den nye kirken. Byggverket er i stein og har 450 plasser. Arkitekt for kirken var Ivar Næss.[1] Glassvinduet i korets østvegg er laget av kunstneren Enevold Thømt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Gressvik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Gressvik kirke i «Norges kirker»
«Gressvik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kjølstad kirke

Kjølstad kirke er en arbeidskirke i Fredrikstad kommune og domprosti i Viken fylke. Den ble oppført i 1982–86 til erstatning for Pella kapell, som ble revet i 1977. Kirken ble innviet den 6. desember 1986 og påbygget i 1989.
Byggverket er i glass og tre og har 300 plasser. Arkitekt for kirken var Aksel Fronth.


== Eksterne lenker ==
(no) «Kjølstad kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Pella kapell i «Norges kirker» (revet 1977)
Borge menighet
Kråkerøy kirke

Kråkerøy kirke er en langkirke fra 1911 i Fredrikstad kommune og domprosti i Viken fylke.
Byggverket er i stein og har 325 plasser. Det er holdt i romansk stil.


== Litteratur ==
Johannessen, Geir Harald, red. (2011). Kråkerøy kirke 1911-2011, en livsfrisk 100-åring. Kråkerøy menighetsråd. 
Thorkildsen, Tore E. (1994). «Kråkerøy kirke». På kirkevei i domprostiet. Hvaler: TK-Publikasjon. s. 63-72. ISBN 82-91470-00-6. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 687. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Sigrid og Håkon Christie: Kråkerøy kirke i «Norges kirker»
(no) «Kråkerøy kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kråkerøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Onsøy kirke

Onsøy kirke er en langkirke i nygotisk stil fra 1877 på Onsøy i Fredrikstad kommune, Viken fylke. Den tilhører Fredrikstad domprosti.
Kirkens arkitekt var Henrik Thrap-Meyer. Byggverket er i tegl og har 375 plasser.
Jens Bjelke er gravlagt på kirkegården ved kirken.


== Litteratur ==
Eldal, Jens Christian; Havran, Jiri (2002). Kirker i Norge, bind 3: Med historiske forbilder. 1800-tallet. Oslo: ARFO. s. 152-153. ISBN 82-91399-11-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thorkildsen, Tore E. (1994). «Onsøy kirke». På kirkevei i domprostiet. Hvaler: TK-Publikasjon. s. 73-83. ISBN 82-91470-00-6. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Onsøy kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 691. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Onsøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Sigrid og Håkon Christie: Onsøy kirke i «Norges kirker»
(no) «Onsøy kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.