Soppmygg

Soppmygg (Mycetophilidae) er en gruppe av tovingene (Diptera). Navnet kommer av at de fleste artene har larvestadiet i sopp.  De er fra 3 mm. til ca. 15 mm, de fleste under 10 mm. Det er mer enn 600 arter i Norge. I verden er det beskrevet omtrent 4 500 arter, men det finnes trolig mange flere. 


== Utseende ==

Soppmygg ligner noe på stikkmygg, men ser er en godt etter mangler den lange rette sugesnabelen som stikkemygg har. De fleste soppmyggene har et stort oppsvulmet brystparti, hodet er lite og er festet langt ned foran på brystet, slik at soppmyggen ser pukkelrygget ut.  Hodet dekkes av store fasettøyne, som ikke møtes (støter sammen) på toppen av hodet. De har punktøyne. palpene er svært korte eller manglende mens antennene er forholdsvis lange og vanligvis trådformede (leddene kan være avflatede). Beina er lange, særlig de bakerste, hoftene (coxae) er ekstra store. Ofte er hoftene like «store» som brystpartiet. Alle leggene har en stiv spore ytterst på enden. Vingene er oftest glassklare eller gulaktige, men kan ha mørke tverrbånd. De fleste artene er mer eller mindre brun-gule på farge, men noen er svarte og det finnes også noen få som er mer fargerike.


== Levevis ==
Larvene utvikles i sopp, ved råtnende treverk eller under bark.  Larvene er nakne og glatte, hvite eller blekt gule med et mørkere hode, og spiser organisk materiale (sopp, råtnende planter). Noen arter lever av andre mindre insekter, noen lever i sopp av andre insekter som også lever i soppen. Soppmygg er særlig tallrike på skogbunnen. Voksne individer kan finnes gjennom året, også noen få om vinteren, men de fleste av artene er aktive som voksne om høsten da de fleste soppene sender opp sine fruktlegemer.


== Generelt om mygg ==
Mygg tilhører tovingene, de har som navnet sier bare ett par vinger, eller to vinger, det bakerste vingeparet er erstattet av (omdannet til) to svingkøller eller kølleformede balanseorganer.  Bare noen få arter stikker eller biter.
Mygg kan bare skilles fra fluene ved å se på antennene, som skal ha mer enn 4 ledd og være av typen trådformede, der leddene er mer eller mindre like store. (vanskelig å se, kan kreve forstørrelse).  Mygg har ofte litt mer spisse og lengre vinger, lengre bein og en litt slankere kropp enn fluer.  Men det ytre utseendet til noen mygg kan være svært likt en flue, som hos Gjødselmyggene og Knotten.  Alle mygg gjennomgår en fullstendig forvandling. 


== Norske arter ==
Gammelmo & Søli (2006) listet 473 arter fra Norge. Senere har dette tallet øket til 575 (Søli & Kjærandsen 2008), 589 (Søli, Rindal & Hansen 2009) og 603 (Søli & Rindal 2012).

Orden tovinger (Diptera)
Gruppe mygg (Nematocera)
Bibionomorpha
Familien soppmygg (Mycetophilidae)
Underfamilien Manotinae
Slekten Manota Williston, 1896 - mer enn 250 arter
Underfamilien Mycomyinae
Slekten Dinempheria Matile, 1979 - 7 arter fra Afrika
Slekten Moriniola Matile, 1976 - én art fra Kongo
Slekten Mycomya Rondani, 1856 - mer enn 350 arter
Slekten Mycomyiella Matile - 9 arter, Afrika
Slekten Neoempheria Osten Sacken, 1878 - ca. 120 arter
Slekten Parempheriella Matile - 38 beskrevne arter, for det meste Afrika
Slekten Syndocosia Speiser - 8-9 arter fra Afrika
Slekten Viridivora Matile, 1972 - 2 arter fra Afrika
Underfamilien Sciophilinae
Gruppen Sciophilini
Slekten Acnemia Winnertz, 1863 - 39 arter
Slekten Afrocnemia Matile - 4 arter
Slekten Allocotocera Mik, 1886
Slekten Anaclileia Meunier, 1904
Slekten Azana Walker, 1856 - 14 arter
Slekten Greenomyia Brunetti, 1912
Slekten Leptomorphus Curtis, 1831 - 45 arter
Slekten Megalopelma Enderlein, 1911
Slekten Monoclona Mik, 1886
Slekten Neuratelia Rondani, 1856
Slekten Paratinia Mik, 1874
Slekten Phthinia Winnertz, 1863
Slekten Polylepta Winnertz, 1863
Slekten Sciophila Meigen, 1818 - ca. 170 arter
Slekten Syntemna Winnertz, 1863
Gruppen Gnoristini - ofte regnet som en egen underfamilie, Gnoristinae
Slekten Acomoptera Vockeroth, 1980
Slekten Apolephthisia Grzegorzek, 1885
Slekten Boletina Stæger, 1840
Slekten Boletiniella Matile, 1973 - én art, vestlige Afrika
Slekten Coelophthinia Edwards, 1941
Slekten Coelosia Winnertz, 1863
Slekten Drepanocercus Vockeroth, 1980
Slekten Dziedzickia Johannsen, 1909 - mer enn 60 arter
Slekten Gnoriste Meigen, 1818
Slekten Grzegorzekia Edwards, 1941
Slekten Metanepsia Edwards - 9 arter
Slekten Palaeodocosia Meunier, 1904
Slekten Saigusaia Vockeroth, 1980
Slekten Speolepta Edwards, 1925
Slekten Synapha Meigen, 1818 - 30 arter
Gruppen Leiini - ofte regnet som en egen underfamilie, Leiinae
Slekten Acrodicrania Skuse - 8 arter
Slekten Allactoneura de Meijere - 8 arter
Slekten Clastobasis Skuse - 16 arter
Slekten Docosia Winnertz, 1863 - ca. 80 arter
Slekten Ectrepesthoneura Enderlein, 1911
Slekten Hadroneura Lundström, 1906
Slekten Leia Meigen, 1818 - mer enn 150 arter
Slekten Megophthalmidia Dziedzicki, 1889
Slekten Mohelia Matile, 1979 - 5 arter, Afrika
Slekten Paradoxa Marshall - 2 arter
Slekten Rondaniella Johannsen, 1909
Slekten Tetragoneura Winnertz, 1846
Underfamilien Mycetophilinae
Stammen Exechiini
Slekten Allodia Winnertz, 1863 - ca. 95 arter
Slekten Allodiopsis Tuomikoski, 1966
Slekten Anatella Winnertz, 1863
Slekten Boraceomyia
Slekten Brachypeza Winnertz, 1863
Slekten Brachyradia
Slekten Brevicornu Marshall, 1896 - over 80 arter
Slekten Cordyla Meigen, 1803
Slekten Exechia Winnertz, 1863 - ca. 170 arter
Slekten Exechiopsis Tuomikoski, 1966
Slekten Myrosia Tuomikoski, 1966
Slekten Neoallodia
Slekten Pseudexechia Tuomikoski, 1966 - 23 arter
Slekten Pseudobrachypeza Tuomikoski, 1966
Slekten Pseudorymosia Tuomikoski, 1966
Slekten Rymosia Winnertz, 1863 - 80 arter
Slekten Synplasta Skuse, 1890
Slekten Tarnania Tuomikoski, 1966
Stammen Mycetophilini
Slekten Aspidionia Colless - 2 arter
Slekten Dynatosoma Winnertz, 1863
Slekten Epicypta Winnertz, 1863 - ca. 150 arter
Slekten Macrobrachius Dziedzicki, 1889
Slekten Mycetophila Meigen, 1803 - ca. 700 arter
Slekten Notolopha Tuomikoski, 1966
Slekten Phronia Winnertz, 1863 - ca. 150 arter
Slekten Platurocypta Enderlein, 1910
Slekten Platyprosthiogyne Enderlein - 3 arter
Slekten Sceptonia Winnertz, 1863 - 33 arter
Slekten Stigmatomeria Tuomikoski, 1966
Slekten Trichonta Winnertz, 1863 - ca. 110 arter
Slekten Zygomyia Winnertz, 1863 - ca. 90 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Gammelmo, Ø. og Søli, G.E.E. 2006. Norwegian fungus gnats of the family Mycetophilidae (Diptera, Nematocera). Norwegian Journal of Entomology 53: 57-69.
Søli, G.E.E. og Kjærandsen, J. 2008. Additions to the Norwegian fauna of fungus gnats (Diptera, Mycetophilidae). Norwegian Journal of Entomology 55: 31-41.
Søli, G.E.E. og Rindal, E. 2012 Fungus gnats (Diptera, Mycetophilidae) from Finnmark, Northern Norway. Norwegian Journal of Entomology 59: 158-181.
Søli, G.E.E., Rindal. E. og Hansen, L.O. 2009. New records of fungus gnats for Norway (Diptera, Mycetophilidae). Norwegian Journal of Entomology 56: 69-73.


== Eksterne lenker ==
(en) soppmygg – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) soppmygg i Encyclopedia of Life 
(en) soppmygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) soppmygg hos Artsdatabanken 
(sv) soppmygg hos Dyntaxa 
(en) soppmygg hos Fauna Europaea 
(en) soppmygg hos Fossilworks 
(en) soppmygg hos ITIS 
(en) soppmygg hos NCBI 
(en) Kategori:Mycetophilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mycetophilidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Bibionomorpha, (Diptera) (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.