jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knut Hjalmar Ferdinand Frænkel

Knut Hjalmar Ferdinand Frænkel (født 14. februar 1870, død 1897) (sønn av Anders Fredrik Thim Frænkel og Laura Fredrika Löfgren) var en svensk ingeniør som deltok på Ingeniør Andrées ballongferd mot Nordpolen sommeren 1897 sammen med Salomon August Andrée og Nils Strindberg. 


== Deltagelse i Andrée-ekspedisjonen ==

Frænkel var utdannet ingeniør og uteksaminerte våren 1896. På ballongferden erstattet han det opprinnelige medlemmet Nils Ekholm. Frænkel kom opprinnelig fra Jämtland og var en godt trent skiløper og atlet. Dette kom til liten nytte på ekspedisjonen da den ikke var utstyrt med ski.
Frænkel reiste til Paris i mars 1897 sammen med ekspedisjonens fjerdemann, løytnant Vilhelm Swedenborg. De skulle der få opplæring i ballongflyvning av Henri Lachambre, fabrikanten av ballongen «Örnen» som skulle brukes til polekspedisjonen. Lachambre hadde året før undervist Nils Strindberg i ballongflyvning.
Da restene av Andrées ekspedisjon ble funnet i 1930 fant man Frænkels lik i en sovepose ved siden av Andrées lik.
I sin bok Ingeniør Andrées luftferd fra 1967, legger Per Olof Sundman sin kritikk av Andrée i Frænkels munn. Dette skyldes antagelig at Frænkel var den av besetningsmedlemmene som ikke etterlot seg noe skriftlige materiale.
1982 kom filmen om denne ferden, regissert av Jan Troell. Svensk tittel Ingenjör Andrées luftfärd basert på Per Olof Sundmans bok om ekspedisjonen, med Max von Sydow, Sverre Anker Ousdal og Göran Stangertz i hovedrollene.

		


== Trivia ==
Knut Frænkels bror, Hans Christian Andersen Frænkel, ble senere en kjent aeronaut og fløy blant annet sammen med Andrée-ekspedisjonens reservemedlem, Vilhelm Swedenborg.Halvøya Frænkel Land på Grønland er oppkalt etter Knut Frænkel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Med örnen mot polen, Andrees polarexpedition 1897 / Utgiven på grundval av Salomon August Andrees, Nils Strindbergs och Knut Frænkels sommaren 1930 på Vitøn funna anteckningar av Svenska Sællskapet før Antropologi och Geografi, Svensk utgave Uddevalla: 1978. Gitt ut på norsk av Gyldendal i 1930.
Ingeniør Andrées luftferd, av Per Olof Sundman (Norsk oversettelse ved Jo Ørjaseter, Bokklubben 1969)


== Eksterne lenker ==
Nordisk Familiebok
Djupna

Djupna straumen eller bare Djupna er navnet på en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Denne elva lå i kongeriket Rohan.
Denne elva fløt ut fra de Glitrende grotter (også kalt Aglarond) og forbi Hornborg og så videre gjennom Djupnagjelet, og skal vissnok møte elva Jarna senere (men dette er ikke med på noe kart).
Shane Filan

Shane Steven Filan (født 5. juli 1979 i Sligo, Irland) er en vokalist kjent fra boybandet/popbandet Westlife.


== Barndom ==
Filan er yngst i en søskenflokk på sju. Han har tre søstre; Yvonne, Denise og Mairead, og tre brødre; Finbarr, Peter jr. og Liam. Shane er oppvokst med hester, siden foreldrene Mae og Peter sr. Filan driver en stor hestefarm med rundt 60 hester. Han red i konkurranser da han var mindre, men la ridningen på hylla da han begynte for fullt med syngingen og ble med i Westlife, som den gang het IOYOU. Opp gjennom årene har Filan vært med på å skrive noen av Westlife-låtene. Noen av dem havnet på Westlifes tredje album, World Of Our Own, som kom i 2001. Andre er blitt såkalte b-sider på utvalgte singler.


== Privatliv ==
Filan fridde til ungdomskjæresten Gillian Walsh, Kian Egan sin kusine, i Dubai i 2002. Filan og Walsh giftet seg 28. desember 2003 i Ballintubber Abbey, Mayo i Irland. 23. juli 2005 fikk de datteren Nicole Rose Filan sammen, 15. september 2008 ble deres sønn Patrick Michael Filan født og 22. januar 2010 ble deres tredje barn sammen, sønnen Shane Peter Filan født.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shane Filan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shane Filan på Internet Movie Database 
(en) Shane Filan hos The Movie Database 
(en) Shane Filan på Discogs 
(en) Shane Filan på MusicBrainz 
(en) Shane Filan på Songkick 
(en) Shane Filan på Genius — sangtekster 
(en) Shane Filan på AllMusic 
Shane Filan på Twitter 
Shane Filan på Facebook 
Shane Filan på Instagram 
TheFilans.net – Fanside
Shanefilan.nl – Fanside
Ankring

Ankring eller forankring er i psykologien en tankefeil som går ut på å legge for stor vekt på et enkelt holdepunkt når det skal gjøres en vurdering. Ankringseffekten fører til at senere informasjon blir veid opp mot den første informasjonen («ankeret»), selv om den kan være helt irrelevant for beslutningen. Dette fører til at «ankeret» blir målestokk for informasjon det senere blir sammenlignet med. Effekten ble særlig utforsket eksperimentelt av Daniel Kahneman og Amos Tversky. 
For eksempel kan prisen som det forhandles om i en bruktbilhandel være «forankret» i det den første prisen som nevnes i diskusjonen, snarere enn reell markedspris. 
Psykologiske forsøk har vist at helt irrelevante tall kan fungere som anker, for eksempel kan prisen en personer er villig til å betale for en vare med ukjent verdi bli sterkt influert av to tilfeldige tall en ble bedt om å skrive ned rett før en skal vurdere pris (som for eksempel å skrive ned to siste siffer i eget personnummer). 
Ankring er også et begrep i pseudovitenskapen NLP, men da i en annen betydning av ordet.  


== Litteratur ==
Daniel Kahneman Tenke fort og langsomt Pax forlag 2012 ISBN 978-82-530-3552-9
Nils Ekholm

Nils Ekholm (født Nils Gustaf Ekholm 9. oktober 1848 i Smedjebacken, død 5. april 1923) var en svensk meteorolog som viet seg med stor iver til studier av vind og var en pådriver når det gjaldt opprettelsen av stormvarselsstasjoner langs de svenske kystene. Ekholm deltok i flere ekspedisjoner og ble slik kjent med den svenske ingeniøren Salomon August Andrée. Han var, sammen med Nils Strindberg, opprinnelig deltaker i Andrées forsøk på å nå Nordpolen med ballong i 1896. Da vindene ikke var gunstige sommeren 1896 startet ikke ballongen det året. 
Da besetningsmedlemmene kom hjem igjen til Sverige fremholdt Ekholm at ballongen ikke var tett nok og at den måtte erstattes med en betraktelig større ballong. Andrée nektet å bytte ut ballongen og Ekholm trakk seg da som medlem av ekspedisjonen. Han ble da erstattet av Knut Hjalmar Ferdinand Frænkel som sammen med Andrée og Strindberg drog avgårde med ballong mot Nordpolen sommeren 1897. Denne ballongferden endte i døden for alle tre besetningsmedlemmer.
Ekholm var leder for Meteorologiska Centralanstalten fra 1913 til anstaltens nedleggelse i 1918. 


== Se også ==
Andrées ballongferd


== Referanser ==
Morgulduin

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Morgulduin en elv i kongeriket Gondor som begynte i Cirith Ungol.
Den fløt forbi byen Minas Morgul og i retning Anduin, og ble møtt av den gamle Númenóreanske veien som gikk fra Osgiliath til Minas Morgul i Ephel Dúath.
Den ble krysset av Harad veien med en bro ved veikrysset hvor Frodo Lommelun og Samvis Gamgod så den gamle kongestatuen som hadde blitt ødelagt av orker. Senere fulgte de også veien mot tårnet i Cirth Ungol, ledet av Gollum.
Elva Morgulduin hadde blitt skitnet til av Nazgûl og var i farlig og mørk på den tiden.
Morgulduin rant tilslutt ut i elva Anduin.
Sirith

Sirith er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Den er en av Lebennins fem elver, og har sitt opphav i  den vestre delen av Kvitklettene. Den har et tilsig ved navn Celos, som også kommer fra Kvitklettene. Sirith renner mot sør-sørøst og renner inn i den store elva Anduin like ved Pelargir.
Tektonikk (arkitektur)

For geologisk tektonikk se Platetektonikk.Tektonikk er innen arkitektur læren om behandlingen av forskjellig slags materiale til bygninger og bruksgjenstander og om bruken av det i konstruksjon og kunstnerisk utforming.
Karl Philipp Fürst zu Schwarzenberg

Fyrst Karl Philipp zu Schwarzenberg (født 15. april 1771, død 15. oktober 1820) var en østerriksk generalfeltmarskalk under Napoleonskrigene.
Napoléon Bonaparte hadde gitt Schwarzenberg kommandoen over det østerrikske hjelpekorps, som deltok i offensiven mot Russland i 1812. Da Østerrike i 1813 skiftet side i krigen, ble den nylig forfremmede feltmarskalk øverstkommanderende for den bøhmiske hovedarmé, som bidro til Napoleons fall i 1814.


== Referanser ==
Submodalitet

Submodalitet er dimensjoner på sansekvaliteter for alle sansene. Submodalitet er en NLP-Modell.


== Eksempler ==
Visuell submodalitet inkluderer form, farge, bevegelse, panorama og så videre.
Auditiv submodalitet inkluderer volum, klang, tempo, og
Kinestetiske submodaliteter inkluderer overflate, tyngde, varme og så videre.


== Relaterte teknikker ==
Swish-mønstret
Kartlegge strategier
Endring av oppfatning (overbevisning)
Kartlegging av synestesi


== Litteratur ==
Andreas og Andreas: Change Your Mind-And Keep the Change. 1987
Bandler og MacDonald: Insider's Guide to Submodalities. 1988
Connirea og Steve Andreas: Heart of the Mind. Andreas. 1987
NBU-prisen

NBU-prisen er en pris som deles ut hvert år av Norske barne- og ungdomsbokforfattere (NBU) og går til en person eller institusjon som har utført et prisverdig arbeid for barne- og ungdomslitteraturen i Norge. Prisen er et kunstverk, ofte av en barnebokillustratør, eller et pengebeløp. Prisen ble opprettet i 1988. 


== Prisvinnere ==
1988: Anne-Marie Hole Borgen
1989: Norsk Forfattersentrum
1990: Litteraturprosjekt i Telemark
1991: Else Ditlevsen
1992: Wenche Blomberg
1993: Kåre Kverndokken
1994: direktør Karin Beate Vold (Norsk Barnebokinstitutt)
1995: Hå kommune
1996: Barnebokredaktørene Guri Vesaas (Samlaget) og Øyunn Krokann (Gyldendal Tiden)
1997: bibliotekar Leikny Haga Indergaard
1998: professor Harald Bache-Wiig (UiO)
1999: Barnetimen for de minste (NRK)
2000: Bokhandler Lars-Erik Hanssen (Fortuna Bokhandel)
2001: Forfatter av spesialtilpassede bøker, Anette Diesen
2002: Redaktør Irja Thorenfeldt (Aschehoug)  og professor Åsfrid Svensen (UiO)
2003: Bokhandler Kari Johanne Samuelsen og anmelder Ola By Rise (Adresseavisen)
2004: Kulturredaksjonene i Hamar Arbeiderblad og Oppland Arbeiderblad for deres bokanmeldelser
2005: Barnebokredaktørene Wenche Larsen (Cappelen) og Anne Horn (Omnipax)
2006: Barnebibliotekar ved NLB Eli Frisvold; og NRKs barne- og ungdomsredaksjon
2007: Skolebibliotekarene Øystein Norvoll, Tromsø og Sigrunn Instefjord, Odda
2008: oversetterne Jean-Baptiste Coursaud og Gabriele Haefs
2009: Torill Hofmo, tidligere redaksjonssjef på Cappelen, og Ellen Seip, redaktør på Cappelen Damm
2010: Pegasus, barneprogrammet ved Norsk litteraturfestival på Lillehammer
2011: Barnebokkritikk.no, nettsted for barnebokanmeldelser
2012: Falturiltu, nynorsk barnebokfestival
2013: Foreningen !les, ideell organisasjon for litteraturformidling
2014: Redaktør Marianne Koch Knudsen
2015: NBIs forfatterutdanning ved Kristin Ørjasæter og Dag Larsen
2016: Ubok.no
2017: Leser søker bok
2018: Arne Svingen for podcasten Svingens Barnebokverden


== Referanser ==
Rorschach-metoden

Rorschach-metoden, eller Rorschach-testen, er en psykologisk projektiv testmetode, som benyttes av psykologer og psykiatere innenfor den freudianske psykologiskole. Metoden brukes til å utforske den ubevisste delen av sinnslivet hos pasienten. Testen består av ti offisielle billedkort med blekkflekker. Psykologen presenterer blekkflekkene i en bestemt rekkefølge og ber pasienten fortelle hva bildene forestiller.
Rorschach-metoden ble utviklet av den sveitsiske psykiateren Hermann Rorschach på begynnelsen av 1900-tallet. 


== Litteratur ==
"Rorschach technique" entry in the Gale Encyclopedia of Psychology
The Skeptic's Dictionary article criticizing the test
"Giving up Cherished Ideas: The Rorschach Ink Blot Test" by Robyn M. Dawes, IPT Journal, Fall 1991
"presentation and promotion of the Rorschach method, concentrating on the way it has been practiced within the classical European tradition"


== Eksterne lenker ==
(en) Rorschach inkblots – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rorschach inkblot test – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
International Rorschach Society
Historikk om Rorschach-metoden
Outlines of the official Rorschach inkblots, with criticism
The secret test blot set and all operational procedures revealed
The Rorschach Inkblot Test, Fortune Tellers, and Cold Reading, skeptical article that explain why the test is considered to be a pseudoscientific modern variant on tea leaf reading and Tarot cards.
Uoffisiell Rorschach website
Reknes

Reknes (gnr. 24) er en tidligere gård i Molde. Sammen med Moldegård gav den grunn til det fremvoksende ladestedet og etter hvert byen. Grensen mellom gårdene gikk omtrent ved Moldeelva, hvor Reknes utgjorde vestsiden.
Molde stadion, Seilet hotell og Romsdalsmuseet ligger på Reknes.


== Historie ==
Navnet kommer muligens av en bekk kalt Reka. Gårdens landskyld var 4 våger fisk.
Fra midten av 1600-tallet var Reknes eid og drevet av Auden Ågesson (født ca. 1604, død 1667/68), og siden av hans familie. Audunstjørnan og Audunsheia i Moldes friluftsområde er nok oppkalt etter ham. Han var sønn av Åge Hansson på Lyngvær (i Sandøy) og Synnøve Audensdotter (av Aspa-ætten), og eide også en del av Moldegård.
Oberst Kristian Ulrik von Storm eide Reknes fra 1720 til sin død i 1727. Enken solgte gården i 1732.I over to hundre år var Reknes hospital (senere sanatorium) distriktets pleiestiftelse – først for spedalske, og den siste tiden for tuberkuløse.


== Referanser ==


== Kilder ==
de Seve, Niels (1962). Molde bys historie. Bind I: Før året 1838. Ladested og kjøpstad. Molde kommune. 
Statsarkivet i Trondheim. Jens Collins samlinger: «Personalhistoriske opptegnelser vedkommende Molde og Romsdal»
Wenche Blomberg

Wenche Blomberg (født 23. juni 1943 i Tønsberg) er en norsk forfatter.  Wenche Blomberg ble født i Tønsberg og vokste opp på Tjøme i Vestfold. Hun har utdannelse som journalist, bibliotekar og kriminolog.Blomberg har skrevet flere barne- og ungdomsbøker, deriblant Appelsinenes land (1980), om palestinske barns hverdag 1947–1948, bildeboka Jeg skal få en katt (1983), Kiai! (1987) og bildeboka Vesle Perlegrå (2004) med illustrasjoner av Bo Gaustad. Hun har også skrevet fagbøker og syngespill om Midtøsten, samt utgitt blant andre For døve ører (1990) og Karoline og vitenskapen (1993), begge om overgrep i psykiatrien, og Galskapens hus. Internering og utskilling i Norge 1550—1850 (2002), om de psykiatriske institusjonenes historie, og har arbeidet spesielt mye med å få fredet anstaltkvartalet Prinds Christian Augusts Minde i Oslo.Hun mottok Kulturdepartementets bildebokpris for 1983, NBU-prisen i 1992, Norges forskningsråds formidlingspris 2006, og æresprisen Bypatrioten i 2010 (for arbeidet for bevaring av Prinds Christian Augusts Minde).Blomberg var statsstipendiat fra 2008 til pensjonsalder.Hun var leder i Bondeungdomslaget i Oslo fra 2007 til 2010. I 2021 var hun en av stifterne av Skogfinneforeningen, og hun sitter fra samme tid i styret der.


== Bibliografi ==
Hvem lager det?, bildebok (1978)
Appelsinenes land, barnebok (1980)
Jeg skal få en katt, eller Dumme dyr, bildebok (1983)
Måsamarken, bildebok (1984)
Katt og pine, bildebok (1985)
Kiai!, ungdomsbok (1987)
For døve ører (Vold og maktofrene, psykiatrien og den store taushetsplikta), essays (1990)
Karoline og vitenskapen; et psykiatri-historisk eksempel, sakprosa (1993)
Galskapens hus – utskilling og internering i Norge 1550–1850, sakprosa (2002)
Vesle Perlegrå, bildebok (2004)
Christiania Dollhus – mellom dårekista og asylet, sakprosa (2005)
Prinds Christian Augusts Minde – historie og visjoner om de fattiges kvartal, sakprosa (2006)
Litteraturlisteguiden Vade mecum, sakprosa (2007)
Dollhuset: og medikaliseringen av galskapen, sakprosa, Vidarforlaget (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted om «Prindsen»
Alf Inge Notkevich

Alf Inge Notkevich (født 26. januar 1956 i Ørnes, død 9. januar 1994 i Oslo var en norsk fotballspiller og fotballtrener. Han var høyreback på Bodø/Glimt på 1970-tallet. Fra sommeren 1988 til høsten 1989 trente han Vålerenga. Året etter var han trener for Hamarkameratene. 
Notkevich måtte slutte som fotballtrener på grunn av en sjelden leversykdom. Han døde i 1994, bare noen uker før han ville fylt 38 år.


== Referanser ==
Kanban

Kanban er en måte for å begrense igangsatt arbeid i et produksjonsanlegg. En ny jobb må vente hvis antall påbegynte jobber har nådd en grense (MAX). Så snart en jobb er ferdig, kan neste ventende jobb settes i gang. 
Ordet er japansk og betyr «kort» eller «tegn/signal». Det ble et kjent begrep innen logistikk utover 1970-tallet, som en av de ni hovedfunksjonene i Toyota Production System for å  minimere produksjonskostnadene. 
Generelt sett er teknikken ikke annet enn et køsystem med blokkering, som i biltrafikk: En bilsjåfør kjører ikke videre, hvis ikke bilen foran har forflyttet seg og gitt plass.Kanban er en pullteknikk, der man drar i gang arbeid etter behov, og brukes til dels i just-in-time-produksjon (JIT). Motsetningen til Kanban er pushteknikk, der man planlegger en større produksjon for å imøtekomme langsiktige behov i markedet. Med pullteknikken produserer man kun når behovet oppstår.


== Eksempel på et kanbansystem ==
Man har produksjon av et hvilket som helst produkt. Operatøren har to hyller, én på hver side av operatørens arbeidsområde. Råmaterialene plasseres på den ene hyllen, og når operatøren er ferdig med sitt arbeid, legges resultatet (hans ferdig tilvirkede produkt) på den andre hyllen. Disse to hyllene fungerer nå som kanban. Hyllen med ferdig tilvirkede produkter avspeiler kundens behov, slik at når denne hyllen er tom, må operatøren produsere mer. Det samme gjelder på operatørens inngående hylle: Når denne hyllen er tom, må en ansvarlig sørge for å fylle opp med råmaterialer. Disse hyllene skal til enhver tid ikke romme mer enn kundens behov, optimalt ett eksemplar eller objekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kanban.org
Celeborn

Celeborn er, i J.R.R. Tolkiens verk Ringenes Herre, fyrst Celeborn (uttales keleborn). Han er gift med Galadriel, Herre over Galadhrim og herre over Lothlórien sammen med Galadriel. 
Han er kjent som «Lóriens herre» i det tredje tideverv. I tillegg er han faren til Celebrían, Elronds kone – som da betyr at han også er bestefaren til Arwen. Celeborn er trolig en slektning, muligens grandnevø, av alvekongen Thingol, som regjerte i første tideverv.
Selve navnet celeborn betyr «(høyt) sølvtre» på sindarin.
Celeborn forlot Midgard etter at Ringkrigen var over, mot slutten av tredje tideverv. Det ble sagt at da han reiste til de Udødelige land, forsvant samtidig det siste minnet om de gamle tidevervene og alvenes storhet fra Midgard.


== Celeborn på film ==
Martin Csokas spiller Celeborn i Peter Jacksons filmatisering av Ringenes Herre. I filmene er Celeborns rolle faktisk mindre enn i bøkene – da hovedfokuset er rettet mot hans kone, Galadriel.
Knut Hagen

Knut Hagen (født 5. mai 1960 i Hamar) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han spilte for Hamarkameratene fra 1979 til 1991. Senere har han vært trener for klubben ved flere anledninger: Han trente dem i 1996, og etterhvert i 1997, da han tok over etter Ivar Hoff, som fikk sparken. Han trente dem til han selv måtte gå i 1998. Senere var han assistentrener, og er nå leder for yngres avdeling.


== Eksterne lenker ==
Spillerbiografien til Knut Hagen på hamkam.no
Never Let Go

Never Let Go er et konsertalbum fra progressiv rock-bandet Camel, utgitt i 1993. Utgivelsen er et dobbeltalbum med konsertopptreden fra Enschede i Nederland 8. september 1992, og regnes for å være den andre offisielle piratutgaven (bootleg) fra Camel Productions. 
Albumet har et typisk lydbilde knyttet til bandet og med sin tette og intense sporliste på to timer gir det lytteren en følelse av å være fysisk til stede på konserten. Dette gjør utgivelsen til et livealbum som skiller seg ut fra de tidligere liveutgivelsene av Camel. Albumene tar låter fra alle Camels album, med unntak av Stationary Traveller (1984), mens Dust and Dreams fra 1991 blir spilt i sin helhet på cd 2. Med Paul Burgess på trommer samt Mickey Simmonds på keyboards og bandets totale ferdigheter til å reprodusere så mange deler av vanskelige instrumenter til verket, gjør det vanskelig for å tro det bare er totalt fire personer på scenen. 
Albumets cover har et bilde av bandets frontfigur Andrew Latimer som spiller keyboards med gitaren hengendes rundt seg på en blå og røykfull bakgrunn, sannsynligvis tatt under en konsert på turneen det foregående året.


== Sporliste ==


=== CD 1 (59.23) ===
«Never Let Go» (7.22) (Andrew Latimer)
«Earthrise» (8.02) (Peter Bardens, Andrew Latimer)
«Rhayader» (2.23) (Peter Bardens, Andrew Latimer)
«Rhayader Goes to Town» (5.14)  (Peter Bardens, Andrew Latimer)
«Spirit of the Water» (3.03)  (Peter Bardens)
«Unevensong» (5.44)  (Peter Bardens, Andrew Latimer, Andy Ward)
«Echoes» (7.48)  (Peter Bardens, Andrew Latimer, Andy Ward)
«Ice» (10.21)  (Andrew Latimer)
«City Life» (5.10)  (Susan Hoover)
«Drafted» (4.12)  (Susan Hoover, Andrew Latimer)


=== CD 2 (72.35) ===
«Dust Bowl» (1.58)  (Andrew Latimer)
«Go West» (3.47)  (Andrew Latimer)
«Dusted Out» (1.36)  (Andrew Latimer)
«Mother Road» (3.44)  (Susan Hoover, Andrew Latimer)
«Needles» (3.31)  (Andrew Latimer)
«Rose of Sharon» (5.32)  (Susan Hoover, Andrew Latimer)
«Milk n' Honey» (3.28)  (Andrew Latimer)
«End of the Line» (7.27)  (Susan Hoover, Andrew Latimer)
«Storm Clouds» (3.16)  (Susan Hoover, Andrew Latimer)
«Cotton Camp» (2.28)  (Andrew Latimer)
«Broken Banks» (0.45)  (Andrew Latimer)
«Sheet Rain» (2.20)  (Andrew Latimer)
«Whispers» (1.06)  (Andrew Latimer)
«Little Rivers and Little Rose» (2.10)  (Andrew Latimer)
«Hopeless Anger» (4.54)  (Andrew Latimer)
«Whispers in the Rain» (3.56)  (Andrew Latimer)
«Sasquatch» (4.58)  (Andrew Latimer)
«Lady Fantasy» (15.28)  (Peter Bardens, Andrew Latimer, Doug Ferguson, Andy Ward)


== Personell ==
Andrew Latimer – Gitar, fløyte, keyboard, vokal
Colin Bass – Bass, keyboard, vokal
Mickey Simmonds – Keyboards
Paul Burgess – Trommer, klokker


== Eksterne lenker ==
(en) Never Let Go på MusicBrainz 
(en) Never Let Go på AllMusic
Haut-Rhin

Haut-Rhin er et fransk departement i Alsace i regionen Grand Est. Hovedbyen er Colmar.
Det er seks arrondissementer, 31 kantoner og 377 kommuner i Haut-Rhin.


== Se også ==
Kommuner i departementet Haut-Rhin


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Haut-Rhin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Haut-Rhin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Haute-Saône

Haute-Saône er et fransk Frankrikes departementer i regionen Bourgogne-Franche-Comté. Hovedbyen er Vesoul.
Det er to arrondissementer, 32 kantoner og 545 kommuner i Haute-Saône.


== Se også ==
Kommuner i departementet Haute-Saône


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Haute-Saône – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Haute-Saône – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Sarthe

Sarthe er et fransk departement i regionen Pays de la Loire. Hovedbyen er Le Mans.
Det er tre arrondissementer, 40 kantoner og 375 kommuner i Sarthe.
Departementet har navn etter elven Sarthe.


== Se også ==
Kommuner i departementet Sarthe


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sarthe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sarthe – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Seine-Maritime

Seine-Maritime (til 1955 Seine-Inférieure) er et departement i regionen Normandie i Frankrike. Hovedbyen er Rouen.
Det er tre arrondissementer, 69 kantoner og 744 kommuner i Seine-Maritime.


== Se også ==
Kommuner i departementet Seine-Maritime


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Seine-Maritime – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Seine-Maritime – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)
Deux-Sèvres

Deux-Sèvres er et fransk departement i regionen Nouvelle-Aquitaine. Hovedbyen er Niort.
Det er tre arrondissementer, 33 kantoner og 305 kommuner i Deux-Sèvres.


== Se også ==
Kommuner i departementet Deux-Sèvres


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Deux-Sèvres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Deux-Sèvres – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (fr)