jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Illidan Stormrage

Illidan Stormrage (også kjent som Illidan the Betrayer) er en veldig betydningsfull figur i det fiksjonelle World of Warcraft-universet. Han var en framtredende figur i både Warcraft III: Reign of Chaos og utvidelsen The Frozen Throne, og har i senere tid kommet tilbake i utvidelsen World of Warcraft: The burning Crusade, der han holder til i sitt asyl, The Black Temple i Shadowmoon Valley. Han er bror til Malfurion Stormrage.Han var, engang, medlem av Alliance-rasen Night Elfs og var av de mest betydningsfulle og berømte frontfigurene til rasen. Han har også med tiden blitt en av de mest populære figurene i World of Warcraft-universet.


== Handling ==
Stormrage ble født før de gamles krig, en konflikt som brøt ut over 10 000 år før den tredje krigen - når den kaotiske brennende legionen først invaderte Azeroth, tiltrukket av evighetens magiske brønn. Drevet av sin tørst etter makt og hans ønske om å imponere Tyrande Whisperwind, inngikk Illidan en pakt med «legionen» for å sikre inngangen til dens leder, Sargeras, til Azeroth. Men denne handlingen ga Illidan kallenavnet «betrayer»
Innsatsen til Malfurion Stormrage, Illidans tvilling-bror, forstyrret legionens komplott. Etter å ha gjenskapt den ødelagte evighetens brønn, ble Illidan fengslet i tusenvis av år. Under den tredje krigen ble Illidan løslatt fra fengsel av Tyrande, i håp om at forræderen ville forløse seg selv ved å kjempe mot en returnert legion. Men selv om Illidan kjempet for å forsvare sitt folk, gled han snart inn i mørket igjen. Illidan ble en demon, og han ble forvist av Malfurion. På flukt fra alvenes vrede, allierte den fordømte Illidan seg nok en gang med den eneste enheten som ville akseptere ham: legionen.
Illidans nye demoniske mestere sendte ham for å ødelegge Lich King, som hadde brutt seg fri fra deres innflytelse - men Illidan klarte ikke å gjennomføre ordre. For å beskytte seg mot legionens hevn, gjemte Illidan seg på Outland - en ødelagt verden som han forsøkte å styre ved hjelp av noen få andre Legion-medlemmer som også ble utstøtt. Illidan var den primære antagonisten i World of Warcraft, og ble drept av Maiev Shadowsong. 


== Referanser ==
La Crosse

La Crosse er en by i vestre del av Wisconsin i USA. Den er hovedstad i La Crosse County. Byen ligger ved bredden av Mississippi, på om lag 43°49' nord og 91°14' vest. Like nord for byen renner både Black River og La Crosse River ut i Mississippi.

Folketallet i kommunen var 51 310 under folketellingen i 2010,  men byen er senter i et område som har omtrent dobbelt så mange innbyggere.
De første europeerne som kom til stedet, var sannsynligvis franske pelshandlere som reiste langs Mississippi på slutten av 1600-tallet. Det finnes imidlertid ikke noen skriftlige beretninger om dette. I 1805 kom en ekspedisjon under ledelse av løytnant Zebulon Pike hit. Han omtalte stedet som «Prairie La Crosse». Årsaken skal ha vært at han så innfødte spille det som seinere er utvikla til lacrosse. (Ordet er fransk for bispestav og kølle, evt ei kølle som ligner en bispestav.)
De første hvite slo seg ned ved La Crosse i 1841, da det blei satt opp en handelspost her. Beliggenheta der tre elver møtes og med prærie rundt, var gunstig, og etter hvert utvikla seg en liten by. La Crosse fikk bystatus i 1856, og den hadde da rundt 2000 innbyggere. I 1858 blei det oppretta jernbaneforbindelse med Milwaukee.
Byen blei etter hvert en av Wisconsins største. Særlig viktig var sagbrukene, som benytta seg av tømmer fløta hit langs Black River. Også bryggeriindustrien var stor.
Rundt århundreskiftet blei det etablert tre høgskoler og universitet. La Crosse er fortsatt den største byen i vestre Wisconsin, og den er et senter innen utdanning, teknologi og helsevesen. Et av de største sjukehusa i byen er Gundersen Lutheran Medical Center, oppkalt etter Adolf Gundersen (1865–1938) fra Solør. Han var sentral i å bygge opp klinikken, og seinere jobba seks av sønnene hans som leger der.La Crosse er vennskapsby med Førde. Filmregissøren Joseph Losey er født i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Byens nettsted
Gundersen Lutheran
Hjørundfjord kirke

Hjørundfjord kirke (Hjørundfjord kyrkje) er en laftet langkirke fra 1880 i Ørsta kommune, Møre og Romsdal fylke, tegnet av arkitekt Henrik Nissen. Den ligger på Sæbø, som var kommunesenter i den tidligere Hjørundfjord kommune. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 480 plasser. Kirken ble restaurert i 1961 og fikk da ny fargesetting. Altertavlen fra den tidligere stavkirken kom da tilbake og ble plassert i den nye kirken. Kirken har også en del eldre presteportretter, blant annet ett som antas å være av den legendariske tidligere sokneprest Jacob Bantzbill.
Hjørundfjord kirke har orgel fra Vestre orgelfabrikk. Det er på 19 stemmer og ble levert i 1973.
Det er kirkegård ved kirken, og på den står en rekke minnesmerker.


== Personer med tilknytning til Hjørundfjord kirke ==
Dorothe Engelbretsdatter, barokkdikter og datter av tidligere prest i Hjørundfjord
Knut Skram, operasanger
Arill Riise, journalist og tv-profil
Olav Rune Ekeland Bastrup, forfatter og journalist


== Litteratur ==
Ragnar Standal (1980). Hjørundfjord kyrkje 1880–1980. Hjørundfjord sokneråd. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Hjørundfjord kyrkje, Sæbø». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 309. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Ørsta kirkelige fellesråd
(no) «Hjørundfjord kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Hjørundfjord kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Liste over Europas største flyplasser

Dette er en liste over de største flyplasser i Europa.


== Grafikk ==


== 2016 ==


== 2006 - 2007 ==


== Referanser ==
Vartdal kirke

Vartdal kirke (Vartdal kyrkje) er en langkirke fra 1876 i Ørsta kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme. Byggverket er i tre og har 360 plasser.


== Historie ==
Kirken ble bygget i 1876 og vigslet 8. april 1877 av Laurits Ottesen, prost i Søndre Søndmøre Provsti og sogneprest i Hjørundfjord.
Tegningene av kirken er laget av Wilhelm von Hanno og Henrich Ernst Schirmer. De ble utlånte fra Ørsta kirke (bygget 1864), men Vartdal kirke er redusert i lengden i forhold til den. Samme tegninger er brukt til Hareid kirke, som ble bygget omtrent samtidig.
Ansvarlig under byggingen av kirken var byggmester Knut L. Stokkeland fra Vestnes i Romsdal.
På grunn av stormskader måtte kirken restaureres i 1879. Den østre enden ble flyttet om lag en halv meter på murene. Samtidig ble den festet i store steinkar med jernstenger opp mot raftene.
Den nybygde kirken var sparsamt dekorert. Altertavlen var en enkel plate med et forgylt kors. Den ble malt av Jørgen Hurlen, som også malte prekestolen.
Ny altertavle ble malt av Lars Kinsarvik i 1907. Han malte et bilde av Jesus i bønn. Bibelordet under bildet ble malt på nynorsk. Maleriet er en reproduksjon av altertavlen i Johanneskirken i Bergen, malt av Marcus Grønvold i 1894.I 1927 malte Johan Haddal prekestolen med rosemaling innflettet med bibelske motiv.
I 1938 prydmalte Jonas Peson mye av kirken. Koret og hele austveggen ble dekorert med bibelske motiv i en freskoinspirert stil. Midt bak alteret ble korsfestelsen malt. Altertavlen malt av Kinsarvik ble da flyttet til sørveggen, der den fortsatt henger.
Vartdal kirke fikk orgel i 1914. Det ble bygget og montert av orgelbygger Torkildsen fra Levanger. En belgdrager måtte sørge for luft til orgelet. Nytt orgel fra Vestre orgelfabrikk, Haramsøy, ble montert i 1961. Det ble etter hvert dårlig, og atter et nytt orgel (bygget av Dietrich Johannes Buder) ble vigslet 19. april 2015.Kirkegården ligger ved kirken. Den har blitt utvidet 4 ganger siden kirken var ny.
I 1976 ble våpenhuset og inngangen endret. Det ble bygget på med garderobe og sanitæranlegg. Inngangen var flyttet mot sør. Etter at sjøen under ekstremvêret Dagmar gravde vekk mye av bakken inn mot kirkegården, ble det satt opp en vernemur i 2013.
Første preken på nynorsk i Vartdal kirke holdt Anders Hovden i julen 1890. Nynorsk liturgi ble tatt i bruk i 1912. Til femtiårs-jubileet i 1927 ble Nynorsk salmebok tatt i bruk.


== Bilder fra Vartdal kirke ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ragnar Ørstavik (1975). Vartdal kyrkje 1876-1976. Pedagogisk tenestesenter for søre og indre Sunnmøre. 
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Vartdal kyrkje, Nord-Vartdal». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 308. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Vartdal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Vartdal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gerard Kuiper

Gerard Kuiper (født Gerrit Pieter Kuiper 7. desember 1905 i Tuitjenhorn i Noord-Holland, Nederland, død 23. desember 1973 i Mexico by) var en amerikansk astronom.
Kuiper var den første som forutsa eksistensen av Kuiperbeltet i  solsystemet på rent teoretiske grunner i 1951.  Han oppdaget Uranus-månen Miranda, Neptun-månen Nereid og Titans atmosfære.


== Referanser ==
Edinburgh lufthavn

Edinburgh Airport (IATA: EDI, ICAO: EGPH), (også kalt Turnhouse) ligger i Edinburgh i Skottland, og er den 8. største flyplassen i Storbritannia.  Den ligger 13 km fra Edinburgh sentrum.
Edinburgh Airport er eid av BAA plc, selskapet som også eier London Heathrow, London Gatwick, London Stansted Airport, Glasgow International, Aberdeen og Southampton. 
Det nåværende terminalbygget, designet av Robert Matthew, ble bygd i 1977 og har blitt oppgradert de senere år, med nye parkeringsfasiliteter og en større ankomsthall. Et nytt kontrolltårn sto ferdig i 2005.


== Ruter ==
Aer Arann (Cork, Galway)
Aer Lingus (Dublin)
Air France
flys av CityJet (London-City, Paris-Charles de Gaulle)
Air Transat (Toronto-Pearson)
BH Air (Bourgas, Varna, Plovdiv)
bmi Regional (Brussel, København, Leeds/Bradford, Manchester, Zürich)
bmibaby (Birmingham, Cardiff, East Midlands)
British Airways (London-Gatwick, London-Heathrow)
flys av BA CityFlyer (London-City)
Cimber Air (Billund)
Delta Air Lines (New York-JFK)
easyJet (Alicante, Amsterdam, Belfast-International, Bristol, Dortmund, Genève, Kraków, London-Gatwick, London-Luton, London-Stansted, Madrid, Milano-Malpensa, München, Nice, Palma de Mallorca, Paris-Charles de Gaulle)
Eurocypria Airlines (Larnaca, Paphos)
Flybe (Belfast-City, Birmingham, Cardiff, Exeter, Manchester, Newquay, Norwich, Rennes, Southampton)
flys av Loganair (Inverness, Isle of Man, Kirkwall, Lerwick, Sumburgh, Stornoway, Wick)
Flyglobespan (Alicante, Arrecife, Barcelona, Dubrovnik, Faro, Funchal, Geneva, Ibiza, Málaga, Nice, Palma de Mallorca, Paphos, Pula, Rome-Fiumicino, Sharm el-Sheikh, Tenerife-Sør, Toronto-Hamilton)
Germanwings (Køln/Bonn)
Jet2.com (Avignon, Chambery, La Rochelle, Murcia, Pisa, Praha, Toulouse)
Karthago Airlines (Monastir)
KLM Royal Dutch Airlines (Amsterdam)
flys av KLM Cityhopper (Amsterdam)
Lufthansa (Frankfurt)
Norwegian Air Shuttle (Oslo, Bergen)
Onur Air (Bodrum, Dalaman)
Ryanair (Alicante, Berlin-Schönefeld, Billund, Bournemouth, Bratislava, Bremen, Dublin, Frankfurt-Hahn, Kraków, Łódź, Málaga, Marseille, Palma de Mallorca, Pisa, Poznan, Shannon, Stockholm-Skavsta, Weeze, Wrocław)
Scandinavian Airlines System (Stockholm-Arlanda)
Thomsonfly (Palma de Mallorca) [sommerrute]
Widerøe (Bergen)


=== Frakt ===
Atlantic Airlines (Coventry)
DHL (East Midlands)
flys av Exin (Aberdeen)
Jet2.com (East Midlands, London-Stansted)
Titan Airways (Bristol, London-Stansted)
UPS
flys av Star Air (Köln, East Midlands)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Edinburgh Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Edinburgh lufthavn på World Aero Data Arkivert 12. juni 2008 hos Wayback Machine.(engelsk)
«Edinburgh airport news stories» på UK Airports(engelsk)
Kayleigh

Kayleigh er et kvinnenavn som opprinnelig kommer av navnet Katarina, som kommer av det greske navnet Aikaterine som har en usikker opprinnelse. Katarina har senere blitt knyttet til det greske ordet katharós som betyr «ren». Katarina har blitt forkortet til Kay, som sammen med endelsen -lee har blitt til Kaylee, som i sin tur har fått varianten Kayleigh. Kayleigh er også en anglifisert form av det gæliske ordet céilidh, en tradisjonell gælisk dans. Kayleigh er også i slekt med navnet Kaia.


== Utbredelse ==
Det er i 2007 6 mennesker i Norge som har Kayleigh som første eller eneste fornavn.Noen har påstått at det var daværende sanger Fish i rockebandet Marillion som først brukte skrivemåten Kayleigh i sangen av samme navn i 1985. Det stemmer ikke – navnet var i bruk før Fish brukte det. Men navnet ble mer populært en periode etter at sangen ble en hit. Før 1975 var Kayleigh ikke blant de 100 vanligste jentenavnene i Skottland. I 1997 lå navnet på 30.-plass i navnestatistikken, og i 2006 på 56.-plass. I England og Wales var Kayleigh det 86. vanligste jentenavnet i 2002, men det hadde falt ut av lista over de 100 mest populære navnene i 2006.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Kayleigh og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Kayleigh
(en) Think Baby Names: Kayleigh
The Like

The Like er en jenteband fra California, USA, som består av Z Berg, Tennessee Thomas, Annie Monroe og Laena Geromino.
Gruppen ble dannet av Z, Tennessee og tidligere medlem Charlotte Froom i 2001, da de var 15 og 16 år gamle. De har vært på turne med mange store band som Maroon 5, Phantom Planet, Kings of Leon, Tori Amos og sist Arctic Monkeys.
I 2008 sluttet Charlotte i bandet, men med to nye medlemmer og ny sound slapp The Like i juni 2010 sitt andre studioalbum Release Me.


== Diskografi ==


=== EP ===
I Like The Like
...And The Like
Like It or Not


=== Album ===
2005 Are You Thinking What I'm Thinking?
2010 Release Me


=== Singler ===
2005 What I Say and What I Mean
2006 June Gloom
2010 He's Not a Boy
2010 Wishing He Was Dead


== Eksterne lenker ==
(en) The Like – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Like på Discogs 
(en) The Like på MusicBrainz 
(en) The Like på Songkick 
(en) The Like på Last.fm 
(en) The Like på AllMusic
Julian Simon

Julian Lincoln Simon (født 12. februar 1932, død 8. februar 1998) var professor innen business administration ved the University of Maryland og en Senior Fellow ved Cato Institute. Han skrev mange bøker og artikler især om miljø- og ressursøkonomi. Han er mest kjent for sitt arbeid innen befolkning, naturressurser og immigrasjon. Han var kjent for synet at det var mulig med uendelig med ressurstilgang og ubegrenset befolkningsvekst, understøttet av teknologisk fremskritt (en cornucopianer). Hans verk er ofte sitert av libertarianere som understøttelse for deres argumentasjon. 


== Bøker ==
The Ultimate Resource  (1981), ISBN 0-85520-563-6
The Ultimate Resource II (1996), ISBN 0-691-00381-5
The Resourceful Earth: A Response to "Global 2000" (1984), ISBN 0-631-13467-0, Julian Simon & Herman Kahn, eds
The Economic Consequences of Immigration into the United States
Effort, Opportunity, and Wealth: Some Economics of the Human Spirit
Good Mood: The New Psychology of Overcoming Depression ISBN 0-8126-9098-2 (Forord av Albert Ellis og Kenneth Colby)
The Hoodwinking of a Nation ISBN 1-56000-434-7 (hard), ISBN 1-4128-0593-7 (soft)
A Life Against the Grain: The Autobiography of an Unconventional Economist ISBN 0-7658-0532-4
Scarcity or Abundance? A Debate on the Environment (1994), (med Norman Myers), ISBN 0-393-03590-5
The Philosophy and Practice of Resampling Statistics
Basic research methods in social sciences: The art of empirical investigation, ISBN 0-394-32049-2
Resampling: A Better Way to Teach (and Do) Statistics (med Peter C. Bruce)
The Science and Art of Thinking Well in Science, Business, the Arts, and Love
Economics of Population: Key Modern Writings, ISBN 1-85278-765-1
The State of Humanity, ISBN 1-55786-585-X
It's Getting Better All the Time : 100 Greatest Trends of the Last 100 Years av Stephen Moore, Julian Lincoln Simon ISBN 1-882577-97-3 manuskript ferdigstilt etter hans død av Stephen Moore


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tekster av Julian L. Simon tilgjengelig på WWW
Liberty Institute First Annual Julian L. Simon Memorial Lecture
The Simon Market in Science Claims
Julian Simons veddemål med Paul Ehrlich
Julian Simons veddemål med David South
Julian Simon Remembered It's A Wonderful Life
FMN and Heartland: Remembering Julian Simon
Reason Magazine: David Foreman vs. the Cornucopians
MIT Technology Review: Environmental Heresies
The Julian L. Simon Memorial Award
MercatorNet: Population
Kandalaksja

Kandalaksja (russisk: Кандалакша, finsk: Kantalahti, også Kandalax eller Candalax på eldre kart, karelsk: Kannanlakši, skoltesamisk: Käddluhtt) er en by i Murmansk oblast i Russland. Den ligger innerst i Kandalaksjabukta i Kvitsjøen. Innbyggertall: 40 564 (folketelling 2002).


== Historie ==
Bosetningen har eksistert siden det ellevte århundre.  I det 13. århundre ble det en del av republikken Novgorod, sammen med den sørligste delen av Kola, og i 1478 ble det annektert av Russland.
I 1915 startet byggingen av en havn, og i 1918 ble jernbanen mellom Moskva og Murmansk, som gikk gjennom byen, åpnet.


== Galleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kandalaksha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åram kirke

Åram kirke (Åram kyrkje) er en langkirke fra 1927 som nå ligger i Vanylven kommune i Møre og Romsdal etter en grenseregulering mellom Vanylven og Sande kommune. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
I 1964 ble det satt opp et tilbygg for toalett foran hovedinngangen, og i 1987 ble kirken isolert ved at man la ny kledning på utsiden av den gamle. Da ble også vinduene skiftet og golvet isolert.
Byggverket er i tre og har 300 plasser.
Det er kirkegård ved kirken.


== Litteratur ==
Ragnar Ørstavik (1977). Åram kyrkje 1927–1977. Åram sokneråd. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Åram kyrkje». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 305. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Åram kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Kulturnett Møre og Romsdal
«Åram kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Z Berg

Elizabeth «Z» Anne Berg (født 28. juni 1986) er vokalist og gitarist i rockegruppen The Like.
Hun er datter av produsenten Tony Berg som har signert bl.a Beck til Geffen Records.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Z Berg på Discogs 
(en) Z Berg på MusicBrainz 
(en) Z Berg på Songkick
Charlotte Froom

Charlotte Froom (født 17. juli 1986) var bassist i rockegruppen The Like fra oppstarten og frem til 2009. Hun er datter av produsenten Mitchell Froom, som har produsert band som The Corrs, Sheryl Crow og Phantom Planet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlotte Froom på Discogs
Tennessee Thomas

Tennessee Thomas (født 17. desember 1984) spiller trommer i den amerikanske rockegruppen The Like.


== Eksterne lenker ==
(en) Tennessee Thomas på Internet Movie Database 
(en) Tennessee Thomas hos The Movie Database 
(en) Tennessee Thomas på Discogs
Bojan Križaj

Bojan Križaj (født 3. januar 1957 i Kranj) er en tidligere jugoslavisk alpinist. Han ble regnet som en av de beste slalåm- og storslalåmkjørerne i 1980-årene.
Han debuterte i verdenscupen i 1976, og fikk sin første pallplassering sesongen 1977/78, med tredjeplass i slalåmrennet i Madonna di Campiglio. To år senere, 20. januar 1980, vant han sin første verdenscupseier i Wengen. Det var samtidig den første seieren til en jugoslavisk alpinist i verdenscupens historie. I løpet av karrieren vant han ytterligere sju renn.
Hans beste sesong var 1986/87, da han vant disiplincupen i slalåm, den eneste delcupen som ikke ble vunnet av sveitseren Pirmin Zurbriggen dette året. Den beste plasseringen i sammenlagtcupen var en fjerdeplass fra sesongen 1979/80.
I de store mesterskapene kom Križaj bare en gang i fremste rekke. Under OL 1980 i Lake Placid mistet han bronsemedaljen i storslalåm med fattige fire hundredels sekund, og kom på fjerdeplass. Fire år senere, under OL i Sarajevo,  måtte han nøye seg med niendeplass i storslalåm. Den eneste mesterskapsmedaljen kom under VM 1982 i Schladming, der han tok sølv i slalåm bak Ingemar Stenmark.
Bojan Križaj la opp som alpinist i mars 1988.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Bojan Križaj – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bojan Križaj – Olympedia 
(en) Bojan Križaj – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bojan Križaj – eWRC-results.com 
(en) Bojan Križaj – FIS (alpint) 
(en) Bojan Križaj – ski-db.com
Kandalaksjabukta

Kandalaksjabukta (russisk: Кандалакшский залив) ligger i Karelen og Murmansk oblast i det nordvestre Russland.  Det er en av fire store havbukter i Kvitsjøen. De andre er Onegabukta, Dvinabukta og Mezenbukta. Nord for Kandalaksjabukta ligger Kolahalvøya.
Elvene Umba, Niva og Kovda løper ut i Kandalaksjabukta. Kandalaksja er den eneste større byen ved bukta. 


== Litteratur ==
G. Gilbo: Spravotsjnik po istorii geografitsjeskikh naswvni na poberesje SSSR. Ministerstbo oborony Sojuza SSR, Glav. upr. nacigatsii i okeanografii, 1985, s. 134.* A. Gorkin o. a.: Geografija Rossii: Entsiklopeditsjeski slovar. Bolsjaja Rossijskaja entsiklopedija, Moskva 1997, ISBN 5-85270-276-5, s. 237.
Larsnes kirke

Larsnes kirke (tidligere Larsnes kapell) er en arbeidskirke fra 1989 i Sande kommune, Møre og Romsdal fylke.
Byggverket er i betong og tre og har 250 plasser.
Altertavlen ble laget av Anne-Brit Krag i 2000. Orgelet (fra Vestlandske orgelverkstad) ble bygget i 1971 for Spjelkavik kirke og kom til Larsnes i 1992.Kirkekontoret for Sande er ved Larsnes kirke,
Det er kirkegård sørøst for kirken.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Larsnes kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 305. ISBN 82-75-27022-7.
Harøy kirke

Harøy kirke er en langkirke fra 1934 i Ålesund kommune (til 2020 i Sandøy kommune), Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke, Møre bispedømme. Fra 1.1.2020 hører denne kirken til Nordre Sunnmøre prosti.
Byggverket er i tre og har 340 plasser.


== Litteratur ==
Harøy kyrkje 50 år. Jubileumsskrift for Harøy kyrkje 50 år. 9. og 10. juni 1984. Sandøy: Soknerådet. 1984. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Harøy kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 315. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Harøy kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Harøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Harøy kirke på Digitalt Museum
Morris & Co.

Morris, Marshall, Faulkner & Co. (1861–1875) og det etterfølgende firmaet Morris & Co. (1875–1940) var et firma for interiør og dekor som ble grunnlagt av pre-rafaelitten og formgiveren William Morris.
Morris, Marshall, Faulkner & Co., med undertittelen «Fine Art Workmen in Painting, Carving, Furniture and the Metals», ble grunnlagt i fellesskap av Morris, Ford Madox Brown, Edward Burne-Jones, Charles Faulkner, Dante Gabriel Rossetti, P. P. Marshall, og Philip Webb i 1861 for å skape og selge kunsthåndverk inspirert av middelalderen til middelklassens hjem i løpet av viktoriatiden.
Selskapet ble oppløst i 1875 og reorganisert under Morris eneledelse som Morris & Co.
I 1871 var firmaet Morris & Co. ansvarlig for glassmaleriene i vinduene i Allehelgenkirken i landsbyen Wilden i nærheten av Stourport-on-Severn. Disse ble formgitt av Edward Burne-Jones for Alfred Baldwin, familien til hans nevø.
Selv om firmaets mest innflytelsesrike periode var i løpet av Arts and Crafts-bevegelsen i Storbritannia på 1880- og 1890-tallet, fortsatte firmaet i mindre grad fra den første verdenskrig og til det ble nedlagt i 1940.


== Se også ==
Det pre-rafaelittiske broderskap
Arts and Crafts-bevegelsen
Glassmaleri


== Eksterne lenker ==
William Morris; Crafting the Useful and the Beautiful, at the Huntington Library (engelsk)
Morris & Co. by David Cody, at the Victorian Web (engelsk)
Merton Abbey (engelsk)