jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wilhelm von Lindenschmit den yngre

Wilhelm von Lindenschmit den yngre (født 20. juni 1829 i München i Tyskland, død 8. juni 1895 samme sted) var en tysk maler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Wilhelm Lindenschmit den eldre og fikk sin første kunstundervisning av onkelen Ludwig Lindenschmit den eldre i Mainz. Fra 1844 studerte han ved kunstakademiet i München og øvet seg ved siden av i xylografi og litografi.


=== Kunstnerkarriere ===
Etter farens død studerte han ved Städelsches Institut i Frankfurt am Main og ved akademiet i Antwerpen. Senere flyttet han til Paris, der han malte flere kjente malerier, bl.a. Die Gräfin von Rudolstadt und Alba og Ernte (begge i Hamburger Kunsthalle). 
I 1853 kom han tilbake til Tyskland og bodde noen år i Frankfurt, hvor han bl.a. malte bildene Gefangennahme Franz I. in der Schlacht bei Pavia, Eine Episode aus der Geschichte des Lützowschen Freikorps (1861), Der Tod Franz von Sickingens (1861) og Reformatorenversammlung in Marburg (1862). Alle finnes idag i Germanisches Nationalmuseum.
Lindenschmit flyttet i 1863 til München, og malte der bl.a. bildene Der Fischer und die Nixe (Schackgalerie), Jahreszeitenfriese og Currendschüler Martin Luther an der Thüre der Frau Ursula Cotta um Brod singend.
Andre viktige bilder omfatter:

Stiftung des Jesuitenordens (1868)
Der junge Luther bei Andreas Proles (1869)
Die Klosterfreuden (1869)
Ulrich von Hutten im Kampf mit französischen Adligen  (1869) (Museum zu Leipzig).I 1875 ble han professor ved akademiet i München.
I 1883 og 1884 dekorerte han rådhussalen i Kaufbeuren med historiske og allegoriske veggmalerier. Han fullførte i 1886 et stort, figurrikt historiebilde, Einzug Alarichs in Rom.
Som kolorist utmerket Lindenschmit seg gjennom sin bruk av halvmørke. I flere av bildene er imidlertid bruken av bruntoner noe i overkant. I senere bilder er farvebruken rikere.


== Referanser ==
Ludwig von Löfftz

Ludwig von Löfftz (født 21. juni 1845 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 3. desember 1910 i München) var en tysk maler.


== Liv ==
Löfftz lærte seg først tapetseringshåndverket og arbeidet seks år i dette yrket. Han gikk så på kunstskolen i fødebyen, og deretter fra 1870 på kunstakademiet i Nürnberg og fra 1871 på kunstakademiet i München. En av hans viktigste lærere her var Wilhelm Diez. I 1873 deltok han på verdensutstillingen i Wien med genrebildet Der Spaziergang. I 1874 ble han ansatt som hjelpelærer ved akademiet og ble senere utnevnt til professor. Da Diez gikk av som leder for malerklassen overtok Löfftz denne. Til hans elever hørte Georgios Jakobides og Theodor Kittelsen.


== Verk ==
Löfftz' verker orienterte seg i form og innhold mot tyske og nederlandske mestre fra det 16. og 17. århundre. Blant hans viktigste verker var:

Der orgelspielende Kardinal (1876)
Geiz und Liebe (1879)
Pieta (1883)Hans kunst var preget av renhet og korrekt tegning, og av mesterlig behandling av mørket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Löfftz, Ludwig von. I: Ulrich Thieme, Felix Becker m. fl.: Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Bind 26, E. A. Seemann, Leipzig 1932, s. 215
Fredrik Grønningsæter

Fredrik Grønningsæter (født 26. mai 1923 i Stranda på Sunnmøre, død 28. april 2016 i Oslo) var biskop for Den norske kirkes bispedømme Sør-Hålogaland fra 1982 til 1992. Hans foreldre var Fredrik og Katharina (født Ottesen) Grønningsæter. Faren var sogneprest i Stranda og deretter i Ringsaker. En av hans oldefedre på morsiden var Carl Peter Parelius Essendrop, biskop i Hålogaland og Oslo.
Grønningsæter ble i 1951 cand.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo. Samme år ble han ordinert av biskop Johannes Smemo til tjeneste i Norges KFUM.
Han tjenestegjorde deretter som hjelpeprest i Stranda i 1954, ved Nidarosdomen fra 1957 til 1962, og som sokneprest i Gimsøy i Lofoten fra 1962 og ved Oslo domkirke fra 1972 til 1982. Han var også studentprest i Oslo.
Grønningsæter var formann i Den norske kirkes presteforening fra 1972 til 1976. Han ble utnevnt som biskop i Sør-Hålogaland i 1982 og gikk av som biskop i 1992.
I 1983 ble han den første mottaker av Brobyggerprisen, en pris som deles ut av Norske kirkeakademier.
Grønningsæter var eneste geistlige som i aktiv tjeneste medvirket i to kongesigninger i Nidarosdomen: den første da Kong Olav V ble signet 22. juni 1958, og den andre da Kong Harald V sammen med dronning Sonja ble signet 23. juni 1991.


== Familie ==
Fredrik Grønningsæter er far til Arne Grønningsæter, tidligere medlem og leder av Oslo bispedømmeråd.


== Referanser ==
Gammelpersisk

Gammelpersisk er et utdødd språk som ble snakket i Iran fra ca. 600 f.Kr. til ca. 300 f.Kr. Aryan var navnet som ble gitt til språket av Achaemenid-kongene. Gammelpersisk er ved siden av Avestisk det eldste iranske språket. Det er klassifisert i gruppa vestiranske språk, som er en undergruppe av indoiranske språk (som igjen er en undergruppe av indoeuropeiske språk.


== Se også ==
Persisk


== Eksterne lenker ==
P. Oktor Skjaervo: Introduction to Old Persian
Dessifrering av gammelpersisk kileskrift Arkivert 14. mars 2007 hos Wayback Machine.
Det gammelpersiske alfabetet, Livius.org
Tekster på gammelpersisk
Martin Vráblík

Martin Vráblík (født 4. juli 1982) er en tsjekkisk alpinist. Han regnes som et av landets største alpintalenter, sammen med Ondřej Bank, Filip Trejbal og Kryštof Krýzl. 
Han er blitt tsjekkisk mester i storslalåm tre ganger. Hans fremste mesterskapsplassering er en 12.-plass i kombinasjonsøvelsen under OL 2006 i Torino. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Vráblík – Olympedia 
(en) Martin Vráblík – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Martin Vráblík – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Martin Vráblík – FIS (alpint) 
(en) Martin Vráblík – FIS (freestyle) 
(en) Martin Vráblík – ski-db.com
Langkjøring

Langkjøring er en aerob treningsmetode i forbindelse med utvikling av fysisk utholdenhet. Det er vanlig å skille mellom vanlig langkjøring og hurtig langkjøring, en metode med kortere arbeidstid og høyere tempo. Treningsmetoden langkjøring kommer under «kontinuerlig arbeid», i motsetning til «intervall-arbeid».


== Om metoden langkjøring ==
Langkjøring er som navnet tilsier en treningsmetode som krever en viss varighet, det kan være fra ca. 30 minutter til flere timer. Intensiteten på trening av langkjøring skal være forholdsvis lett, og pratetempo er anbefalt, det vil si et tempo hvor man fortsatt kan holde en samtale. Et slikt tempo tilsier en arbeidspuls på 55 % til 85 % av utøverens maksimale hjertefrekvens. Langkjøring kan utføres på sykkel, langrenn og som svømming, men forbindes oftest med løping. Underlaget bør være forholdsvis flatt og jevnt, og dersom terrenget blir for kupert bør gjerne farten reduseres i motbakker, siden det er gunstig å holde hjertefrekvensen forholdsvis stabil gjennom økten.


== Om metoden hurtig langkjøring ==
Hurtig langkjøring gjennomføres med markert høyere intensitet enn vanlig langkjøring, her vil arbeidsvarigheten kunne være fra 10 minutter til i overkant av en time. Intensiteten skal være høy, med en arbeidspuls på 85 % til 95 % av utøverens maksimale hjertefrekvens. Hurtig langkjøring kan utføres på sykkel, langrenn og som svømming, men forbindes oftest med løping. Underlaget bør være forholdsvis flatt og jevnt, og kupert terreng er lite egnet for hurtig langkjøring. 


== Treningens mål ==
Målet med langkjøring er å øke kroppens aerobe kapasitet, det vil si evnen til å være i aktivitet over lengre tid med relativ høy intensitet. Denne typen trening vil over tid øke kroppens maksimale oksygenopptak, heve den anaerobe terskel, øke hjertets slagvolum, styrke hjertets slagkraft, redusere hvilepuls og effektivisere lungeventilasjon. Antall kapillarårer rundt muskelfibrene vil øke, kroppens muskelfibrer blir mer utholdende og mitokondriene øker i antall og størrelse. Kroppens evne til å forbrenne fett og karbohydrater blir også bedre. I tillegg blir personens motivasjon til ytterligere trening bedre, og viljen til å presse seg blir sterkere. Utføres bevegelsene riktig i treningen vil også bevegelsesteknikken blir bedre og mer effektiv.
Den rolige formen for langkjøring er godt egnet til fettforbrenning, da lav intensitet over lengre tid vil stimulere kroppen til forbrenning av fett. Er målet for treningen fettforbrenning kan det være gunstig å gå, eller jogge i de tyngre delene av treningsøkten, for å holde intensiteten nede og dermed kunne holde på lenger. Varighet ved denne typen trening bør være minst 40 minutter og kan vare opptil flere timer.


== Kilder ==
Asbjørn Gjerset et.all. «Treningslære», 2006, Gyldendal Norsk Forlag AS
Dhankuta (distrikt)

Dhankuta er et av Nepals 75 administrative distrikter.
Dhankuta distrikt ligger i Østregionen, Kosi Sone. I vest og sør  grenser det mot Udayapur , i vest mot nord mot Bhojpur, i nord mot Sankhuwasabha, i nordøst mot Terhathum, i sørøst mot Panchthar, den østligste delen av sørgrensa går mot Morang, og den vestligste delen av sørgrensa går mot  Sunsari.
Dhankuta reknes til åsdistriktene.
Hovedstad i distriktet er Dhankuta, som i 2005 var anslått til å ha 22 085 innbyggere.
Distriktet har 35 distriktsutviklingskomiteer og 1 bykommune.
Fra folketellinga i 1991 til 2001 gikk gruppa andre religioner opp fra 22,3 % til 36,7 %,  buddhisme vokste med 7,7 %, mens hinduisme sank fra 71,7 % til 47,5 %. Dette er et uttrykk for den nasjonale og politiske oppvåkninga blant kirat-folket limbu i distriktet, som dyrker sin egen gamle religion kiranti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Dhankuta-distriktet
Kart med helsestatistikk (på engelsk)
Hexen

Hexen: Beyond Heretic, med logoen stavet HeXen, er et førstepersons action/eventyrspill utviklet av Raven Software, publisert av id Software, utviklerne av DOOM, og utgitt av GT Interactive den 30. oktober 1995. Det er en uoffisiell oppfølger til spillet Heretic, utviklet, publisert og utgitt av de samme som de i Hexen.
Spillet kjører i Doom-grafikkmotoren Doom engine, en kraftig modifisert versjon, som tillot hopping og å kontrollere spilleren med musen, samt å se seg rundt i forskjellige dimensjoner (opp og ned), som før ikke var mulig i vanlig Doom, kun til sidene.


== Gameplay ==
Spillet handler om fortsettelsen på historien om de tre "Serpent Riders", tre monstre, kalt "D'Sparil", "Korax" og "Eidolon", som har invadert hver sin planet, Parthoris, Cronos og Thyrion. Heretic tok for seg hva som skjedde på Parthoris, under invasjonen av D'Sparil og hans hær, og Hexen følger opp på planeten Cronos med invasjonen av Korax og hans styrker.
Spilleren kan kontrollere en av tre forskjellige klasser, en trollmann (Mage), en prest (Cleric) eller en kriger (Fighter). Hver klasse har sine forskjellige våpen, til forskjell fra forgjengere Heretic og Doom, hvor man kun styrte èn hovedperson som hadde sitt bestemte våpenarsenal. Krigeren baseres mest på nærkamp med slåsshansker, håndøkser, klubber og sverd, mens trollmannen benytter seg av avstandskjemping med forskjellige trylleformularer, og presten benytter seg av en lett blanding.
Spillet mottok svært gode kritikker når det ble lansert, og det fikk i 1997 sin egen oppfølger, Hexen II, hvor den siste Serpent Rider, Eidolon, herjer på planeten Thyrion, i ordentlig 3D-grafikk, kjørt i Quake-motoren. Det er uvisst om det skal lanseres enda en oppfølger til Hexen-universet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hexen på Steam 
(en) Hexen på GOG.com 
(en) Hexen hos MobyGames 
(en) Hexen på Internet Movie Database 
(en) Hexen hos Giant Bomb 
(en) Hexen hos Internet Game Database 
(en) Hexen hos GameFAQs 
(en) Hexen hos GameFAQs 
(en) Hexen hos GameFAQs
Periodikum

Periodika avledet av den greske ordkombinasjonen peri (omkring) og hodos (vei) er publikasjoner som utgis med jevne eller uregelmessige mellomrom med samme tittel fra hefte/samling til hefte/samling. De enkelte hefter er påført nummer, utgivelsesdato eller begge deler. Utgivelsen tar ikke sikte på en avslutning. Periodika omfatter blant annet tidsskrifter, nyhetsbrev, aviser, ukeblader, årbøker og notat-/rapportserier og nettsider.


== Referanser ==
Oslo Groove Company

Oslo Groove Company (etablert 1985) var et norsk storband startet av Jens Wendelboe, ledet av Wendelboe (i perioden 1985–1987), Lars Erik Gudim og administrert av Harald Devold. De ga ut tre plater, de to siste på eget selskap, Groove Records. Den første plateutgivelsen ble tildelt en Spellemannpris i 1990.


== Diskografi ==
Anno 1990 (Hot Club Records, 1990)
Anno 1992 (Groove Records, 1992)
Anno 1996 (Groove Records, 1996)


== Besetning ==


== Litteratur ==
Viggo Vestel, Evaluering av Oslo Groove Company (Norsk kulturråd, 1996)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oslo Groove Company på Discogs 
(en) Oslo Groove Company på MusicBrainz
Torkell Mauland

Torkell Mauland (født 3. januar 1848 i Time, død 31. mars 1923 i Asker) var lærer, lokalhistoriker, folkeminnesamler og statsstipendiat.
Mauland var bondesønn og odelsgutt. Han valgte likevel lærerutdannelse som livsvei. Han gikk som 14-åring, nylig komfirmert, på lærerskole hos Velle Vellesen, og var deretter lærer i hjembygda i tre år. I denne tiden hadde han Arne Garborg som elev. Han gikk på Holt seminar 1867-69, og arbeidet siden som lærer i Høyland, i Stavanger og fra 1875–1891 som rektor ved den flyttende amtsskolen i Ryfylke. Han var lærer ved Klæbu seminar et år, deretter lærer i Aure 1892-97 og deretter i Oslo. 
Han bosatte seg i 1912 i Asker, og sluttet som lærer for å arbeide med lokalhistorie. Han hadde fra 1914 statsstipend til dette arbeidet. Han arbeidet mye i Riksarkivet med materiale fra Rogaland, og utga i 1911 boka Trolldom om hekseprosesser i fylket. Han skrev også slektshistorie, blant annet om Garborgs slekt i Syn og Segn 1911. Etter hans død ble tre bind folkeminne fra Ryfylke utgitt av Norsk Folkeminnelag: Folkeminne fraa Rogaland I-III (1928–35).
Mauland var vararepresentant til Stortinget for Venstre 1886-88. Han satt i styret for Det Norske Samlaget 1906-1916 og deltok aktivt som kirkesanger ved de nynorske gudstjenestene i Oslo 1903-1921. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arne Garborg. «Torkell Mauland». I: Syn og Segn, 1923
Nils Lid. «Torkell Mauland». I: Norsk biografisk leksikon, 1. utg.
Ola Aurenes: Torkell Mauland 1848-1948, Stavanger, Dreyer forlag – Ved avdukinga av minnesteinen sundag den 12. september 1948.
Målfrid Grimstvedt. «Eitt granskarliv : Torkell Mauland». I: Sjå Jæren, årbok for Jærmuseet 1998
Adam Larsen Kwarasey

Adambathia (Adam) Larsen Kwarasey (født 12. desember 1987 i Oslo) er en norsk-ghanesisk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han har tidligere spilt for Trosterud IL, Vålerenga, Strømsgodset, Portland Timbers, Rosenborg og Brøndby.


== Klubbkarriere ==
Larsen Kwarasey debuterte for Strømsgodset mot Fotballklubben Lyn den 6. mai 2007 fordi daværende førstemålvakt Espen Johnsen var skadet. Kampen endte 1–1. Larsen Kwarasey var reserve de første tre sesongene sine i Strømsgodset, men erobret fast plass i 2010-sesongen, en sesong han var med på å bli norgesmester for klubben. I 2012 fungerte han som kaptein for Godset da Alexander Aas slet med skader så å si hele sesongen, og da Aas på høsten annonserte at han måtte legge opp, ble Larsen Kwarasey kaptein permanent. I 2013 fikk han dermed æren av å løfte pokalen da klubben sikret seriemesterskapet. Kontrakten hans med Strømsgodset gikk ut etter 2014-sesongen, og han valgte å skrive under for Portland Timbers i Major League Soccer.Kwarasey ble hentet inn av Rosenborg Ballklub høsten 2016, etter at førstekeeper André Hansen hadde pådratt seg en skade. Han fikk bare ni kamper for klubben, men rakk på den tiden å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen. Etter sesongen meldte han overgang til Brøndby, hvor han kun fikk to kamper før han 6. juni 2017 skrev under på en 3,5-årskontrakt for gamleklubben Vålerenga.


== Landslagskarriere ==
12. juni 2008 debuterte Larsen Kwarasey på Norges U21-landslag da han kom inn som innbytter i 4-1-seieren mot Island. I september 2010 fikk han ghanesisk pass for å kunne bli landslagsspiller for sin fars hjemland. 9. august 2011 var han første gang i stallen for Ghana i en kamp mot mot Nigeria.Larsen Kwarasey debuterte for det ghanesiske landslaget 2. september 2011 i en kvalifiseringskamp til afrikamesterskapet mot Swaziland. Han ble tatt ut i Ghanas 23-mannstropp til afrikamesterskapet og voktet målet i alle Ghanas kamper. Han var også i Ghanas tropp til afrikamesterskapet i 2013. Han var dessuten med i VM-troppen til Ghana i Brasil-VM i 2014 og spilte lagets åpningskamp mot USA.
Han ble tatt ut i Ghanas tropp til Afrikamesterskapet 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Larsen Kwarasey – FIFA 
(en) Adam Larsen Kwarasey – UEFA 
(en) Adam Larsen Kwarasey – Major League Soccer 
(en) Adam Larsen Kwarasey – Transfermarkt 
(en) Adam Larsen Kwarasey – national-football-teams.com 
(en) Adam Larsen Kwarasey – WorldFootball.net 
(en) Adam Larsen Kwarasey – FootballDatabase.eu 
(en) Adam Larsen Kwarasey – Soccerway 
(no) Adam Larsen Kwarasey – Norges Fotballforbund 
(en) Adam Larsen Kwarasey – FBref 
Spillerprofil på godset.no
Fylkesvei 7132

Fylkesvei 7132 (Fv7132) er en ringvei som går mellom Skei via Husby tilbake til Husby i Leka kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 562 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LekaHamnaveien 

Skeisveien 

Leknesveien 

Kvaløyveien 

Steinsveien 

Solsemveien 

Haugsveien 

Frøvikveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7132
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Skarverennet

Skarverennet er et skirenn som har blitt arrangert av Geilo Idrettslag siden 1974. Få andre skirenn i verden har like mange deltagere.
Rennet går i slutten av april og markerer slutten på skisesongen for mange av deltagerne. Den 38 kilometer lange hovedløypa går langs Hallingskarvet fra Finse til Ustaoset. Det er tre drikkestasjoner underveis: ved Lengjedalsvatnet (kun fra Finse), ved Bjødnabu og ved Raggemyran.
Ettersom det ikke er anlagt vei frem til Finse, må alle deltagere i Skarverennet ta toget til startstedet. For å kunne ta imot flere deltagere, er det i senere år (siden 1996) blitt en alternativ rute fra Haugastøl til Ustaoset (24 km). Etter denne utvidelsen er kapasiteten på ca. 12 000 deltagere. Deltagelsen deles i to klasser: trim og konkurranse.


== Vinnere av Skarverennet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater fram til 2014: [1]
Offisielt nettsted 
Webkamera på Finse
Webkamera på Ustaoset
Fylkesvei 7080

Fylkesvei 7080 (Fv7080) går mellom Fosnesvågen og Seierstad på øya Jøa i Namsos kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 482 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 NamsosFosnesvegen 

Dunavegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7080
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerAtB rutetabeller
Fylkesvei 7082

Fylkesvei 7082 (Fv7082) går mellom Faksdal og Dun på øya Jøa i Namsos kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 483 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 NamsosHovsvegen 

HovTranåsvegen 

Krokvikmoen


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7082
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sjøpattedyr

Sjøpattedyr er en uensartet gruppe med pattedyr som evolusjonært er tilpasset et liv i havet og enten tilbringer hele eller store deler av tiden i dette elementet. De har alle lunger og puster luft, men mye av tiden går med til å lete etter mat neddykket i vann.


== Hva er sjøpattedyr? ==
Sjøpattedyrene består av tre homogene grupper med dyr, i prinsippet hvaler, seler og sjøkyr. Selv om sistnevnt gruppen i varierende grad også tilbringer tid i ferskvann og derfor ikke bare er marine, men også helt eller delvis limniske, blir denne gruppen regnet som sjøpattedyr. Fellesnevneren er derfor at dette er pattedyr som helt eller delvis har mistet sine terrestriske evner, selv om seler såvidt kan bevege seg på land og gjør det for en stor del under forplantningsprosessen, til fordel for et liv i vann. Det eneste de tre gruppene med sjøpattedyr virkelig har til felles er at de opprinnelige nedstammer fra landpattedyr og har vært igjennom en evolusjonær og morfologisk forandringsprosess som har tilpasset dem til et liv i vann.
Sjøpattedyr kan være neddykket i vann i lang tid, om enn varierende grad. Dyra har imidlertid forbausende små lunger, men de har utviklet spesielt store oksygenlagre som hjelper dem. Oksygengassen fraktes rundt i blodet bundet til hemoglobin, som finnes i de røde blodcellene. Sjøpattedyr har stort blodvolum i forhold til landpattedyr. Dessuten inneholder hver volumenhet blod mange røde blodceller. I tillegg til dette inneholder musklene mye myoglobin, som kan lagre oksygen.


=== Fotogalleri ===

		
		
		


== Hva er ikke sjøpattedyr? ==
Nå finnes det også en rekke andre pattedyr som tilbringer storparten av livet i vann og derfor kan kalles marine pattedyr, men dyr som isbjørn, bever og flere små gnagere, spissmus, mårdyr som mink og ilder, samt mer sjeldne arter som nebbdyr og giganter som flodhestén regnes allikevel ikke med blant sjøpattedyrene. De har heller ikke mistet sine terrestriske evner og kan bevege seg mer eller mindre fritt på land, når de vil.


== Se også ==
Marine pattedyr
Landpattedyr
Pattedyr
Liste over pattedyr i Norge


== Litteratur ==
Wilson, Don E. and Mittermeier, Russell A. Handbook of the Mammals of the World - Volume 4: Sea Mammals, pp. 614, pub. July 2014, ISBN 978-84-96553-93-4
Hans Jacob Wille

Hans Jacob Wille (født 1756 i Telemark, død 1808) var en norsk prest og vitenskapsmann, som bl.a. er kjent for sine topografiske beskrivelser av Telemark.
Han var sønn av sogneprest og prost Anders Amundsen Wille og Anne Marie Bloch. Han tok teologisk embedseksamen i 1779 og ble samme år personellkapellan hos faren. I 1786 ble Wille kapellan hos Hans Strøm. Der begynte han på en beskrivelse topografisk beskrivelse av hele Telemark, men det ble bare til Beskrivelse over Sillejords Præstegjeld. Innledningen ble trykt i 1799. Beskrivelsen har spesielt gode opplysninger om den særpregede telemarkskulturen, både folketro og levevis. Han beskriver også bryllup, julefeiring, primstav, værmerker og overnaturlige vesener.  Opprinnelig hadde han visstnok mere stoff om lokalhistorie, sagn og folketro, men dette ble tatt ut av manuskriptet av økonomiske grunner. 
Wille var gift med Anne Dorothea Walther, og i 1788 ble han utnevnt til sogneprest i Grytten i Romsdal. Han hadde da vunnet ry som vitenskapsmann og var medlem av flere vitenskapelige selskaper. I 1791 ble han innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim, og året etter ble han sogneprest til Vår Frue kirke i Trondheim. I 1794 overtok Wille vervet som sekretær og bibliotekar i selskapet. Han var svært allsidig og befattet seg med de forskjelligste grener av vitenskap.


== Noen av hans utgivelser ==
Beskrivelse over Sillejords præstegiæld i øvre Tellemarken i Norge (1786)
Indledningen til Reisen igiennem Thellemarken i Norge 1786
Udtog af den nordiske Mythologie eller Othins Gude-lære
Samling af Minde-Taler i Det Kongelige Selskab over adskilige af dets afdøde Medlemmer
3000 i Telemarken brugelige norske Ord og Talemaader
Den chinesiske Nations Hærkomst, Ælde og Tiidsreigning
Utrykte Optegnelser om Thelemarken (utgitt av Ludvig Daae (red.), A.W. Brøgger, 1881)


== Litteratur ==
Dansk biografisk Lexikon (tillige omfattende Norge for Tidsrummet 1537-1814), København 1887–1905
Det kongelige Norske Videnskabers Selskab. Skrifter 1993, nr. 1: Til opplysning, Universitetsbiblioteket i Trondheim 1768 – 1993. DKNVS/Tapir forlag 1993, ISBN 82-519-1467-1, ISSN 0368-6310


== Referanser ==