jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sandungen

Sandungen kan vise til:

Sandungen (Oslo) – et vann i Oslo, samt Lunner kommune i Viken
Vesle Sandungen (Oslo) – vestre del av Sandungen
Store Sandungen (Oslo) – østre del av SandungenStore Sandungen (Asker) – et vann i Asker kommune i Viken
Lille Sandungen (Asker) – et tjern i Asker kommune i VikenSandungen (Hurum) – et vann i Hurum i Asker kommune i Viken
Lille Sandungen (Hurum) – et tjern i Hurum i Asker kommune i VikenSandungen (Øvre Eiker) – et vann i Øvre Eiker kommune i VikenSandungen (Modum) – et lite vann på Holleia i Modum kommune i VikenSandungen (Ringerike) – et tjern på Vikerfjell i Ringerike kommune i VikenStorsandungen – et vann i Søndre Land kommune i Innlandet
Veslsandungen – et vann i Søndre Land kommune i InnlandetSandungen (Gran) – et tjern i Gran kommune i InnlandetSandungen (Østre Toten) – et tjern i Østre Toten kommune i Innlandet
Biel/Bienne

Biel/Bienne er en by i kantonen Bern i Sveits. Byen ligger på grensen mellom det hovedsakelig tyskspråklige, og fransksspråklige Sveits og byen er fullt tospråklig. Biel er det tyske navnet på byen; Bienne er det franske. Det blir ofte henvist til byen på begge språk samtidig, og fra 1. januar 2005 har byens offisielle navn vært Biel/Bienne.Byen ligger ved de nordøstlige breddene av Bielersee/Lac de Bienne. Byen Bern ligger sørøst for Biel/Bienne, med en reisetid på rundt en halv time med bil eller tog.
Byens sentrum har en gotisk kirke fra 1451. Rådhuset er fra 1534. Befolkningen er rundt 50 000, og rundt 89 000 (2000) med de tilliggende områdene.Byen er godt kjent i sjakkverden for sin årlige sjakkturnering. Hovedkontoret til sykkelkomponentprodusenten DT Swiss AG ligger i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Biel/Bienne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biel/Bienne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gallon

Gallon kan vise til flere ulike ulike hulmål. De to vanligste er imperial gallon og US gallon. Mens en imperial gallon er basert på vekt (ikke masse), så er en US gallon definert basert på et fast volum.
En «amerikansk gallon» (US gallon) tilsvarer 3.785411784 liter, mens en «britisk gallon» tilsvarer 4.54609 liter. Den britiske varianten er brukt i Storbritannia, Canada og enkelte karribiske land. Den amerikanske varianten er brukt i USA, samt enkelte latinamerikanske og karribiske land. Det finnes også en variant som heter «US dry gallon», men den er mindre brukt.

Imperial gallon = 4.54609 L (eksakt). Brukt i Storbritannia, Canada og enkelte karibiske land.
US (wet) gallon = 231 kubikktommer = = 3.785411784 L (eksakt). Brukt i USA, samt enkelte latinamerikanske og karibiske land.
US dry gallon = 0.125 US bushel = 4.40488377086 L (eksakt), mindre brukt.
Frankrike under Paralympiske vinterleker 2006

Frankrike deltok med nitten deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.


== Medaljer ==


=== Gull ===
Alpin skiidrett
11. mars: Solene Jambaque, utfor for kvinner, stående
12. mars: Pascale Casanova, utfor for kvinner, synshemmede
13. mars: Solene Jambaque, super-G for kvinner, stående
17. mars: Nicolas Berejny, storslalåm for menn, synshemmede
19. mars: Pascale Casanova, slalåm for kvinner, synshemmede
19. mars: Nicolas Berejny, slalåm for menn, synshemmedeNordiske grener
11. mars: Anne Floriet, skiskyting 12,5 km for kvinner, stående


=== Sølv ===
Alpin skiidrett
17. mars: Pascale Casanova, storslalåm for kvinner, synshemmede
18. mars: Solene Jambaque, slalåm for kvinner, stående


=== Bronse ===
Alpin skiidrett
12. mars: Nicolas Berejny, utfor for menn, synshemmede
12. mars: Denis Barbet, utfor for menn, sittende
16. mars: Solene Jambaque, storslalåm for kvinner, ståendeNordiske grener
12. mars: Alain Marguerettaz, langrenn 5 km for menn, sittende
14. mars: Anne Floriet, skiskyting 7,5 km for kvinner, stående
15. mars: Anne Floriet, langrenn 10 km for kvinner, stående


== Deltakere ==
Alpin skiidrett
Cedric Amafroi Briosat, Denis Barbet, Nicolas Berejny, Lionel Brun, Pascale Casanova, Solene Jambaque, Jean Yves le Meur, Cyril More, Romain Riboud, Yohann TaberletNordiske grener
Yannick Bourseaux, Anne Floriet, Emmanuel Lacroix, Alain Marguerettaz, Nathalie Morin, Franck Paget, Emilie Tabouret, Philippe Terral, Elie Zampin


== Kilder ==
Athletes and teams list by NPC


== Se også ==
Frankrike ved de paralympiske leker
Radikalenerlass

Radikalenerlass (radikalerforordningen eller ekstremistforordningen, egentlig Grundsätze zur Frage der verfassungsfeindlichen Kräfte im öffentlichen Dienst) var en forordning gitt av den tyske regjeringssjefen (Willy Brandt) og regjeringssjefene for delstatene den 28. januar 1972.
Den innebar yrkesforbud for «radikalere» i hele den offentlige tjenesten både på føderalt- og delstatsnivå. Som ekstremister ble alle definert som ifølge tyske myndigheter (Verfassungsschutz) var «forfatningsfiendtlige». Medlemskap i organisasjoner og partier definert som «forfatningsfiendtlige» (eksempelvis kommunistiske partier, eller organisasjoner som Vereinigung der Verfolgten des Naziregimes/Bund der Antifaschisten og Deutsche Friedensgesellschaft/Vereinigte Kriegsdienstgegner) ble regnet som bevis for forfatningsfiendtlig innstilling. Forordningen innebar både at forfatningsfiendtlige personer ikke skulle ansettes, og at offentlige tjenestemenn kunne avskjediges hvis det ble godtgjort at de hadde en forfatningsfiendtlig innstilling.
Radikalerforordningen omfattet teoretisk radikale og ekstremister både på høyre- og venstresiden, men var i realiteten rettet mot venstreradikale og kommunister, og rammet derfor nesten utelukkende politiske grupperinger til venstre for sosialdemokratene og (etterhvert) de grønne.
Forordningen ble foreslått av innenriksministerkonferansen (delstatenes innenriksministre) og vedtatt i et møte mellom kansleren og statsministrene for delstatene.
Som følge av forordningen ble tilsammen 3,5 millioner vurdert. 10 000 ble utestengt fra den offentlige tjenesten, og 130 tjenestemenn avskjediget.


== Litteratur ==
Gerard Braunthal: Politische Loyalität und Öffentlicher Dienst: der Radikalenerlass von 1972 und die Folgen. Schüren Presseverlag, Marburg 1992, ISBN 3-89472-062-X
Manfred Histor: Willy Brandts vergessene Opfer, Geschichte und Statistik der politisch motivierten Berufsverbote in Westdeutschland 1971-1988. Ahriman Verlag, 2. oppl. 1999, ISBN 3-922774-07-5


== Eksterne lenker ==
DHM om Radikalenerlass
Kritisk side med informasjon om Csaszkoczy-saken
http://www.radikalenerlass.de/
http://www.berufsverbote.de/
ChessBase

ChessBase er det mest solgte kommersielle databaseprogrammet for lagring av og søking i sjakkpartier.
I tillegg til at man kan søke etter partier og stillinger basert på spillernes navn eller sjakkåpninger, har ChessBase også innebygd analyseverktøyer basert på datasjakkprogrammene Fritz, Shredder og Crafty. For mange spillere utgjør ChessBase og lignende programmer et supplement til, og for enkelte en erstatning for, trykte åpningsbøker og partisamlinger.
Det finnes flere andre sjakkdatabaseprogrammer i handelen, blant annet Chess Assistant og Chess Academy. Det finnes også flere gratis alternativer, blant annet Shane's Chess Information Database.
ChessBase er også navnet på selskapet som markedsfører programmene ChessBase og Fritz.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jonathan Tisdall

Jonathan Tisdall (født 26. august 1958 i Buffalo i New York i USA) er en stormester i sjakk. Han ble utnevnt til stormester i 1995. Tisdall er blitt norgesmester i sjakk tre ganger: i 1987, 1991 og 1995.
Han er ofte til stede ved store sjakkturneringer som reporter for Reuters.
Tisdall har i senere tid lært seg å spille shogi (et japansk sjakkspill).
Tisdall er amerikansk statsborger av opprinnelse, ble så irsk og senere norsk statsborger. Hans far er irsk og hans mor er japansk.


== Bøker ==
Improve Your Chess Now ISBN 1-85744-156-7


== Eksterne lenker ==
(en) Jonathan Tisdall – FIDE 
(en) Jonathan Tisdall – US Chess Federation 
(en) Jonathan Tisdall – chessgames.com 
(en) Jonathan Tisdall – OlimpBase 
(en) Jonathan Tisdall – Chess.com 
(en) Jonathan Tisdall – 365Chess.com 
US Tournament record for Jon Tisdall
Paul Gebhardt

Paul Gebhardt er en amerikansk hundekjører fra Kasilof, Alaska, USA. 
Gebhardt vokste opp i Minnesota, og jobbet tidligere som fisker. Han traff Martin Buser tidlig på 90-tallet som fikk han interessert i hundekjøring.
Han debuterte i hundesledeløpet Iditarod som 39-åring i 1996, og han har nå deltatt 11 ganger i dette løpet. Hans beste plasseringer er fra 2000 og 2007, da han ble nummer 2.
Gebhardt driver også en hundekennel i Alaska.


== Plasseringer i Iditarod ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Gebhardt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Gebhardt – Iditarod Trail Sled Dog Race 
Biografiside fra Cabela
Thanatos

Thanatos (gresk: Θάνατος, Thánatos, «død») er i gresk mytologi en daimon og personifikasjon av døden. Han er sønn av Nyx («natten») og tvillingbror til Hypnos («søvnen»). Han er en mindre figur i gresk mytologi, ofte referert til, men opptrer sjelden som figur. Hans navn blir omstavet på latin som Thanatus, men hans tilsvarighet i romersk mytologi er Mors eller Letus/Letum, og han er tidvis forvekslet med Orcus (som i seg selv har en gresk tilsvarighet i form av Horkos, gud av eder).
Sigmund Freud innførte i mot slutten av sitt forfatterskap begrepet dødsdriften. Som ved tidligere anledninger brukte han navn fra gresk mytologi for å beskrive fenomenet. Dødsdriften navnga han som Thanatos. I boken Hinsides lystprinsippet (1920) introduserer han begrepet. Han innså at det var mange pasienter han møtte som enten handlet eller tenkte destruktivt. Dette kunne han ikke forklare ut ifra et motiv om å få tilfredsstilt sin lyst. Freud konkluderte at det er en grunnleggende lengsel mot å destruere, som står i konflikt med lysten til å leve og nyte.


== Referanser ==
Nilabbor

Nilabbor er en stor ferskvannsfisk fra Afrika. Den kan bli nesten to meter lang, og 200 kg tung.
Denne fisken har alltid vært en ettertraktet matfisk. Både egypterne og romerne holdt arten i dammer. På 1950-tallet ble den innført til Victoriasjøen. Dette fikk katastrofale følger for den lokale fiskefaunaen. Nilabboren er en rovfisk, og har utryddet flere hundre arter av ciklider, som var endemiske for denne sjøen. Dette har blitt kalt den største masseutryddelsen av virveldyr i moderne tid.
Utsettingen av nilabbor har også hatt store følger for samfunnene rundt sjøen (Uganda, Tanzania, Kenya). En stor eksportindustri har utviklet seg; i 2003 ble det eksportert nilabbor til EU for 169 millioner euro. Fisken har blitt for dyr til at lokalbefolkningen kan spise den, og ujevn fordeling av inntektene har ført til sosial uro. Lasteflyene som frakter fisken til Europa, er ofte lastet med våpen på turen sørover, noe som bidrar til å forverre de mange krigene i nabolandene.


== Eksterne lenker ==
(en) nilabbor – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) nilabbor i Encyclopedia of Life 
(en) nilabbor i Global Biodiversity Information Facility 
(en) nilabbor hos FishBase 
(en) nilabbor hos ITIS 
(en) nilabbor hos NCBI 
(en) Kategori:Lates niloticus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lates niloticus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lates niloticus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lates niloticus (Linnaeus, 1758) Nile perch - FishBase
Lates niloticus i FAO FishFinder
issg Database: Ecology of Lates niloticus
Lance Mackey

Lance Mackey (født 2. juni 1970, død 7. september 2022) var en amerikansk hundekjører fra Kasilof, Alaska, USA. 
Mackey har bodd i Alaska hele livet, og han debuterte i hundesledeløpet Iditarod i 2001. Siden den gang har han deltatt 12 ganger i Iditarod, og ble for første gang vinner av løpet i 2007. Han vant også Iditarod i 2008, 2009 og 2010.I 2005 debuterte han med seier i Yukon Quest, og også i 2006 vant han dette hundesledeløpet.
Lance Mackey var fra en familie som har store meritter innen hundekjøring. Faren hans, Dick Mackey vant i 1978, mens broren Rick Mackey vant i 1983. 


== Plasseringer i Iditarod ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Lance Mackey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lance Mackey – Alaska Sports Hall of Fame 
(en) Lance Mackey – Iditarod Trail Sled Dog Race
Eliteserien i håndball for menn

For den pågående sesongen, se: Eliteserien i håndball for menn 2022/23Eliteserien i håndball for menn er den øverste divisjonen i norsk herrehåndball. Det offisielle navnet er fra 2019 REMA 1000-ligaen. Serien har hatt sponsornavnene Gildeserien (1997–2005), Postenligaen (2007–2014) og GRUNDIGligaen 2014–2017. Eliteserien ble for første gang gjennomført som et tillegg til Innendørs-NM i håndball for menn foran 1965/66-sesongen.


== Historikk ==


== Flest seriemesterskap håndball for menn (1966–2022) ==
Denne tabellen viser mestrene i grunnserien. Sluttspillet har hatt varierende status.


== Publikum ==
Graf som viser gjennomsnittlig tilskuertall per sesong i Eliteserien


== Se også ==
Eliteserien i håndball for kvinner
Norske idrettslag sortert etter gjennomsnittlige tilskuertall


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Seriemestere 1965-
Sluttspillvinnere 1975-
Skytterkonger 1975-
Adelskalender 1965-2020
Signal Iduna Park

Signal Iduna Park, tidligere kjent som Westfalenstadion, er et fotballstadion i Dortmund i Tyskland som rommer 81 359 tilskuere  på seriekamper. Ved landskamper eller kamper i europeiske turneringer rommer det 65 829 da det bare er tillatt med sitteplasser.  Stadionet er Borussia Dortmunds hjemmebane, og er en av Europas største fotballarenaer. Navnebyttet skyldtes salg av navnerettighetene til forsikringsselskapet Signal Iduna for å redusere gjeld.


== VM-arrangementer ==


=== VM i fotball 1974 ===
I 1972 ble det bestemt at Dortmund skulle være arrangørby for VM i fotball 1974, og av den grunn ble det besluttet å oppføre et nytt stadion i byen.

Westfalenstadion DortmundFølgende kamper ble spilt i Dortmund under fotball-VM 1974:


=== VM i fotball 2006 ===
Fotballstadionet i Dortmund ble også benyttet da Tyskland arrangerte VM i fotball 2006. Under arrangementet skiftet stadionet navn til FIFA WM-Stadion Dortmund. 
Følgende kamper ble spilt i Dortmund under VM i fotball 2006:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Signal Iduna Park, offisiell hjemmeside på tysk
Adil Khan

Adil Khan  (født 1983 i Oslo, Norge) er en norsk danser og skuespiller med punjabi/pashtunavstamning. Khan kom i rampelyset da han vant TV-konkurransen Dansefeber på TVNorge i mars 2006, da med etternavnet Thathaal.


== Bakgrunn ==
Adil Khan ble født i Oslo, og vokste opp på Munkelia, Grønland og Ullevål. Hans far er fra Punjab-provinsen i Pakistan, mens hans mor er pashtun fra Pakistan. Adil er yngre bror av sangeren, komponisten og filmskaperen Deeyah Khan, kjent under artistnavnet Deepika.


== Biografi ==
Khans familie var aktive innen kulturelle aktiviteter i Norge, og hans far drev opplæring i pakistansk klassisk musikk og arrangerte konserter. Både Adil og hans søster, Deeyah lærte musikk i tidlig alder. Adil forlot musikken til fordel for en karriere innenfor musikkteater.
I 1997 fattet han interesse for breakdance, og la sitt eget preg i utøvelsen. I 1999 startet han dansegruppen Floor Knights sammen med noen venner. Han bodde en periode i København, hvor han var medlem av breakdance-gruppen Natural Effects. Khan vant en rekke konkurranser, som B-boy Rumble 1999 (norsk mesterskap), Scandinavian Battle of the Year 2001 (skandinavisk mesterskap) og «Time to Battle» i Malmö (Skandinavisk mesterskap). 
Han fikk sitt nasjonale gjennombrudd i 2006, da han vant den norske dansekonkurransen Dansefeber på TVNorge. 
I 2009 ble Adil invitert til å synge Michael Jacksons Man in the Mirror for Auma Obama, president Barack Obamas søster. Programmet ble arrangert av NRK1 i forbindelse med en pengeinnsamling for Afrika.I 2013 og 2014 var han programleder for underholdningsserien Adils hemmelige dansere på NRK1.


=== Skuespiller ===
Khan fikk også tilbud om jobber fra norske teatre etter seieren i Dansefeber. Hans skuespillerdebut kom i 2006 på Oslo Nye Teater som Bernardo i West Side Story. I 2007, etter USA-oppholdet, fikk han en rolle i Nøtteknekkeren, etterfulgt av flere produksjoner. Han høstet gode kritikker for sin rolle som Mowgli i Jungelboka, og ble nominert for Heddaprisen i kategori for beste mannlige hovedrolle, som tidenes yngste nominerte.


== Meritter og utmerkelser ==
2008: Oslo bys kunstnerpris på Rådhuset av Oslo kommune for fremragende innsats innen Oslos kulturliv.
2006-2007: Utnevnt som ambassadør for FRI (en antirøyk- og antinarkotikakampanje initiert av Sosial- og helsedirektoratet).
31. mai 2006: Utnevnt som forbilde av Kreftforeningen for sitt arbeid blant ungdom. Med denne prisen, havnet han i selskap som blant annet Gro Harlem Brundtland, Gerd-Liv Valla, Gaute Grøtta Grav og Dagfinn Høybråten.
I 2011 ble han dommer i fjernsynsprogrammet Norske Talenter.


== Skuespillerkarriere ==


=== Film/TV ===


=== Teater ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Adil Khan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adil Khan på Internet Movie Database 
(no) Adil Khan hos Sceneweb
Bergen Håndball

Idrettslaget Bergen Håndball (stiftet 20. mai 2010 som Fyllingen Håndball Elite – tidligere kjent som «FyllingenBergen») er en norsk håndballklubb fra Bergen, som spiller i eliteserien i håndball for menn.


== Tabellen (2021/22) ==


== Historie ==
Fyllingen Håndball Elite («FyllingenBergen») ble opprettet som egen klubb, midtveis i 2010, ved at elitesatsingen for menn ble skilt ut fra bredde- og kvinnehåndballen i Fyllingen Håndball.Klubben tok seriegull i 2008/09-sesongen, og deltok i Mesterligaen under 2009/10-sesongen.I 2009/10-sesongen tok laget sluttspillsgull, etter å ha slått Runar i finalen.Klubben ble cupmester både i 2012 og 2013.


== Nåværende tropp ==
Oppdatert foran 2021/22-sesongen
1: Marcus Haarvik Robson
2: Herman Bredal Oftedal
3: Iben René Hvidsten
4: Tobias Holm
5: Philip Tandrup Holm
6: Sondre Kvamme Skare
8: Sebastian Waage Mossestad
9: Jens Dolberg Plougstrup
10: Daniel Dimitrijevic
11: Leif-Erik Brenne
13: Birk Hermann Inselseth
14: Fredrik Heskestad Clementsen
15: Jon Kristoffer Solvang Kringeland
16: Tord Vårdal
22: Ebbe Stankiewicz
30: Sander Elgestad
34: Henrik Lunde
37: Marius Haugstvedt
47: Marcus René Næss Soltvedt
77: Leander Myklebust Seime


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Lillestrøm Topphåndball

Lillestrøm Topphåndball (stiftet 21. mars 2006 som Romerike Håndball) er en norsk håndballklubb fra Lillestrøm. A-laget for menn spilte i Eliteserien i håndball for menn 2014/15 etter å ha rykket opp fra 1. divisjon i 2014. Klubben rykket ned i 2017. Klubbens lag spiller i gult og svart.


== Historikk ==
Klubben ble stiftet 21. mars 2006 som Romerike Håndball, men skiftet navn til Lillestrøm Topphåndball i 2009. Klubben ble startet som et samarbeid mellom Rælingen Håndballklubb, Skedsmo Håndballklubb og håndballavdelingen i Fet Idrettslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Runar Håndball

Runar Håndball (stiftet 7. januar 1949) er håndballavdelingen til Idrettslaget Runar fra Sandefjord. Spillernes drakter består av hvite trøyer og hvite shortser.
Klubben har fostret mange gode spillere, blant andre Einar Sand Koren, Espen Mjøs, Frank Løke, Heidi Løke, Thomas Johansen og Peder Trevland.


== Herrelag ==
A-laget for herrer rykket ned fra eliteserien i 2016 og opp igjen i 2018. Laget trenes av Leif Gautestad. Herrelagets glansperiode var på 1990-tallet.


=== Tabellen for herrelag (2021/2022) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Viking Håndball

Viking Håndball Klubb (stiftet i 1986) er et norsk håndballag fra Stavanger med 1 seriegull og 4 NM-gull.
Laget har blå trøyer og blå shortser, og trenes av Christian Magnus Mikalsen Johannesen. Laget spiller sine hjemmekamper i Hetlandshallen.


== Historie ==
Samme år klubben ble stiftet, ble det satt opp en konkret sportslig plan om å rykke opp fra 3. divisjon til 1. divisjon (Datidens øverste divisjon) innen 5 år. Laget rykket opp til 2. divisjon 1986/1987 sesongen, og holdt på å rykke opp året etter, men det glapp da de tapte kvalifiseringen mot Kristiansand med 1 mål.
Etter å ha vunnet 2. divisjon sesongen 1988/1989, var det klart for toppserien. Samme sesong spilte laget seg også til NM-finale hvor motstanderen ble erkerivalen Stavanger Idrettsforening. Viking Håndball vant kampen med 21-17 foran 5 000 tilskuere.


== Serie- og sluttspill i Norge ==
Viking Håndball har vunnet serien en gang (sesongen 1997/1998), de har 2 sølv, og vunnet NM 4 ganger (sesongene 1987/1988, 1993/1994, 1996/1997 og 2000/2001).


== Deltagelse internasjonalt ==
Beste plassering internasjonalt kom da laget tok seg til semifinalen i Cupvinnercupen i 1997/1998-sesongen. Anført av Christian Berge og Jan Thomas Lauritzen ble det tap 46-51 sammenlagt mot Caja Cantabria Santander Spania som vant Cupvinnercupen dette året (Sammenlagt 51-39 over HSG Dutenhofen/Münchholzhausen Tyskland). Ellers har Viking kommet til kvartfinale i EHF-cupen, og deltatt i Champions League.


== Sammenslåing ==
Klubben har alltid vært selvstendig, men den 17. februar 2000 gikk klubben inn i et samarbeid med Stavanger Idrettsforening om elitesatsing. Lagene dannet Stavanger Håndball og tok logoen til Viking Håndball
Dette samarbeidet ble til i et forsøk på å nå toppen av norsk håndball, og bli værende der. Samarbeidet begynte i ungdomsavdelingen, via juniorlag, og opp til senioravdelingene. Klubbene var fremdeles selvstendige, men etter sesongen 2008/2009 (som endte med nedrykk), ble det kalt inn til et ekstraordinært årsmøte 14. februar 2009, hvor det ble bestemt at samarbeidet skulle avsluttes da Stavanger Idrettsforening ønsket å trekke seg ut.
Året etter vant "nye" Viking Håndball 1. divisjon, og rykket rett opp til eliteserien igjen. Her ble det 6.-plass 2010/2011, 9.-plass 2011/2012 og sisteplass i 2012/2013, og laget rykket dermed ned igjen til 1. divisjon håndball for menn. Her ble det 3.-plass 2013/2014 og opprykk i 2015. Sesongen 2015/16 ble Viking sist i eliteserien og rykket ned igjen.


== Kjente spillere ==
Steinar Ege
Thomas Drange
Christian Berge (landslagstrener februar 2014- )
Jan Thomas Lauritzen
Rune Erland


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Stord Handball

Stord Handball Elite (Stord HK) er et norsk håndballag fra Stord som spiller i 1. divisjon håndball for herrer. Laget har hvite trøyer og svarte shortser. Etter tolv strake sesonger i eliteserien rykket Stord ned etter sesongen 2010/2011. Etter to sesonger i 1. divisjon rykket klubben opp i eliteserien igjen i 2013. Klubben rykket ned i 2016.
Stords trenerteam består av Vidar Gjesdal og Sigurd Sævareid. Vidar Gjesdal er inne i sin andre sesong som Stord HKs hovedtrener.
Klubbens håndballag for kvinner spiller i 2. divisjon sesongen 2013/14.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vestli Håndball

Vestli Idrettslag har et håndballag som spiller i 2. divisjon på herresiden. Laget har grønne trøyer og hvite shortser, og trenes av Marinko Kurtovic.
Vestli spilte mange år i eliteserien i håndball for herrer, men ble i 2008 degradert til 3. divisjon grunnet dårlig økonomi. Vestli rykket enkelt opp og spiller nå i 2. divisjon.


== Kjente spillere som har spilt i Vestli ==
Bjarte Myrhol
Kristian Kjelling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
Samarbeidsrådet for naturvernsaker

Samarbeidsrådet for naturvernsaker (SRN) er et samarbeidsråd som tar opp naturvernsaker som er av felles interesse for de deltagende organisasjonene.
Følgende organisasjoner er med i samarbeidsrådet:

Den Norske Turistforening
Norges Jeger- og Fiskerforbund
Norges Naturvernforbund
WWF-NorgeNorges Naturvernforbund fungerer som sekretariat for SRN.


== Eksterne lenker ==
SRN