Dagger-prisene

Dagger-prisene utdeles årlig av britiske Crime Writers' Association, og er sammen med Edgar-prisene utdelt av amerikanske Mystery Writers of America blant de mest kjente kriminallitterære priser.


== Historie ==
Crime Writers' Association (CWA) deler hvert år ut en rekke priser («dolker») for fortjenestefull innsats innen kriminallitteraturen. Den første prisen var The Crossed Red Herrings Award utdelt for åets beste kriminalroman i 1955.
Flere av prisene har gjennom årene skiftet navn:

The Crossed Red Herrings Award skiftet i 1960 navn til The Gold Dagger
The Gold Dagger ble i 2006 erstattet av The Duncan Lawrie Dagger, men ble gjeninnført i 2009.
The Duncan Lawrie International Dagger skiftet i 2009 navn til The International Dagger
The Short Story Dagger skiftet fra 2006 navn til The Short Story Award, deretter tilbake til The Short Story Dagger i 2010
The Dagger in the Library het tidligere The Golden Handcuffs
The John Creasy Dagger het tidligere The John Creasey Memorial Award, deretter The New Blood DaggerDe gjeveste prisene var fra 1955 til 2005 The Gold Dagger for årets beste kriminalroman og, fra 1969 til 2005, The Silver Dagger for andreplass i konkurransen om gulldolken. 
I 2006 opphørte disse tradisjonsrike prisene midlertidig, og ble erstattet med The Duncan Lawrie Dagger for årets beste kriminalroman, da CWA inngikk en sponsoravtale med Duncan Lawrie Private Bank. Den nye prisen bestod av en dekorert dolk og 20 000 britiske pund. Den var dermed den kriminallitterære pris i verden som ga størst uttelling i kontanter. Fra 2009 utdeler CWA igjen The Gold Dagger, men prisbeløpet ble samtidig reduert til 2 500 GBP.
Idet gulldolken midlertidig ble avskaffet i 2006 endret også CWA sin politikk versus fremmedspråklige forfattere. Inntil 2006 konkurrerte oversatte kriminalromaner på like linje med romaner opprinnelig utgitt på engelsk. The Duncan Lawrie Dagger skulle kun tildeles engelskspråklige forfattere. Denne politikken ble videreført ved gjeninnføring av gulldolken i 2009.
Avgjørelsen om å utelukke ikke engelsk-språklige forfattere ble i 2006 kritisert av britiske kritikere og flere av CWAs egne medlemmer. Det ble antydet at årsaken var frykt for at den økende andelen oversatt krim på det britiske markedet ville føre til flere utenlandske vinnere og dermed tapt salg for innenlandske forfattere og deres forlag, i og med at prisen er viktig i reklameøyemed. Flere utenlandske forfattere hadde de siste årene før denne avgjørelsen vunnet gulldolken: Svenske Henning Mankell i 2001, kubansk-spanske Jose Carlos Samoza i 2002 og islandske Arnaldur Indriðason i 2005. Før den siste utdelingen i 2005 var det bare en engelsktalende forfatter blant de nominerte (mellom dem den norske forfatteren Karin Fossum), vinneren av sølvdolken Barbara Nadel. Til forsvar for avgjørelsen ble det blant annet anført at man ved oversettelser ikke kan vite i hvor stor grad den resulterende teksten er forfatterens eller oversetterens verk. Øyensynlig som et resultat av denne debatten, vedtok Duncan Lawrie Private Bank etter noen måneder å sponse enda en ny pris, The Duncan Lawrie International Dagger for årets beste oversatte kriminalroman, hvor prisbeløpet skulle deles mellom forfatter (5 000 GBP) og oversetter (1 000 GBP). Denne prisen skiftet ifølge CWAs hjemmeside i 2009 navn til The International Dagger eller The CWA International Dagger. Samtidig ble prisbeløpene redusert til 1 000 GBP for forfatteren og 500 GBP for oversetteren.


== The Dagger of Daggers ==
Utdelt en gang, i 2005, for den beste kriminalroman utgitt de siste 50 år. Prisen gikk til John le Carré for The Spy who came in from the Cold (1963)


== The Gold Dagger (tidligere The Crossed Red Herrings Award og The Duncan Lawrie Dagger) ==
Opprettet i 1955 kjent som The Crossed Red Herrings Award, for årets beste kriminalroman utgitt på engelsk, uavhengig av opprinnelig språk. Prisen ble i 1960 omdøpt til The Gold Dagger. I 2005 ble den avløst av The Duncan Lawrie Dagger, for beste kriminalroman utgitt i original på engelsk. Fra 2009 kom navnet The Gold Dagger i bruk igjen, men da fremdeles bare for kriminalromaner opprinnelig utgitt på engelsk. Fram til midten av 2010 listet CWA på sin hjemmeside Duncan Lawrie Dagger-prisene fra perioden 2006-2008 separat, men fra høsten 2010 er de tatt inn i listen over Gold Daggers. I 2013 skiftet prisens offisielle navn igjen, til The CWA Goldsboro Gold Dagger. CWA bruker også kortformen Gold Dagger.

1955: Winston Graham, for The Little Walls
1956: Edward Grierson, for The Second Man
1957: Julian Symons, for The Colour of Murder
1958: Margot Bennett, for Someone from the past
1959: Eric Ambler, for Passage of Arms
1960: Lionel Davidson, for The Night of Wenceslas
1961: Mary Kelly, for The Spoilt Kill
1962: Joan Fleming, for When I Grow Rich
1963: John le Carré, for The Spy Who Came In From the Cold
1964: H.R.F. Keating, for The Perfect Murder
1965: Ross Macdonald, for The Far Side of the Dollar
1966: Lionel Davidson, for A Long Way to Shiloh
1967: Emma Lathen, for Murder Against the Grain
1968: Peter Dickinson, for Skin Deep
1969: Peter Dickinson, for A Pride of Heroes
1970: Joan Fleming, for Young Man I Think You're Dying
1971: James McClure, for The Steam Pig
1972: Eric Ambler: The Levanter
1973: Robert Littell, for The Defection of A.J.Lewinte
1974: Anthony Price: Other Paths to Glory
1975: Nicholas Meyer, for The Seven per cent Solution
1976: Ruth Rendell, for A Demon in my View
1977: John le Carré, for The Honourable Schoolboy
1978: Lionel Davidson, for The Chelsea Murders
1979: Dick Francis, for The Whip Hand
1980: H.R.F. Keating, for The Murder of the Maharajah
1981: Martin Cruz Smith, for Gorky Park
1982: Peter Lovesey, for The False Inspector Dew
1983: John Hutton, for Accidental Crimes
1984: B. M. Gill, for The Twelfth Juror
1985: Paula Gosling, for Monkey Puzzle
1986: Ruth Rendell, for Live Flesh
1987: Barbara Vine (pseudonym for Ruth Rendell), for A Fatal Inversion
1988: Michael Dibdin, for Ratking
1989: Colin Dexter, for The Wench is Dead
1990: Reginald Hill, for Bones and Silence
1991: Barbara Vine (pseudonym for Ruth Rendell), for King Solomon's Carpet
1992: Colin Dexter, for The Way Through the Woods
1993: Patricia Cornwell, for Cruel and Unusual
1994: Minette Walters, for The Scold's Bridle
1995: Val McDermid, for The Mermaids Singing
1996: Ben Elton, for Popcorn
1997: Ian Rankin, for Black And Blue
1998: James Lee Burke, for Sunset Limited
1999: Robert Wilson, for A Small Death in Lisbon
2000: Jonathan Lethem, for Motherless Brooklyn
2001: Henning Mankell, for Sidetracked (Villospår)
2002: José Carlos Somoza, for The Athenian Murders
2003: Minette Walters: Fox Evil
2004: Sara Paretsky: Blacklist
2005: Arnaldur Indriðason, for Silence of the Grave (Grafarþögn)
2006: Ann Cleeves, for Raven Black
2007: Peter Temple, for The Broken Shore
2008: Frances Fyfield, for Blood From Stone
2009: William Brodrick, for A Whispered Name
2010: Belinda Bauer, for Blacklands
2011: Tom Franklin, for Crooked Letter, Crooked Letter
2012: Gene Kerrigan, for The Rage
2013: Mick Herron, for Dead Lions
2014: Wiley Cash, This Dark Road to Mercy
2015: Michael Robotham, Life or Death
2016: Bill Beverly, Dodgers


== The Silver Dagger ==
Fra 1969 til 2005 utdelt for andreplass i konkurransen om The Gold Dagger

1969: Francis Clifford, for Another Way
1970: Anthony Price, for The Labyrinth Makers
1971: P.D. James, for Shroud for a Nightingale
1972: Victor Canning, for The Rainbird Pattern
1973: Gwendoline Butler, for A Coffin for Pandora
1974: Francis Clifford, for The Grosvenor Square Goodbye
1975: P.D. James, for The Black Tower
1976: James McClure, for Rogue Eagle
1977: William McIlvanney, for Laidlaw
1978: Peter Lovesey, for Waxwork
1979: Colin Dexter, for Service of all the Dead
1980: Ellis Peters, for Monk's Hood
1981: Colin Dexter, for The Dead of Jericho
1982: S.T. Haymon, for Ritual Murder
1983: William McIlvanney, for The Papers of Tony Veitch
1984: Ruth Rendell, for The Tree of Hands
1985: Dorothy Simpson, for Last Seen Alive
1986: P. D. James, for A Taste for Death
1987: Scott Turow, for Presumed Innocent
1988: Sara Paretsky, for Toxic Shock
1989: Desmond Lowden, for The Shadow Run
1990: Mike Phillips, for The Late Candidate
1991: Frances Fyfield, for Deep Sleep
1992: Liza Cody, for Bucket Nut
1993: Sarah Dunant, for Fatlands
1994: Peter Høeg, for Miss Smilla's Feeling for Snow
1995: Peter Lovesey, for The Summons
1996: Peter Lovesey, for Bloodhounds
1997: Janet Evanovich, for  Three to get Deadly
1998: Nicholas Blincoe, for Manchester Slingback
1999: Adrian Matthews, for Vienna Blood
2000: Donna Leon, for Friends in High Places
2001: Giles Blunt, for Forty Words for Sorrow
2002: James Crumley, for The Final Country
2003: Morag Joss, for Half-Broken Things
2004: John Harvey, for Flesh and Blood
2005: Barbara Nadel, for Deadly Web


== The International Dagger (tidligere The Duncan Lawrie International Dagger) ==
For årets beste kriminalroman oversatt til engelsk. Prisen består av en dekorert dolk og et prisbeløp som i perioden 2006–2012 ble delet mellom forfatter og oversetter. Prisbeløpet var fram til 2009 5 000 GBP til forfatteren og 1 000 til oversetteren, senere redusert til henholdsvis 1 000 og 500 GBP. Ved utdelingen i 2013 ble prisen delt mellom to bøker av to forskjellige forfattere. Oversetterne var ikke lenger nevnt som prisvinnere på CWAs nettsider.

2006: Fred Vargas (forfatter) og Siân Reynolds (oversetter), for The Three Evangelists (Debout les morts)
2007: Fred Vargas (forfatter) og Siân Reynolds (oversetter), for Wash this Blood Clean from my Hand (Sous les vents de Neptune)
2008: Dominique Manotti (forfatter) og oversetterne Amanda Hopkinson og Ros Schwartz, for Lorraine Connection (Lorraine connection)
2009: Fred Vargas (forfatter) og Siân Reynolds (oversetter), for The Chalk Circle Man (L'homme aux cercles bleus)
2010: Johan Theorin (forfatter) og Marlaine Delargy (oversetter), for The Darkest Room (Nattfåk)
2011: Anders Roslund, Börge Hellström og Kari Dickson (sistnevnte oversetter), for Three Seconds (Tre sekunder)
2012: Andrea Camilleri og Stephen Sartarelli (sistnevnte oversetter), for Now The Potter’s Field (Il senso del dolore)
2013: Fred Vargas for Ghost Riders of Ordebec ( L’armee furieuse) og Pierre Lemaitre for Alex
2014: Arturo Perez-Reverte for The Siege (El Asedio)
2015: Pierre Lemaitre for Camille (Travail soigné: une enquête de Camille Verhoeven)
2016: Pierre Lemaitre for The Great Swindle (Au revoir là-haut)


== The Diamond Dagger (tidligere The Cartier Diamond Dagger) ==
Utdelt første gang 1986. Prisen er en hederspris for et livslangt kriminallitterært forfatterskap av særlig høy kvalitet. Prisen er sponset av Cartier. 

1986: Eric Ambler
1987: P.D. James
1988: John le Carré
1989: Dick Francis
1990: Julian Symons
1991: Ruth Rendell
1992: Leslie Charteris
1993: Ellis Peters
1994: Michael Gilbert
1995: Reginald Hill
1996: H.R.F. Keating
1997: Colin Dexter
1998: Ed McBain
1999: Margaret Yorke
2000: Peter Lovesey
2001: Lionel Davidson
2002: Sara Paretsky
2003: Robert Barnard
2004: Lawrence Block
2005: Ian Rankin
2006: Elmore Leonard
2007: John Harvey
2008: Sue Grafton
2009: Andrew Taylor
2010: Val McDermid
2011: Lindsey Davis
2012: Frederick Forsyth
2013: Lee Child
2014: Simon Brett
2015: Catherine Aird
2016: Peter James


== The Dagger in the Library ==
Første gang utdelt 1994 og tidligere kjent som The Golden Handcuffs, for den (nålevende) krimforfatter som «siste år har gitt (britiske) lesere mest glede». Priskandidater nomineres av britiske biblioteker. Prisen består av en dekorert dolk og et prisbeløp på 1 500 GBP.

1994: Robert Barnard
1995: Lindsey Davis
1996: Marian Babson
1997: Ikke utdelt
1998: Ikke utdelt
1999: Ikke utdelt
2000: Ikke utdelt
2001: Ikke utdelt
2002: Peter Robinson
2003: Stephen Booth
2004: Alexander McCall Smith
2005: Jake Arnott
2006: Jim Kelly
2007: Stuart MacBride
2008: Craig Russell
2009: Colin Cotterill
2010: Ariana Franklin
2011: Mo Hayder
2012: Steve Mosby
2013: Belinda Bauer
2014: S. J. Bolton
2015: Christopher Fowler
2016: Elly Griffiths


== The Short Story Dagger (tidligere The Short Story Award) ==
Pris for årets beste krimnovelle, utdelt første gang 1995. Opprinnelig navn The Short Story Dagger. I 2006 ble prisen omdøpt til The Short Story Award og utdelingen ble flyttet til en annen anledning enn Dagger-prisene. Fra 2010 er navnet igjen The Short Story Dagger. Prisen besto i 2010 av et beløp på 500 GBP og en gullnål med CWAs emblem.

1995: Larry Beinhart, for Funny Story
1996: Ian Rankin, for Herbert in Motion
1997: Reginald Hill, for On the Psychiatrist's Couch
1998: Jerry Sykes, for Roots
1999: anthony Mann, for Taking Care of Frank
2000: Denise Mina. for Helena and the Babies
2001: Marion Arnott, for Prussian Snowdrops
2002: Stella Duffy , for Martha Grace
2003: Jerry Sykes, for Closer to the Flame
2004: Jeffery Deaver, for The Weekender
2005: Danuta Reah, for No Flies on Frank
2006: Robert Barnard, for Sins of Scarlet
2007: Peter Lovesey, for Needle Match
2008: Martin Edwards, for The Bookbinder's Apprentice
2009: Sean Chercover, for One Serving of Bad Luck
2010: Robert Ferrigno, for Can You Help Me Out Here
2011: Phil Lovesey, for Homework
2012: Cath Staincliffe og Margaret Murphy
2013: Stella Duffy, for Come Away with Me
2014: John Harvey, for Fedora
2015: Richard Lange, for Apocrypha
2016: John Connolly, for On the Anatomization of an Unknown Man (1637) By Frans Mier


== The John Creasy Dagger Dagger (tidligere The John Creasey Memorial Award og The New Blood Dagger) ==
Pris for årets beste kriminalroman på engelsk av en tidligere upublisert forfatter, til minne om CWAs grunnlegger. Første gang utdelt 1973 og tidligere kjent som først The John Creasey Memorial Award, deretter The New Blood Dagger. Prisen består av en dekorert dolk og 1 000 GBP.

1973: Kyril Bonfiglioli, for Don't Point That Thing at Me
1974: Roger L. Simon, for The Big Fix
1975: Sara George, for Acid Drop
1976: Patrick Alexander, for Death of a Thin Skinned Animal
1977: Jonathan Gash, for The Judas Pair
1978: David Serafin, for Saturday of Glory
1979: Paula Gosling , for A Running Duck
1980: Liza Cody, for Dupe
1981: James Leigh, for The Ludi Victor
1982: Andrew Taylor, for Caroline Miniscule
1983: Clue Carol Clemeau, for The Ariadne
1983: Eric Wright, for The Night the Gods Smiled
1984: Elizabeth Ironside, for A Very Private Enterprise
1985: Robert Richardson, for The Latimer Mercy
1986: Neville Steed, for Tinplate
1987: Denis Kilcommons, for Dark Apostle
1988: Janet Neel, for Death's Bright Angel
1989: Annette Roome, for A Real Shot in the Arm
1990: Patricia Cornwell, for Postmortem
1991: Walter Mosley, for Devil in a Blue Dress
1992: Minette Walters, for The Ice House
1993: Ikke utdelt
1994: J. Swanson, for Big Town Doug
1995: Laurie R King, for A Grave Talent
1995: Janet Evanovich, for One for the Money
1996: Ikke utdelt
1997: Paul Johnston, for Body Politic
1998: Denise Mina, for Garnet Hill
1999: Dan Fesperman, for Lie in the Dark
2000: Boston Teran, for God is a Bullet
2001: Susanna Jones, for The Earthquake Bird
2002: Louise Welsh, for The Cutting Room
2003: William Landay, for Mission Flat
2004: Mark Mills, for Amagansett
2005: Dreda Say Mitchell, for Running Hot
2006: Louise Penny, for Still Life
2007: Gillian Flynn, for Sharp Objects
2008: Matt Rees, for The Bethlehem Murders
2009: Johan Theorin, for Echoes from The Dead (Skumtimmen)
2010: Ryan David Jahn, for Acts of Violence
2011: S. J. Watson, for Before I Go to Sleep
2012: Wiley Cash, for A Land More Kind than Home
2013: Derek B. Miller, for Norwegian by Night
2014: Ray Celestin, for The Axeman’s Jazz
2015: Smith Henderson, for Fourth Of July Creek
2016: Bill Beverly, for Dodgers


== The Ian Fleming Steel Dagger ==
Utdelt første gang 2002, for årets beste thriller eller spenningsbok «i James Bonds ånd». Prisen er sponset av Ian Fleming Publications Ltd. Vinneren mottar en ståldolk og 2 000 GBP.

2002: John Creed, for The Sirius Crossing
2003: Dan Fesperman, for The Small Boat of Great Sorrows
2004: Jeffery Deaver, for Garden of Beasts
2005: Henry Porter, for Brandenburg
2006: Nick Stone, for Mr Clarinet
2007: Gillian Flynn, for Sharp Objects
2008: Tom Rob Smith, for Child 44
2009: John Hart, for The Last Child
2010: Simon Conway, for A Loyal Spy
2011: Steve Hamilton, for The Lock Artist
2012: Charles Cumming, for A Foreign Country
2013: Roger Hobbs, for Ghostman
2014: Robert Harris, for An Officer and a Spy
2015: Karin Slaughter, for Cop City
2015: Don Winslow, for The Cartel


== The Ellis Peters Historical Dagger (i en periode The Ellis Peters Historical Award) ==
Pris for årets beste historiske kriminalroman, til minne om forfatteren Ellis Peters. Prisen består av en dekorert dolk og 3 000 GBP. Prisen ble første gang utdelt i 1999 under navnet The Ellis Peters Historical Dagger. Fra 2006 ble navnet endret til The Ellis Peters Award, og utdelingen ble flyttet til et annet tidspunkt enn de andre Dagger-prisene. Fra 2008 var navnet The Ellis Peters Historical Award, inntil 2014 da CWA tok i bruk navnet Endeavour Historical Dagger.

1999: Lindsey Davis. for Two for the Lions
2000: Gillian Linscott, for Absent Friends
2001: Andrew Taylor, for The Office Of The Dead
2002: Sarah Waters, for Fingersmith
2003: Andrew Taylor, for The American Boy
2004: Barbara Cleverly, for The Damascened Blade
2005: C.J. Sansom, for Dark Fire
2006: Edward Wright, for Red Sky Lament
2007: Ariana Franklin, for Mistress of the Art of Death
2008: Laura Wilson, for Stratton’s War
2009: Philip Kerr, for If The Dead Rise Not
2010: Rory Clements, for Revenger
2012: Aly Monroe, for Icelight
2013: Andrew Taylor, for The Scent of Death
2014: Antonia Hodgson, for The Devil in the Marshalsea
2015: S. G. MacLean, for The Seeker


== The Last Laugh Daggers ==
Utdelt fra 1988 til 1996 for årets beste humoristiske kriminalroman utgitt på engelsk.

1988: Nancy Livingston, for Death in a Distant Land
1989: Mike Ripley, for Angel Touch
1990: Simon Shaw, for Killer Cinderella
1991: Mike Ripley, for Angels in Arms
1992: Carl Hiaasen, for Native Tongue
1993: Michael Pearce, for The Mamur Zapt and The Spoils of Egypt
1994: Simon Shaw, for The Villian of the Earth
1995: Laurence Shame, for Sunburn
1996: Janet Evanovich, for Two For The Dough


== The Rusty Dagger ==
Utdelt en gang, i 1996, for beste britiske krimroman fra 1930-tallet. Vinner var Dorothy L. Sayers, for The Nine Tailors.


== The Debut Dagger ==
Fra 1998 utdeler CWA også The Debut Dagger for beste novelle av en hittil upublisert forfatter i en årlig konkurranse arrangert av foreningen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
John Connolly: Kommentar ang. utestengning av ikke-engelsktalende forfattere Arkivert 7. november 2006 hos Wayback Machine.
Bob Cornwell: Kommentar ang. utestengning av ikke-engelsktalende forfattere