jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Neergaard

John Gundersen Neergaard (født 11. november 1795, død 15. juni 1883) var en norsk gårdbruker, politiker og lensmann. Mellom 1827 og 1854 satt han flere omganger på Stortinget. Neergaard arbeidet for å gi bøndene mer politisk innflytelse i den nasjonale politikken. I 1830 gav han ut agitasjonsboka En Odelsmanns Tanker om Norges nærværende Forfatning, kjent som «Ola-boka». Han var sentral i arbeidet med innføringa av kommunalt selvstyre i Norge.


== Liv og virke ==
Neergaard ble født i Rindal. I barndommen var han gjeter og var siden plaget med gikt. Det gjorde ham interessert i medisin og på egen hånd skaffet han seg ved lesing kunnskap om emnet. Seinere kunne han gi helseråd til syke folk og kom således i konflikt med loven om kvakksalveri. Han skaffet seg også kunnskap om lovverket, og ble på den måten en talsmann for bøndene overfor embetsmakten.
Han ble gift med enke Kirsten Iversdotter Dønnem i Øre herred på Nordmøre. Han var lensmann i Øre og bonde på Dønnem. Neergaard var ordfører i Øre. Han var stortingsmann i flere år mellom 1827 og 1854. Neergaard var en radikal opposisjonspolitiker mot embetsmennene. Han reiste rundt og agiterte for at bønder skulle bli valgt inn på Stortinget. Bondestortinget i 1833 var i stor grad hans fortjeneste.


== Bibliografi ==
En Odelsmands Tanker om Norges nærværende Forfatning tilligemed en Samtale indeholdende Veiledning for Bønder til en rigtigere Fremgangsmaade ved Udkaarelsen af Valgmænd og Repræsentanter, 1830 (6. opplag 1978)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lindstøl, Tallak (1914): Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania


== Eksterne lenker ==
(en) John Neergaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) John Neergaard hos Norsk senter for forskningsdata
Khatlon

Khatlon er den største og mest folkerike provinsen i Tadsjikistan. Provinsen ligger i den sørvestlige delen av landet på grensa til Afghanistan. Innbyggertallet var 2 579 300 i 2008. Provinshovedstad er Qurghonteppa. Khatlons areal er 24800 km² og består av 24 distrikt.
Innbyggerne i Khatlon er stort sett sysselsatt i jordbruk, spesielt med bomullsdyrking og kvegdrift. Bare to prosent av befolkningen arbeider i industrien.
29. juli 2006 var det to jordskjelv i Khatlon, hvert skjelv målte 4,5 på Richters skala. Tre personer ble drept og 19 skadd. Totalt ble det anslått at 15 000 ble berørt.


== Eksterne lenker ==
(en) Khatlon Province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Qurghonteppa

Qurghonteppa eller Kurganteppa (tadsjikisk: Қурғонтеппа, tidligere kjent som Курган-Тюбе – Kurgan-Tjube, persisk: قرغان‌تپه, tyrkisk: Kurgantepe) er en by i Vakhsj-dalen i den sørvestlige delen av Tadsjikistan. Den er hovedstad i provinsen Khatlon og ligger 100 km sør for hovedstaden Dusjanbe. Byens innbyggertall er estimert (2007) til rundt 71 000, og den er med det landets fjerde største by. Den politiske opposisjon i Tadsjikistan kommer primært fra Qurghonteppa.I likhet med Dusjanbe er Qurghonteppas etniske sammensetning mye mer mangfoldig enn i andre større byer, som Khujand, Kulob og Istaravshan. Befolkningen omfatter tadsjiker, usbekere, russere, tatarer, ukrainere, kasakher, grekere og mange andre grupper. Byen hadde tidligere et stort antall russere som arbeidet i industri- og jordbrukskompleksene i og rundt byen. Qurghonteppa ble sterkt ødelagt under borgerkrigen i Tadsjikistan i 1992-1997, og 85 % av russerne forlot byen under og etter krigen.
Byen anses som senteret for bomullsdyrkingen i Tadsjikistan. Tadsjikiske fremmedarbeidere (hovedsakelig i Russland) har siden 2000 bidratt betydelig til den lokale økonomien.
Omtrent 12,5 km fra Qurghonteppa ligger Ajina-Teppe hvor man blant annet har funnet skulpturen av Buddha i Nirvana.


== Kjente personer ==
Ravilija Agletdinova, EM-vinner i friidrett, ble født i byen.


== Referanser ==
Sughd

Sughd er en provins i det nordvestlige Tadsjikistan. Provinsen har et areal på 26 100 kvadratkilometer. Befolkningen er på  1 870 000 (2000), og provinshovedstad er Kodzjent.
Provinsen har 30% av of Tadsjikistans befolkning og en tredel av landets dyrkbare areal. Sughd produserer 2/3 av Tadsjikistans bruttonasjonalprodukt. Sughd har grense mot provinsene Jizzax, Namangan, Samarqand og Farg`ona i Usbekistan, og mot provinsene Osj og Batken i Kirgisistan. Elven Syr Darya renner gjennom Sughd.
Andre større byer i provinsen utenom Khujand er:

Chkalovsk (25 700 innbyggere)
Ghafurov (15 700)
Isfara (40 600)
Istaravshan (Urateppa) (60 200)
Kante
Konibodom (Kanibadam) (47 100)
Panjakent (35 900)


== Eksterne lenker ==
(en) Sughd province – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Caspar Kauffeldt

Caspar Kauffeldt (født 1773 på Biri, død 1843 på Gjøvik) etablerte Gjøvik Glassverk – og ble internasjonalt anerkjent – både for kvalitet og for den spesielle fargen gjøvikblå. Kauffeldts entrepenørskap la grunnlaget for byen Gjøvik.
Plassen ved Kauffeldtgården, glassverkets bygning fra tidlig 1800-tall, har navnet Kauffeldts plass.
Nordraaks plass (Oslo)

Nordraaks plass er en plass i Oslo ved Slottsparken oppkalt etter komponisten Rikard Nordraak (1842–66). 

Bautaen i klebersten med portrettstatuen av Nordraak som står på plassen, er laget av Gustav Vigeland og ble avduket da barnetoget marsjerte forbi 17. mai 1911. Bautaen er Vigelands første offentlige verk. Rundt bautaen står et gjerde i smijern, utført i art nouveau-stil, og anlegget voktes av to sittende drager ved trappen foran monumentet, et høydepunkt i norsk smijernskunst. Smijernsarbeidene ble utført av kunstsmedmester C.F. Andersen.  
Edvard Grieg tok initiativ til monumentet i 1902, og dannet en komité med Erik Werenskiold som sakkyndig. 
Følgende gater går til Nordraaks plass: Holbergs gate, Wergelandsveien, Kristian IVs gate og St. Olavs gate.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nordraaks plass». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 392. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Nordraaks plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Flyfoto med kartmulighet (Gule Sider) (lest 17. januar 2008)
(no) Karen Bjerke: «Når byen sluker sine monumenter.» Fremtid for fortiden 1/2009, side 9-11.
«Nordraaks plass (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rosenkrantz’ gate (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Rosenkrantz’ gate.Rosenkrantz’ gate (1–21, 2–24) er en gate i Oslo sentrum. Den går fra C.J. Hambros plass til Rådhusplassen. Nummereringen av gaten går motsatt av normalt i Oslo.
Gaten er oppkalt etter riksstattholder Marcus Gjøe Rosenkrantz (1762–1838).


== Bygninger og institusjoner ==


== Se også ==
Karl Johan-kvartalet


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Rosenkrantz’ gate


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
70mm-festivalen

70mm-festivalen er en filmfestival på Norsk filminstitutts filmklubb Cinemateket i Oslo. Den varer som regel i en uke, og viser en rekke filmer som har det til felles at de er på filmruller med 70 mm bredde. Festivalen har vært arrangert hvert år fra 2000.
De fleste filmene som blir vist, er opprinnelig filmet på 65mm-filmnegativer, men noen er også såkalte «oppblåste» kopier fra 35mm. Den norske kortfilmen Året gjennom Børfjord fra 1991 er tradisjonelt åpningsfilm på festivalen.


== Referanser ==


== Se også ==
70mm-film
Liste over 70mm-filmer


== Eksterne lenker ==
70mm-festivalen, program for 2015. cinemateket.no. Besøkt 5. januar 2017.
Nokre vener slæst

«Nokre vener slæst» er en frase som gjerne trekkes frem for å demonstrere de store valgmuligheter som fantes på nynorsk fram til rettskrivingsrevisjonen av 2012. Revisjonen fjernet en del sideformer, hvorav noen, slæst, slæss, slåss er relevante her.
Inntil revisjonen i 2012 kunne frasen skrives på 48 forskjellige måter, hvorav «noen venner slåss» (som tilsvarer skrivemåten på bokmål) og «nokre vener slæst» er de to alternativer som skilte seg mest fra hverandre. De tre ordene hadde følgende tillatte former innenfor den nynorskrettskrivinga som gjaldt fram til 2012:

nokon, nokre, noen
vener, venner, venar, vennar
slåst, slæst, slæss, slåssEtter 2012-rettskrivinga er det bare igjen åtte ulike måter å skrive setninga på ved å kombinere formene:

nokon, nokre
vener, venner, venar, vennar
slåst


== Eksterne lenker ==
«Nokre vener slæst!» av Olaug Nilssen
Ny rettskriving for 2000-talet, Innstilling til ny rettskriving for det nynorske skriftmålet, Rettskrivingsnemnda for nynorsk. Språkrådet. 1. april 2011 (pdf)
Phillip Cocu

Phillip John William Cocu (født 29. oktober 1970) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Vitesse.Han begynte å spille profesjonelt i AZ Alkmaar sesongen 1988/89, da han var bare 17 år gammel. Han gikk til Vitesse Arnhem i 1990, og til PSV Eindhoven i 1995. 
Etter å ha hatt stor suksess i PSV, ble Cocu solgt til den spanske storklubben FC Barcelona etter VM 1998. Louis van Gaal, som var Barcelonas trener, hentet flere nederlandske stjerner til klubben, blant andre Frank de Boer, Ronald de Boer, Patrick Kluivert, Boudewijn Zenden og Marc Overmars. Barcelona vant den spanske ligaen i sesongene 1997-1998 og 1998-1999. 
Cocu ble værende i Barcelona frem til 2004, da han dro hjem for å avslutte karrieren for PSV. 


== Landslagskarrieren ==
Cocu debuterte på Nederlands landslag 24. april 1996 i en vennskapskamp mot Tyskland, og han ble også tatt ut i troppen til EM 1996.
I VM 1998 hadde han fast plass på landslaget, og scoret to mål i gruppespillet. Nederland tapte semifinalen for Brasil på straffesparkkonkurranse, etter at det stod 1-1 ved full tid. Skuffelsen ble ekstra stor for Cocu, siden han brente sitt straffespark, Brasils keeper Claudio Taffarel reddet Cocus svake skudd i tillegg til Ronald de Boers skudd fra ellevemetersmerket. Brasilianerne scoret på alle sine straffer, og gikk til finalen. 
Cocu spilte også for landslaget under EM 2000 på hjemmebane og EM 2004 i Portugal. 
Med Cocu som en sentral brikke på midtbanen, vant Nederland 10 av 12 kvalifiseringskamper på vei mot verdensmesterskapet i Tyskland. I april 2006 kunngjorde Cocu at han ville trekke seg fra videre landslagsspill etter VM 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Phillip Cocu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Phillip Cocu – FIFA 
(en) Phillip Cocu – UEFA 
(fr) Phillip Cocu – LÉquipe 
(en) Phillip Cocu – Transfermarkt 
(en) Phillip Cocu – Transfermarkt (manager) 
(en) Phillip Cocu – national-football-teams.com 
(en) Phillip Cocu – WorldFootball.net 
(en) Phillip Cocu – Soccerbase.com (manager) 
(en) Phillip Cocu – FootballDatabase.eu
Dolsvåg

Dolsvåg er et sted i Randesund som ligger i nærheten av Kristiansand. Stedet er kanskje mest kjent for fjelltoppen Dolsveden som var et gammelt vardested (bål som ble tent langs kysten for å varsle om fiender), og i dag for en høy radiomast brukt til distribusjon av TV, radio og mobilsignaler.
Ullevålsveien (Oslo)

Ullevålsveien (1–117, 2–116) er en gate i Oslo. Den går fra Akersgata forbi Vår Frelsers gravlund, krysser Waldemar Thranes gate, videre forbi St. Hanshaugen over Adamstuen til Vestre Aker kirke. Gaten ble anlagt av John Collett og fikk navnet i 1879 og er oppkalt etter gården Ullevål.  


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Ullevålsveien
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi. 


== Eksterne lenker ==
Lokalhistoriewiki: Ullevålsveien
Kortfilmfestivalen

Den norske kortfilmfestivalen, Kortfilmfestivalen i Grimstad eller bare Kortfilmfestivalen, er en norsk filmfestival for norsk og utenlandsk kortfilm. I tillegg til konkurranseprogrammene for kortfilmene viser festivalen blant annet eldre kortfilmer, internasjonale dokumentarfilmer og nyere film- og videoeksperimenter. Festivalen arrangerer dessuten flere filmfaglige seminarer. Kortfilmfestivalen er en viktig debutarena for unge filmskapere i Norge og en av de viktigste visningsstedene for fri og uavhengige film, også for etablerte filmfolk. 


== Historie ==
Festivalen ble arrangert for første gang i 1978, i en liten kinosal på Røros. I 1982 flyttet festivalen til Trondheim, før den i 1988 fikk sin endelige base i Grimstad. 


== Priser ==
På festivalen blir det delt ut en rekke priser. Gullstolen for beste kortfilm har blitt delt ut siden 1982 (navnet «Gullstolen» ble først tatt i bruk i 1990) er den mest prestisjetunge prisen. Terje Vigen-prisen har blitt delt ut siden 1988. Gullstolen for beste dokumentarfilm har blitt delt ut siden 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lilian Thuram

Ruddy Lilian Thuram-Ulien (født 1. januar 1972 i Pointe-à-Pitre i Guadeloupe) er en fransk tidligere fotballspiller som spilte for Barcelona. Thuram var med på å vinne VM 1998 og EM 2000 og vant sølv i VM i fotball 2006 for Frankrike. Han blir regnet for å være blant verdens fremste forsvarsspillere.
Thurams fotballkarriere begynte hos Monaco i 1991. Senere har han spilt for Parma (1996–2001) og Juventus (2001–2006) i italienske Serie A før han 21. juli 2006 gikk til Barcelona for 5 millioner euro.
Thuram fikk tilsammen 142 landskamper for Frankrike, og han scoret to mål. Utrolig nok kom begge målene i samme kamp – i semifinalen mot Kroatia i VM 1998, en kamp Frankrike vant 2-1. Han spilte også i VM 2002, VM 2006, EM 1996 og EM 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Lilian Thuram – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lilian Thuram – FIFA 
(fr) Lilian Thuram – Ligue de Football Professionnel 
(en) Lilian Thuram – Transfermarkt 
(en) Lilian Thuram – national-football-teams.com 
(en) Lilian Thuram – WorldFootball.net 
(en) Lilian Thuram – FootballDatabase.eu 
(en) Lilian Thuram – Soccerway 
(en) Lilian Thuram – EU-Football.info
Rotatorier

Rotatorier (Brachionus sp.) er et hjuldyr på mellom 50–100 µm. Blir oppdrettet i koniske tanker med en temperatur på 28 grader som optimalt. Optimal salinitet er et par og tjue promille. Rotatorier blir brukt til oppfôring av torsk og andre fiskearter. Tetthet i tanker kan være opptil 10 000 dyr per ml.


== Eksterne lenker ==
(en) Rotatorier – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rotatorier i Encyclopedia of Life 
(en) Rotatorier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rotatorier hos Artsdatabanken 
(sv) Rotatorier hos Dyntaxa 
(en) Rotatorier hos ITIS 
(en) Rotatorier hos NCBI 
(en) Kategori:Brachionus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachionus – detaljert informasjon på Wikispecies
Klaus Störtebeker

Klaus Störtebeker (dansk Klaus Størtebeker; født ca. 1360, død 20. oktober 1401) var en piratleder for en sammenslutning av kapere kjent som «fetaljebrødrene» eller «vitaliebrødrene» (fra latin victualia) og som drev kapervirksomhet i Østersjøen. 
Vitaliebrødrene ble opprinnelig hyret under en krig mellom Danmark og Sverige for å kjempe på svensk side, og til å seile forsyninger til den beleirete svenske hovedstaden Stockholm. Etter at krigen sluttet fortsatte Vitaliebrødrene å kapre handelsfartøyer for egen regning og kalte seg så for «Likedeeler» (= lik andel) ettersom de delte byttet innbyrdes.
Vitaliebrødrene ble støttet av den mecklenburgske adel. Vitaliebrødrene oppsto etter at den svenske konge Albrecht av Mecklenburg ble tatt til fange av dronning Margrete I i 1389. Deres mål var å bringe det beleirede Stockholm forsyninger (= viktualier). Senere plyndret de danske kjøpsteder og slo seg ned på Gotland.
Selv om det er mange myter og legender om Klaus Störtebeker finnes det svært lite faktisk kunnskap om livet hans. Selv navnet «Störtebeker» er sannsynligvis bare et kallenavn fra gammeltysk i betydningen «tøm begeret», noe som viser til piraters antatte evne til å tømme fireliters kanne med øl i en svelg uten å sette ned kannen eller begeret.
Störtebeker begynte å bli kjent rundt år 1398 etter at Vitaliebrødrene ble utvist fra Gotland hvor de hadde overtatt festningen i Visby. I løpet av de følgende årene kapret Störtebeker og hans medsammensvorne (de mest kjente var Gödeke Michels, Hennig Wichmann og Magister Wigbold) hanseatiske handelsskip uansett hvor de kom fra.
I 1401 klarte en flåte fra Hamburg ledet av Simon av Utrecht å nå Störtebekers flåte i nærheten av Helgoland. Ifølge enkelte historier hadde Störtebekers skip blitt gjort sjøudyktig ved hjelp av en forræder som hadde kastet flytende bly på kjettingen som holdt styreroret. Störtebeker og hans mannskap ble overmannet og fraktet til Hamburg for å dømmes.
Legenden vil ha det til at Störtebeker tilbød et kjede av gull langt nok til å ringe inn hele Hamburg by for sitt liv og løslatelse, men Störtebeker og samtlige av 73 medsammensvergede ble dømt til døden ved halshugging. Den mest berømte legenden om Störtebeker er om henrettelsen: Det ble sagt at Störtebeker ba borgermesteren av Hamburg å løslate så mange av hans menn som han kunne gå forbi etter at hodet hans var blitt hogd av! Forslaget synes å være risikofritt og ønsket ble derfor innvilget. Etter at han ble halshugget ble det påstått at kroppen hans klarte å gå forbi tolv av hans menn før bøddelen spente bein på ham. Disse tolv ble uansett henrettet sammen med de andre.
I Hamburg er det en statue av Klaus Störtebeker, og legenden om ham er også grunnlaget for det årlige festspillet i Ralswiek på Rügen, som har blitt spilt årlig siden 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klaus Störtebeker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Festspil i Ralswiek
Harlan Coben

Harlan Coben (født 4. januar 1962 i New Jersey) er en amerikansk forfatter innen krim/spenningsromaner og thrillere.
Flere av hans romaner har flere samtidige handlinger, og de har ofte lokalisering i og rundt New York og New Jersey. Hans kjennetegn er at den mystiske saken blir dreid fullstendig rundt under oppklaringen. Bøkene hans er blitt utgitt på mer enn 40 språk, og er solgt i flere enn 50 millioner eksemplarer.Han var den første forfatter som mottok alle de tre store krimprisene i USA; Edgar Award, Shamus Award og Anthony Award.Hemmeligheter og familiebånd er temaer i flere av hans bøker.


== Bøker oversatt til norsk ==
Ikke gi slipp 2019 («Don't Let Go», 2017)
Vær på vakt 2017 («Fool Me Once», 2016)
Den fremmede 2016 («The Stranger», 2015)
Savner deg 2015  («Missing you», 2014)
Seks år 2013 («Six years», 2013)
Vær hos meg 2012 («Stay close», 2012)
Tilgi meg 2011 («Caught», 2010)
Hold tett 2010 («Hold Tight», 2008) - Utgitt som lydbok i 2010
I den skogen 2009 («The Woods», 2007) - Utgitt som lydbok i 2009
Den uskyldige 2008 («The innocent», 2005) - Utgitt som lydbok i 2007
Når noen bare forsvinner 2007 («Just One Look», 2004) - Utgitt som lydbok i 2009.
Ingen ny sjanse 2006 («No second chance», 2003) - Utgitt som lydbok i 2005.
Borte for alltid 2005 («Gone for good», 2002) - Utgitt som lydbok i 2005.
Ikke ett Ord 2004 («Tell no one», 2001) - Utgitt som lydbok i 2006.
Mirakelkuren 2014 («Miracle Cure», 1991)
Varsel om død 2014 («Play dead», 1990)


== Myron Bolitar serie ==
Hjem 2018 Bolitar 11 («Home», 2016)
Ringer i vann 2012 Bolitar 10 («Live Wire», 2011)
Dypt savnet 2010 Bolitar 9 («Long Lost», 2009)
På grunn av et løfte 2009 Bolitar 8 («Promise Me», 2006) - Utgitt som lydbok i 2008
Den siste du møter 2009 Bolitar 7 («Darkest Fear», 2000)
Siste detalj 2009 Bolitar 6 («The Final Detail», 1999)
En venn av familien 2009 Bolitar 5 («One False Move», 1998)
Feil side av veien 2009 Bolitar 4 («Back Spin», 1997)
En siste sjanse 2009 Bolitar 3 («Fade Away», 1996) 
Harde slag 2009 Bolitar 2 («Drop Shot», 1996)
Livstegn 2009 Bolitar 1 («Deal Breaker», 1995)


== Mickey Bolitar serie  (for barn/ungdom) ==
Beskytteren 2013 Mickey Bolitar 1 («Shelter», 2011) - Utgitt som lydbok i 2013
Jegeren 2014 Mickey Bolitar 2 («Seconds away», 2012) - Utgitt som lydbok i 2014
Oppdageren 2015 Mickey Bolitar 3 («Found », 2014) - Utgitt som lydbok i 2015MerkUtgivelsesåret på de norske utgavene er som heftet
Bøker kan ikke kjøpes via Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, heller ikke låne hvis man ikke er hørselshemmet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Harlan Coben – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harlan Coben på Internet Movie Database 
(en) Harlan Coben hos The Movie Database 
Harlan Coben på Twitter 
(en) Harlan Coben på Facebook 
Harlan Coben på Instagram
Smell-o-vision

Smell-o-vision er navnet som er gitt på en type film hvor tilskueren kan «lukte» hva som skjer i filmen. Teknikken ble utviklet i 1960 av Mike Todd, Jr., sønn av filmprodusenten Mike Todd. Metoden sendte 30 ulike dufter mot kinoens seter, utløst av filmens lydspor.


== Historie ==
Filmen Behind the Great Wall (1959), benyttet en metode kalt Aroma-Rama til å sende dufter gjennom air conditioning-anlegget til en kinosal.  Todds film Scent of Mystery (1960) sendte lukter ut til tilskuerne i løpet av filmen ved å bruke en mer avansert prosess kalt «Smell-o-vision».  Problemer med å få ut duftene synkront med filmen og å fjerne lukten mellom hver forestelling førte til Smell-o-visions snarlige endelikt.


== Aprilspøk ==
I 1965 spilte BBC TV seerne sine et puss, med en aprilspøk. Fjernsynskanalen sendte et "intervju" med en mann som hadde oppfunnet en ny teknologi kalt «Smell-o-vision» som gjorde det mulig for TV-seere hjemme å oppleve dufter som ble produsert i fjernsynsstudioet. For å demonstrere kuttet mannen opp noen løk og kokte en kanne kaffe. Seere ringte inn for å bekrefte at de hadde luktet duftene som ble «overført» gjennom fjernsynsapparatene deres. Responsen fra noen av seerne på denne spøken kan muligens være et eksempel på et psykosomatisk fenomen.


== Odorama ==
I en hyllest til Smell-o-vision, slapp den amerikanske filmregissøren John Waters en forbedret «Odorama»-versjon av sin film Polyester i 1982.  Waters inkluderte «skrap-og-lukt»-kort som tilskuerne brukte mens de så på filmen.


== Se også ==
Aleksandr Skrjabin
Synestesi


== Eksterne lenker ==
Mike Todd, Jr. Obituary, The 70mm Newsletter
Hollywood Ballyhoo, The Belknap Collection for the Performing Arts, University of Florida
Timeline of Influential Milestones and Important Turning Points in Film History
Film History of the 1950s, The Greatest Films
Museum of Hoaxes, Smellovision
www.SmellCinema.com, Smell Cinema Website – Smell-o-visionSmellovision's coming to the big screen
Fred. Olsens gate (Oslo)

Fred. Olsens gate (1-11, 2-6) er en gate i Kvadraturen i Sentrum i Oslo. Den går fra Rådhusgata forbi Oslo børs til Jernbanetorget. Den fikk sitt nåværende navn i 1934 og er oppkalt etter skipsreder Fred. Olsen (1857–1933). Gata het tidligere Store Strandgade (Lille Strandgade var nåværende Strandgata), og startet opprinnelig helt fra samløp med Skippergata ved Grev Wedels plass. Traseen sør for Rådhusgata er nå erstattet av adkomst til Festningstunnelen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fred. Olsens gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 177. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Bilde fra Fred. Olsens gate mot Grev Wedels plass, 1961
Gemäldegalerie Alte Meister

Gemäldegalerie Alte Meister i Dresden er en verdensberømt samling av malerier fra renessanse til barokk. Samlingen ble grunnlagt mellom 1694 og 1733 av de saksiske kurfyrstene og polske kongene August den sterke og August III. Etter å ha vokst raskt, særlig gjennom innkjøpet av 100 mesterverker i 1746, flyttet bygningen i 1747 inn i de tidligere stallene ved Neumarkt, som var ombygget til galleri. På 1800-tallet bygget Gottfried Semper den nåværende galleribygningen ved Zwinger («Semperbygningen»), som ble ferdigstilt i 1855. Gemäldegalerie Alte Meister mottar mer enn 500 000 besøkende i året.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gemäldegalerie Alte Meister (Dresden) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gemäldegalerie Alte Meister, Dresden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Staatliche Kunstsammlungen Dresden