Svingfluer

Svingfluer (Sepsidae), er en liten familie av små fluer. De fleste artene er blanke, slanke og ligner litt på maur. Det finnes ikke spesielt mange arter, men noen av dem er meget vanlige. Svingfluene har en interessant paringsatferd som har blitt mye studert. Hannene forsvarer territorier som hunnene kommer til, og markerer territoriet ved å vifte med vingene.


== Utseende ==
Små, slanke fluer (2–6 mm lange), kroppen er ofte blank og vanligvis lite hårete. Brystpartiet (thorax) har en del kraftige børster. Bakkroppen er lang og slank, sylindrisk eller noe kølleformet.
Hodet er nokså lite, nesten kulerundt, med forholdsvis små fasettøyne. Punktøyne (ocelli) mangler. Hodet har ganske få børster. Antennene er små, og består av tre ledd med en antennebørste (arista) på det ytterste leddet – denne formen er felles for de fleste høyere fluer.
Vingene er lange og smale.  Hos den største slekten, Sepsis, er de klare med en mørk tydelig flekk nær spissen.
Beina er lange og slanke, frambeina hos hannene har vanligvis forskjellige utvekster, knøler og stive børster på leggen (tibia), disse brukes til å holde hunnen fast under paringsakten.
Larvene er pølseformede, tilspisset i forenden, uten noe tydelig markert hode. Mellom hvert av de 11 kroppsleddene er det tverr-rader av små pigger eller kroker.


== Levevis ==

Larvene lever i en rekke forskjellige typer råtnende materiale, som sopp, åtsel og døde insekter. Trolig spiser de bakterier. Særlig mange svingfluer finner man på kumøkk, der hunnene legger egg på ferske kuruker. De voksne fluene spiser ulike slags råtnende materiale, men også nektar fra blomster.


=== Forsvarer territoriet sitt ===
Hannene forsvarer territorier enten på kurukene eller på slette flater som steiner eller bygningsvegger. De vifter (signaliserer) med vingene for å markere territoriet og kanskje også tiltrekke seg hunner. Hos slekten Sepsis har hannene en mørk flekk i spissen av vingen som virker som et signalflagg. Hannen bruker sine spesialiserte frambein til å holde hunnen fast under paringen, da han griper hunnens vinger mellom forlåret og leggen. Hannen passer ofte på hunnen en tid før selve paringen, og i denne fasen kan det oppstå voldsomme slagsmål mellom hannene om hunnene.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Orden Tovinger, Diptera
Underordenen Fluer, Brachycera
Gruppe Høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora
Overfamilien Sciomyzoidea
Familien Svingfluer, Sepsidae
Underfamilien Orygmatinae – forholdsvis store og hårete arter, ligner tarefluer (Coelopidae)
Slekten Orygma
Orygma luctuosum Meigen, 1830  – funnet spredt over det meste av Norge. Lever i tarehauger langs havkanten.
Undferfamilien Sepsinae
Slekten Ortalischema Frey, 1925
Ortalischema albitarse (Zetterstedt, 1847)  – Nord-Trøndelag, de voksne dyrene på eller ved hestelort
Slekten Themira Robineau-Desvoidy, 1830  – lever særlig nær vann, på myrer eller i sumper
Themira annulipes (Meigen, 1826)  – over hele Norge
Themira arctica (Becker, 1915)  – Troms
Themira germanica Duda, 1926  – Troms
Themira gracilis (Zetterstedt, 1847)  – Rogaland og Troms
Themira leachi (Meigen, 1826)  – vanlig over hele Norge
Themira lucida (Stæger, 1844)  – Vestlandet og Nord-Norge
Themira malformans Melander & Spuler 1917  – Oppland og Nord-Norge
Themira minor (Haliday, 1833)  – kjent fra Sør-Østlandet
Themira nigricornis (Meigen, 1826)  – spredte funn til Nordland
Themira pusilla (Zetterstedt, 1847)  – Oppland
Themira putris (Linnaeus, 1758)  – hele landet unntatt lengst i sør
Themira superba (Haloday, 1833)  – spredte funn over hele landet
Slekten Saltella Robineau-Desvoidy, 1830
Saltella sphondylii (Schrank, 1803)  – kjent fra Rogaland, lever på kumøkk
Slekten Nemopoda Robineau-Desvoidy, 1830
Nemopoda nitidula (Fallén, 1820)  – over hele landet. På skyggefulle steder.
Nemopoda pectinulata Loew, 1873  – spredt over hele landet, særlig i fjellbjørke-sonen
Slekten Meroplius Rondani, 1874
Meroplius minutus (Wiedemann, 1830)  – gamle funn på Østlandet, mest på utedoer
Slekten Sepsis Fallén, 1810  – med en mørk flekk ytterst i vingen. Særlig på kumøkk.
Sepsis biflexuosa Strobl, 1893  – Troms
Sepsis cynipsea (Linnaeus, 1758)  – vanlig over hele landet
Sepsis flavimana Meigen, 1826  – over hele landet
Sepsis fulgens Meigen, 1826  – over hele landet
Sepsis nigripes Meigen, 1826  – funnet i Finnmark
Sepsis orthocnemis Frey, 1908  – vanlig over hele landet
Sepsis punctum (Fabricius, 1794)  – vanlig over hele landet
Sepsis violacea Meigen, 1826  – vanlig over hele landet


== Kilder ==
Pont, A.C. og Meier, R. 2002. The Sepsidae (Diptera) of Europe. Fauna Entomologica Scandinavica 37. Brill, Leiden.


== Eksterne lenker ==
(en) svingfluer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) svingfluer i Encyclopedia of Life 
(en) svingfluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svingfluer hos Artsdatabanken 
(sv) svingfluer hos Dyntaxa 
(en) svingfluer hos Fauna Europaea 
(en) svingfluer hos Fossilworks 
(en) svingfluer hos ITIS 
(en) svingfluer hos NCBI 
(en) Kategori:Sepsidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sepsidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
The Encyclopedia of Sepsidae Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. - engelskspråklig. Med detaljerike nærbilder og annen informasjon av mer enn 50 arter.
Svingfluer, (Diptera)  - engelskspråklig. Med gode nærbilder av flere arter.
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.