jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Edderkoppblomfamilien

Edderkoppblomfamilien (Cleomaceae) er en plantefamilie i korsblomstordenen.
Artene er urter eller busker med som regel håndflikete blad. Blomsterstanden er klaselignende, og blomstene er ofte monosymmetriske. Kronbladene og pollenbærerne er krummet oppover, og det er fire kronblad, seks pollenbærere og to fruktemner.
Familien er utbredt i alle varmt tempererte til tropiske områder, men det er flest arter i Neotropis. Mange arter er ørkenplanter, og noen få har utviklet C4-fotosyntese. I Europa forekommer tre arter i slekta Cleome, men ingen vokser naturlig i Norge.
Disse plantene ble tidligere regnet til kapersfamilien (Capparaceae), men DNA-analyser førte til at de ble flyttet til en egen familie. De omtrent 270 artene fordeles på 26 slekter etter at den store slekta Cleome ble splittet opp. 
Edderkoppblom (Tarenaya spinosa) og noen andre dyrkes som prydplanter, men ellers har familien liten økonomisk betydning. 


== Litteratur ==
«Cleomaceae». APWEbsite. Besøkt 12. oktober 2022. 
Mohamed Abd S. El Zayat, Mahmoud El Sayd Ali og Mohamed Hamdy Amar (2020). «A systematic revision of Capparaceae and Cleomaceae in Egypt: an evaluation of the generic delimitations of Capparis and Cleome using ecological and genetic diversity». Journal of Genetic Engineering and Biotechnology. 18 (58). PMC 7538494 . PMID 33025275. doi:10.1186/s43141-020-00069-z. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cleomaceae i Encyclopedia of Life 
(en) Cleomaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cleomaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Cleomaceae hos Dyntaxa 
(en) Cleomaceae hos Fossilworks 
(en) Cleomaceae hos ITIS 
(en) Cleomaceae hos NCBI 
(en) Cleomaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Cleomaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Cleomaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cleomaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Dagblomstfamilien

Dagblomstfamilien (Commelinaceae) er en plantefamilie i ordenen Commelinales. Den omfatter ca. 500 arter fordelt på 38 planteslekter. Familien omfatter noen potteplanter, som for eksempel zebrina (Tradescantia zebrina).


== Kjente slekter ==
Dagblomster (Commelina)
Vandrejøder (Tradescantia)


== Eksterne lenker ==
(en) Dagblomstfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Dagblomstfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dagblomstfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Dagblomstfamilien hos Dyntaxa 
(en) Dagblomstfamilien hos Fossilworks 
(en) Dagblomstfamilien hos ITIS 
(en) Dagblomstfamilien hos NCBI 
(en) Dagblomstfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Dagblomstfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Commelinaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Commelinaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaktusfamilien

Kaktusfamilien (Cactaceae) er en plantefamilie i nellikordenen. Den omfatter 90 planteslekter. Kaktusfamilien er utbredt i varme, tørre strøk. 
Kaktuser er sukkulenter som lagrer vann i stammen eller røttene. Alle kaktuser er sukkulenter, men ikke alle sukkulenter er kaktuser. Det som først og fremst kjennetegner kaktuser er en sylindrisk, høy og grenete eller kort og kuleformet stengel. Kaktuser mangler blad. I stedet er stengelen kantet, ribbet og besatt med såkalte areoler, som er avrundete utvekster besatt med hår eller pigger. 
Plantenes størrelse og form varierer fra små piggeballer til trelignende stammer med høyde på over 3 meter.
Kaktus er særlig utbredt i Amerika, men finnes også rundt Middelhavet og i Øst-Afrika. Fra arten Opuntia ficus-indica kommer den spiselige frukten kaktusfiken. Saften fra andre kaktustyper brukes som ingrediens i forskjellige sminke- og hudpleiemidler.
Piggene som dekker kaktusens overflate beskytter den mot skader fra eventuelle tørste dyr som kan finne på å forsyne seg av vannlageret.  
De små og tildels mellomstore kaktusene er populære stueplanter, men tåler ikke overvanning. Kaktus dør av for mye vann. Det som skjer er at plantecellene trekker til seg vann til cellemembranene revner, og planten slutter å transportere vann fra røttene. Likevel vil celle etter celle bli smittet av naboen under, til hele planten er et vassent skinn.
Om sommeren skal de vannes regelmessig, men tørke ut mellom hver vanning. Om vinteren kan de settes kjøligere (12 grader celsius), og da skal de praktisk talt ikke vannes, i hvert fall ikke på flere måneder. De fleste kaktuser er solelskere, og tåler tørr luft godt. De er derfor ypperlige stueplanter siden stueluften ofte er for tørr for de fleste planter, spesielt om vinteren da relativ luftfuktighet ofte synker på grunn av sentralfyring. Novemberkaktus innenfor Schlumbergera-slekten- og påskekaktus (Hatiora) er kaktuser fra de tropiske regnskogene i Sør-Amerika. Disse vokser som epifytter i trærne. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kaktusfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kaktusfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Kaktusfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kaktusfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Kaktusfamilien hos Dyntaxa 
(en) Kaktusfamilien hos Fossilworks 
(en) Kaktusfamilien hos ITIS 
(en) Kaktusfamilien hos NCBI 
(en) Kaktusfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Kaktusfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Cactaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Yamsrotfamilien

Jamsrotfamilien (Dioscoreaceae) er en plantefamilie i ordenen Dioscoreales. Den omfatter ca. 750 arter fordelt på 4 planteslekter. Noen arter i slekten Dioscorea har røtter (jams) som er spiselige etter koking. Med APG II-systemet ble de tidligere familiene Trichopodaceae og Taccaceae overført til jamsrotfamilien i 2003.
Dioscorea villosa, wild yam, brukes mye i kosttilskudd som hevdes å ha effekter på grunn av såkalt naturlige kvinnelige hormoner. DHEA trekkes ofte inn i markedsføringen av jamsrotpreparater. Jamsrot inneholder imidlertid ikke DHEA, men den steroidhormonlignende forbindelsen diosgenin som er et mye brukt billig råstoff for storskala laboratorieproduksjon av DHEA, progesteron og testosteron. Diosgenin markedsføres gjerne som "naturlig" DHEA, men det er liten grunn til å tro at det biokjemiske apparatet hos mennesket er i stand til å omdanne diosgenin til DHEA.


== Eksterne lenker ==
(en) Jamsrotfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Jamsrotfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Jamsrotfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Jamsrotfamilien hos Dyntaxa 
(en) Jamsrotfamilien hos Fossilworks 
(en) Jamsrotfamilien hos ITIS 
(en) Jamsrotfamilien hos NCBI 
(en) Jamsrotfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Jamsrotfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Dioscoreaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dioscoreaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Begoniafamilien

Begoniafamilien (Begoniaceae) er en plantefamilie i ordenen Cucurbitales. Den omfatter ca. 920 arter fordelt på 3 planteslekter. Noen arter i slekten Begonia dyrkes som potteplanter.


== Eksterne lenker ==
(en) Begoniafamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Begoniafamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Begoniafamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Begoniafamilien hos Dyntaxa 
(en) Begoniafamilien hos Fossilworks 
(en) Begoniafamilien hos ITIS 
(en) Begoniafamilien hos NCBI 
(en) Begoniafamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Begoniafamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Begoniaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Begoniaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Kornellfamilien

Kornellfamilien (Cornaceae) er en plantefamilie i kornellordenen (Cornales).
Antall arter og slekter varierer mye hos ulike forfattere. Dette avhenger særlig av om sumptrefamilien (Nyssaceae) oppfattes som en underfamilie, eller egen familie. I APG III-systemet ble den regnet som en underfamilie av kornellfamilien, men i APG IV-systemet er den igjen en egen familie. Slekta Alangium med omtrent 24 arter er ofte blitt plassert i en egen familie, Alangiaceae, men regnes nå til Cornaceae.
Dette innebærer at familien nå omfatter omtrent 85 arter fordelt på 2 slekter, Cornus og Alangium. Norsk litteratur, som Norsk flora, 7. utg og Artsdatabanken, splitter den store og uensartete slekta Cornus i flere slekter, men spesielt i amerikansk litteratur er det fortsatt vanlig å opprettholde Cornus i vid forstand.De fleste artene er busker eller trær, men det er også noen urter med jordstengel. Bladene er hele med buete nerver; de sitter spredt eller motsatt og er helrandete. Blomstene er firtallige, og frukten er en steinfrukt. Cornus er utbredt i de tempererte strøkene på den nordlige halvkule og har også én art i Andesfjellene i Sør-Amerika og én i Øst-Afrika. Alangium er utbredt i tropiske og subtropiske deler av Afrika, Asia, Australia og stillehavsøyene.
I Norge er kun skrubbær (Cornus suecica [Chamaepericlymenum suecicum]) og villkornell (Cornus sanguinea [Swida sanguinea]) opprinnelig viltvoksende, men flere hagearter er forvillet og delvis naturalisert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Cornaceae». APWEbsite. Besøkt 1. juli 2017. 
«Cornaceae». Flora of China. Besøkt 1. juli 2017. 
«Cornaceae». Flora of North America. Besøkt 1. juli 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) kornellfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) kornellfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kornellfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) kornellfamilien hos Dyntaxa 
(en) kornellfamilien hos Fossilworks 
(en) kornellfamilien hos ITIS 
(en) kornellfamilien hos NCBI 
(en) kornellfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) kornellfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Cornaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cornaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Dipsacoideae

Dipsacoideae er en underfamilie i kaprifolfamilien. Den samme gruppen het tidligere kardeborrefamilien og var en selvstendig plantefamilie med det vitenskapelige navnet Dipsacaceae. 
De er ett- eller flerårige urter med motsatte eller kransstilte blad. Stengelen er opprett. Blomstene er små og sitter i kurvlignende blomsterhoder som er omgitt av kurvdekkblad. Frukten er tørr, ofte med varig beger. Kurvdekkbladene er antakelig utviklet for at frøene lettere skal spres seg med vinden, men frøspredning med maur er sannsynligvis også viktig. Underfamilien er rikest utviklet i middelhavslandene, men er utbredt i store deler av Eurasia og nord, øst og sør i Afrika. I Norge vokser tre arter, blåknapp, rødknapp og bakkeknapp.
Slekten Triplostegia med to arter i Himalaya og Sørvest-Asia er ganske avvikende og har noen bygningstrekk som minner om Valerianoideae.


== Kilder ==
«Dipsacoideae». APWEbsite. Besøkt 25. desember 2014. 
«Väddväxter». Den virtuella floran. Besøkt 25. desember 2014. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 386–387. ISBN 82-512-0355-4. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 425–428. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Dipsacoideae hos Tropicos 
(en) Kategori:Dipsacoideae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dipsacoideae – detaljert informasjon på Wikispecies
Ibenholtfamilien

Ibenholtfamilien (Ebenaceae) er en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfatter ca. 550 arter fordelt på 4 planteslekter. Artene er busker og trær. Familien har en pantropisk utbredelse, men noen arter finnes i tempererte strøk. Økonomisk er ibenholtfamilien viktig på grunn av det verdifulle trevirket. Arten kakiplomme gir spiselige frukter, kaki og varianten sharon.


== Kilder ==
«Ebenaceae». APWEbsite. Besøkt 15. juni 2017. 
«Ebenaceae». Flora of China. Besøkt 15. juni 2017. 
«Ebenaceae». Flora of North America. Besøkt 15. juni 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) ibenholtfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) ibenholtfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ibenholtfamilien hos Artsdatabanken 
(en) ibenholtfamilien hos Fossilworks 
(en) ibenholtfamilien hos ITIS 
(en) ibenholtfamilien hos NCBI 
(en) ibenholtfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) ibenholtfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Ebenaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ebenaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Ibenholt

Ibenholt er verdifullt trevirke fra arter i slekten Diospyros i ibenholtfamilien. Det er bare den harde kjerneveden som kalles ibenholt. De svarte tangentene på pianoer er oftest laget av ibenholt. Det brukes også noe til møbler, samt som gripebrett på strykeinstrumenter og gitarer. 
Ordet ibenholt har sitt opphav i oldtidens Egypt, «hebeni», hvor ibenholt ble brukt blant annet for møbler. Ifølge egyptisk mytologi satt solguden Ra på en trone av ibenholt.


== Litteratur ==
«Ibenholt». Store norske leksikon. Besøkt 24. juni 2017. 
Treteknisk håndbok (2 utg.). Norsk treteknisk institutt. 1999. s. 41. ISBN 82-7120-030-5.
Morbærfamilien

Morbærfamilien er en plantefamilie i ordenen Rosales som omfatter 40 planteslekter. 


== Bruk ==
Fra arter i morbærfamilien får man fruktene morbær, brødfrukt og fiken. Noen arter av fiken brukes som stueplanter, særlig bjørkefiken (Ficus benjamina). Blader fra treet hvitmorbær (Morus alba) brukes i produksjon av silke som mat for silkeormene.


== Kjente slekter ==
nedenfor gjengis de sentrale slektene av morbærfamilien:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) morbærfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) morbærfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) morbærfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) morbærfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) morbærfamilien hos Dyntaxa 
(en) morbærfamilien hos Fossilworks 
(en) morbærfamilien hos ITIS 
(en) morbærfamilien hos NCBI 
(en) morbærfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) morbærfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Moraceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Slireknefamilien

Slireknefamilien eller syrefamilien (Polygonaceae) er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales). Den omfatter ca. 1100 arter fordelt på 46 planteslekter. Familien omfatter en del ugressplanter, særlig i syreslekta (Rumex). Disse kan være en plage i landbruket. Rabarbra (Rheum) hører også til slireknefamilien. Mange av artene inneholder mye oksalsyre og er derfor giftige.
Ordet slirekne er en sammensetning av slire og kne. Det bøyes slik på bokmål: et slirekne eller en slirekne – slirekneet eller slirekneen – slirekne(er) – slirekneene eller slireknea.


== Slekter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Slireknefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Slireknefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Slireknefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Slireknefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Slireknefamilien hos Dyntaxa 
(en) Slireknefamilien hos Fossilworks 
(en) Slireknefamilien hos ITIS 
(en) Slireknefamilien hos NCBI 
(en) Slireknefamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Slireknefamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Polygonaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tjernaksfamilien

Tjønnaksfamilien er en plantefamilie som omfatter seks–sju planteslekter.
I Norge vokser rundt 20 arter i tjønnaksslekta og trådtjønnaksslekta. De spiller en stor rolle i ferskvannsøkosystemer der de skaffer føde og skjulesteder for mange dyr. Vasskransslekta (Zannichellia) med én art i Norge er ganske avvikende og blir ofte regnet til en egen familie.


== Eksterne lenker ==
(en) Tjønnaksfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Tjønnaksfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Tjønnaksfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tjønnaksfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Tjønnaksfamilien hos Dyntaxa 
(en) Tjønnaksfamilien hos Fossilworks 
(en) Tjønnaksfamilien hos ITIS 
(en) Tjønnaksfamilien hos NCBI 
(en) Tjønnaksfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Tjønnaksfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Potamogetonaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Angiosperm Phylogeny Website – Potamogetonaceae
Tamariskfamilien

Tamariskfamilien (Tamaricaceae) er en plantefamilie i nellikordenen (Caryophyllales).
Artene er busker, halvbusker eller små trær. Bladene sitter spredt og er små, enkle og ofte skjellaktige. De fleste er halofytter og kan vokse på sterkt saltholdig jord. Saltoverskuddet skilles ut i kjertler. Blomstene sitter i klaser eller topper, mer sjeldent enkeltvis. De er fire- eller femtallige og som regel tvekjønnede. Blomsten har 4–5 begerblad, 4–5 kronblad, 4–10, eller av og til mange, pollenbærere og 3–5 arr. Frukten er en kapsel som åpner seg og inneholder mange hårete frø.
De vokser i ørken og steppe, langs elver og på havstrender. Utbredelsen omfatter store deler av Eurasia og deler av Afrika, men de fleste vokser i områder med temperert eller subtropisk klima fra middelhavsområdet til Sentral-Asia. Noen arter er dyrket og naturalisert i Nord-Amerika og andre steder. I Norge finnes én art, klåved (Myricaria germanica).
Familien omfatter mellom 80 og 120 arter i ulike oversikter. Vanligvis anerkjennes tre slekter: klåvedslekta (Myricaria), Reaumuria og tamariskslekta (Tamarix). Av og til skilles noen arter ut i egne små slekter. Det gjelder Hololachna, vanligvis regnet til Reaumuria, og Myrtama eller Tamaricaria, som regel regnet til Myricaria. 


== Litteratur ==
«Tamaricaceae». APWEbsite. Besøkt 25. mars 2019. 
«Tamaricaceae». Flora of China. Besøkt 25. mars 2019. 
«Tamaricaceae». Flora of Pakistan. Besøkt 25. mars 2019. 
J.L. Villar og M.A. Alonso (2017). «Tamaricaceae». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 25. mars 2019. 
J.F. Gaskin m.fl. (2004). «A systematic overview of Frankeniaceae and Tamaricaceae from nuclear rDNA and plastid sequence data». Annals of the Missouri Botanical Garden. 91 (3): 401–409. ISSN 2162-4372. JSTOR 3298617. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tamariskfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Tamariskfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Tamariskfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tamariskfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Tamariskfamilien hos Dyntaxa 
(en) Tamariskfamilien hos Fossilworks 
(en) Tamariskfamilien hos ITIS 
(en) Tamariskfamilien hos NCBI 
(en) Tamariskfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Tamariskfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Tamaricaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Sivblomst

Sivblomst (Scheuchzeria palustris) er en eneste arten i sivblomfamilien (Scheuchzeriaceae). Arten vokser på fuktige myr- og sumpområder i Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Sivblomst i Encyclopedia of Life 
(en) Sivblomst i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sivblomst hos Artsdatabanken 
(sv) Sivblomst hos Dyntaxa 
(en) Sivblomst hos ITIS 
(en) Sivblomst hos NCBI 
(en) Sivblomst hos The International Plant Names Index 
(en) Sivblomst hos Tropicos 
(en) Kategori:Scheuchzeria palustris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Scheuchzeria palustris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scheuchzeria palustris – detaljert informasjon på Wikispecies
Sauløkfamilien

Sauløkfamilien (Juncaginaceae) er en plantefamilie i ordenen Alismatales. Den omfatter 25 arter fordelt på 4 planteslekter, hvorav sauløkslekten er den mest kjente.


== Eksterne lenker ==
(en) Sauløkfamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sauløkfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) Sauløkfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sauløkfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) Sauløkfamilien hos Dyntaxa 
(en) Sauløkfamilien hos Fossilworks 
(en) Sauløkfamilien hos ITIS 
(en) Sauløkfamilien hos NCBI 
(en) Sauløkfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Sauløkfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Juncaginaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vintergrønnfamilien

Vintergrønnfamilien (Pyrolaceae) var en plantefamilie i ordenen Ericales. Den omfattet 30 arter fordelt på 4 planteslekter. Som navnet tilsier, er artene grønne hele vinteren gjennom. 
En kjent art er olavsstake (Moneses uniflora) som vokser i hele Norge. Også bittergrønn (Chimaphila umbellata) vokser sjelden i Norge – i Sande i Vestfold, Hurum, Vansjø-området og på Ringerike.


== Eksterne lenker ==
(en) Vintergrønnfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Vintergrønnfamilien hos ITIS 
(en) Vintergrønnfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Pyrolaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Valerianoideae

Valerianoideae er en underfamilie i kaprifolfamilien. Den samme gruppen het tidligere vendelrotfamilien og var en selvstendig plantefamilie med det vitenskapelige navnet Valerianaceae. 
De er ett- eller flerårige urter med motsatte eller kransstilte blad; noen har bare en rosett ved grunnen. Bladene har ofte en sterk, ubehagelig lukt. Blomstene er oversittende, i kvastlignende, ofte tette blomsterstander. Frukten er tørr med varig beger. Mange ulike tilpasninger hjelper til med frøspredningen, som fnokker, kroker og elaiosomer.
Valerianoideae fins fortrinnsvis i de tempererte områdene på den nordlige halvkule og i Sør-Amerika, men de finnes også i tropiske fjell som Andes, fjellene i Øst- og Sør-Afrika, De vestlige Ghatfjellene i India og på Sundaøyene. Artsrikdommen er størst i middelhavsområdet og Andes. I Norge vokser arter fra to slekter, vendelrotslekta (Valeriana) og vårsalatslekta (Valerianella).


== Kilder ==
«Valerianoideae». APWEbsite. Besøkt 25. desember 2014. 
«Vänderotsväxter». Den virtuella floran. Besøkt 25. desember 2014. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 384–385. ISBN 82-512-0355-4. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 423–425. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Valerianoideae hos Tropicos 
(en) Kategori:Valerianoideae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Valerianoideae – detaljert informasjon på Wikispecies
Kreklingfamilien

Kreklingfamilien (Empetraceae) ble tidligere regnet som en egen plantefamilie i ordenen Ericales. Nyere undersøkelser har resultert i at denne familien sammen med flere andre mindre familier har blitt inkludert i lyngfamilien. Seinere systematiske oppsummeringer fra Angiosperm Phylogeny Group har beholdt denne oppfatningen.Gruppen regnes nå som stammen Empetreae i underfamilien Ericoideae. De skiller seg fra resten av lyngfamilien ved å være vindpollinerte.De tidligere vanligste systemene (Cronquist-systemet og Takhtajan-systemet) hadde denne familien, vanligvis med 3 slekter og ca, 10 arter. Den foreløpig siste utgava av Lids flora (7. utgave, 2005) har kreklingfamilien som egen familie med den ene slekta som forekommer i Norge, kreklingslekta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kreklingfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kreklingfamilien hos Fossilworks 
(en) Kreklingfamilien hos ITIS 
(en) Kreklingfamilien hos The International Plant Names Index 
(en) Kreklingfamilien hos Tropicos 
(en) Kategori:Empetreae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons