Yves Montand

Yves Montand (født Ivo Livi 13. oktober 1921 i Monsummano Terme i Toscana i Italia, død 9. november 1991 i Senlis i Frankrike) var en italienskfødt fransk skuespiller, sanger og danser.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ivo Livi - Yves Montand - kom fra en bondefamilie som flyttet fra Italia til Marseille i Frankrike i 1923 da fascistene kom til makten i Italia. Han sluttet på skolen da han var elleve år gammel og arbeidet på en pastafabrikk, i barer og i en frisørsalong.


=== Karriere ===
Han opptrådde for første gang på en scene da han var sytten år gammel. Han arbeidet seg opp og kom så etterhvert til Paris, og da han var i tyveårene sang han på scener i Paris under navnet Yves Montand. Han ble oppdaget av Édith Piaf da han sang på Moulin Rouge. De var samboere i to år.Med Edith Piafs hjelp kom han å bli en av Frankrikes mest folkekjære og populære kabarétsanger.  Hun ordnet også med en filmrolle til ham, som skulle blegynnelsen på en lysende filmkarriere (fra 1946).I oktober 1947 sang han Mais qu'est-ce que j'ai ? (musikk av Henri Betti og sangtekst av Édith Piaf) på Théâtre de l'Étoile. Betti bad ham om også å synge C'est si bon men Montand avslo. Men etter at en sanginnspilling av den ved Sœurs Étienne i 1948, ombestemte han seg.
Under sin karriere spilte også i amerikanske spillrefilmer og opptrådte på Broadway. 
Montand giftet seg med Simone Signoret i 1951, etter at hun var blitt skilt i 1949 fra hennes første ektemann, regissøren Yves Allegret. Ekteskapet varte til hun døde i 1985. Signoret hadde en fire år gammel datter, Catherine, fra ekteskapet med Allegret da hun giftet seg med Montand, og da datteren ble voksen hadde Montand et kjærlighetsforhold til henne, noe som gikk sterkt inn på Signoret da hun fant det ut, men som hun valgte å ikke offentliggjøre.Signoret introduserte Montand til venstresidens politikksirkler i Paris, og selv om han aldri ble medlem av kommunistpartiet kalte han seg selv for deres medløper. Senere skiftet han totalt politisk kurs, fordømte kommunismen og roste Ronald Reagan og Margaret Thatcher.I 1987 giftet han seg med Carole Amiel, som han fikk en sønn med. Etter Montands død i 1991 ble han gravlagt ved sin første kones side på Père Lachaise-kirkegården i Paris.


== Filmografi ==
1946 : Étoile sans lumière; regi: Marcel Blistène
1946 : Nattens porter; regi: Marcel Carné
1947 : L'Idole; regi: Alexandre Esway
1950 : Souvenirs perdus; regi: Christian-Jaque
1951 : Det røde vertshus; regi: Claude Autant-Lara
1952 : Paris chante toujours !; regi: Pierre Montazel
1953 : Fryktens lønn; regi: Henri-Georges Clouzot
1954 : Amorøse eventyr; regi: Alessandro Blasetti & Paul Paviot
1955 : Heltene er trette ; regi: Yves Ciampi
1955 : Napoléon; regi: Sacha Guitry
1955 : Nattens Margareta; regi: Claude Autant-Lara
1956 : Menn og ulver; regi: Giuseppe De Santis
1956 : Un matin comme les autres; regi: Yannick Bellon
1957 : Die Windrose; regi: Joris Ivens & Yannick Bellon
1957 : Les Sorcières de Salem; regi: Raymond Rouleau
1957 : Den store blå vegen ; regi: Gillo Pontecorvo
1958 : Premier mai
1959 : La Legge
1959 : Django Reinhardt
1960 : Hurra for kjærligheten!; regi: George Cukor
1961 : Skjulestedet
1961 : Liker De Brahms? ; regi: Anatole Litvak
1962 : Ma Geisha; regi: Jack Cardiff
1965 : Sovevognsmordet; regi: Costa-Gavras
1966 : Krigen er slutt; regi: Alain Resnais
1966 : Brenner Paris?; regi: René Clément
1966 : Grand Prix; regi: John Frankenheimer
1967 : Leve for å leve; regi: Claude Lelouch
1968 : En aften, et tog; regi: André Delvaux
1969 : M. Liberté
1969 : Z; regi: Costa-Gavras
1969 : Med fanden i hælene; regi: Philippe de Broca
1969 : Tilståelsen; regi: Costa-Gavras
1970 : På en klar dag; regi: Vincente Minnelli
1970 : Den røde sirkel; regi: Jean-Pierre Melville
1971 : La Folie des grandeurs; regi: Gérard Oury
1972 : Tout va bien; regi: Jean-Luc Godard
1972 : Han, hun... og David; regi: Claude Sautet
1973 : Le Fils; regi: Pierre Granier-Deferre
1973 : Gislene er vårt våpen; regi: Costa-Gavras
1974 : La Solitude du chanteur de fond; regi: Chris Marker
1974 : Le Hasard et la violence; regi: Philippe Labro
1974 : Vincent, Francois, Paul og de andre; regi: Claude Sautet
1975 : Med kald beregning; regi: Costa-Gavras
1975 : Le sauvage; regi: Jean-Paul Rappeneau
1976 : Police Python 357; regi: Alain Corneau
1977 : Tre glade svindlere; regi: Claude Pinoteau
1977 : Trusselen; regi: Alain Corneau
1978 : Les Routes du sud; regi: Joseph Losey
1979 : Clair de femme; regi: Costa-Gavras
1979 : I comme Icare; regi: Henri Verneuil
1981 : Le Choix des armes; regi: Alain Corneau
1982 : Tout feu, tout flamme; regi: Jean-Paul Rappeneau
1983 : Garçon !; regi: Claude Sautet
1986 : Jean de Florette – kilden i Provence; regi: Claude Berri
1986 : Jean de Florette 2 – Manon og kilden; regi: Claude Berri
1988 : Sangen er mitt liv; regi: Jacques Demy
1991 : Netchaïev est de retour; regi: Jacques Deray
1992 : Snøen på Pyreneene; regi: Jean-Jacques Beineix


== Bibliografi ==
1983 : Montand, la vie continue av Jorge Semprún  (Denoël)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Yves Montand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yves Montand på Internet Movie Database 
(sv) Yves Montand i Svensk Filmdatabas 
(da) Yves Montand på Filmdatabasen 
(da) Yves Montand på Scope 
(fr) Yves Montand på Allociné 
(en) Yves Montand på AllMovie 
(en) Yves Montand hos Turner Classic Movies 
(en) Yves Montand hos The Movie Database 
(en) Yves Montand hos Internet Broadway Database 
(en) Yves Montand på Discogs 
(en) Yves Montand på MusicBrainz 
(en) Yves Montand på Spotify 
(en) Yves Montand på Last.fm 
(en) Yves Montand på Genius — sangtekster 
(en) Yves Montand på AllMusic 
(en) Yves Montand på Internet Broadway Database
(en) Yves Montand hos Rotten Tomatoes