jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Palazzo Barbaran da Porto

Palazzo Barbaran da Porto er et palass i Vicenza tegnet og bygget av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Palasset er et av de 23 bygg i Vicenza som har plassert byen på UNESCOs liste over verdensarven. 
Det var grev Montano Barbarano som fikk det bygget, og Palladio hadde det hele ansvaret fra prosjektering i 1569 til bygget var ferdig i 1575. Det er det eneste store palasset hvor Palladio hadde totalansvar for byggingen. Det finnes bevart flere planer for bygget, men de er alle forskjellige fra det ferdige palasset. Palladios bokverk I Quattro Libri dell'Architettura omtaler palasset og har plantegning og fasaden samt detalj fra fasaden.
Barbarano skaffet seg også nabotomten noe som Palladio også omtaler i Quattro Libri. Palladio setter sammen de eksisterende husene på tomtene til et symmetrisk hele.
Dekorasjonene er utført av Battista Zelotti, Anselmo Canera and Andrea Vicentino, som alle var blant tidens viktige kunstnere.
Lorenzo Rubini og sønnen Agostino laget stukkaturen.


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Palazzo Barbaran Da Porto (Vicenza) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Centro Internazionale di Studi di Architettura Andrea Palladio Fondazione (engelsk og italiensk)
Gåsøya/Geitholmen naturreservat

Gåsøya/Geitholmen naturreservat ligger nord for Skogsøya i Øksnes kommune i Nordland. Naturreservatet består av  Gåsøya, Geitholmen og flere andre små holmer og skjær. Området har et areal på 6 655 dekar, hvorav 6 170 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta en rik hekkebiotop for sjøfugl.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Gåsøya/Geitholmen naturreservat
Frascati

Frascati er en by i storbyområdet Roma hovedstad i regionen Lazio i Italia. Byen ligger ca. 20 km sørøst for Roma og er vakkert beliggende på Albanerfjellenes nordlige skråninger ned mot den flate Campaniaen. Den er en av de tretten byene som utgjør Castelli Romani, og er i dag mest kjent som det historiske utfartsstedet til rike romere som på 1600-tallet etablerte sine ferievillaer i Frascati.


== Historie ==
Byen ligger i de vulkanske Albanerfjellene, like nedenfor oldtidens Tusculum. I det 4. århundre f.Kr. var Tusculum et attraktivt feriested for rike romere; mest kjent er kanskje Ciceros og Lucullis' ferieboliger på stedet. Det gamle Tusculum ble ødelagt i 1191, og på 1500-tallet ble Tusculum Novum anlagt. Tusculum Novum ble senere til dagens Frascati. Frascati ble kraftig bombet av allierte styrker den 8. september 1943.


== Severdigheter og attraksjoner ==
Hjertet til den engelske tronfølger Charles Edward Stuart (1720–88) oppbevares fortsatt i en urne i Frascati.
Områdets hvite viner er også kjent verden over, og Oslo-restauranten Frascati, som ble etablert på 1950-tallet, tok navnet sitt fra disse vinene.
Det europeiske romforskninginstituttet (ESRIN) ligger i Frascati.


== Henrik Ibsen på Villa Grazioli ==
Henrik Ibsen bodde sommeren 1866 i Villa Grazioli like utenfor Frascati. Det nyutgitte dramaet Brand var i ferd med å gjøre suksess i Norden, og Ibsen var i villrede om hvordan han skulle følge det opp. Til kameraten Paul Botten-Hansen skriver han 22. juli 1866: «Fra Vinduerne i mit Arbejdsværelse ser jeg i det yderste Fjerne Mons Soracte isoleret og dejligt stigende opp over den umaadelige Slette; – kort, hvor Du vender Dig er det som om Du saa udover den Slagmark hvor Verdenshistorien har leveret sin Hovedtræfning. – Nu skal jeg snart till at skrive for Alvor; jeg gaar endnu og tager Ryggtag med Stoffet, men jeg ved at jeg snart skal have Bæstet under mig, og saa glider det øvrige af sig selv.»
Dramaet Ibsen hadde i tankene var Kejser og Galilæer. Ideene til dette verdenshistoriske dramaet fikk Ibsen av Lorentz Dietrichsons lesning sommeren 1864 i Genzano, men det tok ennå sju år før stoffet hadde modnet seg så det kunne diktes og utkomme i bokform (Edvardsen 2001:110-112). I stedet skrev Ibsen til forlegger Frederik Hegel den 22. august og forhørte seg om han «… ikke skulde være villig till som Julebog at udgive «Kjærlighedens Komedie.» Den udkom ved Nytaar 1862–63 som Nytaarsgave for Illustr. Nyhedsblads Abonnenter og er neppe meget kjendt i Danmark.» En ny rettet utgave, tillempet et nordisk publikum med noe mindre lokal forankring til Christiania-miljøet, kom da også i 1867.

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Erik Henning Edvardsen 2001: Henrik Ibsen om seg selv. Oslo: Genesis forlag ISBN 82-476-0211-3
Atle Næss (1997). Ibsens Italia. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 8205252971.
Hammarnesflåget naturreservat

Hammarnesflåget naturreservat ligger på østsiden av Langvatnet i Rana kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 548 dekar. Området er vernet for å sikre en av de største og botanisk rikeste almeforekomstene på indre Helgeland.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hammarnesflåget naturreservat
Hammerø naturreservat

Hammerø naturreservat ligger omtrent fem kilometer sørøst for tettstedet Nesna i Nordland, i ei sørvendt li mellom gården Hammarøya og toppen av Hammarøyfjellet. 
Naturreservatet har et totalt areal på 98 dekar, hvorav 74 daa utgjør lauv-, bar- og blandingsskog. Her er også stedvis nakne steinurer.
Området domineres av en jevnt over tett og frodig bjørke- og almeskog, med innslag av vanlig kyst- og fjellvegetasjon.
Formålet med vernet er å bevare den største almeforekomsten i Nesna, og en av de største i den nordlige delen av Helgeland.


== Se også ==
Dillern-Ørnes naturreservat på Handnesøya
Husbymarka naturreservat på Tomma


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hammerø naturreservat
Verneforskrifter for naturreservatet
Direktoratet for naturforvaltning
Hensteinen, Horsvær og Gimsan fuglefredningsområde

Hensteinen, Horsvær og Gimsan fuglefredningsområde ligger i Brønnøy, Sømna og Bindal kommuner i Nordland. Fuglefredningsområdet omfatter flere mindre øyvær. Området har et areal på 4448 dekar, hvorav 2790 dekar sjøareal. Fuglefredningen er innført for å bevare et godt og uforstyrret hekke- og oppvekstområde for sjøfugl.
Fuglefredningsområdet ligger innenfor Horsvær naturreservat.


== Eksterne lenker ==
Hensteinen, Horsvær og Gimsan fuglefredningsområde og Horsvær naturreservat
Herringbotn naturreservat

Herringbotn naturreservat ligger i Herringbotn i Vefsn kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 1956 dekar. Området er vernet for å bevare et egenartet og variert landskapsområde og et interessant våtmarksområde med tilhørende planteliv, dyreliv og fugleliv.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Herringbotn naturreservat
Bjørn Ransve

Bjørn Ransve (født 16. desember 1944) er en norsk maler bosatt på Nesøya.
Han er utdannet fra SHKS 1962-1964 og Statens kunstakademi 1964-1968. Han debuterte i 1968 med deltagelse på Høstutstillingen og med separatutstilling på Galleri 27, Oslo. Han har siden hatt over 30 separatutstillinger, og er kjøpt inn av de fleste gallerier i Norge og Sverige.
Sammen med Håkon Gullvåg, Marianne Heske og Arvid Pettersen var han norsk representant på den store europeiske vandreutstillingen Eighty (1987).

Bjørn Ransve er en uforutsigbar kunstner, og hver utstilling han har holdt, har overrasket og vist noe nytt. Hans kunst er usedvanlig sammensatt, med ulike teknikker, motiver og uttrykksformer. Det figurative veksler med det abstrakte, maleri med grafikk. Temaer startes, gjennomføres og avsluttes – for så senere å dukke opp igjen i nye, beslektede former. Det er umulig å gå upåvirket gjennom en utstilling av Ransve, tanker og følelser settes i bevegelse, og utfordrer til refleksjon. Men bildene kan alltid gjenkjennes som hans. Når vi ser et dyrehode, et avrevet menneskeben eller et avhugget hode, ser vi lett på form og strek eller strøk om det er en Ransve.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eckhoff, Audun. Bjørn Ransve. Orfeus, 2000. (Utgitt til utstilling i Museet for samtidskunst) ISBN 82-467-0041-3
Eckhoff, Audun. «Ransves paradoksale figur». I: Vi ser på kunst. 2000, nr 3
Kunstbib Artikler om Ransve


== Eksterne lenker ==
Ransves nettsted Besøkt 2012-07-17
Startsiden.no/Magasinet Henriette W. Eriksen: Ransve - Figur og Bilde
Holandsosen naturreservat

Holandsosen naturreservat ligger ved Holand på Vega i Nordland. Naturreservatet har et areal på 2502 dekar, hvorav 1700 dekar landareal, 90 dekar ferskvann og 710 dekar sjøareal. Området er vernet for å ta vare på en sentral del av et større våtmarkskompleks med internasjonal verneverdi, særlig på grunn av områdets store betydning for våtmarksfugl til alle årstider.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Holandsosen naturreservat
Holmholmen naturreservat

Holmholmen naturreservat ligger ved Holmholmen i Hemnes kommune i Nordland. Naturreservatet består av Holmen og gruntvannsområdet mellom holmen og fastlandet (Hemnesøya) på sørsiden. Området har et areal på 189 dekar, hvorav 165 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta en av de største og tetteste ærfuglkoloniene som idag finnes i Nordland. Denne lokaliteten inne i fjorden er et unntak fra regelen om at de største hekkeplassene for ærfugl vanligvis finnes ute på kysten.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Holmholmen naturreservat
Slaget ved Hobkirk’s Hill

Slaget ved Hobkirk's Hill (noen ganger kalt det andre slaget ved Camden) var et slag i den amerikanske uavhengighetskrigen som fant sted 25. april 1781 nær Camden i Sør-Carolina. Britene under oberstløytnant lord Francis Rawdon-Hastings beseiret amerikanerne under general Nathanael Greene.
Britene var tallmessig underlegne med sine 900 menn mot Greenes 1500. Dette var Rawdons første slag som uavhengig kommandant, og til tross for at han var tallmessig underlegen, trakk han seg ikke tilbake i sitt første slag. Han forsøkte å angripe Greenes armé ved overraskelse, men Greene fikk raskt satt opp en slagstrategi. Rawdon reagerte på Greenes første bevegelser, og Greene ble tvunget til å trekke seg tilbake til den gamle slagmarken ved Camden da hans fremrykkende linje mislyktes ved et tidspunkt i slaget.
Dette gjorde at Rawdon kontrollerte Hobkirk's Hill. Selv om Rawdon hadde vunnet, var han tvunget til å trekke seg tilbake til Charleston kort tid etterpå, siden han var enda mer tallmessig underlegen enn før slaget.


== Eksterne lenker ==
Slaget ved Hobkirk's Hill
Slaget ved Hobkirk's Hill
Hongværet/Galtholmen naturreservat

Hongværet/Galtholmen naturreservat ligger sørøst for Ramberg i Bø kommune i Nordland. Naturreservatet består av noen flate holmer med frodig vegetasjon. Området har et areal på 795 dekar, hvorav 725 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekke- og produksjonsområde for sjøfugl.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hongværet/Galtholmen naturreservat
Horsvær naturreservat

Horsvær naturreservat er et naturreservat og ramsarområde i Brønnøy, Sømna og Bindal kommuner i Nordland. Reservatet ble opprettet for å «ivareta et nasjonalt verdifullt kystområde, med det naturlig tilknyttede plante og dyreliv. Spesiell verdi knytter seg til området som hekke-, myte- og overvintringsområde for sjøfugl».
Området omfatter flere mindre øyvær, deriblant Gimsan, Terjan, Gjøvan, Horsvær, Hensteinen og Storbraken. Området har et areal på 170,4 km², hvorav 169,1 km² sjøareal. Innenfor naturreservatet ligger Hensteinen, Horsvær og Gimsan fuglefredningsområde.
Her finnes en stor del av Sør-Helgelands hekkelokaliteter for sildemåke. Videre er det fem storskarvkolonier og mye toppskarv. Foruten disse artene er det også flere hekkekolonier av gråmåke og svartbak, og gode bestander av de andre naturlig forekommende sjøfuglartene. Området har en viktig funksjon som myteområde for grågås, og som overvintringsområde for sjøfugl. I tilknytning til de tidligere faste bosetningene er det bygd opp en rekke e-hus. Selv om det nå ikke er fast bosetning så stelles det fortsatt for ærfuglene, og driften av egg- og dunværene foregår på tradisjonell måte. Den intense bruken av øyene som egg- og dunvær har skapt et særegent kulturlandskap.
Området ble i 2013 utpekt til ramsarområde.


== Eksterne lenker ==
(no) Horsvær naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Verneforskriften hos Lovdata
De norske ramsarområdene hos ramsar.org
infotavle om verneområdet
miljostatus.no
Hovsflesa naturreservat

Hovsflesa naturreservat ligger i Vågan kommune i Nordland. Naturreservatet består av en gruppe med små, ubevokste holmer ute i havet nordvest for Gimsøya. Området har et areal på 670 dekar, hvorav 667 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta en nasjonalt viktig/potensielt viktig hekkelokalitet for havsule og en storskarvkoloni med stor regional verdi.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hovsflesa naturreservat
Hundholmen naturreservat

Hundholmen naturreservat er et naturreservat i Værøy kommune i Nordland. 
Naturreservatet består av en gruppe med holmer på østsiden av Værøya. Området har et areal på 464 dekar, hvorav 380 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et interessant hekkeområde for sjøfugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hundholmen naturreservat
Husbymarka naturreservat

Husbymarka naturreservat ligger sørvest på øya Tomma i Nesna kommune i Nordland, omtrent en kilometer nord for grenden Husby, i ei li opp mot Breitinden.
Naturreservatet har et totalt areal på 325 dekar, hvorav 296 daa utgjør lauv-, bar- og blandingsskog. Innenfor området fins totalt tolv forskjellige arter av trær og busker samt vanlig vegetasjon og tilhørende fauna.
Formålet med vernet er å bevare den eneste forekomsten av betydning av det sjeldne treet smalasal, som har sin nordgrense her, og som på verdensbasis forekommer bare enkelte steder i Sogn og Fjordane. Dette gjør Husbymarka uvurderlig sett fra et vitenskapelig ståsted.


== Se også ==
Dillern-Ørnes naturreservat på Handnesøya
Hammerø naturreservat ved Hammarøyfjellet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Husbymarka naturreservat
Lovdata: Verneforskrift for naturreservatet
Direktoratet for naturforvaltning
Dan Breen

Daniel Breen (irsk Dónall Ó Braoin, født 11. august 1894, død 27. desember 1969) var en irsk republikansk aktivist og senere politiker i Fianna Fáil. 
Han ble født i en bondefamilie i Grange ved Donohill i County Tipperary. Breen fikk grunnutdannelse lokalt, og fant så arbeid først i bygningsbransjen og senere ved Great Southern Railways. 
I 1914 sluttet han seg til Irish Volunteers. Den 21. januar 1919, samme dag som Det første Dáil konstituerte seg i Dublin og proklamerte opprettelsen av Den irske republikk, ledet han et bakhold ved Soloheadbeg sammen med Seán Treacy. De overfalt en sprengstofftransport på vei til et steinbrudd, og drepte to tjenestemenn fra Royal Irish Constabulary. På grunn av sammenfallet med Dáil Éireanns møte og den britiske reaksjonen bakholdet utløste regnes dette gjerne som den første trefningen i den irske uavhengighetskrig. 
Under krigen var det en dusør på tusen pund for ham. Breen etablerte seg som en ledende person innenfor IRA, som ble opprettet ut fra Volunteers. Det finnes flere historier om hans heroiske opptreden, blant annet da han reddet sin kampfelle Seán Hogan fra et tungt bevoktet tog på Knocklong stasjon i Limerick. Han klarte også å skyte seg fri fra en britisk militærformasjon i Drumcondra; hans kampfelle Martin Savage ble skutt og drept i denne tregningen. 
I 1923 ble han valgt inn i det fjerde Dáil, hvor han var motstander av den anglo-irske traktat. Det er uklart hvor stor rolle han spilte under den irske borgerkrig. I 1924 gav han ut boken My Fight for Irish Freedom, om sin tid som geriljasoldat under uavhengighetskrigen. 1927 tok han sin plass i Dáil Éireann, som den første traktatmotstander etter borgerkrigen. I valget i juni samme år tapte han, og reiste til USA. Etter kort tid om han tilbake, og i 1932 klarte han å vinne et sete i Dáil igjen, også denne gang for Tipperary. Deretter satt han i nasjonalforsamlingen kontinuerlig inntil han gikk av med pensjon ved valget i 1965. 
Etter fire års pensjonisttilværelse døde Breen, og ble gravlagt i Donohill, nær fødestedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dan Breen hos Oireachtas, Irlands parlament
Lauritz Sand

Lauritz Andreas Sand (født 1. oktober 1879 i Trondheim, død 1956) var en norsk offiser, forretningsmann og motstandsmann under andre verdenskrig. Han drev etterretningsarbeid, ble arrestert av tyskerne og ble utsatt for tortur av Gestapo i fangeleiren Grini utenfor Oslo. Det er blitt sagt at han var Norges mest torturerte mann.


== Livsløp ==
Lauritz Sand var forretningsmann og tjenestegjorde i den nederlandske hæren i Nederlandsk Østindia. Han kom i 1938 tilbake til Norge etter mange år i utlandet.


=== Andre verdenskrig ===
Da Norge ble okkupert i 1940 engasjerte han seg i motstandsbevegelsen og var med å organisere etterretningstjenesten XU. Organisasjonen samlet blant annet inn opplysninger om tyske militære bevegelser og installasjoner, og sendte disse videre til de allierte i Storbritannia.
Sand ble tatt til fange 25. september 1941 og var internert frem til avslutningen av krigen 8. mai 1945. Straks etter at han ble internert brakk torturistene systematisk ben nesten alle steder i kroppen hans, men nektet ham legebehandling. Det eneste Gestapo klarte å få ut av ham var «nei», og antakelig reddet han dermed hundrevis av landsmenn.


=== Etter krigen ===
I 1955 ble Sand valgt til den første formann i Erstatningsrådet, en interesseorganisasjon som skulle arbeide for erstatning fra den tyske stat til nordmenn som hadde vært politiske fanger under andre verdenskrig.Da Lauritz Sand døde av skadene i 1956, var det etter et langt opphold på sykehus.
En byste av Lauritz Sand ble avduket i 1952 ved Eiksmarka i nærheten av Grini. Hannah Ryggens teppe Jeg risser ditt navn, Lauritz Sand eies av Trondheim katedralskole.


== Utmerkelser ==
Sand ble i 1945 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden for sitt «oppofrende virke under krigen». For innsatsen under krigen ble Sand også tildelt den amerikanske Frihetsmedaljen med gullpalme.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kristian Ottosen & Arne Knudsen. Nordmenn i Fangenskap 1940-1945. Universitetsforlaget, 2004. ISBN 82-15-00288-9.
(no) Lauritz Sand i Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
Aktive Fredsreiser om norske politiske fanger 1940-1945
Harbin H-5

Harbin H-5 (NATO-kallenavn: «Beagle») var en kinesisk kopi av det sovjetiske bombeflyet Iljusjin Il-28. Produksjonen begynte i 1967 og fortsatte til tidlig på 1980-tallet – så mange som 2 000 fly kan ha blitt bygget. Varianter inkluderer treningsflyet HJ-5 og H-5R, en variant for taktisk rekognosering. Eksport inkluderer 18 H-5R til Romania, til sammen 50 H-5, HJ-5 og H-5R til Nord-Korea og 1 H-5 til Albania.
Tracking

Tracking er en gren innen fallskjermsport.


== Definisjon ==
Tracking er en samlebetegnelse for teknikker som benyttes for å oppnå økt horisontal hastighet og dermed lavere vertikal hastighet i forbindelse med frittfall.


== Beskrivelse ==
Under tracking inntas en kroppsstilling som bidrar til at luftmotstanden/den relative vinden som oppstår i terminalhastighet skyver utøveren horisontalt på fallretningen. Ved korrekt utført teknikk kan utøveren oppnå en horisontal hastighet som overgår den vertikale fallhastigheten. I tillegg har forsøk vist at ved å doble den vertikale hastigheten, oppnås et potensial for å firedoble kraften i horisontal retning.


== Varianter ==
Tracking benyttes ved: 

utsprang fra fly i forbindelse med fallskjermhopping
utsprang fra faste objekter i forbindelse med BASE-hopping


== Utstyr ==
For å bedre kunne utnytte den relative vinden til å utvikle løft kan spesialsydde drakter og klær benyttes. Mest anvendt er en vingedrakt (wingsuit) som skaper en kunstig vingeprofil mellom utøverens ben samt mellom armene og kroppen. Da vingedrakter har en relativt høy brukerterskel har det også blitt utviklet klær (bukser og jakker) som øker overflaten og glideegenskapene til kroppen for å oppnå en liknende effekt.


== Grener ==
Atmonauti: Utviklet fra freeflying (gren innen fallskjermsport) som består i at flere utøvere flyr sammen i formasjon.
Kiwa Teknologisk Institutt

Kiwa Teknologisk Institutt AS er den norske avdelingen i det nederlandskbaserte selskapet Kiwa NV. Det har røtter i det tidligere selskapet Teknologisk Institutt AS (TI), som ble opprettet i 1988, og som selv hadde røtter i det tidligere statsorganet Statens teknologiske institutt (STI), som eksisterte fra 1917 til 1988.


== Historie ==
Statens teknologiske institutt ble vedtatt opprettet av Stortinget 6. mai 1916, og hovedkontoret ble lagt til Oslo. Formålet var å hjelpe mindre industri og næringsvirksomhet i konkurranse med storindustri. Instituttet drev særlig teknologiforskning, bedriftsutvikling, rådgivning og analyse. Statens teknologiske institutt var organisert som et statlig forvaltningsorgan.
Statens teknologiske institutt ble nedlagt i juli 1988, men en stor del av virksomheten ble videreført gjennom en ny privat stiftelse, Stiftelsen Teknologisk Institutt. Per 1988 hadde Stiftelsen Teknologisk Institutt ca. 250 ansatte. Stiftelsen ble i 2002 omdannet til aksjeselskapet Teknologisk Institutt AS. Teknologisk Institutt AS ble solgt til Kiwa i 2015 og ble da en avdeling i dette selskapet, som har over 4000 ansatte på verdensbasis.


== Virksomhet ==
Bedriften hadde i 2011 210 medarbeidere lokalisert i Oslo, Kongsberg, Stavanger, Bergen, Haugesund, Trondheim, Stockholm og Göteborg. Hovedkontoret ligger i Kabelgaten 2 på Økern i Oslo. 
Virksomheten er delt inn i fem forretningsområder:

Kalibrering: Kalibrering av utstyr og instrumenter, service og reparasjoner, rådgivning og opplæring i måleteknikk.
Materialteknologi: Rådgivning og opplæring innen materialer, sveising, overflatebehandling og kjemi. Inspeksjon, analyse og testing av materialer og produkter.
Produktutvikling: Prosjektledelse, utvikling, testing og kommersialisering.
Virksomhetsutvikling: Rådgivning og opplæring innen sikkerhet og beredskap, styringssystemer, forbedringsprosesser, renhold og HMS.
Sertifisering: Sertifisering av systemer, personell og produkter. Teknisk kontrollorgan for trykkpåkjent utstyr.Kiwas virksomhet i Norge omfatter også datterselskaper som Kiwa Inspecta AS, Kiwa Norkjemi AS og flere andre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Teknologisk Institutt
Eivind Tverbak

Eivind Tverbak (født 3. april 1897 i Sørfold, død 8. desember 1982) var en norsk forfatter bosatt i Salten.Landkjenning (1952) skildrer livet i Lofoten i overgangen fra gammel til ny tid.  På naustet ligger åttringen og fembøringen, motorene tøffer der de sloss med sjøen og skavlene.


== Bibliografi ==
En bygd ved havet – roman (1936)
I hardt vær – roman (1940)
Folk på hvelvet – roman (1949)
Landkjenning – roman (1952)
Sølvskatten på Svartholmen – roman (1956)
Et menneske mindre – roman (1957)
Hva Hulderdalen gjemte – roman (1958)
Mellom hvalross og isbjørn – ungdomsbok (1969)
Eventyret om mor Bingse, Vesle-Bamse og Lamme-Lise (1970)
Kveldulv Halvdanson til Steig – roman (1971)
Kong Godgest til Steig – roman (1973)
Kongsmennene til Steig – roman (1974)
Drottning Tora til Steig – roman (1975)
Hederen framom alt – roman (1976)
Med sverd og syndsforlatelse – roman (1977)
Kongens frille – roman (1978)
Guds vrede – roman (1979)
De fortapte – roman (1980)


== Priser og utmerkelser ==
Gyldendals legat 1957
Bodøs kommunes kulturpris 1973


== Referanser ==
DSD

DSD er en forkortelse som kan sikte til:

Det Stavangerske Dampskibsselskab, et rederi med base i Stavanger
Disorders of sex development, uklare kjønnskarakteristika
DSD-barn, barn med uklare kjønnskarakteristika
Direct Stream Digital, en digital audiolagringsmetode