jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Changbaifjellene

Changbaifjellene (i Korea kalt Changbaekfjellene) er en fjellkjede langs grensen mellom Kina og Nord-Korea. Den berører de kinesiske provinsene Jilin og Liaoning og de nordkoreanske provinsene Ryanggang og Chagang. De fleste fjelltoppene er på en høyde på over 2 000 moh, blant annet Paektufjellet med 2744 moh.
Changbaifjellene er habitat for et stort antall sjeldne dyrearter, blant annet brunbjørn, sibirtiger og amurleopard. Her vokser også den sjeldne koreatuja. I Jilin er over 2 100 kvkm av fjellene beskyttet i naturvernområdet Changbai-shan  (長白山自然保護區).

Det var i disse fjellene at Bukuri Yongson ble født, ifølge legendene. Han var urforfaderen til Nurhaci og den mandsjuiske kongsslekten Aisin Gioro, som grunnla Mandsjuria og Qing-dynastiet i Kina.


== Litteratur ==
Liu, Q.J., Takamura, T., Takeuchi, N., Shao, G. (2002). «Mapping of boreal vegetation of a temperate mountain in China by multitemporal LANDSAT imagery».  International Journal of Remote Sensing 23(17), 3385-3405.


== Eksterne lenker ==
National Geographic økosystemprofil
UNESCO-profil av  Changbaishan Biosphere Reserve
Askeladdprisen

Se også Askeladdprisen (Norges bondelag)Askeladdprisen er en norsk litteraturpris. Den er en ærespris som deles ut av Norsk Barnebokforum (IBBY Norge) annet hvert år til enkeltpersoner (forskere, kritikere, forfattere eller illustratører), grupper eller institusjoner «som gjennom virksomhet av kritisk, teoretisk, kunsnterisk eller praktisk karakter har bidratt til fremme av god barne- og ungdomslitteratur». Utmerkelsen ble opprettet i 1981.


== Vinnere ==
1981: Tordis Ørjasæter, «for hennes arbeid med å spre kunnskap om bøker for og om funksjonshemmede»
1983: Harald Nordberg, «for fremragende innsats som billedbokkunstner»
1985: Jo Tenfjord, «for hennes mangeårige arbeid for Norsk Barnebokforum, hennes forfatterproduksjon, hennes oversettelser og hennes internasjonale arbeid som medlem av IBBY executive committee»
1987: Einar Økland, «for et originalt og banebrytende forfatterskap for barn og unge»
1989: Solveig Bøhle, «for hennes litteraturprogrammer for barn og unge i NRK»
1991: Inger Margrethe Gaarder, «for pedagogisk virksomhet, for et variert forfatterskap og arbeid som leder av Norsk Barnebokforum og medlem av IBBY executive committee»
1993: Norsk Barnebokinstitutt (NBI) ved Karin Beate Vold «for instituttets arbeid»
1995: NRK Barneradioen «for barneprogrammer gjennom mer enn 50 år»
1997: Rogaland fylkesbibliotek, «for de nordiske kongressene annenhvert år med tema barnelitteratur»
1999: Mette Helfjord «for mange års arbeid i Statens Bibliotektilsyn og Det rådgivende utvalg med informasjon om barne- og ungdomsbøker»
2001: Per Olav Kaldestad «for forfatterskapet og arbeid med barnelitteratur i forbindelse med Årboka – litteratur for barn og unge»
2003: Cathrine Senje «for arbeid i Norsk Barnebokforum, for formidling, kurs og dokumentarbok for ungdom med emne 2. verdenskrig»
2005: Barnebok.no «for nybrottsarbeid gjennom 4 år»
2007: Widar Aspeli for hans innsats for barnelitteraturformidling gjennom Den kulturelle skolesekken, Norsk Litteraturfestival, skrivekurs og for forfatterskapet.
2009: Anne Horn for hennes innsats som skolebibliotekar, som konsulent for barne- og ungdomslitteratur i Bibliotektilsynet og som forlagsredaktør
2011: Foreningen !les
2013: NORLA  – Senter for norsk skjønn- og faglitteratur i utlandet
2015: Forfatterstudiet ved Norsk barnebokinstitutt
2017: Guri Fjeldberg, litteraturkritiker


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Per Olav Kaldestad

Per Olav Kaldestad (født 26. juni 1947) er en norsk forfatter og organisasjonsmann. Han er utdannet cand.philol. og arbeidet som norsklærer på Stord lærarhøgskule til 1997. Han er nå forfatter på heltid og best kjent for sine barnebøker. Han var også medredaktør av tidsskriftene Profil (1974–75) og Basar (1979–81). Tekstene hans beveger seg mellom gammelengelske sonetter og ramsalt, vestlandsk ferjekrim.
Kaldestad har også vært leder av organisasjonen Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere, Han har ellers arbeidet for å fremme kunnskapen om norske barnebøker, bl.a. som medredaktør for Årboka for barne- og ungdomslitteratur og som en av ildsjelene bak bildeboknettverket Ord & Bilde sammen med bibliotekar Bente Bing Kleiva. 
Kaldestad bor på Stord i Hordaland. 


== Bøker (utvalg) ==
1977: Skuggeland. Sonettar
1979: Ein må ha vinter i sinnet. Poetiske masker 
1984: Diktboka (medredaktør) – lærebok
1989: Skrivestadiert – antologi sammen med Dag Helleve og Ragnar Hovland
1990: På veg til diktet – lærebok. Cappelen Akademisk Forlag.
1994: Liksom for fyrste gong – Roman
1995: Dramatikkboka (medredaktør) – lærebok
2004: Når morgonfrosken syng – dikt for barn


== Diskografi ==
Vamp: Godmorgen, søster (1993)
Kenneth Sivertsen: High Tide (1994)
Atle Hansen: Blå måne (1995)
Kenneth Sivertsen: Draumespor (1996)
Aftenlandet: Ein tidleg morgon i mai (1998)
Aftenlandet: Morgon i mai (1998)
Draum: Draum (1998)
Vamp: Ei med alt (1999)
Aftenlandet: God morgen høst (2000)
Aftenlandet: Det beste fra aftenlandet (2005)
Vamp: I full symfoni (2006)
Atle Hansen: Mast utan skip (2006)
Prinsesse Märtha Louise & Kåre Conradi: Eventyr fra jordens hjerte (2007)
POK 60: Fjordblues (2007)
Tindra & Kroke: Live in Førde (2011)
Ragnar Hovland: Valgets kavaler (2012)
Djønne & Børsheim: Toras dans – Populærmusikk frå Hardanger (2012)
Dei nye Tenorane: Min kjære gut (2012)
Dei nye Tenorane: Blomen (2013)
Vamp: To me alt (2013)
Gode høns: Den nye guten i gata (2014)
Vamp: Populas (2015)
Morgonfrosken: Himmelen har mykje å fortelja (2016)
Morgonfrosken: Kvar morgon når eg vaknar (2016)
Morgonfrosken: Og fjøla blei ein seglbåt og tanken blei ein vind – Songar for små og store (2016)
Tenorane & Steffen Horn: Julesong (2016)
Gode høns: Songar utan bord (2016)
Gabriel Fliflet: Sevje (2017)
Baljelauget: Baljelauget (2017)
Aasmund Kaldestad: I denne stunda (2018)


== Priser ==
1993: Æresliste-diplom Pier Paolo Vergetio (Europeisk barnebokpris) i klassen for poesi for boka Sola klappar meg
1997: Samlagsprisen
2001: Askeladdprisen


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Per Olav Kaldestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Grundigere bibliografi m.m.
Per Olav Kaldestad i Damm Forlag
Per Olav Kaldestad i Dagbladet Forfatter
Per Olav Kaldestad i NRK Forfatter
Digitaliserte bøker av Per Olav Kaldestad i Nasjonalbiblioteket
Kova

Kova er en elv i Hjartdal kommune i Telemark. Elva har sitt utspring i Vindsjåen og renner gjennom Kovvatnet og flere mindre vann før den løper ut i Sønnlandsvatnet. Kova er en del av Skiensvassdraget.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Hovdeåi

Hovdeåi er en elv i Hjartdal kommune i Telemark. Elva har sitt utspring i Bjårvatnet og munner ut i Sønnlandsvatnet. Elva er en del av Skiensvassdraget.
Hovdeåi er ikke direkte berørt av kraftutbygging, med vannføringen er redusert etter at flere nedbørfelt lenger opp i vassdraget er overført til Hjartdøla kraftverk.


== Referanser ==
Hubert Strolz

Hubert Strolz (født 26. juni 1962 i Warth i Vorarlberg) er en tidligere østerriksk alpinist.


== Karriere ==
Han vant europacupen i alpint sammenlagt sesongen 1981/82.
Under vinter-OL 1988 i Calgary vant han gull i kombinasjonen og sølv i storslalåm.
I verdenscupen vant han ett renn, kombinasjonsøvelsen i Bad Kleinkirchheim 17. januar 1988. Han var ikke kjent for å ha marginene på sin side, han hadde totalt hele 33 pallplasseringer i verdenscupen (1 førsteplass, 14 andreplasser og 18 tredjeplasser). Den beste sammenlagtplasseringen er fra sesongen 1987/88, da han ble nummer tre, bak Pirmin Zurbriggen og Alberto Tomba.
I dag leder Hubert Strolz en ski- og snowboardskole i hjembyen Warth.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Pallplasseringer ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(de) Hubert Strolz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hubert Strolz – Olympedia 
(en) Hubert Strolz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hubert Strolz – FIS (alpint) 
(en) Hubert Strolz – ski-db.com
Skogsåa

Skogsåa er en elv i Sauland og Tuddal i Hjartdal kommune i Telemark. Et lite stykke er den også «grenseelv» mot Gransherad i nabokommunen Notodden. Elva har sitt utspring i Sønnlandsvatnet og renner gjennom Tuddalsdalen, før den munner ut i elva Hjartdøla ved Åmot i Sauland. Skogsåa er en del av Skiensvassdraget.
Sønnlandsvatnet

Sønnlandsvatnet er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Den er en del av Skiensvassdraget. Hovedtilløpene er Kova og Hovdeåi, mens utløpet er Skogsåa, som renner ut i Hjartdøla ved Sauland.


== Referanser ==
Henri Oreiller

Henri Oreiller (født 5. desember 1925 i Paris, død 7. oktober 1962 i Paris) var en fransk alpinist.
Han vant gull i utfor og i den alpine kombinasjonen unde OL 1948 i St. Moritz. Etter at han la opp som alpinist, fortsatte han med bilsport.


== OL-medaljer ==
1948  St. Moritz -  Gull i alpint, utfor
1948  St. Moritz -  Gull i alpint, alpin kombinasjon
1948  St. Moritz -  Bronse i alpint, slalåm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Oreiller – Olympics.com 
(en) Henri Oreiller – Olympic.org 
(en) Henri Oreiller – Olympedia 
(en) Henri Oreiller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Henri Oreiller – eWRC-results.com 
(en) Henri Oreiller – FIS (alpint) 
(en) Henri Oreiller – ski-db.com
Obstfelderprisen

Obstfelderprisen er en litterær pris innstiftet av Stavanger kommune med støtte av oljeselskapet BP Norway. Prisen skal tilfalle et lyrisk forfatterskap av høy litterær kvalitet. Prisvinneren skal være fra et av de nordiske land. Prisen deles ut annet hvert år og er på 50 000 kroner og et grafisk blad. I 1999 trakk BP Norway seg som sponsor. Stavanger bibliotek forsøker å skaffe ny sponsor. Prisen er derfor ikke delt ut siden 1997.


== Prisvinnere ==
1993: Tor Ulven
1995: Ulf Eriksson
1997: Gro Dahle


== Eksterne lenker ==
Om litteraturpriser
David Thewlis

David Thewlis (født David Wheeler 20. mars 1963 i Blackpool, Lancashire, England) er en engelsk skuespiller.
Thewlis studerte ved Guildhall School of Drama i London. Hans første store filmrolle var som den gale gatefilosofen «Johnny» i Naken (1993), en film han fikk flere priser for. Det samme året hadde han også en stor rolle på TV som det seksuelle rovdyret «James Jackson» i Prime Suspect 3.
Gjennom 1990-tallet opptrådte Thewlis i mange forskjellige filmer, for det meste fantasy-filmer og historiske drama. Han er nok mest kjent for sin rolle som «Remus Lupus» i Harry Potter og fangen fra Azkaban.
I 1992 giftet Thewlis seg med regissør Sara Sugarman, og allerede i 1993 ble de skilt. I 2001 ble han sammen med skuespillerinnen Anna Friel, og sammen fikk de datteren Gracie den 9. juli 2005. Paret skilte lag sent i 2010.


== Filmografi ==
2017 Wonder Woman,
2015 Legend,
2014 The Theory of Everything,
2013 The Fifth Estate,
2013 Red 2,
2011 War Horse, Lyons
2011 Anonymous, William Cecil, 1st Baron Burghley
2011 The Lady, Michael Aris
2011 Harry Potter og dødstalismanene – del 2, Remus Lupus
2010 Harry Potter og dødstalismanene – del 1, Remus Lupus
2010 London Boulevard, Jordan
2010 Mr. Nice, Jim McCann
2008 Gutten i den stripete pysjamasen the father
2009 Veronika Decides To Die, Dr. Blake
2009 Harry Potter og Halvblodsprinsen, Remus Lupus
2007 Harry Potter og Føniksordenen, Remus Lupus
2006 Basic Instinct 2, «Roy Washburn»
2005 Kingdom of Heaven, «Hospitaller»
2004 Harry Potter og fangen fra Azkaban (orig. Harry Potter and the Prisoner of Azkaban), «Professor Remus J. Lupus»
2003 Timeline, «Robert Donniger»
2002 Dinotopia, «Cyrus Crabb»
2001 Goodbye Charlie Bright, «Charlies far»
2000 Endgame, «Clov»
2000 Gangster No. 1, «Freddie Mays»
2000 I miraklenes tid (orig. The Miracle Maker)
1999 Whatever Happened to Harold Smith?, «Nesbit»
1998 Besieged, «Jason Kinsky»
1998 Den store Lebowski (orig. The Big Lebowski), «Knox Harrington»
1998 Divorcing Jack, «Dan Starkey»
1997 American Perfekt, «Santini»
1997 Syv år i Tibet (orig. Seven Years in Tibet), «Peter Aufschnaiter»
1996 Dragonheart, «Einon»
1996 Island of Dr. Moreau (orig. The Island of Dr. Moreau), «Douglas»
1996 Verdens største fersken (orig. James and the Giant Peach)
1995 Restoration, «John Pearce»
1995 Total Eclipse
1994 Silkesvarten (orig. Black Beauty), «Jerry Baker»
1993 Naken (orig Naked)
1990 Et herlig liv (orig. Life is Sweet)
1990 Vroom
1989 Resurrected


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Thewlis på Internet Movie Database 
(sv) David Thewlis i Svensk Filmdatabas 
(da) David Thewlis på Filmdatabasen 
(da) David Thewlis på Scope 
(fr) David Thewlis på Allociné 
(en) David Thewlis på AllMovie 
(en) David Thewlis hos Rotten Tomatoes 
(en) David Thewlis hos The Movie Database 
(en) David Thewlis hos Behind The Voice Actors
Bjårvatnet

For innsjøen i Drangedal, se Bjorvann (Tørdal i Drangedal).Bjårvatnet er en innsjø i Tuddal i Hjartdal kommune i Telemark. Hovedtilløpet er Tveitåi, som har sitt utspring i Bonsvatnet, mens utløpet er Hovdeåi, som munner ut i Sønnlandsvatnet. Bjårvatnet er en del av Skiensvassdraget.


== Referanser ==
Tveitåi

Tveitåi er en elv i Hjartdal kommune i Telemark. Elva, som er en del av Skiensvassdraget, har sitt utspring i Reisjåvatnet og munner ut i Bjårvatnet.
Tuddal

Tuddal er ei bygd i Hjartdal kommune i Telemark landskap. Tuddal ligger ved Bjårvatnet (460 moh) øverst i Tuddalsdalen som starter ved Sauland.
Fylkesvei 3430 går fra Sauland i Hjartdal, gjennom Tuddalsdalen, Tuddal og videre over fjellet ved Gaustatoppen og til Dal i Tinn, ved Rjukan. Høyeste punkt på veien er 1260 moh.
I Tuddal ligger Tuddal kirke som er en korskirke fra 1796 og Tuddal bygdetun.
Tuddal Høyfjellshotel startet som høyfjells sanatorium i 1895 og har siden tatt imot gjester, men driften har ikke vært sammenhengende. 


== Navnet ==
Navnet har vært skrevet «Tuptdalr», og har muligens sitt opphav i «tuft/tomt»


== Bilder ==

		
		


== Kjente personer fra Tuddal ==


=== Musikere ===
Knut Buen (1948 -)


=== Kunstnere ===
Kari Buen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tuddal Utvikling, info om bl.a. natur og turer
Tuddal Høyfjellshotell
Gaustablikk Skisenter
Hugo Haase

Hugo Haase (født 29. september 1863 i Allenstein i Østpreussen, død 7. november 1919 i Berlin) var en tysk jurist, politiker og pasifist. Han var formann for SPD og kansler i Tyskland en kort periode i 1919. Haase ble drept i et attentat, utført av en sinnssyk person.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hugo Haase ble født i Allenstein som sønn av en jødisk skomaker og småkjøpmann. Han studerte jus ved Albertina-universitetet i Königsberg, og arbeidet der som advokat. 


=== Politisk karriere ===
Han ble den første sosialdemokratiske byråd i Königsberg, og i 1897 ble han innvalgt i den tyske Riksdagen. I flere prosesser forsvarte han de politisk forfulgte sosialdemokratene.
Haase tilhørte den «revisjonistiske» fløyen innen SPD, som i motsetning til marxistene trodde på demokratiske reformer for sosiale og politiske endringer heller enn revolusjon. I 1911 ble han sammen med August Bebel valgt til formann for SPD, fra 1912 var han også sammen med Philipp Scheidemann, formann for SPDs fraksjon i den tyske Riksdagen. Etter Bebels død ble Haase og Friedrich Ebert valgt til partiformenn.
I juli 1914 gikk han imot å gi krigskreditter til regjeringen i parlamentet, men fikk ikke gjennomslag for sitt syn overfor Friedrich Ebert og flertallet i SPDs riksdagsfraksjon. Som følge av partidisiplinen måtte Haase selv stemme for vedtaket som han personlig var imot. Etter hans uttalelse om at sosialdemokratene «ikke lar fedrelandet i stikken i farens stund», forkynte den keiserlige riksregjeringen den såkalte «borgfreden» under første verdenskrig mellom regjeringen og sosialdemokratene.
Etter at krigsutviklingen gikk dårlig fra slutten av 1914, vendte Haase seg stadig sterkere og åpnere mot krigen og SPDs krigspolitikk. I 1915 måtte han gå av som fraksjonsformann, og i 1916 som partiformann. I mars 1916 overtok han ledelsen av den «sosialdemokratiske foreningen» bestående av krigsmotstandere. Etter påsken 1917 ble han formann for det nystiftede USPD.
Under novemberrevolusjonen dannet han 10. november 1918 sammen med SPD en provisorisk riksregjering, Rat der Volksbeauftragten, hvor han ble viseformann. Etter Eberts ordre til regjeringstroppene om å slå ned revolusjonsforsøkene med vold juledag 1918, trådte Haase og de andre USPD-representantene Wilhelm Dittmann og Emil Barth ut av rådet den 29. desember.
USPD ledet av Haase fikk bare 7,6 prosent av stemmene ved valget til nasjonalforsamling 19. januar 1919.
Den 8. oktober 1919 ble han skutt av arbeideren Johann Voß. Han ble sterkt skadet, og døde 7. november 1919 i Berlin.
Haase var gift med Thea Lichtenstein og hadde en sønn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Hugo Haase i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/HaaseHugo/
Norges Røde Kors Hederstegn

Norges Røde Kors Hederstegn er en norsk medalje innstiftet i 1901. Den tildeles av Norges Røde Kors og er én av organisasjonens tre medaljer, de andre er Norges Røde Kors Fortjenstmedalje og Norges Røde Kors Hjelpekorps Fortjenstmedalje.Norges Røde Kors Hederstegn ble innstiftet for å hedre personer som har nedlagt et særlig betydningsfullt arbeid for Norges Røde Kors, eller som ved en annen særlig verdifull innsats på det humanitære område har gjort seg fortjent til en spesiell påskjønnelse av Norges Røde Kors.
Hederstegnet er et hvitt kors, som på forsiden i midtfeltet har et rødt kors, og på baksiden det norske riksvåpen. Hederstegnet er utført i emalje og sølv. Hederstegnet er ved en eikeløvskrans i grønn emalje festet i et hvitt, vatret silkebånd (eller sløyfe) med blå og røde striper på hver side.
Den som av landsmøtet velges som Norges Røde Kors' president er dermed samtidig innehaver av Norges Røde Kors Hederstegn. Blant innehaverne av Norges Røde Kors Hederstegn er kong Harald.


== Se også ==
Liste over norske dekorasjoner


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge, bilag til Forsvarets Forum, nr. 5, 2012, Oslo: Forsvarets Forum/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
Helgerød, Nils Petter: «Norges Røde Kors-medaljer», i NNF-nytt. Meddelelser fra Norsk Numismatisk Forening, nr. 2, 1991, s. 68–70
Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i f-xtra, nr. 1, 2009, bilag til Forsvarets Forum, nr. 11, 2009
Herbert Quandt

Herbert Quandt (født 22. juni 1910 i Pritzwalk i Brandenburg, død 2. juni 1982 i Kiel) var en tysk forretningsmann.
Herbert Quandt var sønn av Günther Quandt og Antoine Ewald. Han er bror til Harald Quandt. Han er mest kjent som skaperen av dagens BMW. Quandt tok over kontrollen av BMW og forvandlet BMW fra et gjeldstynget foretak til å bli et av verdens mest solide bilprodusenter. Familien Quandt har fremdeles store eierinteresser i BMW. Etter Herbert Quandts død i 1982 arvet enken Johanna Quandt sammen med barna Susanne Klatten og Stefan Quandt eierandelene i BMW.
Han meldte seg inn i NSDAP i 1940. I 2007 ble det kjent at familien under andre verdenskrig hadde benyttet seg av slavearbeid for å drive dens fabrikker. Hadde dette blitt oppdaget under rettergangene etter krigen så hadde både han og hans far blitt tiltalt for forbrytelser mot menneskeheten.Herbert Quandt var gift tre ganger og hadde sju barn. Silvia som Quandt fikk i sitt første ekteskap arvet ingen eierandeler i BMW, noe barna fra det andre og tredje ekteskapet gjorde.


== Referanser ==
Johanna Quandt

Johanna Quandt var en tysk forretningskvinne.
Johanna Quandt ble storeier i BMW etter ektemannen Herbert Quandts død i 1982. Hun hadde eierandeler i bedriften sammen med barna Stefan Quandt og Susanne Klatten.


== Referanser ==
Det militære marsjmerke

Det militære marsjmerket, populært kalt tremila, er et ble innstiftet i 1915, og er et ferdighetsmerke i Forsvaret for marsjs som tildeles de som oppfyller definerte krav for 30 kilometer marsj.
Merkets formål er å stimulere marsjinteressen blant militært og sivilt personell. Marsjmerket var tidligere en årlig styrkeprøve ved hærens krigsskole i Oslo, samt del av den grunnleggende soldatutdanningen for vernepliktige. Fra 2018 har det vært frivillig.


== Krav ==

Merket tildeles for oppfylte krav ved en marsj på 30 kilometer. Marsjen skal gjennomføres innen en maksimal tid, som varierer mellom klasser og kjønn.
Ved prøven til det militære marsjmerket skal marsjen (marsj/løp) gjennomføres med en oppakning på minst elleve kilo, iført reglementert uniform og med godkjente militære støvler. Ryggsekk skal være av godkjent militær modell.


=== Debatt ===
I 2014 fremmet Forsvaret forslag om å krympe distansen til 20 km på begrunnet med generelt dårligere fysisk tilstand hos norske soldater, og frykt for belastningskader. Dette skapte atskillig debatt, og motstand fra mange hold i Forsvaret. Det ble i 2014 besluttet å beholde den opprinnelige distansen.
Det ble samtidig lempet noe på kravene. Det ble åpnet for bruk av joggesko, og for å gjennomføre uten våpen så lenge pakningen på ryggen likevel veier elleve kilo.


== Utenlandske avdelinger ==
Interessen for å gjennomføre merket blant utenlandske avdelinger har fra slutten av 2020 økt kraftig. Noe av bakgrunnen for dette var at Forsvaret gikk vekk i fra kravet om norsk representant. Ifølge det amerikanske forsvaret har over 10 000 soldater gått marsjen mellom nyttår 2020 og juli 2021.I løpet av 2022 prøvde 14 800 amerikanske soldater seg på marsjmerket.


== Referanser ==
Det militære skimerke

Det militære skimerket ble innstiftet i 1915, og er et norsk ferdighetsmerke for marsj på ski med pakning, våpen og skyting. Merkets formål er å stimulere interessen for skigåing blant militært og sivilt personell.
Prøven til det militære skimerket omfatter 30 km langrenn med pakning som skal veie, inklusive våpen, minst 11 kg. Det skal være innlagt skyting (eventuelt håndgranatkasting).


== Se også ==
Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform
Infanterimerket

Infanterimerket ble innstiftet i 1928, og er et merke for feltmessige ferdigheter. Formålet med merket er å stimulere militært og sivilt personell til gjennom årlige prøver å holde vedlike ferdigheter som løping i terreng, skyting, avstandsbedømmelse, måloppdagelse, meldetjeneste og orientering.
Prøven til infanterimerket omfatter 12-15 km løp i vekslende terreng (lende), dels merket løype, dels som fri orientering. I den merkede del av løypa skal det være innlagt 4 infanteriprøver: 
skyting (eventuelt håndgranatkasting)
melding
avstandsbedømmelse
måloppdagelse
Norges Svømmeforbunds «Den store havhesten»

Norges Svømmeforbunds «Den store havhesten» er et ferdighetsmerke for svømming og aktiviteter i vann. Store Havhesten utdeles i tre grader: Bronse, sølv og gull, der 5. gangs gull gir statuett. I militæret gir 5. gangs gullmedalje. Man kan bare ta ett merke pr. år. Store Havhesten er ikke tillatt på militæruniform.
Livredningsprøven er obligatorisk uansett hvilket merke man tar, men teller ikke med ved poengberegningen.


== Poengberegning ==
Poengberegningen omfatter 9 øvelser og det må oppnås poeng i minst 8 av dem.

For basseng med grunnere dybde enn angitt i tabell, kan man alternativt gjennomføre dykk ved bruk at tre ringer e.l objekter som legges ved langsiden av bassenget, på bunnen. To objekt på motsatt side av hvor kandidaten starter fra, én ved startsiden. Vedkommende stuper så ut, svømmer under vann til motsatt side og henter opp ett objekt. Deretter svømmer kandidaten til siden vedkommede startet fra, henter opp objektet og så tilbake til motsatt side for utgangspunktet og henter opp siste objekt. Dette iht Svømmeforbundets krav.
I tillegg skal livredningsprøve gjennomføres.


== Krav ==


== Den lille havhesten ==
Den lille havhesten er et ferdighetsmerke som kan tas av barn helt ned i 11-årsalderen. Dette merket har egne krav, 100 m på 2 min 40 sek.


== Se også ==
Norges Svømmeforbund