jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nynorsk kultursentrum

Nynorsk kultursentrum er en ideell stiftelse som arbeider for nynorsk skriftkultur i gjensidig samarbeid med  Ivar Aasen-instituttet i Volda. Stiftelsen eier og driver Ivar Aasen-tunet, og gjennomfører et bredt  kulturprogram året rundt. Høgdepunktet er Dei Nynorske Festspela i slutten av juni, en årlig feiring av den nynorske skriftkulturen. 
21 fylker, kommuner, utdanningsinstitusjoner, kulturinstitusjoner og organisasjoner står bak stiftelsen: Noregs Mållag, Noregs Ungdomslag, Litteraturselskapet Det Norske Samlaget, Det norske teatret, Sunnmøre Museum, Møre og Romsdal fylkeskommune, Ørsta kommune, Høgskulen i Volda, Volda kommune, Møreforsking Volda, Ivar Aasen-instituttet, Landssamanslutninga av nynorskkommunar, Vestmannalaget, Universitetet i Bergen, Møre Folkehøgskule, Universitetet i Tromsø, Rogaland fylkeskommune, Sogn og Fjordane fylkeskommune, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Hordaland fylkeskommune og Universitetet i Oslo.
Stiftelsen ble opprettet 31. august 1993 og er organisert med et styre og et råd.


== Eksterne lenker ==
Nynorsk kultursentrum sin hjemmeside er aasentunet.no
Storbritannias politiske system

Storbritannias politiske system er basert på et konstitusjonelt monarki med en parlamentarisk styreform. Ordningen er blitt etterlignet verden rundt som en arv fra den britiske kolonitiden. Stater som følger den britiske ordningen sies ofte å operere i samsvar med Westminster-modellen.
Storbritannias konstitusjon er ukodifisert og delvis uskreven. Statsoverhode, og i teorien den endelige kilden for statsmakt, er den britiske monarken. Som et resultat av demokratisering og innføringen av folkesuverenitetsprinsippet er det idag formelt monarken gjennom parlamentet (Crown-in-Parliament) som er statens suverene makt, med både lovgivende, utøvende og dømmende kompetanse i siste instans. I realiteten er monarken i hovedsak en seremoniell institusjon, mens all makt i realiteten stammer fra det folkevalgte parlamentet. Uten tillit i parlamentet, må regjeringen gå.


== Lovgivende makt ==
Lovgivende makt utøves av Det britiske parlamentet. Parlamentet består av monarken som overhode og to kamre – Underhuset (House of Commons) med 650 medlemmer og Overhuset (House of Lords) med rundt 700 medlemmer. Underhuset blir valgt ved flertallsvalg i enmannskretser i en valgomgang. 


== Utøvende makt ==
Utøvende makt tilfaller regjeringen (formelt Hans (eller Hennes) Majestets Regjering). Monarken utpeker en statsminister ut fra uskrevne regler om at statsministeren skal være det parlamentsmedlemmet som er best egnet til å kunne danne en regjering med støtte i Underhuset. Statsministeren velger deretter de andre ministrene som utgjør regjeringen og fungerer som politiske ledere for de forskjellige departementene og ministeriene.


== Dømmende makt ==
Overhuset fungerer som Storbritannias høyeste domstol. I praksis utøves denne funksjonen av et lite utvalg, kjent som Law Lords.


== Eksterne lenker ==
British Politics Society, Norway
Aftenpostens gullmedalje

Aftenpostens gullmedalje er en av de høyeste utmerkelser som blir utdelt innen norsk idrett. Gullmedaljen ble innstiftet i 1933 av Idrettsbladet. Året etter, i 1934, ble den overtatt av Morgenbladet, og fikk navnet Morgenbladets gullmedalje. Fra 1993 til 1996 het prisen Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje. Fra 1997 tok Aftenposten over prisutdelingen, og prisen ble hetende Aftenpostens gullmedalje.


== Statutter ==
Aftenpostens Gullmedalje tildeles den norske kvinne eller mann som i kalenderåret etter komitéens innstilling har utført den største idrettsbragden. Medaljen kan ikke tildeles lag, men til en enkelt lagidrettsutøver hvis komitéen finner den berettiget.
Gullmedaljen kan bare utdeles en gang til en og samme person.
Hvis to eller flere kandidater etter komitéens mening står likt, skal det tas hensyn til hvilken betydning idrettsbragden har, eller kan få, for den bestemte idrettsgren.
Komitéen skal så vidt mulig unngå å utdele to medaljer i ett og samme år.
Komitéen kan, hvis ingen kandidater finnes verdig, unnlate å utdele Gullmedaljen et år.
Hvis Gullmedaljen ett år ikke utdeles, skal det ikke av den grunn deles ut to Gullmedaljer det påfølgende år.
Komitéen skal bestå av tre eller fem personer med grunnsolid kjennskap til norsk idrett.
Komitéens innstilling til utdeling av Gullmedaljen er suveren. 


== Historikk ==
Langrennsløperen Sigurd Vestad ble den første mottaker av utmerkelsen i 1933 etter sin overlegne seier på femmila i Holmenkollen det året. Alpinisten Inger Bjørnbakken ble i 1958 den første kvinnelige mottaker av medaljen. Hun fikk den etter sitt gull i slalåm under VM i alpint.
Ved ti tilfeller har ikke juryen klart å skille mellom de beste og tildelt medaljen til to prestasjoner. Første gang, i 1947, var det prestasjonene til Leif Hveem og Hans Aasnes som ikke kunne skilles. Siden har prisen blitt tildelt to prestasjoner i 1955, 1957, 1965, 1987, 1989, 1992, 1993, 1994, og 1997. Fire ganger er prisen tildelt prestasjoner utført av lag, eller par. Dobbeltsculleren bestående av brødrene Alf og Frank Hansen vant i 1975. VM-tittelen til K2 til Einar Rasmussen og Olaf Søyland på K2 vant i 1979. Danserne Tone Nyhagen og Knut Sæborg vant i 1987, og i 1989 vant Rolf Thorsen og Lars Bjønness etter VM dobbeltsculler.
I 2012 ble medaljen for første gang tildelt en paralympisk utøver, da Sarah Louise Rung fikk den etter sitt gull på 200 meter fri under Paralympiske sommerleker 2012.De største idrettene etter antall vinnere er friidrett (16), langrenn (13) og skøyteløp (10). Blant klubber er Hamar IL mestvinnende med hele fem tildelinger. Tre utøvere fra Bærums Skiklubb har vunnet medaljen, mens ytterligere åtte klubber har to utøvere med medaljen.


== Oversikt over prisvinnere ==


== Galleri av vinnere ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aftenpostens gullmedalje – prisvinnere i Store norske leksikon
Aftenpostens Gullmedalje 1933-2021 på Aftenposten.no
Bernt Evensen

Bernt Sverre «Bæla» Evensen (født  18. april 1905 i Oslo, død 24. august 1979 samme sted) var norsk skøyteløper i verdensklassen, som også hevdet seg godt innen sykling. Han slo igjennom for fullt som skøyteløper i 1927, da han presterte å vinne NM, EM og VM i ett og samme år. Under OL i St. Moritz 1928 tok han gull på 500 meter, og medalje på samtlige tre distanser. (10 000 meter ble avbrutt på grunn av mildvær. Evensen hadde da nest beste tid. Det er uklart om det var planlagt å dele ut sammenlagtmedaljer slik det ble gjort 4 år før; Evensen ville i så fall ha vunnet.) Han representerte Oslo Skøiteklub og Sportsklubben Reidulf. Evensen hoppet av til Arbeidernes Idrettsforbund midt i sesongen 1935, og var med enkelte avbrudd aktiv på toppnivå til og med 1940.
Som syklist tok han 11 norske mesterskap, og vant seks seire i Nordisk mesterskap. Han ble tildelt Egebergs ærespris i 1928. Etter krigen var han trener for OSK frem til «skøyterevolusjonen» 1962/63.
Bernt Evensens barnebarn Stig Kristiansen var syklist, med OL-deltakelse og VM-bronse i lagtempo.


== OL-medaljer ==
1928  St. Moritz -  Gull i hurtigløp på skøyter, 500 meter
1928  St. Moritz -  Sølv i hurtigløp på skøyter, 1 500 meter
1932  Lake Placid -  Sølv i hurtigløp på skøyter, 500 meter
1928  St. Moritz -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 5 000 meter


== Meritter på isen ==
2 VM-titler
1 EM-tittel
4 NM-titler
4 OL-medaljer (1 gull, 2 sølv, 1 bronse)


== Personlige rekorder ==
43,2 – 1.31,9 – 2.20,6 – 5.01,0 – 8.36,7 – 17.30,2


== Sykling ==
NM i banesykling
1000 m:  Seier i 1924, 28, 29, 30, 33 og 34
10000 m:  Seier i 1928, 29, 30, 31 og 33
Nordisk mesterskap:  Seks seiere (dobbelt i 1928 og 1934, 5000 i 1929)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lapidus, Leif (1946). «Bernt Evensen». Våre Egebergvinnere: femten allsidige idrettsmenn. Oslo: Høvik bokhandel. s. 67–74.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]
Bjørnsen, Knut (1932-2008) og Jorsett, Per (1920–) (1971). «Bernt Evensen – Taktikkeren fra Grünerløkka». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 64–67. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) Bernt Evensen – Olympics.com 
(en) Bernt Evensen – Olympic.org 
(en) Bernt Evensen – Olympedia 
(en) Bernt Evensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bernt Evensen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Bernt Evensen – Speedskatingbase.eu 
(en) Bernt Evensen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Bernt Evensen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Bernt Evensen – Cycling Archives 
(no) Bernt Evensen i Store norske leksikon
(no) Bernt Evensen i Norsk biografisk leksikonSkøyter
Sykkel
Presidentsystem

Presidentsystem er en styreform i enkelte republikker. Modellen er statsform i blant annet USA, Mexico, Syd-Korea, Indonesia, Filippinene og de fleste statene i Sør-Amerika. 
Modellen har tre karakteristiske trekk:

presidenten er både statssjef og regjeringssjef
presidenten er folkevalgt (i motsetning til å være valgt av den lovgivende forsamlingen)
presidenten sitter på åremål. Selv om presidenten kan stilles for riksrett for embetsmisbruk, kan han/hun ikke avsettes ved mistillitsvotum for udugelighet eller upopularitet.Under Weimarrepublikken ble parlamentarismen i praksis opphevet ved regjeringen Brünings tiltredelse i 1930.


== Referanser ==
Georg Müller

Georg Müller (født 7. juni 1951 i Volkesfeld (bispedømmet Trier) i Tyskland, død 25. oktober 2015 i Münster) var en tysk teolog og katolsk biskop-prelat av Trondheim stift.
Müller avla sine første løfter i Kongregasjonen av Jesu og Maria Helligste Hjerter og den evige tilbedelse av Det allerhelligste Altersakrament (Picpusfedrene, SS.CC.) 28. juli 1972, og evige løfter i 1977. Han ble presteviet 18. mars 1978 av Gerhard Schwenzer i Simpelveld i Nederland. I 1981 ble han uteksaminert fra Universitetet i Münster der han hadde studert teologi, og han ankom Trondheim senere samme år. Müller ble bispeviet i Trondheim av kardinal Edward Idris Cassidy i 1997.
Etter mangeårige konflikter i Trondheim stift fratrådte Müller sitt embete den 8. juni 2009 og flyttet tilbake til Tyskland. Den katolske kirke ved biskop Bernt Eidsvig medga i april 2010 at Müller hadde tilstått et seksuelt overgrep mot en mindreårig altergutt i St. Olav domkirke i Trondheim, og at dette var den egentlige bakgrunnen for Müllers avgang. Müller bestred selv å ha tilstått og mente beskyldningene om overgrep er falske.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
Kardinal Jean Villot (1905-1979) *1954
Kardinal Edward Idris Cassidy (1924-2021) *1970
Biskop Georg Müller SS.CC. (1951-2015) *1997


== Referanser ==


== Litteratur ==
David: Ingen vei utenom – om oppgjøret med en katolsk biskop. St Olav forlag, Oslo 2010. ISBN 978-82-7024-235-1


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på Den katolske kirkes offisielle norske nettsider
Gerhard Ludwig Goebel

Gerhard Ludwig Goebel (født 1. desember 1933 i Scheuerfeld (Sieg) i Tyskland, død 4. november 2006 i Kirchen (Sieg) i Tyskland) var katolsk biskop i Tromsø katolske stift. Goebel kom til Norge i 1962 og ble bispeviet i Peterskirken i Roma i 1979 av pave Johannes Paul II. Han ble i sitt embede inntil sin død.
I hans tid som leder av den katolske kirke i Nord-Norge ble det opprettet to nye menigheter (i Narvik og i Mosjøen), et nonnekloster (karmelsøstrenes kloster i Tromsø), et munkekloster (cistercienserklosteret i Storfjord nær Stamsund i Lofoten), to kapeller (i Kirkenes og i Alta) og en katolsk barneskole (i Bodø). 
Den 29. mars 2006 ble biskopen utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden, for sin innsats for kirke og samfunn.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Biskop Gerhard Ludwig Goebel (1933-2006 ) *1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biskop Goebels biografi på katolsk.no
Trimix

Trimix er en pustegass som består av oksygen, nitrogen og helium. Den brukes oftes ved dype dykk for å unngå oksygenforgiftning og nitrogennarkose. Fordelen med trimix er at man minsker sjansen for nitrogennarkose (dybderus). Den største ulempen er at helium er et meget flyktig grunnstoff og derfor kommer fort inn i vevet. Dette fører ofte til at man raskere pådrar seg dekompresjonstid. Man kan med andre ord ikke gå direkte til overflaten uten dekompresjonsstopp.
Siden helium er så flyktig så vil den av samme årsak som den bygger seg opp i vevet også diffundere raskt. Dekompresjonstiden vil derfor ikke nødvendigvis bli lengre om dykket allerede krever deko iht lufttabeller.
Ved meget dype dykk så har trimix den fordelen at det kan forhindre høytrykks nervesyndrom.
Liste over norske biskoper

Liste over norske biskoper omfatter biskoper i Den norske kirke, den katolske kirke og andre kirkesamfunn med bispeembete.


== Biskoper i Den norske kirke ==
De biskopene som er utnevnt etter mai 2012 er utnevnt av kirkerådet. De tidligere er utnevnt i statsråd.

Ingeborg Midttømme – biskop av Møre bispedømme (fra 2008), 61 år
Halvor Nordhaug – biskop av Bjørgvin bispedømme (fra 2009), 69 år
Stein Reinertsen – biskop av Agder og Telemark bispedømme  (fra 2013), 63 år
Olav Øygard – biskop av Nord-Hålogaland bispedømme (fra 2014), 66 år
Ann-Helen Fjeldstad Jusnes – biskop av Sør-Hålogaland bispedømme (fra 2016), 66 år
Herborg Oline Finnset – biskop av Nidaros bispedømme (fra 2017), 61 år
Kari Veiteberg – biskop av Oslo bispedømme (fra 2017), 61 år
Jan Otto Myrseth – biskop av Tunsberg bispedømme (fra 2018), 65 år
Anne Lise Ådnøy – biskop av Stavanger bispedømme (fra 2019), 65 år
Olav Fykse Tveit dr.theol – preses i Bispemøtet (fra 2020), 62 år
Kari Mangrud Alvsvåg – biskop av Borg bispedømme (fra 2022), 52 år
Ole Kristian Bonden – biskop av Hamar bispedømme (fra 2023), 52 år


== Biskoper i den katolske kirke i Norge ==
Bernt Ivar Eidsvig – biskop av Oslo katolske bispedømme (fra 2005), 69 år
Berislav Grgić – biskop-prelat av Tromsø katolske stift (fra 2008), 62 år
Erik Varden – biskop-prelat av Trondheim katolske stift (fra 2020), 48 år


== Andre kirkesamfunn ==
Christian Alsted – biskop i Metodistkirken for Norden og Baltikum (fra 2009)
Kjell Morten Bråten – Superintendent-pastor i Unitarforbundet Bét Dávid (Den norske unitarkirke)
Thor Henrik With – biskop fra 2012 i Det evangelisk-lutherske stift i Norge
Torkild Masvie – biskop fra 2017 i Den lutherske kirke i Norge
Roald Nikolai Flemestad – biskop fra 2011 i Den nordisk-katolske kirke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biskoper i Den norske kirke
Mirakelbær

Mirakelbær er en planteart i sapodillefamilien. Den er en busk med spiselige røde bær som får sur mat til å smake søtt. Hvis man først spiser noen mirakelbær, kan man spise en sitron og kjenne søtsmak istedenfor sursmak. Effekten skyldes et glykoprotein som bæret inneholder, mirakulin, som binder seg til smaksløkene på tunga. Virkningen holder seg i minst 30 minutter.
Mirakelbær har ingen verdi som mat i seg selv og spises bare sammen med sure matvarer. Derfor regnes bærene ofte som et krydder. Arten vokser naturlig i tropisk Vest-Afrika, men dyrkes også i tropisk Amerika. Planten kan dyrkes som potteplante, og den lett å få til å trives. Den skal dyrkes i sur jord, slik som rhododendron.


== Eksterne lenker ==
(en) mirakelbær i Encyclopedia of Life 
(en) mirakelbær i Global Biodiversity Information Facility 
(en) mirakelbær hos ITIS 
(en) mirakelbær hos NCBI 
(en) mirakelbær hos The International Plant Names Index 
(en) mirakelbær hos Tropicos 
(en) Kategori:Synsepalum dulcificum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Synsepalum dulcificum – detaljert informasjon på Wikispecies
Oddvard Nilsen

Oddvard Nilsen (født 24. juni 1940) er en norsk tidligere politiker (H). Han var ordfører i Askøy kommune 1990–1993, innvalgt på Stortinget fra Hordaland 1993–2005 og Høyres parlamentariske leder 2001–2005.
Han er sønn av murersvenn Odd Nilsen (1917–1964) og industriarbeider Ellinor Jensen (1917–2003). Farsslekten har arbeidet innen murerfaget i flere generasjoner. Oddvard Nilsen er gift med Torill Nilsen (1948–), som var medlem av Askøy kommunestyre 1995–2003. Paret har tre sønner sammen, heriblant fylkesordfører Tom-Christer Nilsen (1969–) og friidrettsutøver Trond Erik Nilsen (1972–).
Etter militær grunnutdannelse tok han lærerskolen som privatist. Han har også vært trener og styremedlem i Norges Friidrettsforbund. Nilsen har sin bakgrunn fra skoleverket, og har vært rektor ved Kleppestø og Ravnanger ungdomsskoler på Askøy. Han var leder i Hordaland Høyre 1990–1994 og medlem av Høyres arbeidsutvalg 1996–2005. I stortingsperiodene 1993–2001 satt han i Stortingets samferdselskomité, siste perioden som komiteens leder. I perioden 2001–2005 var han medlem av Stortingets utenrikskomité. Da Jan Petersen ble utenriksminister, ble Nilsen valgt til parlamentarisk leder.
Etter tiden på Stortinget var Nilsen styreleder i Helse Vest RHF 2005–2014.Oddvard Nilsen ble den 11. mars 2006 utnevnt til æresmedlem av Hordaland Høyre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oddvard Nilsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Oddvard Nilsen hos Stortinget 
(no) Oddvard Nilsen hos Norsk senter for forskningsdata
Picpuspatrene

Picpuspatrene er det vanlige navnet på en katolsk kongregasjon. Det fulle navn er Congregatio Sacrorum Cordium Iesu et Mariae necnon adorationis perpetuae SS. Sacramenti altaris (Kongregasjonen for Jesu og Marias hellige hjerter og den uavbrutte tilbedelse av alterets sakrament), som forkortes SS.CC.. Kallenavnet kommer fra adressen til ordenens første hus i Paris, Rue de Picpus.


== Historie ==
Kongregasjonen ble grunnlagt av pater Pierre Coudrin (1768–1837) og Henriette Aymer de la Chevalrie (1764–1834). Pater Coudrin hadde tidligere, i 1774, grunnlagt Selskapet for Jesu og Marias hellige hjerter. Begge måtte gå under jorden under den franske revolusjon. De samlet andre som var interessert i å opprettholde kirkens arbeid i Frankrike, og i 1800 grunnla de kongregasjonen, med både mannlig og kvinnelig gren, samt en legmannsgren der medlemmene ikke avlegger evige løfter og kan være gift. I 1837 ble den godkjent av pave Pius VII.
Det mest kjente medlem av kongregasjonen er pater Damien de Veuster (1840–1889). Han virket som prest på Molokai, der han drev et leprasykehus. Han ble selv smittet av sykdommen, og døde av den 15. april 1889. Han ble saligkåret av pave Johannes Paul II i 1995 og helligkåret av pave Benedikt XVI 11. oktober 2009.


== Picpuspatrene i Norge ==
Picpuspatrene har sendt prester til Norge siden 1920. Det er i 2010 syv prester og en biskop fra kongregasjonen som gjør tjeneste i Den katolske kirke i Norge.
Legmannsgrenen, kjent som Legpicpus, ble etablert i Norge i 2003.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Congregation of the Sacred Hearts of Jesus and Mary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Alternativ hjemmeside
Hjemmeside for picpuspatrene i Norge
Oversikt over picpuspatrene i Norge
Heia bortelaget

Fanklubben Heia Bortelaget (av Lerkendal), FKHBAL, ble stiftet av noen fysikkstudenter ved Norges tekniske høgskole i april 1992. FKHBAL ble stiftet som en idealistisk supporterklubb hvor formålet er å heie bortelagene på Rosenborgs hjemmebane Lerkendal frem til seier. FKHBAL synes Rosenborg har vunnet altfor mye de siste årene.
Fanklubben har valgt rosa (lik den på hjemmesiden) som sin farge, siden det er en nøytral farge. Hadde rødt eller blått blitt valgt, ville de ikke kunne representere alle andre lag enn Rosenborg. En pokal deles ut til kapteinen på alle bortelag som vinner, og en annen pokal deles ut til dommere som dømmer straffe til bortelaget (eller gjør seg fortjent på annen måte).
Fanklubben fikk ikke veldig mye å juble for de første 13 årene av sin eksistens, siden Rosenborg vant serien hvert år fra 1992 til 2004.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Molokai

Molokai (lokal skrivemåte Moloka'i) er den femte største øya i arkipelet Hawaii. Øya er omkring 61 km lang og 16 km bred, med et areal på  684 km². Molokai ligger omkring 40 km øst for Oahu. Den er dannet av to vulkaner; den største kalles Øst-Molokai, og den minste Vest-Molokai. Høyeste punkt er Kamakou (1 515 moh.). Nordsiden av krateret til Øst-Molokai kollapset, og steinen ligger spredd i havet nord for øya.
Molokai er en del av delstaten Hawaii, og ligger i Maui County, med unntak av halvøya Kalaupapa, som tilhører Kalawao County. Den er kjent som «Den vennlige øya» (Friendly Isle). Befolkningen er blandet, med en høy andel innbyggere av hawaiisk opprinnelse. Langs østsiden ligger det mange tradisjonelle hawaiiske fiskekulper; noen av dem har blitt restaurert i senere år. Det eldste leprasykehuset i USA ligger på øya. Sykehuset er spesielt kjent på grunn av pater Damien de Veuster (1840–1889), som virket der og selv døde av sykdommen.
Papohakustranden er en av de største strendene på Hawaii. Det ligger flere mindre hoteller og en ferielandsby på øya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Molokaʻi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bok i sentrum

Bok i sentrum var et årlig bokarrangement, som fant sted i Spikersuppa i Oslo 1996-2006. Bok i sentrum var et samarbeid mellom De norske bokklubbene og Tanum. Arrangementet inkluderte presentasjoner av årets bøker, og forfattere kom og leste fra sine bøker. I 2004 besøkte nærmere 55 000 mennesker arrangementet, noe som gjør dette til et av Norges største kulturarrangementer.
I 2008 ble Bok i sentrum erstattet av et tilsvarende arrangement kalt Bok i byen. Arrangører varTanum og Tanum bokklubber.
I 2010 arrangeres for første gang Oslo bokfestival, som er et samlet arrangement for hele bokbransjen.


== Eksterne lenker ==
Bok i sentrum