jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Akkad

Akkad (eller Agade) er en historisk by på venstre bredde av Eufrat som muligens lå mellom byene Sippar og Kisj (i dag i Irak, ca. 50 km sørvest for Bagdads sentrum (33,1°N 44,1°Ø). Akkad er også betegnelsen på en hel region og kulturområde i det nordlige Mesopotamia, det akkadiske rike. Dette riket besto i tiden omkring 2300-2200 f.Kr. og omfattet da hele Mesopotamia. Akkaderne var et semittisk folk. Akkadisk er det eldste semittiske språket som er kjent som litteraturspråk.
De bevarte tekstene fra byen viser at skip fra Persiabukten la til havn ved Akkad, som da må ha hatt en havn ved elven. Akkads herskere styrte mellom Uruks 3. dynasti og Urs 3. dynasti, det vil si mellom 2371 f.Kr. og 2191 f.Kr. Riket falt sammen under stridighetene mellom Akkad og restene av Sumer, og ble deretter erobret av et folk som ble kalt for gutiere. Byen Akkad ble nevnt helt fram til 1100-tallet f.Kr. hvor den stadig hadde stattholdere.
Akkad var hovedstad i det landskap som var dominert av akkadere. Til tross for at byen ble omtalt i oldtidens tekster er den ennå ikke blitt positivt identifisert av arkeologer. Flere steder har blitt foreslått: Babylon, Sippar eller muligens Kisj, der Sargon (Šarrum-kin, 2334-2279 f.Kr.) først grep makten.


== Se også ==
Det akkadiske rike


== Litteratur ==
Liverani, Mario (red.) (1993): Akkad, the first World Empire. Padua: History of the Ancient Near East Studies – HANES 5.
Roaf, Michael (1990): Cultural Atlas of Ancient Mesopotamia and the Ancient Near East. New York: Facts on File.
Donatister

Donatistene var en gruppe eller bevegelse innen tidlig kristendom som gikk imot at en prest som ikke fulgte en god livsførsel likevel skulle kunne forrette sakramenter. De var særlig utbredt i Afrika. Donatistene ble til på 300-tallet og opponerte mot det som var den gjeldende oppfatningen innen kirken på den tiden. De hevdet at sakramentenes gyldighet var avhengig av prestens oppførsel.
Under den diokletianske kristenforfølgelse 303–305 hadde mange kristne falt fra, og spørsmålet gjaldt hvem som kunne gjenopptas i kirkens sakramentale fellesskap etter at de hadde angret og forholdene var blitt bedre. Ifølge donatismen kunne ikke frafalne prester lengre forrette gyldige sakramenter, ettersom de anså at presten måtte være ubesudlet av slik alvorlig synd. Man forkastet den offisielle kirkes mildhet mot de en gang frafalne og dannet en motkirke som anså seg å være den ene rette. De ble sterke i Nord-Afrika, fremst blant berberne.Augustin argumenterte imot donatistene ved å hevde at kirken alltid ville omfatte en blanding av rettferdige og syndere, og at dåpen er gyldig uavhengig av den døpende prests personlige kvaliteter.
Donatistene ble utsatt for forfølgelse på 400-tallet. De hevdet seg allikevel mot motstanden, og eksisterte helt frem til 600-tallet da gruppen bukket under for islamsk undertrykkelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Donatists», Catholic Encyclopedia, går i en del detaljer om politikken i den tidlige kirke som var bakgrunn for donatismens framgang.
Donatism. Online Dynamic Bibliography
Josip Bozanić

Josip Bozanić (født 20. mars 1949 i Rijeka i Kroatia) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Zagreb.
Josip Bozanić fikk sin humanistiske skoleutdannelse ved seminaret i Pazin og studerte deretter filosofi og katolsk teologi ved de teologiske fakulteter i Rijeka og Zagreb. Han ble presteviet i 1975.
Etter et år som sjelesørger, fortsatte han med studier i dogmatikk og kirkerett i Roma (1976–1985).
Fra 1986 til 1989 hadde han forskjellige ledelsesverv i bispedømmet Krk, fra 1988 til 1997 doserte han kirkerett og dogmatikk ved presteseminaret i Rijeka. I 1989 ble han bispeviet, og var først koadjutor-biskop av Krk, og noen måneder etter samme år ordinær biskop av samme bispesete. I  1996 ble han dessuten apostolisk administrator av erkebispedømmet Rijeka-Senj.
I 1997 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av den kroatiske hovedstaden Zagreb. Josip Bozanić ble kreert til kardinal den 21. oktober 2003.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Erkebiskop Antun Bauer (1856-1937) *1911
Erkebiskop Josip Antun Ujcić (1880-1964) *1937
Kardinal Franjo Šeper (1905-1981) *1954
Kardinal Franjo Kuharić (1919-2002) *1964
Kardinal Josip Bozanić (1949- ) *1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Cláudio Hummes

Cláudio Hummes  (født 8. august 1934 i Montenegro i Brasil, død 4. juli 2022 i São Paulo) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var fra 2006 til 2010 prefekt for Kongregasjonen for kleresiet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hummes var av tysk opprinnelse. Begge foreldre stammet fra landsbyen Buch i Hunsrück i det vestlige Tyskland.Etter alminnelig skolegang sluttet Hummes seg til fransiskanerordenen og studerte først i Brasil, deretter ved Antonianum i Roma og ved det økumeniske institutt i Genève. Han tok doktorgrad i filosofi.


=== Prest ===
Hummes ble presteviet i 1958. Som prest tilbake i hjemlandet underviste han først i filosofi ved fransiskanernes seminar i Garibaldi, så ved seminaret i Viamao og så ved den pavelige høyskole i Porto Alegre. I mange år var han den brasilianske katolske bispekonferanses rådgiver i økumeniske spørsmål. Ut over dette innehadde han en rekke ledelsesverv i fransiskanerordenen.


=== Biskop ===
Fra 1975 til 1998 var Hummes biskop av Santo André. I 1996 ble han erkebiskop av Fortaleza, og to år etter erkebiskop av São Paulo.
I 2000 var Hummes med på å få fransiskaneren og frigjøringsteologen Paulo Suess fjernet fra sin lærestol i São Paulo.


=== Kardinal ===
Pave Johannes Paul II gjorde ham til kardinal i 2001. Som tegn på kirkelig pluralisme var Hummes i januar 2002 med på den kanoniske forsoning med  Lefebvre-tilhengeren Licínio Rangel og hans utnevnelse til apostolisk administrator av et Roma direkte underlagt personalprelatur.I oktober 2006 ble han forflyttet til Vatikanet som ny prefekt for Kongregasjonen for kleresiet, hvor han gikk av i 2010 med pensjon.
Han sdøde i en alder av 87 år den 4. juli 2022 i São Paulo.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Carlo Chiarlo (1881-1964) *1928
Kardinal Alfredo Vicente Scherer (1903-1996) *1947
Kardinal Aloísio Leo Arlindo Lorscheider, O.F.M. (1924-2007) *1962
Kardinal Cláudio Aury Affonso Hummes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Æresgalleri

Æresgalleri (fra Hall of Fame) er en type museum som er tiltenkt personer som har gjort en spesiell innsats på et bestemt område; et yrke, et fagfelt, en sport eller liknende. Ofte er et æresgalleri knyttet til en bestemt bygning eller museum som gjør ære på medlemmene. I andre tilfeller er det mer symbolsk og består simpelthen i en liste med betydningsfulle personer. Begrepet har opphav i USA. 
Det første æresgalleri som ble opprettet var Hall of Fame for Great Americans, grunnlagt av New York University i 1900.
I Norge finnes Rockheim Hall of Fame som ble opprettet i 2011. I tillegg har man Norsk Idretts Æresgalleri.


== Se også ==
Rock and Roll Hall of Fame
Country Music Hall of Fame
Gospel Music Hall of Fame
National Aviation Hall of Fame
World Golf Hall of Fame
Naismith Memorial Basketball Hall of Fame
Adam Kozłowiecki

Adam Kozłowiecki  (født 1. april 1911 i Huta Komorowska i Polen, død 28. september 2007 i Lusaka i Zambia) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Lusaka i Zambia. Under annen verdenskrig satt han likesom mange andre polske kirkefolk i tysk konsentrasjonsleir.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Kozłowiecki trådte etter vanlig skolegang inn i jesuittordenen og studerte katolsk teologi og filosofi. I 1937 mottok han prestevielsens sakrament.
To år etter ble han og 24 andre jesuittprester arrestert av Gestapo i Kraków og ført til konsentrasjonsleiren Auschwitz. Seks måneder senere ble de ført til konsentrasjonsleiren ved Dachau utenfor München, etter det ble tysk politikk å konsentrere alle katolske geistlige fortrinnsvis på ett sted blant annet for å motvirke deres virkning på medfanger og de mindre hardbarkede av leirvaktene. Han forble i Dachau resten av annen verdenskrig.
Etter at amerikanerne hadde befridd Dachau, ble han sendt til det området i daværende Nord-Rhodesia (i dag Zambia) der de polske jesuitter hadde det sjelesørgeriske tilsyn. Der virket han som prest og lærer. I 1950 ble han utnevnt til administrator av det nyopprettede daværende apostoliske prefektur med sete i Lusaka.


=== Biskop, erkebiskop ===
Etter fem år aom apostolisk administrator ble  Kozłowiecki bispeviet, og fortsatte som leder av det som da var blitt «forfremmet» til apostolisk vikariat. I 1959 ble han den første erkebiskop av det nyopprettede erkebispedømme Lusaka.
I 1969 trådte han til side for å berede plass for utnevnelse av en zambier til dette embedet. Han fortsatte imidlertid å virke som sjelesørger i Zambia.


=== Kardinal ===
I 1998 kreerte pave Johannes Paul II ham til kardinal, med Sant'Andrea al Quirinale som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Kardinal Pietro La Fontaine (1860-1935) *1906
Kardinal Celso Benigno Luigi Costantini (1876-1958) *1921
Kardinal James Robert Knox (1914-1983) *1953
Kardinal Adam Kozłowiecki


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Blokk (geografi)

Blokk er et geografisk område på et lands kontinentalsokkel. I dagligtale og i media blir blokk noen ganger omtalt som oljeblokk. De fleste blokker vil være gitt ved 4 hjørnepunkter symmetrisk om et sentrum og definert av 4 geografiske koordinatpar, men blokker som ligger på grensen av kontinentalsokkelen vil ha annen avkortet form gitt av 3 eller flere koordinatpar. Hver blokk er identifisert av et entydig navn.


== Blokk på norsk sokkel ==
I forvaltning av petroleumsvirksomheten på norsk sokkel har blokk-begrepet en betydning ved at utvinningstillatelser i utgangspunktet gis for en eller flere blokker til et eller flere oljeselskaper.
En blokk er alltid plassert inn i en kvadrant. Kvadranter er en grovere geografisk inndeling av norsk sokkel på en breddegrad ganger en lengdegrad. Det er 37 kvadranter sør for 62. breddegrad, de er nummerert slik som vist i figur 1. Hver fulle kvadrant er delt inn i 3 X 4 (12) blokker som er nummerert fortløpende som i figur 2. Størrelsen på fullstendige blokker er dermed gitt som 15 breddeminutter ganger 20 lengdeminutter. I Nordsjøen tilsvarer det omkring 500 km². Eksempel på blokknavn er «8/4». Dette er blokk nr 4 i 8. kvadrant og ligger sør for 62. breddegrad.
Nord for 62. breddegrad er kvadranter inndelt på samme måte. Blokknavnet er her beskrivende for geografisk beliggenhet. Blokk «6506/12» er blokk nr 12 i kvadrant 6506 som ligger i sørøstre hjørne av rektanglet mellom 65. og 66. breddegrad og mellom 6. og 7. lengdegrad.
Andre stater som for eksempel Storbritannia deler opp kontinentalsokkelen i blokker etter andre prinsipper.


== Se også ==
Oljeregimet i Norge
Ignatius Moses I

Ignatius Moses I Daoud (eller Ignace Moussa I; født 18. september 1930 i Measkané, Syria, død 7. april 2012 i Roma) var kardinal og syrisk-katolsk patriark av Antiokia og prefekt for Kongregasjonen for Østkirkene.
I 1941 begynte han på det syriske seminaret SS Benedikt og Efrem i Jerusalem. Etter krigen i 1948 ble dette flyttet til Charfet i Libanon, og Daoud fullførte der sine studier i filosofi og teologi mellom 1949 og 1955. Han ble presteviet i 1954 i Beirut.
I 1955 vendte han tilbake til Homs bispedømme, som han var født i, og virket som assisterende sogneprest, skolerektor og sekretær og etterhvert generalvikar for biskopen. 1960–1964 studerte han kirkerett ved Lateranuniversitetet i Roma. Han var sekretær for den syriske patriarken i Beirut 1965–1970, og arbeidet med patriarkatets tribunal.
I 1977 utnevnte den syrisk-katolske patriarkalsynoden ham til biskop (epark) for syrerne i Kairo, og dette ble godkjent av pave Paul VI. I Kairo bygget han en ny katedral og gjorde flere andre tiltak for å styrke den syriske kirken.
Han ble så, i 1994, utnevnt til erke-epark av Homs, Naba og Nabk, noe som ble godkjent av pave Johannes Paul II. I 1998 ble han valgt til patriark. Etter dette førte han tiltaleformen Hans salighet. I 2000 ble han prefekt for Kongegrasjonen for Østkirkene, og i 2001 ble han utnevnt til kardinal av Johannes Paul II. Han gikk av som patriark 8. januar 2001, men beholdt etter tradisjonen tittelen ad personam. Han fratrådte 9. juni 2007.
I likhet med de andre østlige patriarkene hadde han rang som kardinalbiskop, men ikke noe titularsete. Han var også medlem av Kongregasjonen for troslæren, Kongregasjonen for helligkåringer, Det pavelige råd for fremme av kristen enhet og Det pavelige råd for tolkning av lovtekster.
Da han var under 80 år gammel ved pave Johannes Paul IIs død, hadde han stemmerett i konklavet 2005.


== Episkopalegenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Patriark Ignace Antoine (Jules) Samhiri (1801-1864) *bispeviet i 1826 av den jakobittiske patriark Georges Sayar
Patriark Ignace George Chelhot (Scelhot) (1818-1891) *1862
Patriark Ignace Denis Ephrem Rahmani (Rahamani) (1848-1929) *1887
Patriark kardinal Ignace Gabriel I (Théophile) Tappouni (1879-1968) *1913
Patriark Ignatius Moses I (1930-2012) *1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Øyvind Rimbereid

Øyvind Rimbereid (født 2. mai 1966 i Stavanger) er en norsk forfatter og lyriker. Rimbereid er utdannet cand. philol. fra Universitetet i Bergen med hovedfag i nordisk språk og litteratur. 
Rimbereid ble i 2009 nominert til Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Herbarium (2008), som også vant Brageprisen i åpen klasse for 2008. Tidligere har diktsamlingen Solaris korrigert blitt inkludert som den nyeste utgivelsen i én versjon av Norges litterære kanon, en liste over norsk litteraturs 25 viktigste verker, utarbeidet av en fagjury fra Norsk litteraturfestival.


== Bibliografi ==
Det har begynt – noveller (1993)
Som solen vokser – roman (1996)
Kommende år – noveller (1998)
Seine topografiar – dikt (2000)
Trådreiser – dikt (2001)
Solaris korrigert – dikt (2004)
Hvorfor ensomt leve – essays (2006)
Herbarium – dikt (2008)
Jimmen – dikt (2011)
Orgelsjøen – dikt (2013)
Lovene – lyrikk, Gyldendal (2015)
Lenis plassar. Et dikt – dikt (2017)
Hvit hare, grå hare, svart – dikt (2019)


== Priser ==
Sult-prisen 2001
Den norske Lyrikklubbens pris 2002
Kritikerprisen 2004, for Solaris korrigert
Brageprisen 2008, for Herbarium
Doblougprisen 2010
N.C.Kaser-Lyrik-Preis 2010
Gyldendalprisen 2014
Kritikerprisen 2013, for Orgelsjøen
Aschehougprisen 2017


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Øyvind Rimbereid i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Øyvind Rimbereid hos Sceneweb 
Øyvind Rimbereid i NRK Forfatter
Øyvind Rimbereid i Dagbladet Forfatter
Øyvind Rimbereid i Aftenposten Alex
Øyvind Rimbereid i Vagant
Digitaliserte bøker av Øyvind Rimbereid i Nasjonalbiblioteket
Artikler om og av Øyvind Rimbereid i Norart
North American Aerospace Defense Command

For det norske direktoratet for utviklingssamarbeid, se Norad.
North American Aerospace Defense Command (NORAD) er en felles amerikansk-canadisk forsvarskommando for luftrommet over Nord-Amerika. Kommandoen ble opprettet 12. mai 1958. Den ledes av en firestjerners offiser utnevnt i fellesskap av USAs president og Canadas statsminister. Tradisjonelt er kommanderende offiser amerikansk (som også er sjef for U.S. Northern Command), mens stedfortredende kommanderende offiser er canadisk.
NORAD ledes fra Peterson Air Force Base i Colorado, USA med et koordineringssenter ved Cheyenne Mountain flystasjon og underliggende hovedkvarter ved Elmendorf Air Force Base i Alaska i USA Canadian Forces Base Winnipeg i Manitoba i Canada og Tyndall Air Force Base i Florida i USA.


== Se også ==
NORAD sporer Julenissen


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) North American Aerospace Defense Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Polycarp Pengo

Polycarp Pengo (født 5. august 1944 i Mwazye nær Sumbawanga i dagens Tanzania) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Dar-es-Salaam i Tanzania.
Pengo gikk fra 1959 til 1964 på fransiskanernes middelkole i Kaengesa. I 1965 begynte han på deres presteseminar i Kipalalpala, og studerte der filosofi (1965–1967) og teologi (1968–1971). Den 20. juni 1971 ble Pengo presteviet i bispedømmet Sumbawanga. De følgende to årene, fra juni 1971 til juli 1973, var han biskopens sekretær.
Fra 1973 til 1977 studerte han moralteologi ved Det pavelige lateranuniversitet og ved Alfonsianum i Roma og tok doktorgrad i faget. Etter studiene vendte han tilbake til Tanzania og underviste i moralteologi ved seminaret i Kipalalpala. Deretter ble han rektor ved det nasjonale hovedseminar i Segerea (1978–1983).
Den 11. november 1983 ble Pengo utnevnt av pave Johannes Paul II til biskop av Nachingwea. Den 17. oktober 1986 ble han biskop av det nyopprettede bispedømmet Tunduru-Masasi.
Pengo etterfulgte den 22. juli 1992 kardinal Laurean Rugambwa som erkebiskop av Dar-es-Salaam, etter å ha vært koadjutor i dette erkebispedømmet i to år.
Den 21. februar 1998 ble han kreert til kardinal av pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Polycarp Pengo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Konsistorium

Et konsistorium er et formelt møte for kardinalskollegiet i Den katolske kirke. De holdes normalt i Vatikanet når det er nødvendig for paven å sammenkalle kardinalene for å rådføre seg om viktige saker. 


== Kreering av kardinaler ==
Ettersom kreering av nye kardinaler skal skje i kollegiets nærvær, skjer dette ved konsistorier. Navnene på de nye kardinalene blir normalt publisert på forhånd, og den enkelte får da status som kardinalelekt. Først ved konsistoriet blir de kardinaler, og dersom en pave dør mellom annonseringen av navnene og konsistoriet er ikke utnevnelsen bindende. 
Den nye kardinalen skal helst være til stede ved konsistoriet, men dersom dette ikke er praktisk mulig er det ikke nødvendig for innsettelsens gyldighet. De som er til stede får overrakt ring, rød kalott og biretta (firkantet hatt). Tidligere fikk de også en bredbremmet, rød hatt med dusker, den såkalte galerum rubru, men denne ble avskaffet som formelt tegn på kardinalsverdigheten av Paul VI i 1967. De som ønsker en slik hatt må nå selv gå til anskaffelse av den. 
Ved konsistoriet blir de nye kardinalenes titularkirker og deres rang innen kardinalskollegiet annonsert. De tar så disse kirkene i besittelse, noe som er en rent seremoniell handling, på et senere tidspunkt. 


== Annen betydning ==
Ordet ble tidligere brukt også av enkelte lutherske kirker om et domkapittel.


== Se også ==
Liste over konsistorier
James Vaughan

James Oliver Vaughan (født 14. juli 1988) er en engelsk fotballspiller som spiller for Bradford City AFC.Har også spilt kamper for Englands landslag for spillere under 17 år. 
Han debuterte på Evertons førstelag i en Premier League-kamp mot Crystal Palace den 10. april 2005. Etter bare tretten minutter scoret han, og ble dermed tidenes yngste målscorer i Premier League, i en alder av 16 år og 270 dager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Vaughan – UEFA 
(en) James Vaughan – Transfermarkt 
(en) James Vaughan – Transfermarkt (manager) 
(en) James Vaughan – Soccerbase.com 
(en) James Vaughan – FootballDatabase.eu 
(en) James Vaughan – Soccerway
Fylkesvei 701

Fylkesvei 701 (Fv701) går mellom Storås og Volløyan i Orkland.
Veien forlater fylkesvei 700 ved Volløyan og går langs Orkla nordover til Storås der den møter fylkesvei 65.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Trøndelag fylke ===

OrklandLykkjveien 

Hovsveien 

Kløvsteinveien 

  Kløvsteinbakken


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv701
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger