jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blå plakett

For den norske ordningen, se blå skilt

En blå plakett er et skilt som settes på et bygning eller et offentlig sted for å fortelle om en kjent person eller hendelse som fant sted der. Ordningen stammer fra England, og er senere tatt i bruk i flere land, blant annet Norge. Enkelte steder har man lokale ordninger med plaketter i andre farger. 


== De første blå plakettene ==
Den første ordningen med plaketter ble innført i London i 1867; de var da mørkebrune. Den første bygningen som fikk en plakett var Lord Byrons hjem i Holles Street. Ordningen ble først administrert av Royal Society of Arts (RSA), men ble i 1901 overført til Londons grevskapsråd, og senere til Rådet for Stor-London. Da dette rådet ble oppløst i 1985 ble den overført til English Heritage og utvidet til resten av England. RSA satte opp bare tretten plaketter; grevskapsrådet 249 og Rådet for Stor-London 262. Det er pr. 2007 mer enn 800 plaketter i London. Den eldste plaketten som er bevart finne i Gerrard Street, og ble satt opp i 1875. I 1937 gikk man over til blåfarge. 


== English Heritage ==
English Heritage baserer seg på nominasjoner fra allmennheten. For at det skal være aktuelt å minnes en person med en plakett må det være minst tyve år siden personen døde, eller hundre år siden fødselen. Kriteriene for tildeling ble bestemt i 1954, og omfatter blant annet at personen skal ha vært fremtredende i samfunnet, ha gjort «viktige positive bidrag», ha hatt «eksepsjonell og fremstående personlighet» og fortjene nasjonal anerkjennelse. 
Først i 1998 ble ordningen utvidet til hele England. Den første plaketten utenfor London ble avduket i Liverpool i 2000. Det er ikke alle byer som er med i ordningen, men mange setter opp egne plaketter. 
Tidligere tillot English Heritage mer enn en plakett for en person, men dette har man sluttet med. Det settes opp tyve nye plaketter i året. 


=== Kontrovers ===
I desember 2006 skrev The Daily Telegraph at English Heritage bryter sine egne kriterier for å kunne sette opp flere plaketter til minne om personer med minoritetsbakgrunn. Kjente og populære personer som Eric Morecambe og Marc Bolan ble ikke godkjent, mens nokså ukjente personer med afrikansk eller asiatisk bakgrunn fikk plaketter. Avisen underbygde sin reportasje med en intern e-post som uttrykte at man ønsket å «anerkjenne, respektere og feire det kulturelle mangfold i Englands arv», og andre dokumenter tydet på at regjeringen også hadde vært involvert i dette. Historikeren Adam Hart-Davis uttalte at English Heritage brøt kriteriene for å være politisk korrekte. 


== Utenfor England ==

I flere andre land er det innført ordninger med blå plaketter. De fleste av disse administreres enten av den lokale offentlige forvaltningen eller av velforeninger. I Oslo administreres blå skilt-ordningen av Selskabet for Oslo Byes Vel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blue plaques – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kostas Kenteris

Kostas Kenteris (gresk: Κώστας Κεντέρης; født 11. juli 1973 i Mytilini) er en gresk friidrettsutøver. 
Kenteris vant en overraskende gullmedalje under OL 2000 på 200 meter i Sydney på tiden 20,09, foran briten Darren Campbell (20,14) og Trinidad og Tobagos Ato Boldon (20,20). 
Han befestet posisjonen som verdens beste 200-meterløper ved å vinne VM 2001 i Edmonton på tiden 20,04 foran Christopher Williams fra Jamaica (20,20) og favoritten Shawn Crawford (20,30). Under EM 2002 i München var Kenteris den overlegent beste. Seierstiden på 19,85 var EM-rekord og tidenes beste tid av en europeer på en lavlandsbane. Etter EM trodde mange at Kenteris skulle slå Pietro Menneas europarekord på 19,72 fra 1979, og kunne utfordre Michael Johnsons verdensrekord på 19,32 fra 1996.
Foran OL 2004 i Athen var Kenteris favoritt på 200 meter, og et av hjemlandets største gullhåp. Kenteris unnlot imidlertid å møte til en dopingkontroll sammen med Katerina Thanou etter en motorsykkelulykke. Bildene som ble sendt ut til verden fra Kenteris på sykehuset, førte imidlertid til mistanker om at ulykken var en bløff, med den hensikt å unngå dopingkontrollen. TV-bildene viste en sengeliggende Kenteris med løpeskoene på, et svært uvanlig syn for sykehuspasienter. Kenteris og Thanao fikk ikke delta i OL, og han ble senere utestengt for doping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kostas Kenteris – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kostas Kenteris – Olympics.com 
(en) Kostas Kenteris – Olympic.org 
(en) Kostas Kenteris – Olympedia 
(en) Kostas Kenteris – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(gr) Kostas Kenteris – Hellas olympiske komité 
(en) Kostas Kenteris – World Athletics 
(en) Kostas Kenteris – Track and Field Statistics
Oskar Barnack

Oskar Barnack (født 1. november 1879, død 16. januar 1936) var en tysk finmekaniker.
Mellom 1913 og 1914 ledet han utviklingen av kameraselskapet Leitz i Wetzlar i Tyskland. Han var drivkraften bak utviklingen av det første 35mm kameraet som ble markedsført mot et bredere lag av befolkningen. 
Utbruddet av 1. verdenskrig hindret produksjonen av det første kameraet fra Leica i å bli produsert fram til 1924, og det ble ikke lansert før 1925. Leica stod for Leitz Camera. I stedet for eksponeringsplater, som var brukt i de tidligere Leitz-kameraene, brukte Leica standardiserte filmruller. Disse var tilpasset fra Edisons 35 mm filmrull. 
Lynow, Oskar Barnacks fødeby, er i dag en kommune i Brandenburg. Her ligger også et museum til ære for Oskar Barnack.


== Referanser ==
Bård Skolemesters vei (Oslo)

Bård skolemesters vei (1, 2-30) er en gate på Årvoll i Oslo. Den går fra Årvollveien gjennom Årvoll Vest borettslag (USBL) og ender ved Årvoll skole. 
Gaten er en av tre hvor navnene er hentet fra «En glad gut» av Bjørnstjerne Bjørnson. Øivind, Marit og gamle Bård skolemester har fått veiene Øivinds vei, Marits vei og Bård skolemesters vei oppkalt etter seg. Her lærer vi om Øyvind som må legge fra seg hovmod og selvgodhet for å lære seg tålmodighet og langsiktighet. Respekt er også et gjennomgangstema, og Bård skolemester fremstår etterhvert som et idealbilde av en lærer som følger den viktige tesen: «Barn kan ikke lære noget av nogen de ikke holder av».


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kystmuseet i Sør-Trøndelag

Kystmuseet i Sør-Trøndelag er en del av Museene i Sør-Trøndelag og ligger i Fillan på Hitra. Museets arbeidsområder er nyere tids kystkultur og samtidsdokumentasjon. I tillegg har museet et nasjonalt ansvar for å sikre kunnskapen om hvordan den moderne havbruksnæringen vokste frem i Norge. Kystmuseet har inngått faste avtaler om lokalsamfunnsoppgaver med henholdsvis Hitra, Frøya og Snillfjord kommuner. Museet har slagordet Vi forteller historien og har en bevisst satsing på bruk av teater som formidlingsform. Hitra turistkontor drives sammen med museets museumsbutikk. 


== Historie ==
Museet ble opprinnelig etablert som Hitra bygdesamling 19. mars 1981. Året etter fikk museet sine første lokaler i det da nybygde Hitra videregående skole, og åpnet snart sin første utstilling «Sei på kvar ein grunn, skrei på kvart eit med». I museumsplanene for Sør-Trøndelag 1985-1989 ble Hitra bygdesamling utnevnt til regionmuseum for Sørfosen museumsregion, og i 1991 ble en ny museumsordning innført i Sør-Trøndelag der Hitra bygdesamling ble utnevnt til fylkesmuseum med spesielt ansvar for kystkultur. Den 19. oktober 1994 ble Hitra bygdesamling etablert som privat stiftelse med navnet Sørfosen Museum.
I 1995 ble bygningen til det tidligere Hitra meieri kjøpt og museet flyttet inn i de nye lokalene samme år. Samme år ble det inngått en leieavtale med Opplysningsvesenets fond om leie av Dolm prestegård på Dolmøya på Hitra. Museet leier bygningene og deler av området rundt prestegården, og driver skjøtsel av leieområdet.
I 1999 ble navnet endret til Stiftelsen Kystmuseet i Sør-Trøndelag. I 2001 fikk museet kjøpe Hitra meieri av kommunen for en symbolsk sum. 1. januar 2009 ble museet en del av Museene i Sør-Trøndelag.                             Meierisalen er en flerbrukssal på museet som brukes av museet selv og eksterne aktører.


== Utstillinger ==
Kystmuseet har to faste utstillinger: Russerforliset(2016) og Folket i Flatvika (2001). "Russerforliset" forteller historien om den russiske pinken "Jedinorog" som forliste ved Sæbuodden, Kvenvær i 1760. Folket i Flatvika er en utstilling som gir innblikk i livet på en kystgård på Hitra i 1920.
Kystmuseet har også en avdeling på Sandstad. I bygget til Hitra hurtigbåtterminal kan du besøke "Ægirutstillinga" og dette er også avgangssted for visningsturer der du kan bli med ut på sjøen for å besøke et moderne oppdrettsanlegg.


=== Tidligere utstillinger ===
«Sei på kvar ein grunn, skrei på kvart eit med» (1981).
«Vi og verden» (1997).


== Eksterne lenker ==
Kystmuseet i Sør-Trøndelag
Pietro Mennea

Pietro Paolo Mennea (født 28. juni 1952 i Barletta, død 21. mars 2013) var en italiensk friidrettsutøver. I 17 år innehadde han verdensrekorden på 200 meter.
Mennea begynte den internasjonale karrieren da han var med på Italias bronselag på 4x100 meter stafett under EM 1971 i Helsingfors. Under OL 1972 i München tok han bronsemedaljen på 200 meter.
To år senere vant han gull på 200 meter under EM i Roma. I tillegg tok han sølv på både 100 meter og på kortstafetten. Etter å ha vært skadet deler av sesongen 1976, bestemte han seg for ikke å delta i OL. Etter innstendige oppfordringer valgte han likevel å delta. Resultatet ble fjerdeplass på 200 meter og 4 x 100 m stafett. Under EM 1978 i Praha tok han gull på både 100 og 200 meter.
I 1979 deltok Mennea i studentverdensmesterskapet i Mexico by. Vinnertiden på 19,72 var ny verdensrekord. Denne rekorden ble stående i hele 17 år, inntil Michael Johnson forbedret den under OL 1996 i Atlanta. Verdensrekordinnehaveren var blant favorittene til OL 1980 i Moskva, spesielt på grunn av USAs boikott. I finalen på 200 meter slo Mennea skotten Allan Wells med tre hundredels sekunder, og ble olympisk mester.
Etter OL-gullet la Mennea opp for å bruke mer tid på studier. Han gjorde imidlertid snart comeback, og tok bronse under VM 1983 i Helsingfors. Under OL 1984 i Los Angeles var Mennea den første idrettsutøveren som hadde deltatt i fire finaler på rad på 200 meter. Han kom på sjuendeplass.
Etter å ha lagt opp en gang til gjorde han nok et comeback: Under OL 1988 i Seoul ble han slått ut i forsøkene på 200 meter. Fra 1999 til 2004 var Pietro Mennea representant i Europaparlamentet.


== OL-medaljer ==
 1980  Moskva -  Gull i  friidrett, 200 meter menn  Italia
 1972  München -  Bronse i  friidrett, 200 meter menn  Italia
 1980  Moskva -  Bronse i  friidrett, 4 x 400 m stafett menn  Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Pietro Mennea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pietro Mennea hos Europaparlamentet 
(de) Pietro Mennea – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Pietro Mennea – Olympics.com 
(en) Pietro Mennea – Olympic.org 
(en) Pietro Mennea – Olympedia 
(en) Pietro Mennea – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Pietro Mennea – Italias olympiske komité 
(en) Pietro Mennea – World Athletics 
(it) Pietro Mennea – FIDAL 
(en) Pietro Mennea – Track and Field Statistics
John Flamsteed

John Flamsteed (født 19. august 1646 i Derby i England, død 31. desember 1719) var en engelsk astronom. 
Han ble utdannet ved Derby School og Jesus College i Cambridge. Etter studiene ble han ordinert som diakon og skulle til å bosette seg i Derbyshire da han ble invitert til å komme til London. Den 4. mars 1675 ble han av Karl II ved kongelig skriv utnevnt til «Kongens astronomiske observatør», den første Astronomer Royal, med en lønn på 100 pund i året.Han virket en tid i Tower of London med et provisorisk observatorium i White Tower. En udokumentert men ofte sitert historie forteller at han klaget på ravnene der til Karl II. Kongen skal ha bedt om at de ble jaget vekk, men fikk så høre legenden om at Tower, riket og monarkiet ville falle dersom ravnene forsvant fra Tower. Dette skal ha vært bakgrunnen til at han i juni 1675 fikk en bevilgning til å bygge et nytt observatorium. I august samme år la han grunnsteinen til Royal Greenwich Observatory. 
I februar 1676 ble han Fellow ved Royal Society, og i juli flyttet han til det nye observatoriet, hvor han bodde og virket til 1684. Det året ble han ordinert til prest og tok opp embetet som sogneprest i Burstow i Surrey. Han forble Astronomer Royal og sogneprest til sin død. 


== Arbeid ==
Flamsteed kalkulerte solformørkelsene i 1666 og 1668 nøyaktig. Han stod bak flere av de tidligste observasjonene av Uranus, som han trodde var en stjerne og katalogiserte som 34 Tauri. Den første gangen dette skjedde var i desember 1690, og dette er den første dokumenterte observasjonen av planeten. 
16. august 1680 katalogiserte han en stjerne, 3 Cassiopeiae, som senere astronomer ikke kunne bekrefte. Tre århundre senere foreslo den amerikanske astronomen William Ashworth at det Flamsteed kan ha sett var den siste supernovaen i galaksens historie, kjent som 3C 461 i Third Cambridge Catalogue of Radio Sources og oftest kalt Cassiopeia A av astronomer. Posisjonen til 3 Cassiopeiae stemmer ikke helt med Cassiopeia A, og ekspansjonsbølgen i forbindelse med eksplosjonen bør ha vært synlig i 1667, og ikke 1680. Derfor mener noen historikere at det ikke var supernovaen han så, men at det i stedet dreier seg om en annen stjerne som han plasserte feil.Flamsteed er kjent for sine konflikter med Isaac Newton, som var president for Royal Society. Han nektet å publisere arbeider som hadde blitt bestilt av kongen, og i 1712 skar Newton og Edmond Halley gjennom ved å publisere en foreløpig versjon av Flamsteeds Historia Coelestis Britannica uten å kreditere forfatteren. Noen år senere klarte Flamsteed å få kjøpt mange eksemplarer av boken og brente dem offentlig utenfor Royal Observatory. 
I 1725 fikk enken hans utgitt den endelige versjonen av Historia Coelestis Britannica, med en katalog over 2935 stjerner som var kartlagt mye mer nøyaktig enn i noe tidligere verk. De numeriske stjernenavnene i boken blir fortsatt brukt, og er kjent som Flamsteed-betegnelser. 


== Referanser ==
Barbier de Meynard

Charles Adrien Casimir Barbier de Meynard (født 6. februar 1826 under en båtreise fra Konstantinopel til Marseille, død 31. mars 1908 i Paris) var en fransk historiker og orientalist. 
Hans studier fokuserte på islams og kalifatets tidlige historie. Blant hans andre verk kompletterte han Julius von Mohls oversettelse av Ferdowsis Shahnama, som fikk tittelen Livre des Rois på fransk. Dette var den første europeiske oversettelsen av dette sentrale verket som ble tilgjengelig for et bredere publikum.De Meynard oversatte flere verk av al-Masudi, ibn Khordadbeh og historikere i kalifat-tiden. Han studerte zoroastrismens historie, utga Dictionnaire Géographique de la Perse, og skrev om den (den gang) spirende troen bahai.


== Verker i utvalg ==
Dictionnaire géographique, historique et littéraire de la Perse et des contrées adjacentes / Charles Adrien Casimir Barbier de Meynard. Paris 1861 / Frankfurt am Main : Institute for the History of Arabic-Islamic Science at the Johann Wolfgang Goethe Univ., 1994 (Band I: Ābaǧ - Sirkān; Band II: Sark - Yahūdīya)
Les Prairies d'Or / Abu-'l-Ḥasan ʿAlī Ibn-al-Ḥusain al- Masʿūdī. 9 Vols. Paris: Imprimerie Impériale, 1861-1877 (Texte et traduction par Barbier de Meynard et Pavet de Courteille) [1]
"Le livre des routes et des provinces, par Ibn-Khordadbeh" [Text in Arabisch, Einführung in Französisch], i: Journal asiatique, ou recueil de mémoires, d'extraits et de notices relatifs à l'histoire, à la philosophie, aux langues et à la littérature des peuples orientaux. Sixième série. Tome V. No 17 Duprat, Paris 1865
Kitāb Aṭwāq aḏ-ḏahab fī mawāʿiẓ wa-'l-ẖaṭab : allocutions morales / az- Zama_hšarī. - Paris: Imprimerie nationale, 1876
La poésie en Perse. Leçon d'ouverture faite au Collège de France, le 4 décembre 1876. Paris, Ernest Leroux, 1877 (Bibliothèque orientale elzevirienne, XII)
Dictionnaire turc-français : supplément aux dictionnaires publiés jusqu'à ce jour / Charles Adrien Casimir Barbier de Meynard. Paris : Leroux, 1881-1886, "Publications de l'École des langues orientales vivantes; 2ème série, 5" (Réimpression par Philo Press, 1971)
Les mots d'origine turque
Les mots arabes et persanes employés en Osmanli avec leur signification particulière
Un grand nombre de proverbes et de locutions populaires
Un vocabulaire géographique de l'Empire Ottoman. Second volume
Trois comédies. Traduites du dialecte turc azeri en persan. Et publies d'après L'édition de Teheran ... par C. Barbier De Meynard et S. Guyard / Fat.h-ʿAlī Ā_hundzāda. - Paris: L'Impr. nationale, 1886


== Referanser ==
Jegudiel

Jegudiel (hebraisk יהודיאל Yehudiel "laudation av Gud") er en av de syv erkeenglene i ortodoks tradisjon.  Engelen er også kjent fra katolsk liturgi og hagiografi, og har en egen minnedag.I kunsten en blir han ofte avbildet med en krone i hånden og en tretunget pisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Katolsk.no
The World of The Angels Transfiguration of Our Lord Russian Orthodox Church
Barakiel

Barachiel (hebraisk ברכיאל «Guds velsignelse») er en av de syv erkeengelene i ortodoks tradisjon. Engelen er også kjent fra katolsk liturgi og hagiografi, og har en egen minnedag.Han er ofte fremstilt med en hvit rose over brystet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Katolsk.no
The heavenly host and our modern life 
The rational heavenly powers
Angel Names
Sosiometri

Sosiometri er en kvantitativ metode for å måle sosiale relasjoner. Metoden ble utviklet av psykoterapeut Jacob L. Moreno i sine studier på relasjoner mellom sosiale strukturer og psykologisk velvære. 
Begrepet sosiometri relateres til Latin etymologi, socius som betyr fellesskap, og metrum som betyr måle.  Jacob Moreno definerte sosiometri som 

«innsikten i dannelsen og organiseringen av grupper og posisjonen til individene innenfor.»

Han legger til:

«vitenskapen om gruppeorganisering – det angriper problemet ikke fra utsiden av gruppen, gruppeskallet, men fra den indre struktur. Sosiometriske undersøkelser avdekker de skjulte strukturer som gir en gruppe sin form: alliansene, subgruppene, de skjulte antagelser, de forbudte agendaer, de ideologiske overenskomster, ‘stjernene’ i showet».

Han utviklet sosiometri innen de nye vitenskapene, men dets egentlige formål er transcendens og ikke vitenskap. Ved å gjøre valg basert på kriterier, åpent og energisk, håpet Moreno at individene ville være mer spontane, og at organisasjons- og gruppestrukturer ville bli levende og tydelige.
En av Morenos innovasjoner i sosiometri var utviklingen av sosiogrammet, en systematisk metode for grafisk representasjon av enkeltindivider som punkter/noder og relasjonene mellom dem som linjer/buer. Moreno, som skrev utførlig om sin tenkning, anvendelse og resultat, etablerte også et tidsskrift med titelen Sosiometri.
Erfaring i psykodrama-metoder og integrering av tenkning, følelse og handlingsaspekter av atferd, sosiometrikere praktiserer innenfor fagfeltene psykologi,  behandling, eksekutive lederskap, samfunns- og organisasjonsutvikling.


== Se også ==
Jacob L. Moreno
psykodrama


== Eksterne lenker ==
Sociometry.net International Sociometry Training Network (Ann E. Hale)
Selafiel

Selafiel eller Sealtiel (arameisk צלתיאל Tzelathiel «Guds bønn», hebraisk שאלתיאל Shealtiel) er en av de syv erkeenglene i den ortodokse tradisjonen. Han er nevnt i Esdras andre bok. Engelen er også kjent fra katolsk liturgi og hagiografi, og har en egen minnedag.I kunsten er han ofte avbildet men nedslåtte øyne og armene krysset over brystet mens han ber. Bønn er hans spesialområde, og ortodokse kristne vil be ham om hjelp om de er søvnløse eller kalde. I katolsk tradisjon blir han avbildet med to fisker som henger i et knippe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Katolsk.no
The World of The Angels
Melandsjøen

Melandsjøen (eller Melandsjø) er en tettbebyggelse i Hitra kommune. Stedet var tidligere kommunesenter i tidligere Hitra kommune. Stedet er i dag mest kjent for Hopsjøbrygga på Hopsjø og de årlige Hopsjødagene, et forsøk på å gjenskape det tidligere handelsstedet.
Magrethes Minde er et lokalt utfartssted med servering.
På Melandsjøen ligger Hitras karakteristiske hovedkirke, Hitra kirke, som på folkemunnet går under navnet «kaffekverna» på grunn av sin uvanlige form.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fugelsøy, Maurits (1958). Hitra: øya og folket. 1. Hitrakommunene. 
Fugelsøy, Maurits (1962). Hitra: øya og folket. 2. Hitrakommunene.
Forsamlingen av erkeengler

Forsamlingen av erkeengler er en ikonografisk type som trolig oppstod etter ikonoklasmen. Englene ærer et bilde av Kristus, og det blir oppfattet som den ortodokse triumf. Englene har bysantinske drakter som ligner dem fra det bysantinske hoffet, og blir oppfattet som en høytidelig forsamling. Englene er samlet rundt et rundt Kristusikon  som de holder mellom seg.
De syv englene som står for Guds trone er en variant av dette temaet.
De hellige verneengler har også en fremhevet plass i den katolske kirkes liturgiske kalender.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hellemo, Geir; Guds billedbok, virkelighetsforståelse i religiøse tekster og bilder, Oslo 1999 ISBN 82-530-2034-1
Nes, Solrunn; Mysteriets formspråk, Bergen 2000 ISBN 82-419-0266-2 s. 93


== Eksterne lenker ==
De syv englene som står for Guds trone, Katolsk.no
De hellige erkeengler Mikael, Gabriel og Rafael, Katolsk.no
De hellige verneengler, Katolsk.no
Friidrett under Sommer-OL 1924

Friidrett under Sommer-OL 1924. Friidrett var med for sjuende gang på det olympiske programmet 1924 i Paris. Utøvere fra ? nasjoner, alle menn, konkurrerte om 27 olympiske titler.


== Medaljer ==


=== 100 m ===


=== 200 meter ===


=== 400 m ===


=== 800 m ===


=== 1500 m ===


=== 5000 m ===


=== 10000 m ===


=== Maraton ===


=== 110 m hekk ===


=== 400 m hekk ===


=== 3000 m hinder ===


=== 4x100 m stafett ===


=== 4x400 m stafett ===


=== 3000 m lagkonkurranse ===


=== Terrengløp individuelt (10,65 km) ===


=== Terrengløp lag (10,65 km) ===


=== 10 km kappgang ===


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdehopp ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===


=== Diskoskast ===


=== Sleggekast ===


=== Spydkast ===


=== Femkamp ===
Følgende grener inngikk i femkamp:lengdehopp, spydkast, 200 meter, diskos og 1500 meter.


=== Tikamp ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. januar 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Al-Masudi

Abul Hasan Ali Ibn Husain Ibn Ali Al-Masu'di (arabisk: أبو الحسن ، علي بن الحسين المسعودي), bedre kjent som bare Al-Masudi (født ca. 896, død i september 956) er en kjent arabisk geograf, forfatter og historiker som er kjent for sine reisefortellingar, historieverk og kartverk.
Han ble født og vokste opp i Bagdad, og reiste mesteparten av livet sitt gjennom Asia og Midtøsten. Al-Masudi skrev flere titalls bøker, bl.a. Muruj adh-dhahab som skulle være et historieverk over menneskeheten fram til hans egen tid. Han døde ca. år 956 i Egypt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ahmad A. M. Shboul, Al-Mas'udi and His World, Ithaca Press, London, 1979
Mas'udi, The Meadows of Gold, The Abbasids, transl. Paul Lunde and Caroline Stone, Kegan Paul, London and New York, 1989
Haywood. John A. Mas'udi, al-." Encyclopædia Britannica. 2006. Encyclopædia Britannica Online. 7 December 2006.
"Masūdī, al-." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica 2007 Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2006.
Tolan, John; Veinstein, Gilles and Henry Laurens, Europe and the Islamic World: A History Princeton University Press. 2013. ISBN 978-0-691-14705-5.


== Eksterne lenker ==
malaspina.org utfyllende biografi.
Al-Masudi's Map – nytegnet versjon av Al-Masudis verdenskart. Denne oppgir 957 som dødsår. Oppgir annet fullt navn.
Civilizimi Islam – Oversikt over viktige personer innen den arabiske kulturen. Denne oppgir 957 som dødsår. Oppgir også annet fullt namn.