jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jacqueline Hill

Jacqueline Hill (født 17. desember 1929 i Birmingham, død 18. februar 1993 i London) var en britisk skuespillerinne, som er mest kjent for å ha spilt Barbara Wright i Doctor Who. Hun var en av de to første følgesvennene da serien begynte i 1963 og hun spilte i nesten to år. I 1980 returnerte hun til serien, men i rollen som Lexa i historien Meglos. 
Hill ble utdannet på Royal Academy of Dramatic Art og hun debuterte på scenen i London's West End i The Shrike. Mange flere roller fulgte i blant Shop Window, Fabian of the Yardi og An Enemy of the People på TV. Det var på denne tiden at hun giftet seg med regissør Alvin Rakoff som, etter at hun insisterte, lot henne spille mot Sean Connery i en av ABC TVs Armchair Theatre-skuespill. Hun ble tilbudt rollen som Barbara Wright i Doctor Who etter at hun og produsent Verity Lambert diskuterte rollen på en fest. Etter at hun forlot serien i 1965 sluttet hun som skuespillerinne og fokuserte på å danne en familie. Hun begynte igjen å spille i 1978 og hun spilte blant annet Lady Capulet i BBC Televisions versjon av Romeo og Julie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacqueline Hill på Internet Movie Database 
(fr) Jacqueline Hill på Allociné 
(en) Jacqueline Hill hos Rotten Tomatoes 
(en) Jacqueline Hill hos The Movie Database
Altocumulus lenticularis

Altocumulus lenticularis eller bare lenticularis er stasjonære linseformede skyer som dannes i middelhøyder, vanligvis rettvinklet på vindretningen. På norsk blir de derfor også kalt linseskyer. Skyene er en variant av altocumulus.
Når stabil luft strømmer over en fjellrekke, kan flere storskala stående bølger oppstå på lesiden av fjellet. Dette er ikke alltid synlig, men hvis luften er fuktig nok kan skyer oppstå på bølgetoppene av disse stående fjellbølgene. Fordi fjellrekkene vanligvis har en uregelmessig form, og fordi vinden kan variere i forskjellige nivå, vil det ofte være forskjellig avstand (bølgelengde) mellom bølgetoppene, og skyene oppstår i et uregelmessig mønster. I visse tilfeller kan det derimot oppstå en sammenhengende rekke med lenticularis kjent som bølgeskyer. Av og til er det fuktige og tørrere lag om hverandre i luften over fjellet, og skyene kan oppstå i flere lag oppå hverandre (se bildet øverst til høyre). Disse lagdelte skyene har innimellom blitt feilaktig tatt for å være UFOer. 
Skyene kan oppstå over de fleste fjell rundt om i verden, men de mest dramatiske skyene blir dannet over de store fjellkjedene som Himalaya, Andesfjella og Rocky Mountains. Det må forholdsvis kraftig vind til å for å skape disse skyene, og derfor er skyene også assosiert med kraftig vind på bakkenivå.
Fly prøver å unngå disse skyene på grunn av farlige turbulente rotorsystemer i nærheten av disse skyene, men for seilfly kan disse gi optimale forhold. Dette kommer av at det i forbindelse med stående bølger oppstår store vertikale luftbevegelser, og å finne området der den stigende bevegelsen starter er forholdsvis enkelt i forhold til skyen. Denne typen «bølgeløft» er veldig jevn og kraftig, og seilflyene kan nå opp til store høyder og nå lange avstander. Verdensrekordene for både distanse (over 3000 km) og høyde (14 938 m) ble satt under slike forhold.


== Se også ==
Orografisk stratus
Fønvind
HMS «Cumberland» (1926)

HMS «Cumberland» var en britisk krysser av «Kent»-klassen. Deltok i jakten på «Admiral Graf Spee» i 1939. I juni 1940 eskorterte hun troppetransportskip i Atlanterhavet før hun i juli deltok i jakten på den tyske raideren «Thor». Med den 1. krysserskvadron deltok hun i «operasjon Menace» i september hvor hun senket det vichy-franske ammunisjonsskipet «Poitiers». I 1941 returnerte hun til England og i perioden 1942-1944 eskorterte hun konvoier i Arktis. I mars 1944 ble hun overført til Det indiske hav hvor hun frem til slutten av den andre verdenskrig deltok i flere operasjoner. Hun forble i tjeneste som øvelsesskip fram til 1958.
Gjesvær

Gjesvær (nordsamisk: Geaissvearra/Keaisváhki; russisk: Grebeni) er et gammelt fiskevær i Nordkapp kommune i Finnmark. Gjesvær er et kjent sted i vikingtiden, og er omtalt i Heimskringla til Snorre Sturlason fra 1225  som Geirsver.Som de fleste andre steder i Finnmark, ble all bebyggelse brent ned høsten 1944 under tvangsevakueringen av Finnmark. Gjesvær har i dag ca. 80 innbyggere mens det på begynnelsen av 1970-tallet var om lag 350 innbyggere. Stedet har et fiskebruk og en lokalbutikk, mens barne- og ungdomsskolen ble nedlagt i 2020. Gjesvær kirke fra 1960 ble på slutten av 1990-tallet totalrenovert, og har i dag privat eierskap. Hovednæringen er fiskeri, og fangst av kongekrabbe.I de senere år er det satset på turisme med fuglesafari til naturreservatet Gjesværstappan, som i dag har en av Norges største sjøfuglkolonier. 
I 1977 ble den 22 kilometer lange fylkesvei 156 ferdigstilt. Dermed hadde Gjesvær fått vegforbindelse til resten av Magerøya. På bakgrunn av dette ble det vurdert som naturlig at kommunegrensen ble flyttet. Dette ble vedtatt i kommunestyrene, og 1. januar 1984 ble Gjesvær og vestlige del av Magerøya overført fra Måsøy kommune til Nordkapp kommune.


== Referanser ==
Segunda División

Segunda División («annen divisjon») er den nest øverste divisjonen i spansk fotball. Den består av 22 lag. Hvert år rykker tre lag opp til Primera División, og fire lag rykker ned en divisjon til Segunda División B.


== Lagene (2020–2021) ==


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Tabell fra Soccernet.espn
HMS «Exeter» (1929)

HMS «Exeter» var en britisk krysser. Fartøyet spilte en stor rolle i slaget ved Río de la Plata hvor det tyske lommeslagskipet «Admiral Graf Spee» ble satt ut av spill, men ble selv hardt skadet under trefningen. Hun var tilbake i tjeneste etter reparasjoner i mars 1941 og gjorde eskortetjeneste for atlanterhavs­konvoier fram til Japan tok del i krigen.
HMS «Exeter» var deretter en del av den allierte styrken som forsøkte å forsvare Nederlandsk India mot en japansk invasjon. Hun deltok i slaget om Javasjøen med «Admiral Doormans skvadron» hvor hun ble truffet i et kjelerom og beordret å trekke seg tilbake. Under forsøket på å nå land ble hun avskåret av de japanske krysserne «Nachi» og «Haguro», og ble hardt skadet av kanonild og en torpedo fra jageren «Ikazuchi». Hun sank 1. mars 1942.
Distriktshøgskole

Distriktshøgskole (DH) var desentraliserte utdanningsinstitusjoner som tilbød ulike typer utdanning på høgskole- og universitetsnivå, ofte i kombinasjon med andre studier. Studiene varte som oftest i to eller tre år. Skolene ble opprettet etter forslag fra Ottosenkomiteen. Stortinget vedtok prøvedrift tre steder allerede fra 1969, i Stavanger, Molde og Kristiansand. Skoleslaget gikk over til permanent drift i 1975. I 1994 ble distrikshøgskolene slått sammen med andre statlige høgskoler til 26 statlige høgskoler.


== Se også ==
Liste over høgskoler i Norge


== Litteratur ==
Anne Lise Jorstad. Biblioteket i distriktshøgskolen, de seks første distriktshøgskolebibliotekene fra 1969 til idag og deres plass i et desentralisert høgre utdanningssystem. Lillehammer: Oppland DH, 1979


== Eksterne lenker ==
Fra distriktshøgskole til universitet (Fagbladet Forskningspolitikk 03/06)
Nils-Aksel Mjøs

Nils-Aksel Danbolt Mjøs (født 7. mai 1935 i Bergen) er en norsk teolog og statsstipendiat.Han har artium fra 1955, ble cand.theol. ved Universitetet i Oslo 1962, praktikum 1963. Han har arbeidet som prest i Alstahaug fra 1964, i Vefsn fra 1968, som stiftskapellan i Sør-Hålogaland bispedømme fra 1971, som sogneprest i Osterøy fra 1975 og som fast vikarprest i Bjørgvin bispedømme 1984-94. 
Mjøs ble utnevnt til statsstipendiat i 1994. Som statsstipendiat har han arbeidet med Paul Tillichs teologi, med nynorsk salmehistorie etter Blix, og med nordsamisk språk. Han har fungert som Bjørgvin bispedømmes konsulent i forbindelse med samiske gudstjenester.
Han er bror av Ole Danbolt Mjøs.


== Referanser ==
Klokkelyngslekta

Klokkelyngslekta (Erica) er en planteslekt med over 700 arter av blomsterplanter i  lyngfamilien (Ericaceae). 
De fleste arter er små busker fra 0,2 – 1,5 meter høye, selv om noen er enda høyere; den høyeste er Erica arborea som blir 6-7 meter høy i middelhavsområdet, og enda høyere på Kanariøyene. Alle er eviggrønne med meget små nåle-lignende blader, som er 2-15 mm lange. Blomstene befinner seg hos de fleste arter i bladhjørnene eller på endestilte stilker. Blomstene er hvite til mørk rosa. Plantene brukes som hageplanter og prydplanter på grunn av sine blomster.
Majoriteten av artene er endemiske i Sør-Afrikas fynbos-vegetasjon. De resterende 70 artene eller så er viltvoksende i andre deler av Afrika, middelhavsområdet og Europa.
I Norge vokser artene klokkelyng og purpurlyng.


== Eksterne lenker ==
(en) Klokkelyngslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Klokkelyngslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Klokkelyngslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Klokkelyngslekta hos Dyntaxa 
(en) Klokkelyngslekta hos ITIS 
(en) Klokkelyngslekta hos NCBI 
(en) Klokkelyngslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Erica (plant) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Erica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erica (Ericaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Sunningdale

Sunningdale er en stor landsby og et verdslig sogn i Berkshire i England. Den ligger nær grensen til Surrey, omkring 38 km vest for London og 11 km øst for Camberley.
Inntil 1995 var sognet delt mellom Berkshire og Surrey. Surreydelen av landsbyen kalles Bromhall, og omfatter en kjent golfbane. Denne landsbyen var delt mellom to distrikter, Surrey Heath og Runnymede. Dermed var det som i praksis var en landsby delt mellom to grevskap, tre distrikter og hele fire verdslige sogn, en ordning som vanskeliggjorde effektive offentlig administrasjon. Etter lange forhandlinger ble det besluttet å opprette et samlet sogn og å flytte grevskaps- og distriktsgrensene. 
National School of Government, tidligere Civil Service Staff College, ligger i landsbyen. Den 9. desember 1973 ble Sunningdaleavtalen undertegnet der; avtalen var et mislykket forsøk på å få en slutt på konflikten i Nord-Irland.


== Kjente personer ==
Joseph Dalton Hooker, botaniker og oppdagelsesreisende
Agatha Christie, krimforfatter
Darren Clarke, profesjonell golfspiller
Paul McGinley, profesjonell golfspiller
Cliff Richard, popsanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sunningdale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sunningdale Parish Council
Frank Bjerkholt

Frank Bjerkholt (født 17. november 1927 i Sarpsborg, død 22. desember 2013 i Antibes) var en norsk teolog, utenriksredaktør og statsstipendiat.
Bjerkholt arbeidet som journalist i Morgenbladet fra 1956, som utenriksredaktør samme sted 1966–88, og samtidig som Oslo-korrespondent for Le Monde 1968-78. Han forlot Morgenbladet etter en rettssak mot avisens nye eier Hroar Hansen, som endret avisens ideologi, i strid med Bjerkholts arbeidsavtale.
Han tok artium i 1947, ble cand.theol. ved Universitetet i Oslo 1954, praktikum 1955.  Deretter studier i USA med masteravhandling om Reinhold Niebuhrs sosialetikk. Han gjennomgikk Forsvarets høgskole 1981–82.
Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1990. Bjerkholt er utnevnt til offisersgraden av den portugisiske Infante Dom Henriks orden, og har mottatt den franske Ordre national du Mérite.Bjerkholt var engasjert i Europabevegelsen.

Bjerkholt har alltid stått solid plantet på høyresiden i norsk politikk. Formodentlig vil det være galt å hefte betegnelsen ytterliggående på ham, skjønt i perioder har vel hans begeistring for moralsk opprustning og de enkle løsninger på kompliserte problemer tatt overhånd. Hans personlige integritet har det aldri vært tvil om. På mange måter er han mer europeer enn nordmann, hvilket av og til har skapt en viss avstand til de bakenforliggende innenrikspolitiske vurderinger ved utformingen av norsk utenrikspolitikk. Men samtidig har han vært en av dem som best har vært istand til å informere det norske folk om stemninger og tendenser på det europeiske kontinent. Bjerkholt er mer kunnskapsrik enn mange andre.


== Bjerkholt om Vietnamkrigen ==
Som utenriksredaktør var Bjerkholt spesielt interessert i Vietnamkrigen. Mens den norske opinionen snudde på slutten av 1960-tallet fra å støtte Sør-Vietnam til å støtte Nord-Vietnam og FNL, beholdt Bjerkholt sin støtte til sørvietnamesernes kamp mot kommunistene. Han deltok aktivt i debatter om Vietnamkrigen. Blant hans publikasjoner om Vietnamkrigen er følgende:

Bjerkholt, Frank: Vietnam – det store bedraget, Gyldendal Norsk Forlag 1980
Bjerkholt, Frank: En europeer møter sitt hjemland, Euro-Forum, Oslo 1999. Kapittel: Vietnam (side 86-95)
Bjerkholt, Frank: Urett foreldes ikke, Euro-Forum, Oslo 2009. Kapittel: Det glemte Vietnam
Bjerkholt, Frank: Norsk oppgjør om Vietnamkrigen, Morgenbladet 21. august 2009. Kronikk
Bjerkholt, Frank: Norske krigsbåter i Vietnamkrigen, Dagsavisen 18. november 2009. Debattinnlegg
Bjerkholt, Frank: Frynset samvittighet, VG 30. juni 2006. Side: 43. Debattinnlegg
Bjerkholt, Frank: Vietnam sett med nye øyne, Aftenposten Morgen 02. desember 2002. Debattinnlegg
Bjerkholt, Frank: Bundet til gamle dogmer, Aftenposten Morgen 21. februar 1994, side 11. Debattinnlegg


== Referanser ==


== Litteratur ==
SAMBOK 24 bøker av Bjerkholt
Noen titler: Asiatene kommer, Vietnam – det store bedraget, Europa vår skjebne, En europeer møter sitt hjemland, Fra Nasaret – en ny verden
Urett foreldes ikke. Euro-Forum 2009
Lavintensitetskrig

En lavintensitetskrig eller lavintensitetskonflikt er en konflikt der militære styrker brukes selektivt og i begrenset grad for å gjennomføre politiske organers målsettinger. Begrepet brukes om konflikter der minst en av sidene i en konflikt bruker en slik metode; den andre siden kan enten være en likeverdig motstander med en regulær militærstyrke, en geriljahær eller paramilitær gruppe, eller organisert sivilbefolkning som benytter sivil ulydighet eller andre virkemidler. Man kan også snakke om lavintensitetskrigføring i visse tilfeller hvor en geriljahær opererer på en restriktiv måte. 
Blant de land som i størst grad har benyttet seg av lavintensitetskrigføring er Storbritannia. Eksempler på dette er Mau Mau-opprøret, Malayakrisen, Adenkrisen, Omankrisen, kampen mot EOKA på Kypros og konflikten i Nord-Irland. Siden andre verdenskrig har britiske styrker deltatt i mer enn femti lavintensitetskriger.
«Nachi»

«Nachi» var en del av  den 5. krysserskvadron ved angrepet på Pearl Harbor, stasjonert ved Palauøyene. «Nachi» spilte, sammen med «Haguro», en viktig rolle i slaget om Javasjøen hvor hun senket den nederlandske krysseren «Java», og sammen med «Haguro» senket den nederlandske krysseren «De Ruyter» og bidro til at den britiske krysseren HMS «Exeter» ble senket. «Nachi» tok del i et slag ved Kommandorskiøyene i mars 1943 hvor hun pådro seg lettere skader. Hun tok del i slaget om Leyte Gulf, men kolliderte under en nattlig trefning med krysseren «Mogami». 5. november 1944 ble «Nachi» senket av fly fra det amerikanske hangarskipet USS «Lexington».
Heterokromi

Heterokromi (gammelgresk: ἕτερος, héteros, «forskjellig» + χρώμα, chróma, «farge») eller irisheterokromi er en medisinsk tilstand som innebærer at en person har ulik farge på øynene (fullstendig heterokromi) eller innslag av en annen øyenfarge i samme iris (partiell eller sektoriell heterokromi). Andre deler av kroppen kan også være utsatt for heterokromi. Håret eller huden er de mest vanlige stedene. Det vil si at deler av håret har en annen farge enn resten av håret, eller at noe av huden på ett sted av kroppen er mørkere enn huden på andre steder på kroppen. Det skyldes arvelighet, eller det kan skje via genetisk mosaikisme, kimære, annen sykdom eller skade.


== Klassifisering ==
Heterokromi er klassifisert etter enten gener eller ervervet. Selv om det er en forskjell mellom heterokromi som påvirker hele øyet og heterokromi som påvirker deler av øyet, er det som oftest klassifisert som enten genetikk, eller ervervet, som også nevner om irisen eller deler av irisen er mørkere eller lysere. De fleste saker med heterokromi går på arv, forårsaket av en sykdom eller et syndrom, eller grunnet en skade. Noen ganger forandrer et øye farge etter sykdommer eller skader.


== I andre organismer ==
Selv om det er sjeldent sett i mennesker, er komplett heterokromi oftere observert i andre arter, der det nesten alltid involverer et blått øye. Det blå øyet skjer inne i en hvitt flekk, der det ikke finnes melanin i huden eller håret. Disse artene inkluderer katt, spesielt raser som tyrkisk van og tyrkisk angora. Disse kattene er hvite, med et normalt øye og et blått øye. Blant hunder, er komplett heterokromi sett ofte i sibirsk husky og et par andre raser. Hester med komplett heterokromi har et brunt øye og et hvitt, grått, eller blått øye - komplett heterokromi er vanligst blant hester med pinto farge. Komplett heterokromi finnes også blant kyr og hos vannbøffel. Det kan også bli sett på ildere med et syndrom kalt Waardenburg syndrom, selv om det er vanskelig å se ettersom øyefargen ofte er en mørk blåfarge.


== Kjente personer med heterokrome øyne ==
Kate Bosworth
Jane Seymour
Mila Kunis
Milla Jovovich
Christopher Walken
Dan Aykroyd
David Bowie
Tim McIlrath
Dominic Sherwood
Anthony Head


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heterochromia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Photograph of Radial Reddish Sunburst Pattern in Right Eye of Bluish Hazel Eyed Woman
Democratic Unionist Party

Democratic Unionist Party (DUP) er et unionistisk parti i Nord-Irland. 
Partiet ble stiftet i 1971 av Ian Paisley og Desmond Boal. Partiet har vært representert i det britiske underhuset og lokalråd i Nord-Irland siden opprettelsen. Paisley ble valgt inn i Europaparlamentet i 1979. Han beholdt plassen inntil han ble erstattet som partiets representant i 2004 av Jim McAllister.  
I forhold til den største konkurrenten, Ulster Unionist Party (UUP) representerer DUP en mindre forsonlig form for unionisme. Under forhandlingene som førte frem til Belfastavtalen i 1998 deltok DUP fra starten. Da Sinn Féin som en konsekvens av IRAs våpenhvile fikk ta del i forhandlingene trakk DUP seg, og ved folkeavstemningen om avtalen gikk partiet mot godkjennelse. 
Etter valget til Den nordirske forsamling fikk DUP to seter i det utøvende rådet, men nektet å delta i kabinettmøter fordi Sinn Féin også var representert der. I valget i 2003 ble DUP Nord-Irlands største parti med tretti seter i forsamlingen. Året etter ble det fjerde største parti i Det britiske underhuset, og det største nordirske parti som er representert der, ved at Jeffrey Donaldson gikk over fra UUP. 
Per 2006 ble partiet ledet av Peter Robinson, og var det største partiet i provinsen. Det er også det fjerde største partiet i Det britiske underhuset. 


== 2017 ==
Etter parlamentsvalget i Storbritannia 2017 fikk DUP 10 seter i det britiske underhuset. Etter det ble klart at Det konservative parti tapte flertallet for sin regjering, inngikk DUP under ledelse av Arlene Foster en avtale om å støtte den konservative mindretallsregjeringen fra sak til sak i saker av gjensidig interesse. Foster fikk slik en kingmaker-rolle.Representanter for EU har i forkant av brexit-forhandlingene uttrykt bekymring over at regjeringen og dens støtteparti har litt ulik oppfatning om brexit.DUP har protestantisme og sosialkonservatisme som verdigrunnlag: de er motstandere av abort, likekjønnet ekteskap, og har tidligere motsatt seg legalisering av homoseksuelle handlinger i Nord-Irland.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Democratic Unionist Party – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aichi E13A

Aichi E13A1 ( alliert kodenavn: «Jake» ) var et japansk sjøfly utviklet av Aichi Tokei Denki Kabushiki Kaisha for bruk til rekognosering fra krigsskip. 1418 fly ble bygget, mer enn noen annen type japansk sjøfly under den andre verdenskrig, og flytypen tok del i alle større sjøslag den japanske marine var involvert i.


== Spesifikasjoner Aichi E13A1 ==
Mannskap: 3
Vekt: 2642 kg ( tom ), 4000 kg ( maks. lastet vekt )
Vingespenn: 14,50m
Lengde: 11,30m
Høyde: 7,40m
Motor: En Mitsubishi-Kinsei 43 14-sylindret stjernemotor på 1080hk
Topphastighet: 375 km/t
Marsjfart: 220 km/t
Maks. høyde: 8730m
Rekkevidde: 2090 km
Bestykning: En 7,7mm mitraljøse


== Litteratur ==
Dorr, Robert E. and Chris Bishop. Vietnam Air War Debrief. London: Aerospace Publishing, 1996. ISBN 1-874023-78-6.
Francillon, Ph.D., René J. Japanese Aircraft of the Pacific War. London: Putnam & Company Ltd., 1970 (2nd edition 1979). ISBN 0-370-30251-6.
Green, William. Warplanes of the Second World War, Volume Six: Floatplanes. London: Macdonald & Co. (Publishers) Ltd., 1962.


== Eksterne lenker ==
Aichi E13A (Jake)
Dr. Quinn, Medicine Woman

Dr. Quinn, Medicine Woman er en amerikansk drama- og westernserie som gikk på CBS fra 1993 til 1998. Handlingen er lagt til slutten av 1860-tallet og handler om den kvinnelige legen Michaela Quinn reiser fra sitt fornemme liv i Boston, for å jobbe som lege i en liten landsby i Colorado.
Det har også blitt laget to TV-filmer i Dr. Quinn-serien; Revolutions og The Heart Within. Disse ble laget som en oppfølger til TV-serien.
Serien ble sendt på TVNorge fra 1994.


== Handling ==
Historien begynner i år 1867, og sentrerer seg rundt en velstående doktor som opprinnelig kommer fra Boston, Massachusetts: Michaela Quinn. Etter farens dødssfall reiser Michaela vestover, til den lille byen Colorado Springs for å sette opp hennes egen lege-praksis. I begynnelsen finner hun det vanskelig å tilpasse seg til den nye tilværelsen i Colorado. Men hun får snart en venn i en robust friluftsmann og venn av Cheyenne-folket, Byron Sully (spilt av Joe Lando) samt en jordmor ved navn Charlotte Cooper (spilt av Diane Ladd)
Etter at Charlotte blir dødelig bitt av en giftig klapperslange, ber hun Michaela på sitt dødsleie om å passe på de tre barna hennes: Matthew, Colleen, og Brian. Michaela slår seg ned i Colorado Springs, og venner seg snart til sin nye tilværelse sammen med barna hun har fått ansvaret for. I mellomtiden finner hun også ekte kjærlighet sammen med Byron Sully.


== Skuespillere ==
Jane Seymour – Dr. Michaela Quinn M.D
Joe Lando – Byron Sully
Chad Allan – Matthew Cooper
Erika Flores – Colleen Cooper-Cook
Shawn Toovey – Brian Cooper
Sara McRae – Katie Sully


== Produksjon ==
Jerry London – Regissør
Jane Seymour – Produksjonsleder
Beth Sullivan – Screenwriter, produksjonsleder
Howard Braunstein – Produsent
Michael Jaffe – Produksjonsleder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dr. Quinn, Medicine Woman på Internet Movie Database 
(en) Dr. Quinn, Medicine Woman på Metacritic
Mitsubishi F1M

Mitsubishi F1M (alliert kodenavn «Pete») var et japansk sjøfly utviklet som et observasjonsfly med kort rekkevidde for den japanske marine til bruk fra krigsskip. Det ble også brukt til avskjæring av fiendtlige fly, som lett bombefly og til eskorte og patruljering. Flyet ble første gang fløyet i juni 1936 som F1M1, men viste dårlige flyegenskaper og etter en rekke endringer ble det satt i produksjon som F1M2 i 1938. Til sammen ble 1 124 fly bygget, og flytypen ble brukt på en rekke krigsskip i den japanske marine, inkludert «superslagskipene» «Yamato» og «Musashi» som artillerispottere for hovedbestykningen deres.


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Mitsubishi F1M (Pete)