jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
AF1 (TV-serie)

AF1 (forkortelse for «Alle for en») er en norsk dramaserie på seks episoder for ungdom som ble sendt på NRK1 og NRK Super høsten 2008. Den omhandler en danse- og rapgruppe ved samme navn, bestående av fire ungdommer på 12–13 år.
Serien hadde premiere på NRK1 og NRK Super den 16. november 2008 kl. 18.30. På NRK Super ble premieren fulgt av musikkvideoer, «Danseskolen» og episode 2 fra kl. 19.00. Serien ble kåret til årets nyskapning under Gullruten 2009.


== Handling ==
I serien følger vi Lisa på 12 år, et stortalent innen klassisk ballett. Med Lisa i hovedrollen er klassen hennes invitert til å holde forestilling på Den Norske Opera. Lisa selv er derimot rastløs, og begynner å bli lei alle reglene i balletten. Under et besøk til den lokale ungdomsklubben blir hun tilskuer til en hiphop-battle, og fascineres av den frie og ville dansen fra gruppa AF1-Alle For En. Lisa prøver å bli med i AF1, men oppdager raskt at hiphop ikke bare er fritt og enkelt som hun først trodde. I sin søken etter aksept fra AF1 bryter hun til slutt med balletten, og hele forestillingen i operaen står i fare.


== I rollene ==
Kjell: Porfirio Gutierrez
Lisa : Cecilie Nilsson Laursen
Faiza: Kamilla Tell Aronsen
Nabil: Redwan Mohamed
Mira : Julie Maria Dahl
Tariq: Asher Yaseen Naseem
Hac : Noah Løchting Williams
Kine : Sofia Skjønneberg
Mathias: Jack Leonard Holldorff
Stig : Christian Greger Strøm
Sama D : Sam Eghtedari
Ty : Michelle Kjærnes
L.A. : Lukas Anker
Ratib: Cliff Solberg


== Eksterne lenker ==
(en) AF1 på Internet Movie Database 
(no) AF1 på NRK TV
Helgelandske

Helgelandske  er et norsk transportselskap basert i Sandnessjøen.
Selskapet ble etablert under navnet Det Helgelandske Dampskibsselskab i 1867 av lensmann Christian Wang, som ble selskapets første styreleder. Selskapets administrasjon ble i 1898 flyttet fra Søvik til Sandnessjøen.  Hovedaktiviteten har vært gods- og passasjertransport, i starten med DS «Helgeland» og DS «Ranen».  Kortvarige forsøk på cruisetrafikk ble gjennomført med DS Ranen på 1920-tallet. Selskapets siste dampskip gikk ut av drift i 1955.
Selskapet gikk inn i landtafikken i 1938 da det etablerte bilruter på Dønna. Etter en rekke oppkjøp av små lokale buss-selskap i 1957, endret selskapet navn til Helgeland Trafikkselskap A/S, og i 1976 fikk det sin første hurtigbåt.
Selskapet har også drevet eget reisebyrå i perioden 1959–2000, samt etablert underselskap innen oljebransjen. Dets visuelle kjennemerke er en grønn stripe mellom to røde striper. I 1998 tok det navnet Helgelandske, som har vært kallenavnet siden starten.
Dets historie er fortalt av Leif B. Lillegaard i Selskapet Vårres som ble utgitt i anledning 125-årsjubileet (1992).


== Bilavdelingen ==
Omfanget av rutebildriften kan illustreres med data fra rutebilstatistikken 1978. Da hadde selskapet 38 busser, 37 lastebiler, 13 tilhengere, 9 kombinerte person- og godsvogner, og et annet kjøretøy. I alt 94 personer var på dette tidspunkt heltidsansatt i bilavdelingen av selskapet.
Bussrutene som ble drevet av Helgelandske ble i 2006 lagt ut på anbud, og dette anbudet ble vunnet av Nordlandsbuss. 1. april 2006 overtok derfor Nordlandsbuss bussrutene Helgelandske hadde drevet.


== Endring i eierskap ==
Helgelandske ble i 2005 kjøpt opp av det franske transportkonsernet Connex sin norske avdeling, Connex Norge med 83,14 % av aksjene. Våren 2007 ble selskapet sammen med Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap og virksomhetene i Nordtrafikk Buss og Nordtrafikk Maritim fusjonert inn i Veolia Transport Nord, som i dag heter Boreal Sjø.
Veolia fortsatte å bruke navnet Helgelandske og farger og symboler fra dette selskapet etter overtakelsen. Fra 2009 ble dette imidlertid erstattet av fargesettingen til Veolia. Nytt navn på virksomheten i Sandnessjøen var Veolia region Helgelandske. Fra 2011 ble Veolia-navnet erstattet med Boreal Transport.


== Litteratur ==
Lillegaard, Leif B. (1967). De hundre år: Det Helgelandske Dampskibsselskab, Helgeland Trafikkselskap A.s. 1867–1967. Helgeland Trafikkselskap. 
Hansen, Finn R. (1996). Det Helgelandske Dampskibsselskap, 1867–1957: flåteliste 1867–1996. F.R. Hansen. 


== Referanser ==
Midtstubakken

Midtstubakken er en hoppbakke i Oslo. Bakken ble åpnet 6. september 2010 med et hopp av Maren Lundby. Anlegget ble brukt under Ski-VM 2011.


== Den nåværende bakken ==
Den nye Midtstubakken ligger i Midtstulia, og har en bakkestørrelse (HS) på 106 meter. Bakken er plastbelagt, slik at den også kan benyttes om sommeren. 
Det er Økaw Arkitekter i samarbeid med Grindaker landskapsarkitekter som har tegnet bakken. De har tilpasset den etter terrenget i Midtstulia, og tilløpet er på bakkenivå. Dermed konkurrerer ikke bakkens profil med Holmenkollbakken sett fra Oslo sentrum. Også tribunene er tilpasset terrenget. 
Midtstubakken er en del av Holmenkollen nasjonalanlegg, som var arena for hopp, langrenn og kombinert under Ski-VM 2011. Oslo bystyre vedtok i desember 2007 å bygge nye hoppbakker både i Holmenkollen og i Midtstuen. Det måtte man gjøre slik at bakkene kunne tilfredsstille de sportslige kravene fra det internasjonale skiforbundet FIS til å arrangere et mesterskap.Utbygger av den nye Midtstubakken har også laget et vannmagasin nederst i Midtstulia. Det brukes til snøproduksjon i Holmenkollen nasjonalanlegg. Tjernet kan også benyttes til bading om sommeren. Det ble åpnet fire rekrutteringshoppbakker i Midtstulia i 2012. Rekrutteringsbakkene ligger tett opptil Midtstubakken. Disse bakkene er også plastbelagt, slik at de kan benyttes om sommeren.


== Den gamle bakken ==
Tidligere stod det en mindre hoppbakke med størrelse K 85 i Midtstuen, like ved der den nye bakken er anlagt. Den første Midtstubakken ble anlagt i 1927. Bakken har blitt revet og ombygget tidligere, blant annet ble det gjort en stor ombygging av bakken i 1956. Også i 1980 ble det gjennomført en større ombygging. Tilløpet ble revet i 1992. Normalbakkerennene både under ski-VM 1966 og ski-VM 1982 ble arrangert her. 19. februar 1966 gikk Bjørn Wirkola til topps etterfulgt av Dieter Neuendorf og Paavo Lukkariniemi. 21. februar 1982 gikk Armin Kogler til topps etterfulgt av Jari Puikkonen og Ole Bremseth. I samme renn satte Jari Puikkonen bakkerekord med 85,5 meter.


== Annen bruk av området ==
Snøbrettkonkurransen The Arctic Challenge som Terje Håkonsen tok initiativ til, ble arrangert i Midtstubakken i 2006 og 2007. Konkurransen foregikk i en snøbrettarena («quarterpipe») som lå på det sted der den gamle hoppbakken i sin tid stod. I 2007 satte Terje Håkonsen verdensrekord med et hopp på 9,8 meter.Om sommeren har Midtstubakken blant annet blitt brukt som en arena for terrengsykling.


== Viktige renn ==


=== Menn ===


==== VM og verdenscup ====


==== NM ====


=== Kvinner ===


==== VM og verdenscup ====


==== NM ====


== Se også ==
Holmenkollbakken
Korketrekkeren
Midtstuen stasjon
Kombinert under Holmenkollrennene


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Bjørn Amundsen (1966). VM på ski 1966 : de nordiske grener. Oslo: Aschehoug. 
«I ly av Kollen». I: Arkitektur N nr. 3–2011, side 38–41.


== Eksterne lenker ==
Om Midtstubakken hos Oslo kommune Holmenkollenprosjektet
Holmenkollenprosjektet: Midtstubakken
Skisprungschanzen-Archiv: Oslo – Midtstuen
The Arctic Challenge
Om Holmenkollen hos Grindaker landskapsarkitekter
Misvær kirke

Misvær Kirke er en trekirke på stedet Misvær i Bodø kommune. Den ble bygd i 1912 på dugnad av bygdas folk, og innviet den 31. oktober 1912. Den ble restaurert i 1991.  Den har plass til 200.
Altertavlen er malt av Ola Abrahamsen.  Kirken er omgitt av gravhauger.
Kirkens område ble brukt som religiøs samlingsplass vinterstid frem til 1700-tallet.


== Eksterne lenker ==
(no) «Misvær kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Misvær kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Korketrekkeren

Se også Korketrekkeren (andre betydninger).Korketrekkeren eller Korken er en akebakke i Oslo på ca. 2 000 meter som går fra Frognerseteren stasjon til Midtstuen stasjon. Fallhøyden er på 255 meter. Akebakken blir stort sett preparert hver morgen i vintersesongen. Ansvarlig for vedlikehold er Oslo kommune. Nedenfor Midtstuen stasjon er det også mulig å ake videre ned til Skådalen stasjon. Denne turen krever imidlertid forsering av et boligfelt og kryssing av bilvei.
Besøkende til Korketrekkeren kan leie kjelke i Akeforeningens hus ved parkeringsplassen nedenfor Frognerseteren kafé eller hos Tomm Murstads senter 100 meter nedenfor Frognerseteren stasjon. Det er også anledning til å bruke egen kjelke. Ettersom hele området rundt Frognerseteren, Holmenkollbakken og Tryvann er mye besøkt i vintersesongen kan parkering med egen bil være vanskelig. Adkomst via Holmenkollbanen er å foretrekke hvis man ikke har egen parkering. De akende tar normalt denne banen opp fra Midstuen etter hver tur.
Den første akekonkurransen fant sted i 1922. Allerede i 1920-årene ble det arrangert store akekonkurranser her, med opptil 400 deltakere og 2 000 tilskuere. Det første verdensmesterskapet i aking ble arrangert i Korketrekkeren i 1955. Korketrekkeren har også blitt benyttet til motorsykkel- og bilrace.


== Korketrekkeren ble ikke brukt under vinter-OL 1952 ==
Til vinter-OL i Oslo i 1952 ble det bygget en bob-bane lenger øst parallelt med øvre del av den nåværende skiløypa fra Frognerseteren til Midtstuen. Den var ca. 1508 meter lang. Banen sto ferdig for treningskjøring i februar 1951. Norge hadde ingen erfaring med bobsleigh og heller ingen utøvere før OL i St. Moritz i 1948. Arrangementskomitéen hyret derfor inn Heinz Cattani og Emil Ingold, to sveitsiske konstruktører med erfaring fra slike anlegg, til å bestemme hvor den beste banen kunne ligge i terrenget. Banen fikk 13 doserte kurver og en fallhøyde på 124 meter. Doseringene ble anlagt med et loddrett, inneoverhellende overheng slik at utkjøring kunne unngås.Anleggskomitéen tok seg ikke råd til å bygge et permanent anlegg, men satset heller på en løsning med en vannledning nedover hele anlegget og en årviss konstruksjon av en ny bane i snø. Når banen var ferdig planert og dosert i snø den aktuelle vinteren, spylte man helt enkelt vann på og lot doseringene fryse. Vannledningen som løp parallelt med banen fikk et stort antall uttak for vann. Den sveitsiske ingeniøren og bob-baneeksperten Luigi Angelini var ansvarlig for oppbyggingen av banen til lekene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Korketrekkeren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Aking i Oslo på Oslo kommune, bymiljøetatens side.
Akeforeningen i Oslo
Sebastian Freiherr von Rotenhan

Sebastian Freiherr von Rotenhan (født 1. november 1949 i Bamberg) er en bayersk politiker (CSU), godseier og skogbesitter. Han er siden 1998 medlem av den bayerske landdag.
Etter Abitur (artium) i 1969 avtjente han verneplikten som offiserskadett frem til 1971. Han forlot hæren som kaptein av reserven. Deretter studerte han bedriftsøkonomi, og var stipendiat i St. Paul, Minnesota, USA. Siden 1978 leder han driften av familiegodset.
Freiherr von Rotenhan var fra 1981–1985 kretsformann i Junge Union og 1978–1996 medlem av kommunestyret. Fra 1984–1996 var han kretsråd. Han er medlem i den bayerske skogeierforeningens styre.
I desember 2005 kritiserte han bl.a. statsminister Edmund Stoiber offentlig.
Han er protestantisk, gift og har syv barn. Han bor i Rentweinsdorf.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20051106005615/http://www.bayern.landtag.de/lebenslauf/lebenslauf_555500000198.html
Homansbyen

Homansbyen er et strøk i Bydel Frogner i Oslo. Området er oppkalt etter brødrene advokat Jacob Homan og Henrik Homan. Strøket består av leiligheter, et særegent villa/enebolig-miljø, noe næringsvirksomhet og to ambassader.


== Avgrensing ==

Strøket ligger mellom gatene Pilestredet i øst og Uranienborgveien i vest,  Underhaugsveien i nord og Grønnegata i sør. De øvrige gatene er Josefines gate, Oscars gate nord for Uranienborgveien, Gustavs gate, Homansbakken og Uranienborg terrasse. Hegdehaugsveien går tvers gjennom strøket (nord-sør), og her finner man Homansbyen holdeplass for trikk.
Strøket grenser dermed til Bislett i øst, Hegdehaugen i nord, Uranienborg og Briskeby i vest og sørvest, Bak Slottet i sør, og i sørøst det navnløse strøket i sentrum som strekker seg ned helt til rundt Holbergs plass.


== Historie ==
Homan kjøpte sammen med ekspedisjonssjef Johan Collett løkkeeiendommen Frihedssæde i 1853. Tomten ble kjøpt med tanke på å parsellere ut boligtomter for salg. Året etter kjøpte Homan og Lars Rasch løkken Frydendal. På det tidspunktet var Christiania en liten by som strakte seg fra dagens Oslo sentralstasjon i øst til Egertorget i vest, og fra Akershus festning i sør til Legevakten i nord. I tillegg var det løkkeeiendommer rundt byen som fungerte som fritidseiendommer for velstående byborgere. 

Tomtene i dagens Homansbyen lå den gang langt utenfor byen, og få kjøpere meldte seg. I 1857 solgte Collett sin andel til J. Homans yngre bror Henrik Homan, og i 1858 begynte brødrene Homan å bygge nøkkelferdige eneboliger i området.
I 1858 laget stadskonduktør Georg Andreas Bull en byplan for Homansbyen, og tegnet tre villaer samme sted: Oscars gate 23, Josefines gate 15 og 17. Oscars gate utviklet seg nordfra, gjennom Homansbyen, i tiden 1858 til ca. 1870. Etter at Homansbyen var ferdig, fortsatte man å bygge ut sørvestover på Uranienborg basert på gateplanen til «Villabyen» Homansbyen.
Bydelens arkitekter hadde i stor grad sin bakgrunn fra studier i Berlin. Gudmund Hernes har sagt at den best bevarte delen av Berlin nå, er Homansbyen. «Problemet med norske arkitekter er ikke at de reiser til Berlin,» sa Nils Kjær. «Problemet er at de kommer tilbake.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Odd Brochmann (1989). Stadskonduktøren: Om Georg Bull og Christiania i historismens år. Oslo: Norsk arkitekturforlag. ISBN 82-7532-001-1. 
Harriett Flaatten (1988). «Homansbyen».  I Asbjørn Sund. Byen bak slottet: Uranienborg–Majorstuen. Oslo: Bydelsutvalg 2. s. 68-79. ISBN 82-7165031-9. 
Oslo Bymuseum: Byminner nr. 3, Oslo, 1962


== Eksterne lenker ==
Homansbyen blir til
Bilder fra Homansbyen
Homansbyens hus
Historisk turtips i Homansbyen
Termostat

Termostat er enkelt sagt en temperaturstyrt bryter eller vannkran (temperaturstyrt blandebatteri). Den mest vanlige bruken av termostat er styring av varme- eller kjøleelement (for eksempel i hus, fabrikker, med mer), men også alarmer for å indikere for høy eller for lav temperatur. 


== Anvendelse i bil ==
I biler brukes termostater for å regulere kjølevæsken slik at motoren får kjøling. Den lukkes og åpnes når kjølevannet har oppnådd en bestemt temperatur. Dette resulterer i at motoren ikke blir overopphetet. Er termostaten ødelagt vil dette vises ved for høy eller lav temperatur. Hvis bilen har for lav temperatur kan det øke drivstofforbruket.


== Se også ==
Smarttermostat
Ekaterina Dafovska

Ekaterina Dafovska (bulgarsk: Екатерина Дафовска; født 28. november 1975 i Tsjepelare) er en bulgarsk tidligere skiskytter.
Dafovska vant 15 km under OL 1998 i Nagano. På den samme distansen har hun også to bronsemedaljer fra VM: 1995 i Antholz og 1997 i Osrblie.
Hennes beste sammenlagtplassering i verdenscupen er en fjerdeplass fra sesongen 2002/03.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ekaterina Dafovska – Olympedia 
(en) Ekaterina Dafovska – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ekaterina Dafovska – IBU 
(en) Ekaterina Dafovska – TheSports.org
Fylkesvei 240

Fylkesvei 240 går mellom Brandbu i Gran og Vangsmølla i Jevnaker.
Tidligere var veien del av riksvei 35, som gikk mellom Aurdal og Tønsberg.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

GranFjordlinna 


=== Viken fylke ===

JevnakerFjordlinna 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv240
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 245

Fylkesvei 245 går mellom Dokka i Nordre Land og sentrum i Jevnaker.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

Nordre LandJevnakervegen 

Søndre LandVestsidevegen 

GranVestsidevegen 


=== Viken fylke ===

JevnakerBakkavegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Oppland - vegliste fylkes- og kommunale veger gjeldende fra 1. oktober 2015.pdf

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv245
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 284

Fylkesvei 284 (Fv284) går mellom Vikersund i Modum og Sylling i Lier. Veiens lengde er 35,1 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Viken fylke ===

Modum

LierModumveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv284
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Max Warburg

Max Warburg (født 5. juni 1867 i Hamburg, død 26. desember 1946) var en tysk bankier fra Hamburg. Han var direktør for privatbanken M. M. Warburg & CO fra 1910 til 1938. Under første verdenskrig var han rådgiver for keiser Wilhelm II, og deltok i den tyske delegasjonen ved forhandlingene om Versaillestraktaten. Han forlot forhandlingene i protest mot betingelsene som ble stilt Tyskland.
Warburg var en brennende tysk patriot, og valgte å forbli i Tyskland etter 1933, til tross for at han var jøde. Han håpet på en bedre fremtid for landet, og var styremedlem i den tyske Riksbanken fra 1933 til 1938, da han ble presset til å selge sin bank og emigrere til USA, hvor han døde i landflyktighet i 1946.
Han var bror av Paul Moritz Warburg.


== Referanser ==
Fylkesvei 287

Fylkesvei 287 (Fv287) går mellom Bromma i Nesbyen og Åmot i Modum.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Frem til 2016 var strekningen mellom Bromma i Nes og Pletan i Sigdal sekundær fylkesvei 211 (35,7 km).


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Viken fylke ===

 NesbyenEggedalsvegen 

 FlåEggedalsvegen 

 SigdalHaglebuveien 

Nordbygda 

Eggedalsveien 

Sigdalsveien 

ModumSigdalsveien 

Strandgata 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv287
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Valfar

Terje «Valfar» Bakken (født 3. september 1978, død 14. januar 2004) var en norsk musiker og grunnlegger av «sognametal»-bandet Windir. 
Bakken ble funnet omkommet ved Reppastølen i Sognsdalen i Sogndal, 17. januar 2004. Han frøs ihjel på vei til familiehytten på Fagereggi. Han hadde vært savnet siden 14. januar. Han ble gravlagt ved Stedje kirke 27. januar 2004.
Artistnavnet «Valfar» kommer fra det norrønske ordet «Valfoðr», som betyr «de falnes far» (altså et annet navn for Odin).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valfar på Discogs 
(en) Valfar på MusicBrainz 
(en) Valfar på Encyclopaedia Metallum 
Et siste farvel til Valfar og Windir – Artikkel hos ballade.no
M. M. Warburg & CO

M.M. Warburg & CO KGaA i Hamburg er med en forvaltningskapital på € 3 mrd. (ca. 25 milliarder NOK) den nest største privatbank i Tyskland. Banken er utelukkende eiet av privatpersoner.
Bankhuset ble grunnlagt i 1798 av brødrene Marcus Moses og Gerson Warburg. Warburg-familien var jødisk, og til tross for at bankens sjef Max Warburg var en glødende tysk patriot ble familien presset til å forlate Tyskland på slutten av 1930-tallet. Den lojale befullmektigede dr. Rudolf Brinckmann og vennen Paul Wirtz overtok ledelsen av banken. Warburgfamiliens gjenværende eierandel ble beslaglagt ved krigsutbruddet, og banken måtte omdøpes til Brinckmann, Wirtz & Co.. I 1946 kom Eric M. Warburg tilbake til Tyskland. Fra 1969 het banken M. M. Warburg-Brinckmann, Wirtz & Co., og i 1991 tok den tilbake sitt gamle navn.
Banken har bevart sin uavhengighet og ledes av to personlig ansvarlige innehavere samt to andre medinnehavere.
Gjennom overtagelsen av en rekke andre tyske privatbanker, Marcard Stein & Co i Hamburg, Bankhaus Carl F. Plump & Co i Bremen, Bankhaus Hallbaum i Hannover og senest i 2003 Berlin-banken Löbbecke har banken de seneste årene vokst betydelig.
Den har dessuten datterselskapene M.M. Warburg Bank (Schweiz) AG og M.M. Warburg & CO Luxembourg S.A., 
Bankens hovedforretningsområder er (formuende) privatkunder, formueforvaltning og investeringsvirksomhet. Gjennom sitt datterselskap Atalanta deltar den også i rederivirksomhet.
Bankens hovedkontorer har siden 1867 ligget i Ferdinandstraße 75 i Hamburg. Banken har også kontorer i Köln og Frankfurt am Main vertreten.


== Eksterne lenker ==
Warburg Bank
Verdensteatret

Se også Verdensteateret.Verdensteatret i Tromsø er Nord-Europas eldste kino som fortsatt er i drift.Kinoen ble åpnet 4. juni 1916. Fram til desember 2004 var Verdensteatret en del av den ordinære kommunale kinoen i Tromsø. Bygningen er fortsatt i kommunal eie, men i 2006 overtok Tromsø Internasjonale Filmfestival (TIFF) driftsansvaret.Filmfestivalen arrangerer egne stumfilmdager ved kinoen hvert år. Stumfilmfestivalen markerte også starten på Verdensteatret som cinematek. Cinemateket har daglige visninger av eldre klassikere, ny kinofilm og filmer som ellers ikke vises på ordinær kino i Norge. I tillegg har Tromsø filmklubb visninger hver onsdag og lørdag. Kinoen brukes også jevnlig av Tromsø Barnefilmklubb, og til konserter, seminarer, m.m. 
I januar 2006 ble det etablert en kafé og bar i vestibylen.
Legg merke til at navnet på kinoen følger rettskrivningsnormen fra før 1917. Navnet er derfor Verdensteatret og ikke Verdensteateret.  


== Se også ==
Tromsø Internasjonale Filmfestival (TIFF)
Tromsø Filmklubb
KulturHuset


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verdensteatret
Tromsø Filmklubb
Artikkel om Verdensteatrets bygning i Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
«Verdensteatret». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fylkesvei 359

Fylkesvei 359 (Fv359) går mellom Bø i Midt-Telemark og Ulefoss i Nome.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestfold og Telemark fylke ===

Midt-Telemark

NomeNordbygdavegen 

Lannavegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv359
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 670

Fylkesvei 670 (Fv670) går mellom Skei i Surnadal og Ålvundfoss i Sunndal. Veien (unntatt fergestrekningen) er 21,3 km lang.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

 Surnadal
 Ferge fra Kvanne (10 min, 1-2 turer/time)
 Sunndal
 til RykkjemÅlvundfjordvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv670
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Rykkjem-Kvanne
Møre og Romsdal Fylkesbaatane
Paul von Hatzfeld zu Trachenberg

Melchior Hubert Paul Gustav, greve von Hatzfeld zu Trachenberg (født 8. oktober 1831 i Düsseldorf, død 22. november 1901 i London) var en tysk diplomat og politiker. Han var sønn av grev Edmund von Hatzfeld-Wildenburg og grevinne Sophie von Hatzfeld.
Grev Paul von Hatzfeld var fra 1874 tysk gesandt i Madrid, fra 1878 tysk ambassadør i Konstantinopel, i 1881 statssekretær og dermed leder av utenriksdepartementet, og fra 1885 tysk ambassadør i London. Han gikk av som ambassadør i 1901, og døde senere samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zur Geschichte des Geschlechts derer von Hatzfeld und Einzelheiten zum Leben des Grafen
Riksvei 681

Riksvei 681 (Rv681) gikk mellom Øygarden og  Kristiansund lufthavn, Kvernberget. Veiens lengde var 1,4 km.
2019 ble veien del av riksvei 70.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

KristiansundFlyplassveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv681
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger