jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Luigi d’Aragona

Luigi d'Aragona  eller Luis de Aragón (født 7. september 1474, død 21. januar 1519) var en av Den katolske kirkes kardinaler.


== Familiebakgrunn ==
Han var sønn av kong Ferdinand av Spania og  Napoli, og bror til kong Alfonso av Sicilia. Selv hadde han tittelen marki av Geraco.


== Ekteskap ==
Den 3. juni 1492 giftet han seg med Battistina Cibo Usodimare, som var barnebarn av pave Innocens VIII. Vielsen fant sted i Vatikanet, med pavens tilstedeværelse. Etter at Battistina døde overlot han tittelen som marki av Geraco til sin bror, og gikk inn i kirkens tjeneste.


== Prest og kardinal ==
Han ble kreert til kardinal in pectore i mai 1494 av pave Alexander VI, og publisert 19. februar 1496, med Santa Maria in Cosmedin som tittelkirke. Senere fikk han også tildelt kirken Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.


== Referanser ==
Guillaume Briçonnet

Guillaume Briçonnet  (født i Tours i Frankrike, død 14. desember 1514 i Narbonne) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Saint-Malo i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 16. januar 1495 av pave Alexander VI.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Philippe de Luxembourg

Philippe de Luxembourg (født 1445, død 2. juni 1519) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Le Mans i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 21. januar 1495 av pave Alexander VI.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Juan Llopis

Juan Llopis eller  Lopez  (født 27. januar 1455 i Valencia i Spania, død 5. august 1501) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Perugia i Italia, og deretter erkebiskop av Capua.  
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1497 av pave Alexander VI, som var en fjern slektning.
Bartolomé Martí

Bartolomé Martí eller  Martín  (født i Valencia i Spania, død 25. mars 1500 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Segovia i Spania, et bispedømme han aldri besøkte fordi han foretrakk å forbli i Roma. Senere ble han biskop av Bagnoregio.
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1497 av pave Alexander VI.
Juan de Castro

Juan de Castro (født 22. mars 1431 i Valencia i Spania, død 29. september 1506) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Agrigento på Sicilia.
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1497 av pave Alexander VI, med Santa Prisca som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Juan de Borja-Llançol de Romaní

Juan de Borja-Llançol de Romaní  (født i Valencia i Spania, død 17. januar 1500) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Melfi og senere erkebiskop av Capua i Italia.
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1497 av pave Alexander VI, med Santa Maria in Via Lata som titulus.
Han var kardinal Pedro Luis de Borja-Llançol de Romanís bror.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tor Arne Granerud

Tor Arne Granerud (født 12. august 1960) er en norsk fotballtrener, som tidligere spilte for Hamarkameratene. Han hadde åtte landskamper for aldersbestemt landslag, og ble toppscorer i eliteserien i 1982 med elleve mål, sammen med Trygve Johannessen fra Viking. Granerud spilte på venstrekanten, og var kjent for sin ekstreme fart.
Han er for tiden trener i Løten Fotballklubb, og har tidligere trent Hamar-klubben FL Fart. Han spilte i Ham-Kam i ti sesonger fra 1979 til 1988.


== Eksterne lenker ==
HamKam.no – Graneruds spillerprofil hos Hamarkameratene
Joachim Sørum

Joachim Sørum (født 11. februar 1979 på Dokka) er en norsk fotballspiller som spiller for Nordre Land. Han har tidligere spilt for Nybergsund/Trysil, Faaberg, FF Lillehammer og Hamarkameratene. Sørum er forsvarsspiller og spiller hovedsakelig midtstopper, men kan også brukes som høyreback.


== Spillerkarriere ==


=== Hamarkameratene ===
Sørum kom til Ham-Kam fra FF Lillehammer foran 2002-sesongen. Klubben ønsket ham året før, men da ble ikke klubbene enige om prisen. Han debuterte mot Tromsdalen 21. april 2002.
Høydepunktet i karrieren hans er nok 2–0-målet i hjemmekampen mot mot Rosenborg Ballklub i 2004. I kamp mot samme lag i 2005 fikk han en hodeskade, da han skallet med medspiller Glenn Ståhl. Han fikk over 130 kamper for Hamarlaget, men slet samtidig med store skadeproblemer, noe som blant annet gjorde at han var fraværende under 2007–sesongen.
Sørum spilte sin siste kamp for Hamarkameratene i en treningskamp mot Manglerud Star den 12. mars 2009.


=== Nybergsund ===
Sørum spilte første gang for Nybergsund IL høsten 2008, da han var utlånt fra Hamarkameratene, og var med på å hjelpe klubben til en respektabel åttendeplass ved sesongslutt i førstedivisjon. Han meldte endelig overgang til Nybergsund og skrev under på en toårskontrakt den 30. mars 2009 i en avtale verdt 175 000 kr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NIFS.no – Spillerbiografien til Joachim Sørum hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
Spillerbiografien til Joachim Sørum hos HamKam.no
Svein Inge Haagenrud

Svein Inge Haagenrud (født 8. november 1971 i Trondheim) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Han var hovedtrener for Ham-Kam i to perioder i 2014. Som spiller tilbrakte han mesteparten av sin karrière hos Hamarkameratene. Han har tidligere spilt for Sørumsand IF, Lillestrøm Sportsklubb, Nardo, Kongsvinger IL Toppfotball og Romerike Fotball. Haagenrud regnes som en stabil målvakt og er sønn av Svein Haagenrud, som er tidligere aktiv fotballspiller og generalsekretær i Norges Fotballforbund (1986–1988).


== Karrière som fotballspiller ==
Haagenrud gikk på høsten 1988 til Lillestrøm. Hans første seniorkamper for Lillestrøm fikk han da Frode Grodås ble utvist 13. mai 1990 for å ha slått Strømsgodsets Odd Johnsen, og under Grodås' påfølgende suspensjon. Samme sommer vant Haagenrud Norway Cup med Lillestrøms juniorlag. Etter å ha tilbragt hele 1991-sesongen på reservebenken uten å slippe til mellom stengene, dro han tilbake til moderklubben Sørumsand for fast førstelagsfotball gjennom 1992-sesongen. Haagenrud fikk gjensyn med Lillestrøm på Åråsen stadion allerede i juni 1992 da han stod i mål for Sørumsand i et ettmålstap for Lillestrøm i cupens andre runde.
Haagenrud kom til Ham-Kam midt i 2001-sesongen som erstatning for den skadde Leif Harboe-Ree, og har vært fast førstemålvakt siden debuten mot Haugesund FK 10. juni 2001. På slutten av 2004-sesongen fikk han en skade i skulderen, og har siden vært Ham-Kams andrevalg etter at klubben ble tvunget til å hente erstattere i henholdsvis Eddie Gustafsson (2005) og Ivar Rønningen (2006–2007).Foruten i Hamarkameratene har han spilt noen kamper i eliteserien for LSK i 1990, og sto i mål for KIL i samme divisjon i 1995. I juli 2008 ble det kjent at Haagenrud trer inn som trener for 3.-divisjonslaget Løten Fotballklubb ut sesongen 2008 etter å ha tatt trenerkurs type C, og den 23. januar 2009 ble det klart at Svein Inge Haagenrud hadde lagt opp som fotballspiller og akseptert stillingen som sportskoordinator i Hamarkameratene.


== Karrière som fotballtrener ==
I 2009 var Haagenrud trener for Elverum i 3. divisjon samtidig som han jobbet som sportskoordinator for Ham-Kam. I september 2009 sa han opp trenerjobben hos Elverum fordi arbeidsbelastningen med de to jobbene ble for stor. Under 2009-sesongen førte de to jobbene også til at han havnet i en habilitetskonflikt da de to klubbene møttes i 1. runde av Norgesmesterskapet.Haagenrud var assistenttrener under Vegard Skogheim fra 2010 til Skogheim trakk seg 23. april 2014. Haagenrud fikk da jobben. Den 30. august 2014 ble det klart at Haagenrud gikk av som hovedtrener og fortsatte som assistenttrener under den nye hovedtreneren Chris Twiddy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Inge Haagenrud – Transfermarkt 
(en) Svein Inge Haagenrud – Transfermarkt (manager) 
(no) Svein Inge Haagenrud – Norges Fotballforbund 
(en) Svein Inge Haagenrud – FBref 
Profil hos Kanaripedia
Spillerbiografien til Svein Inge Haagenrud på hamkam.no
Marius Røvde

Knut Marius Røvde (født 26. juni 1972) er en tidligere norsk fotballspiller som gjennom sin aktive karriere var målvakt. Han har tidligere spilt for Byåsen, Drøbak/Frogn, Stabæk, Hønefoss BK, Ayr United, Wrexham AFC, Motherwell, Lillestrøm og Hamarkameratene.
Røvde kom til Ham-Kam foran 2003-sesongen og ble hentet til HamKam som førstemålvakt, men fikk ikke spilt mange kamper da han var utsatt for skader. Det ble blant annet uttalt at Røvde var en av lagets viktigste menn på treningsfeltet og i garderoben på grunn av hans innstilling og smittende humør. Høydepunktene i hans karriere var NM–gull med Stabæk, og to FA–cupfinaler i Skottland.
Røvde er nå målvakttrener for Vancouver Whitecaps og Trinidad og Tobagos landslag.


== Referanser ==
Fjærvekt (boksing)

Fjærvekt er en vektklasse i boksing. Mange gode boksere har deltatt i denne lette vektklassen, som preges av mange boksere med både god slagkraft og utholdenhet. 


== Vekt ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kjente fjærvektsboksere ==
Henry Armstrong
Andreas Evensen
Lettvekt

Lettvekt er en vektklasse i boksing og diverse kampsportgrener. Lettvekt regnes som en av vektklassene med et særskilt høyt teknisk boksenivå.


== Vekt ==


== Kjente lettvektsboksere ==
Henry Armstrong
Sammy Angott
Alexis Arguello


== Se også ==
Lettvekt (MMA)
Cus D’Amato

Cus D'Amato (født 17. januar 1908, død 4. november 1985) er en av boksehistoriens største trenerlegender. Han trente storheter som Floyd Patterson, José Torres og Mike Tyson. I tillegg har D'Amato trent opp en rekke av dagens fremste boksetrenere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cus D'Amato – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cus D'Amato på Internet Movie Database 
(en) Cus D'Amato hos American National Biography
Lerbäckshögen

Lerbäckshögen eller Sliparebacken eller Sankt Libers hög er en gravhaug fra bronsealderen utenfor Lund i det sørlige Sverige, på veien fra Lund til Kävlinge i Skåne.
Haugens navn var opprinnelig Leerbecks høy etter Lerbäcken, en bekk i nærheten. Et navn som ofte forekommer er St. Libers Høy. Dette er sikkert en forvanskning av navnet, for ingen helgen ved navn Sct. Liber, Sct. Liberius eller Sct. Liborius har noen tilknytning til området
Lerbäckshögen er en gammel kultplass og gravsted med en historie som strekker seg ca. tre tusen år tilbake. På denne haugen er nesten alle danske konger blitt valgt og hyllet av skåningene. Haugen var også stedet for Skånelandenes landsting inntil ca. år 1600, da tinget ble flyttet til Lunds rådhus. På 1800-tallet ble vindmøllen Sliparemöllan bygget på stedet. Den blev revet i 1907 og den har gitt navn til bydelen Möllevången.


== Eksterne lenker ==
Namnet Sliparebacken
Torbay

Torbay er en bydel og en enhetlig myndighet i Devon, sørvest i England. Området har navn etter en østvendt bukt i den vestlige enden av Lyme Bay, og ble en enhetlig myndighet 1. april 1998. Den styres av bystyret i Torbay og består av 62,87 km2 land, inkludert feriebyene Torquay, Paignton og Brixham, som ligger på østvendte mot Tor Bay, en del av Lyme Bay ved Den engelske kanal. Torbay er et populært turistmål med stedets sandstrender, milde klima og rekreasjons- og fritidsattraksjoner har gitt opphav til kallenavnet «den engelske rivieraen».


== Steder i distriktet ==
Brixham
Paignton
Torquay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borough of Torbay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arcus

Arcus AS er Norges største leverandør av vin og brennevin. 
Arcus ble skilt ut fra Vinmonopolet 1. januar 1996, for å skille mellom salg og omsetning (Vinmonopolet) og import, eksport, produksjon og lagring (Arcus). Arcus produserer blant annet akevitt og whisky.
Arcus sitter i dag på både lagre med drikke som ble med da selskapet ble skilt ut, og på oppskrifter fra Vinmonopolet. Noen av disse stammer fra langt tilbake i tid, blant annet oppskrifter som Vinmonopolet overtok fra Løitens Brænderi i 1927. Arcus-Gruppen flyttet fra Hasle i Oslo til nye lokaler på Gjelleråsen i 2011. 


== Eierselskapet Sucra ==
Sucra AS var et selskap som ble opprettet i 2001 for å eie aksjene i vin- og brennevinsdistributøren Arcus. I juli 2001 solgte den norske staten (Nærings- og handelsdepartementet) 66% av sine aksjer i Arcus til Sucra AS. Selskapet fikk samtidig forkjøpsrett på de resterende aksjene, som så ble kjøpt i 2003. Sucra ble opprinnelig eid av blant annet TINE, Norsk Kjøttsamvirke, Norske Potetindustrier og vin- og brennevinsimportøren Ekjord.
Sommeren 2005 solgte Sucra sitt eierskap i Arcus til det svenske investeringsselskapet Ratos, deriblant også deleierskapet hos cognachuset Braastad. 


== Selskapsstruktur ==
Arcus AS eies av Arcus-Gruppen AS, som også eier Arcus Wine Brands AS, Vinordia AS, Vectura AS og Vingruppen i Norden AB.Arcus-Gruppen AS er heleid av Arcus-Gruppen Holding AS. Hovedeiere i Arcus-Gruppen Holding AS er det svenske investeringsselskapet Ratos AB (83,5 prosent) og Hoff SA (9,9 prosent). De resterende aksjene eies av enkeltpersoner i konsernledelsen og styret.I september 2020 kunngjorde Arcus at selskapet skal fusjonere med finske Altia for å danne det nye selskapet Anora notert på Nasdaq Helsinki. Arcus vil dermed opphøre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sidmouth

Sidmouth er en by ved kysten av Den engelske kanal i Devon i sørvestlige England. Den er administrasjonsby for distriktet East Devon og ligger omkring 23 km sørøst for Exeter. Byen er et populært feriested og en inngang til Jurassic Coast, som er et verdensarvsted, og turveien langs sørvestkysten går innom Sidmouth. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 12 569 innbyggere. En stor andel av befolkningen er eldre og pensjonister ettersom byen har et mildt klima som mange ønsker å flytte til etter endt arbeidskarriere; i 2004 var rundt 40 % av ca 15 000 innbyggere i alderen 65 år eller eldre.


== Historie ==
Sidmouth omtales i Domesday Book (1086) som Sedemuda. Som mange tilsvarende bosetninger var den opprinnelig en fiskelandsby. Selv om det har vært flere forsøk på å bygge en havn, har ingen lyktes. Mangelen på vern i bukten har forhindret framveksten av en havn.Sidmouth forble en landsby helt fram to moten med feriesteder langs kysten vokste fram på slutten av 1700-tallet og videre utover 1800-tallet. Sidmouth ble da utviklet til en fasjonabel badeby for de øvre klasser, og en rekke villaer i georgiansk og regencystil sprang opp. De fleste har blitt omgjort til hoteller, men det opprinnelige utseendet er godt bevart.
I 1819 kom Georg IIIs sønn Edward, hertug av Kent sammen med sin hustru og hans nyfødte datter, den framtidige dronning Victoria, kom til Woolbrook Glen for et opphold på noen uker. I mindre enn en måned døde han av sykdom. Huset ble siden Royal Glen Hotel; en plakett på veggen har nedtegnet besøket.
Sidmouth ble tilknyttet jernbanenettet i 1874 tidligere knyttet til jernbanenettet, men sidelinjen dit ble nedlagt i 1967. Jernbanestasjonen i Sidmouth står fortsatt, men er nå i privat eie.
I 1912 ble Lockyer Observatory and Planetarium innviet. Det begynte etterhvert å forfalle, og holdt på å bli revet. Lokale entusiaster reddet bygningen, og det brukes nå til et utdanningsprosjekt innen naturvitenskap og er regelmessig åpent for publikum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sidmouth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Sidmouth hos Wikivoyage

Offisielt turistnettsted
Sidmouth Town Council
Sidmouth i Open Directory Project
Rock fall at Pennington Point near Sidmouth February 2009, British Geological Survey
Georges d’Amboise

Georges d'Amboise  (født 1460 på slottet i Chaumont-sur-Loire ved Amboise i Frankrike, død 25. mai 1510 i Lyon) var erkebiskop av Rouen i Frankrike, kongens stattholder i Normandie, og en av Den katolske kirkes kardinaler. 


== Biografi ==
Han ble valgt til erkebiskop av Narbonne den 18. juni 1482, i en alder av 22 år og da ennå ikke presteviet. Prestevielse fulgte i 1484. Men bispevbielse lot vente på seg. 
Den 17. desember 1484 ble han utnevnt til biskop av Montauban. Bispevielsen fant ikke sted før nesten fem år etter, i februar 1489. Den 2. desember 1491 ble han utvalgt til erkebiskop av Narbonne og bekreftet i dette embede den 14. mars 1492. Allerede året etter ble det en ny endring: Han ble den 21. august 1493 utvalgt til, og den 21. april 1494 bekreftet som, og den 21. september 1494, innsatt som erkebiskop av Rouen. Han var der samtidig stattholder for Normandie. 
Ludvig XII av Frankrike utnevnte ham i 1498 til førsteminister og samme år, dem 17. september 1498, ble han gjort til kardinal av pave Alexander VI, med San Sisto som tittelkirke.
Han døde 50 år gammel den 25. mai 1510 i cølestinernes konvent i Lyon, og ble bisatt i katedralen i Rouen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges d'Amboise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diego Hurtado de Mendoza y Quiñones

Diego Hurtado de Mendoza y Quiñones (født 1444, død 14. oktober 1502) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Sevilla og latinsk patriark av Alexandria.
Han ble kreert til kardinal 28. september 1500 av pave Alexander VI.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Amanieu d’Albret

Amanieu d'Albret  (født ca. 1478, død 20. desember 1520 i Casteljaloux nær Bazas i Frankrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var i slekt med den franske kongefamilie.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Alain I av Albret og hans hustru Françoise de Blois-Bretagne, grevinne av Périgord.  Hans eldre bror Jean gidtet seg med Katarina av Navarra.  His onkel Louis d'Albret var også kardinal (kreert 1461) og hans svoger var kardinal Cesare Borgia (kreert 1493). Han hadde tre uekte barn, én sønn og to døtre.


=== Kirkelig virke ===
Amanieu d'Albret hadde en rekke kirkelige titler, men intet tyder på at han mottok noen preste- eller bispevigsel. Han var apostolisk protonotar, abbé commendataire for abbediet Saint-Antoine-et-Saint-Pierre i Lézat, likeså av abbediene Saint-Jean de la Castelle og Saint-Vincent de Lucq. I 1499 ble han valgt til apostolisk administrator av Comminges og av Condom, men tok aldri disse bispesetene i besittelse. I En 1500 ble han utnevnt til administrator av Oloron.
Han hadde tre uekte barn; en sønn og to døtre.
Han ble hemmelig utnevnt til kardinal 20. mars 1500, og utnevnelsen ble publisert den 28. september 1500 av pave Alexander VI.
Han deltok i konklavene i september og oktober 1503, og etter pave Julius IIs valg måtte han forlate Roma.
Amanieu d'Albret tok del i kardinalsammensvergelsen mot pave Julius, og i oktober 1511 truet derfor paven han med ekskommunikasjon og avsetning. Likevel tok han del i det skismatiske konsilet i Pisa samme år og forble tilknyttet den franske parti mot pave Julius.Kardinal d'Albret deltok ikke i konklavet i 1513 som valgte Leo X. Pave Leo absolverte ham i 1514, damyidig som han også absolverte kardinalene Guillaume Briçonnet og René de Prie). Han ble også bekreftet i sine kirkelige embeder.. Han ble også administrator av bispedømmet Pamiers fra 1514 til sin død.  Han ble kardinal-protodiakon den 3. september 1520.Han døde i Casteljaloux, og ble begravet der.


== Referanser ==
Jaime Serra

Jaime Serra (født 1427/1430 i Alzira eller Algemesi ved La Ribbera Alta, død 15. mars 1517 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Oristano på Sardinia, som han aldri besøkte, og fratrådte i 1510.
Han ble kreert til kardinal 19. februar 1500 av sin slektning pave Alexander VI.
I 1501 utnevnte Alexander VI ham til administrator av bispedømmet Linköping i Sverige.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Lilian av Sverige

Lilian av Sverige (født Lilian May Davies 30. august 1915 i Swansea i Wales, død 10. mars 2013 i Djurgården) var prinsesse av Sverige og hertuginne av Halland. Hun var enke etter prins Bertil av Sverige, som var kong Carl XVI Gustafs onkel.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hun ble født som Lillian May Davies. Hun var datter av William John Davies og Gladys Mary Curran. Før hun møtte prins Bertil var hun gift med skuespilleren Ivan Craig.
Under andre verdenskrig arbeidet hun på en fabrikk som produserte radioer til den britiske marinen og på et sykehus for sårede soldater.


=== Lilian og prins Bertil ===
I 1943 møtte hun prins Bertil av Sverige. De ble et par, men kunne av politiske årsaker ikke gifte seg uten at prins Bertil mistet arveretten til tronen og dermed kunne sette kongehusets eksistens i fare.
Lilian flyttet etterhvert til prins Bertil i Sverige. Han kjøpte Villa Solbacken ved Djurgårdsbrunn på Djurgården i Stockholm der paret bosatte seg i 1947. Året før, i 1946, hadde de kjøpt ett hus, Villa Mirage i Sainte-Maxime på den franske riviera. Der var paret til jul, nyttår, påske og en del av sommeren hvert år. Sommerhuset i Tylösand ble bekostet av en innsamling til prins Bertils 40-årsdag og ble eid av en stiftelse ledet av landshøvdingen i Halland. Etter bestemmelsene for stiftelsen fikk hertugen og hertuginnen av Halland bo der så lenge de levde. Fordi Lilian pleide å være i London flere ganger i året, hadde de også en liten leilighet i en leiegård i Mayfair.I mange år viste pressen stort hensyn mot paret ved å helt mørklegge forholdet. Lilian var ikke en offisiell person ifølge Kungliga Hovstaterna. I 1962 fikk hun en egen innbydelse til feiringen av kong Gustaf Adolfs 80-årsdag på Stockholms slott. Første gangen hun syntes i en offisiell sammenheng var i samband med kongens begravelse i 1973.
Etter dette forandret omstendighetene seg. Den 7. desember 1976 kunne de inngå ekteskap på Drottningholm slott. Prinsesse Lilian ble omtalt som Hennes Kongelige Høyhet.
Den 5. januar 1997 døde prins Bertil med prinsesse Lilian ved sin side, og siden den gang fortsatte prinsesse Lilian å representere kongefamilien i ulike sammenhenger. Hun var beskytter for mange organisasjoner og var også æresmedlem av en rekke klubber i prins Bertils interesseområde.
Prinsesse Lilian ga ut en biografi om sitt liv med prins Bertil i 2000. Lilian ble i 1992 tildelt storkors av St. Olavs Orden. Hun døde den 10. mars 2013 i en alder av 97 år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Elisabeth Tarras-Wahlberg, Omar Magnergård: Mitt liv med Prins Bertil. Prinsessan Lilian berättar. Ekerlids förlag, Stockholm 2000, ISBN 91-88595-77-3.


== Eksterne lenker ==
(en) Princess Lilian, Duchess of Halland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lilian av Sverige på Internet Movie Database 
(en) Lilian av Sverige hos The Peerage
Nidareid-ulykken

Nidareid-ulykken var en togulykke som skjedde kl. 23:57 natt til 19. september 1921 på Nidareid ved Ila, som i dag er lengst vest i Trondheim sentrum. Nordgående dagtog fra Støren passerte Marienborg kryssingsspor uten å stoppe, og kolliderte med et større ekstratog med gjester fra Dovrebanens høytidelige åpning dagen før. Ekstratoget bestod av to lokomotiver av typen 30b, én godsvogn, seks sovevogner og konduktørvogn bakerst. Blant passasjerene var statsminister Otto Blehr og utenriksminister Johan Ludwig Mowinckel.Seks personer omkom og tolv ble skadd i ulykken, mange nasjonalt prominente, deriblant telegrafdirektør Thomas Thomassen Heftye, Dovrebanens egen arkitekt Erik Glosimodt, overingeniør Hans Gudbrand Hammer, direktør for Norges geografiske oppmåling, oberst Nils Johannes Sejersted, kaptein Thoralf Bjørnstad og major Nicolay C. Ræder.
En rekke uheldige omstendigheter og misforståelser som inntraff samtidig var årsak til ulykken. Etter ulykken ble det gjort forbedringer i jernbanens sikkerhetsreglement og rutiner. Fire ansatte i jernbanen ble satt under tiltale, men i hovedsak frikjent.
De omkomnes etterlatte ble av Stortinget tilkjent en årlig tilleggspensjon fra statskassen på kr. 3000,-.


== Se også ==
Jernbane i Norge
Liste over togulykker


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ole Mjelva. Nidareidulykken. I: På Sporet, nr. 32, sider 26-37 (utgitt av Norsk Jernbaneklubb).


== Eksterne lenker ==
(en) Nidareid train disaster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Strinda historielag