Air Greenland

Air Greenland A/S er et grønlandsk flyselskap. Det eies av Grønlands Selvstyre med en eierandel på 75 % og den danske stat med en eierandel på 25 %. Selskapet har hovedkontor i Nuuk og 668 ansatte i hele konsernet pr. desember 2009.Air Greenland har en flåte på 37 fly, inkludert en Airbus A330-200 som brukes til transatlantiske flygninger og charteroperasjoner, 10 fastvingede fly som betjener det grønlandske nettverk og forbindelsen til Island og 26 helikoptere som transporterer passasjerer mellom mindre befolkede steder og det nasjonale nettverket av flyplasser. Flyreiser til omliggende bygder er operert på en kontrakt med selvstyret på Grønland; nettverket av destinasjoner koordineres av departementet for boligbygging, infrastruktur og transport.Selskapet driver også charterflygninger, taxiflygninger og spesialflygninger i forbindelse med ettersøkning, redning og luftambulansetjeneste samt charterturer til Thule Air Base under kontrakt med US Air Force og turer til gruvedriftsområder og stasjoner på Grønlands innlandsis. I 2009 var lengden av det vanlige nettverket 14 235 km med en gjennomsnittlig utleiegrad på 79,3 %.


== Historie ==


=== 1960-årene ===
 
Selskapet ble stiftet 7. november 1960 som Grønlandsfly og grunnlagt av SAS Group (da kjent som Scandinavian Airlines System) og Kryolitselskabet Øresund, et gruveselskap med virksomhet i Ivittuut. I 1962 ble eierstrukturen utvidet til å omfatte andeler eiet av Grønlands Landsråd og Kongelige Grønlandske Handel.De første turer til de amerikanske baser på Grønland ble gjennomført med lette DHC-3 Ottere og S-55-helikoptre, som man chartret fra Canada. Fra 1962 og fremover brukte Grønlandsfly Catalina-sjøfly og DHC-6 Twin Otter på innenlandsrutene. I 1965 kom en Douglas DC-4 som det første store flyet, i bruk. etterfulgt av Sikorsky S-61-helikoptre. De nevnte Sikorskyene har vært i bruk siden da; fra 2010 tjener de Kujalleq i Sør-Grønland året rundt og byer og bosetninger i Diskobukta på vinteren.


=== 1970-årene ===
 
I løpet av 1970-årene investerte Grønlandsfly i en utvidelse av helikopterflåten og økte antallet av Sikorsky S-61'ere fra tre til åtte, noe som i 1972 tillot flyselskapet å utvide sitt nettverk til å inkludere lokalsamfunn i Øst-Grønland med helikopter med base i Tasiilaq, da kjent som Ammassalik. Senere begynte flyselskapet også å fly med Douglas DC-6, en oppgradering av den eldre DC-4-modellen.
Kommersiell gruvedrift ved Maamorilik på fastlandet nord for bygden Ukkusissat i det indre av fjorden fremmet videre investeringer i helikopterflåten med de nye Bell 206'ere. Gruven stengte i 1990, men forventes å gjenåpne i november 2010, idet forekomster av sink og jernmalm ventes å vare 50 år. Forsyningsturer til gruven drives av Air Greenland med de nyere Bell 212-helikoptre fra Uummannaq Heliport.Flyselskapet har forsøkt å utvide målnettverket flere ganger. Bortsett fra ruten til København, ble den første internasjonale ruten åpnet i 1979 mellom Nuuk og Iqaluit i Nunavut i Canada, men den måtte innstilles i 1992. På slutten av 1970-årene økte selskapets passasjertall pr. år til 60.000 eller mer enn den totale befolkningen på Grønland.


=== 1980-årene ===
 
På begynnelsen av 1980-tallet bestemte det nyopprettede Grønlands hjemmestyre seg for å investere i det regionale nettverket av flyplasser med rullebaner for korte takeoffs og landinger i Nuuk, Ilulissat og Kulusuk. For å betjene det utvidede nettverket anskaffet Grønlandsfly seg Dash-7-maskiner som var spesielt tilpasset vanskelige værforhold på Grønland. Den første Dash-7 ble levert 29. september 1979 og flere maskiner kom i det påfølgende tiåret.Flere flyplasser ble bygget uten avisingsutstyr, noe som er problematisk i Grønland om vinteren, og som ifølge selskapet medfører økonomiske tap. Dash-7-flyene er fortsatt i aktiv tjeneste på Grønland og betjener alle flyplasser unntatt Nerlerit Inaat lufthavn nær Ittoqqortoormiit, hvor tjenestene utføres av Air Island under kontrakt med selvstyret på Grønland.I 1981 åpnet Grønlandsfly sin første rute til Island, som forbinder selskapets viktigste sentrum i Kangerlussuaq lufthavn med Reykjavík lufthavn via Kulusuk flyplass. Mot slutten av 1980-tallet vokste antall ansatte til 400 og antall passasjerer til over 100.000 årlig for første gang.


=== 1990-årene ===

I mai 1998 begynte Grønlandsfly flygninger med sin første jet, en Boeing 757-200. Selskapet fortsatte sin tradisjon med å gi sine fly kallenavn og kalte den nye passasjerfly Kunuunnguaq (lille Knut) til ære for grønlandsutforsker og -etnolog Knud Rasmussen, hvis byste pryder terminalen på Kangerlussuaq lufthavn, flyselskapets viktigste knutepunkt.Med dette kjøpet hadde Grønlandsfly planer om å bryte flyselskapet SAS' monopol på den lønnsomme ruten Kangerlussuaq-København og startet virksomheten umiddelbart etter kjøpet. Nettverket av regionale flyplasser ble utvidet i løpet av dette tiåret med flere nye flyplasser på kortbanenettet: Sisimiut flyplass, Maniitsoq flyplass og Aasiaat flyplass på vestkysten av Grønland og Qaarsut flyplass og Upernavik flyplass i Nordvest-Grønland.Med kjøpet av sitt femte Dash-7-fly ble Grønlandsfly for første gang i stand til å betjene alle større byer i Grønland, idet Uummannaq blir betjent av Qaarsut lufthavn via Uummannaqs heliport. I 1999 hadde selskapet 282.000 passasjerer, nesten tre ganger så mange som på slutten av forrige tiår.


=== 2000-årene ===
 
På slutten av 1990-tallet og tidlig på 2000-tallet forsøkte flyselskapet å fornye sin aldrende flåte og tok flere av sine S-61- og 206-helikoptre ut for å erstatte de siste med Bell 212'ere og en AS350 Eurocopter. 18. april 2002 skiftet selskapet navn fra Grønlandsfly til Air Greenland og introduserte en full rød bemaling og en endret logo.I 2003 ga SAS opp ruten mellom Grønland og København, og Air Greenland ble da det eneste flyselskapet som tilbød forbindelser mellom Grønland og resten av Danmark. Selskapet var i stand til å fylle hullet med den nyinnkjøpte Airbus A330-200 med kallenavnet Norsaq, det andre store passasjerflyet i flyselskapets flåte. SAS gjenopptok flyturer til Grønland i 2008, men gav opp igjen i januar 2009.
I 2003 vant Air Greenland en kontrakt med US Air Force om driften av Thule Air Base (en kontrakt tidligere fløyet av SAS); flyreisene begynte i februar 2004. Kontrakten ble fornyet for en fem-års-periode i 2008.

28. juli 2006 kjøpte Air Greenland selskapet Air Alpha Greenland, et datterselskap av Air Alpha, som er basert i Odense. Det oppkjøpte selskapet opererer helikopterflygninger i Diskobukta og Øst-Grønland. Siden overtakelsen har selskapet også benyttet Bell 222'ere til passasjeroverføringer mellom Nerlerit Inaat lufthavn og heliporten i Ittoqqortoormiit.13. juni 2007 annonserte SAS Group sin intensjon om å selge sine aksjer i Air Greenland, et trekk som senere ble innlemmet i Core SAS, gruppens omstillingsprogram.1. oktober 2007 innførte flyselskapet et elektronisk bestillingssystem. En rute til Baltimore i Maryland i USA ble åpnet sommeren 2007, men på grunn av synkende billettsalg lukket den igjen i mars 2008. Air Greenland tenkte å gjenåpne forbindelsen til Iqaluit i slutten av 2009, men avgjørelsen ble utsatt til tidligst 2011. I 2009 fraktet selskapet 399.000 passasjerer.


=== 2010-årene ===

Den 1. januar 2010 suspenderte Air Greenland sin deltakelse i Scandinavian Airlines' EuroBonus-program. Salget av selskapets Boeing 757-200, Kunuunnguaq kom i april, og fra da av ble ruten Narsarsuaq-København operert med en Boeing 757-200 leid fra Air Finland.I 2010 ble denne tjenesten etter turistsesongen (mai-september) erstattet av en forbindelse fra Narsarsuaq til København med transitt i Kangerlussuaq, hvor første etappe ble betjent av selskapets nyinnkjøpte de Havilland Canada Dash-8 Q200.For å konkurrere med Air Island som opererer på Nuuk, Narsarsuaq, Ilulissat og alle flyplasser på østkysten har Air Greenland åpnet nye ruter til Island og fløyet fra Nuuk og Narsarsuaq til Keflavík lufthavn; senere flys det dog kun fra Nuuk. I 2010 var ruten åpen fra mai til september med en mulig utvidelse til drift året rundt fra 2011.I 2019 solgte SAS sin eierandel på 37,5% til den grønlandske selvstyremyndigheten etter å ha vært inne på eiersiden i 50 år.


== Destinasjoner ==

Air Greenlands nettverk av innenlandske flyplasser dekker 13 sivile flyplasser i Grønland. To internasjonale flyplasser kan betjene store fly: Kangerlussuaq lufthavn og Narsarsuaq lufthavn, som begge tidligere ble brukt av US Air Force som militære baser, men nå brukes som utgangspunkt for transatlantiske flygninger.Alle andre regionale flyplasser er STOL-flyplasser, som betjenes av fastvingede fly av type Dash-7 og Dash-8. Utenfor Grønland flyr selskapet en utenlandsk rute til Reykjavík og en innenriks til København.Grønlandsbygdene betjenes av lokale helikopter fra Upernavik Airport i Nordvest-Grønland, fra Uummannaq Heliport i Uummannaq-fjorden i nordvestlige Grønland, fra Ilulissat flyplass og Aasiaat flyplass på Diskobukta på vestkysten av Grønland, fra heliport i Qaqortoq og Nanortalik i Sør-Grønland samt fra heliporten i Tasiilaq i sørøstlige Grønland. Blant de 45 steder med helikopteroperasjoner på Grønland er åtte primære (heliporte), mens resten er sekundære (helistop).


== Flåte ==


=== Den fastvingede flåten ===
De Havilland Canada Dash-7 er Air Greenlands primære fly; det opererer på ruter mellom alle innenlandske flyplasser. Dørene til cockpiten av alle Dash-7 fly er dekorert med original kunst fra Grønland. Flyets pålitelighet har blitt testet i vanskelige værforhold på Grønland, men flyene med fire motorer, som selskapet kjøpte i 1980, krever hyppige reparasjoner og skaper dermed ifølge selskapet høye vedlikeholdskostnader. I 2010 kjøpte flyselskapet sitt første de Havilland Canada Dash-8 Q200; flyet er levert og et annet er bestilt. Det nyere Dash-8 fly med to motorer vil være selskapets primære fly i fremtiden.
 
Air Greenland flyr følgende fly (per 24.05.2010):


=== Helikopterflåte ===
 
Bell 212 er det primære helikopteret, som brukes til bygdeoperasjoner. De eldre Sikorsky S-61N-maskinene er stasjonert i Ilulissat lufthavn og Qaqortoq heliport. Med en kapasitet til 25 passasjerer brukes S-61'eren i Sør-Grønland til overføring av passasjerer, som ankommer fra København, mellom atlantflyplassen i Narsarsuaq og de øvrige sør-grønlandske byene og bygdene. Salget av Boeing 757'eren i april 2010 har bidratt til demontering av flyplassen på lang sikt, og flyselskapet overveier nå å ta det gamle helikopteret ut av flåten. Tre av Bell 222-helikoptrene er trukket tilbake fra aktiv tjeneste og er nå stasjonert ved Kangerlussuaq lufthavn og blitt utbudt til salg.


=== Historisk flåte ===
Tidligere brukte Air Greenland følgende fly:
Aérospatiale Alouette III
Bell 204
Bell 206B Jet Ranger
Boeing 757-200
Cessna 172
Cessna 550
De Havilland Canada DHC-3 Otter
Douglas DC-3
Douglas DC-4
Douglas DC-6
Eurocopter AS355
500 MD
PBY Catalina
Piper PA-18 Super Cub
Piper PA-31
Sikorsky S-55
Sikorsky S-58


== Service ==


=== Økonomi og næringsliv ===
Air Greenland tilbyr fleksibel og begrenset økonomiklasse med gratis snacks og drikke på alle flygninger med fastvingede fly. På transatlantiske flygninger til København er der både økonomi- og business class-seter tilgjengelige med in-flight-måltider på alle klasser. Air Greenland utgir kvartalsmagasinet Suluk (som betyr "vinge" på grønlandsk), et in-flight magasin med generell informasjon om aktuelle politiske og kulturelle begivenheter på Grønland og med nyheter fra flyselskapet.

Fleksibel business class, som på Air Greenland går under navnet Nanoq class efter det grønlandske ord for isbjørn, tilbys på transatlantiske flygninger med selskapets Airbus A330-200, kalt Norsaq. Tjenesten inkluderer en individuell videoskjerm og strømkilde og andre fasiliteter i tillegg til tepper og et utvalg av aviser. Passasjerer i denne klassen har tilgang til Novia Business Class Lounge i København lufthavn.


=== Bygdebilletter ===
 
Air Greenland opererer helikopter flyvninger til de fleste bygder i Grønland under kontrakt med selvstyret på Grønland. Flyreisene er klassifisert som bygdeflygninger (bookingklasse A) og er subsidiert av selvstyret. Bygdereiser vises ikke i planen, men kan bestilles på forhånd.Avgangstider for disse tjenestene som opplyst ved bestilling er pr. definisjon omtrentlige, da bygdeservicen søkes optimalisert avhengig av lokal etterspørsel på en gitt dag. Bygdeflygninger i Diskobukta-området gjennomføres bare vinter og vår. Om sommeren og på høsten betjenes bosetninger kun med havtransport, likevel etter en kontrakt med selvstyret. Diskoline, en passasjer- og godsferge basert i Ilulissat utfører seilasen.


== Datterselskaper ==

Departementet for boligbygging, infrastruktur og transport fører oppsyn med utviklingen av transportsektoren på Grønland og påvirker de beslutningene, som helt eller delvis offentlige selskaper tar, inkludert Mittarfeqarfiits lufthavnsskatter, Air Greenlands prispolitikk, fergetjenester som supplerer nettverket av flyplasser og heliporte samt utviklingsstrategien for turismen i Grønland.


=== Arctic Umiaq Line ===

Med en eierandel på 50% er Air Greenland medeier i Arctic Umiaq Line, en passasjer- og godsferge der forbinder kystsamfunn fra Ilulissat i nord til Narsaq i sør.Fergen gikk inn i en turbulent periode på slutten av 2000-tallet. De årlige bidrag fra selvstyret var 5 millioner kroner (DKK)., men bruken av midlene ble kritisert og beslutningen om å selge et av de to skipene i flåten ble utfordret. Det har bidratt til trusselen om konkurs innen utgangen av 2010. Den 16. mars 2010 kunngjorde Air Greenland planer om å selge sine aksjer i selskapet. Denne meldingen fra flyselskapet gjør det sannsynlig, at den forventede konkursen fortsatt kan skje i 2010, idet operasjonene kun er garantert til slutten av året.


=== Reiselivsbedrifter ===
Air Greenland er eneeier av Hotel Arctic A/S, et hotell og reisebyrå basert i Ilulissat, som delvis eier World of Greenland, et outfitterselskap basert i Ilulissat. Flyselskapet eier også Greenland Travel, et pakkereisebyrå med base i København.


== Ulykker og hendelser ==
29. august 1961 krasjet en DHC-3 Otter med registreringsmerke CF-MEX 20 km fra Kangerlussuaq. Flyet var et charterfly fra Kangerlussuaq lufthavn med kurs for Aasiaat lufthavn, da en drivstofflekkasje forårsaket en brann, mens flyet var i luften. En av pilotene ble drept, mens den andre piloten og fire passasjerer overlevde.
Den 12. mai 1962 styrtet en Catalina med registreringsmerke CF-IHA under landing i Nuuk. Ulykken skyldes en mekanisk feil i luken til nesehjulet, noe som fikk den til å være åpen, mens sjøflyet landet på vannet. 15 av 21 personer ombord omkom i ulykken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Air Greenland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Air Greenland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Air Greenland 50-års Jubilæum
Air Greenland Frakt
Air Greenland Charter