jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over byjubileer på norske frimerker

Liste over byjubileer på norske frimerker
Av ting som gjerne markeres med frimerkeutgivelser er større byjubileer. Som utgangspunkt er enten byens grunnleggelse eller det tidspunkt da stedet fikk kjøpstadsrettigheter. At det kan diskuteres når de eldste byene blei til, ser vi av at Oslo feira jubileum for 900 år og 1000 år med bare femti års mellomrom – og fikk frimerker utgitt ved begge begivenheter.
(Talla i parentes er frimerkets katalognummer.)

Oslo 900 år – [1950 (NK 383-385)
Bergen 900 år – 1970 (NK 655-657)
Tønsberg 1100 år – 1971 (NK 666-667)
Vardø 200 år – 1989 (NK 1064)
Hammerfest 200 år – 1989 (NK 1065)
Kristiansand 350 år – 199] (NK 1113-1114)
Molde 250 år – 1992 (NK 1147)
Kristiansund 250 år – 1992 (NK 1148)
Tromsø 200 år – 1994 (NK 1203-1204)
Trondheim 1000 år – 1997 (NK 1306-1307)
Egersund 200 år – 1998 (NK 1327-1328)
Oslo 1000 år – 2000 (NK 1387-1390)
Skien 1000 år – 2000 (NK1403-1404)
Holmestrand 250 år – 2002 (NK 1471)
Kongsberg 200 år – 2002 (NK 1472)
Porsgrunn 200 år – 2007 (NK 1644)
Drammen 200 år – 2011 (NK 1788)
Halden 350 år – 2015 (NK 1903)
Grimstad 200 år – 2016 (NK 1932)
Bodø 200 år – 2016 (NK 1933)
Kragerø 350 år – 2016 (NK 1934)
Sarpsborg 1000 år – 2016 (NK 1935)
Fredrikstad 450 år – 2017 (NK 1961)
Bergen 950 år – 2020 (NK 2022)
Moss 300 år – 2020 (NK 2023)
Larvik 350 år – 2021 (NK )
Tønsberg 1150 år – 2021 (NK )
Lillesand 200 år – 2021 (NK )


== Kilder ==
Informasjonen i denne lista er henta fra Oslo Filatelistklubbs publikasjon Norgeskatalogen, som inneholder oversikt over alle norske frimerker. For de nyeste frimerkene er opplysningene fra Frimerkeposten, som utgis av Posten Norge – Frimerketjenesten, eller nettstedet til Frimerketjenesten.
Myagdi (distrikt)

Myagdi er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.
Myagdi-distriktet ligger Dhaualagiri sone i Vestregionen, og regnes til åsdistriktene.
Myagdi grenser i vest mot Rukum, i nord og vest mot Dolpa, i nord mot Mustang og i nordøst har distriktet ei kort grense mot Manang, i øst mot Kaski og i øst sør for det mot Parbat, og helt i sør mot Baglung.
Distriktet har 40 landsbyutviklingskomiteer og ingen bykommune.
Fra folketellinga i 1991 til folketellinga i 2001 gikk andelen hinduer ned fra 99,7 % til 74,9 %. Buddhister gikk opp fra 0,2 % til 24,6 %, og andre religioner fra 0,1 % til 0,4 %.
Distriktet er kjent for å ha mange magarer, som tradisjonelt har hatt et sterkt innslag av buddhister. Heller enn noen vekkelse skyldtes nok økninga at buddhister etter at det kongelige diktaturet falt under Jana Andolan 1990, gradvis blei sikrere på at de turte å avvise at de blei registrert som hinduer. Det økende innslaget av andre kan på samme måte skyldes folk som insisterer på det fordi de hører til den gamle tibetanske religionen bön, som ikke blei særskilt registrert under noen av folketellingene, eller andre tradisjonelle lokale religioner.
Dhaulagiri, som er 8 167 m høyt, verdens 7. høyeste fjell og Nepals 6. høyeste, ligger i den nordlige delen av distriktet.
Annapurna I, 8 091 moh, verdens 10. høyeste fjell og Nepals 8. høyeste, ligger langt øst i distriktet, på grensa mot Kaski.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Myagdi District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Myagdi-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Parbat (distrikt)

Parbat er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.
Parbat-distriktet ligger Dhaualagiri sone i Vestregionen, og regnes til åsdistriktene. Hovedstad er Baglung, som i 2004 hadde et folketall anslått til 23 297.
Parbat grenser i sørvest mot Gulmi, rett vest mot Baglung, i nord og vest mot Myagdi, i nord og øst mot Kaski og rett østover mot Syangja.
Distriktet inneholder 55 landsbyutviklingssoner og ingen bykommune.
Andelen buddhister i distriktet skyldes særlig innslaget av nasjonalitetene magar og gurung.
Fra folketellinga i 1991 til folketellinga i 2001 gikk andelen hinduer ned med 6,6 %. Buddhister økte med 6,4 % og muslimer og andre med 0,1 % hver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Parbat-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
A. Asbjørnsens Tobaksfabrik

A. Asbjørnsens Tobaksfabrik AS var en produsent av tobakk i Kristiansand.
Selskapet startet sin virksomhet i 1853 og la ned sin produksjon i Norge 1. mars 2005.Opprinnelig produserte fabrikken skråtobakk.
Merkevaren Asbjørnsens Eventyrblanding hadde en tegning av ansiktet til en rødrev som logo. Selskapets merkevarer Eventyrblanding, Bristol og Original ble solgt til Gunnar Stenberg AS (som eies av Imperial International Overseas Group) i desember 2007, og selskapet var med dette helt ute av tobakksbransjen.


== Referanser ==
Khayelitsha

Khayelitsha er en av de mange townships i Cape Town, plassert på Cape Flats. Andre townships er Guguletu, Langa og Heideveld.
Leif Hoste

Leif Hoste (født 17. juli 1977) er en belgisk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han er mest kjent for å ha kommet på andreplass i Flandern rundt tre ganger: i 2004, 2006 og 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Leif Hoste – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (nl)
(en) Leif Hoste – ProCyclingStats 
(en) Leif Hoste – Cycling Archives 
(en) Leif Hoste – Cycling Quotient 
(en) Leif Hoste – CycleBase
Bernhard Færøyvik

Bernhard Færøyvik (født 17. januar 1886 i Solund, død 26. oktober 1950 i Bergen) var en norsk lærer, båtgransker, kysthistoriker og statsstipendiat. 
Hans far var fiskerbonde, og Bernhard var selv i båt fra barnsben av. Han tok artium i Bergen 1909, krigsskolen i 1910 og eksamen ved Volda lærarhøgskule 1912. Han var deretter lærer i Volda til 1917, ved Baldersheim middelskole, Bergen 1917-19 og overlærer ved Tanks skole, Bergen 1919-1947. 
Ved siden av arbeidet i skolen var Færøyvik tidlig opptatt av sitt livsverk, registrering av gamle båttyper og gammel fartøybyggingskunst. Han fikk sitt første stipend i 1925 fra Universitetet i Oslo, og senere fra kirkedepartementet, fra Nansenfondet og fra andre forskningsfond. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1938, og fra 1947 var han ansatt som konservator i sjøbruk ved en særlig opprettet stilling. På 1920-tallet studerte han båter fra Nordfjord, Sunnfjord og Sogn. Senere studerte han i de østlandske elvedalførene, og langs hele kysten opp til Finnmark. Hans første avhandling fra 1928 ble av Sjøfartsmuseets direktør Kristian Kielland karakterisert som «de første virkelig helt førsteklasses oppmålingstegninger av norske åpne båttyper som er offentliggjort i norsk vitenskapelig litteratur».
Hans enke Aletta Færøyvik (1890–1955) og sønn Øystein Færøyvik (født 1917) forvaltet hans arbeid med entusiasme og offentlige stipend, og det meste av Bernhard Færøyviks Samlinger er nå tilgjengelig ved Norsk Maritimt Museum (tidligere Norsk Sjøfartsmuseum).


== Bibliografi ==
«Nordfjordbåten» I: Norsk sjøfartsmuseums årbok 1929
«Sognebåten – Sognejekti» I: Norsk aarbok 1929
«Båtane i Sogn og Fjordane : eit yversyn» I: Bergen Sjøfartsmuseum. Årshefte 1931
«Sognebåten – Sognejekti» I: Tidsskrift utgitt av Historielaget for Sogn 1934
«Sunnmørsåttringen» I: Bergens sjøfartsmuseum. Årshefte 1935
Fiskarsoga for Sogn og Fjordane. Bergen, 1939. (Medforfatter)
«Fjørtoftbåtane» I: Bergens museums årbok. Historisk-antikvarisk rekke; 1943: 3
«Råseglsjakterna i Norge» I: Föreningen Sveriges sjöfartsmuseum i Stockholm, årsbok 1944
«Nordlandshandelen og Nordlandsjekti» I: Bergen Sjøfartmuseums årshefte 1945
Inshore craft of Norway. Etter manus av Bernhard og Øystein Færøyvik, ved Arne Emil Christensen. Grøndahl, 1979. ISBN 82-504-0373-8
Vestlandsbåtar : frå oselvar til sunnmørsåttring. Av Øystein Færøyvik, bygd på granskingsarbeid etter Bernhard Færøyvik. Grøndahl, 1987. ISBN 82-504-0857-8


== Litteratur ==
Øystein Færøyvik. «Bernhard Færøyvik – båtgranskaren» I: Frå Fjon til Fusa, årbok, 1999
Aletta Færøyvik. «Bernhard Færøyvik. bibliografi» I: Bergen Sjøfartsmuseum. Årshefte 1950
Håkon Shetelig. «Bernhard Færøyvik. minneord» I: Bergen Sjøfartsmuseum. Årshefte 1950
Kristian Kielland. «Bernhard Færøyvik er død» I: Verdens Gang, 1. november 1950


== Eksterne lenker ==
Om Bernhard Færøyvik, fra Fylkesarkivet, Sogn og Fjordane fylkeskommune
Rukum (distrikt)

Rukum er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.
Rukum-distriktet ligger Rapti sone i Midtvestregionen, og regnes til Nepals åsdistrikter.
Rukum grenser mot Jajarkot i vest, mot Dolpa i nord, langs den nordligste delen av østgrensa mot Myagdi, og langs den sørligste delen av østgrensa mot Baglung. Langs den østligste delen av sørgrensa grenser distriktet mot Rolpa, og langs sørgrensa lengst i vest mot Saylan.
Rukum inneholder 43 landsbyutviklingssoner og ingen bykommuner.
Det er anslått at i Rukum hører 65% av befolkninga til den nasjonale minoriteten magar. I de nordlige åsene er det et sterkt innslag av kham magar. De er ei egen undergruppe av magar-folket med språklige og religiøse særegenheter, bl.a. sterke innslag av shamanisme.
Opprørerne i NKP(Maobadi) starta maoistopprøret, også kjent som Nepals borgerkrig 1996 - 2006, den 13. februar 1996 i nabodistriktene Rukum, Rolpa og Jajarkot. Alle har stor magar-befolkning, og et flertall av opprørssoldatene var fra starten av magarer. Fram til i hvert fall 1998 var Rukum og Rolpa de to områdene der opprøret sto aller sterkest.
Da opprørerne begynte å sette ut i livet sitt program for å gjøre om det sterkt sentraliserte Nepal i en føderal republikk med sjølstyre for nasjonale minoriteter og regioner, var den første regionen de proklamerte den 9. januar 2004 et nasjonalhjem for magarene, Den Autonome Magarant-regionen. Regionens folkeregjering blei utropt på et massemøte i Tawang i Rukums nabodistrikt Rolpa.
Rukum var en del av opprørernes Magarant-region fram til den blei oppløst etter 15, januar 2007. (Et kart som viser hvor regionen lå er her: 
NKP(M)s forslag til sjølstyrte etniske og regionale stater.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Rukum distrikt
Kart over Rukum - Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Giacomo Antonini

Giacomo Antonini (Ren Chongdao, Ren Zhiyuan, født 29. mai 1701 i Udine i Italia, død 7. november 1739 i Beijing i Kina) var en kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Macao i 1737 og dro videre til Beijing i 1738. Han ble gravlagt på Zhalan i Beijing.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
John Andreas Andersen

John Andreas Andersen (født 23. oktober 1971 i Flekkefjord) er en norsk filmfotograf og -regissør.
Hans startet karrieren som kameraassistent og etter hvert fotograf, og var blant annet fotograf på spillefilmen Folk flest bor i Kina fra 2002. På filmen Uno fra 2003 var han medregissør i tillegg til være fotograf. Han var også regissør sammen med Lisa Marie Gamlem for filmen Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama fra 2014 og i 2015 regisserte han to episoder av TV-serien Okkupert. Han debuterte som eneregissør med katastrofefilmen Skjelvet i 2018. Filmen vant to priser under Amandaprisen 2018, deriblant publikumsprisen Folkets Amanda, og ble nominert i ytterligere to klasser, blant dem beste norske kinofilm. I 2021 var han regissør for katastrofefilm for Nordsjøen. Filmen ble nominert i seks klasser foran Amandaprisen 2022, blant annet ble filmen nominert som beste norske kinofilm og mens Andersen selv ble nominert i klassen beste regi.


== Utvalgt filmografi ==


== Priser og utmerkelser ==
Kanonprisen 2004 under i klassen beste foto for Uno
Kodakprisen 2005 for Naboer
Kanonprisen 2007 i klassen beste foto for Blodsbånd
Nominert til Amandaprisen 2008 i klassen beste foto for Varg Veum – Falne engler
Kanonprisen 2009 i klassen beste foto for Upperdog
Amandaprisen 2010 for beste foto for Upperdog
Kodak Nordic Vision Award 2011 for Kongen av Bastøy
Kanonprisen 2010 i klassen beste foto for Kongen av Bastøy
Nominert til Amandaprisen 2011 i klassen beste foto for Kongen av Bastøy
Nominert til Amandaprisen 2012 i klassen beste foto for Babycall
Nominert til Kanonprisen 2012 i klassen beste foto for Uskyld
Nominert til Amandaprisen 2019 i klassen beste foto for Mordene i Kongo
Amandaprisen 2019 Folkets Amanda for Skjelvet
Nominert til Amandaprisen 2022 i klassen beste regi for Nordsjøen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Andreas Andersen på Internet Movie Database 
(sv) John Andreas Andersen i Svensk Filmdatabas 
(da) John Andreas Andersen på Filmdatabasen 
(da) John Andreas Andersen på Scope 
(fr) John Andreas Andersen på Allociné 
(en) John Andreas Andersen på AllMovie 
(en) John Andreas Andersen hos The Movie Database
Salyan (distrikt i Nepal)

Salyan er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.
Salyan-distriktet ligger i Rapti sone i Midtvestregionen, og regnes til Nepals åsdistrikter.
I vest og lengst i sør har Salyan ei kort grense mot Bardiya. Nord for det går vestgrensa mot Surkhet. Nordgrensa begynner i vest mot Jajarkot, og fortsetter lengre øst mot Rukum. I nordøst grenser distriktet mot Rolpa, i sørøst mot Dang, og rett i sør mot Banke.
Det er anslått at i Salyan hører 40 % av befolkninga til den nasjonale minoriteten magar. 
Opprørerne i NKP(Maobadi) starta maoistopprøret, også kjent som Nepals borgerkrig 1996 - 2006, den 13. februar 1996 i nabodistriktene Rukum, Rolpa og Jajarkot. Alle har stor magar-befolkning, og et flertall av opprørssoldatene var fra starten av magarer. Salyan ble også blant de tidligste distriktene der opprøret spredte seg.
Da opprørerne begynte å sette ut i livet sitt program for å gjøre om det sterkt sentraliserte Nepal i en føderal republikk med sjølstyre for nasjonale minoriteter og regioner, var den første regionen de proklamerte den 9. januar 2004 et nasjonalhjem for magarene, Den Autonome Magarant-regionen. Regionens folkeregjering blei utropt på et massemøte i Tawang i Salyans nabodistrikt Rolpa.
Salyan var en del av opprørernes Magarant-region fram til den ble oppløst etter 15, januar 2007. (Et kart som viser hvor regionen lå er her: 
NKP(M)s forslag til sjølstyrte etniske og regionale stater.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Salyan-distriktet
Kart med helseindikatorer (På engelsk. Tallene for Salyan er ikke pålitelige.)
Scottie Pippen

Scottie Maurice Pippen  (født 25. september 1965 i Hamburg, Arkansas) er en tidligere amerikansk basketballspiller som spilte i NBA. Han spilte også for de europeiske klubbene Torpan Pojat i Finland, og Sundsvall Dragons i Sverige. Han er allikevel mest kjent for å lede Chicago Bulls sammen med Michael Jordan til seks mesterskap. Han blir også ofte omtalt som en av de beste spillerne gjennom tidene, og har blitt kåret til en av NBAs 50 beste spillere.
Etter å ha spilt 11 seonger i Chicago Bulls spilte han en sesong for Houston Rockets og fire sesonger for Portland Trail Blazers før han avsluttet med en sesong tilbake i Chicago Bulls. Senere gjorde han et comeback som 42-åring for Torpan Pojat og Sundsvall Dragons.
Pippen var også med på det amerikanske OL-laget («Dream Team») i 1992, da han ble olympisk mester.


== Utmerkelser ==


=== Statistikker fra Pippens NBA-karriere ===


==== Tegnforklaring ====


==== Sesongen ====


==== Sluttspill ====


== OL-medaljer ==
 1992  Barcelona: Gull i basketball med USA  USA
 1996  Atlanta: Gull i basketball med USA  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scottie Pippen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Scottie Pippen på Internet Movie Database 
(en) Scottie Pippen på AllMovie 
(en) Scottie Pippen hos The Movie Database 
(de) Scottie Pippen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Scottie Pippen – Olympedia 
(en) Scottie Pippen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Scottie Pippen – FIBA 
(en) Scottie Pippen – eurobasket.com 
(en) Scottie Pippen – Basketball-Reference.com 
(en) Scottie Pippen biografi hos NBA
(en) Scottie Pippen statistikker hos NBA
Worksop Town FC

Worksop Town F.C er en engelsk fotballklubb opprettet i 1861 som hevder den er verdens eldste. De spiller for tiden i Conference North i det engelske ligasystemet.
Nicolai Kiær

Nicolai Kiær (kinesisk: 夏義可, pinyin: Xià Yìkě; født 2. april 1888 i Christiania, død 29. mai 1934 i Yiyang i Hunan i Kina) var norsk luthersk kinamisjonær og sportsutøver. Han var tilknyttet Young Men's Christian Association of China og Det norske misjonsselskap.
Nicolai var sønn av Anders Nicolai Kiær og Edle Johanne Bordø. Han ble etter endt teknisk utdannelse i 1911 sendt til Kina i 1912 av Norges Kristelige Ungdomsforbunds Ungdomsmisjon, og begynte å arbeide for Young Men's Christian Association of China i Changsha i provinsen Hunan. I 1930 sluttet han seg til Det norske misjonsselskap og underviste ved misjonens middelskole i Taohuashan (Taohualun, 桃花倫) i Yiyang. Hans norske YMCA-arbeid ble overtatt av Anders Tangeraas i 1935.
Kiær var også en aktiv turner og mangekjemper, og deltok i de olympiske leker 1908 i London. Han vant en olympisk sølvmedalje i turn, og var med på det norske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i mangekamp bak Sverige. Det var åtte lag med 16 til 40 turnere på hvert lag. Konkurransen ble arrangert 14. til 16. juli 1908. 
Nicolai Kiær giftet seg i 1916 med Mabel Ruth Hoy, datter av misjonæren William Edwin Hou (American Reformed Church in the United States).


== OL-medaljer ==
1908  London -  Sølv i turn, mangekamp lagkonkurranse (Norge)


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk Misjonsleksikon, bd. 2, s. 603.


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolai Kiær – Olympedia 
(en) Nicolai Kiær – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicolai Kiær – databaseOlympics.com (arkivert)
Hydrodynamikk

Hydrodynamikk (bokstavelig «vannbevegelse») er fluiddynamikk tatt i bruk på  væsker, som vann, alkohol, olje og blod. Denne distinksjonen fra fluiddynamikk som helhet blir ikke alltid tatt hensyn til.
Blaise Pascal bidro på 1600-tallet med noe av den opprinnelige teorien. Termen kommer fra Daniel Bernoullis arbeide, basert på tittelen av hans Hydrodynamica (1738). Han og Leonhard Euler etablerte hydrodynamikkens generelle ligninger.
Praksisen ble fortsatt av Joseph Louis Lagrange (1736–1813) med Euler-Lagrange-systemet, Jean le Rond d'Alembert (1717–1783) oppdaget Cauchy-Riemann-ligningene, Pierre Simon Laplace (1749–1827) bidro med ligningen oppkalt etter ham selv, Hermann Ludwig Ferdinand von Helmholtz (1821–1894) og William Thomson, Lord Kelvin (1824–1907).
Studiet av dynamikken i elektrisk ledende væsker i magnetfelter kalles magnetohydrodynamikk.


== Se også ==
Dynamikk (mekanikk)
Hydrostatikk
Navier-Stokes-ligningene
Reologi
Tribologi
Matías Fernández

Matías Ariel Fernández Fernández (født 15. mai 1986) er en chilensk fotballspiller som spiller for den meksikanske fotballklubben Club Necaxa.Han er født i den argentinske byen Buenos Aires, men som fireåring flyttet Matías til Chile. Hans karriere som fotballspiller startet i den chilenske klubben Colo-Colo. I 2006 ble han kåret til Sør-Amerikas beste spiller. Han er en spiller med en utrolig teknikk. Han har også hurtighet, så han er en vanskelig spiller å hanskes med.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matías Fernández – FIFA 
(en) Matías Fernández – Transfermarkt 
(en) Matías Fernández – national-football-teams.com 
(en) Matías Fernández – WorldFootball.net 
(en) Matías Fernández – FootballDatabase.eu 
(en) Matías Fernández – Soccerway 
(en) Matías Fernández – Fora De Jogo 
(en) Matías Fernández – PlaymakerStats.com 
(en) Matías Fernández – FBref 
(es) Matías Fernández – as.com
Anna Sofie Jakobsen

Anna Sofie Jakobsen, senere Anna Cheng Wade-Giles: Ch'eng (født 8. november 1860 i Christianssand, død høsten 1911 eller 1913 i Kina), var en norsk luthersk kinamisjonær tilhørende den evangelisk-lutherske frikirke.


== Liv og virke ==
Hun var hushjelp hos en forretningsmann ved navn Rasmussen i Christianssand, og han hadde i 1879 etablert kontakt med den engelske China Inland Mission (CIM). Fire år etter kom den svensk-amerikanske evangelisten og misjonsvennen Fredrik Franson til byen og holdt møter i Rasmussens hjem. Anna Jakobsen var en av dem som svarte på kallet, og i 1884 deltok hun på Fransons første evangelistkurs i Christiania. Senere samme år dro hun til England og ble der akseptert av China Inland Mission. Hun seilte sammen med Sofie Reuter til Kina den 18. november 1885 som en av de første norske kinamisjonærer overhodet. Hun ble plassert i provinsen Shanxi, der hun blant annet arbeidet i fylket Huozhou.
Etter en voldsom kampanje mot henne i North-China Herald ble Anna Jakobsen utstøtt fra CIM i 1898, på grunn av hennes ekteskap med den kinesiske evangelist Cheng Xiuqi. Paret startet deretter en uavhengig misjon kalt «Anna Chengs misjon» i Zezhou 澤州 (nå Jincheng) i Shanxi.
Hun ble svært skuffet over den velkomsten ektemannen hennes fikk i Christianssand da de var på ferie der i 1900.
Misjonen fikk finansiell støtte fra Norge, noe som vedvarte også etter hennes død.


== Minneplakett ==
Høsten 2010 ble det avduket en plakett på veggen til huset i Kristiansand der både hun og Sofie Reuter arbeidet før de reiste ut. I dag holder restaurantkjeden McDonald's til i dette huset.


== Litteratur ==
Linda Benson: «Muslims, Missionaries and Warlords in Northwestern China», i Oakland University Journal (Fall 2001), s. 14. Se: www2.oakland.edu/oujournal/files/Benson.pdf
Harald Stene Dehlin: Pionerer i skjørt: høsten 1885 forlot de unge norske kvinnene Sofie Reuter og Anna Jakobsen London med Kina som reisemål, Oslo: Norsk Luthersk Forlag, 1985 (upålitelig?)
Ole Bjørn Rongen: «Dokumentar, dikting og plagiat - Om fremstillinga av dei første norske Kina-misjonærene, Anna Sofie Jakobsen og Sophie Reuter», i Norsk Tidsskrift for misjonsvitenskap, nr 3, 2013, s. 152-171


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ricci Roundtable Biography
Fluidmekanikk

Fluidmekanikk eller væskemekanikk  er en fysisk vitenskap som studerer bevegelsene i fluider (gasser og væsker), og hvordan fluidene påvirker andre fluider eller solider. 
Den kan deles inn i hydrostatikk og væskedynamikk.
Navier-Stokes-ligningene beskriver bevegelse av væsker og gasser.


== Se også ==
Hydrodynamikk
Reologi
Christian Bloom

Christian Hovden Bloom (født 20. desember 1973 i Southport i England) er en norsk illustratør og grafisk designer. Han er blant annet kjent for portretter i en lett karikert realisme og populærkulturelle pastisjer i flere teknikker, for eksempel cd-cover i stilisert grafisk teknikk, magasinforsider med forfattere tegnet i tegneseriemanér og politikere malt som dansebandmusikere i kitsjpreget plakatstil. Bloom har helt siden 1987 også arbeidet som writer (graffitikunstner) under psevdonymet Coderock.


== Graffiti-arbeider ==


=== Utstillinger og permanente arbeider ===

Utvalg
2006: Klostergarasjen i Bergen
2004: Veggarbeid på MIR, Oslo (med Much Se: [1])
2004: Utsmykking av Restaurant Kastanjen, Oslo
2003: Femte Veggen, Bergen Kunsthall
2002: Oppe og nede, Institutt for Kriminologi, Oslo
2002: Zero Graffvity 2010, Soria Moria, Oslo
2002: Meeting of Styles, Askania, Malmø og Sydhavn, København
2001: Schpaaa, Bergen Kunsthall
2001: The Word made Flesh, Galleri Koncentrat, Trondheim
2001: Utsmykking av St.Croix-huset, Fredrikstad
2000: Utsmykking av Telenors kontorer på Fornebu (med Pay2)
2000: Hello, utsmykking av Ekeberg skole (med Bo Krister Wallström, Trine Falch og Goal)
2000: Schpaaa, København
2000: Superreal, Headon, Oslo
1999: Style is King, Brenneriveien, Oslo
1999: B-Boy Rumble, Rockefeller, Oslo
1998: Style is King, UKS, Oslo


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holen, Øyvind; Hiphop-hoder Fra Beat Street til bygde-rap,  Oslo 2004, ISBN 82-430-0342-8
Høigård, Cecilie: Gategallerier, Oslo 2007, ISBN 978-82-530-3016-6


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Christian Bloom på Discogs 
(en) Christian Bloom på MusicBrainz 


=== Coderock ===
Coderock i Graffiti.no
Absolute Coderock
Parkert graffiti – Oslopuls.no