jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torvald Tu

Torvald Tu (født 22. juli 1893 i Klepp på Jæren, død 15. januar 1955) var en norsk dikter og forfatter fra Tu i Klepp kommune på Jæren.  14 år gammel fikk han sitt første dikt på trykk i Stavanger Aftenblad.  Han skrev først og fremst på jærsk, det ble hans varemerke.  Han ga ut 56 bøker i tiden fra 1914 til han døde. Torvald Tu skrev både eventyr, stubber, dikt, skuespill og romaner.
Fra 1937 og fram til han døde bodde Tu sammen med pianisten Trygve Stangeland.  De laget flere ting sammen, blant annet jærsangen «Sjå Jæren, gamle Jæren». 
Som ung var han en tid med i Frelsesarmeen på hjemstedet Bryne, og han bevarte hele livet en varm kjærlighet til denne organisasjonen. En av pionerene i organisasjonen, oberstlt. Bertha Hansen, var en nær venn. Til hennes 80-årsdag i 1950 skrev han sangen «Glem ikke gleden», som er en hyllest til den glade kristendom han forbandt med Frelsesarmeen, og som han selv ville bekjenne seg til.


== Bibliografi ==
Storbrekkmyri skuespill, 1914
Blomar frå heid, dikt, 1915
Strengjer som syng, dikt, 1919
I godluna, småstykker, 1920
Ung vilje, skuespill, 1920
Lystig lag, småstykker, 1921
Lukkedraumen, fortelling, 1922
Lynglandet, dikt, 1922
Like born leikar best, skuespill, 1923
Kvinnfolkhjarta, skuespill, 1923
Små stevleikar, sketsjer 1923
Tu-låttar, småstykker og dikt, 1923
Høg himmel, fortelling, 1924
Ane Gurine, skuespill, 1924
Friar-sjau, skuespill, 1925
Kjærleiksvegen, roman, 1925
Fint fylgje, småstykker, 1926
Kjærlege par, folkespill, 1926
Giftande gjenta, lystspill, 1927
Kjærleik på Lykteland, lystspill, 1927
Signe Solmøy, eventyr, 1927
Mormor-kista, eventyr, 1928
Eld i hjartekrå, folkekomedie 1928
Kjærleiken rår, spøk i to akter, 1929
Brudgomen ventar, fortelling, 1929
Hugnadsstunder, jærstubber og jærdikt, 1930
Den framande, skuespill, 1930
Sylva silkeving, eventyr, 1931
Hagen min, dikt, 1931
Æra dei unge, folkespøk 1931
Gro, dramatisk dikt, 1932
Fart i friinga, folkekomedie, 1933
Frå hei og hol, soger, 1933
Gift deg, folkekomedie, 1935
Våren og hausten, dikt og fortellinger, 1935
Seinsumar, skuespill, 1937
Velsigning, ei soge i song, 1937
Det lyser etter vegen, dikt, 1940
Jærdikt, 1943
Men størst er kjærleiken, skuespill, 1943
Trygve Johannes, roman, 1943
Vona og livet, roman, 1943
Gullfuglen og andre eventyr, 1944
Trollmeisteren, eventyr, 1945
Glade sinn, hugnadssoger, 1947
Gode vener, sketsjer, 1947
Bondestanden er meg kjær, hørespill, 1948
Ei hending i mørke, hørespill, 1948
For fjåge folk, nye jærstubber, 1950
Rosemøy og Gråpus, 1950
Hjå dei gamle, folkelig idyll, 1951
Med eventyrskreppa, nye eventyr, 1952
Gjennom grindane, 1953
Pusekattboka, fortelling for barn satt i vers av Torvald Tu
Pinn-Ola og andre, 1954
Nye norske eventyr, 1955


== Eksterne lenker ==
Ny biografi om Tu (Stavanger Aftenblad 2008)
De tre jærforfatterne, Arne Garborg, Torvald Tu og Theodor Dahl
http://enstadmediafalitteratur.blogspot.com/2008/10/norsk-forfatter-p-to-bokstaver.html
Digitaliserte bøker av Torvald Tu hos Nasjonalbiblioteket.
Jan Olav Gatland (2008): Torvald Tu. Eit diktarliv. Oslo: Samlaget. ISBN 978-82-521-7212-6
Spanair

Spanair S.A. var et spansk flyselskap som ble dannet i desember 1986 og begjærte oppbud 27. januar 2012.   
Flyselskapet hadde tidligere hovedkontor i Palma de Mallorca, men flyttet i 2009 sitt hovedkontor til L'Hospitalet de Llobregat ved Barcelona. Selskapet startet sine flygninger i 1988. Selskapet var medlem av Star Alliance og var majoritetseier i Aerolineas Argentinas. SAS eide 10,9% av Spanair.


== Histore ==
Flyselskapet ble etablert i desember 1986, og starter sine første flyvninger i 1988. Det var et samarbeid (fellesforetak) mellom SAS og Viajes Marsans. Flyselskapet fløy i starten europeiske charterflyvninger, men i 1991 startet de med langdistanseruter til USA, Mexico og Den dominikanske republikk. Tre år senere startet de med inneriksflyvninger i Spania. Selskapet ble 1. mai i 2003 medlem av Star Alliance. I 1997 startet de internasjonale flyvninger til Washington, São Paulo, Rio de Janeiro, Buenos Aires og Havana. 
SAS eide 94 % av selskapet helt til 2009, da de solgte aksjene til investorer fra Catalonia. 27. januar 2012 begjærte de seg selv konkurs etter at de siste årene var preget av store tap. Qatar Airways var en stund interessert i selskapet, men trakk seg til slutt. 


== Fakta ==
53 fly
2 610 ansatte
346 daglige flygninger
8 128 143 passasjerer i 2001


== Destinasjoner ==
Se full liste: Spanairs destinasjoner


== Flåte ==
Spanairs flåte inneholdt følgende fly pr. mars 2007:


== Spanair Flight 5022 ==
20. august 2008 styrtet Spanair flight 5022 like etter avgang fra Madrid på vei til Gran Canaria. Flyet var av typen McDonnell Douglas MD-82(EC-HFP). Flyet tok av fra rullebane 36L ved Barajas lufthavn i Madrid klokken 12:24 UTC. Det var 166 passasjerer og en besetning på seks ombord i flyet. 
Havarikommisjonen har konkludert med at flyet var feil konfigurert for avgang, som gjorde at vingene ikke klarte å få nok luft til å løfte flyet. Dette førte til at flyet steilet like etter avgang, og styrtet på høyre side av rullebanen. Totalt 154 mennesker omkom av de 172 menneskene ombord.


== Referanser ==

https://web.archive.org/web/20120130072325/http://www.abcnyheter.no/reise/2012/01/27/spanair-kan-ga-konkurs


== Eksterne lenker ==
(en) Spanair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Spanair – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Spanair hjemmeside
Air Canada

Air Canada er et canadisk flyselskap med hovedkvarter i Montréal, Quebec. Selskapet bruker IATA-koden AC og er medlem av Star Alliance.


== Historie ==
Air Canada ble dannet som et datterselskap av Canadian National Railways i september 1937 under navnet Trans-Canada Airlines. Den første flygningen gikk fra Vancouver til Seattle. Selskapet skiftet navn til Air Canada i 1965 og ble et selvstendig, statlig foretak på slutten av 1970-tallet. I 2000 overtok selskapet Canadian Airlines som på den tiden var det nest største flyselskapet i Canada. Selskapet havnet i finansielle problemer og i april 2003 søkte det beskyttelse mot kreditorene (konkursbeskyttelse). Beskyttelsen ble hevet i september 2004 og selskapet er nå eid av ACE Aviation Holdings Inc.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(en) Air Canada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Air Canada – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Malcolm Glazer

Malcolm Glazer (født 25. mai 1928, død 28. mai 2014 i Rochester i New York i USA) var administrerende direktør i First Allied Corporation, et amerikansk holdingselskap for Glazers mange forretningsinteresser.
Glazer ble født i Rochester i New York og bodde i Palm Beach i Florida frem til sin død. Han var sønn av en litauisk immigrant. Da faren døde i 1943 fikk Malcolm ansvaret for å drive familiens urmakerbedrift. Virksomheten ble etter hvert utvidet, først innen eiendom. Glazer var gift og hadde seks sønner, hvorav tre er visepresidenter i First Allied.
Glazer eide ulike virksomheter i flere land og innen ulike bransjer, blant annet bank, eiendom, kringkasting, gass og olje, aksjer og obligasjoner.
Innen idrettens verden eide Glazer det amerikanske NFL-laget Tampa Bay Buccaneers. Han kjøpte Buccanneers i 1995 for 192 millioner dollar. I 2004 ble lagn verdsatt til over det tredobbelte, etter at laget vant Super Bowl i 2003.
I mai 2005 fikk han kontroll over aksjemajoriteten i den engelske fotballklubben Manchester United etter ett års kamp. Glazers første forsøk på å kjøpe klubben i 2004 avstedkom kraftige protester, blant annet fra fans og spillere (deriblant Ole Gunnar Solskjær). Glazer fortsatte å øke eierandelen, og eide per oktober 2004 28,1 prosent av selskapet. I februar 2005 kom han med et nytt oppkjøpsbud, igjen med store protester. Den 12. mai 2005 kom han endelig til enighet med storaksjonærene J.P. McManus og John Magnier om å kjøpe deres aksjeandel på 28,7 prosent. Bare timer senere hadde Glazer kjøpt ytterligere 8 prosent, og satt etter det med en eierandel på 70 prosent.


== Referanser ==
Fulham FC

Fulham Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i Premier league i 2020/21. Klubben ble stiftet i 1879, og ble valgt inn i The Football League i 1907. «Cottagers», som er kallenavnet til Fulham, spiller hjemmekampene sine på Craven Cottage i Fulham. Fulham er et sted i bydelen Hammersmith og Fulham som ligger i det vestlige London.


== Historie ==


=== Nyere historie ===
Micky Adams fikk managerjobben midt på 1990-tallet, og i løpet av to sesonger hadde han løftet Fulham fra tredje til andre divisjon. Millionæren Mohammed Al-Fayed kjøpte klubben denne sommeren. Han leide inn managerduoen Ray Wilkins og Kevin Keegan, og lovet at klubben skulle spille i Premier League i løpet av fem år.
Etter uenigheter omkring laguttaket forlot Wilkins klubben, etter at de nesten hadde greid opprykk til første divisjon. Neste divisjon ledet Keegan laget til opprykk på en suveren måte, laget tok hele 110 poeng av 138 mulige. Keegan sluttet deretter for å bli manager for Englands landslag, og veteranspilleren Paul Bracewell overtok ledelsen i Fulham.
Fulhams første sesong i 1. divisjon endte med en niendeplass. Bracewell fikk sparken tidlig i sesongen, og flere midlertidige managere var innom klubben i løpet av sesongen.
Jean Tigana ble så ny manager, og etter å ha kjøpt inn flere unge stjerner, blant andre Louis Saha, ledet han Fulham til klubbens tredje opprykk på fem sesonger, igjen på en overbevisende måte. I løpet av sesongen ble klubbens kaptein og nå manager, Chris Coleman, innblandet i et trafikkuhell, som førte til at fotballkarrieren tok slutt.
Coleman ble utpekt som ny manager ved starten av 2003/2004-sesongen. Han hadde hatt midlertidig lederansvar i noen måneder allerede, etter at Tigana fikk sparken etter to og et halvt år i Premier League med middelmådige resultater.
Fulham spiller nå sine hjemmekamper på Craven Cottage, men benyttet banen til Queens Park Rangers, Loftus Road, i sesongene 2002/2003 og 2003/2004.


== Meritter ==

Vinner av 1. divisjon (gamle 2. divisjon): 2000/01.
Vinner av 2. divisjon: 1948/49.
Vinner av 2. divisjon (gamle 3. divisjon): 1998/99.
Vinner av 3 divisjon (sør): 1931/32.
Finalist i FA-cupen: 1975.
Finalist i Europaligaen: 2010.


== Engelske landslagsspillere ==
Fra 1879 til 2005 har Fulham hatt 10 engelske landslagsspillere. Til sammen har disse spilt 107 kamper, og scoret 18 mål. I 106 av kampene har spilleren fra Fulham vært med fra start, og i 22 kamper har det engelske landslaget hatt en kaptein som representerte Fulham på klubbnivå.


== Fulhams managere ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 31. januar 2023.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fulham FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fra BBC (British Broadcasting Corporation)
Fulham USA, hjemmeside for amerikanske fans
FSSC Norge, hjemmeside for norske fans
Huascarán nasjonalpark

Huascarán nasjonalpark omfatter et område av Andesfjellene som ligger over 4 000 meters høyde i det nordlige Peru. Unntatt fra parken er kun regionen Champara. Parken har et areal på 3 400 km². I nasjonalparken ligger Perus høyeste - og Sør-Amerikas fjerde høyeste fjell: Nevado Huascarán på 6 768 moh.
En av verdens sjeldneste planter vokser her, kalt Puya raimondii. Den kan bli inntil 10 meter høy og 100 år gammel. Parken tiltrekker seg mange besøkende, blant annet fjellklatrere. Utgangspunkt for besøk er som regel byen Huaraz.
Huascarán nasjonalpark ble opprettet i 1975, og har siden 1985 vært oppført på UNESCOs verdensarvliste .


== Se også ==
Liste over nasjonalparker i Peru


== Referanser ==


== Kilder ==
Peru travel: Huascarán National Park Besøkt 1. november 2019


== Eksterne lenker ==
Servicio Nacional de Áreas Naturales Protegias por el Estado (SERNANP): Parque Nacional Huascarán (offisielt nettsted) Arkivert 20. februar 2017 hos Wayback Machine. Besøkt 1. november 2019
Paolo Borsellino

Paolo Borsellino (født 19. januar 1940 i Palermo, død 19. juli 1992 i Palermo) var en italiensk dommer som på 1990-tallet fikk en hovedrolle i kampen mot mafiaen Cosa nostra, og ble myrdet på grunn av dette. 
Etter at en kampanje mot mafiaen på Sicilia oppnådde viktige resultater, slo mafiaen tilbake med drapene på Borsellino og hans kollega Giovanni Falcone.
Den 19. juli 1992, etter å ha spist lunch med venner, stoppet han bilen i via D'Amelio i Palermo, hvor hans mor bodde. Etter Falcone-drapet tok man ingen sjanser; han hadde 6 livvakter med seg. En FIAT 127 parkert ved morens hus eksploderte og drepte Borsellino og fem av livvaktene, deriblant Palermos første kvinnelige livvakt.
Borsellino sa: «Jeg har aldri bedt om å få jobbe med mafiabekjempelse, det var en tilfeldighet, men etterhvert ble det et moralsk problem; folkene rundt meg ble drept.» Borsellino visste at han var i fare. Ikke lenge før han ble drept sa han, «Jeg er hverken en helt eller en kamikaze, jeg er en person som alle andre. Jeg frykter slutten fordi jeg betrakter den som noe mystisk, jeg vet ikke hva som skjer på den andre siden. Men det viktigste er å føle at man har overtaket… Hvis det ikke var for smerten over å skulle forlate familien kunne jeg dø ganske rolig.»
Etterforskere mener at mordet ble bestilt av Salvatore Riina, som senere ble fengslet for livstid for andre forbrytelser.
Flyplassen i Palermo fikk etter drapene navnet «Aeroporto Falcone e Borsellino», og et minnesmerke av kunstneren Tommaso Geraci med inskripsjonen «Falcone – Borsellino – De Andre – Det Nye Sicilias Stolthet»  er reist der.


== Referanser ==
Salvatore Riina

Salvatore «Totò» Riina (født 16. november 1930 i Corleone i Italia, død 17. november 2017 i Parma) var en italiensk mafiasjef. Han ble regnet for å være capo di tutti capi, «sjefen over alle sjefer».


== Biografi ==


=== Mafialeder ===
Riina, som var sønn av en fattig bonde, ble kalt «u curtu» (den kortvokste) på grunn av sine 158 cm, og «la belva» (udyret) på grunn av sitt ry som voldelig drapsmann.I 1980-årene og tidlig i 1990-årene gjennomførte Riina og hans mafiaorganisadjon, Corleonesi, en brutal voldskampanje både mot rivaliserende mafiagrupper og mot myndighetene, noe som kulminerte i mordet på dommeren Giovanni Falcone og hans hustru.


=== Arrestert, dømt, fengslet ===
Han gikk under jorden i 1969, ble arrestert i 1993 og ble dømt til livsvarig fengsel. Han sonet 26 livstidsdommer og antas å stå bak omkring 150 mord. Han skal ha utført sitt første drap 17 år gammel. Han ble anklaget for å ha koordinert mordene på Giovanni Falcone og Paolo Borsellino, to antimafiadommere.Til tross for at han var Italias mest etterlyste mann, viste det seg at han hadde levd åpenlyst i byen Corleone sør for Palermo på Sicilia i 20 år. Han ble angitt av Giuseppe Marchese, en pentito («en som angrer»), sin svogers svoger.En av Riinas nære venner i Corleonesi-klanen, Bernardo Provenzano, antas å ha tatt over som leder for organisasjonen. Provenzano ble arrestert 11. april 2006 etter 43 år på rømmen, og døde i 2016.Riina døde på et fengselssykehus i Parma.


== Referanser ==
Volt

Volt er en avledet SI-enhet som beskriver verdien av en elektrisk spenning.
Symbolet for volt er V. Et vanlig batteri (saltsyre/sink) holder ca. 1.5 volt som nytt.
En volt er definert som det elektriske potensialet (spenningen) over en leder når denne avgir 1 watt (W) effekt og fører en strøm på 1 ampere (A).
Dette betyr at lederen har en motstandsverdi på 1 ohm, men det vedrører ikke definisjonen.
Volt kan uttrykkes med andre dimensjoner:

  
    
      
        
          V
        
        =
        
          
            
              J
            
            
              C
            
          
        
        =
        
          
            
              W
            
            
              A
            
          
        
        =
        
          
            
              
                N
              
              ⋅
              
                m
              
            
            
              
                A
              
              ⋅
              
                s
              
            
          
        
        =
        
          
            
              
                k
                g
              
              ⋅
              
                
                  m
                
                
                  2
                
              
            
            
              
                
                  s
                
                
                  3
                
              
              ⋅
              
                A
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle \mathrm {V} ={\frac {\mathrm {J} }{\mathrm {C} }}={\frac {\mathrm {W} }{\mathrm {A} }}={\frac {\mathrm {N} \cdot \mathrm {m} }{\mathrm {A} \cdot \mathrm {s} }}={\frac {\mathrm {kg} \cdot \mathrm {m} ^{2}}{\mathrm {s} ^{3}\cdot \mathrm {A} }}}
  J joule
C coulomb
W watt
A ampere
N newton
m meter
s sekund
kg kilogramVolt er oppkalt etter den italienske vitenskapsmannen Alessandro Volta, 1745 til 1827, som blant annet fant opp batteriet.


== Eksterne lenker ==
Sprut og spenning - Interaktiv multimedia fra forskning.no 27.10.04
Ester

For kvinnenavnet, se Ester (navn)
Estere omdirigerer hit, for den etniske gruppen se estlendere.En ester er en organisk forbindelse, dannet ved en reaksjon mellom en alkohol og en organisk syre (karboksylsyre). Esteren dannes ved en kondensasjonsreaksjon der alkoholen gir fra seg et H-atom fra OH-gruppen, og syren gir fra seg OH-gruppen fra COOH-gruppen. Syren og alkoholen bindes dermed sammen med en esterbinding (–COO–), samtidig som vann spaltes av. Reaksjonen katalyseres av svovelsyre, (H2SO4).
Vi kan for eksempel danne etyletanat C4H8O2 i laboratoriet ved å la etanol og etansyre reagere med hverandre. Reaksjonslikningen ser slik ut: 
CH3CH2OH + CH3COOH  CH3COOCH2CH3 + H2O


== Navngiving ==
En ester navngis etter alkoholen og karboksylsyren den er laget av. Det er to måter å navngi estere på:

Alkylgruppen fra alkoholen nevnes først, etterfulgt av navnet på karboksylsyren, i form av syreresten. Denne formen har endelsen «-at» og er i dag den vanligste måten å navnsette estere på.
Karboksylsyren nevnes først, etterfulgt av navnet på den alkylgruppen som stammer fra alkoholen. Endelsen er «-ester».Eksempel: En ester som er dannet av butansyre og etanol vil ifølge form 1 hete «etylbutanat», og ifølge form 2 «butansyreetylester».


== Egenskaper ==
Estere kan ikke danne hydrogenbindinger, noe som betyr at estere er lite løselige i vann.
Mange estere lukter godt, og mange frukter får lukten sin på grunn av estere. Lukten blir påvirket av varme, og antallet karbonatomer. Mange estere brukes som kunstige smaks- og luktstoffer:


== Se også ==
Polyester
Eduard Bernstein

Eduard Bernstein (født 6. januar 1850 i Berlin, død 18. desember 1932 samme sted) var en tysk sosialistisk teoretiker av jødisk avstamning. Han var den første og er kanskje den mest kjente av de store revisjonistene i den sosialistiske bevegelsen. Bernstein regnes som en av den sosialdemokratiske bevegelsens grunnleggere og var aktiv i det tyske sosialdemokratiske partiet (SPD) både i eksil og i hjemlandet. Han var i mange år medlem av den tyske Riksdagen.


== Liv og virke ==
Bernstein var først marxist, men tok avstand fra den revolusjonære ideologien og la grunnen for hva som senere skulle komme å splitte den sosialistiske bevegelse i to leirer, den sosialdemokratiske og den kommunistiske. Bernsteins, og majoriteten innen den andre internasjonale, anså at sosialismen kunne reformeres frem innen det bestående samfunn.
I et antall artikler i avisen Neue Zeit satte Bernstein spørsmålstegn ved marxismen og formulerte en politikk bygd på reformisme og tilpasning till bourgeoisiet. Dette møtte på sterkt motstand fra marxistene Rosa Luxemburg og Karl Liebknecht. 
I boken Sosialismens forutsetninger og sosialdemokratiets oppgaver, som ble utgitt i 1899, reviderte han noen av Karl Marx' teorier, som Bernstein mente hadde vist seg å være feilaktige i lys av utviklingen etter at de ble utformet. Han utarbeidet her en helt ny historiematerialistisk innstilling, den såkalte dualistiske historiematerialisme. Bernstein mente blant annet at sosialismen kan innføres på fredelig vis og i en gradvis prosess i land med noenlunde demokratisk styresett. Denne «revisjonismen» utløste en stor debatt i den internasjonale sosialistiske bevegelsen på denne tiden, som var organisert i den andre internasjonalen. Særlig Karl Kautsky, Rosa Luxemburg og Vladimir Lenin gikk til harde angrep på Bernstein. Rosa Luxemburgs «Sosiale reformer eller revolusjon?» gikk særlig til angrep på hans demokratisyn. 
Selv om Berstein «tapte» debatten, er varianter av «revisjonismen» blitt grunnlaget for den faktiske politikken til de aller fleste sosialistiske partier i verden.
Men i likhet med Marx har heller ikke Bernstein vist seg å være ufeilbarlig, så noen av revisjonene hans er siden blitt revidert. Det gjelder blant annet Bernsteins teori om at kapitalismen var blitt så organisert at den er krisefri. Blant annet den store verdenskrisen fra 1929 og senere motbeviste det.
Bernstein døde i 1932.


== Se også ==
Revisjonisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eduard Bernstein Reference Archive
Bund (jødisk organisasjon)

Algemeyner Yidisher Arbeterbund in Rusland, Lite un Poyln («Forbundet for jødiske arbeidere i Russland, Litauen og Polen») var en jødisk, sosialistisk arbeiderorganisasjon som ble dannet i Vilnius i 1897, og er kjent under kortformen Bund (tysk og jiddisch for «forbund»). Kongressen i Vilnius ble avholdt en måned etter den første sionistiske kongress i Basel. Bund etablerte hemmelige partikontorer flere steder i Russland og utga et tidsskrift på jiddisch.De arbeidet for å organisere jødiske arbeidere til kamp for faglige, politiske og kulturelle rettigheter. Til det siste hørte kravet om anerkjennelse av det jødiske folkespråket jiddisch som skrift- og litteraturspråk (behandlet ved kongressen i Białystok i 1901.  Bund tok avstand fra sionismen, og gikk inn for jødisk frigjøring der jødene var.
Bund var en del av det russiske sosialdemokratiske arbeiderpartiet RSDRP, der de støttet den mensjevikiske fløyen, men opprettholdt stor grad av organisasjonsmessig selvstendighet. Etter at det russiske storriket falt sammen på slutten av første verdenskrig, opererte Bund som selvstendig sosialistisk organisasjon for jødene særlig i de baltiske landene og Polen. 
Di Shvue er en sosialistisk kampsang brukt av Bund.


== Litteratur ==
Irvin-Erickson, Douglas (2017). Raphael Lemkin and the Concept of Genocide. University of Pennsylvania Press. ISBN 978-0-8122-4864-7. 


== Referanser ==
Biografi

Biografi (fra gresk bios, liv og graphein, skrive) er en sjanger innen litteratur og andre medier som forteller om et enkeltmenneskes liv.
Biografier kan omhandle både virkelige og fiktive personer, men begrepet blir for det meste brukt om virkelige personer. Biografien skiller seg fra profiler og curriculum vitae (CV) ved at den gir en dypere innsikt i personligheten og ofte er mer intim i sin beskrivelse av personen. I tillegg til å nevne konkrete hendelser, tar en biografi normalt også for seg følelsene omkring disse hendelsene. Selvbiografier kalles også autobiografier etter latin: auto(selv). En svært personlig og intim selvbiografi kalles bekjennelseslitteratur.
Flere dyktige forfattere har spesialisert seg på biografier som litterær sjanger. Biografier om kjente personer er også ofte populære blant leserne.


== Biografiske leksikon ==
Mange land har biografiske leksika over personer av betydning. Det samme gjelde for fagområder, bl. a. kunstnerleksika. Ett av de største slike er Dictionary of National Biography som startet i 1850-årene og nå er på 60 bind. I Norge finnes Norsk biografisk leksikon.


== Eksterne lenker ==
[1] Biografiske oversikter fra Norsk slektshistorisk forening
«Biografin har kommit in från kylan», artikkel i Svenska Dagbladet 23. november 2006
Biografi; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Selvbiografi; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Bekjennelseslitteratur; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)