jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ørnulf Egge

Ørnulf Egge (født 26. mai 1910, død 31. juli 1978) var en norsk politiker (DnA/NKP) og motstandsmann.
Egge ble medlem av sentralstyret i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF) i 1934. I forbindelse med det tyske angrepet på Norge i 1940 sluttet han seg til Fagopposisjonen av 1940, som ønsket å opprettholde en legal arbeiderbevegelse. Da Håkon Meyer og Erling Olsen begynte å bevege seg i retning samarbeid med Nasjonal Samling, forlot Egge opposisjonen.
Sammen med andre opposisjonelle AUFere gikk Egge i 1941 over til Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. Etter at NKUs leder Ørnulf Slåttelid ble fengslet av okkupasjonsmakten, ble Egge utpekt til leder for NKUs organisasjonsapparat og dermed reell leder for organisasjonen. Han ble også valgt til organisasjonssekretær i NKPs partiledelse. I 1943 dro han til Skriulægret, en base i Øystre Slidre som i realiteten ble kontrollert av NKP. Han unnslapp da tyskerne i 1944 tok leiren og virket frem til krigens slutt under jorda i Oslo.
I 1946 valgte NKPs landsmøte å vrake Egge til sentralstyret på grunn av hans tidligere sympati for Leo Trotskij og trotskismen og hans samarbeid med Meyer. Som en av Peder Furubotns nærmeste og en av den nye «krigsgenerasjonen» av NKPere ble han ekskludert fra NKP i forbindelse med oppgjøret med Furubotn på NKPs ekstraordinære landsmøte i februar 1950.Ørnulf Egge var sønn av forfatteren Peter Egge og far til historikeren Åsmund Egge, Rannveig Egge og Ingebjørg Egge.


== Referanser ==
Nicholas Brendon

Nicholas Brendon (født 12. april 1971 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. Han ble født tre minutter etter sin identiske tvillingbror, skuespilleren Kelly Donovan. 
Brendon fikk sitt gjennombrudd med rollen som Xander Harris i TV-serien «Buffy, vampyrenes skrekk» i 1997. Serien gikk fra 1997 til 2003. I episoden «The Replacement» spilte han sammen med broren Kelly Donovan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nicholas Brendon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicholas Brendon – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicholas Brendon på Internet Movie Database 
(fr) Nicholas Brendon på Allociné 
(en) Nicholas Brendon på AllMovie 
(en) Nicholas Brendon hos The Movie Database 
(en) Nicholas Brendon hos Behind The Voice Actors 
(en) Nicholas Brendon på Discogs 
(en) Nicholas Brendon på MusicBrainz 
(en) Nicholas Brendon på Twitter
Alyson Hannigan

Alyson Hannigan (født Allison Lee Hannigan 24. mars 1974 i Washington, D.C.) er en amerikansk skuespiller. Hun er mest kjent for rollen som Willow Rosenberg i Buffy, vampyrenes skrekk, rollen som Lily Aldrin i How I Met Your Mother og som Michelle Flaherty i de tre første American Pie filmene (American Pie, American Pie 2 og American Pie 3: Bryllupet).
Alyson startet sin skuespillerkarriere i Atlanta som 4-åring i reklamer for McDonald's, Six Flags og Oreos. Da hun var 11 flyttet hun til Los Angeles hvor hun etter hvert fikk roller i forskjellige TV-serier. Hun har hatt gjesteroller i Picket Fences, Roseanna, Touched by an Angel og The Torkelsons, og en birolle i filmen Min stemor fra verdensrommet. 


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alyson Hannigan på Internet Movie Database 
(sv) Alyson Hannigan i Svensk Filmdatabas 
(da) Alyson Hannigan på Filmdatabasen 
(da) Alyson Hannigan på Scope 
(fr) Alyson Hannigan på Allociné 
(en) Alyson Hannigan på AllMovie 
(en) Alyson Hannigan hos Turner Classic Movies 
(en) Alyson Hannigan hos Rotten Tomatoes 
(en) Alyson Hannigan hos TV Guide 
(en) Alyson Hannigan hos The Movie Database
Jack Allan

John Thomas «Jack» Allan (født 16. januar 1883 i South Shields i Tyne and Wear i England, dødsdato ukjent) var en tidligere fotballspiller for Bishop Auckland og Manchester United. Han kom fra Bishop Auckland i mai 1904 og var i Manchester inntil juni 1906 da han returnerte til sin tidligere klubb.Allans rolle på banen var som angriper. Ligadebuten for Manchester United kom 3. september 1904 mot Burslem Port Vale (2. Divisjon, 2-2 borte, scoret begge målene, sesongens første kamp, ca. 4,000 tilskuere). Klubber: Bishop Auckland, Manchester United (35 k, 21 mål) og deretter igjen Bishop Auckland (fra sesongslutt 1906/07, som amatør). Spilte i to FA-cup finaler for amatører: 1899/1900 (5-1 over Lowestoft Town i Leicester) og 1901/02 (1-5 mot Old Malvernians på Headingley i Leeds). Opprykk til 1. Divisjon i 1905/06. Scoret nest flest mål for Manchester United i 1904/05.


== Karriere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Dykes, Garth (1994): The United alphabet – a complete who's who of Manchester United F.C..  ACL Colour Print & Polar publishing (UK) Ltd., Leicester. ISBN 0-9514862-6-8
Anthony Head

Anthony Stewart Head (født 20. februar 1954 i Camden Town, Nord London) er en britisk skuespiller. Han vokste opp i Hampton, London.
Han er mest kjent for sine roller som bla. Rupert Giles i tv-serien Buffy, vampyrenes skrekk, Uther Pendragon i tv-serien Merlin og som statsministeren i tv-serien Little Britain. Han spilte Geoffrey Howe i Jernkvinnen (2011), den biografiske filmen om Margaret Thatcher (Meryl Streep). Han skal også portrettere Chiron i Percy Jackson: Sea of Monsters (2013), basert på bok nummer to i Rick Riordans populære ungdomsbokserie om Percy Jackson.
Han har dessuten spilt i bandet Two Way. Han har to barn med sin samboer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anthony Stewart Head – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anthony Head på Internet Movie Database 
(sv) Anthony Head i Svensk Filmdatabas 
(fr) Anthony Head på Allociné 
(en) Anthony Head på AllMovie 
(en) Anthony Head hos The Movie Database
Andersen Air Force Base

Andersen Air Force Base er en flystasjon for det amerikanske flyvåpenet nord på øya Guam i Stillehavet. Den ligger ca. 24 km fra hovedstaden Agaña, og er tilholdssted for Pacific Air Forces, 36th Wing.
Flystasjonen er oppkalt etter brigadegeneral Roy Andersen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Andersen Air Force Base – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bihole

Bihole eller bihule (Latin: sinus paranasales) er fire luftfylte hulrom i knoklene pannebeinet eller overkjevebeinet som ligger omkring nesen. De står i samband med nesehulen gjennom trange kanaler. 


== Se også ==
Skalle
Menneskets anatomi
Nese

Nesen med nesegangene er i utgangspunktet et kombinert puste- og lukteorgan i åndedrettssystemet, men hos noen arter kan den også ha andre funksjoner. Et eksempel er elefanter. Hos disse kalles nesen elefantsnabel og er et kombinert, puste-, lukte- og gripeorgan. Hos hvaler kalles nesen blåsehull og er et rent pusteorgan. I dyreverden refereres det også ofte til nesen som snuten eller nebbet.


== Nesens anatomi og funksjon ==
Neseborene er de to hullene i nesen. Neseboret har som funksjon å fjerne store urenheter i luften ved hjelp av nesehårene og snørret. Luftgjennomstrømningen i nesen er den mest innviklede i hele åndedrettssystemet. Geometrien i nesen har ingen rette linjer og er preget av trange passasjer, halvrom, folder og riller hos mange arter. Nettopp på grunn av disse trange passasjene kan man hos en rekke arter ikke utforske nesen med små sonder, som man kan gjøre ellers i kroppen. Sonden vil kunne sette seg fast og forstyrre luftveiene. 
Når vi puster normalt med munnen lukket, strømmer luften inn og ut av nesen gjennom neseborene og inn i det nasale hulrommet. Når den bløte ganen (velum) er senket er det nasale hulrommet åpent, og luften fra svelget kan strømme ut i det nasale hulrommet. Lydene vi produserer kalles dermed nasale lyder, som /n/. Når vi spiser kan mat til tider havne i nesen. Det skjer når den bløte ganen er senket, og hulrommet derfor er åpent slik at maten kan fraktes fra svelget og inn i det nasale hulrommet. Dette er ubehagelig, men ikke farlig.
Nesen danner en enkelt åpning i skalletaket hos pattedyr og hos krokodiller. Denne åpningen sitter omgitt av fortannbeina på undersiden og nesebeina på oversiden. Hos andre firbeinte virveldyr har neseborene hver sin åpning som er klamt inn mellom nesebeina, fortannbeina og overkjevebeina. Hos brusk- og beinfisk er det fire neseåpninger, det vannet strømmer inn gjennom de to nederste og strømmer ut igjen gjennom de to øverste. Kjeveløs fisk har bare en enkelt neseåpning fremst på hodet som åpner inn mot svelget.


== Luktesansen ==
Når vi lukter med nesen, aktiveres duftreseptorer i luktelappene like over det nasale hulrommet som sender informasjonen videre til luktnerven (hjernenerve I). Luktelappene ligger i den pannelappen i det limbiske systemet og gjør at vi kan koble en spesiell lukt til en følelse eller et minne.  


== Se også ==
Blåsehull
Elefantsnabel
Snute
Nebb


== Referanser ==
Knoke

Knokene er fremstående deler av skjelettet, eller leddknuter rundt disse. Ordet omfatter i vid forstand albuer, knær og ankler, men om mennesker brukes det for det meste om fingerleddene.


== Etymologi ==
Ordet knoke antas å stamme fra germansk *knu, «å klemme med fingrene», via norrønt knoka, «å slå med knokene». Ordet er beslektet med ord som «kna», «knuge», «knuse» og «knokkel».


== Anatomi ==


=== Fingerknokene ===
Knokene i hendene blir fremhevet når man for eksempel lager en knyttneve.
Anatomisk består knokene av interfalangealleddene (latin: articulationes (digitorum) interphalangeae) og metakarpofalangealleddene (latin: articulationes metacarpophalangeae). Knokene innerst på fingeren blir referert til som de første knokene, og deretter andre og tredje etterhvert som man beveger seg utover mot fingertuppene.


== Knekkelyder ==
Man er fortsatt usikre på grunnen til at man noen ganger kan høre knekkelyder når man strekker på knokene, men det er antatt at det er leddvæsken (nitrogen) som må fylle det plutselige tomrommet som oppstår når leddet dras fra beinet. Man tror dette oppstår i løpet av mikrosekunder, og at leddvæsken deretter blir fraktet videre med blodet. Det er ingenting som tyder på at slik knekking kan være skadelig.


== Se også ==
Skjelett
Ledd
Muskel
Sene


== Referanser ==
Pannebein

Pannebeinet eller frontalbeinet (latin: os frontale) er en knokkel i den øvre framdelen av hodeskallen til et menneske. Navnet kommer fra latin frons, som betyr «panne».


== Anatomi ==
Knokkelen er formet som et hjerteskjell, og er sammensatt av tre deler: squama frontalis, den flate og største delen, hovedregionen av pannen; pars orbitalis ossis frontalis, den horisontale og nest-største regionen; og nesepartiet, som artikulerer med nesebeinet og processus frontalis maxillae for å forme neseroten.Øynene ligger hos alle virveldyr inntil pannebeinet, slik at den øvre delen av øyehulene utgjøres av pennebeinet. Hos pattedyr har denne delen bihule, og hos menneskeaper avsluttes pannebeinet over hvert øye med en tydelig øyebrynsbue.


== Pannebeinet og skalletaket ==
Pannebeinet er en del av skalletaket og er dannet som hudbein. Det er det andre paret av en serie parrede knokler som dekket hjernekassa hos de første panserpaddene og er modifisert og slått sammen med andre knokler hos senere firbeinte virveldyr. Hos panserpadder er denne serien:
Premaxillene eller fortannbeinet, aller fremst
Nesebeina
Pannebeina (parrede hos de fleste firbeinet virveldyr)
Issebeina
Postparietale-knoklene, en del av issebeina hos fugler og bakhodebeinet hos pattedyr.Hos menneske og andre høyere primater utgjør pannebeinety en enkel knokkel hos voksne. Pannebeinet anlegges imidlertid fra to separate fosteranlegg (høyre og venstre), og hos mange folkegrupper vil beinet også i voksen alder ha to uthevinger, eminience frontale, en over hver øyenbrynsbuene. Hos de fleste andre firbeinte virveldyr er imidlertid pannebeinet to separate knokler, slik som de øvrieg knoklene i denne serien. Dette samme arrangementet finnes hos noen få prosent av voksne mennesker.


== Referanser ==
Gjøvik stasjon

Gjøvik stasjon er endestasjonen på Gjøvikbanen og ligger midt i Gjøvik sentrum, på vestsiden av Mjøsa. Stasjonen ble åpnet 28. november 1902 da banen ble forlenget fra Jaren. Stasjonen betjenes av passasjertog til Oslo drevet av Vy Gjøvikbanen.
Stasjonsbygningen ble tegnet av jernbanearkitekten Paul Armin Due. Den er bygget i pusset tegl, og utvidet i 1937 og 1952. Stasjonen viser variasjonene i historismen med nyromanske rundbuevinduer og tysk renessanse med dekor i bindingsverk. Bygningen er fredet både utvendig og innvendig etter vedtak fra Riksantikvaren i 2002. På stasjonsområdet står det privet, uthus og lokomotivstall fra 1902 som ikke er fredet. Til sammen utgjør bygningene et godt bevart og helhetlig anlegg som viser samferdselshistorie. Stasjonsbygningen huser i dag turistinformasjonen for Gjøvik, Land og Toten (GLT-regionen). Gjøvik stasjon er fortsatt betjent av trafikkstyrer og har derfor ikke innkjøringssignal. 


== Litteratur ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 106–112. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 148–149. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 43–56. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Gjøvik stasjon
(no) Gjøvik stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
Fredningsvedtak fra Riksantikvaren 26. november 2002
«Gjøvik stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Reg Allen

Reginald Arthur Allen (født 3. mai 1919 i Marylebone, London, England, død 3. april 1976 i Ealing) er en tidligere fotballspiller for QPR og Manchester United. Hans rolle på banen var som keeper. Han ligadebuterte for QPR mot Newport County i desember 1938, og ble regnet som en av de beste keeperne i sin generasjon. Han spilte 183 kamper for London-klubben. Han var en del av QPR-laget som vant 3. divisjon (sør) i 1948.
Allen ble solgt til Manchester United i juni 1950 for £11 000, noe som den gang var verdensrekord for en målmann. Han var ment som erstatter for Jack Crompton og «Sonny» Feehan i United. Ligadebuten for Manchester United kom 19.04. 1950 mot Fulham (1-0, hjemme, 44 042 tilskuere). Til Altrincham i juni 1953. Ligamester: 1951/52. Hadde også talent for cricket og boksing. Under krigen ble han fanget i Nord-Afrika, og satt tre år i fengsel. Da han la opp i juni 1953, spilte han litt for Altrincham –sammen med en ex-United spiller: Charlie Mitten (142 kamper, 50 mål). 
Han døde i Ealing 3. april 1976, én måned før sin 57-årsdag.


== Karriere ==


== Referanser ==
Paul Hunter

Paul Hunter (født 14. oktober 1978 i Leeds, West Yorkshire, død 9. oktober 2006 i Huddersfield) var en engelsk, profesjonell snookerspiller. Hunters største meritter kom i Masters som han vant i 2001, 2002 og 2004. Han var veldig populær blant fansen, og han fikk kallenavnet «Beckham of the Baize», snookerens svar på David Beckham. 


== Sykdom ==
I april 2005 ble det offentliggjort at Hunter hadde tarmkreft. Til tross for dette fortsatte han å spille i 2005/06-sesongen, men cellegiftbehandlinga bidrog til at han bare vant en kamp i 2005/06. Det var tenkt at Hunter ikke skulle spille i sesongen 2006/07 for å bli behandlet for sykdommen. 
Han tapte kampen mot kreften, og døde fem dager før sin 28-årsdag. Han ble begravet 19. oktober 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cn) Paul Hunter – Kinas olympiske komité 
(en) Paul Hunter – CueTracker
Arthur Allman

Arthur Allman (født 24. desember 1890 i Milton i England, død 22. desember 1956) er en tidligere fotballspiller for blant andre Manchester United. Hans rolle på banen var som midtstopper. Ligadebuten for Manchester United kom 13. februar 1915 mot Sheffield Wednesday (1. Divisjon, 2-0 hjemme, ca. 7,000 tilskuere). 
Klubber: Sneyd Green School (junior), Smallthorpe, Shrewsbury Town, Wolves (slutten av 1912), Swansea Town (1913), Manchester United (12 kamper, 0 mål), Stoke City (under 1. verdenskrig), Millwall Athletic (mai 1919, i southern league), Port Vale (prøvespill i 1921), Aberaman (sesongen 1921/22), Crewe Alexandra (aug. 1922), Aberaman (fra juni 1924). Fra Swansea Town til Manchester United i mai 1914 for £150.


== Karriere ==


== Referanser ==
Alfred Ambler

Alfred Ambler (født i Manchester, England på 1800-tallet, men ukjent dato) er en tidligere fotballspiller for Newton Heath. Hans rolle på banen var som sideback. Ligadebuten for Newton Heath (som byttet navn til Manchester United i 1902) kom 2. september 1899 mot Gainsborough Trinity (2. Divisjon, 2-2 hjemme, ca. 8,000 tilskuere, i sesongens første kamp). Spilte for følgende klubber: Hawktown Juniors, Hyde United, Newton Heath (10 kamper, 1 mål), Colne F.C., Stockport County (mai 1906: 25 kamper, i 2. divisjon), Exeter City (i slutten av 1908: 56 kamper, i Southern League), Colne F.C. (i slutten av 1910). Vinner av Ramsbottom & District League og Manchester Junior League med Hawktown juniors. Vinner av 2. divisjon I Lancashire Combination League i 1905/06 (med Colne F.C. Spilte for Exeter City da de debuterte i Southern League i 1908/09. Hans to først kamper for Newton Heath var som «outside left» (scoret i sin andre kamp). 


== Karriere ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos MUFCInfo.com
Sweet Lover & the Moneymakers

Sweet Lover & the Moneymakers (SLAMM) er en norsk popgruppe fra Kragerø. Bandet ble startet 14. desember 1990 av Vegard Øyen på bass, piano og vokal og Andreas Ramberg på vokal og gitar. Repertoaret består av egenkomponert musikk med norske tekster med et klart humoristisk tilsnitt. Bandet hadde stor lokal suksess på 1990-tallet, spesielt med den egenproduserte musicalen Slamms Eventyrblanding (1993/94). Andre medlemmer i bandet er Petter Dahlgren på gitar, Stian Molvik på trommer, bass og piano, Erik Bentsen på saksofon og trommer, Kristine Husabø Hansen på vokal og saksofon, og Harald Westermoen på vokal og piano. Flere av medlemmene er å finne i andre musikalske sammenhenger, blant annet i duoen Bestefar & Kaptein Øyen.
Bandet er aldri blitt formelt oppløst, og har sporadiske gjenforeninger.


== Diskografi ==
Tyver i hagen – CD 1995
Kommer du ut, Inga? – MC 1992


== Eksterne lenker ==
Sweet Lover & the Moneymakers' hjemmeside
SLAMM på NRK Urørt
SLAMM på MySpace
Petter Dahlgrens hjemmeside
George Walter Anderson

George Walter Anderson (født 1893 i Cheetham, Manchester, England, død 1959) var fotballspiller for Manchester United. 
Hans rolle på banen var som angriper. Ligadebuten for Manchester United kom 9. september 1911 mot Everton (1. divisjon, 2-1, hjemme, ca. 20,000 tilskuere). Klubber: Waterloo Road Board School (junior), Broughton St.James´, Broughton Wellington, Salford United, Bury (mars 1910), Manchester United (80 kampe, 37 mål). Fra Bury til Manchester United i september 1911 for £50 (som 18-åring). Vinner av North Salford League, Haworth cup og Manchester League (med Salford United). 
Toppscorer for Manchester United: 1913/14 (15 mål) og 1914/15 (10 mål). Gikk til Belfast United (Nord-Irland) i februar 1916, uten å fortelle styret i Manchester United om dette (og overgangen ble stoppet av «The Football League»). I 1918 ble han arrestert (og fikk 8 måneder i fengsel), for svindel angående tipping på fotballkamper. Hans yngre bror, Thomas Anderson, signerte for Bolton Wanderers i 1921.


== Karriere ==


== Referanser ==
Garret Hobart

Garret Augustus Hobart (født 3. juni 1844 i Long Branch i New Jersey i USA, død 21. november 1899) var USAs 24. visepresident.


== Liv og virke ==
Før Hobart gikk inn i politikken praktiserte han som advokat i Paterson, New Jersey, og det var også som lokalpolitiker i denne staten at hans politiske liv begynte. Han ble valgt som visepresident for president William McKinley i 1896, og ble i denne stillingen til han døde av hjertesvikt i november 1899. 
I Hobarts tid som visepresident utførte hans kone Jennie en del av pliktene til president McKinleys kone Ida Saxton McKinley, fordi sistnevnte led av epilepsi. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Garret Hobart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Garret Hobart hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Garret Hobart hos American National Biography
John Anderson (fotballspiller født 1878)

John Anderson (født 1878 i England, død ukjent) var en fotballspiller for Woolwich Arsenal. Hans rolle på banen var som forsvarer. Ligadebuten kom 1. januar 1897 mot Darwen (2. divisjon, 1-4 borte, ca. 5 000 tilskuere). Spilte for følgende klubber: Crook Town (junior), Woolwich Arsenal (fra desember 1896: 144 kamper, 10 mål) og Portsmouth. Finalist i «Chatham Charity Cup» i 1902/03.


== Karriere ==
Jordan Farmar

Jordan Farmar (født 30. november 1986, Los Angeles, California) er en amerikansk profesjonell basketballspiller. Han er 188 cm høy, og veier 81 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jordan Farmar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jordan Farmar – euroleague.net 
(en) Jordan Farmar – eurobasket.com 
(en) Jordan Farmar – Basketball-Reference.com
Rodney Carney

Rodney Carney (født 15. april 1984, Indianapolis, Indiana) er en amerikansk profesjonell basketballspiller. Han spiller for Philadelphia 76ers i NBA, men har også vært innom Minnesota Timberwolves. Han er 201 cm høy og veier 93 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rodney Carney – eurobasket.com 
(en) Rodney Carney – Basketball-Reference.com
Tom Danielson

Tom (Thomas) Danielson (født 13. mars 1978, East Lyme, Connecticut, USA) er en amerikansk proffsyklist. Han har tidligere syklet for de tidligere sykkellagene Fassa Bortolo og Discovery Channel. Han holder rekorden i raskeste klatring av Mount Washington, den tidligere rekordholderen var Tyler Hamilton. Han har tre topp-ti-plasseringer fra Vuelta a España, og en etappeseier.
I forbindelse med dopingavsløringene rundt Lance Armstrong ble han i 2012 utestengt i seks måneder (fra 1. september) og fratatt alle resultater fra 1. mars 2005 til 23. september 2006.I 2015 testet han positivt på syntetisk testosteron.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker(en) Tom Danielson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons ==
(en) Tom Danielson – ProCyclingStats 
(en) Tom Danielson – Cycling Archives 
(en) Tom Danielson – Cycling Quotient 
(en) Tom Danielson – CycleBase
Ana Vidović

Ana Vidović (født 8. november 1980 i Karlovac, Jugoslavia) er en kroatisk klassisk gitarist.Hun var et musikalsk vidunderbarn og vant en rekke priser før hun var 20 år. Vidovic er blant annet kjent for sin overlegent gode teknikk. I Bergen i 1996 spilte hun Fernando Sors Mozart-variasjoner og sonater av Bach, Paganini, Castelnuovo-Tedesco og Andelco Klobucar. På hennes repertoar er musikk av Joaquín Rodrigo skrevet for gitar. Hun fremfører blant musikk av Bach overført til gitar.Hun begynte å spille gitar da hun var fem år gammel og ble student ved musikkakademiet (universitetet i Zagreb) 13 år gammel. Senere studerte hun ved Peabody Institute, Baltimore.


== Diskografi ==
Ana Vidovic, Croatia Records, 1994
Ana Vidović - Guitar, BGS Records (BGCD 103), 1996
The Croatian Prodigy, BGS, 1999
Guitar Recital, Bach, Tárrega, Ponce, Sulek og Walton. Naxos Laureate Series (8.554563), 2000
Ana Vidovic Live!, Croatia Records, 2001
Federico Moreno Torroba Guitar Music Vol. 1, Naxos (8.557902), 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ana Vidović – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ana Vidović – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ana Vidović på Discogs 
(en) Ana Vidović på MusicBrainz 
(en) Ana Vidović på Facebook