Luigi Maglione

Luigi Maglione (født 2. mars 1877 i Casoria ved Napoli i Italia, død 22. august 1944 i Casoria) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Maglione var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var nuntius i Sveits 1920–1926 og i Frankrike 1926–1935. Han var prefekt for Kongregasjonen for konsilet 1938–1939 og kardinalstatssekretær 1939–1944.
Han ble kreert til kardinal i 1935 av pave Pius XI. Han deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII.


== Liv og virke ==
Maglione var seminarist ved Almo Collegio Capranica i Roma, der en av hans medstudenter var Eugenio Pacelli, og studerte ved forskjellige romerske universiteter. Han tok doktorgrader i katolsk teologi og i filosofi.
Han ble presteviet 25. juli 1901 og arbeidet som kapellan i erkebispedømmet Napoli til 1908. Ved siden av dette studerte han videre.


=== Det pavelige diplomati ===
Etter tre års utdannelse ved det pavelige diplomatakademi trådte han i 1908 inn i det pavelige diplomatis tjeneste og arbeidet frem til 1918 i Statssekretariatet i Vatikanet. I årene 1915 til 1918 underviste han dessuten ved det pavelige diplomatakademi.


=== Sveits og Frankrike ===
I 1918 utnevnte pave Benedikt XV ham til midlertidig pavelig representant til Folkeforbundet i Sveits.
I 1920 ble Maglione utnevnt til titularerkebiskop av Caesarea in Palaestina og til apostolisk nuntius for Sveits. Han ble bispeviet av kardinal Pietro Gasparri. Fra 1926 til 1935 var han deretter apostolisk nuntius i Frankrike. Ved ankomsten i Frankrike ble han antatt å være pro-tysk og holdt noe på avstand, men han ble etterhvert meget godt likt av den franske regjering. Han skal i sin tid i landet ha hatt innflytelse på utformingen av Hoare-Laval-pakten under den andre italiensk-abessinske krig.


=== Kardinalprefekt ===
I 1935 utnevnte pave Pius XI ham til kardinalprest med titularkirken Santa Pudenziana og gav ham i 1938 ledelsen av Konsilskongregasjonen (senere Klerus-kongregasjonen).


=== Kardinalstatssekretær ===
Få dager etter valget av pave Pius XII ble Maglione av denne i mars 1939 utnevnt til kardinalsstatssekretær, det vil si som Pavestolens utenriksminister. Som den viktigste samarbeidspartner av Pius XII under andre verdenskrig var kardinal Maglione involvert i Den hellige stols arbeid for å redde flest mulig jøder fra nazistenes utryddelse. Maglione gav det pavelige diplomati beskjed, og i den grad mulig, økte midler, til å gripe inn i favør av jødene ble forfulgt eller levde under trussel om å bli deportert.
Han døde den 22. august 1944 i Casoria og ble også begravet der.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Luigi Maglione (1877-1944) *1920


== Referanser ==


== Litteratur ==
Niccolò del Re: I cardinali prefetti della Sacra Congregazione des Concilio dalle origini ad oggi (1564-1964). Apollinaris XXXVII 1964
Pierre Blet: Pio XII e la Seconda guerra mondiale negli Archivi Vaticani, Edizioni San Paolo 1999
Giovanni Miccoli: I dilemmi e i silenzi di Pio XII, Rizzoli, Milano 2000.


== Eksterne lenker ==
Catholic-Hierarchy.org Biografiske detaljer
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mary Gloria Chang: "The Vatican and the German Resistance During World War II: 1939–1940" The Catholic Social Science Review 14 (2009): 385–406