Siegfried Lenz

Siegfried Lenz (født 17. mars 1926 i Lyck, Østpreussen, død 7. oktober 2014 i Hamburg) var en tysk forfatter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, ungdom og krigsår ===
Lenz var sønn av en tolltjenestemann. Faren døde tidlig og moren og døtrene flyttet fra Lyck, mens Siegfried som allerede var i skolealder ble igjen hos bestemoren. Etter avsluttet krigsartium i 1943 ble han innkalt til militærtjeneste i marinen.
Dokumenter fra Berliner Bundesarchiv viser at Lenz ble medlem av NSDAP 12. juli 1943. Lenz kjente selv ikke til dette før 2007 og gikk ut fra at han var blitt kollektivt innmeldt uten å ha blitt informert.
Rett før andre verdenskrig tok slutt deserterte han i Danmark og ble under flukten i Schleswig-Holstein fanget og satt i britisk krigsfangenskap. Her arbeidet Lenz som tolk for en britisk løslatelseskommisjon.


=== Student, journalist, forfatter ===
Etter krigen studerte Lenz filosofi, engelsk språk og litteratur ved Universitetet i Hamburg, men avbrøt studiene før avsluttende eksamen for å arbeide som praktikant i dagsavisen Die Welt. I perioden 1950 til 1951 var han redaktør i samme avis. Her møtte han Liselotte (død 5. februar 2006) som illustrerte noen av hans bøker. De giftet seg i 1949.
Siegfried Lenz har skrevet 14 romaner og flere hundre andre arbeider, som artikler, novellesamlinger, essays, hørespill og skuespill. Han ble tildelt Goetheprisen i Frankfurt på 250-årsdagen for Goethes fødsel.
Ifølge Hanjo Kesting hørte han ved siden av Heinrich Böll og Günter Grass «til de bestemmende og fremragende forfattere i tysk etterlitteratur».
Til å begynne med var Lenz fremfor alt påvirket av Ernest Hemingway, som hadde åpnet for ham en vei til en selvforståelse. I 1960-årene distanserte han seg fra Hemingway og vendte seg fremfor alt mot sitt beundrede forbilde William Faulkner Lenz' konvensjonelle fortellerstil, som minner om forteller fra 1800-tallet, førte til at noen kalte ham tradisjonalist og gammelmodig. Marcel Reich-Ranicki kalte ham «den gode tvileren», Hanjo Kesting beskriver hans likefremhet og humor som sentrale egenskaper og som preger hans verker like meget som «epikerens innstilling om heller å forstå enn å fordømme verden og menneskene». Samstundes forble Lenz også pedagogisk, som etter eget utsagn ville påvise at «det finnes rette og gale handlinger».Kort før Lenz' død ble det funnet om lag 80 tidligere ukjente dikt, som han skal ha skrevet mellom 1947 og 1949. Temaene var hans krigsopplevelser og den tyske etterkrigstidens problemer.


== Bibliografi ==
1951 Es waren Habichte in der Luft, roman
1953 Duell mit dem Schatten, roman
1955 So zärtlich war Suleyken, historier
1956 Das schönste Fest der Welt
1957 Der Mann im Strom, roman,
1958 Jäger des Spotts. Geschichten aus dieser Zeit, fortelling
1945 Lukas, sanftmütiger Knecht, fortelling
1959 Brot und Spiele, roman
1960 Das Feuerschiff, fortelling (norsk tittel Fyrskipet, oversatt av Lotte Holmboe) ISBN 82-03-07793-5
1961 Zeit der Schuldlosen, scenisk verk
1962 Stimmen der See, fortelling
1963 Stadtgespräch, roman
1964 Das Gesicht, scenisk verk
1964 Lehmanns Erzählungen
1965 Der Spielverderber, fortelling
1967 Haussuchung, scenisk verk
1968 Deutschstunde (norsk tittel Tysktime, oversatt av Lotte Holmboe) ISBN 82-525-3649-2
1968 Leute von Hamburg, fortelling
1970 Beziehungen, essay
1970 Die Augenbinde, scenisk verk
1971 Die Herrschaftssprache der CDU, tale
1971 Verlorenes Land – Gewonnene Nachbarschaft, tale
1971 So war das mit dem Zirkus, barnebok
1973 Das Vorbild (norsk tittel  Forbildet , oversatt av Lotte Holmboe) ISBN 82-525-0501-5
1973 Wie bei Gogol, fortelling
1975 Der Geist der Mirabelle, fortelling
1975 Einstein überquert die Elbe bei Hamburg, fortelling
1978 Heimatmuseum (norsk tittel Forhistorien, oversatt av Carl Fredrik Engelstad) ISBN 82-03-10606-4
1980 Drei Stücke, scenisk verk
1980 Gespräche mit Manès Sperber und Leszek Kołakowski
1981 Der Verlust, roman
1982 Über Phantasie: Gespräche mit Heinrich Böll, Günter Grass, Walter Kempowski, Pavel Kohout,
1983 Elfenbeinturm und Barrikade. Erfahrungen am Schreibtisch, essay
1984 Ein Kriegsende, fortelling
1985 Exerzierplatz (norsk tittel Ekserserplass, oversatt av Kari og Kjell Risvik) ISBN 82-03-15203-1
1987 Das serbische Mädchen, fortelling
1990 Die Klangprobe (norsk tittel: Klangprøven, oversatt av Kari og Kjell Risvik) ISBN 82-03-16535-4
1992 Über das Gedächtnis. Reden und Aufsätze, taler og avhandlinger
1994 Die Auflehnung (norsk tittel Opprøret, oversatt av Kari og Kjell Risvik) ISBN 82-03-20172-5
1996 Ludmilla, fortelling
1998 Über den Schmerz, essay
1999 Arnes Nachlaß, roman
2001 Mutmaßungen über die Zukunft der Literatur, essay
2003 Fundbüro, roman
2004 Zaungast,
2008 Schweigeminute, novelle (norsk tittel (2009) Ett minutts stillhet, oversatt av Kari og Kjell Risvik) ISBN 978-82-03-21193-5
2009 Landesbühne, noveller, Hoffmann und Campe, Hamburg 2009 ISBN 978-3-455-30665-1
2009 Der Ostertisch, fortelling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Siegfried Lenz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Siegfried Lenz på Internet Movie Database 
(sv) Siegfried Lenz i Svensk Filmdatabas 
(fr) Siegfried Lenz på Allociné 
(en) Siegfried Lenz på AllMovie 
(en) Siegfried Lenz hos The Movie Database 
(en) Siegfried Lenz på Discogs 
(en) Siegfried Lenz på MusicBrainz