jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Memorat

Memorat betegner i folkloristikken en fortelling om et menneskes møte med det overnaturlige. Det egentlig memorat er førstehåndsmemoratet, opplevd av fortelleren selv, men en opererer også med annenhåndsmemorat. Dette er en fortelling som er videreformidlet i det en forteller en historie en bekjent som har meddelt å ha opplevd noe supranormalt.
Begrepet ble lansert av den svenske folkloristen Carl Wilhelm von Sydow og er blitt brukt på en kildekategori i folketroforskningen. Fabulatet, som er et sagn eller en oppdiktet fortelling, trenger ikke å inneholde reelle trosforestillinger, men memoratet kan vise oss hvilke forklaringsmodeller en opplever, tar i bruk når en unormal opplevelse skal forklares. Folketroforskeren avgrenser memoratet til de fortellingene fortelleren selv har opplevd, men folkediktningsforskeren kan også være interessert i «gjenfortalte memorater». Sydows term svarer et stykke på vei til det Peter Christen Asbjørnsen karakteriserte som huldreeventyr. 
Vanligvis vil fortellingen om det selvopplevde skille seg klart fra det gjenfortalte. Det selvopplevde er preget av sanseopplevelsene, detaljerikt og oftest uten en klar struktur. Det gjenfortalte må nødvendigvis være såpass strukturet at det lar seg huske uavhengig av at man husker sanseopplevelsene. Det gjenfortalte kan vise oss episk teknikk i bruk.

«Men så var det en gong je var ute på fuglelokk – det kunne vel væra mot enden, så i slutningen av augusti måne, for blåbæra var gjord og tyttebæra tok til å bli rau – je satt utmed en sti på ei tuve ne-imellom noen busker, slik at je såg ne-etter stien og et lite dalsøkk, og der var det enda fullt med lyng og tuver; neafor var det noen mørke berghòl. Je hørte høna kakla ne-i lyngen, je lokka og tenkte: får je se deg nå, skal du ha kakla siste gongen. Men så fekk je høre det kom noe tuslandes bak meg på gangstien. Je såg meg ikring, og det var en gammal mann; men det rareste var at han hadde liksom tre bein, og det eine hang og dingla mellom de to andre, me' han gikk ne-over stien. Ja, han gikk inte rektig heller, det var liksom han glei, og borte vart 'n i et av de mørkeste avhòla ne-i dalen.»
Fra Peter Chr. Asbjørnsen: Matthias Skytters historierTypisk for memoratet er at det overnaturlige ikke er identifisert. Mathias skytter setter ikke noe navn på denne skapningen. Slike uspesifiserte overnaturlige vetter kaller folkloristene numen.
For at et memorat skal leve videre i tradisjonen, må det skje en episk omforming til et sagn. Individuelle trekk hos personene viskes ut, mer tilfeldige omstendigheter og detaljer i situasjonen forsvinner, og hendelsen standardiseres i overensstemmelse med rådende oppfatninger om det overnaturlige i miljøet. Memoratet kan etter hvert inngå som et tillegg i et allerede eksisterende sagn, eller danne kjernen til et nytt, men da er det ikke lenger et memorat.
Bevisste fortellere kan også fortelle sagn som memorat. Det vil i tilfelle styrke fortellingens troverdighet. Folkloristen Brynjulf Alver kaller slike «opplevde sagn» for Experience legends.


== Se også ==
Dite
Fabulat
Kriteriumsmotiv
Kronikat


== Litteratur ==
Norsk Folkedikting III. Segner. Oslo, 1963
Ered Luin

Ered Luin eller Blåfjellene er en fiktiv fjellkjede i J.R.R. Tolkiens Midgard. Blåfjellene lå helt i vest i Eriador. Ered Luin er også kalt Blåryggen i Ringenes herre og Ered Lindon.
I det første tidevervet var Ered Luin ennå en hel ubrukket linje som skilte Eriador fra Beleriand. Det var syv elver som sprang ut av fjellene på dens vest side, og landet som disse elvene fløt gjennom ble kalt for Ossiriand, og senere også som Lindon, og derfor ble Ered Luin også kalt Ered Lindon av og til. Dvergenes byer Belegost og Nogrod var også plassert i denne fjellkjeden.
Fjellkjeden ble brutt i valaenes krig mot Morgoth, og midt i kjeden brøt sjøen gjennom, og skapte et nytt utløp for elven Lhûn. I midten av sprekken der Lhûn møtte havet ligger Gråhavnene (Mithlond) i alvenes kongerike Lindon. Når Ered Luin ble snakket om som Lindons grenser ble den også nevnt som Ered Lindon.
I Ardas skapelse var Blåfjellene ment å møte Gråfjellene i sørlandene, og forme den vestre veggen av Midgard, akkurat som Rødfjellene (Orocarni) og Gulfjellene formet den østre veggen. Fjellkjeden Blåfjellene var egentlig forbundet med Rødfjellene ved Ered Engrin eller Jern fjellene (Jern fjellene er ikke det samme som Jernhøene). Men Ardas symmetri ble ødelagt i krigene allerede før De to lampers år.
Ered Lómin

Ered Lómin (De Gjallende Fjell) er en fiktiv fjellkjede i J.R.R. Tolkiens Midgard. Ered Lómin former den vestre kanten av Hithlum. Gjemt i denne fjellkjeden er Cirith Ninniach, some er bevoktet av Noldoenes porter. I tillegg møter den Ered Wethrin i sør hvor den danner Dor-Lómin.
Faslefoss kraftverk

Faslefoss kraftverk er et kraftverk som ligger i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke.
Kraftverket utnytter fallet på 38 m mellom Strondafjorden og Fløafjorden.
Det er installert en kaplanturbin på 18 MW.  Midlere årsproduksjon er på ca. 86 GWh.


== Historie ==
Det første kraftverket var Faslefoss provisoriske kraftverk, trolig fra 1922. Effekt 130 kW, falhøyde ca 6 meter.
Faslefoss 1 sto ferdig i 1933 med en turbin. Effekt på 350 kW med 13,5 meter fall. Det lå på østiden av elven. Ble revet noen år senere, aggregat ble flyttet til Faslefoss 2.Faslefoss 2 sto ferdig i 1939 på vestsiden av elven. Fallhøyde 20 meter til Fjøshølen. 3 aggregater med samlet effekt 2900 kW. Nedlagt da dagens kraftverk stod ferdig i 1980. Rørgaten er fjernet. Bygningen ble overtatt til fiskeoppdrett.
Det var også et kraftverk litt lenger ned i elven som nyttet et fall på 10 meter ned til Fløafjorden. Det var gravd ut en kanal på 220 meter fra dammen til kraftverket. Også det ble nedlagt i 1980, kanalen ble da fylt igjen.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hafslund E-CO
Euarchontoglires

Euarchontoglires er en av de større gruppene som pattedyrene deles i. Gruppen omfatter gnagere og haredyr (Glires), trespissmus (Scandentia) og primater og skjermflygere (Primatomorpha), og omfatter derved om lag halvparten av pattedyrenes arter, hvorav de fleste er gnagere.


== Biologi ==
Eurachontaglirene kjennetegnes med relativt konservativ pattedyranatomi. Alle er sålegjengere eller moderate tågjengere, og alle har fem tær på alle føtter. Med unntak av flodsvin og enkelte primater (for eksempel menneske) er alle artene små eller mellomstore. De fremste paret med fortenner i overkjeven er gjerne større enn de neste fortennene. Mest utviklet er dette hos gnagerne som bare har et enkelt par fortenner, men også hos for eksempel mennesker er det første fortannparet større enn de neste.


== Gruppenavnet ==
Euarchontoglires er satt sammen av to navn, hvorav det ene er påvirket av et tredje:

Archonta var navnet på en gruppe som man antok besto av (stor)flaggermus, primater, skjermflygere og trespissmus. (På grunn av flaggermusenes antatte nære slektskap til primatene ble denne hypotesen spøkefullt omtalt som «Batman-teorien».) Nøye slektskapsanalyser viste imidlertid at flaggermus slett ikke var nært beslektet med verken primater, skjermflygere eller trespissmus. De tre sistnevnte gruppene sammenfattes nå av flere som Euarchonta (der den greske stavelsen eu betyr «egentlig, ekte»). De innbyrdes slektskapsforholdene mellom de tre gruppene er fortsatt noe usikre.
Glires (flertall av latin glis = «syvsover» [dvs. dyret, ikke B-mennesket]) består av gnagere og haredyr, som dermed er hverandres søstergrupper.Som vist i det andre treet nedenfor, under etterkommere, er det imidlertid ikke sikkert, at Euarchonta gyldig. En ny inndeling (se det tredje treet under) plasserer Scandentia (trespissmus) som søstergruppen til Glires og ekskluderer derfor Euarchonta.


== Systematisk inndeling ==


=== Forfedre ===


=== Etterkommere ===
Det første kladogrammet under viser primatenes slektskap til andre grupper, slik man har regnet det i senere år, blant annet i henhold til Kriegs et al. (2007). Det andre kladogrammet viser en nyere inndeling av dette slektskapet, og er i henhold til Meredith et al. (2011) og Zhou et al. (2015). Selv om det ser ut til å være generell enighet om, at Scandentia (trespissmus) har en basal plassering i slektstreet, er det fortsatt usikkerhet knyttet til den nøyaktige plasseringen.

En ny inndeling plasserer Scandentia (trespissmus) som søstergruppen til Glires (gnagere og haredyr) og ekskluderer dermed Euarchonta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Euarchontoglires i Encyclopedia of Life 
(en) Euarchontoglires hos Fossilworks 
(en) Euarchontoglires hos NCBI 
(en) Kategori:Euarchontoglires – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euarchontoglires – detaljert informasjon på Wikispecies
Kloakkdyr

Kloakkdyr (Monotremata) er en liten og særpreget orden med svært primitive pattedyr, som består av to familier med til sammen fire eller fem arter fordelt i tre slekter. En med nebbdyr og tre eller fire arter med maurpinnsvin. En fellesnevner er at artene legger egg, og er så forskjellige fra andre pattedyr at ordenen har fått sin egen underklasse. Alle artene er endemiske for Oseania, nærmere bestemt Australia, Tasmania og Ny-Guinea. Kloakkdyrene er søstergruppen til de egentlige pattedyrene.


== Beskrivelse ==

Navnet refererer til kloakken, som er den zoologiske betegnelsen for en felles åpning av tarm og egg- eller sæd- pluss urinleder. Kloakkdyr er imidlertid ikke de eneste pattedyr med kloakk. Det forekommer også hos blant annet tenreker, gullmuldvarper og enkelte arter spissmus.
Kloakkdyrene legger egg (dvs. er ovipare) og har melkekjertler, men ikke patter.
Ungene slikker altså etter klekkingen melk fra morens hud.
Dyrene har «typiske» pattedyrtrekk (som pels, varmblodighet og et sekundært kjeveledd) bestående av en enkelt knokkel og tre knokler i det indre øret, selv om et sett med tre øreknokler utviklet seg uavhengig hos kloakkdyrene og de resterende pattedyr.
Mens ovipari og kloakken er opprinnelige egenskaper, finner man også flere avledede særtrekk ved kloakkdyrene. Blant disse er at hannene bærer en spore i ankelen. Sporen brukes hos nebbdyrene i kamp mot konkurrenter og for å forsvare eller tilegne seg et territorium, og står i forbindelse med en giftkjertel som kun produserer gift i paringssesongen. Hos maurpinnsvinene er sporen tilbakedannet og giftkjertelen, som har sluttet å produsere gift, er blitt en duftkjertel som skiller ut et voksaktig sekret hannene benytter i kjemisk kommunikasjon. Enten for å signalisere til hunner eller for å markere seg overfor andre hanner. Videre har kloakkdyrene i evolusjonens løp tapt både tenner, skjønt nebbdyr har tenner på barnestadiet, og den høyre eggstokken. Nebbdyrene er også utstyrt med elektroreseptorer. Et særtrekk nebbdyrene blant pattedyr kun deler med delfinarten Sotalia guianensis.
Man anslår at kloakkdyrenes utviklingslinje forgrenet seg fra de øvrige pattedyrenes (Theria) for mellom 160 og 210 millioner år siden. Altså før dinosaurene døde ut.
I utviklingens løp har kloakkdyrene også mistet magesekken.


== Kladogram ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kloakkdyr i Encyclopedia of Life 
(en) Kloakkdyr i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kloakkdyr hos Artsdatabanken 
(en) Kloakkdyr hos Fossilworks 
(en) Kloakkdyr hos ITIS 
(en) Kloakkdyr hos NCBI 
(en) Kategori:Monotremata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monotremata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monotremata – detaljert informasjon på Wikispecies
Tribus (biologi)

Tribus, også kalt stamme, bransje og gren, er en valgfri kategori brukt i den biologiske systematikken. Den brukes når det er hensiktsmessig med et ekstra nivå mellom underfamilie og slekt. Av og til deles en tribus i flere undertribuser.
Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det et rent skjønnsspørsmål hvilke grupper man velger å kalle tribus. Nyere systematikk er mer opptatt av organismenes slektskap eller stamtre enn av kategorier. 
De vitenskapelige navnene har normalt en gjenkjennelig endelse, dannet ut fra roten på typusslektens navn.  

Plantetribus har endelsen -eae, undertribus har endelsen -inae.
Dyretribus og -undertribus er henholdsvis. -ini og -ina.
Berthe Toppenhaug

Berthe Nielsdatter Toppenhaug (født 1764 i Gran, død 22. desember 1840 i Gjerdrum) var en norsk folkemedisiner eller signekjerring. Hun var fra husmannsplassen Toppenhaugen under Hvaleby i Gran, men flytta som voksen til Gjerdrum og bodde på en plass under garden Fjellstad.
Hun er identisk med den Berte Tuppenhaug som Peter Chr. Asbjørnsen skildrer i «Berte Tuppenhaugs fortellinger» fra 1845: «Skarpe, rappe, litt skjeve øyne, fremstående kinnben, en bred nese og gulbrun hudfarge ga Berthes ansikt et fremmed, østerlandsk, nesten hekseaktig uttrykk, og det var da heller ikke å undres over; for hun var den fremste signekjerring på lang lei.» 
Av fortellinga framgår at hun ble tilkalt til sjuke folk i flere bygder på Romerike. Hennes metode var å kombinere legemidler med lesning av trollformler. I et notat gir Asbjørnsen en oppskrift på «Berhe Tuppenhaugs undersalve»: «Det var et Dekokt paa Vievang, Marihand, Tysbast og Flaurogn ... og saa en Blomst som bær Blømme og er synlig en Dag ved St. Hans Tid.» 


== Eksterne lenker ==
Berte Tuppenhaugs fortellinger
System (biologi)

Et system er en ordnet oppstilling av delgruppene av en organismegruppe.
Mens systematikk betegner vitenskapen som klassifiserer organismer, er altså et system ett konkret resultat av en slik klassifiserende aktivitet.
(Selv om systematikk fra tid til annen også brukes for å betegne et system.)
Avhengig av den systematiske filosofien som ligger bak opprettelsen av et gitt system, er systemet en gjengivelse av gruppens stamtre eller tar eks- eller implisitt hensyn til andre faktorer enn slektskap, slik som likhet.


== Eksempel: Virveldyrenes system ==
Det følgende tradisjonelle systemet over virveldyr kan tjene som eksempel:

Et alternativt system for den samme gruppen er dette:

En tredje mulighet er denne:

I og med at systemer er overenskomster, er de viste tre variante like «korrekte», og det fins mange flere tenkelige systemer.
Kjensgjerningen at det fins mange mulige systemer, betyr altså ikke at man «ikke har forsket nok».
Grunnen er en helt annen, nemlig at ulike systematikere vil uttrykke forskjellige ting med et system.
Forskjellene mellom de tre systemene over kan oppsummeres med tre punkter:

Bruk av parafyletiske grupper: Det første systemet benytter seg av parafyletiske (beinfisk og krypdyr), mens de to andre systemene ikke gjør det. Kun de to siste systemene gjør det altså mulig å lese stamtreet ut av systemet.
Rekkefølgen: Det siste systemet har sortert gruppene etter stigende artstall (dvs. av to søstergrupper står den med færrest arter først). Det andre systemet har sortert søstergruppene alfabetisk. Det første systemet har et uklart kriterium for sorteringen, som muligens bygger på den foreldete forestillingen om «utviklingsgrad» (dvs. jo mer en gruppe ligner på pattedyr, desto lenger nede står den i lista).
Bruk av kategorier (som «klasser» og «ordener»): De to første systemene bruker kategorier, mens den tredje ikke gjør det. Siden det andre systemet opererer med mange flere grupper (så å si med et større detaljnivå) enn det første, må den også ta i bruk flere underkategorier. Videre ser man fra en sammenligning av det andre med det tredje alternativet at kategoriene ikke tilfører ytterligere informasjon.Betydningen av systemer har avtatt betraktelig i løpet av de siste par tiårene.
Istedenfor har stamtrær overtatt.
Grunnen er sannsynligvis at stamtrær gir entydig informasjon i tillegg til å ordne organismer, mens systemer kun gjør det siste.


== Se også ==
Slektskap
stamtre
systematikk
Riksdagsvalget i Tyskland 1874

Valget i Tyskland 1874 var det andre føderale valget i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse.


== Resultater ==
Teleologi

Teleologi er læren (gresk λόγος (logos)) om prosessers hensikt eller mål (gresk τέλος (telos)). Det omvendte av teleologi er kontingens.
I skolastikken antok man at alle ting har en iboende tendens til å virkeliggjøre sin eksistensgrunn.
Enhver hendelse kunne dermed tolkes som meningsfull, fordi den hadde som mål å oppnå hensikten bak de involverte tingenes eksistens.
Den ontologiske posisjonen at alle prosesser er teleologiske, dvs. har et dypere mål, kalles finalisme.
I biologien har teleologiske forklaringer blitt erstattet med teleonomiske forklaringer, fordi biologiske prosesser og tilpasninger ser ut som om de har et mål i fremtiden, mens de egentlig har en årsak i fortiden.
Riksdagsvalget i Tyskland 1877

Valget i Tyskland 1877 var det tredje føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse.


== Resultater ==


== Referanser ==
Teleonomi

Teleonomi betegner den tilsynelatende målrettetheten av biologiske prosesser eller egenskaper.
Begrepet ble foreslått av Colin Pittendrigh i 1958 (og videreutviklet av Ernst Mayr) som parallell til teleologi, som er ekte målrettethet.
I biologien falt grunnlaget for teleologiske forklaringer bort da Charles Darwins bok Artenes opprinnelse kom ut i 1859.
Inntil da hadde organismenes tilpasninger blitt forklart med at de var «godt for» noe, f.eks. at vi har øyne for at vi skal kunne se, eller at tigeren har striper for at den ikke oppdages så lett.
Feilen ligger her i at slike forklaringer antar et mål i fremtiden – et organ utvikles for å utøve en viss funksjon når det er ferdigutviklet.
Slike forklaringer impliserer en «plan» eller en forutseende skaper.
Evolusjonsbiologiens forklaring er derimot at organismer har tilpasninger fordi disse i fortiden har vært en fordel og derfor har blitt bevart og/eller forbedret gjennom naturlig seleksjon.
Fordi grunnen til tilpasninger ligger i fortiden, men prosessen ser ut som en teleologisk utvikling, har begrepet teleonomi blitt innført.
For bevisste handlinger hos mennesket har teleologiske forklaringer selvfølgelig fortsatt sin gyldighet.
Også individualutviklingen er teleologisk i den forstand at den har et mål (det kjønnsmodne individet), selv om grunnen til denne utviklingen er teleonomisk.
Glires

Glires eller gnagere og haredyr (fra latin glires - syvsovere) er en gruppe som består av gnagere og haredyr. Tidligere ble haredyr og gnagere sett på som en orden, men det er ganske tydelige anatomiske detaljer som skiller de to gruppene, slik at de i dag har hver sin orden: Enkelttannede- og Dobbelttannede gnagerne.Hypotesen om at disse danner en monofyletisk gruppe, har lenge vært forholdsvis godt akseptert basert på morfologiske egenskaper. Retrotransposon-markører gir entydig støtte til Glires-hypotesen. Enkelte trekk i de to gruppene ser likevel ut til å være analoge trekk, et resultat av konvergent evolusjon. Ifølge data basert på DNA fra cellekjerner er Glires søstergruppen av primatene og deres nærmeste slektninger, slik at de to danner Euarchontoglires, men genetiske data fra bl.a. mitokondrielt DNA har vært mer tvetydige.


== Systematisk inndeling ==
Det første kladogrammet under viser primatenes slektskap til andre grupper, slik man har regnet det i senere år, blant annet i henhold til Kriegs et al. (2007). Det andre kladogrammet viser en nyere inndeling av dette slektskapet, og er i henhold til Meredith et al. (2011) og Zhou et al. (2015). Selv om det ser ut til å være generell enighet om, at Scandentia (trespissmus) har en basal plassering i slektstreet, er det fortsatt usikkerhet knyttet til den nøyaktige plasseringen.

En ny inndeling plasserer Scandentia (trespissmus) som søstergruppen til Glires (gnagere og haredyr) og ekskluderer dermed Euarchonta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glires i Encyclopedia of Life 
(en) Glires hos Fossilworks 
(en) Glires hos NCBI 
(en) Kategori:Glires – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Riksdagsvalget i Tyskland 1878

Valget i Tyskland 1878 var det fjerde føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse.


== Results ==


== Referanser ==
Riksdagsvalget i Tyskland 1912

Valget i Tyskland 1912 var det 13. føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse. Ved dette valget gjorde SPD sitt gjennombrudd og ble største parti. Det mer enn doblet antall seter i Riksdagen siden valget i 1907.


== Resultater ==
Valget i Tyskland 1919

Valget i Tyskland 1919 var det 14. føderale valg i Tyskland etter den tyske riksgrunnleggelse. Samtidig var det valg til en forfatningsgivende nasjonalforsamling etter monarkiets undergang ved slutten av første verdenskrig.
Parlamentet møttes i Weimar og vedtok den andre tyske riksforfatningen.


== Resultater ==
Herpetologi

Herpetologi (gresk ἑρπετόν [herpeton] = «krypdyr») er læren om (amfibier og) krypdyr, og utgjør dermed en gren av zoologien.
Amfibiene omfatter frosker, padder og salamandere. Krypdyrene (reptilene) omfatter slanger, øgler (firfisle og stålorm), skilpadder, krokodiller og broøgler (tuatara). 
Herptiler er en fellesbetegnelse på amfibier og krypdyr.


== Noen kjente herpetologer ==
Austin Stevens
Steve Irwin
Jeff Corwin


== Referanser ==
Iktyologi

Iktyologi (gresk ιχθύς [ichthys] = «fisk») er læren om fiskene, og utgjør dermed en gren av zoologien. Vitenskapen er særskilt innrettet på grunnleggende studier av fisker, såsom deres systematikk, morfologi, biogeografi, atferd og betydning innen økologien.
Det eksisterer rundt 25 000 arter av fisk, noe som gjør dem til den største gruppen virveldyr.
Ca. 250 nye arter blir offisielt klassifisert av vitenskapen hvert år.
Moderne iktyologi har sine røtter hos den svenske biologen Peter Artedi (1705–1735), som regnes som grunnlegger av iktyologien som vitenskap gjennom sitt verk Ichthyologia fra 1738. Artedi var nær venn med Carl von Linné, som gav ut Ichthyologia etter forfatterens død.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av iktyolog
Malakologi

Malakologi (gresk μαλακός [malakos] = «myk») er læren om bløtdyr, og utgjør dermed en gren av zoologien. Malakologien oppsto som gren på 1800-tallet, for å skille studiene fra de rene studiene av bløtdyrskall, konkologi.
Mammalogi

Mammalogi er læren om pattedyr (Mammalia), og utgjør dermed en gren av zoologien. En faglærd kalles en mammalog, men det er ikke like vanlig å bruke denne yrkestittelen. Det er mer vanlig å tittelere seg enten biolog eller zoolog.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av mammalog Arkivert 6. november 2009 hos Wayback Machine.