jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Drømmenovelle

Drømmenovelle (Traumnovelle) av Arthur Schnitzler ble gitt ut i 1926. Boka ble utgitt på norsk av Gyldendal i 1999. Den handler om ekteparet Fridolin og Albertine som drømmer om å ha forhold utenfor ekteskapet. Men denne drømmen endrer forholdet mellom dem. Boka er grunnlaget for filmen Eyes Wide Shut (1999) av Stanley Kubrick. 


== Eksterne lenker ==
Arthur Schnitzler, Drømmenovelle Arkivert 11. juli 2006 hos Wayback Machine.. Gyldendal 1999. Oversatt av Sverre Dahl. 144 sider, ISBN 82-05-25683-7
Arthur Schnitzler

Arthur Schnitzler (født 15. mai 1862, død 21. oktober 1931) var en østerriksk lege og forfatter. Han ble født Wien, hvor han også studerte medisin og arbeidet som lege. Men han sluttet som lege for å skrive, og er kjent for å ha skrevet bøker med svært direkte språk om seksuelle emner. Han skrev en rekke skuespill og noveller, mest kjent er trolig Drømmenovelle (Traumnovelle) fra 1925 som ble grunnlaget for Stanley Kubricks film Eyes Wide Shut.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fausto Cercignani, Studia schnitzleriana, Alessandria, Edizioni dell'Orso, 1991.
Giuseppe Farese, Arthur Schnitzler. Ein Leben in Wien 1862-1931, Beck, München, 1999.
Jacques Le Rider, Arthur Schnitzler ou la Belle Époque viennoise. Dagmar C. G. Lorenz (ed.), A Companion to the Works of Arthur Schnitzler, Rochester (N.Y.), Camden House, 2003.
Theodor Reik, Arthur Schnitzler als Psychologe, Minden, 1913.
Ulrich Weinzierl, Arthur Schnitzler. Lieben, Träumen, Sterben. S. Fischer, Frankfurt am Main, 1994.


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Schnitzler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arthur Schnitzler på Internet Movie Database 
(no) Arthur Schnitzler hos Nationaltheatret 
(sv) Arthur Schnitzler i Svensk Filmdatabas 
(da) Arthur Schnitzler på Filmdatabasen 
(da) Arthur Schnitzler på danskfilmogtv.dk 
(fr) Arthur Schnitzler på Allociné 
(en) Arthur Schnitzler på AllMovie 
(en) Arthur Schnitzler hos The Movie Database 
(en) Arthur Schnitzler hos Internet Broadway Database 
(en) Arthur Schnitzler på Discogs 
(en) Arthur Schnitzler på MusicBrainz
Ulvhild Håkonsdatter

Ulvhild Håkonsdatter (født ca. 1095, død 1148) var dronning av Sverige på 1100-tallet, som var sterkt involvert i nordisk stormaktspolitikk, blant annet ble det påstått at hun var en giftmorder og en viljesterk intrigemaker.
Ulvhild var av god norsk ætt. Hennes far var jarl og stormannen Håkon Finnsson fra Buskerud, sønn av Finn Håreksson, som var sønn av Hårek Øyvindsson på Tjøtta i Hålogaland, sønn av den store skalden Øyvind Skaldespiller Finnsson.
Ulvhild var gift med:

1116: Inge den yngre (Halsteinsson) (1075–1125), svensk konge
1130: Nils av Danmark (Sveinsson) (1064–1134), dansk konge
1134: Sverker den eldre (1100–1156), svensk kongeI 1116 ble Ulvhild gift med den svenske kongen Inge den yngre. I 1118 blir det sagt at det var hun som klarte å egge Inge til å myrde sin medregent og eldre bror kong Filip. I 1125 ble Inge forgiftet med «en ond drikk» i Vreta, og bak mordet ble det påstått at hans norske hustru Ulvhild sto ansvarlig.
I 1130 giftet hun seg med kong Nils Sveinsson av Danmark, far til Magnus den sterke som regjerte over en bit av Sverige. Samme år myrdet Magnus sin fetter Knut Lavard og sto således bak Danmarkhistoriens mest berømte mord og som også kastet Danmark ut i en opprivende borgerkrig. Enkelte har forsøkt å framstille Ulvhild som hjernen bak mordet. Når kong Inge blir drept i borgerkrigen rømmer hun fra Danmark og oppsøker Sverker, høvding eller konge i Østgøtland, og klarte å overtale ham til å tro at han ville kunne bli akseptert som konge også Vestgøtland om hun ble hans make. Ulvhild fikk rett og i 1130 ble Sverker hyllet som hele Sveriges konge. Han kalles for Sverker den eldre for å skille ham fra sønnesønnen Sverker Karlsson den yngre.
Hennes barn:

Johan Sverkersson (ble slått i hjel på grunn av et kvinnerov i 1150).
Karl Sverkersson av Sverige (født 1130, konge i tidsrommet 1161–1167).
Sune Sverkersson, også kjent som Sune Sik, (1132 – ) er muligens en oppdiktet person.
Ingegerd, en datter som i 1156 ble gift med Magnus den sterkes sønn Knut Magnusson.Moderne historikere er skeptiske til anklagelsene om at Ulvhild var den «onde» kvinne som den umiddelbare ettertiden har beskrevet henne som, men at hun må ha vært viljesterk og handlekraftig synes sannsynlig.
Gjennom sin byrd og sine ekteskap fikk Ulvhild et betydningsfullt kontaktnett av forbindelser og sannsynligvis også store personlige økonomiske tilganger. Hun var en personlig venn med erkebiskop Eskil i Lund, som igjen sto i nær kontakt med Bernhard av Clairvaux. Dette kontaktnettet hadde hun med seg i ekteskapet med Sverker og det var hun som tok initiativet til å be cistercienserne til Østergøtland. Sammen med Sverker grunnla hun Alvastra kloster ved at hun i 1143 overlot kongsgården Alvastra til munkene. Senere også Nydala kloster. I 1148 døde hun, sannsynligvis på Alvastra hvor hun ble begravd.


== Referanser ==
Ryavallen

Ryavallen er idrettsarena i Borås, Sverige. Den innvigdes 17. august 1941 og har en publikumkapasitet på rundt 19 000. Den er 105 x 68 meter. Den var frem til 2005 fotballklubben Elfsborgs hjemmearena. Men etter at den nye arenaen Borås Arena ble bygd brukes Ryavallen mest til friidrett. 
Det ble under VM i fotball 1958 spilt to kamper på arenaen:

Sovjetunionen  - Østerrike 2-0 (21 239 tilskuere)
England - Østerrike  2-2 (16 800 tilskuere)
Roberto Laiseka

Roberto Laiseka Jaio (født 17. juli 1969 i Guernica i den baskiske provinsen Viscaya) er en tidligere spansk syklist. Han ble proff i Euskaltel-Euskadi i 1994, og syklet for laget til han la opp etter 2006-sesongen. Laiseka har alltid vært en såkalt "ren klatrer", altså en rytter som kun trives i motbakkene, men der trives han til gjengjeld veldig godt. Blant Laisekas mer kjente seire er én etappeseier i Tour de France og fire seire i Vuelta a España. Samtlige av dem har kommet på fjelletapper.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Laiseka – ProCyclingStats 
(en) Roberto Laiseka – Cycling Archives 
(en) Roberto Laiseka – Cycling Quotient
Hunnselva

Hunnselva er en elv som renner fra utløpet av Einafjorden ved tettstedet Eina i Vestre Toten kommune nordover forbi Reinsvoll, Raufoss og Hunndalen før den renner ut i Mjøsa på Gjøvik. I Gjøvik deler elva bysentrum i de to bydelene Nordbyen og Sørbyen.
Før dagens form var navnet Hunn som sannsynligvis kommer fra et angelsaksisk ord som betyr "jakt/bytte" (Húð) og som senere ga navn til garden Hunn i Vardal. Tettstedet Hunndalen sør i Gjøvik kommune har også sitt opphav i dette elvenavnet.
Hunnselva deler Toten i et område med kalkrike mineraler øst for elva og mindre kalkrike bergarter på vestsiden. Det er mye mer jordbruk på østsiden av elva.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Borås Arena

Borås Arena er en fotballarena i Borås, Sverige. Den er hjemmebane for Elfsborg, som tidligere spilte på Ryavallen. 
Anlegget stod klar til seriestart i 2005, og ligger i nærheten av shoppingområdet Knalleland. Den første fotballkampen ble spilt 17. april 2005 mellom IF Elfsborg og Örgryte IS, hvor hjemmelaget vant 1-0 etter mål av Daniel Mobaeck. Publikumsrekorden er fra 4. juli 2005 da 17 070 tilskuere så kampen Elfsborg-Kalmar FF. 


== Bildegalleri ==
Nødlanding (film)

Nødlanding er et norsk drama og krigsfilm fra 1952. Manus og regi var ved Arne Skouen. I hovedrollen spiller Henki Kolstad. Musikken var ved Gunnar Sønstevold. Flere av filmens scener ble spilt inn i Brunlanes.


== Handlingen ==
Under den andre verdenskrig styrter et amerikansk bombefly ved kysten, og i nærheten er noen motstandsmenn på oppdrag. Flygerne hopper ut i fallskjerm og lander på forskjellige steder, men til tross for tyskernes finkjemming av området lykkes det motstandsfolkene å få samlet dem med god hjelp fra stedets lege Knut og den unge gartneren Hans (Henki Kolstad).
Amerikanerne blir skjult på loftet i den lokale kirken, som er et sentrum for motstandsbevegelsen. Nettet strammes da skjulestedet blir oppdaget av en beryktet angiver som går under navnet «Stråmann» (Bjarne Andersen), og snart må Hans og motstandsmennene satse alt på å få smuglet amerikanerne om bord på en illegal båt-forbindelse til Sverige.


== Skuespillere ==
Henki Kolstad som Hans
Jack Kennedy som kaptein Eddie.
Randi Kolstad som Kristin
Bjarne Andersen som Stråmannen
Jens Bolling som Knut
Einar Vaage som Edvartsen, kirketjener
Samuel Matlowsky som sersjant Leo.
Lee Payant som Fiorello.
John Robbins som sersjant Don.
Lee Zimmer som sersjant Steve.
Chris Bugge som Mart.
Joachim Holst-Jensen som Willie.
Svein Byhring som Småen.
Olav Storm Iversen som Skipper på skøyte
Marit Klæbo som Maja
Bjørn Næss som Bilettør på ferje
Rolf Sand som Henrik, en lastebil-sjåfør.
Tom Tellefsen som telegrafist.
Anne-Cath. Vestly som en malerinne.
Ottar Wicklund som en tysk underoffiser


== Eksterne lenker ==
(en) Nødlanding på Internet Movie Database 
(no) Nødlanding i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Nødlanding hos Filmfront 
(sv) Nødlanding i Svensk Filmdatabas 
(nl) Nødlanding på MovieMeter
Morten Skallerud

Morten Skallerud (født 14. juli 1954) er en norsk filmfotograf og filmregissør. Han driver Camera Magica, et firma for produksjon av film og utleie av filmutstyr i Oslo. 


== Utvalgte filmer ==
Året gjennom Børfjord, 1991 12 minutter
Ti tusen år under jorda, 1995
Arktisk lys 32 minutter
Nordlyset danser 8:30 minutter
Smale spor av et århundre, 2003 4:30 minutter


== Eksterne lenker ==
Camera Magica
(en) Morten Skallerud på Internet Movie Database 
(sv) Morten Skallerud i Svensk Filmdatabas 
(da) Morten Skallerud på Filmdatabasen 
(da) Morten Skallerud på Scope 
(fr) Morten Skallerud på Allociné 
(en) Morten Skallerud på AllMovie 
(en) Morten Skallerud hos The Movie Database
Jernvallen

Jernvallen er en idrettsarena i Sandviken, Gästrikland, Sverige som brukes til bandy og fotball. Jernvallen er hjemmearenaen til bandyklubben Sandvikens AIK og  fotballklubben Sandvikens IF.
Det ble i 1958 spilt to VM-kamper i fotball på Jernvallen:

Ungarn – Wales 1-1 (15 343 tilskuere)
Ungarn – Mexico 4-0 (13 310 tilskuere)Publikumrekord:

fotball: 20 288 tilskuere på kampen mellom Sandvikens IF og IFK Norrköping i 1957.
bandy: 5 880 tilskuere på kampen mellom Sandvikens AIK og Vetlanda BK i 1988.Jernvallen ble kåret til Årets bandyarena av spillerne i 1995, 1996, 1997 og 1998.
Brim Hilt

Brim Hilt (opprinnelig fornavn Torstein; født 18. juni 1955, død 12. juni 2018 i Minca, Colombia) var en norsk forfatter, oversetter og forlegger.Sammen med Bjørn Hansteen drev han Forfatterforlaget, Hilt & Hansteen og bokklubben Energica.


== Bibliografi ==
Snille snille Norge – roman (1978)
Når nevene er knytta i hverandre – diktroman (1976)


== Familie ==
Han var sønn av billedhuggeren Odd Hilt.


== Referanser ==
Bjørn Hansteen-Fossum

Bjørn Hansteen Fossum (født 1955) er en norsk forlegger. 
Sammen med Torstein Hilt har han drevet Forfatterforlaget og Hilt & Hansteen. 


== Referanser ==
Gudmund Vindland

Gudmund Vindland  er et pseudonym for en norsk forfatter født 15. oktober 1949 på Gjøvik og oppvokst i Nittedal nord for Oslo. Hans opprinnelige navn var Pettersen, senere Gudmund Justås og nå Gudmund Vindsun. Han er mest kjent for sin debutroman fra 1979, Villskudd, som blant annet handler om hans forhold til forfatteren Jens Bjørneboe, som varte fra 1972 til 1975.
Nøkkelromanen Villskudd – Sangen til Jens har blitt solgt i over 100 000 eksemplarer. Den blir av mange homofile nevnt som en viktig inspirasjon til å stå frem med sin legning.
Boka Stjerneskudd var en slags fortsettelse på Villskudd, og det er planlagt en ny bok i rekken. I desember 2010 presenterte forfatteren deler av bokmanuset offentlig, i media lansert som «tredje bok i trilogien».


== Bibliografi ==
1979: Villskudd – Sangen til Jens
1980: Tigerpuddelen Tilla Tidtrøyte og hennes bestialske bibeltolkninger
1989: Stjerneskudd
2006: Korinternes gjerninger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gaysir: Vellykket Villskudd-jubileum. Artikkel
NRK: Homobok fyller 25 år. Artikkel [død lenke]
Juritzen Forlag: Vindland om seg selv Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine. [død lenke]
Om radiodokumentaren «Arven fra Jens» på NRK.NO [død lenke i artikkel]
Intervju med Vindland i Blikk
Rimnersvallen

Rimnersvallen er en idrettsarena i Uddevalla, Sverige for fotball og friidrett. Den ble tatt i bruk  30. juli 1922 og ble ombygd til fotball-VM i 1958.  Den har i dag en publikumkapasitet på 12 000 tilskuere. Den er 105 x 65 meter og er hjemmearenaen til IK Oddevold og Uddevalla IS. I forbindelse med Svenska Fotbollförbundets 100 års- jubileum i 2004 ble det arrangert en damelandskamp mellom Norge og Sverige på arenaen, Norge vant med 4-0.
Det ble i 1958 spilt en VM-kamp i fotball på Rimnersvallen:

Brasil – Østerrike 3-0 (17 778 tilskuere) hvilket er publikumrekord for Rimnersvallen.
Therese Nortvedt

Therese Nortvedt (født 23. juli 1953) er en norsk billedkunstner.
Nortvedt er utdannet blant annet ved Statens kunstakademi i Oslo, og har hatt separatutstillinger i en rekke land. Hennes verker er innkjøpt av blant annet Museet for samtidskunst, Astrup Fearnly Samlingen, Nasjonalgalleriet og Norsk kulturråd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Therese Nortvedts hjemmeside
Inge den yngre

Inge den yngre var svensk konge fra omkring 1110 til begynnelsen av 1120-tallet.Han var sønn av Halstein av Sverige, bror til Filip av Sverige (Fillipus), nevø til Inge Stenkilsson den eldre. Han tilhørte Stenkilætten. Fra omkring 1110 til 1118 hadde han felles regime sammen med broren Filip, som døde omkring 1118.
Inge den yngre kan muligens han vært gift med Sankt Ragnhild av Södertälje, men den informasjon finnes også om hans onkel Inge den eldre. Det er mer sikkert at han var gift med norske Ulvhild Håkonsdatter (c.1090–1148) som kom fra den gamle Hålogalandsætten på Tjøtta. Ulvhild, en viljesterk og på mange måter en imponerende, skjønt også kraftig baktalt kvinne, var etter Inge den yngres død, først gift med den danske kongen Nils av Danmark og deretter med en ny svensk konge, Sverker den eldre.
Det er svært liten kunnskap om Inge den yngres regjeringstid. Muligens tok Norge området Jämtland tilbake fra Sverige igjen i 1111, og i forbindelse med Inge en yngres død på begynnelsen av 1120-tallet ble situasjonen i riket kaotisk, noe som ble utnyttet av kongene i Norge og i Danmark. I forbindelse med dette dro Sigurd Jorsalfare fra Norge på et korstog til traktene rundt Kalmar. Rundt 1500 kyr og andre kostbarheter skal nordmannen ha fått med seg. Dessuten ble en del hedenske smålendinger «omvendt».
Inge den yngre skal ha vært lite populær, i motsetningen til sin bror Filip. Derfor skal vestgøterne ha valgt Ragnvald Knaphövde og danske Magnus den sterke til konge allerede mens Inge den yngre fortsatt levde. Likevel beskrives begge brødrene i positive ordlag i Vestgøtalovens kongeliste.
En kong Kol skal under Inge den yngres tid ha gjort Østergøtland uavhengig.
Inge den yngre skal ha blitt forgiftet av en «ond» drikk i Østergøtland, muligens i Vreta. Hans norske hustru ble i nær samtid mistenkt for å ha bidratt til at han ble forgiftet, men moderne historikere mener at denne mistanken smaker litt for mye av kvinneforakt, at en ond handling må være begått av en ond kvinne. I den grav i Vreta kloster hvor Inge den yngre og Filip menes å ligge finnes det skjeletter av to svært langvokste personer, nærmere bestemt 1,98 og 2,02 meter lange, hvilket er svært mye for middelalderen, men om dette er korrekt er det en indikasjon på at kongegravene er korrekte ettersom Stenkilsætten skal ha vært høye menn. Med Inge den yngres død var også Stenkilætten utdød.


== Referanser ==
Nikolaikirken

Nikolaikirken kan vise til kirker oppkalt etter St. Nikolaus på en rekke steder:

Nikolaikirken på Gran, Oppland
Nikolaikirken i Oslo, fra middelalderen, antakelig sognekirke for områder utenfor byen
Nikolaikirken i Bergen, fra middelalderen, antakelig sognekirke for nordmenn
Nikolaikirken (Leipzig)
Nikolaikirken i ruinparken, Borgarsyssel museum i Sarpsborg
Kunsthallen Nikolaj, tidligere Sankt Nicolai kirke i København nedbrent 1795.
Køge kirke, også kjent som Sankt Nicolai kirke.
Charles Edward Stuart

Charles Edward Louis John Casimir Silvester Maria Stuart (født 31. desember 1720 i Roma, død 31. januar 1788 samme sted) var den jakobittiske pretendenten til tronene i England, Skottland og Irland. Han var alminnelig kjent som «Bonnie Prince Charlie». Charles var sønn av James Francis Edward Stuart, som igjen var sønn av kong Jakob II av England og Irland/Jakob VII av Skottland, som hadde blitt avsatt i 1688. Hans mor var Maria Clementina Sobieski, en polsk prinsesse som var datter av kronprins Jakob Ludvig Sobieski og Hedwig Elisabeth Amalie av Bayern-Pfalz-Neuburg. Etter farens død ble han anerkjent av jakobittene som Karl III. Av sine motstandere ble han kalt The Young Pretender. Han forsøkte å gjenvinne tronene med militærmakt.
I 1814 publiserte forfatteren Sir Walter Scott romanen Waverley, der Bonnie Prince Charlie er hovedpersonen. Romanen var Scotts første prosa-verk, og ble først utgitt anonymt. Den ble voldsomt populær, og Scotts senere utgivelser ble avertert som bøker fra Waverleys forfatters hånd. 


== Se også ==
Flora MacDonald – hans redningskvinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Charles Edward Stuart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HOMR

«HOMR» er den niende episoden i TV-serien Simpsons' tolvte sesong. Episoden ligner fortellingen Flowers for Algernon, som Daniel Keyes publiserte først som novelle, så roman. Tittelen er en referanse til filmversjonen av romanen, Charly


== Handling ==
Familien Simpson besøker en animasjonsmesse, the Sick, Twisted, and Totally F***ed Up Animation Festival, og når Homer ankommer ser han Animotion, en animert innretning som lager tegnefilm av menneskers bevegelser. Homer liker den så godt at han investerer familiens oppsparte midler på Animotion. Like etter at han gjør investeringer går imidlertid selskapet super-duper-konkurs. For å tjene tilbake familiens sparepenger får Homer seg jobb på et medisinsk testsenter. Under et av eksperimentene finner legene det som ser ut til å være en fargestift i Homers hjerne, noe som kan forklare hvorfor Homer er så stor idiot.
Homer tror han kan ha en fargestift i hjernen på grunn av at han dyttet en hel eske fargestifter opp i nesa som barn, men nøs ut alle unntatt én. Etter at fargestiften fjernes øker Homers IQ til 105 (altså 5 poeng over gjennomsnittet), noe som gjør at han knytter sterkere bånd med Lisa. Han skriver siden en rapport om atomkraftverkets sikkerhet, og kraftverket blir fremstilt i avisene på grunn av den store mengden sikkerhetsbrudd som finnes der. C. Montgomery Burns tvinges til å stenge kraftverket og gi alle ansatte sparken. Homers venner vil ikke ha mer med ham å gjøre, og Homer blir til og med nektet adgang til Moe's Tavern. Lisa forsøker å forklare med en graf at når man blir smartere, blir man mindre lykkelig. Det er opp til Homer å få fargestiften tilbake i hjernen igjen, og med hjelp fra Moe – som sier han er en ulisensiert kirurg – får han satt den på plass og returnerer til sitt gode, gamle, dumme seg igjen. Før kirurgien skriver Homer et brev til Lisa der han forklarer at han nå forstår hvordan det er å være smart som Lisa. Istedenfor å bli sint på faren, ender episoden med at Lisa omfavner Homer.
Rättsmedicinalverket

Rättsmedicinalverket (RMV) er en svensk myndighet som har ansvar for rettspsykiatri, rettsmedisin, rettskjemi samt rettsgenetikk. Verket holder til på 10 plasser i landet, med en stor del i Linköping.
Verket gjør utredninger og medisinske undersøkelser for det øvrige rettsvesenet. Det bedømmer også om lovbrytere har en psykisk forstyrrelse eller ikke (såkalt rettspsykiatrisk undersøkelse), kontrollerer narkotikapåvirkning, gjør farskapstest og undersøker unaturlige dødsfall.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Statens kriminaltekniska laboratorium

Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL) var fra 1975 i Linköping og sorterte under Rikspolisstyrelsen. SKL hadde cirka 230 ansatte eksperter på diverse vitenskapelige områder. Ved laboratoriet ble det utført kriminaltekniske undersøkelser, hovedsakelig for politi, påtalemyndighet og domstoler. En stor del av undersøkelsene gjaldt spor fra åsteder som var samlet inn av politiet, alt fra fingeravtrykk og hårstrå til prøveskyting av våpen. Også DNA-testing og DNA-registeret ble forvaltet av SKL.
SKL ble erstattet av Nationellt forensiskt centrum fra 2015.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
SKL

SKL kan bety:

Statens kriminaltekniska laboratorium
Sveriges Kommuner och Landsting
Juliette Lewis

Juliette Lewis (født 21. juni 1973 i Los Angeles i California) er en Oscar-nominert amerikansk skuespiller og musiker. 
Hennes far er skuespilleren Geoffrey Lewis, og hennes mor en grafisk designer. Lewis har ønsket å bli skuespiller fra hun var seks år gammel, og fikk sin første rolle på TV da hun var tolv. Hun har opptrådt i over førti filmer og TV-filmer. Hun var sammen med skuespilleren Brad Pitt i flere år, og spilte sammen med ham i filmene Kalifornia and Too Young to Die?.
Lewis ble nominert til en Oscar-pris i 1992 for filmen Cape Fear. Hun ble nominert til en Emmy-pris i 2001 for sin opptreden i My Louisiana Sky.
Lewis har også en karriere innen musikk, der hun leder en gruppe kalt Juliette and the Licks, som har utgitt en rekke innspillinger og samarbeidet med Dave Grohl fra Nirvana, Foo Fighters mm. Hun har også samarbeidet med The Prodigy og synger på albumet Always Outnumbered, Never Outgunned, på låtene "Spitfire", "Get Up Get Off" og "Hot Ride". Juliette and the Licks spilte på Quartfestivalen i Kristiansand 4. juli 2007.


== Utvalgt filmografi ==


== Artikler ==
Juliette Lewis, a Scientology Defender Softpedia, 25. juli 2005[1]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Juliette Lewis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juliette Lewis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juliette Lewis på Internet Movie Database 
(sv) Juliette Lewis i Svensk Filmdatabas 
(da) Juliette Lewis på Filmdatabasen 
(da) Juliette Lewis på Scope 
(fr) Juliette Lewis på Allociné 
(en) Juliette Lewis på AllMovie 
(en) Juliette Lewis hos Turner Classic Movies 
(en) Juliette Lewis hos Rotten Tomatoes 
(en) Juliette Lewis hos The Movie Database 
(en) Juliette Lewis på Discogs 
(en) Juliette Lewis på MusicBrainz 
(en) Juliette Lewis på Spotify 
(en) Juliette Lewis på Songkick 
(en) Juliette Lewis på Genius — sangtekster 
(en) Juliette Lewis på AllMusic 
Juliette Lewis på Twitter 
Juliette Lewis på Instagram 
Juliette Lewis på Myspace
Claude Makélélé

Claude Makélélé Sinda (født 18. februar 1973) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Etter opphold i Frankrike og Spania ble Makélélé solgt fra Real Madrid til Chelsea for 20 millioner euro foran sesongen 2003/2004.
Makélélé ble fransk og spansk ligamester for henholdsvis Nantes og Real Madrid, og i 2002 var han med på å vinne Mesterligaen for Real Madrid. De to siste årene (2005 og 2006) var han med på å vinne Premier League i England.
Den 11. september 2004 offentliggjorde Makélélé at han trakk seg fra videre landslagsspill. Senere ombestemte han seg, og gjorde comeback samtidig med Zinedine Zidane og Lilian Thuram.
Makélélé gikk fra Chelsea til PSG på free transfer 21. juli 2008, og spilte der til han la opp etter 2010/2011-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Claude Makélélé – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Claude Makélélé – Olympedia 
(en) Claude Makélélé – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Claude Makélélé – FIFA 
(en) Claude Makélélé – UEFA 
(fr) Claude Makélélé – LÉquipe 
(en) Claude Makélélé – Transfermarkt 
(en) Claude Makélélé – Transfermarkt (manager) 
(en) Claude Makélélé – national-football-teams.com 
(en) Claude Makélélé – WorldFootball.net