jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zyklon B

Zyklon B var varemerket for et middel mot skadedyr med virkestoffet blåsyre. Fra 1941 ble det brukt til gassing av mennesker i flere av nazistenes tilintetgjørelsesleirer. Det tyske kjemiselskapet IG Farben var sentral i produksjonen av Zyklon B, ved at selskapet hadde en kontrollerende aksjepost i firmaet Degesch, som produserte Zyklon B.
Zyklon B besto av små kuler eller skiver av trefiber eller lignende porøst materiale, som var impregnert med flytende blåsyre. Produktet ble markedsført i lufttette bokser, og blåsyren fordampet raskt når boksene ble åpnet og innholdet kom i kontakt med luft.
Zyklon B var altså et husholdningsprodukt opprinnelig markedsført til bekjempelse av skadedyr. Også i nazitysklands konsentrasjonsleirer ble Zyklon B brukt til desinfeksjon. Etter hvert ble stoffet tatt i bruk til å utføre massedrap.
Zyklon B ble hovedsakelig benyttet til massedrap i gasskamrene i Auschwitz-Birkenau og i utryddelsesleiren Majdanek. I de andre utryddelsesleirene ble ofrene avlivet ved hjelp av CO-holdig eksos, blant annet ved bruk av gassvogner.


== Litteratur ==
Jean-Claude Pressac:  Auschwitz. Technique and operation of the Gas Chambers. (Beate Klarfeld Foundation) New York 1989  – Denne boken er antagelig den mest utførlige om emnet (ca. 550 s.). Den trykte utgaven er vanskelig å få tak i, men alt foreligger på internett: [1].
Jean-Claude Pressac: Die Krematorien von Auschwitz: Die Technik des Massenmordes. Piper Verlag, Neuauflage München 1995, ISBN 3-492-12193-4
Jürgen Kalthoff, Martin Werner: Die Händler des Zyklon B. Tesch & Stabenow. Eine Firmengeschichte zwischen Hamburg und Auschwitz. VSA-Verlag, Hamburg 1988, ISBN 3-87975-713-5


== Eksterne lenker ==
Zyklon-b
Feil

Feil betegner en uoverensstemmelse mellom noe og enten sannheten eller en vedtatt standard.
Begrepet har spesifikke betydningen i ulike sammenhenger:

Basketball: se feil (basketball).
Empirisk vitenskap: se feilmargin og målefeil.
Logikk: se sann- og falskhet.
Matematikk: se absolutt feil, feilgrense, feilregning, relativ feil.
Rettskrivning: se stavefeil.
Statistikk: se feilmargin, standardfeil, type-I-feil, type-II-feil.
Mufti

En mufti (arabisk: مفتى ) er en  islamsk lærd som fortolker og appliserer islamsk rett (sharia) og som har myndighet til å utstede fatwaer (eller fataawa, som er den arabiske flertallsformen).
I teokratier som Saudi-Arabia og Iran, og i visse land der grunnloven hviler på sharialoven, som i Egypt, kan stormuftien ta stilling til om en dødsdom er i pakt med islamsk jurisprudens og sharialoven, og kan i visse tilfeller omgjøre kriminaldomstolenes kjennelser. 
I motsetning til hva som antas av både muslimer og ikkemuslimer, er en  fatwa ikke bindende for alle som bekjenner seg til den islamsk tro.
Stormufti

Stormufti er en tittel som benyttes om den mufti som er den høyeste embedsbærer innen det religiøse rettsvesen i et sunni muslimsk land.
Stormuftien kan gi rettsbelæringer og edikter, fatwa, som fortolker islamsk lov. Dette skjer gjerne etter henvendelse fra privatpersoner i egne rettsanliggender, men kan også gis for å assistere dommere i enkeltsaker eller i saker av generisk samme karakter. Stormuftiens fataawa (flertall av fatwa) er ikke bindende eller presendensdannende for borgerlige lover vedrørende ekteskap, skilsmisse eller arv. Som regel er stormuftiens anbefalinger heller ikke bindende innen kriminalretten.
I Det ottomanske rike var stormuftien en statlig embedsmann, og den høyeste av stormuftiene var i Istanbul. Britene videreførte stormuftiembedet i noen av de muslimske områder som kom under deres kontroll etter første verdenskrig, og blant dem var det stormuftien av Jerusalem som ble tillagt den største politiske vekt.
Gutt (bok)

Gutt (engelsk Boy) er en selvbiografi av Roald Dahl, skrevet for barn og utgitt i 1984. Den norske oversettelsen ved Tor Edvin Dahl utkom i 1986.En stor del av boken handler om hendelser på kostskolen. Noe er fra sommerferiene i Norge. Boken avsluttes med at Dahl får jobb i Øst-Afrika, og reiser dit. Hendelsene der skildres i På egne vinger (norsk utgave 1987).


== Handling ==
Roald Dahls far Harald Dahl og mor Sofie Hesselberg var nordmenn som emigrerte til Wales før første verdenskrig - og slo seg ned i Cardiff. Harald ble utsatt for en uheldig ulykke som tenåring på slutten av 1870-tallet, når han brakk venstre arm i det han forsøkte å fikse taket på familiens hjem og deretter falt av stigen. En doktor ble tilkalt, men var beruset ved ankomst og Harald fikk feil diagnose. Som resultat ble Haralds arm svært skadet. Legene innså at de hadde gjort en feil, og den eneste måten å ikke holde ham i den tilstanden var å amputere venstre arm. Harald levde med en arm resten av livet, men han lot ikke mangelen på en arm hindre ham.
Harald Dahl fikk to barn sammen med sin første kone, Marie, som døde kort tid etter fødselen av deres andre barn. Harald giftet seg deretter med Sofie Magdalene Hesselberg - Roalds mor. Harald var mer enn 20 år eldre enn Sofie, han var født i 1863 og hun var født i 1885. Når Roald Dahl ble født i 1916, var faren 53 år gammel. I 1920 var Roald Dahl fremdeles bare var tre år gammel, og hans syv år gamle søster Astri døde på grunn av komplikasjoner som følge av blindtarmbetennelse. Bare noen få uker senere døde Roalds far av lungebetennelse, 57 år gammel - kort tid før Dahls yngste søster ble født.
Som fortelleren av boken antyder Dahl at faren hans døde av sorg etter tapet av datteren sin. Roalds mor sto overfor valget om å flytte barna tilbake til Norge for å være i nærheten av familien, eller flytte til et mindre hus i Wales for å fortsette barnas utdanning i Storbritannia. Hun kom snart til beslutningen om å forbli i Sør-Wales, og var fast bestemt på at barna hennes skulle utdannes ved engelske skoler - ettersom faren deres alltid hadde uttalt at engelske skoler var de beste i verden.
Roald Dahl begynte på skole i Cardiff i 1921, når han var fem år gammel. Men han gikk der bare i ett år, men hadde få minner fra tiden sin der. Fra han var ni år gammel gikk Dahl ved St Peter's School, en internatskole i Weston-super-Mare - hvor han gikk i fire år. Etter at Dahl forlot skolen i 1934, avslo han muligheten til å begynne ved et universitet. Han skaffet seg i steden en stilling for Shell, og reiste ofte over hele Storbritannia i forbindelse med jobben. Men etter hvert får Dahl tilbud om en jobb i Øst-Afrika, og reiser dit.


== Referanser ==
Reinhard Scheer

Reinhard Scheer (født 30. september 1863 i Obernkirchen, død 26. november 1928 i Marktredwitz) i Bayern var en tysk marineoffiser. Han var admiral i den keiserlige tyske marine, og kommanderte den tyske Hochseeflotte i Jyllandsslaget i 1916 under den første verdenskrig.


== Liv og virke ==
Scheer gikk inn i marinen i 1879, der han tjenestegjorde på skipet SMS «Bismarck». I 1905 fikk han graden Kapitän zur See, i 1910 ble han kontreadmiral, i 1913 viseadmiral og i 1916 admiral. Han var kjent som en strikt offiser, og fikk tilnavnet «mannen med jernmasken» på grunn av sin strenge disiplin.
I januar 1916 ble han utnevnt til sjef for Hochseeflotte. Den 30. mai ledet han flåten i kamp mot den britiske Royal Navy. Slaget ble en begrenset tysk suksess, britene led et tonnasjetap på 115 025 tonn mot det tyske tapet på 61 180 tonn. Scheer fikk tilbud av keiser Wilhelm II om å bli adlet for sin innsats i slaget, men han tok ikke i mot tilbudet, i motsetning til hans nestkommanderende Franz von Hipper.
Etter Jyllandsslaget mistet Scheer troen på at den britiske marinen kunne slås i regulære sjøslag og gikk inn for å legge om strategien. Etter dette satset Scheer primært på ubåter, og han støttet den uinnskrenkede ubåtkrigen som Tyskland innledet mot ententen.
Scheer gikk av som sjef for Hochseeflotte i 1918 og ble erstattet av Hipper. Etter matrosopprøret i Kiel, startskuddet til novemberrevolusjonen, trakk Scheer seg tilbake og pensjonerte seg.

I 1928 skulle Scheer besøke sin britiske motstander fra Jyllandslaget, John Jellicoe, i England. Like før avreisen døde imidlertid Scheer. Han ble begravet i Weimar.
Den tyske Kriegsmarines panserkrysser «Admiral Scheer» var oppkalt etter Reinhard Scheer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Reinhard Scheer: Deutschlands Hochseeflotte im Weltkrieg – Persönliche Erinnerungen von Admiral Scheer. Scherl Verlag, Berlin (teksten i engelsk oversttelse)
Sentripetalkraft

Sentripetalkraft (senter-pekende kraft) er en resultantkraft som virker på en gjenstand i en sirkelbane. Kraften virker innover mot sentrum i sirkelen, og gjenstanden vil dermed få en akselerasjon i samme retning.
Absoluttverdien av sentripetalkraften der v er banefart og r er baneradien, er gitt ved

  
    
      
        F
        =
        m
        
          
            
              v
              
                2
              
            
            r
          
        
      
    
    {\displaystyle F=m{v^{2} \over r}}
  
Sentripetalakselerasjonen er gitt ved

  
    
      
         
        a
        =
        
          
            
              v
              
                2
              
            
            r
          
        
      
    
    {\displaystyle \ a={\frac {v^{2}}{r}}}
  
Den kan også uttrykkes som kvadratet av vinkelhastighet (ω) multiplisert med avstanden fra rotasjonens sentrum (r):

  
    
      
         
        a
        =
        
          ω
          
            2
          
        
        ⋅
        r
      
    
    {\displaystyle \ a=\omega ^{2}\cdot r}
Utvalget for lisenssaker og utenlandsmedisinere

Utvalget for lisenssaker og utenlandsmedisinere var et utvalg underlagt Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo, som hadde nasjonalt ansvar i Norge for å fastsette kravene til godkjennelse av medisinsk utdannelse fra utlandet. Dette omfattet utarbeidelsen av kravene til å bestå medisinsk fagprøve. Bestått medisinsk fagprøve var frem til 1990-tallet et krav for å få utdannelsen godkjent som jevngod med cand. med. for alle som var utdannet i medisin i utlandet. Med EØS-avtalen ble leger utdannet innenfor EU-området unntatt fra kravet, men norske statsborgere som studerte medisin i utlandet, måtte fortsatt bestå en slik fagprøve. Først med godkjent utdannelse kan utenlandske leger få tildelt lisens og senere autorisasjon som lege.
Utvalget ble opprettet på 1960-tallet og bestod frem til 2009. Utvalget hadde tidligere et eget sekretariat, Sekretariatet for utenlandsmedisinere ved Universitetet i Oslo, som forestod løpende saksbehandling. Etter 2009 er oppgavene ivaretatt av Det medisinske fakultet, Universitetet i Oslo.Særlig før EØS-avtalen ble inngått var det vanskelig for utenlandske medisinere å få autorisasjon i Norge, spesielt medisinere utdannet i land som norske helsemyndigheter hadde liten erfaring med. Frem til 1940-tallet undertegnet utenlandske medisinere en egenerklæring der de bekreftet sin medisinske kompetanse til å utøve legeyrket i Norge. Fra slutten av 1940-tallet ble praksisen vesentlig strengere, særlig etter at lov om godkjenning av utenlandsk eksamen var vedtatt i 1949, og på 1950-tallet kunne selv medisinere utdannet i Danmark ha problemer med å få autorisasjon. Det ble deretter gradvis lettere for medisinere fra de landene i Vest-Europa som hadde mange norske studenter, slik som Danmark, Sverige og Tyskland. Den restriktive praksisen var ønsket av Den norske lægeforening og de medisinske fakultetene i Norge, som også lenge var negative til at nordmenn studerte medisin i utlandet. Utvalgets ansvarsområde omfattet alle land utenfor Norge, og etter hvert særlig Øst-Europa, spesielt Polen og Russland. 
Utvalget for utenlandsmedisinere endret i 2008, etter betydelig kritikk av flervalgseksamen benyttet ved den medisinske fagprøven, til såkalt "objektiv strukturert klinisk eksaminasjon" (OSCE, objective structured clinical examination; se artikkel om OSCE i engelsk Wikipedia). I noen år var det en betydelig nedgang av antall oppmeldte kandidater til fagprøven, som derfor i 2014 ble avlyst. Søkertallet har senere tatt seg opp, og det avholdes nå to årlige fagprøver for utenlandsmedisinere. OSCE-eksamen ble fra 2009 også innført som ny eksamensform ved medisinstudiet ved Universitetet i Oslo, etter modell av OSCE-eksamen innført for utenlandsmedisinere.


== Referanser ==
Verdensrekorder på skøyter

Liste over verdensrekordene på skøyter. For tiden er det kun Olympic Oval i Calgary i Canada, Utah Olympic Oval i Salt Lake City i USA og Heerenveen i Nederland det er gjeldende verdensrekorder på. En nordmann, Eskil Ervik, er innehaver av en verdensrekord på skøyter (3000 meter menn).

Oppdatert per 11. februar 2022


== Menn ==


== Kvinner ==


== Se også ==
Norske rekorder på skøyter
Olympiske rekorder på skøyter


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielle verdensrekorder på ISU egne sider.
(en) Gjeldende verdensrekorder (for senior/junior og kvinner/menn) - SpeedskatingResults.com
Verdensrekorder for (en) Current world records Men og for (en) Current world records Women på SpeedSkatingStats.com
Josef Stangl

Josef Stangl (født 12. mars 1907 i Kronach, død 8. april 1979 i Schweinfurt) var katolsk biskop av Würzburg. Han viet den senere pave Benedikt XVI til biskop 28. mai 1977 i Münchens Liebfrauendom.


== Liv ==
Stangl ble presteviet 16. mars 1930. Pave Pius XII utnevnte ham 27. juni 1957 til biskop av Würzburg. Han ble konsekrert 12. september samme år av erkebiskop Josef Schneider av Bamberg. Den 8. januar 1979 trådte han tilbake som biskop av Würzburg, og døde tre måneder senere. Kardinal Ratzinger holdt messen over ham 11. april 1979 i Würzburg.
I løpet av sitt virke gav han tillatelse til eksorsismen (djevelutdrivelsen) mot Anneliese Michel som ble gjennomført av pater Arnold Renz «nach reiflicher Überlegung und guter Information».


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1743
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1846) *1822
Kardinal Antonio Saverio De Luca (1805-1883 ) *1845
Erkebiskop Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr, O.S.B. (1804-1877) *1856
Erkebiskop Friedrich Josef von Schreiber (1819-1890) *1875
Erkebiskop Franz Joseph von Stein (1832-1909 ) *1879
Erkebiskop Joseph von Schork (1829-1905) *1891
Biskop Ferdinand von Schlör (1837-1924) *1898
Erkebiskop Johann Jakob von Hauck (1861-1943) *1912
Biskop Ludwig Sebastian (1862-1943) *1917
Kardinal Joseph Wendel (1901-1960 ) *1941
Erkebiskop Josef Schneider (1906-1998) *1955
Biskop Josef Stangl


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wolfgang Altgeld, Johannes Merz, Wolfgang Weiß (utg.): Josef Stangl 1907–1979, Bischof von Würzburg. Lebensstationen in Dokumenten. Würzburg 2007.
Karl Hillenbrand (Hrsg.): „Dem Herrn ein bereites Volk“. Das geistliche Profil von Bischof Josef Stangl. Würzburg 2007.
Christoph Weißmann: Josef Stangl (1907–1979). I: Fränkische Lebensbilder. Bd. 22, Schweinfurt 2009, s. 353–377.
Klaus Wittstadt: Kirche und Staat im 20. Jahrhundert. I: Ulrich Wagner (Hrsg.): Geschichte der Stadt Würzburg. 4 Bände, Band I-III/2, Theiss, Stuttgart 2001–2007; III/1–2: Vom Übergang an Bayern bis zum 21. Jahrhundert. 2007, ISBN 978-3-8062-1478-9, S. 453–478 und 1304 f., her: s. 470–475 (Erneuerung im Geiste des II. Vatikanischen Konzils – Bischof Josef Stangl).


== Eksterne lenker ==
(en) Josef Stangl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Josef Stangl i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Anneliese Michel

Anneliese Michel (født 21. september 1952 i Leiblfing, død 1. juli 1976 i Klingenberg am Main) var en tysk katolikk og lærerstudent, som etter årelang og alvorlig sykdom, hvis årsak til dags dato er omstridt, døde 23 år gammel. Hun var selv overbevist om at hun var besatt av demoner. I de siste måneder av hennes liv ble det utført en eksorsisme (djevelutdrivelse) for henne av to katolske prester med tillatelse fra biskopen av Würzburg, Josef Stangl. Etter hennes død ble prestene Ernst Alt og Arnold Renz og Annelieses foreldre tiltalt og dømt for uaktsomt drap og gitt betingede fengselsstraffer.«Klingenberg-tilfellet» har vært gjenstand for omfattende debatt. Den amerikanske filmen The Exorcism of Emily Rose (2005) er løselig basert på Michels liv. En tysk film kalt Requiem (2006) ligger nærmere den faktiske historien.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Felicitas D. Goodman : Anneliese Michel und ihre Dämonen: der Fall Klingenberg in wissenschaftlicher Sicht. – 2. Aufl. – Christiana-Verlag, Stein am Rhein 1987, ISBN 3-7171-0781-X
Langue française : "La vérité sur l'exorcisme d'Anneliese Michel" par Felicitas D. Goodman. France 1994. https://web.archive.org/web/20070109174031/http://pageperso.aol.fr/editionsdft/mapage/cinemaartsetculture.html
Georg Siegmund (red.): Von Wemding nach Klingenberg : vier weltberühmte Fälle von Exorzismen. Christiana-Verlag, Stein am Rhein 1985, ISBN 3-7171-0869-7
Elisabeth Becker (red.): Der Exorzismus der Kirche unter Beschuss. Christiana-Verlag, Stein am Rhein 1995, ISBN 3-7171-0991-X
Lisl Gutwenger (red.): „Treibt Dämonen aus!“ : von Blumhardt bis Rodewyk; vom Wirken katholischer und evangelischer Exorzisten. Christiana-Verlag, Stein am Rhein 1992, ISBN 3-7171-0956-1
Uwe Wolff: Das bricht dem Bischof das Kreuz : die letzte Teufelsaustreibung in Deutschland 1975/76. Rowohlt, Reinbek bei Hamburg 1999, ISBN 3-499-60619-4


== Eksterne lenker ==
(en) Anneliese Michel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anneliese Michel på Discogs 
(en) Anneliese Michel på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Anneliese Michel i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Artikel in Der Theologe
(de) Kommentar eines katholischen Priesters zum „Fall Klingenberg“
(no) http://www.dagbladet.no/kultur/2005/11/08/448758.html
Rhyl

Rhyl (walisisk Y Rhyl) er en kystby ved Irskesjøen i Denbighshire, Wales. Den ligger ved elven Clwyds munning, og var tidligere et elegant viktoriansk feriested. Etter andre verdenskrig kom mange tilreisende fra Liverpool og Manchester, noe som førte til store forandringer for byen og omegnen. 
Rhyl Football Club vant mesterskapet i Welsh Premier League, Welsh Cup og Welsh League Cup i sesongen 2003/2004. De kom til finalen i FAW Premier Cup samme sesong. 
Tidligere var byens mest kjente bygning Rhyl Pavilion, en elegant bygning med fem kupler. Den ble revet i 1970-årene, og den mest iøynefallende bygningen er nå det 80 meter høye Sky Tower som åpnet i 1993. I september 2005 var det frykt for at tårnet skulle rase under uvær, men det klarte seg. Strandpromenaden er den viktigste gaten, og det ligger en rekke turistfasiliteter langs den. 

Stranden er populær, selv om vannet har en utpreget brunfarge. Dette skyldes antagelig gjørme fra elven Clwyd som føres ut i bukten, og til tross for farger holder vannet de renhetskrav som stilles for badestrender. 
Rhyl var vertskap for det nasjonale Eisteddfod i 1892, 1904, 1953 og 1985, samt en uoffisiell nasjonal Eisteddfod i 1870.
Singularitet

Singularitet i relativitetsteorien er et punkt i romtid der en egenskap er uendelig. I et sort hull er volumet til en endelig masse presset sammen til tilnærmet lik null, og massetettheten blir da uendelig. Man får da følgelig uendelig stor gravitasjon. I ligningene for det sorte hullet opptrer singulariteten som et 'dele på null'-problem.
Ifølge Stephen Hawking bruker «vi vanlige folk» ordet gravitasjon som et annet ord for det rommet som et objekt følger. Jfr. teorien om mørk materie vil mørk materie bøye seg hvis det kommer et legeme i nærheten. Ethvert legeme som kommer inn i denne bøyde materien vil opptre som om den er i en bane. Dette gjelder både lys og legemer med masse.
Når et sort hull blir dannet vil massen presse denne mørke materien med såpass stor kraft at det dannes en «bane» rundt det. I motsetning til lys som blir bøyd av fra sin vei fra Sola til Jorden, vil lys i nærheten av et sort hull bøye såpass mye av at det forsvinner inn i det sorte hullet.


== Kilder ==
nrk.no
Debut (album)

Debut er islandske Björks første internasjonale soloalbum. Det ble utgitt i 1993.


== Sporliste ==
«Human Behaviour» (4:12)
«Crying» (4:49)
«Venus As a Boy» (4:41)
«There's More to Life Than This» (live, 3:21)
«Like Someone in Love» (4:33)
«Big Time Sensuality» (3:56)
«One Day» (5:24)
«Aeroplane» (3:54)
«Come to Me» (4:55)
«Violently Happy» (4:58)
«Anchor Song» (3:32)
«Play Dead» (bonusspor på enkelte utgaver, 3:57)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Debut på Apple Music 
(en) Debut på Discogs 
(en) Debut på MusicBrainz 
(en) Debut på Spotify 
(en) Debut på AllMusic
Roger Risholt

Roger Risholt (født 10. april 1979) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er tidligere assistenttrener for Arendal Fotball. Før han tok over som hovedtrener midt i 2020 sessongen.  Han er også fotballekspert for Eurosport og Discovery Networks Norway med spesielt fokus på OBOS-ligaenRisholt har tidligere spilt for Start, Fredrikstad, AGF Aarhus, BK Häcken, Tromsø, GIF Sundsvall, Kristiansund og Sandefjord Fotball. Han gikk til Kongsvinger i desember 2008, og hadde en toårskontrakt med hedmarkingene. Den 31. august 2010 dro han tilbake til Fredrikstad, hvor han var i perioden fra 2002 til 2005. Etter sesongen var eventyret med FFK over igjen. Risholt fikk ikke fornyet kontrakten med FFK etter sesongen. Den 9. mars 2011 signerte han en toårskontrakt med den svenske klubben GIF Sundsvall. I 2013 skrev han under på en ettårskontrakt med den nyopprykkede Adeccoliga-klubben Kristiansund I november 2013 skrev han under på en ettårskontrakt for Sandefjord Fotball. Som kaptein og hærfører førte han vestfoldingene til Tippeligaen på en imponerende måte. Han spilte 13 kamper i Tippeligaen for Sandefjord, før han 22. juli 2015 byttet beite og skrev ny kontrakt med Fredrikstad ut 2016-sesongen.Risholt debuterte på det norske landslaget i 2005, og har spilt tre landskamper. Han er tvillingbror til Kai Risholt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roger Risholt – Transfermarkt 
(en) Roger Risholt – national-football-teams.com 
(en) Roger Risholt – WorldFootball.net 
(en) Roger Risholt – FootballDatabase.eu 
(en) Roger Risholt – Soccerway 
(en) Roger Risholt – EU-Football.info 
(no) Roger Risholt – Norges Fotballforbund 
(en) Roger Risholt – FBref