Hyde Park (London)

Hyde Park er en betydelig park i det sentrale London, beliggende i City of Westminster. Parken har et flateinnhold på 1,4 km². Den er den største av de fire Londons kongelige parker som danner en kjede fra inngangen av Kensington Palace gjennom Kensington Gardens og Hyde Park, via Hyde Park Corner og Green Park forbi hovedinngangen til Buckingham Palace. Parken er delt mellom de kunstige innsjøene Serpentine og Long Water. Serpentine ble anlagt i 1730 og inneholder ender, gjess og svaner samt utleiemuligheter for robåter.
Parken ble etablert av Henrik VIII i 1536 etter at han tok landet fra munkene i Westminster Abbey. Den forble en privat jaktmark for monarken og hans hoff inntil Jakob I besteg tronen og åpnet for begrenset adgang. Det var Karl I som gjorde parken fritt tilgjengelig for allmenheten i 1637 og ble raskt populær, særlig for maidag-paradene. Betydelig forbedringer ble utført tidlig på 1700-tallet under ledelse av dronning Caroline av Ansbach. Flere dueller skjedde i Hyde Park i løpet av denne tiden, som ofte involverte adelen. Verdensutstillingen i 1851 ble holdt i parken og for samme anledningen ble Crystal Palace, designet av Joseph Paxton, bygget. Palasset ble imidlertid ødelagt i brann 30. november 1936.
Blant kjennemerker i Hyde Park er den majestetiske hovedinngangen, Speaker's Corner, en plattform for fri tale siden 1872, Hyde Park Corner og minnesmerket over Diana, prinsesse av Wales. Ytringer og demonstrasjoner har vært et viktig trekk for Hyde Park siden 1800-tallet. Chartistbevegelsen (forkjempere for reformer), suffragettene (kampen for kvinnelig stemmerett), og antikrigsbevegelsen har alle holdt sine protester her. Hyde Park har også vært arena for en rekke berømte gratis rockekonserter, inkludert av The Rolling Stones i 1969 og i 2013, Pink Floyd i 1970, Queen i 1976, Foo Fighters i 2006 og Blur i 2009 og 2012.


== Geografi ==

Hyde Park er den største av de kongelige parkene i London. Den er grenset i nord av Bayswater Road, i øst av Park Lane, og i sør av Knightsbridge. Lengre nord er Paddington, lengre øst er Mayfair og lengre sør er Belgravia. I sørøst, utenfor parken, er Hyde Park Corner, og bortenfor denne er Green Park, St. James' Park og Buckingham Palace Gardens. Parken har vært listet som kategori I (Grade I) i Registeret for Historiske parker og hager siden 1987, administrert av Historic England.I vest går Hyde Park sammen med Kensington Gardens. Delelinjen går omtrentlig mellom Alexandra Gate til Victoria Gate via West Carriage Drive og Serpentine-broen. Innsjøen Serpentine er sør for parkens område. Kensington Gardens har vært adskilt fra Hyde Park siden 1728 da dronning Caroline delte dem. Hyde Park dekker 142 hektar (350 acre), og Kensington Gardens dekker 111 hektar (275 acre), noe som gir et totalt areal på 253 hektar (625 acre). I løpet av dagen går de to parkene sømløst i hverandre, men Kensington Gardens stenger ved skumringen, og Hyde Park forblir åpent gjennom hele året fra kl. 5 formiddagen og fram til midnatt.


== Historie ==


=== Tidlig historie ===
Parkens navn kommer fra Hyde herregård (Manor of Hyde), som var den nordøstlige underavdelingen av herregården Eia (de to andre underavdelingene var Ebury og Neyte), som nå er en del av sentrale London. Det er listet under dette navnet i Domesday Book. Det er antatt at navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og henviste til en enhet for målenhet av land, hide, det landområde som var nødvendig for at en familie og de som var avhengige av den kunne leve av dette landområdet. Gjennom middelalderen var Hyde Park en eiendom under Westminster Abbey, og skogene i herregården ble benyttet både som ressurs for brensel og for ly ved jakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hyde Park, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hyde Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Hyde Park og Kensington Gardens Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.