jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fisjon (finans)

Fisjon betyr i økonomisk og juridisk forstand å dele et selskap opp i to eller flere enheter. De fleste fisjoner skjer med aksjeselskaper (ev. allmennaksjeselskaper), og aksjelovene inneholder detaljerte regler om dette. For fisjon av andre selskapsformer (f.eks. ansvarlig selskap eller kommandittselskap) finnes ikke særskilte regler. For slike selskaper må man i utgangspunktet gå frem ved å oppløse selskapet, for så å stifte på nytt de nye selskapene.
Fisjon i aksjeselskap skjer enten ved at det eksisterende selskapet (det overdragende selskap) overfører alle sine eiendeler til to eller flere nye enheter (de overtakende selskap), slik at det opprinnelige selskapet opphører å eksistere, eller at det overdragende selskapet beholder en del av verdiene selv, mens andre deler overføres til en eller flere andre enheter. I begge tilfeller vil godtgjørelsen til aksjonærene i det overdragende selskap måtte bestå i aksjer i et eller flere av de overtakende selskap, ev. med tillegg av en tilleggsgodtgjørelse.
Fisjon krever vedtektsendring, noe som i utgangspunktet medfører at 2/3 av både stemmene og aksjekapitalen på generalforsamlingen i selskapet som skal fisjoneres må være for vedtaket, med mindre annet er bestemt i vedtektene til det overdragende selskapet.


== Se også ==
Fusjon
Årets fotballspiller i Tyskland

Tittelen Årets fotballspiller i Tyskland (Fußballer des Jahres) har blitt utdelt siden 1960. Avstemningen foregår blant utvalgte tyske fotballjournalister, der alle må være med i foreningen for sportsjournalister (Verband der Deutschen Sportjournalisten). Fotballbladet Kicker står for utdelingen. Prisen kan bli utdelt til tyske fotballspillere i utlandet, samt alle som spiller i Tyskland. I 2005 gikk prisen til Ailton, som ble den første utenlandske spilleren til å motta denne hederstittelen. Franz Beckenbauer har vunnet prisen flest ganger, med fire. Det er tre spillere som har vunnet tittelen tre ganger: Sepp Maier, Uwe Seeler og Michael Ballack. Ti spillere har vunnet prisen to ganger. 22 ganger er det spillere fra FC Bayern München som har vunnet.


== Årets fotballspiller i Tyskland ==


== Årets fotballspiller i Øst-Tyskland ==
Tittelen ble utdelt mellom 1963 og 1991 under navnet Die Neue Fussballwoche.


== Referanser ==
Football Writers’ Association Footballer of the Year

Football Writers' Association Footballer of the Year er en pris som blir utdelt årlig til den beste fotballspiller i England ifølge fotballjournalistene. Dette er en av de to mest prestisjefylte prisene som en fotballspiller i England kan motta. Den andre er PFA Players' Player of the Year. Prisen har vært utdelt siden 1948 da Stanley Matthews fra Blackpool FC vant den. Åtte spillere har vunnet prisen mer enn én gang, hvorav den siste spilleren er Christiano Ronaldo, som vant sist i sesongen 2007–08. Vinneren av prisen blir valgt gjennom et stemmesystem blant medlemmer av Football Writers' Association (FWA), som består av rundt 400 fotballjournalister hjemmehørende overalt i England.


== Tidligere vinnere ==


== Statistikk ==


=== Vinnere etter nasjonalitet ===


=== Vinnere etter klubb ===


== Se også ==
PFA Player of the Year
PFA Young Player of the Year


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Footballwriters.co.uk
PFA Player of the Year

PFA Player of the Year er en engelsk fotballpris som deles ut på slutten av hver sesong i engelsk fotball. Prisen deles ut av spillerunionen Professional Footballers' Association og går til den fotballspilleren medlemmene i unionen synes ha vært den beste gjennom hele inneværende sesong. Spillerne selv avgjør hvem som vinner, og derfor er prisen den mest prestisjefylte i engelsk fotball. Den første prisen ble utdelt i 1974.


== Vinnere ==


== Statistikk ==


=== Vinnere etter nasjonalitet ===


=== Vinnere etter klubb ===


== Se også ==
PFA Young Player of the Year
Football Writers' Association Footballer of the Year


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thepfa.com – offisielle nettsider
Catch-Gamer

Catch-Gamer (CG)  var en norsk ungdomsportal med fokus på videospill og et eget nettsamfunn. Portalen var tidligere kjent som Norges største av sitt slag, men hadde de siste årene stadig synkende aktivitet. Etter en periode uten aktivitet og ingen aktiv ledelse, opphørte spillportalen i mai 2012.


== Historie ==
Catch-Gamer ble opprettet i september 2003, opprinnelig som en videospillportal rettet mot Catch Communications' privatkunder.
Den 1. september 2005 valgte Catch Communications ASA å trekke seg ut av Catch-Gamer. Som følge av denne beslutningen valgte de som driftet portalen å kjøpe den for å kunne drive den videre.


== Team Catch-Gamer ==
Catch-Gamer hadde tidligere et Counter-Strike-lag, Team Catch-Gamer, som oppnådde følgende plasseringer:


=== Nasjonale turneringer, 2005 og 2006 ===
1.-plass: Digilab – Porsgrunn, mars
2.-plass: WCG Norge – Oslo, september
1.-plass: warpzone 16 – Stavanger, oktober
2.-plass: Digilab – Porsgrunn, februar


=== Internasjonale turneringer, 2005 og 2006 ===
9.-plass: Optihack – Göteborg, Sverige, januar
1.-plass: CPL World Tour – Istanbul, Tyrkia, februar
7.-plass: CPL World Tour – Barcelona, Spania, april
2.-plass: World E-sport Games (VM) – Seoul, Korea, juli
3.-plass: CPL World Tour – Sheffield, England, september
3.-plass: CPL World Tour – Santiago, Chile, oktober
7.-plass: CPL Winter Championship – Dallas, USA, desember
4.-plass: WEG Masters (VM) – Hangzhou, Kina, april
7.-plass: WSVG Dreamhack – Jönköping, Sverige, juni
17.-plass: Intel Summer Championships – Dallas, USA, juli


== Tjenere ==
Catch-Gamer hadde mot slutten spilltjenere for følgende spill:

Counter-Strike
QuakeWorld
Quake 4
Trackmania Nations Forever


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Catch-Gamers offisielle nettsted – på web.archive.org før den ble lagt ned.
Historien om Team Catch-Gamer – Artikkel om Catch-Gamers Counter-Strike-lag hos Gamermag.no
Catch the Future – Video om Team Catch-Gamer på YouTube
World Soccer Awards

Siden 1982 har magasinet World Soccer sine lesere kåret vinnere innen kategoriene årets spiller, årets manager og årets lag. Alle fotballspillere, lag og managere i verden er kandidater. Dette er en meget prestisjefylt pris. 


== Årets spiller ==
2009 -  Lionel Messi
2008 -  Cristiano Ronaldo
2007 -  Kaká
2006 -  Fabio Cannavaro
2005 -  Ronaldinho
2004 -  Ronaldinho
2003 -  Pavel Nedvěd
2002 -  Ronaldo
2001 -  Michael Owen
2000 -  Luis Figo
1999 -  Rivaldo
1998 -  Zinedine Zidane
1997 -  Ronaldo
1996 -  Ronaldo
1995 -  Gianluca Vialli
1994 -  Paolo Maldini
1993 -  Roberto Baggio
1992 -  Marco van Basten
1991 -  Jean-Pierre Papin
1990 -  Lothar Matthäus
1989 -  Ruud Gullit
1988 -  Marco van Basten
1987 -  Ruud Gullit
1986 -  Diego Maradona
1985 -  Michel Platini
1984 -  Michel Platini
1983 -  Zico
1982 -  Paolo Rossi


== Årets manager ==
2008 -  Roy Hodgson, Fulham
2007 -  Alex Ferguson, Manchester United
2006 -  Marcello Lippi, Italia
2005 -  José Mourinho, Chelsea FC
2004 -  José Mourinho, FC Porto og Chelsea FC
2003 -  Carlo Ancelotti, AC Milan
2002 -  Guus Hiddink, Sør-Korea og PSV
2001 -  Gérard Houllier, Liverpool FC
2000 -  Dino Zoff, Italia
1999 -  Alex Ferguson, Manchester United
1998 -  Arsène Wenger, Arsenal FC
1997 -  Ottmar Hitzfeld, Borussia Dortmund
1996 -  Berti Vogts, Tyskland
1995 -  Louis van Gaal, Ajax Amsterdam
1994 -  Carlos Alberto Parreira, Brasil
1993 -  Alex Ferguson, Manchester United
1992 -  Richard Møller-Nielsen, Danmark
1991 -  Michel Platini, Frankrike
1990 -  Franz Beckenbauer, Tyskland og Olympique Marseille
1989 -  Arrigo Sacchi, AC Milan
1988 -  Rinus Michels, Nederland og Bayer Leverkusen
1987 -  Johan Cruijff, Ajax Amsterdam
1986 -  Guy Thys, Belgia
1985 -  Terry Venables, FC Barcelona
1984 -  Michel Hidalgo, Brasil
1983 -  Sepp Piontek, Danmark
1982 -  Enzo Bearzot, Italia


== Årets lag ==
2007 -  Irak
2006 -  Barcelona FC
2005 -  Liverpool FC
2004 -  Hellas
2003 -  AC Milan
2002 -  Brasil
2001 -  Liverpool FC
2000 -  Frankrike
1999 -  Manchester United FC
1998 -  Frankrike
1997 -  Borussia Dortmund
1996 -  Nigeria (Det olympiske laget)
1995 -  Ajax Amsterdam
1994 -  AC Milan
1993 -  Parma AC
1992 -  Danmark
1991 -  Frankrike
1990 -  Tyskland
1989 -  AC Milan
1988 -  Nederland
1987 -  FC Porto
1986 -  Argentina
1985 -  Everton FC
1984 -  Frankrike
1983 -  Hamburger SV
1982 -  Brasil


== Årets unge spiller ==
2007 -  Lionel Messi
2006 -  Lionel Messi
2005 -  Robinho


== Eksterne lenker ==
World Soccer Awards Arkivert 1. juli 2008 hos Wayback Machine.
Olaf Benneche

Olaf Benneche (født i Kristiansand 18. september 1883, død 17. desember 1931) var en norsk forfatter. Han nevnes ofte som en av de fire «sørlandsforfatterne», sammen med Thomas Krag, Vilhelm Krag og Gabriel Scott.
Han debuterte i 1904 med fortellingen Marie Louise Reventlow, som var sterkt påvirket av Vilhelm Krag. I denne boken skildret han livet i norske byer omkring 1800. I boken Agder-forfattere gjennom tidene nevnes trilogien om Rygnestadgutten Aasmund der handlingen er lagt til 1500-tallet som hans viktigste verk. Bøkene er skrevet på setesdalsdialekt og handler om bønder i Setesdal i dansketiden. Benneche dramatiserte selv et avsitt fra romanene, det ble til dramaet Uaar, som Torgeir Bjørnaraa oversatte til nynorsk før oppførelsen som blant annet fant sted på Det norske Theater. 
Benneche skrev en bok under psevdonymet Olav Gustavsen i 1908, boken fikk en meget dårlig kritkk av Gustav Heiberg i Social-Demokraten. Han mente at «Boken er saa mislykket at den ikke burde ha set dagens lys».


== Verker ==
Marie Louise Reventlow (1904)
Villenskov (1905)
Erik Rathlau (1905)
Udvaar fyr (1907)
Odelsmænd (1908) (som Olav Gustavsen)
Henning Balg og hans datter : blade af en slægts historie (1908)
Diderik Flemming og hans hus : Christiania-interiører fra forrige aarhundrede (1910)
Rygnestadgutten (1911)
Marie Louise Reventlow : af Kaptein Schmettows Papirer (1912)
Knekten Mundius (1912)
De bønder av Raabygdelag – fortsettelse av Knegten Mundius (1913)
Sjørøverskuten – guttebok (1914)
Kristen Støles gjenvordigheter (1915)
Sørlandet i tekst og billeder – sakprosa (1919)
Stjernene flimrer – noveller (1923)
Det kalder et horn (1924)
Menneskenes gud – skuespill (1924)
Jægernes bok : skildringer fra fjeld og skog og sjø (1925)
Og nye leirbaal tændtes (1925)
Setesdal – sakprosa (1925)
Den dyre muld (1926)
Juvet  (1928)
Tordenskjold – guttebok, gjenfortalt efter P.P.s historiske roman (1929)


== Litteratur ==
Hemmer, Bjørn: Sørlandet og litteraturen. Kristiansand, Høyskoleforl. 1995. ISBN 82-7634-021-0 – Les i fulltekst
Terland, Ingrid: «Benneche, Olaf» i ADH-serien. 1 : Agder-forfattere gjennom tidene, s. 167ff. på bokhylla.no. Inneholder også en bibliografi med oversikt over tidsskriftartikler med mer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olaf Benneche på NLIs Lokalhistoriewiki.
Digitaliserte bøker av Benneche hos Nasjonalbiblioteket
Egalmoth

Egalmoth (2626-2743 T.T.) er i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard den 18. regjerende riksforstanderen av landet Gondor.
Egalmoth etterfulgte sin fetter Ecthelion I ved hans død i år 2698 i det tredje tidevervet. Han var barnebarnet til Morwen, datter av Belecthor I som tidligere hadde vært riksforstander selv.
Selv om ingen detaljer er oppgitt  så må angrepet fra Umbars korsarer ha funnet sted mens han styrte landet. Egalmoth ble etterfulgt av sin sønn Beren ved sin død i år 2743.
Det fantes også en tidligere Egalmoth, som levde i det første tidevervet, og var en Noldosk alv fra Gondolin, og lederen for folket av de himmelske bue. Han overlevde Gondolins fall, og flyktet til Sirions munninger, men døde senere der under et angrep av Fëanors sønner, rundt år 530 F.T..
Emeldir

Emeldir den mannhjertede er en figur fra J.R.R. Tolkiens litterære verden Midgard.
Hun var kona til Barahir av Bëors hus og mor til Beren. Hun var selv datter av en mann ved navn Beren av Bëors hus, og var barnebarn av Belemir og Adanel, og var dermed selv etterkommer av Bëor den gamle. Emeldir fikk tilnavnet den mannhjertede da hun ledet kvinnene og barna av Bëors hus sørover fra Dorthonion til Brethil etter ødeleggelsene i slaget Dagor Bragollach.
Aerin

Aerin er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Hun levde i det første tidevervet.
Aerin var en kvinne som var i nær slekt med Húrin Thalion, og var datteren av en mann ved navn Indor, og er ikke omtalt på noen annen måte. 
Hun ble tatt til kone av austringen Brodda mot sin vilje, da han ble herre av Hithlum. Hun hjalp i all hemmelighet Húrins kone Morwen, etter slaget Nirnaeth Arnoediad, og ble slått av Brodda for dette.
Da Túrin, sønn av Húrin, kom tilbake til Dor-lómin, ble han tilbudt husly i hennes hus. Det var der han møtte sin gamle venn Sador Labadal igjen og fikk vite av Aerin at hans mor, Morwen, og hans søster hadde dratt til Thingols rike.
Ikke lenge etter dette drepte han Brodda og andre Austringer, men dermed beseglet han også Aelins skjebne: hennes liv var kanskje hardt, men at hans overilte handlinger kom til å volde henne død, som hun forklarte han. Túrin foreslo at han skulle ta henne med seg til Doriath, men hun avslo, og sa at hun ville dø i villmarken like sikkert som hun ville dø hvis hun ble igjen.
Luna 2

Luna 2 var en sovjetisk romsonde som krasjlandet på månens overflate 13. september 1959, like øst for Mare Serenitatis. Dette var den første «landingen» av et menneskeskapt romfartøy på et annet himmellegeme.
Luna 2 var et 387 kg tungt romfartøy, som ble skutt opp fra den sovjetrussiske basen Bajkonur kosmodrom.
Romsonden bekreftet at Månen ikke hadde noe særlig til magnetfelt, og fant heller ikke noe bevis for strålingsfelter på Månen.
AWA

AWA kan vise til:

American Wrestling Association
Arctic World Archive
Eärnur

Eärnur (1928-2050 T.T.) er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens litterære verden Midgard. Han var den 33. og siste kongen Gondor. Han tok tronen etter sin fars, Eärnil IIs, død i 2043 i det tredje tidevervet, og etter hans forsvinning var det Riksforstanderne av Gondor som regjerte landet i mange generasjoner.
Eärnur var en stor general og hans største seier var i slaget ved Fornost mot Angmar i år 1975, hvor han klarte å ødelegge Angmar. Etter at han ble konge ble han utfordret to ganger av Heksekongen av Angmar, som var leder for Ringskrømtene, som nå hadde tatt tilhold i Minas Morgul. Den første utfordringen svarte Eärnur ikke på, men i 2050 T.T. kom det enda en utfordring og denne svarte han på. Etter at han gikk inn gjennom portene til Minas Morgul, ble han aldri sette eller hørt fra igjen.
Det ble ikke valgt noen ny konge som skulle styre, og derfor gikk Gondors styre over til riksforstanderne, og begynte med Mardil Voronwë, som hadde prøvd å holde Eärnur fra å dra til Minas Morgul. Riksforstanderne skulle styre fram til kongen returnere, for det var i begynnelsen ikke sikkert om Eärnur hadde blitt drept eller ikke. I tillegg hadde ikke Eärnur etterlatt seg noen arving. Selv om mange andre i Gondor hadde et slags krav på tronen, hadde de fleste av disse kravene noen tvil ved seg, og ingen ønsket å risikere enda an borgerkrig som Ættefeiden, som hadde påført Gondor store ødeleggelser.
Maior domus

Maior domus eller rikshovmester var en tittel og et embete i tidlig middelalder som hovedsakelig ble brukt i de frankiske kongedømmene på 600- og 700-tallet. Det kan sammenlignes med pfalzgreve.I løpet av 600-tallet utviklet embetet maior domus seg til den virkelige makten bak tronen i Austrasia, den nordøstlige delen av frankernes kongedømme under merovingerdynastiet. Rikshovmesteren hadde den reelle makten, mens kongene bare hadde en seremoniell funksjon. Som følge av slaget ved Tertry i 687, ble merovingerkongene redusert til maktesløshet, og fikk siden tilnavnet rois fainéants («gjøre-ingenting-konger»).Embetet ble arvelig i familien til pipinidene fra begynnelsen av det 7. århundret av, og under den pipinidiske rikshovmestern Karl Martell ble all makt overført til rikshovmesterens embete. Denne maktoverføringen falt sammen med merovingerkongen Chilperik IIs død rundt 720. De siste merovingerkongene Teoderik IV og Childerik III fungerte som rikshovmesterens marionetter. Da Karl Martell døde i 741, ble hans sønn Pipin den yngre rikshovmester i Neustria. Karloman, en annen av Karl Martells sønner, ble rikshovmester i Austrasia, men han trakk seg i 747 tilbake til det italienske klosteret på Monte Cassino, og etterlot dermed all makt i Pipin den ngre sine hender. 
I 751 døde Childerik III, den siste merovingerkongen, og Pipin den yngre lot seg samme året krone til frankisk konge med pave Sakarias' velsignelse. Tre år senere, i 754, reiste pave Stefan II fra Roma til Paris og anerkjente Pipin den yngre som konge av frankerne ved å salve Pipin og hans familie med krisma (hellig olje). Karolingerdynastiet var dermed etablert. Pipin den yngres sønn Karl den store ervervet seg enda mer makt da han ble kronet til tysk-romersk keiser i 800, og ble en av de viktigste personene i europeisk historie. Ved etableringen av det karolingiske dynastiet, tjente ikke lenger rikshovmesterembetet noe formål, og svinnet hen.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over frankiske rikshovmestre
Pfalzgreve

Pfalzgreve var en høy embedsmann, tilsvarende lensfyrste, i de frankiske og tyske kongenes tjeneste. Han var kongens stedfortreder og forvalter av en pfalz (latin palatium, palass), det vil si en kongsgård der kongene allerede fra karolingisk tid oppholdt seg og utøvet sine funksjoner som dommere.
Tittelen «pfalzgreve» tilkom senere medlemmer av fyrsteslekten i pfalzgrevskapet ved Rhinen. 


== Referanser ==
Europeisk selskap

Europeisk selskap, av latinsk societas Europaea (SE), er Den europeiske unions selskapsform av allmennaksjeselskapstypen. Selskapsformen ble etablert fra og med 8. oktober 2004. Rettsgrunnlaget er forordning 2157/2001.Per 1. oktober 2020 er seks slike selskaper registrert i Norge. Dette omfatter inkassoselskapet Axactor, videospillutvikleren Funcom og offshore- og shippingselskapene Gadus, I.M. Skaugen (avviklet), Odfjell og Prosafe.


== Se også ==
Europeisk samvirkeforetak


== Referanser ==
Kommandittselskap

Kommandittselskap (KS) er en selskapsform der én deltaker hefter med ubegrenset ansvar (komplementaren), og en eller flere deltakere hefter med begrenset ansvar (kommandittister). Komplementaren er som regel et aksjeselskap, slik at risikoen blir begrenset. Selskapsformen er derfor en mellomting mellom et aksjeselskap og et ansvarlig selskap. 
Selskapsformen var av skattemessige årsaker svært populær på 1980-tallet, men etter innskjerpelser i lovgivningen forsvant de fleste fordeler. Selskapsformen er imidlertid fortsatt hyppig brukt innen boligeierselskaper. 


== Stiftelse ==
Hver kommandittists kapitalinnskudd skal minimum utgjøre 20 000 kr, hvorav 20 prosent må være innbetalt før selskapet registreres i Foretaksregisteret. Det er også et krav om innbetaling av ytterligere 20 prosent innen to år etter stiftelsen. Komplementaren må minimum skyte inn 10 prosent av den samlede kapitalen.


== Økonomi ==
Utbytte av overskudd i et kommandittselskap fordeles i forhold til andelene av selskapskapitalen, med mindre annet er blitt avtalt. Skattlegging av deltakerne i et kommandittselskap følger samme prinsipper som for deltakere i et ansvarlig selskap. Det er en begrenset adgang for kommandittister til å kreve fradrag for andel av underskudd i selskapet. Et kommandittselskap er regnskapspliktig og som hovedregel revisjonspliktig, uavhengig av hvor stor omsetningen i selskapet er. 


== Ledelse ==
Organiseringen av et kommandittselskap følger som utgangspunkt de samme regler som i et ansvarlig selskap. Komplementaren har ifølge loven den myndighet som i et ansvarlig selskap tilligger selskapsmøtet.
Pokémon Colosseum

Pokémon Colosseum er det første rollespillet i Pokémon-serien til Nintendo GameCube. Poenget er å «snage» Pokémon fra andre trenere. Det går bare an å snage Pokémon fra Johto- og Hoenn-regionene, men ikke Kanto. Selve spillet er satt i Orre-regionen. Oppfølgeren til Pokémon Colosseum er Pokémon XD: Gale of Darkness.
Handlingen er lagt til Orre-regionen, et øde område av spillet. Spilleren får kontroll over en karakter kalt West, og møter snart en annen figur, Rui som skal følge med på reisen. Team Snagem, en kriminell organisasjon er antagonist i spillet. Wes må forsøke å infiltrere og ødelegge skjulestedet til Team Snagem. Etter hvert som spillet utvikler seg, blir Wes også mål for en kraftig organisasjon kjent som Team Cipher. Deres neste stopp er Agate Village, en skog-kledd landsby  i fjellet. Rui introduserer Wes for bestefaren Eagun, og får vite om Relic Stone - en spesiell helligdom beskyttet av Celebi - som er under angrep.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pokémon Colosseum hos MobyGames 
(en) Pokémon Colosseum på Metacritic 
(en) Pokémon Colosseum hos Giant Bomb 
(en) Pokémon Colosseum hos Internet Game Database 
(en) Pokémon Colosseum hos GameFAQs
Birøkt

Birøkt er en praksis som går ut på å holde honningbier og gjøre seg nytte av dem. Honningbier er ettertraktet ikke bare for honningen, men også for bivoks og for pollinering av dyrkede planter. Biene fremstiller propolis, som også kan nyttiggjøres.Mange steder i verden har man fra gammelt av samlet honning fra ville bier og noen steder gjør man det fortsatt. Samtidig har en form for birøkt eksistert helt siden oldtiden. Trebirøktkulturen i Polen og Belarus ble i 2020 tatt med på UNESCO sin liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv. 
Birøkterne kontrollerer bienes adferd på flere måter. Birøkteren tilbyr etter beste evne bifolkene de optimale bolig- og leveforhold. Han/hun høster deres innsamlede vinterforråd (honning) og gir sukker som erstatning. 


== Moderne birøkt ==
I moderne birøkt er det ønskelig med dronninger av beste kvalitet. Dronninger kan avles i egne kuber som kalles cellebyggere. Dronningene har samme utgangspunkt som arbeiderbier. Man flytter larver fra arbeiderceller til dronningceller, såkalt omlarvning. I cellebyggeren vil biene fore disse larvene fram til nye dronninger. Sverming er en naturlig formering bifolkene. I moderne birøkt er det ikke gunstig med sverming. Innfangede svermer kan slås inn på en ny kube. Svermer skal stå i karantene og undersøkes av bitilsynsmann før kuben kan tas inn i bigården. Alt dette gjør birøkt til et omfattende fag.


== Utstyr og adferd ==
Bier reagerer på mørke klær, raske bevegelser og ukjent lukt. Birøktere går gjerne med en lys bitett drakt som gir beskyttelse mot stikk. Drakten kan ha slør som beskytter hodet og ansiktet mot stikk. Erfarne birøktere kan behandle biene uten spesielt verneutstyr. Disse har som regel bevisst avlet dronninger for å få fram de beste egenskapene hos bifolkene. Det er ikke slik at biene kjenner birøkteren. Bier blir ikke "tamme" i ordets egentlige forstand. Birøktere lykkes i sitt arbeid ved måten de behandler insektene på mens de arbeider. En birøkter skal være behersket og rolig. Han/hun bør være fysisk ren og ha rene klær. Dette vil føre til at bienes aggresjon ikke blir provosert. Birøkteren bør tåle å få noen stikk.
I moderne birøkt bor biene i bikuber som består av flere kasser. De bygger voksbygg i rammer av tre som kan tas ut og undersøkes. På den måten kan birøkteren se hva som skjer i kuben og med letthet høste inn vokstavler med honning.


== Offisielle krav ==
Det er ikke noen spesielle konsesjonskrav eller eksamenspapirer man må ha for å holde bier. Man søker ikke om godkjenning for å drive med birøkt. Det er ønskelig at bigården registreres hos det lokale birøketerlag. Alle bigårdsplasser skal være registrert i Mattilsynets bigårdsregister. Bigården må sertifiseres av Mattilsynet om bifolk skal flyttes. Dette for å unngå spredning av sykdom. Likeledes må en påse at bier og utstyr kommer fra sertifisert bigård ved kjøp. Bier kan heller ikke flyttes fritt mellom alle kommuner på grunn av ønske om raserenhet og for å unngå spredning av parasitter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Norges Birøkterlag
(no) Honningcentralen A/L