jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Folkedemokrati

Folkedemokrati er en pleonastisk betegnelse som ble tatt i bruk etter 2. verdenskrig for å betegne landene i sovjetiske innflytelsessfæren i Øst-Europa. I henhold til marxistisk teori er kommunismens lavere stadium, også kalt sosialismen, bare mulig å realisere gjennom at arbeiderklassen gjennom sine politiske institusjoner tar makten. Med unntak av i Jugoslavia og Albania hadde imidlertid kommunistpartiene kommet til makten gjennom at sovjetiske styrker hadde drevet ut den tyske okkupantmakten. Dette skapte en motsetning – på den ene siden var det kommunistiske partier som satt med makten, på den andre siden hadde det ikke funnet sted noen sosialistisk revolusjon. Løsningen på denne motsetningen ble folkedemokratiet.
Slik forklarte den ungarske kommunistiske veteranen Eugen Varga begrepet i 1947: «Den sosiale strukturen i disse statene er ulik alt det vi har sett tidligere; det er noe helt nytt i menneskehetens historie. Det er verken et borgerlig diktatur eller et proletarisk diktatur. Det gamle statsapparatet er ikke knust slik som i Sovjetunionen, men omorganisert ved hjelp av å trekke inn alle støttespillere for det nye regimet. De er ikke kapitalistiske stater i ordets tradisjonelle betydning. Men de er heller ikke sosialistiske stater. Basisen for deres overgang til sosialismen er gitt ved nasjonaliseringen av de viktigste produksjonsmidlene og ved statens essensielle karakter. De kan, ved å opprettholde det nåværende statsapparatet, gradvis gå over til sosialisme ved stadig å utvikle den sosialistiske sektoren som allerede eksisterer side om side med den vareproduserende sektoren (bonde og håndverker) og den kapitalistiske sektoren, som har tapt sin dominerende posisjon». I motsetning til klassisk marxistisk statsteori, som sier at staten først og fremst er et redskap for den herskende klasse, mente altså Varga at folkedemokratiene representerte en ny form for stat der en klasse var i ferd med å gi fra seg makten til en annen.
En annen fremtredende ungarsk kommunist, József Révai, uttalte i 1949 at «et folkedemokrati som ikke beveger seg i retning av sosialismen (…) mangler klarhet i forhold til problemene rundt utviklingen mot sosialisme». Derfor ble det etter hvert et behov for folkedemokratienes selvlegitimering at de kunne bevise denne utviklingen. Fra slutten av 1960-tallet begynte derfor flere av folkedemokratiene å omtale seg selv som sosialistiske stater. Begrepet folkedemokrati fortsatte imidlertid å figurere i offentlige kretser frem til omveltningene i 1989. Begrepet har senere også blitt tatt i bruk i andre land med regimer som omtaler seg selv som marxistiske.
Selv om begrepet folkedemokrati språklig skulle tilsi at land som titulerte seg som dette var utpregede demokratier var de preget av sentralstyring og ensretting. Ordet er en pleonasme fordi demokrati allerede inneholder ordet folk (på gresk), dvs. folkedemokrati betyr «folkefolkestyre».


== Referanser ==
Eöl

Eöl, alltid kalt Mørkalv, var i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var en alv fra Beleriand, som levde i det første tidevervet.
Han var en av avarene (de uvillige) som bodde i skogen Nan Elmoth, formelt regnet som en del av Doriath. Han var en dyktig smed, og en venn av dvergene fra Nogrod og Belegost. Eöl oppfant galvorn, et svart metall av stor styrke og som var lett å smi, som han skapte om til rustninger som han brukte når han dro ut av skogen han bodde i. Han smidde også to sverd av metall fra en meteoritt, men måtte gi det ene sverdet, Anglachel, til Thingol som betalig for at Eöl fikk bo i Nan Elmoth. Det andre sverdet, Anguirel, behold han selv.
Han fanget Aredhel Ar-Feiniel, søsteren til Turgon, mens hun vandret gjennom hans skoger, og giftet seg med henne. Deres sønn var Maeglin. Eöl hatet Noldoene, og nektet derfor Aredhel og Maeglin å lete etter deres slekt. Aredhel og Maeglin dro siden til Gondolin, og stjal Anguirel fra ham, og fulgte etter dem. Da han ikke fikk lov å dra derfra med Meaglin, prøvde han å drepe sønnen i stedet for. Men han endte opp med å drepe Aredhel, og for denne handlingen ble han henrettet.


== Andre versjoner av legendariet ==
I boka Silmarillion er Eöl framstilt som en Sindarin alv med et uspesifisert slektskap med Elwe Thingol, men i de svært sene skriftene til Tolkien (spesifisert: Quendi and Eldar, som er utgitt i The War of the Jewels) viser det seg at Tolkiens senere syn på Eöl var at: Eöl var en Avar som nedstammet fra den samme klanen som Noldoene (Tatyar klanen), men at Eöl hatet sine slektninger i Valinor. Eöls kjærlighet til smedkunsten, og han vennskap med dvergene, stemmer overens med Tolkiens syn på Noldoene, som også er beskrevet som dvergevenner i det første og andre tidevervet.
Bak fasaden

Bak fasaden er bok nummer 18 i serien sagaen om Isfolket skrevet av Margit Sandemo.I boka treffer Elisabet Paladin mannen Vemund Tark og fatter interesse for ham. Han frir hos hennes foreldre å vegne av sin yngre bror...


== Referanser ==
Kaliumcyanid

Kaliumcyanid eller cyankalium er et hvitt pulver (krystaller) med en lukt av bitre mandler. Det har kjemisk formel KCN.
Det er et svært giftig stoff som ved inntak forårsaker øyeblikkelig lammelse av åndedrettsfunksjonen. Giften ble benyttet i selvmordsampuller av nazister og allierte agenter under andre verdenskrig. Når det blandes med en syre dannes det hydrogencyanid, noe som skjer i magesekken der det finnes saltsyre. Det ble benyttet ved henrettelse av fanger i amerikanske fengsler.
For mennesker er dødelig dose kaliumcyanid ca. 0,1 gram.
Cyanidforgiftning kan gi symptomer som slapphet, hodepine, forvirring, angst, kvalme, oppkast, respirasjonssvikt, kramper og tilslutt død. Cyanid hemmer enzymet cytokromoksidase og blokkerer siste ledd i respirasjonssyklusen. Bindigen mellom cytokromoksidase og cyanidionet hindrer transport av elektroner til oksygen, noe som hindrer elektrontransportkjeden. Cellene kan derfor ikke lenger produsere ATP. Hjertet og sentralnervesystemet er spesielt sårbart. Motgiften for cyanidforgiftning er amylnitritt eller natriumnitritt (E250) som frigjør cyanid-ionet.
Kaliumcyanid kan fremstilles i laboratoriet ved å blande saltene kaliumheksacyanoferrat og kaliumkarbonat, og deretter varme opp denne blandingen til saltenes smeltepunkt. I flytende tilstand vil saltene reagere med hverandre og danne kaliumcyanid og grunnstoffet jern.


== Referanser ==
Pedro Almodóvar

Pedro Almodóvar (født 25. september 1949 i Calzada de Calatrava, Ciudad Real i Spania) er en spansk filmregissør og manusforfatter. Han er kjent for å fortelle spanske hverdagshistorier med bisarre innslag og rollefigurer på en varm og underholdende, sensuell og rytmisk måte. 


== Filmer ==


=== Spillefilmer ===
1980: Pepi, Luci, Bom y otras chicas del montón
1982: Lidenskapens labyrint (Laberinto de pasiones)
1983: Mørkets søstre (Entre tinieblas)
1984: Hva har jeg gjort for å fortjene dette? (¿Qué he hecho yo para merecer esto?)
1986: Kjærlighetens matadorer (Matador)
1987: Begjærets lov (La Ley del deseo)
1988: Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd  (Mujeres al borde de un ataque de nervios)
1990: Bind meg, elsk meg! (¡Átame!)
1991: Høye hæler (Tacones lejanos)
1993: Kika
1995: Min hemmelige blomst (La Flor de mi secreto)
1997: Live Flesh (Carne trémula)
1999: Alt om min mor (Todo sobre mi madre)
2002: Snakk til henne (Hable con ella)
2004: Dårlig oppdragelse (La Mala educación)
2006: Å vende tilbake (Volver)
2009: Brutte omfavnelser (Los abrazos rotos)
2011: Under huden (La piel que habito)
2013: Amorøse passasjerer (Los amantes pasajeros)
2016: Julieta
2019: Smerte og ære (Dolor y gloria)
2021: Parallelle mødre (Madres paralelas)


=== Kortfilmer ===
1974: Dos putas, o historia de amor que termina en boda
1975: El Sueño, o la estrella
1975: Homenaje
1975: La Caída de Sódoma
1975: Blancor
1976: Sea caritativo
1976: Muerte en la carretera
1977: Sexo va, sexo viene
1978: Salomé
1978: Folle... folle... fólleme Tim!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pedro Almodóvar på Internet Movie Database 
(sv) Pedro Almodóvar i Svensk Filmdatabas 
(da) Pedro Almodóvar på Filmdatabasen 
(da) Pedro Almodóvar på Scope 
(fr) Pedro Almodóvar på Allociné 
(en) Pedro Almodóvar på AllMovie 
(en) Pedro Almodóvar hos Turner Classic Movies 
(en) Pedro Almodóvar hos The Movie Database 
(en) Pedro Almodóvar hos Internet Broadway Database
Boligsparing for ungdom

Boligsparing for ungdom (BSU) er en spareordning som tilbys av de fleste banker i Norge. Med BSU opprettes en egen konto i en bank hvor beløpene som settes inn gir skattefordeler. Rentebetingelsene på BSU-kontoen er normalt betydelig gunstigere enn de banken tilbyr for vanlige høyrente- og sparekonti. I mange tilfeller er BSU-renten til og med bedre enn boliglånsrentene. 


== Mer om ordningen ==
Tjenesten er begrenset på følgende måter:

Maksimalt innskudd per år er satt til kr 27 500 fra og med inntektsåret 2021. Tidligere årlig grense var kr 24 000 (2014), kr 20 000 (2009) og kr 15 000 før dette.
Maksimalt innskudd totalt som gir skattefordeler, er økt til kr 300 000 for inntektsåret 2016. Tilhørende skattebesparelse ved å spare kr 300 000 er 60 000 kroner. Man kan trekke fra inntil kr 5 500 årlig på skatten.
Man kan spare på BSU til og med det året man fyller 33 år. Det er ingen tilsvarende nedre aldersgrense for opprettelse av BSU-konto, men man får skattefradrag først når man har inntekt.
Sparebeløpet kan kun brukes til kjøp av bolig eller nedbetaling av boliglån. Hvis pengene brukes på noe annet, må den samlede skattefordel som er oppnådd gjennom hele spareperioden (potensielt kr 60 000), tilbakebetales ved neste skatteoppgjør.
Avtale om BSU kan kun inngås én gang.
BSU-avtalen må inngås før kjøpet av bolig finner stedSelv om avtale om BSU kun kan inngås én gang, betyr ikke det at man ikke kan bytte bank. BSU-kontoen blir flyttet over fra bank til bank, og man oppretter dermed ikke en ny konto.Mange banker skrur ned den fordelaktige BSU-renten når kunden passerer 34 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fradrag for boligsparing for ungdom (BSU). Skatteetatens hjemmeside. (besøkt 6. august 2014)
Skatteloven § 16-10 om skattefradrag ved boligsparing for ungdom (BSU). Lovdata. (besøkt 6. august 2014)
Osj

Osj er den nest største byen i Kirgisistan, og administrasjonssenter i provinsen Osj. Her produseres silke og bomull, og byen er en av Sentral-Asias eldste, kjent fra 700-tallet. Osj har en etnisk blandet befolkning på rundt 281 900 (i 2017) som består av kirgisere, usbekere og tadsjikere. 
Byen har internasjonal flyplass.
Osj ligger ved den historiske Silkeveien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Osh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Petra Behle

Petra Behle (født Schaaf; født 5. januar 1969 i Offenbach am Main) er en tysk tidligere skiskytter.


== Merittliste ==


=== OL ===
Albertville 1992: Sølv på stafetten
Lillehammer 1994: Sølv på stafetten
Nagano 1998: Gull på stafetten


=== VM ===
Chamonix 1988: Gull på 5 km
Feistritz 1989: Gull på 15 km
Lahtis 1991: Gull på 15 km
Novosibirsk 1992: Gull i lagkonkurransen
Borovec 1993: Gull på 15 km
Antholz 1995: Gull på stafetten
Ruhpolding 1996: Gull på stafetten, gull i lagkonkurransen
Brezno-Osrblie 1997: Gull på stafetten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Petra Behle – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Petra Behle – Olympedia 
(en) Petra Behle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Petra Behle – IBU 
Resultatoversikt hos IBU
O-skjell

O-skjell eller hesteskjell (vitenskapelig navn Modiolus modiolus) er et skjell som tilhører en annen slekt enn blåskjell (Mytilus edulis). De ligner blåskjell, men lever noe dypere enn disse da de ikke tåler å ligge tørt ved lavvann, slik blåskjell gjør. O-skjell er også noe større, og brukes ofte til agn.  De er også spiselige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) oskjell – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) oskjell i Global Biodiversity Information Facility 
(no) oskjell hos Artsdatabanken 
(sv) oskjell hos Dyntaxa 
(en) oskjell hos Fossilworks 
(en) oskjell hos ITIS 
(en) oskjell hos NCBI 
(en) Kategori:Modiolus modiolus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Leira (Hjørundfjord)

Leira er en liten bygd i Volda kommune på Sunnmøre. Det ligger mellom de to nabobygdene Viddal og Bjørke, i enden av Hjørundfjorden. Pr. dags dato bor det 16 personer på Leira. Disse livnærer seg hovedsakelig av gårdsbruk, men mange har også andre jobber ved siden av. Nærmeste tettsted, Volda, ligger 45 minutter med bil fra Leira.
2020 ble bygda overført til Volda fra Ørsta kommune.


== Referanser ==
Veerse Gatdemningen

Veerse Gatdemningen (nederlandsk Veerse Gatdam) er demningen som stenger forbindelsen mellom den tidligere fjorden Veerse Gat og Nordsjøen. 27. april 1961 ble Veerse Gat forandret til Veerse Meer, en kunstig innsjø. Dette er den tredje av fjorten demninger som inngår i Deltaprosjektet (nederlandsk Deltawerken).
Demningen ble bygget for å beskytte deler av øyene Walcheren og Noord-Beveland i den nederlandske provinsen Zeeland mot springflo og ekstremt høyvann. Byen Veere ble avstengt fra Nordsjøen, og dens fiskerhavn ble flyttet til Colijnsplaat like før demningen var ferdig. Veerse Meer er i dag et populært sted for ulike vannsporter og lystbåter. Særlig brukes innsjøen av seilbåter og vindsurfere.
Veerse Gatdemningen er 2,8 km lang, og forbinder Walcheren og Noord-Beveland. Over demningen er riksvei 57 lagt, en av hovedforbindelsene mellom Walcheren og Zuid-Holland.
Konstruksjonen er dels et asfaltdekket dike som ble bygget over Plaat van Onrust («den urolige sandbanken») og dels over firkantede, hule betongkasser (caissons). Disse ble støpt i en dokk anlagt mellom Veere og Vrouwenpolder. Videre er caissonnene utstyrt med åpninger slik at de ikke hindret tidevannet mens demningen ble bygget. Først da demningen var ferdig ble lukene lukket, og dammen stengt.


== Eksterne lenker ==
Deltawerken.com – Veerse Gatdemningen (engelsk, tysk)
Zwin

Zwin var en sjøarm i regionen Vest-Flandern, opprinnelig ved navn Sincfala. Den strakte seg fra Nordsjøen gjennom Nederland og Belgia til Brugge. Vannet ble til da en springflo satte en del av den flamske kysten under vann tidlig i det 12. århundre. Da vannet trakk seg tilbake hadde fjorden blitt til, med en munning på mer enn 6 km bredde. Frem til omtrent 1550 var den viktig for skipsfarten til og fra Brugge. To sjøslag har funnet sted mellom franske og engelske tropper, et i 1213 og et under hundreårskrigen – 24. juni 1340. Engelskmennene vant begge slagene.
Mens den var åpen for ferdsel fungerte kirketårnene i Westkapelle og Knokke som fyrlykter for skip underveis til Damme.  Etter 1550 hadde Zwin slibbet igjen og blitt så grunn at den ikke lengre var farbar. Dette førte til at uthavner ble anlagt, fra Nordsjøen av Sluis, Mude (nå Sint Anna ter Muiden), Hoeke og Damme. I dag forbinder en kanal kalt Groot Zwin (no.: Store Zwin) Brugge med Oostende.
Av vannstanden var det da ikke mye igjen, kun en tidevannspøl på stranden. Den ligger på grensen mellom Nederland (Cadzand) og Belgia.


== Naturreservatet Het Zwin ==
Het Zwin er et naturreservat på 1,75 km², hvorav 1,5km² i ved Knokke-Heist i Belgia og resten i den nederlandske kommunen Sluis. Det ble i 1952 av grev Léon Lippens utnevnt til naturreservat, det første i Belgia. Det har et rikt fugleliv (fortrinnsvis sjø- og vadefugler), med en liten fuglepark og en klekkestasjon for stork (lat. Ciconia ciconia). Takket være dette er Het Zwin et populært mål for fugle-elskere. Videre er reservatet kjent for en flora rik på planter som tåler salt, som for eksempel marrisp (lat.: Limonium vulgare).
Frem til Vlaamse Gemeenschap, ansvarlig for styret av den flamske delen av Belgia, tok over ansvaret for Het Zwin i 2005 var Compagnie het Zoute ansvarlig for  området. Vlaamse Gemeenschap satte seg som mål å gjøre reservatet større og å bremse gjenslibbingen. Fugleparken ble overtatt av den belgiske provinsen Vest-Flandern.
I dette området, og strendene rundt har man funnet 40 millioner år gamle haitenner (fossil).


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Zwin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (nederlandsk / fransk)
Dustin Runnels

Dustin Patrick Runnels (født 11. april 1969), bedre kjent som Dustin Rhodes og Goldust, er en amerikansk fribryter og jobber for tiden i WWE sin RAW divisjon. Han er i «Tag team» med halvboren Cody Rhodes. De har vært Tag Team Champions 1 gang sammen, og de kaller seg The BrotherHood.
Gjennom karrieren har Runnels vunnet mange mesterskap. I World Championship Wrestling har han vært United States Heavyweight Champion 2 ganger, World Six-Man Tag Team Champion 1 gang, og 2 ganger World Tag Team Champion. I World Wrestling Entertainment har han vært Intercontinental Champion 3 ganger, og utrolige 9 ganger Hardcore Champion. Han er også 1 gang World Tag Team Champion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dustin Runnels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dustin Runnels på Internet Movie Database 
(en) Dustin Runnels hos The Movie Database 
(en) Dustin Runnels – Cagematch 
(en) Dustin Runnels – wrestlingdata.com 
(en) Dustin Runnels – Online World of Wrestling 
(en) Dustin Runnels – Online World of Wrestling 
Dustin Runnels på Instagram
Marta Breen

Marta Breen (født 11. april 1976 i Larvik) er en norsk sakprosaforfatter og journalist. Hun gikk ut fra Larvik gymnas i 1995.  
Breen ble kjent da hun i 2006 skrev boken «Piker, vin og sang», der hun setter fokus på en del kvinnelige artister og musikkgrupper opp gjennom historien, bl.a. Dandy Girls, som var Norges første jenteband. Hun utga boken fordi hun mener det har vært for lite fokus på jenter og jentegrupper i media opp gjennom historien. 
Breen har bakgrunn fra RadiOrakel. Hun har vært freelancejournalist i NRK, Dagbladet samt Kvinner og klær. Hun er fast spaltist i Dagsavisen, hvor hun skriver om feminisme. 
Hun ble i mars 2013 valgt til leder for Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFF). Hun gikk av under årsmøtet i foreningen i 2018 fordi hun etter foreningens lover ikke kunne gjenvelges.
Hun er i dag bosatt i Oslo.
Hun er datter av Elisabeth Breen og Arnstein Hølmebakk, og sønnedatter av forfatteren Sigbjørn Hølmebakk


== Bibliografi ==
2011 – Rosa streker, røde tall. Jakten på hva som feiler verdens beste helsevesen (Forlaget Manifest)
2008 – Radka Toneff – hennes korte liv og store stemme (Kagge Forlag)
2006 – Piker, vin og sang: 50 år med jenter i norsk rock og pop (Spartacus Forlag)
2014 – Født feminist: hele Norge baker ikke (Gyldendal)
2015 – F-ordet. 155 grunner til å være feminist (Manifest) sammen med Madeleine Schultz og Jenny Jordahl
2016 – Rumpefeiden (Manifest) sammen med Jenny Jordahl
2016 – 60 damer du skulle ha møtt: norsk kvinnehistorie for deg som har det travelt (Manifest) sammen med Jenny Jordahl
2018 – Kvinner i kamp (illustrert av Jenny Jordahl) (Cappelen Damm)
2018 – Kvinnekamp : Foreningen Skuld : Norges første bøllekurs (Nasjonalbiblioteket)
2019 – Om muser og menn (Spartacus Forlag)
2020 - Hvordan bli (en skandinavisk) feminist (Cappelen Damm)


=== Medforfatter ===
2005: Norsk pop- og rockleksikon (Vega forlag)
2003: 111 skiver vi elsker (Dinamo)
1999: Råtekst (Aschehoug)


=== Artikler ===
«Tid for trans» (15. mai 2015) Dagsavisen


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Marta Breen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Marta Breen på Internet Movie Database
Kirkeverge

Kirkevergen er den øverste administrative lederen i et kirkelig fellesråd, som fins i hver kommune i Norge. Kirkevergen kan ansettes i heltids- eller deltidsstilling. Kirkeverge er en av de eldste norske profesjoner og oppstod rundt 1150. Stillingen er nevnt allerede i Frostatingsloven: «Det skal vera ombudsmann for kyrkjejordene innafor heradet og sokna som er den vitugaste, og som erkebispen peikar ut».Det har tidligere vært både tre- og fireårig kirkevergeutdannelse på høgskolenivå, men dette er avskaffet. 
En kirkeverge har ansvar for personal, økonomistyring, helse, miljø og sikkerhet, bygg- og gravplassforvaltning. Før den nye kirkeloven trådte i kraft 1. januar 1997 var den lokale forvaltningen av kirken en del av kommuneadministrasjonen, og kirkevergen var da etatssjef underlagt kommunens rådmann. 
Ved innføringen av kirkeloven i 1997 ble den lokale kirkepolitikk og -forvaltning innenfor gravplasser, personell, økonomistyring og byggdrift overført fra kommunen til det nye folkevalgte forvaltningsorganet kirkelig fellesråd. Organisasjonsformen "kirkelig fellesråd" regnes etter enhetsregisterets definisjoner som en del av kommuneforvaltningen, og kommunen er lovpålagt å underholde kirkelig fellesråd. En kirkeverge kan sidestilles med en kommunal rådmann ved at disse begge er øverste administrative leder for hvert sitt folkevalgte organ og rettssubjekt innenfor kommuneforvaltningen.
Flere steder betegnes stillingen som daglig leder, som også er det begrepet kirkeloven bruker om kirkevergestillingen. Enkelte steder brukes begrepet kirkesjef som har sin opprinnelse fra den tid kirkevergen var etatssjef i kommunen. Bortsett fra stillinger lønnet av staten gjennom Kirkerådet og bispedømmerådene, er Den norske kirkes stillinger lønnet av kirkelig fellesråd, og har dette som arbeidsgiver.


== Referanser ==
Norgesglass

Norgesglass er et fellesnavn på glasskrukker for hermetisering, sylting og annen konservering. Krukken har gjenger, glasslokk, gummipakning og en gjenget aluminiumsring som skrus til og presser lokket fast ned mot pakningen og gjør krukken lufttett. Når krukken fylles med varmt syltetøy, vil det skapes undertrykk under avkjøling slik at tettingen blir enda bedre. Innholdet kan også beskyttes mot påvirkning med å legge på et lokk av smeltet voks. Norgesglasset revolusjonerte lagring av mat i Norge.
Definisjonen på typen er «Norgesglasset», produsert fra ca. 1902 til 1978.
I 1898 ble de gamle norske glassverkene reorganisert under AS Christiania Glasmagasin. På Høvik ble det bygget ny ovn til presset bruksglas, Hurdal Glassverk var allerede lagt ned som vindusglassverk i 1895 og Drammen Glassverk var kjøpt opp i 1893 for å dekke opp for nedleggelsen av Hurdal Glassverk. Ingeniør Arne Ulstrup ble ansatt som ny direktør på Høvik Glassverk.
Før han tiltrådte stillingen, reiste han rundt i USA for å lære om amerikansk glassindustri. Han tok med seg en rekke modeller hjem, blant annet et sylteglass av typen «Kilner Jar». Hans Berg eksperimenterte med denne glasstypen ved Hadeland Glassverk og endret blant annet konstruksjonen av lokket. Sylteglassene ble deretter satt i produksjon, trolig på først som formblåste glass uten logo ved Høvik Glassverk. Først i 1906 ble teksten «Norge» preget på glasslokket, og fra 1908 også på skrå over korpus. På grunn av store lagervolum og overproduksjon av vindusglass ble sylteglassproduksjon flyttet til Drammen Glassverk for å utnytte produksjonskapasiteten i anlegget der. Dette ble en stor suksess og allerede i 1908 ble det produsert over 100 000 av sylteglasset «Norge» på Drammen Glassverk.
I Aftenposten omtales sylteglasset «Norge» første gang i en reklamerubrikk i juni 1906.
Produksjonen ble i 1948 satt bort på lisensproduksjon hos flaske- og emballasjeglassverket Moss Glassverk, der norgesglass ble produsert frem til 1978. Glasset finnes i minst seks forskjellige størrelser og er produsert i om lag 75 millioner eksemplarer.
Norgesglasset ble relansert i 2014 med endret lokkfunksjon i en serie «Norge»-produkter fra Hadeland Glassverk og Porsgrunds Porselænsfabrik.


== Kilner jar ==

Oppfinnelsen ble tatt fra det engelske Kilner jar, oppfunnet av Kilner-familien og produsert av John Kilner & Co, i Yorkshire.
Caleb Kilner oppfant Kilner jar. Sønnen John Kilner lagde selskapet John Kilner & Co glass company i 1842 og produserte mengder av glasset. Glassene ble kopiert og produsert av andre, og forretningsvirksomheten til Kilner-familien ble slått konkurs i 1937.


== Kilder ==
Radioprogrammet «Norgesglasset» sin jubileumssending 27. august 2004
Vel blåst! Christiania Glasmagasin og norsk glassindustri 1739-1989. Oslo., 1989, R.P.Amdam, T.J.Hanisch, I.E.Pharo
Høvik Glassverk - Høvik Verk, Kulturutvalget, 1983, J.Jacobsen
Aftenposten 26.juni 1906
www.norgesglasset.no


== Eksterne lenker ==
«Norgesglass» i Store norske leksikon