Adam Didur

Adam Didur (født 24. desember 1874 i Wola Sękowa, død 7. januar 1946 i Katowice) var en verdensberømt polsk operasanger – en av tidenes fremste basser.


== Liv og virke ==


=== Utdannelse ===
Etter å ha fullført grunnutdannelsen begynte han studiene ved universitetet i Lviv, og tok sangstudier hos Walery Wysocki. Han fortsatte senere studiene i Italia. 


=== Sanger ===
Han begynte operakarrieren i 1894, da han debuterte som Fader Guardiano i Verdis La forza del destino i Pinerolo ved Torino. Han sang ofte ved Teatr Wielki i Lviv, og sang også på flere italienske scener, og senere i Alexandria og Kairo. Suksessene han oppnådde (blant annet i Verdis Aida og Meyerbeers Les Huguenots) førte til at han ble bedt til å synge ved La Scala. Han sang senere også i Rio de Janeiro og Buenos Aires, hvor karrieren hans skjøt fart. I sesongen 1898/99 sang han i Messina, og i årene 1899 – 1903 var han fast solist ved operaen i Warszawa. 1903 – 1906 sang han igjen ved La Scala i Milano. 
I 1908 debuterte han i tittelrollen i Boitos Mefistofeles ved Manhattan Opera i New York, og videre i sesongåpningen ved Metropolitan i Verdis Aida, hvor han sang i et usedvanlig selskap – Emma Destinn i tittelrollen, Louise Homer som Amneris, Enrico Caruso som Radames, Antonio Scotti som Aidas far, og Arturo Toscanini som dirigent. 
Didur var fast solist ved Metropolitan fra 1914 til 1929, men gav samtidig ikke slipp på sin europeiske karriere. Han ble også berømt i Russland, hvor han opptredet mange ganger. På lik linje med Fjodor Sjaljapin ble han sett på som samtidens fremste bass. I 1932 avsluttet han karrieren og reiste tilbake til hjemlandet Polen, hvor han var aktiv som pedagog. I 1945 var han med på å grunnlegge Państwowa Opera Śląska i Bytom, og var operaens første direktør.
Didur hadde en stor stemme med bred skala (han kunne derfor også synge barytonpartier), og en usedvanlig teknikk og skuespillertemperament. Hans kreasjoner av tittelrollen i Mussorgskijs Boris Godunov, Méphistophélès i Gounods Faust og Don Basilio i Rossinis Il barbiere di Sivilgia har gått over i historien. Han var dessuten verdens første Billy Jackrabbit (Puccinis La Fanciulla del West – verdenspremiere 1910), Trehogger (Humperdincks Königskinder – verdenspremiere 1910), Talpa (Puccinis Il Tabarro – verdenspremiere 1918) og Simone (Puccinis Gianni Schicchi – verdenspremiere 1918).


== Berømte roller ==
Méphistophélès i Faust av Gounod
Boris i  Boris Godunov av Musorgskij
Marcel i Les Huguenots av Meyerbeer
Ramfis i Aida av Verdi
Colline i La Bohème av Puccini
Mefistofele i Mefistofele av Boito
Coppélius i Les Contes d’Hoffmann av Offenbach
Sparafucile i Rigoletto av Verdi
Galitskij i Prins Igor av Borodin
Leporello i Don Giovanni av W.A. Mozart
Archibaldo i L’Amore dei tre re av Montemezzi
Filippo II i Don Carlo av Verdi
Don Basilio i Il barbiere di Siviglia av Rossini
Figaro i Le nozze di Figaro av Mozart
Tomskij i Spardame av Tsjajkovskij
Kezal i Bartered bride av Smetana
Tonio i I pagliacci av Leoncavallo
Klingsor i Parsifal av Wagner
Oberthal i Le prophète av Meyerbeer
Don Alfonso i Così fan tutte av Mozart
Mustafà i L’Italiana in Algeri av Rossini
Alvise Badoero i La Gioconda av Ponchielli
Scarpia i Tosca av Puccini
Billy Jackrabbit i La Fanciulla del West av Puccini
Talpa i Il Tabarro av Puccini
Simone i Gianni Schicchi av Puccini
Trehogger i Königskinder av Humperdinck
Il Cieco i Iris av Mascagni
Franz i Lodoletta av Mascagni
Gremin i Eugen Onegin av Tsjajkovskij
Pistol i Falstaff av Verdi
Giovanni Filippo Palm i Germania av Franchetti
Hu-Tsin i L’Oracolo av Leoni


== Referanser ==


== Litteratur ==
K. J. Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon. Unveränderte Auflage. K. G. Saur, Bern, 1993, Erster Band A–L, Sp. 740 f., ISBN 3-907820-70-3
Jürgen Kesting: Die Großen Sänger. Claasen Verlag


== Eksterne lenker ==
(en) Adamo Didur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adam Didur på Internet Movie Database 
(en) Adam Didur på Discogs 
(en) Adam Didur på MusicBrainz