Jonas Rein

Jonas Rein (født 30. januar 1760 i Øksendal på Nordmøre, død 21. november 1821 i Bergen) var en norsk prest, forfatter og eidsvollsmann. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jonas Rein var født i Sunndal, der faren hans var sokneprest. Han studerte teologi fra 1777 og senere filosofi ved Københavns Universitet og i denne perioden var han aktivt med i Norske Selskab som var blitt stiftet i 1772. Han ble  cand. theol. i 1780.


=== Tidlig karriere ===
År 1781 var han huslærer hos en godseier i Buskerud, årene 1783-1785 bodde han i Drammen. Deretter bodde han en tid på Kongsberg og hos sin far på Jevnaker. År 1786 gav han ut skuespillet «Hagen og Axel». Året etter reiste han til København for å søke embete, både som prest og lærer. Her var ham i de kommende årene, som i studentiden, aktiv i Det Norske Selskab.


=== Prest ===
Etter hjemkomsten til Norge var han i noen år lærer og ble senere utnevnt til sogneprest i Nykirken i Bergen.
Rein ville gjerne bli dikter og fikk gitt ut flere dikt i danske tidsskrifter. I 1802 kom  Samlede Digte i to bind ut i København.
Fra 1800 til 1809 var han sogneprest i Eidanger og Brevik i Telemark. Dette var den gangen et felles prestedømme, og Rein hadde egentlig søkt en prestestilling i Statsbygd i Trøndelag. Stillingen han fikk i stedet ble ansett for et bedre embete. Han bosatte seg på Eidanger prestegård, like ved Eidanger kirke. Han skal ha vært svært fornøyd med utnevnelsen til prest i Eidanger og Brevik, men mistrivdes de første par årene, fordi han lengtet til hovedstaden og strevde med sin diktergjerning. Etter hvert skulle imidlertid Grenlandsperioden bli en svært harmonisk tid for Jonas Rein, og danne grunnlaget for hans ry som predikant og taler. Imidlertid viste det seg at prestekallet i Eidanger og Brevik ga ham en anstrengt økonomi, og han søkte seg etter hvert til stillingen som prest i Nykirken i Bergen.Rein var medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der var han 3. representant fra «Bergen Byes Deputerede», og hørte til de fremste i Selvstendighetspartiet. Han var en av forsamlingens store talere, og talen 13. mai om Eidsvollsgarantien imponerte selv motstanderne. Han var også forfatter og medredaktør av Den Norske tilskuer fra 1817 til 1821.Etter Johan Nordahl Bruns død i 1816 innstilte regjeringen ham som ny biskop etter Brun, men kongen valgte å gi embedet til Claus Pavels.På en yttervegg på Nykirken i Bergen finnes en minneplate som blir bekranset hver 17. mai av sjefen i Nordnæs Bataillon. I 1882 ble en gate på Nygård i Bergen oppkalt etter ham. Jonas Reins gate i Oslo og Reins gate i Kongsberg er også oppkalt etter ham. Det finnes også en Jonas Reins gate i Kristiansund.
Hans sogneprestbolig i Nykirkealmenningen 13 i Bergen er fortsatt bevart.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Rein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Jonas Rein hos Norsk senter for forskningsdata 

(no) Publikasjoner av Jonas Rein i BIBSYS
To taler av Jonas Rein fra 1814
Jonas Rein fra Kalliope
Digitaliserte bøker av Rein hos Nasjonalbiblioteket.