jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sibirlerk

Sibirlerk (Larix sibirica) er et bartre i lerkeslekta innenfor furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre. Grenene er ganske korte og peker gjerne litt opp, ytterst. Grenene henger aldri.
Treet er 5-25 meter høyt, og kronen er bred og konisk, treet tidvis forgrenet. Greinene står ofte litt oppoverbøyd. Skuddene har mellombrun eller grågul bark og lukter sjasmin, unge barnåler er lysgrønne, nålene generelt over 1 mm brede og 25-35 mm lange. Konglene er grønne eller grønnbrune, 25-45 mm lange og lett hårete med 25-50 tette skjell som har innbøyd spiss. Blomstring i juni. Sibirsk lerk feller nålene om vinteren. Utpå høsten får treet en gyllen gul farge, før nålene faller av. Om våren kommer det nye friske grønne nåler og samtidig blomstrer treet.
Naturlig utbredelse er i europeisk Russland øst og nord for en linje fra Onega ved Kvitsjøen sørover til Vologda, sørøstover til Kazan og deretter rett øst til Uralfjellene. Arten vokser også langs hele lengden av Uralfjellene og i Vest-Sibir østover til Jenisej. Herav kommer navnet sibirlerk. Øst for Jenisej overtar mongollerk (Larix gmelinii), men det er en bred overgangsone mellom artene med hybrider, som av og til kalles L. × czekanowski.
Treet har blitt plantet i Nord-Norge, og er forvillet og naturalisert lengre sør – på indre Østlandet, innerst i Bottenviken, og i sørvestre Finland.


== Fossiler ==
I nordlige Finland er det funnet både makrofossiler og pollen fra lerk i avsetninger fra forrige mellomistid (eem) og en relativt varm periode tidlig i siste istid (Brørup-interstadialen). Lerk vokste neppe i sentrale og sørlige Finland i mellomistiden, men kan ha vokst ganske langt sør i Norge og Sverige langs den skandinaviske fjellkjeden.Den svenske forskeren Leif Kullman har funnet makrofossiler i Dalarna i Sverige som viser at sibirlerk var blant de første treslagene som vokste på Den skandinaviske halvøy i tidlig holocen rett etter istidens slutt. Somrene må ha vært tørre og varme, og sibirlerk vokste sammen med vanlig bjørk, gran, sommereik og hassel. Tilsvarende plantesamfunn finnes ikke i nåtiden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 120. ISBN 82-10-01282-7. 
«Larix sibirica». The Gymnosperm Database. Besøkt 28. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sibirlerk i Encyclopedia of Life 
(en) Sibirlerk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sibirlerk hos Artsdatabanken 
(sv) Sibirlerk hos Dyntaxa 
(en) Sibirlerk hos ITIS 
(en) Sibirlerk hos NCBI 
(en) Sibirlerk hos The International Plant Names Index 
(en) Sibirlerk hos Tropicos 
(en) Kategori:Larix sibirica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Larix sibirica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Larix sibirica – detaljert informasjon på Wikispecies
Janet McTeer

Janet McTeer (født 8. mai 1961 i Newcastle upon Tyne i England) er en britisk skuespiller. I 2000 ble hun Oscar-nominert i kategorien beste kvinnelige hovedrolle som «Mary Jo Walker» i filmen Tumbleweeds.
McTeer gjorde sin teater-debut i Half Moon Street, en film fra 1986 basert på en roman av Paul Theroux. I 1991 opptrådte hun i The Black Velvet Cape, med Bob Peck og Geraldine Somerville, som vant en Emmy Award for beste drama. I 2005 spilte McTeer mot Harriet Walter som dronning Elizabeth I ved West End i London, en rolle hun gjentok i 2009 under en oppsetning ved Broadway. I 2009 portretterte hun Clementine Churchill i HBO-serien Into the Storm, om Sir Winston Churchills år som statsminister i Storbritannia under den andre verdenskrig. I 2011 spilte McTeer sammen med Glenn Close i Albert Nobbs. Han spilte mot Daniel Radcliffe og Ciaran Hinds i The Woman in Black, basert på en roman fra 1983 med samme navn. McTeer ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE) i 2008.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janet McTeer på Internet Movie Database 
(sv) Janet McTeer i Svensk Filmdatabas 
(da) Janet McTeer på Filmdatabasen 
(da) Janet McTeer på danskfilmogtv.dk 
(da) Janet McTeer på Scope 
(fr) Janet McTeer på Allociné 
(en) Janet McTeer på AllMovie 
(en) Janet McTeer hos Turner Classic Movies 
(en) Janet McTeer hos Rotten Tomatoes 
(en) Janet McTeer hos TV Guide
Lagman av Man

Lagman av Man var konge av Man og øyene mellom 1102 og 1104. Han etterfulgt den norske kongen Magnus Berrføtt da denne døde et slag i Ulster i Irland i 1103. 
Det er lite som kjennes om Lagman, men han var sannsynligvis en sønn av Godred Crovan som døde 1095. Lagmans regime ble kort da Man igjen ble direkte knyttet inn under Norgesveldet ved kong Sigurd Magnusson, også kalt for Sigurd Jorsalfare.
Et av de fire husene til Buchan School på Man er navngitt til minne om Lagman, konge av Man.


== Etymologi ==
Navnet Lagman er avledet fra norrønt lögmaðr, lovmann. Navnet er altså opprinnelig en tittel, men som ble et personlig navn på Orknøyene og på Hebridene, hvilket irske annaler vitner om, men navnet ble ikke benyttet i Norge. Det er bevitnet også i flertallform (Lagmainn) som navnet på en adelsætt på Hebridene i 962 som var med på et vikingangrep på Irland. Den samme Lagmainn er igjen med på et angrep i 974 og navnet må derfor ha kommet i bruk i generasjonen før. Navnet gikk også inn i den skotske kongeslekten via norrønt inngifte med Ladhmann mac Domnaill som var en sønnesønn av Malcolm III av Skottland. Det går også igjen på 1100-tallet i Irland blant Uí Duib Dírma som var høvdinger i et småkongerike i nordlige Irland. De skotske etternavnene Lamont og MacLamond er også avledet av navnet Lagman.


== Litteratur ==
Donnchadh Ó Corráin, Vikings in Irland and Scotland in the Ninth Century, Peritia 12, 1998


== Se også ==
Liste over kongene av Man
Atlasseder

Atlasseder (Cedrus atlantica) er et bartre i furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre som kan bli opptil 50 meter høyt, dersom vekstvilkårene er gode. Grenene peker gjerne litt opp, ytterst.
Naturlig utbredelse er i Atlasfjellene, i Marokko og Algerie. Treet har blitt plantet i mellom Europa, mest som prydtre i parker.
Vokser helst i fjellet mellom 1500 meter over havet og opp til tregrensen.


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 117–118. ISBN 82-10-01282-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 28. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Atlasseder i Encyclopedia of Life 
(en) Atlasseder i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Atlasseder hos Artsdatabanken 
(en) Atlasseder hos NCBI 
(en) Atlasseder hos The International Plant Names Index 
(en) Atlasseder hos Tropicos 
(en) Kategori:Cedrus libani subsp. atlantica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cedrus libani subsp. atlantica – detaljert informasjon på Wikispecies
Himalayaseder

Himalayaseder (Cedrus deodara) er et bartre i furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre som kan bli opptil 60 meter høyt, dersom vekstvilkårene er gode. Grenene er vannrette, men henger gjerne litt ytterst.
Naturlig utbredelse er i det vestlige Himalaya og sørskråningen til Hindu Kush. Treet er blitt plantet i Mellomeuropa, mest som prydtre i parker. Treet er også blitt plantet på vestlandet i Norge.
Vokser helst i fjellet mellom 1400 meter over havet og opp til tregrensen.


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 118–119. ISBN 82-10-01282-7. 
«Cedrus deodara». Flora of China. Besøkt 23. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Himalayaseder i Encyclopedia of Life 
(en) Himalayaseder i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Himalayaseder hos ITIS 
(en) Himalayaseder hos NCBI 
(en) Himalayaseder hos The International Plant Names Index 
(en) Himalayaseder hos Tropicos 
(en) Kategori:Cedrus deodara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cedrus deodara – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cedrus deodara – detaljert informasjon på Wikispecies
Libanonseder

Libanonseder (Cedrus libani) er et bartre i furufamilien (Pinaceae). Det er et ganske bredt bartre som kan bli opptil 40 meter høyt, dersom vekstvilkårene er gode. Grenene vokser i grupper og peker litt oppover, men henger gjerne litt ytterst.
Naturlig utbredelse er i fjellstrøk i Libanon, Syria og Tyrkia i en høyde på 1400–2100 moh. Her danner den skoger sammen kilikia-edelgran, gresk einer og libanoneik. I Tyrkia finnes libanonseder hovedsakelig i Taurusfjellene, men det er også to små populasjoner i Tokat-provinsen nær Svartehavet.
Noen botanikere skiller ut en underart, subp. stenocoma, i sørvestlige Anatolia. Den har en mer pyramide- eller søyleformet vekst enn nominatunderarten. Det er ulike oppfatninger på om kyprosseder skal regnes som egen art, eller som en varietet av libanonseder.
Libanonseder er vanlig plantet i Sør- og Mellom-Europa. Det blir raskt for stort for villahager og brukes mest som prydtre i parker. Libanonseder er vanlig i hageanleggene på engelske herregårder. I Norge er den sjeldent plantet, men finnes noen få steder i sør og vest.


== Referanser ==


== Litteratur ==

A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 117. ISBN 82-10-01282-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 28. ISBN 0-7136-7015-0. 
«Cedrus libani». The Gymnosperm Database. Besøkt 20. februar 2016. 
«Cedrus libani». Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 23. desember 2015. 
«East Mediterranean Cedrus libani Forest». Terrestial Biozones. Besøkt 9. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Libanonseder i Encyclopedia of Life 
(en) Libanonseder i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Libanonseder hos ITIS 
(en) Libanonseder hos NCBI 
(en) Libanonseder hos The International Plant Names Index 
(en) Libanonseder hos Tropicos 
(en) Kategori:Cedrus libani – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cedrus libani – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cedrus libani – detaljert informasjon på Wikispecies
Legeveronika

Legeveronika (Veronica officinalis) er en flerårig urt i kjempefamilien. Stengelen er krypende og har opprette, blomsterbærende skudd som kan bli 10 cm høye. 
Navnet kommer av at planten er en av de oftest brukte legeplantene. Dens påståtte egenskaper er at den skal lindre ved hoste og forkjølelse, diaré og fordøyelsesproblemer. Det er skuddene på planten som brukes som droge (te). 
Legeveronika vokser på tørre, gjerne kalkfattige steder, som veikanter, skogsbryn og bakker. Blomstringstidspunkt er i juni og juli i mange deler av landet.
Utbredt i Europa, nordlige Asia og nord Amerika. I Norge til Finnmark.


== Eksterne lenker ==
(en) Legeveronika i Encyclopedia of Life 
(en) Legeveronika i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Legeveronika hos Artsdatabanken 
(sv) Legeveronika hos Dyntaxa 
(en) Legeveronika hos ITIS 
(en) Legeveronika hos NCBI 
(en) Legeveronika hos The International Plant Names Index 
(en) Legeveronika hos Tropicos 
(en) Kategori:Veronica officinalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Veronica officinalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Veronica officinalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Manor House

Manor House er et område i nordlige London. Det meste av området ligger i bydelen Haringey, men en del av det er i Hackney. Sentrum er ved Manor House undergrunnsstasjon, ved krysset mellom Seven Sisters Road og Green Lanes. Det ligger umiddelbart øst for Finsbury Park, nord for Stoke Newington, vest for Stamford Hill og Seven Sisters, sør for Harringay og nordvest for Hackney.
Det er et lite handleområdet i Manor House, men for det meste er det et sterkt fortettet boligområde. Navnet kommer fra puben Manor House (direkte oversettelse er «Herregårdshuset»), som stod der undergrunnsstasjonen nå ligger. Før opprettelsen av Seven Sisters Road, og således veikrysset, var dette stedet en tollport ved Green Lanes. Manor Tavern, som senere ble hetende Manor House, ble bygd her i 1832 av Thomas Widdows fra Stoke Newington.Rolling Stones spilte ukentlige konserter ved Manor House i februar og mars 1963, da Harringay Jazz Club holdt til ved puben. I 1965 spilte The Who ved Manor House. Stedet er et supermarked i dag. Det har siden 1990-tallet vært planer om å gjøre bygningen om til boliger.


== Referanser ==
Roberto Ayala

Roberto Fabián Ayala (født 14. april 1973 i Paraná) er en tidligere argentinsk fotballspiller .
På klubbnivå har Ayala spilt for de argentinske klubbene Ferro Carril Oeste (1991–94) og River Plate (1994–95). Deretter dro han til Europa, hvor han spilte for Napoli (1995–98) og Milan (1998–2000) før overgangen til Valencia.
Ayala spilte på Argentinas landslag under OL 1996 i Athen, der de tok sølvmedaljene. Han spilte også VM 1998, og var med i troppen (uten å spille) under VM 2002. Ayala var også med i troppen under VM 2006 i Tyskland.
Med Valencia kom han til finalen i Mesterligaen i 2001, der de tapte for Bayern München på straffespark. Året etter vant laget La Liga. Sesongen 2003-04 vant de igjen den spanske ligaen, i tillegg til UEFA-cupen. 


== Eksterne lenker ==
(de) Roberto Ayala – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Roberto Ayala – Olympedia 
(en) Roberto Ayala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Roberto Ayala – FIFA 
(fr) Roberto Ayala – LÉquipe 
(en) Roberto Ayala – Transfermarkt 
(en) Roberto Ayala – Transfermarkt (manager) 
(en) Roberto Ayala – national-football-teams.com 
(en) Roberto Ayala – WorldFootball.net 
(en) Roberto Ayala – FootballDatabase.eu
Sharon Stone

Sharon Stone (født 10. mars 1958 i Meadville i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller og tidligere fotomodell. Hun er særlig kjent for sin rolle som «Catherine Tramell» i filmen Basic Instinct, i 1996 ble hun Oscar-nominert i kategorien beste kvinnelige hovedrolle som «Ginger McKenna/Rothstein» i filmen Casino. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Religion ==
Tidlig på 1990-tallet ble Stone medlem av Scientologikirken. Stone forble i dette trossamfunnet inntil nylig da hun konverterte til buddhisme etter at hennes venn, skuespilleren Richard Gere presenterte henne for Dalai Lama.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sharon Stone på Internet Movie Database 
(sv) Sharon Stone i Svensk Filmdatabas 
(da) Sharon Stone på Filmdatabasen 
(da) Sharon Stone på Scope 
(fr) Sharon Stone på Allociné 
(en) Sharon Stone på AllMovie 
(en) Sharon Stone hos Turner Classic Movies 
(en) Sharon Stone hos Rotten Tomatoes 
(en) Sharon Stone hos The Movie Database
Seven Sisters (London)

Seven Sisters er et område i distriktet Haringey i nordlige London. Det regnes gjerne med til Tottenham, og ligger i østenden av Seven Sisters Road. Det er lokalisert i østenden av veien Seven Sisters Road som går fra Tottenham High Road for å bli slått sammen med motorveien A1 i Holloway. Stedet er omtalt som et relativt fattig flerkulturelt nabolag rundt veikrysset Seven Sisters Road og High Road i South Tottenham.


== Stedsnavnet ==

Navnet kommer fra syv almetrær som sto i en sirkel med et valnøttre i dets sentrum på et felles grøntområde som var kjent som Page Green. Denne treklyngen var kjent som Seven Sisters («De sju søstre») ved 1732. En lokal prest og historiker, William Bedwell, som skrev tidlig på 1600-tallet særskilt om vålnøttreet og at en ukjent protestant ble brent her. Det har også vært spekulert om dette treet er veldig gammelt, kanskje tilbake til romersk tid, og kanskje har vært en del av en førkristen hellig lund.Lokaliseringen av de sju trærne kan bli sporet tilbake i tid via en rekke av kart fra 1619 og framover. Fra 1619 er de vist i en posisjon som i dag tilsvarer den vestlige enden av Page Green ved krysset mellom Broad Lane og High Road. Med urbaniseringen som radikalt endret området, ble trærne «Seven Sisters» flyttet og plantet på nytt, fortsatt ved Page Green, men lengre mot øst. Samtidige kart viser at de forble på dette stedet fram til 1955.Den nåværende ringen av agnbøktrær ble plantet i 1997 i seremoni ledet av fem familier med sju søstre.


== Dagens Sven Sisters ==
Dagens område Seven Sisters er et flerkulturelt område sterkt preget av dets lokalisering ved hovedveier og undergrunnsbanen. Umiddelbart over undergrunnsstasjonen er det et stort kjøpesenter i en bygning i tidlig edvardiansk arkitektur. Deler av bygningen, som er kjent lokalt som Wards Corner, blomstrer som et innendørs marked med et sterk latinamerikansk preg.I henhold til folketellingen i 2011 har området en befolkning på 15 968 innbyggere, hvorav rundt 30 prosent er hvite briter og 20 prosent er svarte eller svarte briter. Andre betydelige minoriteter er polakker og tyrkere.


== Referanser ==
Seven Sisters Road

Seven Sisters Road er en viktig forbindelsesvei i London. Den ble anlagt i 1833 i det som da var landsbygd for å forbinde Tottenham med Holloway. 
Veien går fra krysset med A1 i Holloway, forbi Finsbury Park og gjennom Manor House, gjennom Lea Valley og så til Tottenham High Road (A10).
Golden goal

For tv-serien ved samme navn se: Golden Goal (TV-serie)Golden goal kan på norsk oversettes med første målet vinner. Metoden har blitt brukt til å avgjøre cup-kamper i fotball der stillingen er uavgjort etter ordinær spilletid (90 minutter). Golden goal er det offisielle begrepet i fotball for det som kalles sudden death i enkelte andre idretter.
Dersom stillingen er uavgjort etter ordinær tid (90 minutter) i en cup-kamp, og det ikke spilles omkamp, spilles det ekstraomganger – maksimalt 2 ekstraomganger a 15 minutter hver. Hvis det spilles etter golden goal-regelen, vinner det laget som scorer først i ekstraomgangene. Ved scoring blåses kampen av umiddelbart. Blir det ikke scoringer i ekstraomgangene, avgjøres kampen på straffesparkkonkurranse, på samme måte som i en kamp der det ikke spilles etter golden goal-regelen.
Silver goal betyr at det laget som eventuelt leder etter første ekstraomgang, vinner kampen. Kampen stoppes altså ikke umiddelbart ved scoring i ekstraomgangene, en hver påbegynt ekstraomgang fortsetter til den er ferdigspilt etter 15 minutter. Denne regelen gir et lag muligheten til å utligne hvis det får mål mot seg i ekstraomgangene. (Sagt på en annen måte: Forskjellen mellom Silver goal og de opprinnelige reglene er således bare at ekstraomgang nummer 2 ikke blir gjennomført dersom et av lagene allerede leder når den første er ferdig.)
Regelen om golden goal ble introdusert av FIFA i 1993. Kamper ble avgjort etter golden goal blant annet i EM i fotball 1996 og 2000, og VM i fotball 1998 og 2002. Etter VM i 2002 introduserte UEFA silver goal-regelen. Denne regelen ble brukt under EM i fotball 2004.
Reglene om golden goal og silver goal ble innført for å få ned antallet straffesparkkonkurranser i mesterskap. Men bruken av golden goal og silver goal ble imidlertid lite populært. Mange lag spilte svært defensivt for å unngå å få mål mot seg i ekstraomgangene, og slik hadde reglene om golden goal og silver goal i praksis den motsatte virkningen av det som var hensikten med dem. Dessuten hersket det i blant en viss forvirring om kamper i ulike turneringer skulle avgjøres etter golden goal, silver goal eller vanlige regler om ekstraomganger og straffesparkkonkurranse.
I februar 2004 bestemte fotballens internasjonale lovkomité at reglene om golden goal og silver goal skulle fjernes fra fotballens regelverk etter EM i fotball 2004. Under VM i fotball 2006 bruktes ikke golden goal eller silver goal.


== Se også ==
Fotballkamp
Jere Burns

Jere Burns (født 15. oktober 1954 i Cambridge i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller mest kjent for å ha hovedroller i TV-serien Dear John og i filmen Crocodile Dundee i Los Angeles. Han har også hatt en rolle sammen med Yasmine Bleeth i TV-filmen Road Rage fra 1999.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jere Burns på Internet Movie Database 
(sv) Jere Burns i Svensk Filmdatabas 
(da) Jere Burns på Scope 
(fr) Jere Burns på Allociné 
(en) Jere Burns på AllMovie 
(en) Jere Burns hos The Movie Database 
(en) Jere Burns hos Internet Broadway Database
Tsat

Tsat er et malayopolynesisk språk som snakkes på den kinesiske øya Hainan, av rundt 3 800 mennesker. Som et resultat av språkbunt har tsat utviklet seg til å bli et fullverdig tonespråk, noe som er sjelden blant austronesiske språk.


== Referanser ==
Cristiano Marques Gomez

Cristiano «Cris» Marques Gomez (født 3. juni 1977) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den franske klubben GOAL FC.
Forsvarsspilleren Cris begynte karrieren i 1995 hos Corinthians i São Paulo. Med klubben vant han allerede første sesong Copa do Brasil, og i 1988 det brasilianske mesterskapet. Deretter spilte han for Cruzeiro Esporte Clube i Belo Horizonte, hvor han også var med på vinne Copa do Brasil (2000) og det brasilianske mesterskapet (2003). Siden 2004 har Cris vært i den franske Olympique Lyon, som i 2005 vant det franske mesterskapet.
Cris debuterte på Brasils landslag 7. april 1999. Med landslaget vant han Copa América sommeren 2004. Cris var også med i troppen til VM 2006 i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristiano Marques Gomes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cristiano Marques Gomez – FIFA 
(fr) Cristiano Marques Gomez – LÉquipe 
(en) Cristiano Marques Gomez – Transfermarkt 
(en) Cristiano Marques Gomez – Transfermarkt (manager) 
(en) Cristiano Marques Gomez – national-football-teams.com 
(en) Cristiano Marques Gomez – WorldFootball.net 
(en) Cristiano Marques Gomez – Soccerbase.com 
(en) Cristiano Marques Gomez – FootballDatabase.eu 
(de) Cristiano Marques Gomez – fussballdaten.de 
(en) Cristiano Marques Gomez – Soccerway
Eurodac

Eurodac er et europeisk daktyloskopisk register med fingeravtrykk som ble opprettet av Den europeiske union (EU) for å identifisere asylsøkere og avgjøre hvilken medlemsstat som skal behandle deres asylsøknader.
Alle EU-land – samt Norge og Island – deltar i Eurodac-samarbeidet. Ordningen skal bidra til å fremskynde asylsøkningsprosessen ved å sende reelle flyktninger direkte til det landet som skal behandle søknaden og forhindre illegale søkere fra å «prøve seg frem» i andre medlemsstater etter at søknaden er avvist i ett land.
Det tas rutinemessig fingeravtrykk av alle asylsøkere fra fylte 15 år, både i og utenfor EU-området. Fingeravtrykkene sendes i elektronisk format til en sentral enhet ved Europakommisjonen, hvor de automatisk blir sammenlignet med de avtrykkene som er lagret i registeret. På denne måten er det mulig for myndighetene å undersøke om asylsøkerne har reist inn i EU-området uten de nødvendige papirer og om de allerede har søkt om asyl i en annen medlemsstat.


== Se også ==
Schengen informasjonssystem


== Kilder ==
European Commission - Migration and home affairs: Identification of applicants (EURODAC) (sist oppdatert 23. juni 2015) Besøkt 31. oktober 2015


== Eksterne lenker ==
EUR-Lex: Den Europæiske Unions Tidende L180.1 (dansk html-versjon). Besøkt 31. oktober
Lenker til forordningen på andre språk. Besøkt 31. oktober
Italienisches Dörfchen

Italienisches Dörfchen i Dresden er et historisk gjestehus og serveringssted. Det ligger på Theaterplatz ved Elben, og har Semperoperaen som nærmeste nabo.
Da den italienske arkitekten Gaetano Chiaveri hadde fått oppdraget med å bygge den katolske hoffkirken i Dresden, installerte han seg sammen med sine handverkere og kunstnere i noen småhus like ved anlegget, ved brattkanten ned mot Elben. Husene ble på folkemunne etter vert hetende «Italienisches Dörfchen».
Seinere befant seg på samme sted et populært gjestgiveri som overtok navnet. Før første verdenskrig ble det reist et nytt serveringssted mer i stil med de storslåtte omgivelsene, tegna av byarkitekten Hans Erlwein. Bygningen ble som resten av det historiske sentrum ødelagt under bombeangrepet i februar 1945. Etter 1989 er Italienisches Dörfchen blitt omhyggelig restaurert og rekonstruert, og er i dag igjen blitt et av de mest populære serveringsstedene i Dresden.