jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Axel Hellstenius

Axel Hellstenius (født 4. mars 1960) er en norsk forfatter, dramatiker og en av Norges mest produserte manusforfattere. Foruten film og TV-serier, skriver han scene- og radiodramatikk, samt barne-og ungdomsromaner. Han er gjestelærer på den Norske Filmskolen på Lillehammer, og har vært mentor på PAL labs og eQuinoxe. Han er bror av komponist Henrik Hellstenius.


== Bibliografi ==


=== Spillefilmer ===
2014 Beatles
2009 Fritt vilt II (dialogforfatter)
2007 Titanics ti liv
2003 Mors Elling
2001 Elling (nominert til Oscar)
1999 Absolutt Blåmandag
1997 Salige er de som tørster
1995 Farlig farvann 
1994 Over stork og stein
1993 Secondløitnanten
1992 De Blå Ulvene
1991 Giftige Løgner
1990 Døden på Oslo STV-serier

2016 Det Tredje Øyet, sesong II
2014 Det Tredje Øyet, sesong I
2006 Gutta Boys (nominert til Internasjonal Emmy)
1997 Hotel Oslo (TV-miniserie)
1996 Offshore (TV-serie) (storyline writer)
1994 I de beste familier (TV-serie) (storyline writer) (forfatter)
1985 Fellesrommet (TV-serie)Sceneteater

2012 Mens Blücher sank
2012 Oscarsborg i kamp
2008 Whitch witch (bearbeidelse)
2007 Elling i nærkontakt
2003 Samson og Roberto (dukketeater)
1999 Elling og Kjell Bjarne (stykket er satt opp på mer enn 200 scener rundt i verden. Bla i Londons Westend og på Broadway i New York)
1996 Askeladden og de gode hjelperneRadioteater

2013 Nærkamp (serie på 3 episoder) Arkivert 3. februar 2016 hos Wayback Machine.
2010 Kongshavn (episodeforfatter)
2008  Noen kommer til å dø


=== Skjønnlitteratur ===
2012 Tatt av ras
2011 Blücher synker
2010 Fittekvote (Nominert til UPrisen 2010)
2009 Mens Blücher sank
2006 Full krig
2005 Hard vær
2003 Mitt i siktet
2003 Det store smellet
2002 Verdens mest øde øy
2002 Høyt spill
2001 Titanics ti liv
2001 Stille før opptak – action!
2000 Midt i siktet
1998 Det store smellet


=== Bønna og gjengen-serien ===
2006 Full krig
2005 Hardt vær
2000 Midt i siktet
1998 Det store smellet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Axel Hellstenius på Internet Movie Database 
(sv) Axel Hellstenius i Svensk Filmdatabas 
(da) Axel Hellstenius på Filmdatabasen 
(da) Axel Hellstenius på Scope 
(fr) Axel Hellstenius på Allociné 
(en) Axel Hellstenius på AllMovie 
(en) Axel Hellstenius hos The Movie Database 
(en) Axel Hellstenius hos Internet Broadway Database 
Axel Hellstenius hos Norske Dramatikeres Forbund
txt.no om ham i Ungdommens forfatterleksikon
http://www.cappelendamm.no/main/Katalog.aspx?f=10432
Presentasjon av Axel Hellstenius i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Fylkesvei 415

Fylkesvei 415 (Fv415) går mellom Myråsen i Åmli og Fiane i Tvedestrand.
Mellom Myråsem og Storbrua følger veien delvis den nedlagte Treungenbanens trasé.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

ÅmliUten navn 

Tveit 

Kløvfjell 
Måmoen 
Simonstad 

Hovde 

Selåsvatn 

VegårsheiTelemarksveienn 

TvedestrandNesverkveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv415
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Matteo Maria Boiardo

Matteo Maria Boiardo (født ca. 1441 i eller nær Scandiano i Italia, død 1494 i Reggio Emilia) var en italiensk renessansedikter og humanist. Han er kjent for sitt verk Orlando Innamorato (Den forelskede Orlando, 1495).
Matteo Maria Boiardo fikk i oppdrag av huset Este å være stattholder i Modena og Reggio nell'Emilia. Hans epos Orlando innamorato er et ridderdikt med karolingisk stoff, skrevet på versemålet ottava rima. De to første delene ble utgitt i 1483, den tredje og siste delen kom posthumt i året eyter dikterens død år 1495. Den rasende Roland av Ludovico Ariosto ble skrevet som en direkte fortsettelse av dette verk.  
Boiardos sangskatt ble inspirert av kjærligheten til Antonia Caprara.


== Bibliografi (i utvalg) ==
Amorum libri tres (1476)
Orlando innamorato (1483-1495)


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.


== Eksterne lenker ==
(en) Matteo Maria Boiardo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Böcker av och om Matteo Maria Boiardo på svenska bibliotek. libris.kb.se
(sv) Bojardo, Matteo Maria i Nordisk familjebok (2. utgave, 1905)
Fylkesvei 416

Fylkesvei 416 (Fv416) går mellom Myra i Vegårdshei og Risør havn. Veien består av to avsnitt med en samlet lengde på 30,7 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

Vegårshei

RisørAklandsveien 

Søndeledveien 

Erstattet av Europavei 18
Risørveien 

Krags gate 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Aust-Agder gjeldende fra 15. mai 2015

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv416
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Cajus Julius Caesar

Denne artikkelen handler om den tyske politikeren. For den romerske statsmannen, se Gaius Julius CaesarCajus Julius Caesar (født 22. januar 1951 i Rinteln) er en tysk konservativ politiker (CDU). Han var medlem av det tyske parlamentet, Forbundsdagen, fra 1998 til 2005.


== Utdannelse og yrke ==
Caesar gikk fra 1967 til 1969 i forstlære, og utdannet seg senere til diplomforstingeniør og forstmann. Fra 1974 til 1998 arbeidet han som revirleder.


== Politisk karrière ==
1998 ble Caesar innvalgt i det tyske parlamentet for CDU. Han representerte valgkrets 136 Lippe I i delstaten Nordrhein-Westfalen. I Forbundsdagen var han medlem av komitéen for miljø, naturbeskyttelse og reaktorsikkerhet. En anekdote forteller at CDU/CSUs fraksjonsleder Wolfgang Schäuble først bad om å få se Caesars identitetspapirer, fordi han ikke trodde navnet stemte.
Ved forbundsdagsvalget i 2005 ble det på grunn av utsettelsen i valgkretsen Dresden I i delstaten Sachsen uklart om Caesar ville bli gjenvalgt. Ettersom CDU fikk flere enn 9 409 annenstemmer i Dresden, vil Caesar ikke bli innvalgt over Nordrhein-Westfalens landsliste. Dette er et resultat av det som på tysk kalles Wählerzuwachsparadoxon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cajus Julius Caesar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi
Paradoxien bei der Nachwahl 2005
Fylkesvei 351

Fylkesvei 351 (Fv351) går mellom Indre Søndeled i Risør og Tangen i Kragerø.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

RisørSSS-veien 


=== Vestfold og Telemark fylke ===

KragerøOle Halvorsens vei 

Ørvikveien 

Kjølebrøndsveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Telemark gjeldende fra 15. mai 2015
Vegliste Aust-Agder gjeldende fra 15. mai 2015

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv351
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Francisturbin

Francisturbin er den mest brukte turbintypen i norske vannkraftverk. Turbinen ble utviklet av den engelske ingeniøren James B. Francis i 1849. Denne turbintypen er best egnet ved middelsstore og store fallhøyder (mellom ca. 30 og 600 m). Er fallhøyden lavere benyttes ofte kaplanturbinen, er fallhøyden høyere benyttes peltonturbinen.  Utseendemessig minner turbinen om et skovlhjul som var vanlig i gamle møller og på hjuldampere.


== Prinsipp ==
I en francisturbin ledes vannet inn på turbinhjulet gjennom et spiralformet rør. Dette fordeler vannet jevnt inn til stag og ledeskovlene. Ledeskovlene sitter rett før turbinhjulet og brukes både til å regulere vannmengden og å øke hastigheten på vannet. 
I motsetning til i en peltonturbin er det både trykk- og hastighetsenergi i vannet når det kommer inn i francisturbinen. Reaksjonsgraden ligger ofte rundt 0,5. Gjennom turbinen vris vannstrålen slik at minst mulig energi forsvinner ut av sugerøret. Det er ikke uvanlig at francisturbiner har en virkningsgrad på over 95 %.
Et problem med nesten alle turbiner er kavitasjon. Kavitasjon oppstår når det dannes undertrykk på grunn av strømningsendringer, og det oppstår små dampbobler i vannet. Disse boblene kollapser på overflaten når trykket øker, og forårsaker erosjon. Dette skjer naturligvis i løpet av millisekunder. Problemet er størst i turbiner som opererer i atmosfæretrykk, som peltonturbinen. Francistubiner kan operere helt nedsenket i vann, med avløpet under vannflaten i utløpskammeret. Slik blir kavitasjonsproblemet mindre. Moderne francisturbiner monteres derfor ofte med utløp under nedre vannspeil.


== Se også ==
Kaplanturbin
Peltonturbin
Vannturbin
Bulbturbin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Øgaard, Eirik: Francis-turbin www.vasskrafta.no, Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum. Besøkt 10. august 2018.
Berliner Stadtschloss

Berliner Stadtschloss (Berlins byslott) var et slott i det sentrale Berlin, på Slottsplassen rett ved siden av Alexanderplatz, og i umiddelbar nærhet av Museumsinsel. Fra 2013 er slottet under gjenoppbygging og vil huse Humboldt Forum, et museum for verdens kulturarv.
De eldste delene av slottet daterte seg fra 1443 og var hovedresidens (vinterresidens) for kurfyrstene av Brandenburg, det senere Brandenburg-Preussen og kongeriket Preussen, og som etter 1871 dessuten var tyske keisere. Etter første verdenskrig ble slottet et museum.


=== Palast der Republik ===
Under annen verdenskrig ble slottet skadet av bombing, men ikke fullstendig ødelagt. Makthaverne i DDR sprengte slottet helt i 1950, til sterke protester fra demokratiske land, fordi det angivelig var et «symbol på prøyssisk imperialisme». Det eneste de lot bli igjen var balkongen hvor Karl Liebknecht på slutten av første verdenskrig hadde utropt «den frie sosialistiske republikken» som aldri ble en realitet. Kommunistene oppførte midt på 1970-tallet en ny bygning, Palast der Republik, som tjente som parlamentssete for DDR, og plassen foran ble omdøpt til Marx-Engels-Platz. Likevel innrømmet Erich Honecker på 1970-tallet at det hadde vært en feil å ødelegge slottet.
Etter den tyske gjenforeningen fikk slottsplassen tilbake sitt gamle navn og i 2003 besluttet Forbundsdagen nesten enstemmig å rive Palast der Republik.  


=== Humboldt Forum ===

Etter gjenforeningen ble det bestemt å gjenoppbygge byslottet og bruke bygningen som museum og senter for verdens kulturarv under navnet Humboldt Forum. 12. juni 2013 la forbundspresident Joachim Gauck ned grunnsteinen for det gjenoppbygde byslottet. Bygningen vil i det ytre i hovedsak være en rekonstruksjon, med unntak av den ene fasaden mot elven Spree som historisk var slottets «bakside», og som derfor får moderne utforming. Interiørene vil være moderne og tilpasset den fremtidige bruken som museum, men det er lagt opp til at en del rom i fremtiden også kan få historiske interiører. Åpningen skal finne sted i 2019. Senteret er oppkalt etter brødrene Alexander og Wilhelm von Humboldt. Neil MacGregor, tidligere direktør for British Museum, ble utnevnt til den første direktøren for Humboldt Forum, og inspirert av British Museum er det foreslått at Humboldt Forum skal ha gratis adgang. Det kommende Humboldt Forum har ofte blitt sammenlignet med British Museum.


== Se også ==
Schloss Sanssouci, den prøyssiske kongefamiliens sommerresidens


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) City Palace, Berlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stadtschloss Berlin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Förderverein Berliner Schloss e.V.
Gesellschaft Berliner Schloss e.V.
Stadtschloss Berlin Initiative Arkivert 20. desember 2006 hos Wayback Machine.
Auf dem Weg zum Humboldt-Forum Arkivert 30. august 2005 hos Wayback Machine.
Grafikk og bygge bilder av Berliner Stadtschloss (engelsk)
Jagdschloss Glienicke

Jagdschloss Glienicke (jaktslottet Glienicke) ligger ved Glienicker Lake i området Wannsee i Berlins bydel Steglitz-Zehlendorf, nær Glienicker Brücke. 


== Historie ==
Slottet ble oppført mellom 1682 og 1693 av Charles Philippe Dieussart for den «store kurfyrsten» Fredrik Wilhelm. Under Fredrik I ble det bygget om og forskjønnet, men under Fredrik Wilhelm I benyttet som lasarett. Fredrik II gav det bort til en tapetfabrikant. Det tilhørte bl.a. Wilhelm von Türk, som brukte det som barnehjem. I 1859 lot prins Carl av Preussen slottet for sin sønn Friedrich Carl ombygge til barokk av hoffarkitekten Ferdinand von Arnim. I 1889 foretok Albert Geyer en rekke endringer på midtbygningen og oppførte et nytt tårn.
I 1939 overtok byen Berlin slottet. Fra 1990 er det oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv som en del av Slott og parker i Potsdam og Berlin.


== Eksterne lenker ==
(en) Jagdschloss Glienicke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jagdschloss Grunewald

Jagdschloss Grunewald (jaktslottet Grunewald) er et slott i Berlin. Det ligger ved den sydøstlige bredde av Grunewaldsjøen (Grunewaldsee) i bydelen Steglitz-Zehlendorf i ortsteilen Dahlem. Grunewaldsee ligger i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i ortsteil Grunewald og utgjør en del av tunneldalen Grunewaldseenkette.
Jaktslottet ble bygget i tidlig renessansestil i 1542/1543 av kurfyrst Joachim II Hector av Brandenburg. Slottet bar navnet Zum grünen Wald (til den grønne skogen) og kom til å gi navn til hele området. Slottet selv ble kalt Grunewald fra ca. 1800. Gjennom ombygninger i tiden fra 1705 til 1708 under kong Fredrik I av Preussen fikk slottet barokke stilelementer.
Slottet forvaltes siden 1932 av Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg og benyttes til museale formål. Ved siden av tallrike malerier av malerne Lucas Cranach den eldre og Lucas Cranach den yngre er også verker av nederlandske og tyskere malere fra det 15. til det 19. århundre utstilt. Slottssalen er den eneste slottssal i Berlin i renessansestil. I en av sidebygningene er en jaktsamling utstilt.


== Litteratur ==
Staatliche Schlösser und Gärten Berlin (red.): 450 Jahre Jagdschloss Grunewald 1542–1992, I. Aufsätze, II. Aus der Gemäldesammlung, III. Aus der Jagdsammlung. 1992
Gert Streidt, Peter Feierabend (red.): Preußen Kunst und Architektur. Könemann VG mbH, Köln 1999  ISBN 3-89508-424-7
Siegmar Graf zu Dohna: Kurfürstliche Schlösser in der Mark Brandenburg. Teil II., Berlin 1890/91 (S.173), Verlag Karl Siegismund, Berlin 1893


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jagdschloss Grunewald – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jagdschloss Grunewald – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Jagdschloss Grunewald (åpningstider)
SPSG Jagdschloss Grunewald
Schloss Friedrichsfelde

Schloss Friedrichsfelde er et slott i tidligklassisistisk stil som ligger i Tierpark i Berlin.


== Historie ==
Slottet ble bygget i 1695 som Schloss Rosenfelde i hollandsk landhusstil av den hollandske marinedirektøren Benjamin Raule, trolig etter planer av Johann Arnold Nering. I 1698 falt Benjamin Raule i unåde, ble fengslet og eiendommen inndratt til fordel for kronen. Det ble omdøpt til Schloss Friedrichsfelde til ære for kurfyrsten, den senere prøyssiske kongen.
I 1717 ble slottet overdratt til markgreve Albrecht Fredrik av Brandenburg-Schwedt. Slottet ble nå kraftig utvidet og fikk en balustrade i barokkstil. Etter grevens død i 1731 falt slottet i prins Ferdinand av Preussens hender. Prins Ferdinand, en bror av Fredrik den store hadde store planer med slottet, og ønsket å gjøre det like praktfullt som Schloss Rheinsberg, i Rheinsberg. Imidlertid skiftet han mening, og satset isteden på Schloss Bellevue.
Senere skiftet slottet hender en rekke ganger, og ble 1785 solgt til riksgrevene av Medem. Fasaden ble da bygget om i tidligklassisistisk stil. Dagens form fikk slottet i 1800. I 1816 ble slottet kjøpt av familien von Treskow, som drev et gods i området. Det fremdeles bestående haveanlegget ble anlagt i 1821 av Peter Joseph Lenné.


== Dagens bruk ==
Slottet eies idag av bymuseet i Berlin. Ved siden av originale fresker i festsalen er billedkunst fra 17- og 1800-tallet utstilt på slottet, bl.a. et maleri av Karl Friedrich Schinkel, tallrike adelsportretter, samt forskjellig anvendt kunst. Det arrangeres regelmessig konserter der om vinteren.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schloss Friedrichsfelde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schloss Friedrichsfelde – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Slottet på Berlins liste over kulturminner
Slottsparken på Berlins lister over kulturminner
Gudmund Beitland

Gudmund Olav Beitland (født 9. desember 1940 i Stjørdal) er en norsk general, offentlig tjenestemann og politiker for Høyre. Han var ordfører i Malvik kommune 2003–2007.
Han er utdannet offiser og sivilingeniør fra Krigsskolen og Militärhögskolan. Han har også gått NATO Defense College. Beitland har vært bataljonssjef og sjef for stående bataljon i Nord-Norge, sjef for operasjonsstaben i Forsvarskommando Nord-Norge, sjef for Finnmark landforsvar, sjef for operasjonsstaben ved Forsvarets Overkommando 1989–1990 og sjef for Distriktskommando Trøndelag 1990–1996. Han har generalmajors grad.I 1996 gikk Beitland over i sivile stillinger, først som fylkesrådmann i Sør-Trøndelag fylkeskommune 1996–2000, senere som stabssjef i Sør-Trøndelag fylkeskommune og seniorkonsulent i et rekrutteringsselskap.
I 2003 ble Beitland valgt til ordfører i Malvik kommune med stemmene fra Høyre, Fremskrittspartiet og Malviklista (Senterpartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti). Det viktigste politiske målet var balanse på kommunebudsjettet, så kommunen kom ut av ROBEK, noe som ble oppnådd. Norturas etablering i kommunen og oppussing av Vikhammer skole skjedde også i denne perioden. Beitland stilte ikke til gjenvalg som ordfører i 2007.Han har blitt tildelt Forsvarsmedaljen og den amerikanske Legion of Merit.


== Referanser ==
Designmønster

Designmønster er en generell løsning til problem som ofte oppstår i programvareutvikling. Dette blir spesielt brukt i programvarearkitektur, når designet av et datasystem er under utvikling. 
Mønsteret er organisert slik at det optimerer designet på systemet etter en eller flere av kvalitetsattributter som: ytelse, forutsigbarhet (engelsk predictability), fordelbarhet (engelsk schedulability), gjennomstrømbarhet (engelsk throughput), pålitelighet, sikkerhet, gjenbrukbarhet, distribuerbarhet, portabilitet, vedlikehold, skalerbarhet, kompleksitet, ressursbruk, energibruk og utviklingskostnader.
Et designmønster inneholder som regel:

En overordnet beskrivelse av problemet
Strukturmessig beskrivelse, gjerne med hjelp av UML-diagrammer
Kosekvenser av avveiing (engelsk trade-off)
Implementasjonsstrategier
Relaterte/liknende mønstre
Eksempel-implementasjon


== Eksterne lenker ==
Design Patterns Arkivert 31. desember 2005 hos Wayback Machine. (engelsk)
Helligdager i Norge

Helligdager i Norge er fastsatt ved lov om helligdager og helligdagsfred og inkluderer alle søndager som helligdager. Tradisjonelt markeres de kristne dagene ved å feire gudstjeneste. Dette er dager for hvile, og de fleste arbeidstakere har fri, og butikker er stengt. 


== Helligdager ==
Høytidsdagene 1. mai og 17. mai er røde dager på kalenderen, men er ikke helligdager.


== Kirkelige festdager ==


== Se også ==
Bevegelige merkedager
Kirkeåret
Merkedager
Offentlig fridag
Primstav


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lov 1995-02-24 nr. 12: lov om helligdager og helligdagsfred
Gassballong

En gassballong er et luftfartøy, en ballong fylt med gass lettere enn luft. Flere gasstyper er brukt, blant annet hydrogen (tidligere kalt vannstoff). Kullgass ble også brukt på 1800-tallet.
På grunn av eksplosjonsfaren benyttes i dag nesten bestandig edelgassen helium som oppdriftsmedium. Helium gir mindre oppdrift og er mer kostbart enn hydrogen, men er ikke brennbart.
Organisert bruk av gassballonger er kjent fra  beleiringen av Paris i 1870 for å sende kurérer ut fra den beleirede by. Det ble da sendt opp et 60-talls ballonger. En av disse ballongene, «La Ville d’Orléans», kom ut av kurs og havnet i Norge, på Lifjell i Telemark.
En forløper til luftballong ble lansert av italieneren Francesco Lana Terzi i 1670.
Den som trolig var den første bemannede ballongferd i Norge fant sted 18. juli 1852 da Ignatz Lassé tok av fra Bygdøy og landet ved Dønski i Bærum etter cirka en times ballongferd. Det var flere oppvisningsturer samme år. Korrespondenten Aasmund Olavsson Vinje rapporterte 5. august 1852 at ballongen drev med vinden opp mot Maridalen og at det kostet 50 speciedaler å være med som passasjer.Bergenseren Francesco Alexandro Cetti regnes som Norges og Nordens første aeronaut da han foretok en oppstigning med en selvlaget ballong den 20. august 1890. Han foretok i de påfølgende år flere hundre oppstigninger, deriblant en distanseflyging østover fra Bergen over Ulriken til Samnanger (ca. 25 km).


== Se også ==
Varmluftsballong


== Referanser ==
John Stuart Mill

John Stuart Mill (født 20. mai 1806 i Pentonville, London, død 8. mai 1873 i Avignon, Frankrike) var en britisk filosof som også øvde innflytelse på økonomisk tenkning. Mill hadde sterk innflytelse på 1800-tallets sosialliberalisme og på politisk og etisk tenkning generelt. Han var sønn av filosofen James Mill.
Filosofisk var Mill en som bygget sin tenkning på empirisme, en arv blant annet fra David Hume. Han var påvirket av utilitarismen til Jeremy Bentham og av samfunnsvitenskap generelt, og økonomisk vitenskap spesielt. I religiøse spørsmål var han markert anti-autoritær. Mills verk «The Principles of Political Economy» fra 1848 ble populær lærebok, og øvde stor innflytelse på samtiden. Mill var en produktiv forfatter og ga ut en rekke bøker om ulike emner. Temaer som han behandlet omhandler friheten natur, kvinneundertrykkelse som sosialt problem og en allmenn diskusjon av samtidens politiske ideer. Han forfattet en del også med sin kone Harriet Mill (Harriet Taylor). Mill forfektet at all moral bør bygge på menneskenes behov for lykke, glede og trygghet, i motsetning til pliktetikken til for eksempel Immanuel Kant. Handlinger som fører til lykke, er moralsk riktige nettopp av den grunn at de gjør det, mens handlinger som fører til det motsatte av lykke, er moralsk sett gale; handlinger blir slik sett vurdert primært ut fra sine konsekvenser, ikke ut fra de intensjoner som ligger til grunn for dem. 


== Mill og liberalismen ==
Mill arbeidet aktivt for likestilling mellom mann og kvinne, allmenn utdannelse, allmenn stemmerett, aksept av prevensjon, bedre skilsmisselovgivning og at koloniene skulle få bestemme mer selv. På Mills tid var mye av dette radikale meninger og han ble flere ganger arrestert for å uttrykke dem. Mills liberalisme kan på mange vis anses for mer konsekvent enn for eksempel tenkningen til John Locke og Charles Montesquieu. Et eksempel er hans vurdering av den personlige eiendomsretten som han ikke understreket like sterkt som mange andre tenkere i samme liberale tradisjon. Mot slutten av sitt liv så Mill på seg selv som en sosialist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Stuart Mill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Stuart Mill – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Stuart Mill hos Hansards parlamentsdebatter 
MetaLibri Digital Library – Utilitarianism
Helgelandsbase

Helgelandsbase er en oljeforsyningsbase som ligger i Sandnessjøen i Nordland. Basen støtter oljefeltene utenfor kysten av Helgeland, hvor Nornefeltet til Statoil er det største av dem.
BP har valgt Sandnessjøen som basested for utbyggingen av olje og gassfeltet Skarv, oppstart høsten 2011. Helgelandsbase utvides i den sammenheng på en ny lokalitet, Horvnes. Den nye basen får tilgang på store arealer og kan utvides til 5-600 mål på en flate. I tillegg rommer Sandnessjøen mange hundre mål på motsatt side, i Botn ved det tidligere offshoreanlegget som nå eies av Ruukkii.
Ballong

Ballong er en beholder som inneholder luft eller gass og som holder fasongen på grunn av det indre trykket. De vanligste ballongtypene er leketøyballonger og pynteballonger, værballonger og ballonger som brukes som luftfartøy. Avhengig av oppdriftsmiddel skilles det da mellom varmluftsballong og gassballong.
Ballonger kan fylles med luft som er lett tilgjengelig, men som ikke gir løftekraft. Flygende ballonger er fylt med gass som er lettere enn luft, helium er mye brukt. Ballonger kan fylles med vann og kalles da vannballonger.


== Referanser ==