jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jean Vuarnet

Jean Raoul Célina André Vuarnet (født 18. januar 1933 i Le Bardo i Tunisia, død 2. januar 2017 i Sallanches i Frankrike) var en fransk alpinist. Karrierens høydepunkt kom under OL 1960 i Squaw Valley Ski Resort, der han tok olympisk gull i utfor. Tidligere hadde han vunnet bronse i samme gren under VM 1958 i Bad Gastein.
Etter at han la opp som aktiv utøver, var Vuarnet visepresident i det franske skiforbundet fra 1962 til 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jean Vuarnet – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jean Vuarnet – Olympics.com 
(en) Jean Vuarnet – Olympic.org 
(en) Jean Vuarnet – Olympedia 
(en) Jean Vuarnet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jean Vuarnet – FIS (alpint) 
(en) Jean Vuarnet – ski-db.com
Egon Zimmermann

Egon Zimmermann (1939–2019) var en østerriksk alpinist.
I VM 1962 vant han gull i storslalåm og bronse i utfor. To år senere kronet han karrieren ved å ta gullmedaljen i utforrennet i OL 1964 i Innsbruck. Han ble østerriksk mester i utfor i 1966. Zimmermann, som var utdannet kokk, var eier av hotellet Kristberg i Lech.Han ble i 1963 første mottaker av prisen Skieur d’Or.Han var i mange år gift med Charlotta von Klingspor, en kusine til Sveriges konge Carl XIV Gustaf.Zimmermann led av multippel sklerose.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Egon Zimmermann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Egon Zimmermann – Olympics.com 
(en) Egon Zimmermann – Olympic.org 
(en) Egon Zimmermann – Olympedia 
(en) Egon Zimmermann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Egon Zimmermann – FIS (alpint) 
(en) Egon Zimmermann – ski-db.com
Sverre Henmo

Sverre Henmo (født 21. januar 1968 i Bærum) er en norsk forfatter. Han har skrevet for både barn, ungdom og voksne.
Henmo er utdannet sosiolog, og har variert yrkesbakgrunn, blant annet fra institusjon for psykisk utviklingshemmede barn, som barnehageassistent, som kirkegårdsarbeider og som lærer. Han har hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo (UiO), og ble kåret til «Årets sosiolog 2003» av Østlandsavdelingen i Norsk sosiologforening. Han har også studert matematikk og fransk.
Han debuterte i 1999 med boken Sammen er vi én og én og har etter det skrevet en rekke bøker.  
Han var leder av organisasjonen Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere (NBU) i perioden 2008–2011.
I 2011 ble han ansatt som forlagssjef i Aschehoug Barn og ungdom.


== Litterære priser ==
2005: Nominert til Kritikerprisen for Gutten til venstre
2008: Kirke- og kirkedepartementets litteraturpris for Natt på Frognerbadet
2016/2017: Nominert til Bokslukerprisen for Det er bare kjærlighet
2022: Skolebibliotekarenes litteraturpris


== Bibliografi ==
1999: Sammen er vi én og én (roman), Gyldendal
2000: Dødsern (barnebok), Gyldendal
2000: Dager uten sko (roman), Gyldendal
2002: Opp som en løve (ungdomsbok), Gyldendal
2003: Den gode ridder Kaspar den vaktsomme falk (barnebok), Gyldendal
2003: Hva jenter vil vite om gutter/hva gutter vil vite om jenter (fagbok for barn og ungdom) Gyldendal
2003: Når dinosaurer gråter (barnebok), Omnipax
2004: Ridder Solbrilles sleipe plan (barnebok), Gyldendal
2005: Gutten til venstre (roman), Gyldendal
2006: Bendik og Maria 1 : Løp! (barnebok), Cappelen
2006: Bendik og Maria 2 : Ut i mørket (barnebok), Cappelen
2007: Bendik og Maria 3 : Ertekrigen (barnebok), Cappelen
2008: Natt på Frognerbadet (ungdomsbok), Gyldendal
2009: Bendik og Maria 4 : Bråtebrann (barnebok), Cappelen Damm
2010: Bendik og Maria 5 : Mesterskapet (barnebok), Cappelen Damm
2011: Ha deg vekk! (barnebok), Gyldendal
2016: Det er bare kjærlighet (ungdomsbok), Gyldendal
2019: På vei hjem (roman), Gyldendal
2021: Søstera di er den peneste på skolen (ungdomsbok), Gyldendal


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Sverre Henmo i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sverre Henmo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
txt.no om ham i Ungdommens forfatterleksikon
Sverre Henmo i NRK Forfatter
Sverre Henmo i Dagbladet Forfatter
Sverre Henmo i Aftenposten Alex
America’s Cup

America's Cup er den mest berømte og prestisjefylte regattaen i seilsporten, og det eldste aktive trofé i internasjonal sport. Konkurransen tiltrekker seg toppseilere og båtkonstruktører på grunn av dens lange tradisjoner og høye prestisje. Selv om det mest spennende ved regattaen er selve seilingen, så er det også en test av båtdesign, seilmakere, sponsorer og ledelse. 
Regattaen har navn etter den første båten som vant konkurransen, skonnerten «America». Trofeet var på amerikanske hender fra 1851 da den første konkurransen ble vunnet, til 1983, da den ble vunnet av utfordreren «Australia II» fra Australia. Med den seieren endte den lengste sammenhengende seiersrekken i sportens historie.
America's Cup inkluderer «match racing» (duell mellom to båter) og nylig innført, ren regattaseiling mellom en rekke utfordrere og forsvarer av cupen. Siden 1992 har regattaen blitt seilt med slupp av klassen International America's Cup Class (ACC), en enskrogsbåt med en gjennomsnittlig lengde på 75 fot. Enhver utfordrer som tilfredsstiller kravene har rett til å utfordre yachtklubben som innehar cupen. Hvis det er mer enn én utfordrer konkurrerer utfordrerne seg i mellom for retten til å utfordre innehaveren av cupen. Siden 1995 har de endelige matchrace bestått av en serie på ni seilaser, under navnet Louis Vuitton Cup.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) America's Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Árni Gautur Arason

Árni Gautur Arason (født 7. mai 1975 i Reykjavík) er en tidligere islandsk fotballspiller.Han har tidligere spilt for Odd Grenland, Thanda Royal Zulu, Vålerenga Fotball, Manchester City FC, Rosenborg Ballklub og Íþróttabandalag Akraness.
Arason har mye internasjonal erfaring fra Mesterligaspill med Rosenborg og landslagsspill for Island. Han kom til Vålerenga sommeren 2004 etter et kort opphold i Manchester City. Kontrakten hans med Vålerenga utløp 30. november 2007. Etter et halvt år i sørafrikansk fotball gikk han vederlagsfritt til Odd Grenland.
Etter 2010-sesongen utløp kontrakten med Odd Grenland og Arason signerte for Lierse.
De siste årene har han gjort et par uforglemmelige tabber, selv om det ikke er så mange av dem. I en seriekamp mot Rosenborg Ballklub i 2005 bommet han på ballen på et tilbakespill, og ballen rullet videre inn i mål på grunn av ujevnheter i gresset. En kjempetabbe som mange fotballinteresserte husker godt. Mot Start i en seriekamp i 2007 holdt Arason på å gjøre det samme en gang til. Han bommet på ballen, men heldigvis for Arason rullet ballen ved siden av målet. Med unntak av disse to flausene er Arason en god og stabil keeper som har spilt mye tippeligafotball, og vært en av Tippeligaens beste keepere på 2000-tallet.Arason kom på NISOs kåring av årets lag i 2001, 2004 og 2005. Høsten 2005 fikk Arason en datter med sin samboer Solveig Thorarinsdottir.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Árni Gautur Arason – FIFA 
(en) Árni Gautur Arason – Transfermarkt 
(en) Árni Gautur Arason – national-football-teams.com 
(en) Árni Gautur Arason – WorldFootball.net 
(en) Árni Gautur Arason – FootballDatabase.eu 
(en) Árni Gautur Arason – FBref
Klassen

Klassen har flere betydninger og kan vise til:

Klassen (film), en fransk film fra 2008
Klassen (TV-serie), en norsk nettbasert serie for barn og ungdom som går på NRK Supernorsk nettbasert serie for barn og ungdom som går på NRK Super


== Se også ==
Klasse
Maillardreaksjon

Maillardreaksjon er kjemisk reaksjon som skjer mellom karbohydrater og aminosyrer når mat brunes ved 140–160°C. Effekten gir maten brun farge og et mangfold av smak- og luktnyanser. Reaksjonen resulterer i farge, lukt og smak hos biff, øl, sjokolade, kaffe, ristet brød og mange andre typer ristet eller stekt mat.Maillardreaksjon er oppkalt etter den franske kjemikeren Luis-Camille Maillard (1878–1936), som beskrev denne effekten vitenskapelig i 1912. Folk har imidlertid benyttet seg av den helt siden oldtiden. Maillard ble selv inspirert av bryggerikjemikeren Arthur Robert Ling, som i 1908 presenterte sine oppdagelser i forhold til bruningen av malt, som skjer under tørkingen på slutten av maltingsprosessen.


== Referanser ==
Høst

Høst, eller etterår, er en av de fire årstidene i tempererte og arktiske soner. Den består i tradisjonell sammenheng av månedene september, oktober og november på den nordlige halvkule og mars, april og mai på den sørlige halvkule.
Den astronomiske høsten er perioden fra høstjevndøgn til vintersolverv, og de sammenfallende astrologiske høsttegnene er vekten, skorpionen og skytten.
Innen meteorologien defineres høsten gjerne som den perioden da normal døgnmiddeltemperatur for det aktuelle stedet er mellom 0 og 10 ℃ og synkende.Navnet kommer av at innhøstingen av frukt, grønnsaker og korn som tradisjonelt skulle lagres til vinteren, startet i september.
Sletteåi

Sletteåi er en elv på grensa mellom kommunene Vinje og Tinn i Telemark. Den drenerer Kallungsjåen, renner gjennom Slettedalen, og munner ut i Vråsjåen. Den er del av Holavassdraget som er en sidegren av Skiensvassdraget. Kommunegrensen mellom Vinje og Tinn følger Sletteåi og begge sjøene.
Braunau am Inn

Braunau am Inn er en by i området Innviertel i Oberösterreich nord i Østerrike. Byen er ca. 90 km vest for Linz og ca. 60 km nord for Salzburg, og ligger ved Inn, som er grenseelv mot Tyskland. Befolkningen var i 2001 på 16.372. 
Braunau er stedet der Adolf Hitler ble født i 1889. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Braunau am Inn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Braunau am Inn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Olav Trondsson

Olav Trondsson (født ca. 1405, død 25. november 1474) var en norsk erkebiskop fra 1458 til 1474. Som selvskrevet formann i riksrådet, hadde erkebiskopen av Nidaros høyeste rang i Norge, nest etter Kongen. 
Han var av Aspa-ætten på Nordmøre. Etter stridigheter med tyskeren Marcellus (biskop på Skálholt, Island), som var pavens kandidat, ble Olav utnevnt til erkebiskop 7. juni 1458 og viet i februar det påfølgende år i Perugia.
I 1473 donerte han sitt jordegods til Nidaros domkirke for en 30-årsperiode (se Aspa-ætten).
Olav Trondsson døde under en reise til Roma og ble gravlagt der i klosterkirken Sant'Agostino. Gravplaten har inskripsjonen «CVI DEDERAT SACRAM MERITO NORVEGIA SEDEM HIC TEGIT OLAVI FRIGIDVS OSSA LAPIS», som betyr: Olav, som Norge med rett hadde gitt den hellige stol. Her er hans ben lagt under denne kalde stein. I samme kirke ligger Sankta Monica gravlagt, mor til kirkefaren Augustin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oppføring i Biskoper i Trøndelag hos Den Katolske Kirke
Klara Hitler

Klara Hitler født Klara Pölzl (født 12. august 1860 i Spital i Østerrike, død 21. desember 1907 i Linz) var moren til Adolf Hitler.
Hun var datter av Johann Pölzl og Johanna Hiedler, og kom fra nabohuset til der hvor hennes fremtidige ektemann, Alois Schicklgruber (senere Hitler), vokste opp med sin bestefar. Klaras bestefar, Johann Nepomuk Hiedler, var hennes fremtidige ektemanns steonkel: Det er sannsynlig at enten Johann eller hans bror var Alois' biologiske far.Hun var vant til å kalle Alois for onkel, og det fortsatte hun med selv etter at de ble gift. 

Hun fikk seks barn, men bare to av dem, Paula og Adolf, overlevde barndommen. Hun var en from katolikk og kirkelig innstilt, i motsetning til sin mann som var verken from eller kirkelig sinnet.Da Johann døde i 1903 etterlot han henne en statspensjon som tok vare på henne finansielt, og likeså ble barna økonomisk sikret. Fire år etter mannens bortgang døde hun selv en smertefull død på grunn av brystkreft, i en alder av 47 år. Det var i Linz, og tenåringsbarna Paula og Adolf var ved hennes side. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Alan Bullock: Hitler: A Study in Tyranny, 1953 ISBN 0-06-092020-3
Joachim C. Fest: Hitler, Verlag Ullstein, 1973 ISBN 0-15-141650-8
Ian Kershaw: Hitler 1889-1936: Hubris, W W Norton, 1999 ISBN 0-393-04671-0
Werner Maser: Hitler: Legend, Myth and Reality, Penguin Books Ltd, 1973 ISBN 0-06-012831-3
Bradley F Smith: Adolf Hitler: His Family, Childhood and Youth, Hoover Institute, 1967 og 1979, ISBN 0-8179-1622-9
Marc Vermeeren: «De jeugd van Adolf Hitler 1889-1907 en zijn familie en voorouders». Soesterberg, 2007, 420 blz. Uitgeverij Aspekt. ISBN 9789059116061
Semperoper

Semperoper (Semperoperaen) i Dresden er et verdensberømt operahus oppkalt etter arkitekten Gottfried Semper. Sächsische Staatsoper Dresden er hjemmehørende i operahuset og har forøvrig lange tradisjoner som hoff- og statsopera i Sachsen. Operahusets orkester er Sächsische Staatskapelle Dresden.


== Kjente dirigenter ==
Ernst von Schuch (1846–1914)
Fritz Reiner (1888–1963) i Dresden fra 1914 til 1921
Fritz Busch (1890–1951)
Karl Böhm (1894–1981).


== Uroppførelser ==
Richard Wagner: Rienzi, der letzte der Tribunen, 20. oktober 1842
Heinrich Marschner: Kaiser Adolph von Nassau, 5. januar 1845
Richard Wagner: Der fliegende Holländer, 2. januar 1843
Richard Wagner: Tannhäuser und der Sängerkrieg auf Wartburg, 19. oktober 1845
Anton Rubinstein: Feramors, 24. februar 1863
Wilhelm Kienzl: Urvasi, 20. februar 1886
Felix Draeseke: Herrat, 10. mars 1892
Eugen d’Albert: Ghismonda, 28. november 1895
August Bungert: Die Odyssee, Teatralogie, 1898-1903
Ignacy Paderewski: Manru, 29. mai 1901
Richard Strauss: Feuersnot, 22. november 1901
Leo Blech: Das war ich, 6. oktober 1902
Richard Strauss: Salome, 9. desember 1905
Max von Schillings: Moloch, 8. desember 1906
Richard Strauss: Elektra, 25. januar 1909
Richard Strauss: Der Rosenkavalier, 26. januar 1911
Ernst von Dohnányi: Tante Simona, 22. januar 1913
Ermanno Wolf-Ferrari: Der Liebhaber als Arzt, 4. desember 1913
Eugen d’Albert: Die toten Augen, 5. mars 1916
Jan Brandts-Buys: Die Schneider von Schönau, 1. april 1916
Hans Pfitzner: Das Christelflein, 11. desember 1917
Richard Strauss: Intermezzo, 4. november 1924
Ferruccio Busoni: Doktor Faust, 21. mai 1925
Kurt Weill: Der Protagonist, 27. mars 1926
Paul Hindemith: Cardillac, 9. november 1926
Othmar Schoeck: Penthesilea, 8. januar 1927
Richard Strauss: Die ägyptische Helena, 6. juni 1928
Othmar Schoeck: Vom Fischer und syner Fru, 3. oktober 1930
Richard Strauss: Arabella, 1. juli 1933
Rudolf Wagner-Régeny: Der Günstling, 20. februar 1935
Richard Strauss: Die schweigsame Frau, 24. juni 1935
Othmar Schoeck: Massimilla Doni, 2. mars 1937
Richard Strauss: Daphne, 15. oktober 1938
Werner Egk: Peer Gynt, 1939
Heinrich Sutermeister: Romeo und Julia, 13. april 1940
Heinrich Sutermeister: Die Zauberinsel, 31. oktober 1942
Gottfried von Einem: Prinzessin Turandot, 5. februar 1944
Josef Haas: Die Hochzeit des Jobs, 2. juli 1944
Siegfried Matthus: Die Weise von Liebe und Tod des Cornets Christoph Rilke, 1985


== Kjente sangere ==
Irene Abendroth
Theo Adam
Mathieu Ahlersmeyer
Erna Berger
Kurt Böhme
Jenny Bürde-Ney
Rainer Büsching
Maria Cebotari
Brünnhild Friedland
Christel Goltz
Josef Herrmann
Elisabeth Höngen
Klaus König
Max Lorenz
Therese Malten
Tino Pattiera
Torsten Ralf
Elisabeth Reichelt
Elisabeth Rethberg
Erna Sack
Paul Schöffler
Peter Schreier
Meta Seinemeyer
Helga Thiede
Richard Tauber
Margarete Teschemacher
Elfride Trötschel


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Semperoper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Semperoper – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.semperoper.de/
http://www.semperoper-dresden.de/
Semperoper Stadt-Panorama
Karin Lesch

Karin Lesch (født 1935 i Zürich) er en tysk skuespillerinne. 
Hun studerte ved Schauspielschule i Berlin, og fikk senere engasjementer ved Potsdamer Theater. Hun har spilt i flere DEFA-eventyrfilmer, blant annet hadde hun rollen som dronningen i Tre nøtter til Askepott (1973).
Hun er datter av skuespillerinnen Mathilde Danegger.


== Filmografi ==
1959: Das Zaubermännchen – møllerdatteren Marie
1959: Eine alte Liebe – Sabine Schröder
1960: Morgen Abend um sieben (TV)
1961: Der Tod hat ein Gesicht – ung nonne
1968: Die Toten bleiben jung – Lenore
1971: KLK an PTX - Die Rote Kapelle – lege
1973: Tre nøtter til Askepott – dronning


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karin Lesch på Internet Movie Database 
(en) Karin Lesch hos The Movie Database
Rolf Hoppe

Rolf Hoppe (født 6. desember 1930 i Ellrich i Harz, død 14. november 2018 i Dresden) var en tysk skuespiller. Han spilte blant annet kongen i filmen Tre nøtter til Askepott og generalen i Mephisto.
Han var sønn av en bakermester, og gikk først i bakerlære. Etter skuespillerutdannelse ved Staatliche Landeskonservatorium i Erfurt arbeidet han som dyrepleier på sirkus, før han fikk engasjementer ved Theater der jungen Garde i Halle (Saale) og Theater der jungen Generation i Leipzig. Senere arbeidet han ved Staatstheater i Dresden (fra 1961), Deutsches Theater Berlin (mellom 1970 og 1975), Salzburger Festspiele, i tillegg til engasjementer i Sveits, Italia og Kina.
Hoppe spilte i et stort antall spillefilmer og TV-produksjoner. Han var dessuten virksom som eventyrforteller og medvirket ved en rekke lydproduksjoner.
Han bodde i Weissig i Dresden med sin kone, hvor han hadde tatt initiativet til kulturarrangementet Dresdner Dreiklänge i Schloss Weesenstein. Her leste han eventyr, ballader og historier.
Hoppe døde den 14. november 2018 i Dresden.


== Filmer (utvalg) ==


== Biografi ==
Görner, Eberhard: Der Schauspieler Rolf Hoppe, Henschel Verlag, 1996, ISBN 3-89487-253-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Hoppe på Internet Movie Database 
(sv) Rolf Hoppe i Svensk Filmdatabas 
(da) Rolf Hoppe på Filmdatabasen 
(da) Rolf Hoppe på Scope 
(fr) Rolf Hoppe på Allociné 
(en) Rolf Hoppe på AllMovie 
(en) Rolf Hoppe hos The Movie Database 
(de) Verk av og om Rolf Hoppe i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
www.prisma-online.de
Kurzbiografie
Frøskeland

Frøskeland (nordsamisk: Fruoska) er et sted i Sortland kommune i Nordland. Stedet ligger på Langøya, innerst i Eidsfjorden, på vestsiden av Vikeidet.
Riksvei 820 fra Sortland vestover til Bø går forbi Frøskeland. Riksvei 821 til Myre tar av fra riksvei 820 på Frøskeland, og går nordover over Frøskelandseidet til Steinlandsfjorden og videre mot Myre i Øksnes. Det går også fylkesvei sørover på østsiden av Eidsfjorden til Holmstad og Sandnes ved Hadselbrua.
På Frøskeland ligger betongvarefabrikken Vesterålsbetong AS (tidligere Tingvoll Betong AS og SE Betong AS).
Frøskeland var poststed fram til 1. juni 1997.
Navnet Frøskeland har ingenting med frosk å gjøre, men kommer muligens av ordet «frøskja», som er i slekt med «fryse».


== Referanser ==
Gåradakvannet

Gåradakvannet (nordsamisk: Goarahatjávri, kvensk: Kuoratakanjärvi) er en innsjø i Porsanger kommune i Finnmark. 


== Referanser ==
Nissojávri

Nissojávri (nordsamisk, historisk også skrevet Nissujavri) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark. Den har utløp mot nord til Neselva, som munner ut i Vestertana.


== Referanser ==
Bolagen

Bolagen (sørsamisk: Båålege) er en innsjø i Røros kommune i Trøndelag.


== Referanser ==
Søndre Bukkevatnet

Søndre Bukkevatnet er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland. Søndre Bukkevannet har tilløp fra Nordre Bukkevatnet gjennom ei kort elv, og utløp til Geitvatnet i vest via en naturlig kanal.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Austre Sipmeken

Austre Sipmeken (sørsamisk: Vuelie-Sipmehke) er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Røyrvik kommune i Trøndelag, den svenske ligger i Strömsund kommune i Jämtland.


== Referanser ==
Kovvannet

Kovvannet (nordsamisk: Buođgajávri) er en innsjø i Alta kommune i Troms og Finnmark. Vatnet er hovedmagasin for Kåven kraftverk.


== Referanser ==
Fjærvatnet

Fjærvatnet er en innsjø i Bodø kommune i Nordland. Den består av tre bassenger som ligger på samme nivå, adskilt med smale sund. Det midterste og største er Indre Fjærvatnet, som i sør er knyttet til Sørvatnet gjennom Mjåsundet, og i vest til Nedre Fjærvatnet gjennom Kattroa. Fjærvatnet har utløp mot vest til Fjærelva, som munner ut i Karlsøyfjorden ved Fjær, et par kilometer sør for Kjerringøy.


== Referanser ==
Sagvatnet (Sør-Varanger)

Sagvatnet (nordsamisk: Surotjávri, kvensk: Surkkajärvi) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger 74 meter over havet og har et areal på 2,51 km².


== Referanser ==
Fleinsendin

Fleinsendin er en innsjø som ligger i Vang kommune i Innlandet. Sjøen er magasin for Kalvedalen kraftverk.


== Referanser ==
Nilsebuvatnet

Nilsebuvatnet er en innsjø i kommunene Forsand og Hjelmeland i Rogaland. I østenden av vatnet ligger Stavanger Turistforenings hytte «Nilsebu». Nilsebuvatnet er regulert som magasin for Breiava og Lysebotn kraftverk.


== Referanser ==
Råsen

Råsen er en innsjø i Nord-Odal kommune i Innlandet og tilhører Glommavassdraget.


== Jakt og fiske ==
Her er det gode muligheter for å fange stor gjedde. Andre fiskeslag i vannet er abbor, brasme, lake, laue, mort, ørekyt og ørret. I tillegg er det kreps i Råsen.
Beverjakt og andejakt er populært på Råsen.


== Badeplasser og båtliv ==
Råsen har flere badeplasser rundt sjøen. Den mest kjente og brukte er Smestadlandet, som ligger helt inntil riksvei 181. Smestadlandet er veldig langgrunt og barnevennlig.Det finnes lite fritidsbåter på Råsen, men en del har mindre joller for jakt og fiske.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sand Jeger og Fiskerforening
Loavddajávri

Loavddajávri er en innsjø i Lebesby kommune i Finnmark. Den er en del av Friarfjordvassdraget. Innsjøen har siden 2007 vært regulert for vannforsyning til et settefiskanlegg ved Friarfjorden.


== Referanser ==
Hyllingen

Hyllingen er en innsjø i Røros kommune i Trøndelag. Den østre delen av innsjøen, som er skilt fra resten med et smalt sund, kalles Øvre Hyllingen.


== Referanser ==
Nasvatn

Nasvatn er en innsjø nordvest i Åmli kommune i Agder. Den er en del av Tovdalsvassdraget og har utløp mot vest til Kvennåna, som munner ut i Dalsåna. Fallet i Kvennåna utnyttes i Nasvatn kraftverk.
Nasvatnet ble i 1977 ansett å være fisketomt.


== Referanser ==
Ruhkkojávri

Ruhkkojávri er en innsjø i kommunene Alta og Porsanger i Finnmark.


== Referanser ==
Elsvatnet

Elsvatnet (sørsamisk: Aalesjaevrie) er en innsjø i Hattfjelldal kommune i Nordland.


== Referanser ==
Ørnevatnet

Ørnevatnet (også skrevet Ørnevatn, nordsamisk: Ákkeljávri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger to kilometer øst for Langfjordeid og har utløp mot vest til Ørnevassbekken. Innsjøen har et areal på 2,48 km².


== Referanser ==
Joseph Landreau

Joseph Landreau er et konjakkhus.


== Historie ==
Konjakkhuset ble grunnlagt i 1893 av Marcel Landreau. Han flyttet til byen Verdille, som ligger i cognac-regionen, og begynte å plante vinstokker. Etter mange år kunne han endelig lage den første hektoliteren med konjakk. Fram til 1930 utvidet og forbedret han stadig området sitt. Volumet var da også så høyt at han kunne selge til andre, større konjakkhus. Som de fleste andre konjakkhus tenkte han også på sine etterkommere, og holdt av en andel av konjakken til kommende generasjoner, lagret i vinkjellerens eldste del, Le Paradis. Hans sønn, Joseph Landreau, ble også grundig opplært i faget, og han spesialiserte seg på gammel konjakk. Joseph fikk også igang utstrakt eksport, til bl.a. Belgia, Storbritannia, USA og Østen.
Huset drives i dag av Jean-Louis Landreau, direkte avkommer av grunnleggeren (4. generasjon).
Husets ordtak er "L'Audace du bon goût", "the daring of good taste".


== Utvalg ==
VS (***) – 30 mnd fatlagring på nye fat
Fine Fins Bois – 100% fra konjakkregionen Fins Bois
VSOP – 9 års fatlagring
XO Grande Champagne – 30 års fatlagring
Napoléon
Hors d'Age – 20 års fatlagring
Vieille Réserve
Carafe Réserve Familiale
Tres Vieux Grande Champagne – over 50 års fatlagring, single cask, ufortynnetI tillegg produserer de Pineau des Charentes:

Pineau des Charentes White
Pineau des Charentes Rose
Pineau des Charentes Vieux


== Eksterne lenker ==
Nederlandsk hjemmeside
Hjertvatnet

Hjertvatnet (lulesamisk: Vájmmojávrre) er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Hjertvatn kraftverk.


== Referanser ==