jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Afrikanske papegøyer

Afrikanske papegøyer (Psittacini) er en gruppe med parakitter som naturlig hører hjemme i Afrika. Gruppen samler fire slekter og et tyvetalls afrotropiske papegøyearter.


== Systematikk ==
På grunn av størrelsen ble dvergpapegøyer en tid regnet for å være nære slektninger med parakitter, og dermed samlet inn under Psittaculini (austro-asiatiske papegøyer), men siden har genetiske tester vist at deres nærmeste felles slektning er jako (Psittacus erithacus). De er derfor lagt inn under Psittacini.
Arten jako (Psittacus erithacus) er nylig splittet i to separate arter, jako (Psittacus erithacus) og vestlig jako (Psittacus timneh). Det norske navnet på sistnevnte er ikke avklart.

Psittacini
Vasapapegøyer (Coracopsis)
Vasapapegøye, Coracopsis vasa
Svartpapegøye, Coracopsis nigra
Seychellpapegøye, Coracopsis barklyi
Komoropapegøye, Coracopsis sibilans
Psittacus
Jako, Psittacus erithacus
Vestlig jako, Psittacus timneh
Dvergpapegøyer (Agapornis)
Rosenhodet dvergpapegøye, Agapornis roseicollis
Svarthodet dvergpapegøye, Agapornis personata
Rødhodet dvergpapegøye, Agapornis fischeri
Nyasadvergpapegøye, Agapornis lilianae
Svartkinnet dvergpapegøye, Agapornis nigrigenis
Gråhodet dvergpapegøye, Agapornis canus
Svartvinget dvergpapegøye, Agapornis taranta
Rødmasket dvergpapegøye, Agapornis pullarius
Svartkraget dvergpapegøye, Agapornis swinderniana
Langvingepapegøyer (Poicephalus)
Brunhodepapegøye, Poicephalus cryptoxanthus
Rødpannepapegøye, Poicephalus gulielmi
Senegalpapegøye, Poicephalus senegalus
Gulissepapegøye, Poicephalus meyeri
Oransjebukpapegøye, Poicephalus rufiventris
Gladiatorpapegøye, Poicephalus robustus
Brunnakket papegøye, Poicephalus fuscicollis fuscicollis
Gråhodet papegøye, Poicephalus fuscicollis suahelicus
Ovambopapegøye, Poicephalus rueppellii
Gulmaskepapegøye, Poicephalus flavifrons
Niamniampapegøye, Poicephalus crassus


== Referanser ==


== Kilder ==
https://archive.is/20130630145310/http://www.wingscc.com/aps
https://web.archive.org/web/20061016172807/http://www.oldworldaviaries.com/text/lewis/poicephalus-taxonomy.htm


== Eksterne lenker ==
(en) afrikanske papegøyer hos ITIS 
(en) Kategori:Psittacinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psittacinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Storedal Kultursenter

Storedal Kultursenter er et park- og kulturanlegg som ligger på gården Store Dal i Skjeberg utenfor Sarpsborg i Østfold. 


== Hage for synshemmede ==
Anlegget er skapt av kunstnere, naturvitenskapsfolk og hagearkitekter og danner et opplevelsesenter for natur og kunst spesielt lagt til rette for synshemmede. 
Anlegget består av en studiehage med rundt 250 forskjellige planter, et utendørs amfiteater og lydskulpturen Ode til lyset av Arnold Haukeland med musikk av Arne Nordheim. Anlegget ble åpnet av Kronprins Harald 12. august 1970.
Sommeren 2004 ble en helleristningsutstilling øverst i studiehagen åpnet. Utstillingen inneholder ca. 30 helleristningsmotiver som er reprodusert på 7 store steinheller og som stammer fra siste del av bronsealderen (900-500 f.Kr.) 
Lydskulpturen Ode til lyset som rager 19,5 m over det flate kulturlandskapet, skal symbolisere armer som strekker seg mot lyset. På og rundt selve skulpturen er det 26 høyttalere, som spiller  komponisten Arne Nordheims stereofoniske musikkbeskrivelse av skulpturen.


== Historie ==
Mange arkeologiske funn viser tidlig bosetning. I umiddelbar nærhet finnes også helleristninger, som kan leses like godt med fingrene som med øynene. Ifølge Snorre ble kong Magnus Blinde født på gården Storedal i 1117. Hans mor var Borghild Olavsdatter, datter på gården, og hans far kong Sigurd Jorsalfare. Magnus ble konge 13 år gammel, men måtte utkjempe flere slag mot arvinger som gjorde krav på kongetronen. Han ble tatt til fange i Bergen i 1135 av onkelen og motstanderen Harald Gille, som lot ham blinde og mishandle. Han ble både gjeldet, fikk kappet av en fot, og øynene stukket ut. Derav hans tilnavn, «Blinde». Kong Magnus Blinde falt i slaget ved Holmengrå, omkring 3 mil fra Storedal i 1139.Erling Stordahl, som selv ble synshemmet 13 år gammel, overtok gården Storedal etter sin far i 1957.  Han ønsket å gjøre noe mer ut av området enn bare jordbruk.  Planen var først å reise et monument over Magnus Blinde. Etterhvert formet imidlertid kunstnere, naturvidenskapsfolk og hagearkitekt et kulturanlegg for opplevelse av natur og kunst – for alle mennesker – men spesielt lagt til rette for synshemmede. 
Anlegget ble åpnet av Kronprins Harald 12. august 1970.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Snorre Sturlason: Norges kongesagaer. Oversatt av Anne Holtsmark, Gyldendal, Oslo 1979


== Eksterne lenker ==
Storedal kultursenters hjemmesider
Digitalt fortalt: «Fra mørke til lys» (skrevet av Hege-Beate Lindemark, Østfoldmuseene) (besøkt 16. mars 2012)
Moreno Argentin

Moreno Argentin (født 17. desember 1960 i San Donà di Piave) er en tidligere landeveissyklist fra Italia. 
Argentin, med kallenavnet Il Capo ("Sjefen"), har mange store meritter, blant dem etappeseire i Tour de France, Giro d'Italia og Sveits rundt. Han har vunnet Liège-Bastogne-Liège fire ganger, La Flèche Wallonne tre ganger og Flandern rundt og Giro di Lombardia en gang hver.
Han har både gull, sølv og bronse fra VM i landeveisritt.


== Eksterne lenker ==
(de) Moreno Argentin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Moreno Argentin – ProCyclingStats 
(en) Moreno Argentin – Cycling Archives 
(en) Moreno Argentin – CycleBase
Scuderia Ferrari

Scuderia Ferrari er racingteamet til den italienske sportsbilprodusenten Ferrari. Teamet konkurrerer for tiden kun i Formel 1, men har gjennom sin historie også konkurrert i flere andre klasser, så som Formel 2 og sportsvognsracing. Teamet ble grunnlagt av Enzo Ferrari i 1929, begynte å konkurrere i 1932, og er det eldste nåværende teamet i Grand Prix-racing. Den første tiden kjørte de i biler produsert av Alfa Romeo, men fra 1947 begynte Ferrari å bygge sine egne racerbiler.
Ferrari er statistisk sett historiens mestvinnende Formel 1-team, med 15 førermesterskap og 16 konstruktørmesterskap. Førere som har vunnet førermesterskap mens de har kjørt for teamet er Alberto Ascari, Juan Manuel Fangio, Mike Hawthorn, Phil Hill, John Surtees, Niki Lauda, Jody Scheckter, Michael Schumacher og Kimi Räikkönen. 


== Førere ==
Charles Leclerc fra Monaco og Carlos Sainz jr. fra Spania fortsetter i 2022


== Historie ==
Scuderia Ferrari ble grunnlagt som Enzo Ferrari sitt eget team i 1929, da som Alfa Romeo sitt fabrikksteam. I 1939, etter mye frem og tilbake, grunnla Alfa sitt helt egne in-house team, Alfa Corse. De ville ta over all drift av det daværende Scuderia Ferrari, med nytt navn selvfølgelig. Ferrari var dypt uenig i denne forandringen og bestemte seg for å forlate Alfa. Men som en del av hans avløsningsvilkår, fikk han ikke lov til å drive med motorsport under sitt eget navn over en periode på 4 år. Dette forbudet gjaldt derimot ikke produksjon og utvikling av egne biler, så med en gang Ferrari sluttet i Alfa (1939) begynte han med utviklingen og konstruksjonen av sin nye bil, Tipo 815. Den hadde en åttesylindret motor på 1500cc og ble designet av Alberto Massimino. Tipo 815 blir derfor regnet som den første Ferrarien noen sinne. Krigen satte en midlertidig stopper for Ferraris racingambisjoner, ettersom han da fokuserte på å bruke fabrikksressursene til lett maskinarbeid i de årene annen verdenskrig varte. Etter krigen rekrutterte Ferrari flere av sine gamle kolleger fra Alfa, og etablerte et helt nytt Scuderia Ferrari som skulle bygge og drifte sine egne løpsbiler.
Scuderia Ferrari stilte til start i verdensmesterskapet i Formel 1 allerede det første året, i 1950. Teamets første Formel 1-bil het Tipo 125 F1. José Froilán González sørget for teamets første seier året etter. 
Alberto Ascari ga Ferrari sin første førertittel ett år senere. Ferrari er det eldste teamet som fortsatt deltar i mesterskapet, og ikke minst teamet med størst suksess. Tidligere teamsjef Jean Todt og tidligere teknisk sjef Ross Brawn har vært sentrale i teamets suksess på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000. Ved siden av å bygge og produsere egne biler og motorer, leverer de også (i 2021) motorer til Alfa Romeo og Haas.


== Resultater ==
Hovedartikkel: Ferraris Formel 1-resultater


=== Førere som har blitt verdensmester for Ferrari ===


=== Rekorder Ferrari holder i Formel 1 ===


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Scuderia Ferrari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Scuderia Ferrari – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Beeston (Cheshire)

Beeston er en landsby og et verdslig sogn i Cheshire i England. Det er lokalisert rundt 10 km sørøst for Chester og rundt 3,5 km sørvest for Tarporley, nær Shropshire Union-kanalen. I henhold til folketellingen i 2011 hadde landsbyen en befolkning på 188 innbyggere.Beeston Castle er en festning som ble bygget på 1220-tallet, og overtatt av kong Henrik III av England i 1237. Den er nå en imponerende ruin på en klippe rett ved landsbyen og eid av English Heritage. Peckforton Castle ligger ikke langt unna, skjønt er ikke festning, men et viktoriansk herskapshus, nostalgisk bygget som middelalderborg.


== Referanser ==
Claude Criquielion

Claude Criquielion (født 11. januar 1957 i Lessines, død 18. februar 2015 i Aalst) var en landeveissyklist fra Belgia.
I hans aktive karriere mellom 1979 og 1990 vant han ritt som Clásica de San Sebastián, La Flèche Wallonne (1985 og 1989), Romandiet rundt og Flandern rundt. Han var også blant de 10 beste i sammendraget i Tour de France 5 ganger, med en 5.-plass som beste plassering. I 1984 ble han verdensmester i landeveisritt.
Under VM i 1998 ble han hindret av canadiske Steve Bauer i innspurten. Bauer ble diskvalifisert, og Criquielion saksøkte han for 1,5 millioner dollar. Criquielion tapte saken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Claude Criquielion – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Claude Criquielion – ProCyclingStats 
(en) Claude Criquielion – Cycling Archives 
(en) Claude Criquielion – CycleBase 
(en) Claude Criquielion – TheSports.org
Mari Jungstedt

Mari Jungstedt (født 31. oktober 1962 i Sverige) er en svensk forfatter, journalist og programleder. 
Mari Jungstedt har arbeidet som journalist i Sveriges Radios programmer Ekot og Rapport, i SVTs regionale nyhetsprogram ABC og som programleder i svensk TV4. 
Hun debuterte som krimforfatter med romanen Den du inte ser i 2003. Senere har hun skrevet flere kriminalromaner lagt til samme område, Gotland, og med samme etterforskere, kriminalkommissarie Anders Knutas, TV-journalisten Johan Berg og læreren Emma Winarve. Bøkene er oversatt til ni språk. Både Den du inte ser og I denna stilla natt er produsert som fjernsynsfilm for ZDF i Tyskland.
Jungstedt er bosatt i Nacka. 


== Bibliografi ==
Den du inte ser (2003)
I denna stilla natt (2004)
Den inre kretsen (2005)
Den döende dandyn (2006)
I denna ljuva sommartid (2007)
Den mörka ängeln (2008)
Den dubbla tystnaden (2009)


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
SKTFs pris-årets forfatter (2009)
Guldpocket for mer enn 50 000 solgte eksemplarer (2007), for Den inre kretsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Mari Jungstedt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mari Jungstedt på Internet Movie Database 
(sv) Mari Jungstedts offisielle nettsted (Tidligere versjon)
(sv) Albert Bonniers förlag: Mari Jungstedt
Minden

Minden er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Minden har ca. 83 000 innbyggere 31. desember 2002 og byen har en utstrekning på 101,08 km². Byen ligger ved elven Weser på den nordtyske sletten.
Under andre verdenskrig var det bygget inn store fabrikkanlegg i fjellene i nærheten av Minden for å beskytte disse mot bombeangrep. Fabrikkene ble i stor utstrekning bemannet av slavearbeidere fra konsentrasjonsleiren Neuengamme sydøst for Hamburg. Etter krigen ble fabrikken demontert og fjellanleggene ble avsperret.
Minden ble utsatt for omfattende bombing under krigen, som også ødela akvedukten i den viktige Mittellandkanalen, som forbinder Elben med Rhinen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Minden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Minden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Giuseppe Saronni

Giuseppe «Beppe» Saronni (født 22. september 1957 i Novara, Piemonte) er en tidligere landeveissyklist fra Italia.
Saronni ble proff i 1977 og tok 193 proff-seire før han la opp i 1989, og hadde mange fighter med sin erkerival Francesco Moser. Han er også en av de mest legendariske Giro d'Italia-rytterne i historien med to sammenlagtseire (1979 og 1983) og 24 etappeseire.
I 1982 ble Saronni verdensmester i landeveisritt i Goodwood, England etter å ha spurtslått amerikaneren Greg LeMond. Spurten hans var så imponerende at han fikk kallenavnet "Rifle-skuddet fra Goodwood". Han hadde sølvmedalje fra det foregående året etter å ha tapt for Freddy Maertens i spurten. Saronni vant også Lombardia rundt i 1982. 
I 1983 vant han nok en imponerende spurt, denne gangen i Milano–Sanremo etter tre andreplasser på rad årene før. Dette ble Saronnis siste store seier som toppsyklist, så han stilte heller i Rikstotorittet.
Saronni er i dag sportsdirektør for det italienske ProTour-laget Lampre-Fondital.


== Eksterne lenker ==
(de) Giuseppe Saronni – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Giuseppe Saronni – Olympedia 
(en) Giuseppe Saronni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giuseppe Saronni – ProCyclingStats 
(en) Giuseppe Saronni – Cycling Archives 
(en) Giuseppe Saronni – CycleBase 
(en) Giuseppe Saronni – TheSports.org
Naturopati

Naturopati er en alternativ behandlingsform som er biologisk og fysiologisk basert. Terapien består av ernæring, psykologi, feberterapi, bindevevsmassasje, og noe som kalles for «Bachs blomstermedisiner» som hevder å «balansere negative følelser». Hensikten er ifølge utøverne å gi en pasient indre balanse og hjelp til å møte stress og miljøbelastninger.
Sebastian Kneipp (1821–1897) begynte i 1848 med vannkurer, hydroterapi basert på kalde og varme bad. Han bestemte seg for å utvide sin terapi til områder som manipulasjon og kost, og dette førte til dannelsen av naturopati omkring 1900.


== Behandlingen ==
Naturopatien benytter seg som nevnt av flere terapiformer, hvor man tar utgangspunkt i kosthold, ernæringsterapi og urtemedisin. I tillegg benyttes fotsoneterapi og øreakupunktur. Målet er å styrke kroppen slik at man bedre selv kan håndtere de utfordringer man møter i hverdagen med livsstil, stress og miljøbelastninger. Naturopatien tar utgangspunkt i både vestlig og østlig medisinsk tankegang.
Behandlingen starter med en grundig konsultasjon hvor man kartlegger symptomer, arv, nåværende og tidligere livsstil og matvaner. Med utgangspunkt i pasientens historie finner man frem til det kostholdet som kroppen  fungerer best med og med vekt på de næringsstoffer pasienten trenger. Tilskudd av vitaminer, mineraler, essensielle fettstoffer og urter benyttes der det er nødvendig. Terapeuten jobber tett opp mot pasienten for å oppnå best mulig resultat.
Behandlingsforløpet er individuelt og man er selv deltakende i prosessen på veien mot en bedre hverdag. Naturopatien er et alternativ for den som har fordøyelsesplager, allergier, intoleranser, blodsukkerproblemer, manglende energi, utmattelse, vektproblemer (under og overvekt), angst eller nedstemthet, leddplager, hudproblemer, dårlig immunforsvar, klimakterieplager, PMS, søvnproblemer eller ønsker utrensing/faste. I tillegg er behandlingsformen egnet for den som vil legge grunnlaget for en bedre livsstil gjennom et renere og mer naturlig kosthold.


== Utdannelse ==
Norsk akademi for naturmedisin tilbyr naturopati som en av sine studieretninger. Utdannelsen er basert på 1 677 timer undervisning. Blant fagene er klinikkarbeid, grunnmedisin og sykdomsfag, metodikk og forskning. Hovedoppgave er en del av utdannelsen. Elevene får også undervisning i flere alternativmedisinske behandlingsformer, ernæring, samt praktisk og teoretisk forskningsmetodikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Naturopati – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (NIFAB)
Naturopatforbundet
Xabier Zandio

Xabier Zandio Echaide (født 17. mars 1977) er en spansk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han syklet ti sesonger for Caisse d'Epargne og seks sesonger for det britiske laget Team Sky.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xabier Zandio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Xabier Zandio – ProCyclingStats 
(en) Xabier Zandio – Cycling Archives 
(en) Xabier Zandio – Cycling Quotient 
(en) Xabier Zandio – CycleBase 
(en) Xabier Zandio – TheSports.org
Mikel Astarloza

Mikel Astarloza Chaurreau (født 17. november 1979 i Guipúzcoa) er en spansk, tidligere profesjonell syklist som syklet for Euskaltel-Euskadi.
Astarloza vant den 16. etappen i Tour de France 2009. Det viste seg senere at han hadde testet positivt på bruk av EPO, og hans resultater etter dopingprøven slettes. Han ble utestengt i to år til 25. juni 2011.


== Tour de France ==
2003 – 29.-plass
2004 – 62.-plass
2005 – 27.-plass
2006 – 36.-plass
2007 – 9.-plass
2008 – 16.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mikel Astarloza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mikel Astarloza – ProCyclingStats 
(en) Mikel Astarloza – Cycling Archives 
(en) Mikel Astarloza – Cycling Quotient
Arley (Cheshire)

Arley er en liten landsby i Cheshire i England. Den ligger i det verdslige sognet Aston by Budworth i Macclesfield, 6 km sør for Lymm og 8 km nord for Northwich. 
Herregården Arley Hall ligger rett utenfor landsbyen. En kilometer øst for Arley ligger en liten husklynge kjent som Arley Green. Dette var egentlig en gård, Cowhouse Farm, som Rowland Egerton-Warburton gjorde om til boliger og fjøset om til en skole.


== Referanser ==
Clay Allison

Navnet eller begrepet Clay Allison har flere betydninger:

Clay Allison (revolvermann) (1840–1887), en revolvermann i det ville vesten.
Clay Allison (fiktiv person), en romanfigur bygget på den virkelige Clay Allison. I Norge kjent først og fremst fra Kjell Hallbings bøker, men også brukt av andre forfattere.
Clay Allison (band) var i perioden 1982–84 navnet på et amerikansk band, senere kjent som Opal.
Clay Allison (revolvermann)

For andre med samme navn, se Clay Allison.Clay Allison (født 2. september 1840 i Waynesboro i Tennessee i USA, død 3. juli 1887 i Pecos i Texas) var en revolvermann og velkjent figur i det ville vesten i USA.


== Liv og virke ==


=== Barndom og ungdom ===
Robert Clay Allison, kjent som «Clay», var fjerdemann av ni barn. Hans foreldre var John og Nancy (Lemmond) Allison. Faren hans var en presbyteriansk prest, som også arbeidet med kveg og får. Han døde da Clay var fem år. Clay fikk tidlig ord på seg for å være rastløs og etterhvert som han ble eldre var han fryktet for sine humørsvingninger og hissige temperament.


=== Borgerkrigen ===
Allison arbeidet på familiens gård nær Waynesboro i Tennessee til han var 21 år. Da den amerikanske borgerkrigen brøt ut, gikk han med på sørstatenes side 15. oktober 1861 som soldat i Tennessee Light Artillery Division. Den 15. januar 1862 fikk han avskjed fra hæren på medisinsk grunnlag. Dette skyldtes en gammel hodeskade som kunne forårsake humørsvingninger. Samme år ble hans bror Monroe ettersøkt som desertør.
Den 22. september 1862 ble han allikevel medlem av 9. Tennessee Cavalry, der han forble resten av krigen, under kommando av General Nathan Bedford Forrest. 4. mai 1865 overgav kompaniet hans seg ved Gainesville i Alabama. 
Han var krigsfange noen dager inntil krigen sluttet 10. mai 1865.


== I populær kultur ==
Revolvermannen Clay Allison er helt, eller antihelt, i 14 bøker av Kjell Hallbing fra 1969. Bøkene ble skrevet under pseudonumet Leo Manning, i en genre kalt «sexywestern», med mer grafiske beskrivelser av seksuell aktivitet enn Hallbing gjør i andre bøker. Hallbings bøker tar for seg Allison som en fiktiv romanfigur løselig basert på den ekte personens historiske liv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bill O’Neal: Billy the Kid und seine Brüder. Oesch Verlag AG. Zürich, 1997. ISBN 3-596-14366-7
Sylvain Chavanel

Sylvain Chavanel (født 30. juni 1979 i Châtellerault) er en fransk, tidligere profesjonell syklist .
Sylvain er storebroren til Sébastien Chavanel.
Han la opp etter 2018-sesongen etter 19 år som profesjonell syklist.


== Seire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylvain Chavanel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sylvain Chavanel – Olympics.com 
(en) Sylvain Chavanel – Olympic.org 
(en) Sylvain Chavanel – Olympedia 
(en) Sylvain Chavanel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Sylvain Chavanel – Frankrikes olympiske komité 
(en) Sylvain Chavanel – ProCyclingStats 
(en) Sylvain Chavanel – Cycling Archives 
(en) Sylvain Chavanel – Cycling Quotient 
(en) Sylvain Chavanel – CycleBase
Arley Hall

Arley Hall er en herregård i Arley i Cheshire, omkring seks km sør for Lymm og åtte km nord for Northwich. Herregården er sete for vicomte Ashbrook.
Hagen og deler av huset er åpent for publikum. 


== Historie ==
Byggingen startet i 1469, da Piers Warburton flyttet sitt hovedsete fra Warburton til Arley. Den første bygnignen var U-formet, med åpningen av U'en mot sør. På nordsiden lå den store hallen, som var 13,7 x 8 meter. Familiens rom var i vestfløyen, mens tjenerskapets rom, kjøkken og spiskammer var i østfløyen. 
Bygningen var i bindingsverk, med en vollgrav rundt. Omkring 1570 ble det lagt til en sørfløy, slik at bygningen dannet et kvadrat med en stor indre gårdsplass. 
I det 18. århundre hadde herregården begynt å forfalle, og i 1758 la Peter Warburton til nye murvegger utenpå bindingsverket. Disse ble så dekket med stukk i nyklassisk stil. De gamle, store pipene ble erstattet med mer diskrete piper i veggene. 
Strukturproblemene fortsatte, og i det 18. århundre bestemte Rowland Egerton-Warburton seg for å bygge det hele på nytt. Hans intensjon var at huset skulle reflektere at hans arv var gammel, men med moderne materialer. Arkitekten George Latham, som fortsatt var i tyveårene, ble leid inn. Han valgte tudorstil, hvor alle elementer ble hentet fra eksisterende elisabethanske bygninger. Den første fasen av byggingen varte fra 1832 til 1835. De tre eldste fløyene ble da revet. Andre fase, der sørfløyen ble revet, ble utført 1840–1845. Bygningen fikk moderne rørsystem, og ble hevet opp fra den fuktige leirgrunnen. Kostnaden ble totalt 30 000 pund. Et kapell i gotisk stil ble lagt til nordøst for huset, og ble konsekrert i 1845, og 1856–1857 bygde George Street et nytt inngangsparti. 
I det 20. århundre fant man at deler av sørfasaden var skadet av tørråte, og den ble revet i 1968 sammen med deler av tjenerboligene, kjøkkenet og kontorer. Dette skulle spare kostnader for vedlikehold, men man kom til at det ødela husets arkitektoniske integritet, og de ble erstattet av nybygg i 1987. 


== Hagen ==
Det første hageanlegget ble anlagt i 1743 av sir Peter og lady Elizabeth Warburton. Mellom 1840 og 1860 ble dette redesignet av Rowland og Mary Egerton-Warburton, og det er denne formen som stort sett kan sees i dag. 


== Eksterne lenker ==
Arley Hall and Gardens