jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hulk

Hulk er en amerikansk tegneserie og en superhelt, skapt av Stan Lee og Jack Kirby i 1962. Serien utgis av Marvel Comics Hovedpersonen er atomfysikeren Bruce Banner, som etter å ha blitt bestrålt av gammastråler ved et uhell, blir forvandlet til et rasende grønt (eller grått) monster når han blir sint. Hulk blir sterkere, jo sintere han er, og kan bevege seg hurtig ved å foreta kilometerlange hopp.
Hulk opptrådte første gang i USA i The Incredible Hulk nr 1 i 1962. Dette heftet gikk imidlertid inn etter bare seks utgaver, og Hulk begynte i stedet å gå i bladet Tales to Astonish, der serien måtte finne seg i å dele plassen med Giant-Man. Historiene i Tales to Astonish ble hovedsakelig skrevet av Stan Lee, mens Jack Kirby overlot tegnearbeidet til andre, som Steve Ditko, Marie Severin og John Buscema. Hulk ble etter hvert så populær at han fortrengte Giant-Man og tok over hele bladet. I 1968 fikk Hulk igjen sitt eget blad. En mengde tekstforfattere har arbeidet med serien, som Roy Thomas, Archie Goodwin, Len Wein, Steve Englehart, Roger Stern, Bill Mantlo, Bruce Jones og ikke minst Peter David, som var tekstforfatter fra 1987 til 1998, og må sies å være den som sterkest har satt sitt eget preg på serien, etter Kirby og Lee. Av tegnere som har jobbet med serien kan nevnes Herb Trimpe, Sal Buscema, Todd McFarlane, Dale Keown, Gary Frank, John Romita Jr og Lee Weeks. Hulk er i perioder også blitt utgitt som eget blad i Norge.
Hulk har vært gjenstand for flere animerte serier, en fjernsynsserie og tilhørende fjernsynsfilmer med Bill Bixby og Lou Ferrigno i hovedrollene, og en spillefilm regissert av Ang Lee med Eric Bana, Jennifer Connelly og Burt Young i hovedrollene. En ny film, The Incredible Hulk, hadde premiere i juni 2008, regissert av Louis Leterrier. Hulk hadde også en hovedrolle i den store superheltfilmen The Avengers, spilt av Mark Ruffalo og regissert av Joss Whedon med Robert Downey jr., Chris Evans, Chris Hemsworth, Scarlett Johansson, Jeremy Renner og Samuel L. Jackson
Katharina Mann

Katharina Hedwig Mann, født Pringsheim, kalt Katia (født 24. juli 1883, død 25. april 1980) var det yngste barnet og eneste datteren av den tyske matematikeren, kunstneren og filantropen Alfred Pringsheim og hans kone Hedwig, datter av kvinnesakskvinnen Hedwig Dohm. Hun var gift med den tyske forfatteren og nobelprisvinneren Thomas Mann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katia Mann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katharina Mann på Internet Movie Database
Alfred Józef Potocki

Alfred Józef greve Potocki (født 29. juli 1817 eller 1822 i Landshut/Łańcut i Galizien i Østerrike-Ungarn, død 18. mai 1889 i Paris) var en polsk adelsmann og østerriksk-ungarsk politiker.
Han tilhørte det polske magnatdynastiet Potocki, og ble allerede i 1848 innvalgt i parlamentet i Wien. Fra 1862 var han arvelig medlem av Overhuset, mellom 1863 og 1869 medlem av landdagen i Galizien og fra 1875 til 1877 landdagens marskalk.
Fra 1867 til 1870 var han landbruksminister i Cisleithania, den «østerrikske» delen av Østerrike-Ungarn, og i 1870 kortvarig statsminister og forsvarsminister. Fra 1875 til 1883 var han så stattholder i Galizien. 
Som liberal-konservativ monarkist var han en lojal tilhenger av keiser Frans Josef og den østerriksk-ungarske riksordningen, og arbeidet for en fredelig løsning på den polsk-ukrainske konflikt. Potocki var en av de rikeste polakker i sin tid, og fremmet moderniseringen av landbruket på sine egne gods i Polen. Han gikk også inn for å styrke kultur og vitenskap, og deltok i grunnleggelsen av Akademia Umiejętności i Kraków i 1873.
Han var barnebarn til forfatteren Jan Potocki.


== Referanser ==
Kasimir Felix Badeni

Kasimir Felix greve Badeni (også Kasimir Felix Graf von Badeni, født Kazimierz Feliks hrabia Badeni den 14. oktober 1846 i Surochów ved Jaroslau/Jarosław i Galizien i den polsktalende det av Østerrike-Ungarn, død 10. mars 1909 i Krasne ved Rzeszów) var en polsk jurist og østerriksk-ungarsk politiker. Han var statsminister i den østerrikske delen av dobbeltmonarkiet Østerrike-Ungarn, Cisleithania, fra 1895 til 1897. Før han ble statsminister var han stattholder i Galizien fra 1888 til 1895.


== Valgreform ==
Som statsminister innførte Badeni i 1896 en valgreform. Det ble opprettet en femte velgerklasse som omfattet alle mannlige statsborgere over 24 år. De gamle valgklassene var «storgodseiere», «byer», «handels- og næringskamre» og «landkommuner». Den nye klassen omfattet 72 av 425 mandater i det østerrikske parlamentet. Reformen styrket særlig sosialdemokrater og kristeligsosiale og førte til en fullstendig endring av det østerrikske partilandskapet.


== Den badeniske språkforordningen ==
Badeni gav 5. april 1897 en forordning som likestilte tysk og tsjekkisk som forvaltningsspråk i Bøhmen og Mähren. Den bestemte at offentlige myndigheter måtte svare på det språket den som henvendte seg til dem brukte, og videre at offentlig ansatte måtte beherske både tysk og tsjekkisk. I de 77 (av 216) tyske distriktene reiste det seg en proteststorm, siden de tyske tjenestemennene der sjelden behersket tsjekkisk (i mangel på tsjekkiskspråklige innbyggere), og dermed fryktet konkurransen fra tsjekkiskspråklige tjenestemenn som fra før behersket begge språkene godt.
Forordningen førte til protester i parlamentet og demonstrasjoner i Wien, Graz og Prag («Badeni-oppstanden»), som endte med at Badeni måtte gå av 28. november 1897. Språkforordningen ble delvis reversert av Badenis etterfølger Paul Gautsch von Frankenthurn og opphevet helt 14. oktober 1899.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kornauth, Friedrich Badeni als Ministerpräsident, Dissertation, Wien 1949
Felkier, Artur Graf Kazimierz Feliks Badeni, Diplomarbeit Universität Wien, Wien 2002
Neblich, Esther Die Auswirkungen der Badenischen Sprachverordnung von 1897, Tectum Verlag, Marburg 2002, ISBN 3-8288-8356-7
Sutter, Berthold Die Badenischen Sprachenverordnungen von 1897, 1. Band, Böhlau Verlag, Graz 1960
Tobolka, Zedenek Vaclav Graf Badeni und die Böhmen, Beaufort, Prag 1913
Eddie Kaye Thomas

Eddie Kaye Thomas (født 31. oktober 1980 i New York City) er en amerikansk skuespiller som ble internasjonalt kjent gjennom rollen som «Paul Finch» i filmen American Pie fra 1999, samt de to oppfølgerne American Pie 2 (2001) og American Pie: Bryllupet (2003). I dag har Thomas en av hovedrollene i situasjonskomedien 'Til Death.


== Biografi ==
Thomas' skuespillerkarriere begynte da han vant sin første rolle på scenen i en alder av syv. Han har siden opptrådt på scenen i produksjoner av Four Baboons Adoring the Sun i 1992, samt Anne Franks dagbok i 1997. 
Thomas gjorde sin debut på TV-skjermen i en episode av Are You Afraid of the Dark fra 1994, kalt «The Tale of the Curious Camera». Siden hadde han en gjesterolle i Law & Order i 1996, før han fikk en rolle i en uavhengig film kalt Illtown. 
Siden American Pie har Thomas hatt hovedroller i seriene Off Centre (som ble kansellert i 2002) sammen med John Cho, spilt tittelrollen i den canadiske sjokkomikeren Tom Greens filmkomedie Freddy Got Fingered, samt fortsatt med scenearbeid. Han har opptrådt i en episode av CSI: Crime Scene Investigation.


== Utvalgt filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eddie Kaye Thomas på Internet Movie Database 
(da) Eddie Kaye Thomas på Scope 
(fr) Eddie Kaye Thomas på Allociné 
(en) Eddie Kaye Thomas på AllMovie 
(en) Eddie Kaye Thomas hos Rotten Tomatoes 
(en) Eddie Kaye Thomas hos The Movie Database 
(en) Eddie Kaye Thomas hos Internet Broadway Database
Per Hansson

Per Hansson (født 24. juli 1922, død 12. juni 1982) var en norsk journalist og forfatter som skrev en rekke bøker om andre verdenskrig og motstandskampen.
Per Hansson startet sin skrivende karriere i en avis i fødebyen Kragerø. Senere kom han til andre aviser, dels som journalist, dels med redaktøransvar, inntil han i 1957 begynte i Dagbladet. Der jobbet han på et stort felt, men spesialiserte seg på sosialreportasje. Spesielt de sider av den som hadde røtter fra 2. verdenskrig, som han ble ganske glad i å skrive om.
I 1962 traff Hansson Helge Morset, og igjennom ham fikk han høre om Morset-familiens skakende opplevelser under krigen. Resultatet ble Og tok de enn vårt liv, den første av en rekke halvdokumentariske beretninger som alle kom til å få et stort publikum. I 1965 kom Det største spillet, den av bøkene hans som fikk størst utbredelse, med utgivelser i 10 land. Boken ble også filmet; både bok og film ble for øvrig til i nært samarbeid med hovedpersonen, Gunvald Tomstad (som døde i 1970, bare 51 år gammel, nedslitt etter de harde påkjenningene som lå bak ham).
Kragerø kommune hedret bysbarnet Per Hansson i 2005 ved å gi plassen foran byens rådhus navnet Per Hanssons plass. 


== Bibliografi ==
Og tok de enn vårt liv (1963)
Det største spillet (1965)
Hver tiende mann måtte dø (1967)
Hvem var Henry Rinnan? (1972)
Mamma Karasjok (1971)
Pantheos: en hypermoderne, gresk tragedie (1971)
Herr Gummistrikk og vesle Henriette (1974)
Oktober 1941 (1976)
Den siste veien: Ola Smedsgaard (1978)
Den farlige våren. skrevet sammen med Johan O. Jensen (1983)


== Priser og utmerkelser ==
Gyldendals legat 1967


== Referanser ==
Lavprisflyselskap

Lavprisflyselskap er betegnelsen på et flyselskap som i regelen tilbyr billetter til en lavere pris og med mindre komfort og/eller servicegrad enn de tradisjonelle fullserviceselskapene.  Southwest Airlines er regnet som det første lavprisselskapet, det begynte med lavprisflyvninger tidlig på 1970-tallet ved å satse på én flytype og kutte all ekstraservice.
Hva som definerer et lavprisflyselskap er ikke entydig, men de fleste selskapene har det til felles at flystrekninger selges enkeltvis, slik at passasjerene selv både tar risikoen ved forsinkelser og må foreta ny innsjekking ved flybytte. Vanligvis må passasjerer også betale ekstra for de fleste tjenester, fra billettbestilling, kredittkortbetaling via setereservasjon og bagasjehåndtering til matservering.
Begrepet refererer til flyselskap med lavere driftskostnader enn konkurrentene. Selv om det ofte brukes om alle selskap som har lave priser og begrenset servicetilbud, uavhengig av driftsmodell, er begrepet i sin opprinnelige betydning ikke dekkende for regionale selskap som driver korte ruter uten spesiell service underveis eller om fullserviceselskap som også tilbyr billetter til reduserte priser.
Av de over 100 lavprisselskaper som er etablert i Europa, er 74 gått inn av forskjellige årsaker, mens 40 fortsatt har virksomhet (mai 2012).


== Forretningsmodell ==

Lavprisselskaper er bygd på et eller flere av disse elementene:

En passasjerklasse.
Flere seterader, mindre benplass.
En type fly for å redusere kostnader til opplæring og service.
Bruk av mindre og rimeligere flyplasser med mindre trafikk.
Flyvninger tidlig på morgenen eller sent på kvelden.
Minimalt med tid på bakken for flyet.
Direkteruter i stedet for transfer via større flyplasser.
Direktesalg av billetter, gjerne via nettsider.
Salg av varer om bord i flyet.
Ansatte fyller flere roller.
Kundene må betale ekstra for tjenester som bagasje, prioritert ombordstigning etc.
Ikke mulig å forhåndsreservere seter. (Enkelte selskap tilbyr dette mot gebyr).
Mat er ikke inkludert i prisen, men kan ofte kjøpes ombord.
Selskapene tilbyr kun billetter på enkeltstrekninger. De er ikke ansvarlige for å overføre passasjerer eller bagasje til andre flyvninger.  Selskapet er dermed ikke ansvarlig for passasjerene dersom de blir forsinket på en tidligere avgang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
How Cheap Airlines Survive - Grafikk som viser forskjeller på lavpris- og fullserviceselskap
Liste over europeiske lavprissflyselskaper Arkivert 8. januar 2007 hos Wayback Machine.
Skytrax Verdens beste lavprisflyselskaper 2018
André

André (Andre) er en opprinnelig fransk variant av mannsnavnet Andreas. Navnet er avledet av det greske ordet andrós som er genitivformen av anér, «mann», oversettes gjerne «mandig, modig».


== Utbredelse ==
André er et svært vanlig navn i Belgia. André eller Andre er også mye brukt i Frankrike, Tyskland og Sverige.
André var svært sjeldent som døpenavn i Norge før ca. 1960. Det hadde en topp i 1984, men har siden blitt mindre brukt som døpenavn.

André var per 1998 det tredje vanligste andrenavnet i dobbeltnavn på menn i Norge. De vanligste kombinasjonene var: Kim André, Thomas André og Morten André.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet André og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til navnet André eller Andre i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
André-Marie Ampère (1775–1836), fransk professor kjent for måling av elektrisk strøm
André Bjerke (1918–1985), norsk forfatter
Andre Agassi (1971–), amerikansk tennisspiller
André Bergdølmo (1971–), norsk fotballspiller
André 3000, (1975–), amerikansk sanger
André Fosså Aguiluz (1991–), Norsk bmx racing syklist
Salomon August Andrée (1854–1897), svensk ingeniør og polfarer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: André
(en) Think Baby Names: André
Grupo Modelo

Grupo Modelo er et av de største ølbryggeri i Mexico. Bryggeriet ble grunnlagt i 1925. Grupo Modelo står for en stor del av Mexicos eksport. Kjente produkter som eksporteres er Corona Extra, Corona Light, Negra Modelo, Modelo Especial og Pacífico.
Forøvrig er følgende mest populære nasjonalt (av Grupo Modelos produkter).

Corona Extra
Modelo especial
Negra Modelo
Pacífico
Estrella
Montejo
Victoria
León


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grupo Modelo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nærsynthet

Nærsynthet, myopi, er en synsfeil i øyet som gjør at den rammede ser godt på nært hold, men ikke på langt hold. Nærsynthet er normalt arvelig.
Optisk beskrives nærsynthet som at øyets brytningssystem er for sterkt i forhold til aksellengden. Det vanligste symptomet er nedsatt avstandssynskarphet, samt godt syn på nært hold, derav betegnelsen nærsynthet. Feilen avhjelpes med konkave linser. En person med myopi kan vanligvis se nærliggende objekter klart mens objekter på avstand blir slørete. Motsatsen til myopi er langsynthet (hypermetropi).
Skogskaribu

Skogskaribu (Rangifer tarandus caribou) kalles også kanadisk karibu og er utbredt fra Alaska til Newfoundland (vest-øst), og sørover til statene New England og Washington i USA. Tap av habitat har imidlertid ført til at utbredelsen i da trolig er mindre enn den som blir beskrevet, spesielt sørover. Skogskaribuen er en underart av arten rein.
Skogskaribuen er det største reinsdyret i verden. Voksne bukker kan veie opp mot 270 kg (noen hevder opp mot 300 kg), selv om det normale er ca. 180 kg. Simlene veier gjerne omkring 115 kg i snitt, men kan bli opp mot ca. 135 kg. Bukkene kan således bli dobbelt så store som simlene. Den er også generelt mørkere i fargen en sin nærmeste slektning, grønlandsreinen (også kalt tundrakaribu).
Det finnes to varieteter av skogskaribu; en som bare lever i de boreale skogene og en som lever på tundraen.  Antallet skogskaribu som lever på tundaren er på ca. 1,1 millioner dyr og er på ingen måte truet. Totalbestanden av boreale skogskaribuer er på ca. 184 000, hvorav ca. 100 000 finnes på Newfoundland og Labrador alene. Kanadiske myndigheter estimerte før 2002 at det fantes omkring 33 000 slike dyr i skogsområdene i Canada, noe som utgjorde ca. 18% av totalbestanden.
Nyere studier har dokumentert at de finnes over 64 flokker med boreal skogskaribu, spredt utover store deler av landet. Antallet flokker er allivel forventet å øke, siden den boreale skogskaribuen er den minst studerte karibuen i hele Nord-Amerika. Bare 52 av flokkene har blitt dokumentert, så det finnes store mørketall om denne varieteten.
Foruten menneskelig jakt og tap av habitat utgjør ulv, prærieulv og bjørn den største trusselen for skogskaribuen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Alberta's Woodland Caribou
Sommarøy

Sommarøy er et fiskevær og et tettsted i Tromsø kommune i Troms og Finnmark, helt vest i kommunen. Tettstedet hadde 304 innbyggere per 1. januar 2022, mens grunnkretsen Sommarøy hadde 360 innbyggere i 2015. Bebyggelsen finnes hovedsakelig på øyene Store Sommarøya og Hillesøya, som er knyttet til hverandre og Kvaløya med bruer, men det er også mange mindre øyer.


== Historie ==
Forleddet i navnet Sommarøya vitner om sesongvis bruk av plassen, og historikeren Håvard Dahl Bratrein har påvist at nordmenn i 1611/12 betalte ei spesiell avgift til kongen. Denne avgifta ble kalt husfrelse (ei tomteavgift), og den ble betalt for både Hillesøya og Sommarøya. Bratrein tolker det slik at stedene der det blir betalt slike avgifter, har vært brukt og eid av samer, i dette tilfellet av fjordsamer fra Malangen. Sommarøya og andre namn på «Sommar», kan ha vært en del av det Bratrein kaller for den todelte samiske gården med et sommer- og et vinterbosted.
Den opprinnelige bebyggelsen lå på Hillesøya. Her finner man fremdeles den gamle kirketomta hvor det har stått ulike kirker fra seinmiddelalderen fram til slutten av 1800-tallet, da kirka ble flyttet til Austein på Brensholmen, inne på selve Kvaløya. Inne i denne kirka finnes det et alterskap fra 1400-tallet, som altså sto over 400 år på Hillesøya. Rundt 1900 ble så Sommarøya selve senteret.


== Næring ==

Hovednæringen er fiskeri, og eksport av sild og torsk har betydelig verdi. I tillegg er reiseliv av stor betydning, og det finnes et hotell med tilhørende rorbuanlegg som ligger på Hillesøya.
Sommarøya har et definert, lite sentrum rundt butikken. Overfor butikken ligger bygdemuseet på Låvhaugen, en fiskerheim fra 1890. Kongeparken med minnesteinen over Harald V og Dronning Sonjas besøk i 1992 ligger bare få meter unna. Sommarøy baptistkirke og husflidshuset ligger like øst for dette.
Sommarøya har flotte, hvite sandstrender. Utsikten mot nord mot skjærgården i Tromsø kommune domineres av klippeøya Håja, som stiger bratt opp av havet. Mot sør sees den bratte nordvestkysten av Senja.


== Se også ==
Sommarøybrua


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt over bygda fra Kollen.
Kulturminneåret 2009: Sommarøya
Tablå

Tablå (av fransk: tableau, tavle) kan bety:

et uttrykk fra skuespill og revy, som henviser til en virkningsfullt oppstilt gruppe av skuespillere. Det kan eksempelvis være et ektepar bak et vindu som krangler, og benyttes som en underavdeling i et skuespill.
malerisk fremstilling av hendelse som nevnt ovenfor.
Den nederlandske maleren Piet Mondrian laget en serie med nonfigurative bilder som han bare kalte for «Tableaux no.--»(fransk for tablå). Disse besto for det meste av svart rutenett på hvit bunn, med en eller flere ruter i enten rød, blå eller gul farge.
«tableau vivant» – oppstilling av ubevegelige personer som skal fremstille et maleri.
Tablå! - Utrop = «For en overraskelse!»
Kan også være et annet ord for panel, styrekontroll etc. til for eksempel en kran. Betegnelsen benyttes mest i industrien.
Sundøy

Sundøy er den østlige delen av øya Alsten i Nordland. Området tilhører Leirfjord kommune. På Sundøya finnes bygdene Hellesvik, Sund, Justad, Åkvik, og Kvalnes. Før 1965 tilhørte Sundøya to forskjellige kommuner. Den sørlige delen av området, Kvalnes og Åkvik, tilhørte Tjøtta kommune, og den nordlige delen Leirfjord kommune.
Sundøy ligger bak Sju søstre i innløpet av Vefsnfjorden, og hadde i 2005 122 innbyggere (hvorav 73 på Kvalnes/Åkvik og 49 i Hellesvik/Sund). I 2012 var det registrert 102 innbyggere på Sundøya, hvorav 56 på Kvalnes/Åkvik og 46 i Hellesvik/Sund. Se forøvrig Leirfjord.  
Etter at Sundøybrua kom i 2003, har området hatt en enorm økning i hyttebyggingen.
Viktigste næring er jordbruk og fiske.
Sundøya

Sundøya er en av to småøyer som ligger i Kroksundet, mellom Steinsfjorden og Tyrifjorden, i Hole kommune, Viken. Over øya går Europavei 16, mellom Oslo og Hønefoss, i bru - Kroksund bru. Naboøya i sundet heter Slettøya og er mindre.
Øyene i Steinsfjorden tilhørte tidligere Krokskogens Allmenning, men da allmenningen ble utskiftet i 1823, ble alle øyene med unntak av Sundøya lagt under eiendommen Utøya og fra 1839 solgt til privatfolk. Sundøya forble allmenning til den ble solgt til Hønefoss Bryggeri i 1930, da Sundøya Fjordhotell ble bygd der. Hotellet imidlertid er nedlagt og bygningsmassen revet. Det foreligger imidlertid planer om et nytt kompleks på øya, men det er uklart om planene vil bli realisert. En moderne enebolig ligger på øya.

		


== Eksterne lenker ==
Jon-Helge Pedersens panoramafoto av Sundøya (nærmest) og Slettøya i Kroksundet
Mandibel

Mandibel (latin: mandibula) betyr underkjeve slik vi finner den hos virveldyr, men uttrykket brukes også om kjevedelene hos andre dyregrupper, slik som leddyr, flerbørstemarker og kjeveormer.


== Virveldyr ==
Hos virveldyrene er mandiblen den nederste delen av kjeveapparatet. Kjevene har utviklet seg fra det fremste paret med gjellebuer hos deres kjeveløse forfedre. I motsetting til overkjeven som er fastvokst til kraniet hos firbente virveldyr, er underkjeven alltid løs. Hos bruskfisker dannes underkjeven av en bruksstruktur som ugjør Meckels brusk hos høyere virveldyr, mens hos andre grupper er disse dekket av hudbein, og hos pattedyr er bruskdelene i underkjeven en del av øreknoklene i mellomøret. Hos de alle fleste dyr består underkjeven av to distinkte høyre- og venstredel, men den er sammenvokst til en enkel, solid knokkel hos krokodiller, fugler, skilpadder, hvaler og høyere aper.


== Leddyr ==
Hos insekter, mangefotinger og krepsdyr er mandiblene kraftige, i sin opprinnelige form bitende munndeler, som sitter festet mellom overleppen (labrum) og de vanligvis spinklere underkjevene (maksiller).
De kan være sterkt omdannet, for eksempel hos stikkmygg. Noen ganger kan mandiblene være svært store, blant annet hos hannene hos noen hjortebiller, der de kan være lengre enn resten av kroppen. Hos rovlevende former er mandiblene gjerne slanke og sigdformede, hos plante- og altetere kortere, mer kraftige og knudrete (jekselaktige). 
Mandibelen har vanligvis flere tenner enten i spissen eller langs innerkanten. Insektene deles inn i to hovedgrupper etter som hvordan mandiblene er festet til hodekapselen. Hos de mest primitive insektene (børstehaler, Archaeognatha) har mandiblene bare én leddknute (condyl), men hos resten av insektene (Dicondylia) har de to leddknuter.


== Referanser ==
Pronotum

Pronotum betegner den fremste ryggplaten hos insekter. Hos mer primitive insekter har de tre kroppssegmentene som utgjør mellomkroppen (brystet, thorax) hver sin, omtrent jevnstore, ryggplate, henholdsvis pro-, meso- og metanotum. Hos mer avanserte insekter har ofte en eller flere av disse platene, særlig den bakerste, blitt redusert, men pronotum er nesten alltid gjenkjennelig som den første platen på ryggsiden bak hodet. Ellers kan den variere sterkt i form og størrelse, være mer eller mindre flat eller hvelvet, bred eller smal, glatt eller med knøler, pigger eller lister, snau eller hårete. Hos biller dekker pronotum (kalt brystskjold eller halsskjold) hele oversiden av thorax, mens alt bakenforliggende vanligvis er dekket av dekkvingene (elytra). Hos tovinger er pronotum ofte redusert til en krage som sitter mellom hodet og den dominerende ryggplaten, mesonotum.


== Referanser ==
Kvalnes

Kvalnes er den største bygda på Sundøy i Leirfjord kommune. 
På Kvalnes lå bedehuset på Sundøya, Kvalnes Bedehus. Bedehuset ble i november 2013 solgt til en privatperson som fritidseiendom. Bedehuset ble i sin tid bygd ved hjelp av det såkalte «Bedehusgarnet». Dette garnet ble fisket med etter tur av de forskjellige fiskerne som fisket på Lofoten på begynnelsen av 1900-tallet og fangsten fra dette garnet gikk til inntekt for å bygge bedehuset. 
Kvalnes hadde tidligere butikk, men denne ble nedlagt ca. i 2005. På Kvalnes ligger også en småbåthavn som er bygd på dugnad av bygdas beboere. 
Pr idag er den viktigste næringen jordbruk.