jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
På sporet av den tapte tid

På sporet av den tapte tid (originalens tittel: À la recherche du temps perdu) er en roman av Marcel Proust (1871-1922) utgitt mellom 1913 og 1927, og er forfatterens hovedverk. Det er flere spor i verkets ytre handling, men hovedsporet kan ansees å være Marcels forsøk på å slå gjennom i den parisiske sosieteten ved å bli forfatter. Et annet viktig spor er fortellingen om Charles Swann og hans kone Odette.  
Proust arbeidet på alle delene av verket samtidig; siste kapittel av siste bind ble skrevet like etter første kapittel i første bind. Han jobbet på en veldig rotete måte der han flyttet på episoder han hadde skrevet ved å klippe dem ut fra et sted, og lime dem inn et annet sted. Man mente han gjorde dette fordi han stadig kom på flere barndomsminner mens han skrev, som måtte inn. Han rakk å utgi de første fire bindene før han døde. Proust var mye syk og skrev det meste av boken på sykeleie.
Med På sporet av den tapte tid ville Proust formidle opplevelsen av tiden som flyter avsted, opplevd innenfra et menneskes psyke. Han ville beskrive et menneskes liv i dets forvandlinger, jeg-et som stadig endrer form etter som årene går. Han var også opptatt av privilegerte øyeblikk som tunneler til innsikt: «Da livet er som en eneste stor krise, kommer øyeblikk som gjør at du føler at alt er verdt det, at livet er godt å leve». Som de gode minnene vi tar med oss fra livet. De står frem som store skatter som er verdt å kjempe seg igjennom hverdagen for.
For Marcel Proust er ikke verden objektiv. «Det er like mange verdener som det finnes mennesker».
Verket er kjent for sine lange dvelende setninger.
Den norske diplomaten Fritz Wedel Jarlsberg var trolig modell for figuren prins av Faffenheim-Munsterburg-Weinigen.Den norske utgaven ble utgitt for første gang i 1968, og er oversatt av Anne-Lisa Amadou.


== Innhold ==
Verket er utgitt i 7 bind. 

Veien til Swann = Du côté de chez Swann (1919)1. Combray
2. Swanns kjærlighet
3. Navnet

I skyggen av piker i blomst = À l'ombre des jeunes filles en fleurs (1919)1. Omkring Madame Swann
2. Balbec

Veien til Guermantes = Le Côté de Guermantes (1920-1921)
Sodoma og Gomorra = Sodome et Gomorrhe (1921-1922)
Fangen = La Prisonnière (1923)
Uten Albertine = Albertine disparue (1925, med tittel: La Fugitive)
Den gjenfundne tid = Le Temps retrouvé (1927)


== Se også ==
Århundrets 100 bøker ifølge Le Monde


== Referanser ==
Victoria Francés

Victoria Francés (født 25. oktober 1982) er en spansk illustratør, som er særlig kjent for en rekke bokillustrasjoner og plakater.
Illustrasjonene hennes er goth-inspirerte med romantiske motiver fra fantasy-sjangeren, og hennes motiver er ofte jenter i lange kjoler. Victoria har fått innflytelse fra Edgar Allan Poe, Anne Rice og H.P. Lovecraft. Hun er også inspirert av kunsten fra Brian Froud og Arthur Rackham. Hennes første bok som kom ut var Favole, utgitt av Norma Editorial og kom i salg 23. april på Spanias bokdag. 


== Referanser ==
Blærerotslekta

Blærerot (Utricularia) er en planteslekt i blærerotfamilien. Slekten har flere arter og fanger mindre dyr (insekter), som den tar til seg, som et viktig næringtilskudd.  
I Norge finnes det 6 arter av blærerot og planten finnes i hele Norge.


== Utseende ==
Blærerot er rotløse planter som ligger på bunnen eller flyter i vannet. Men noen kan være festet til bunnen. Bladene er findelte og tynne og ligner lite på et ordinært blad.  
Blomstene er gule og sitter på blomsterstengler som stikker litt opp av vannet. Men det er bare planter som vokser på grunt vann får blomster. 


== Levested ==
Blærerot finnes helst i næringsfattige og ofte sure vann, gjerne i myrtjern og kan finnes i forsurete innsjøer. Storblærerot, den største arten kan ha skudd på en meter og trives også i næringsrikt vann. 


== Kjøttetende plante ==
Små vannlevende dyr, som insekter og andre, blir fanget av blærer på bladflikene. Blærene har et undertrykk, og har minket sitt opprinnelig volum med ca. 40% når planten (blæren) er fangstklar. Hver blære har tynne hår rundt åpningen, og når disse berøres, reagerer planten. Blæren er lukket av en klaff, som åpnes. Undertrykket i blæren slippes, noe som medfører at vann suges inn i blæren. Smådyret følger med og blir inne i blæren oppløst til næring for planten. 
Blærerot klarer seg uten næringstilskuddet smådyrene gir, som særlig er nitrogen og fosfor. Men planten klarer seg bedre om den fanger smådyr. Planter med denne egenskapen kalles kjøttetende planter.
Mikroorganismer i blærene bidrar også i blærerotens næringsopptak. Mikroorganismene bryter ned plantemateriale som blir sugd inn i blæren og frigjør dermed næringsstoffer for blæreroten. Blæreroten ser også ut til å regulere pH inne i blærene på en måte som gagner mikroorganismene.


== Inndeling ==
Slekten  Blærerot (Utricularia)
Småblærerot (Utricularia minor)  – vanlig art i Norge, den minste arten, mangler torner eller hår langs bladranden, mens de andre artene har det.
Storblærerot (Utricularia vulgaris) – vanlig art i Norge.
Vrangblærerot (Utricularia australis) – sjelden (rødlisteart)
Gytjeblærerot (Utricularia intermedia)
Mellomblærerot (Utricularia ochroleuca)
Sumpblærerot (Utricularia stygia)
Utricularia graminifolia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) blærerotslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) blærerotslekta i Encyclopedia of Life 
(en) blærerotslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blærerotslekta hos Artsdatabanken 
(sv) blærerotslekta hos Dyntaxa 
(en) blærerotslekta hos Fossilworks 
(en) blærerotslekta hos ITIS 
(en) blærerotslekta hos NCBI 
(en) blærerotslekta hos The International Plant Names Index 
(en) blærerotslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Utricularia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tettegrasslekta

Tettegrasslekta (Pinguicula) er en planteslekt med såkalt kjøttetende planter som finnes på myr. Plantene i slekta fanger mindre dyr, særlig (insekter) på sine klebrige blader og fordøyer dem som nitrogentilskudd. Det finnes ca. 70 arter i verden, de fleste i Mexico og Sør-Amerika. I Norge finnes totalt 3 arter.


== Utseende ==
Tettegrasartene har en rosett av klebrige blad, som insekter og andre små dyr kan festne på. Bladene skiller ut enzymer som gjør planta i stand til å ta opp næringsstoffer fra dyret. Dette utgjør trolig et viktig tilskudd av nitrogen på de næringsfattige områdene der plantene vokser. Den zygomorfe blomsten sitter på en stengel som går ut fra sentrum av bladrosetten.


== Levested ==
De fleste artene trives på fuktige steder. Norske arter finnes mest i myrområder.  Hos noen arter folder bladene seg sakte igjen over dyret, som sitter fast på bladet.


== Tettemelk ==
Bladene har vært brukt i produksjon av en tykk kulturmelk (tettemelk). Hvorvidt bladene er avgjørende for å opprette den bakterikulturen som er nødvendig for å lage denne syrna melketypen er omdiskutert. Hva som er klart er at bladene av tettegrasarter (i hovedsak "vanlig" tettegras), har vært brukt på denne måten og planten har derfor vært godt kjent av folk. Dette skal også ha gitt planten dens norske navn.


== Norske arter ==
I Norge har vi tre arter i tettegrasslekta: 

Tettegras (P. vulgaris) – vanlig art i Norge.
Fjelltettegras (P. alpina) - hvitblomstret fjellplante.
Dvergtettegras (P. villosa) - ørliten nordøstlig art.
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tettegrasslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Tettegrasslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tettegrasslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Tettegrasslekta hos Dyntaxa 
(en) Tettegrasslekta hos ITIS 
(en) Tettegrasslekta hos NCBI 
(en) Tettegrasslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Tettegrasslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinguicula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinguicula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinguicula – detaljert informasjon på Wikispecies
Festeavtale

En festeavtale eller festekontrakt, er en avtale mellom to parter som gjelder bruk av grunn i en viss tidsperiode. Avtalen innebærer at en annen part enn grunneieren har en rettighet til å benytte grunneierens eiendom til et eller flere formål.
Det klassiske eksempelet er en festetomt til bolighus eller fritidshus, men det kan også gjelde andre forhold (f.eks. skytebane, golfbane, dyrket mark e.l.).
Det normale er at det svares en årlig betaling for en slik avtale.
Slike avtaler bør tinglyses for å ha full rettskraft overfor en «tredjeperson».
Etter gjeldende regler må det foretas en oppmåling av det arealet som festekontrakten omfatter, dersom avtalen gjelder for mere enn 10 år, og den gjelder for en avgrenset del av eiendommen. Det er visse unntak fra denne oppmålingsplikten.


== Se også ==
Festenummer


== Eksterne lenker ==
Link til skjema for festekontrakt for hele eiendommer (Statens kartverk)
Tomi Ungerer

Jean-Thomas Ungerer (født 28. november 1931, død 9. februar 2019) var en fransk illustratør bosatt i Irland fra 1976.
Han er kjent for sine mange erotiske og politiske illustrasjoner såvel som barnebøker. 
I 1998 mottok han Hans Christian Andersen-medaljen for sine bokillustrasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tomi Ungerer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tomi Ungerer på Internet Movie Database 
(sv) Tomi Ungerer i Svensk Filmdatabas 
(en) Tomi Ungerer på AllMovie 
(en) Tomi Ungerer hos The Movie Database 
(en) Tomi Ungerer på Discogs 
(en) Tomi Ungerer på MusicBrainz 
Tomi Ungerer på Twitter 
Tomi Ungerer på Facebook 
«Centre Tomi Ungerer»; Tomi Ungerer-museet i Strasbourg
Randolph Caldecott

Randolph Caldecott (født 1846, død 1886) var en britisk avistegner og illustratør. Han tegnet til en mengde bøker og blader, blant annet en serie billedbøker for barn, men lagde også oljemalerier og skulpturer. Han ble med sine idylliske og ofte vennlig humoristiske bilder en av de mest populære tegnerne for barn og voksne i sin samtid.Caldecott har gitt navn til Caldecott-medaljen, en utmerkelse som siden 1938 har blitt delt ut til prisverdige barnebok-illustratører i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Randolph Caldecott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Caldecott-selskapet i Storbritannia (på engelsk)
Caldecott-selskapet i USA (på engelsk)
Randolph Caldecott Papers (på engelsk)
Caldecott-medaljens offisielle nettsted (på engelsk)
Caldecott-medaljen

Caldecott-medaljen eller The Caldecott Medal er en amerikansk bildebokpris som har blitt delt ut av det amerikanske biblioteketforbundet American Library Association hvert år siden 1938. Prisen går til en illustratør for bildene i den mest fremstående amerikanske bildeboka for barn. Prisen er oppkalt etter den engelske 1800-tallsillustratøren Randolph Caldecott. Caldecott-medaljen er sammen med Newbery-medaljen den mest prestisjefylte amerikanske barnebokutmerkelsen.
Selve medaljen ble utformet av Rene Paul Chambellan i 1937.


== Mottakere av Caldecott-medaljen ==


== Caldecott Honor Books ==
I tillegg til bøkene som utmerkes med Caldecott-medaljen, velger priskomiteen hvert år såkalte «Caldecott Honor Books», det vil si andre bildebøker som også «fortjener oppmerksomhet». Tidligere ble disse bøkene omtalt som «andreplass-bøker», men fra 1971 tok en i bruk betegnelsen «Caldecott Honor Books».


== Se også ==
Bildebøker
H. C. Andersen-medaljen


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Videospillkrakket i Nord-Amerika

Videospillkrakket i Nord-Amerika var det plutselige krakket av videospillindustrien og konkursen av mange firmaer som lagde videospill i Nord-Amerika, hovedsakelig USA.Krakket skjedde i årene mellom 1983 og 1985, der det var et svært lite marked for videospill. Perioden endte med suksessen til Nintendo Entertainment System.Videospillkrakket ble startet av flere årsaker:

Veldig aggressiv markedsføring av billige personlig datamaskiner, spesielt Commodore 64
Konklusjonen av mange leketøysbutikker at videospill var et døgnfluefenomen


== Referanser ==
Gabriel Hjertstedt

Gabriel Hjertstedt (født 5. desember 1971) er en svensk golfspiller.
Hjertstedts familie flyttet til Australia da han var 11 år gammel og det var der han lærte å spille golf. Han ble profesjonell i 1990 og deltok på både PGA Tour of Australasia og Japan Golf Tour. Fra 1993 til 1996 spilte han på Europatouren, der hans beste resultater var et par annenplasser i 1994. I 1997, hans første år på den amerikanske PGA-touren, vant han turneringen B.C. Open, den samme uken som Europa vant årets Ryder Cup. Hjertstedt ble dermed til første svenske golfspilleren til å vinne på PGA-touren.
Han fulgte opp seieren med en ny tittel på PGA-touren i turneringen Tucson Open i 1999. Siden har han slitt med å oppnå gode resultater, og har måttet tilbringe mye av tiden på Nationwide Tour, divisjonen under PGA-touren. Han representerte Sverige i Dunhill Cup i 1994 og 1999.


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Hjertstedt – PGA-touren 
(en) Gabriel Hjertstedt – Europatouren 
(en) Gabriel Hjertstedt – Japantouren 
(en) Gabriel Hjertstedt – Verdensrankingen 
Profil på EuropeanTour.com
Antsirabe

Antsirabe er den tredje største byen på Madagaskar med en befolkning på omtrent 183 000 innbyggere. Byen er hovedstaden i Vakinankaratra-regionen. Antsirabe ligger omtrent 1500 meter over havet, så klimaet er ganske kjølig i forhold til resten av landet.
Byen har dessuten endestasjonen av toglinjen TA (Tananarive-Antsirabe). Linjen har blitt utvidet sørover mot Vinaninkarena, men utvidelsen blir ikke brukt. Nasjonalvei 7 forbinder byen til Antananarivo i nord og Fianarantsoa og Toliara i sør.


== Vennskapsbyer ==
 Stavanger


== Barnehjem ==
Barnehjemmet Akanisoa (et godt hjem), som blant annet mottar økonomisk støtte av Det Norske Misjonsselskap og SOS-barnebyer, holder til i Antsirabe.


== Industri ==
Antsirabe er hjemmet til Tiko, en større produsent av melk og andre matprodukter, bryggeriet Star Brasseries, tekstilfabrikken Cotona og kornprodusenten Kobama.
Kagoshima (Kagoshima)

Kagoshima  (鹿児島市 - Kagoshima-shi) er hovedstaden i det japanske prefekturet Kagoshima, sørvest på øya Kyushu. Byen ligger på vestsiden av Kagoshimabukta. Den er blitt valgt til «den vennligste byen i Japan».Kagoshima har mange store kjøpesentre og restauranter. Et stort, moderne akvarium er plassert ved havnen med utsikt mot vulkanen Sakurajima. Den japanske hagen Sengan-en (også kalt Isoteien) ligger like utenfor Kagoshima. 
Kagoshima flyplass ligger ca. 50 minutter med buss fra bykjernen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ko) Offisielt nettsted 
(en) Kagoshima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 鹿児島市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kryolitt

Kryolitt (Na3 Al F6, natriumaluminiumfluorid) er et mineral med forholdsvis begrenset tilgjengelighet i naturen. Det mest kjente utvinningsstedet er en stor forekomst i Ivigtût på Grønlands vestkyst, men denne gruven gikk tom i 1987.
Historisk har stoffet vært brukt som en kilde for aluminium, og senere i elektrolytisk produksjon av aluminium fra aluminiumrike malmsorter som bauxitt, som er en blanding av mineraler rike på aluminiumoksid (for eksempel gibbsitt, diaspor og boehmitt). Problemet med å skille aluminium fra oksygen i oksidmalmen ble løst ved å bruke kryolitt som fluksmiddel for å skille ut metallet. Da naturlig kryolitt er for sjelden til denne bruken, brukes kunstig natriumaluminiumfluorid framstilt fra fluoritt i denne prosessen.
Kryolitt opptrer som glassaktige, hvite, rødaktige eller gråsvarte monokline prismatiske krystaller med en hardhet på 2,5-3,0, og en spesifikk tetthet på 2,95-3,0. Det er gjennomskinnelig eller transparent med en brytningsindeks på a=1,3385-1,339, b=1,3389-1,339, g=1,3396-1,34. Disse verdiene er så like verdiene for vann at mineralet blir nesten usynlig under vann. Bergverksarbeiderne som kom til Grønland, brukte iblant kryolitt som anker for skipene, og vennet seg aldri til hvordan disse ankrene forsvant (ble usynlige) straks de sank ned i vannet.I tillegg til Grønland, er mineralet også påvist i Pikes Peak i Colorado, USA, Mont Saint-Hilaire, Quebec, Canada, og i Miask, Russland. Det er også kjent fra Brasil, Tsjekkia, Namibia, Norge, Ukraina, og flere amerikanske delstater.
Kryolitt ble først beskrevet i 1799 i forbindelse med påvisning i Ivigtut og Arksukfjord på Vest-Grønland. Navnet kommer av gresk kryos = frost og lithos = stein.
Et viktig kjemisk stoff som er bundet til kryolitt er natriumheksafluoroaluminat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Store norske leksikon
62 (tall)

62 (sekstito, også skrevet toogseksti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 61 og kommer før 63. 
62 er et partall.
62 er atomnummeret til Samarium.
62 er LXII i romertall.
UT1

Universell tid UT1 er en tidsskala som er basert på jordens rotasjon. 
En internasjonal avtale sier at UTC og UT1 ikke skal ha et større avvik enn 0,9 sekunder. Derfor må UTC, som er bestemt av 260 atomur, synkroniseres med UT1 jevnlig. Dette blir gjort ved bruk av et skuddsekund. 
Skuddsekundet som ble lagt til klokken 00.59:60 UTC 1. januar 2009 var det 34. skuddsekund etter ordningen ble innført i 1972 av Den internasjonale Meterkonvensjonen. Perioden mellom hvert skuddsekund varierer og er avhengig av retardasjonen til jorden.


== Se også ==
Universell tid UTC (Coordinated Universal Time)
Skuddsekund


== Referanser ==
Tispe

Ei tispe er et hunndyr i mårfamilien eller hundefamilien. Av og til brukes også uttrykket i sammenheng med mer forklarende uttrykk, eksempelvis som alfatispe, ledertispe, ungtispe, hundetispe, revetispe m.v.
Uttrykket tispe blir også i en viss utstrekning benyttet i nedlatende dagligtale om kvinner. Som oftest for å indikere at personen som omtales er vrang, ondskapsfull, lunefull, bisk, beregnende eller lignende.


== Se også ==
Alfastatus
Brunst
Løpetid hos hunder
Drektighet
Karl Straube

Montegomery Rufus Karl Siegfried Straube (født 6. januar 1873 i Berlin, død 27. april 1950 i Leipzig) var en tysk organist, dirigent og pedagog.


== Bakgrunn og utdannelse ==
Karl Straube var sønn av en tysk far og engelsk mor. Han fikk sin første musikalske utdannelse av sin far som var instrumentmaker og organist i Heilig Kreuz Kirche i Kreuzberg i Berlin. Deretter bygget han seg opp som autodidakt, og tok aldri noen akademisk utdannelse.I 1888 ble han elev av Heinrich Reimann i orgelspill og i 1897 organist i Willibrordi-kirken i Wesel, Nordrhein-Westfalen. Straube reiste i årene fra 1894 til 1897 på flere konsertturnéer i Europa, og fikk et godt renommé som organist. I 1898 ble han kjent med Max Reger i Frankfurt am Main, og deres vennskap skulle vare helt til Regers død i 1916. Straube bidro med sine konserter sterkt til å gjøre Regers verker kjent i Tyskland.
I 1902 ble Straube ansatt som organist i Thomaskirche i Leipzig og orgellærer på konservatoriet. Kort tid etter overtok han ledelsen av Bachforeningen (Bachverein) og i tillegg ansvaret for oppføringen av symfoniske verker med kor i Gewandhaus. Thomaskirken fikk med ansettelsen av Straube fornyet sin posisjon som et kirkemusikalsk sentrum. I Leipzig spilte han en viktig rolle under «gjenoppdagingen» av Johann Sebastian Bachs musikk. Da Gustav Schreck døde i 1918, ble Straube enstemmig valgt som hans etterfølger som Thomaskantor.
Han ble medlem av NSDAP allerede i 1926.


== Arven etter Karl Straube ==
Straube utviklet kirkemusikkutdannelsen i Leipzig til å bli den ledende i Europa.  Hans reiser med Thomanerkoret i Skandinavia inspirerte dessuten mange musikere i Norden til å lage kirkemusikalske sentre etter mønster av Leipzig. Dansken Niels Otto Raasted, islendingen Pall Isolfsson og nordmannen Arild Sandvold var elever av Straube, og alle tre ble domorganister i henholdsvis København, Reykjavík og Oslo. Blant de mange andre som lærte å spille orgel av Straube var Ludvig Nielsen, Erik Saltnessand, Rudolf Mauersberger, Jan Bender, Hermann Keller, Heinrich Fleischer og Michael Schneider.
I 1919 holdt Straube et orgelseminar i Frogner kirke i Oslo, etter invitasjon fra sangpedagogen og musikkritikeren Arne van Erpekum Sem. Under seminaret møtte han blant andre Arild Sandvold. Da koret Cæciliaforeningens dirigent Karl Nissen ble syk, overtok Straube som dirigent ved oppførelsen av Händels Dettinger Te Deum. Etter Straubes forslag ble Cæciliaforeningen deretter i 1921 arrangør av den første Bachfest i Norden. Bachfesten i Oslo gikk over fire konsertdager og ble avviklet etter mønster fra Bachfestene i Tyskland. Bachfestene skulle gjøre Bachs verker kjent. Den store Gesamtausgabe i 46 bind var utgitt så sent som i 1900 og på dette tidspunkt var Bachs kantater fremdeles lite fremført. Den første Bachfest ble avholdt i Berlin 1906.Karl Straube besøkte også Norge med Thomaskoret i 1939. Konserten ble anmeldt av David Monrad Johansen i Aftenposten, i meget rosende ordelag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Straube – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pedagog

Pedagog, av gresk ’pais’ gutt, og ’agogos’ fører, ble i oldtiden brukt om slave som fulgte rike borgeres sønner til og fra skolen og veiledet dem i hjemmearbeidet.
I tradisjonell og vid betydning brukes begrepet om personer som beskjeftiger seg med oppdragelse og/eller undervisning på alle nivåer, for eksempel barnehagelærere, lærere i grunnskolen og videregående skole samt ansatte ved universiteter og høgskoler som underviser studenter. For vitenskapelig ansatte er pedagog som regel en av flere roller de har i sitt arbeid, ved siden av rollene som forsker og faglig formidler overfor offentligheten.
I snevrere forstand brukes betegnelsen om personer med pedagogisk utdannelse på universitetsnivå, og dermed betegne en person med mastergrad eller doktorgrad i det moderne faget pedagogikk.Ordet pedagurk, en sammentrekning av pedagog og agurk, er en spøkefull betegnelse på en pedagog.
Skolemann er en historisk betegnelse som ble brukt om menn som spilte en fremtredende rolle i skolevesenet. Begrepet kan forstås som et løst synonym for lærer eller annen person med (universitets)utdannelse som virker i skolens tjeneste. Begrepet ble gjerne brukt om personer som var offentlig kjent som pedagoger, skolebestyrere, lærebokforfattere, skolepolitikere eller lignende. På 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet var de fleste ledere for høyere skoler, skolebyråkrater og mange lærebokforfattere universitetsutdannede teologer, og det var dermed ofte teologer som virket i skolevesenet som ble kalt skolemenn. Av samme grunn ble begrepet vanligvis brukt om menn, siden kvinner lenge ikke hadde (samme) mulighet til å ta universitetsutdanning. Det er noen få eksempler på bruk av begrepet skolekvinne. Bare skolemann er oppført i Det Norske Akademis ordbok.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Brødløs

Brødløs er et strøk i Halden kommune i Østfold. Stedet ligger innenfor tettstedet Halden, mindre enn to kilometer nord for sentrum. Riksvei 22 mot Rakkestad, Mysen og Lillestrøm går gjennom Brødløs.
Navnet skal komme av at det tidligere var en militærleir på stedet der det var liten tilgang på brød.
Jakobinerklubben

Jakobinerklubben var navn på en løs sammenslutning av revolusjonære under den franske revolusjon. De fikk navnet etter møtestedet sitt i Paris, et gammelt kloster som hadde tilhørt jakobinerne (dominikanere). De mest kjente jakobinerne var Jean-Paul Marat og Maximilien de Robespierre. Høydepunktet på klubbens makt var under skrekkveldet (1793–1794). Da hadde den 2 000 møtesteder og minst 100 000 medlemmer i Frankrike. 
Jakobinerne ble reorganisert utover i 1790-årene og var virksomme frem til 1799 inntil Napoléon Bonaparte avskaffet republikken ved kuppet 9. november 1799, i ettertid kjent som 18 brumaire-kuppet.


== Se også ==
Må helst ikke forveksles med Jakobitter.


== Eksterne lenker ==
«The Jacobins», artikkel om jakobinerne (engelsk)