jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gérard Depardieu

Gérard Xavier Marcel Depardieu (født 27. desember 1948) er en franskfødt skuespiller, filmprodusent og -regissør med russisk statsborgerskap. Depardieu har medvirket i nesten 150 filmer siden debuten i 1965. I forbindelse med den franske president François Hollandes skattepolitikk for velhavere, har han pr. 2012 flyttet fra sitt hjemland til det belgiske tettsted Néchin. Siden 3. januar 2013 har han russisk statsborgerskap.Depardieu har spilt i en rekke filmer, i en god blanding mellom historiske dramaer og svært lett underholdning. Han har spilt for eksempel historiske skikkelser som Georges Danton og Christofer Colombus og littærere berømte skikkelser som Cyrano de Bergerac, Jean Valjean og Greven av Monte Cristo. På den annen side har han også spilt Obelix flere ganger, og han spilte også i den romantiske lettvekteren Grønt kort - adgang USA.


== Filmografi i utvalg ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gérard Depardieu på Internet Movie Database 
(sv) Gérard Depardieu i Svensk Filmdatabas 
(da) Gérard Depardieu på Filmdatabasen 
(da) Gérard Depardieu på danskfilmogtv.dk 
(da) Gérard Depardieu på Scope 
(fr) Gérard Depardieu på Allociné 
(en) Gérard Depardieu på AllMovie 
(en) Gérard Depardieu hos Turner Classic Movies 
(en) Gérard Depardieu hos Rotten Tomatoes 
(en) Gérard Depardieu hos The Movie Database
Tom Cumberworth

Tom Cumberworth (født 12. januar 1988 i England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for en engelsk fotballklubb. Han er midtbanespiller og spiller nå for Derby County i Football League Championship.
Cumberworth, som har vært en del av Derby sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle kontrakt, en 6-måneder lang kortidskontrakt, den 8. mai 2006. Han har fortsatt ikke spilt noen obligatoriske kamper for Derby. 


== Karriere som spiller ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spillerprofil på hjemmesiden til Derby County
Sophie Marceau

Sophie Marceau (født 17. november 1966 i Paris i Frankrike) er en fransk skuespiller.
Fødenavnet hennes er Sophie Danièle Sylvie Maupu, og hun spilte sin første rolle i en film 1980 da hun bare var 14 år gammel i den franske filmen La Boum som ble en suksess. I senere år har hun spilt spionen James Bonds kjærlighetsinteresse i filmen The World Is Not Enough og medvirket i filmen Braveheart som vant en Oscar for beste film.
Hun skrev i 2001 en delvis selvbiografisk bok som heter Telling Lies.


== Filmografi ==
2003 – Alex & Emma
1999 – The World Is Not Enough
1997 – Firelight
1999 – En midsommarnattsdrøm
1995 – Braveheart


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sophie Marceau — biografi, filmografi, billedgalleri og mer
(en) Sophie Marceau på Internet Movie Database 
(sv) Sophie Marceau i Svensk Filmdatabas 
(da) Sophie Marceau på Filmdatabasen 
(da) Sophie Marceau på Scope 
(fr) Sophie Marceau på Allociné 
(en) Sophie Marceau på AllMovie 
(en) Sophie Marceau hos Turner Classic Movies 
(en) Sophie Marceau hos Rotten Tomatoes 
(en) Sophie Marceau hos TV Guide 
(en) Sophie Marceau hos The Movie Database
Michel Piccoli

Jacques Daniel Michel Piccoli (født 27. desember 1925 i Paris, død 12. mai 2020 i Saint-Philbert-sur-Risle) var en fransk skuespiller. Foreldrene var av italiensk opphav.


== Biografi ==
Piccoli var en fremstående skuespiller både på fransk TV og film. Han filmdebuterte i 1949 i Le Point du Jour, men det var først i 1960-årene han gjorde sitt gjennombrudd som hovedrolleinnehaver i en rekke anerkjente og innflytelsesrike kunstfilmer i Frankrike og Europa som Skapt for kjærlighet (1963), Krigen er slutt, (1966) og Etegildet (1973). Han var en av Luis Buñuels mest benyttede skuespillere med roller i blant annet En kammerpikes dagbok (1964) og Dagens skjønnhet (1967). 
Hans mest kjente engelskspråklige filmer er Atlantic City av Louis Malle og Topaz av Alfred Hitchcock. 
Årene 1966–1977 var han gift med sangerinnen Juliette Gréco.


== Filmer i utvalg ==
1954 – Fransk Cancan
1954 – Ernst Thälmann
1955 – Farlige bekjentskaper
1956 – Jungelen dreper
1958 – Paris danser
1962 – Adieu Philippine
1962 – Voldsmenn
1963 – Dagen og timen
1963 – Skapt for kjærlighet
1964 – En kammerpikes dagbok
1965 – Maske bak maske
1965 – Sovevognsmordet
1966 – Krigen er slutt
1966 – Når leken er slutt
1966 – Vesenene
1966 – Brenner Paris?
1967 – Pikene fra Rochefort
1967 – Den trettende fangen
1967 – Dagens skjønnhet
1968 – Diabolik
1968 – Gullburet
1969 – Dillinger er død
1969 – Melkeveien
1969 – Topaz
1970 – De små ting i livet
1971 – På fersk gjerning
1971 – Dager i grenseland
1971 – Audiensen
1972 – Borgerskapets diskrete sjarm
1972 – Attentatet
1972 – Han, hun... og David
1972 – Bli rik, og elsk med kvinner
1973 – Themroc
1973 – Blodig bryllup
1973 – Etegildet
1974 – Frihetens fantom
1980 – Atlantic City
1981 – Sjefen
1982 – Spion mot sin vilje
1982 – Natten i Varennes
1982 – Bak dørene
1982 – På et rom i byen
1983 – Farens pris
1984 – Farlig trekk
1985 – Farlig lek
1985 – Adieu Bonaparte
1986 – Ondt blod
1990 – Noen dager i mai
1991 – La Belle Noiseuse
2002 – Gud griper inn
2002 – Belle toujours
2007 – Froskenes fabelaktige spådom
2007 – Ne touchez pas la hache
2008 – De la guerre
2011 – Vi har en pave
2012 – Holy Motors


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michel Piccoli på Internet Movie Database 
(sv) Michel Piccoli i Svensk Filmdatabas 
(da) Michel Piccoli på Filmdatabasen 
(da) Michel Piccoli på Scope 
(fr) Michel Piccoli på Allociné 
(en) Michel Piccoli på AllMovie 
(en) Michel Piccoli hos Turner Classic Movies 
(en) Michel Piccoli hos The Movie Database
Gérard Philipe

Gérard Philipe (født 4. desember 1922 i Cannes, død 22. november 1959 i Paris) var en fransk skuespiller.
Hans far var hotelleier og familiens håp var at sønnen skulle studere medisin. I stedet valgte han skuespilleryrket. Han hadde en del småroller på scene og i film i starten av 1940-tallet.
Gjennombruddet og den internasjonale berømmelsen kom i 1947 med filmen Hett blod. I 1951 giftet han seg med Nicole Fourcade (1917–1990). De fikk to barn, men allerede i 1959 døde han av leverkreft, bare 37 år gammel. Han er en av de unge døde i fransk film og har fått legendarisk status i landet. Allerede i 1961 ble det gitt ut et minnefrimerke om ham. En filmfestival er oppkalt etter ham, og flere teatre, skoler og høyskoler i ulike deler av Frankrike.


== Filmografi i utvalg ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gérard Philipe på Internet Movie Database 
(sv) Gérard Philipe i Svensk Filmdatabas 
(da) Gérard Philipe på Filmdatabasen 
(fr) Gérard Philipe på Allociné 
(en) Gérard Philipe på AllMovie 
(en) Gérard Philipe hos Rotten Tomatoes 
(en) Gérard Philipe hos The Movie Database 
(en) Gérard Philipe hos Internet Broadway Database
Jacques Villeret

Jacques Villeret (født 6. februar 1951, død 28. januar 2005) var en fransk skuespiller.


== Filmografi ==
Robert et Robert (1978)
Bête, mais discipliné (1979)
Mookie (1998)
Sommar vid Loire (1999)
Un crime au paradis (2001)
Un aller simple (2001)
Effroyables Jardins (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacques Villeret på Internet Movie Database 
(sv) Jacques Villeret i Svensk Filmdatabas 
(da) Jacques Villeret på Filmdatabasen 
(fr) Jacques Villeret på Allociné 
(en) Jacques Villeret på AllMovie 
(en) Jacques Villeret hos Rotten Tomatoes 
(en) Jacques Villeret hos The Movie Database
Maurice Ronet

Maurice Ronet (født 13. april 1927 i Nice Frankrike, død 14. mars 1983
Paris) var en fransk skuespiller. Han var gift 1950-1956 med skuespilleren Maria Pacôme og fra 1980 til sin død (av kreft) med Josephine Chaplin.


== Filmografi i utvalg ==
1949 – Pariserungdom
1953 – Giftblomsten
1958 – Heisen til skafottet
1960 – Het sol
1964 – Le voleur de Tibidabo
1969 – Svømmebassenget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Ronet på Internet Movie Database 
(sv) Maurice Ronet i Svensk Filmdatabas 
(da) Maurice Ronet på Filmdatabasen 
(da) Maurice Ronet på Scope 
(fr) Maurice Ronet på Allociné 
(en) Maurice Ronet på AllMovie 
(en) Maurice Ronet hos The Movie Database
Hannele Pokka

Pirkko Hannele Pokka (født 25. mai 1952 i Ruovesi) er en finsk politiker (Senterpartiet). Hun har vært fylkesmann i Lapplands län siden 1994. Hun er den femte personen som innehar den stillingen, og den første kvinnen.
Hun er gift med Esko Tavia, som er kommunedirektør i Simo kommune, og de har en datter. Pokka har publisert en del faglitteratur.


== Politisk karriere ==
Ansatt i justisdepartementet 1975
Jurist på MTK (Landtbrugsprodusenternes sentralforbund) 1976–1979
Suppleant i assuransretten  1977–1979
I finske landstinget 1979–1994
Justisminister 1991–1994
Fylkesmann 1994–


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Hannele Pokka hos Finlands riksdag 
(sv) Hannele Pokka hos Finlands statsråd
Nikis Theophilakis

Nikis Theophilakis (født 13. september 1971 i Norge) er en norsk skuespiller som også er utdannet kunstfotograf.


== Skuespillerkarriere ==
Han spilte rollen som grønnsakshandleren Naeem i TVNorges julekalender Jul i Tøyengata, og nissen Svein i de tre julekalenderne Nissene på låven (2001), Nissene over skog og hei (2011) og Nissene i bingen (2021).Fra 2006 til 2017 spilte han rollen som Pelle Krogstad i såpeoperaen Hotel Cæsar. Han har også spilt i en rekke reklamefilmer, blant annet for dagligvarekjeden Rimi, der rollefiguren hans ble kjent for replikken «Å, er du gravid, eller?».


=== Roller på film og TV ===


== Annet ==
Theophilakis har en lang fartstid som speiderleder i Norges speiderforbund.Han kom til finalen i første runde av TVNorges 4-stjerners middag.


== Familie ==
Han har gresk far og norsk mor. Hans farfar, Ioannis Theophilakis, var sølvvinner i 30 m militærrevolver, lagskyting i sommer-OL 1920.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikis Theophilakis på Internet Movie Database 
(en) Nikis Theophilakis hos The Movie Database
10KhN

10KhN var en bakkebasert mobil sovjetisk variant av den tyske V-1-missilet. Det ble laget i 1952.
10KhN var, sammen med 14Kh og 16Kh, videreutviklinger av 10Kh-missilet fra 1945, alle basert på det tyske V1-missilet. På grunn av manglende pålitelighet og nøyaktighet var det bare det originale 10Kh som ble satt i tjeneste, men bare i et lite antall. 10KhM var en sjøbasert variant av missilet. Begge hadde store problemer med kontrollsystemene.


== Referanser ==
11K64

11K64 var en planlagt rombasert versjon av R-16-missilet. I juni 1966 la komitéen OKB-586 fram et forslag om en rekke rombaserte missilsystemer basert på R-14, R-16 og R-36-missilene. 11K64-systemet ble aldri testet i motsetning til systemene basert på R-14 og R-36 missilene da denne versjonen aldri kom lenger enn til designstadiet. Den ble omdøpt til Tsyklon-1 i etterkant.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20081011050633/http://www.russianspaceweb.com/r16.html
217/I

217/I var et eksperimentelt sovjetisk luftvernmissil, et av Sovjets første luftvernsmissiler.


== Se også ==
217/II
217/II

217/II var et eksperimentelt sovjetisk luftvernmissil, et av Sovjetunionens første.


== Se også ==
217/I
Peter Mathias Britanus Olsen Røwde

Peter Mathias Britanus Olsen Røwde (født 23. september 1876 i Rovde, Møre og Romsdal, død 21. april 1955 i Oslo) var en norsk industrimann. 
Røwde grunnla i 1900 engrosfirmaet Røwde & Co, som hadde agentur for utenlandske tekstiler og klær, samt kalosjer fra det svenske Gislaved. Røwde var imidlertid opptatt av at Norge skulle bli mer uavhengig av import, og i 1906 etablerte han Viking gummivarefabrikk i Heggedal i Asker. Fabrikken ble ødelagt av brann, og den første verdenskrig forsinket planene om en ny fabrikk. Men i 1920 var Askim Gummivarefabrik et faktum. Her ble det fra starten produsert gummifottøy, fra 1931 også gummidekk til kjøretøy. Fabrikken var Askims hjørnesteinsbedrift fram til opphøret i 1991.
I 1950 ble det etablert et eget selskap, Røwdehjul, for å ivareta agenturet for dekk- og slangesalget i Norge. Dette selskapet opphørte igjen i 1995, mens varemerket er beholdt for engrosvirksomheten av det opprinnelige Røwde & Co.
Røwde ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1932.Peter Mathias' slektninger har grunnlagt P.M. Røwdes Stiftelse i 1992. Stiftelsen deler blant annet ut årlige stipend til støtte for forskning om norsk økonomisk utvikling, med vekt på handel og industri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digital bokkopi av Thorvald Aadahl: P.M. Røwde : en mann og hans verk (utgitt på Dreyer 1951)
R-16

R-16 var et sovjetisk kjernevåpenbærende interkontinental ballistisk missil.
R-16 var sovjets første interkontinentale rakett. 
11K64 var en planlagt rombasert versjon av R-16-missilet.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20081011050633/http://www.russianspaceweb.com/r16.html
Liste over svenske oster

Dette er en liste over svenske oster.

Ambrosia
Billinge
Blå Gotland
Fontina
Grevé
Herrgårdsost
Hushållsost
Kryddost
Kvibille Cheddar
Kvibille Gräddädel
Prästost
Raketost
Räkost
Skinkost
Stureost
Svecia
Västerbottensost
Västgötaost
Liste over svenske aviser

Svenske aviser


== Dagsaviser ==
Se Liste over dagsaviser i Sverige


== Fagaviser ==
Fornvännen
Forskning & Framsteg
Illustrerad Vetenskap
Spårstumpen
Tandteknikern


== Magasiner ==
Antik & Auktion
Blandaren
Fiskejournalen
Svensk rodd
Tidskriften Akvariet


== Landsblader ==
Calmare Nyckel
Dackekuriren
Gripen
Helsingkroniten
Herulens Hærold
Ostroskopet
Tuppluren
Umindalen


== Ukeblader ==
Allers
Arbetaren
Flamman
Hänt Extra
Ica Kuriren
Internationalen
Ny Teknik
Offensiv
Proletären
Se & Hör
Svensk Damtidning
Erik Tønseth

Erik Tønseth (født 7. august 1946 i Drøbak, død 12. desember 2022 i Oslo) var en norsk jurist og forretningsmann.Tønseth var konserndirektør og konsernsjef i Kværner fra 1989 til 1998. Han mottok en gyllen fallskjerm på 20–23 millioner ved avgangen.Tønseth arbeidet i Norsk Hydro fra 1971, hvor han var leder for landbruksdivisjonen fra 1979. Fra 1983 var han med i konsernledelsen.


== Referanser ==
Vang gras

Vang gras er hjemmebanen til fotballaget Vang Fotballag fra Solvang på Hamar. Vang gras, som også kalles Vangbana, har i tillegg til hovedbanen i naturgress to treningsbaner, en i naturgress og en i grus. Vangbana har vært vertsbane for engelske lag som Nottingham Forest FC og Wimbledon FC i vennskapskamper og norske lag i cup-kamper, som f.eks Vålerenga.


== Eksterne lenker ==
Vang gras
Stiklestad

Stiklestad (gammelnorsk Stiklastaðir, den lokale uttalen er stekksta) er et sogn og fire gårder i Verdal i Trøndelag. Sognets kirke er Stiklestad kirke som står på Stiklestad. Stedet er mest kjent for slaget på Stiklestad 29. juli 1030 da den kristne vikingkongen Olav den hellige ble drept. Slaget oppfattes ofte som et vendepunkt for innføringen av kristendommen i Norge.


== Slaget på Stiklestad ==

I Slaget på Stiklestad i 1030 falt kong Olav II Haraldsson (seinere kjent som Olav den hellige). Den døde kongen ble gravlagt i Nidaros, og helgenkåret der 3. august 1031. St. Olavs skrin i Nidaros domkirke var et viktig nordisk valfartssted fram til reformasjonen i 1537. 
Til minne om slaget og helgenkongen framføres på Stiklestad hver sommer Spelet om Heilag Olav, en dramatisk fremstilling av det som skjedde den siste tide frem mot Kongens død. Spelet om Heilag Olav hadde urpremière 29. juli 1954.
Dyre Vaas rytterstatue Olav den Heilage løfter korset mot soleglad står bakerst i spelamfiet, og ble avduket i 1973.


== Olavsstøtta ==

Olavsstøtta ble reist av stiftsamtmannen i Trondheim, baron Frederik Adeler (1764–1816). Den ble tegnet av Ole Lyng, kaptein, seinere oberst, og hogd i dansk sandstein og italiensk marmor av Nicolai Dajon (1748–1823), professor ved kunstakademiet i København.
Olavsmonumentet er plassert på «Olavshaugen» på Øver-Stiklestad med utsyn over Stiklestadsletta der Stiklestad kirke fra 1180 ligger mot vest og museet ligger mellom støtta og kirken. Ifølge tradisjonen er monumentet reist på stedet der skuret som Olav ble lagt i etter at han falt, skal ha ligget. Det første steinmonumentet på dette stedet var et minnesmerke av teglstein med kors øverst. Dette ble reist i 1710 og omtalt som Lemfortstøtta; den sto fram til 1879.


== Kirke og kultursenter ==

Stiklestad Nasjonale Kultursenter (SNK) forvalter Olavsarven. SNK omfatter et bygdemuseum, friluftsscene, det rekonstruerte langhuset Stiklastadir,  konferansehotell og restaurant. 
Stiklestad kirke er en romansk langkirke fra 1180. Som en del av anlegget finnes også det katolske St. Olavs kapell og det ortodokse Hellige Olavs kapell.


== Prosti ==
I 2019 ble Stiklestad prosti etablert da Nord-Innherad og Sør-Innherad prostier ble slått sammen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Moholt, Ottar og Ness, Solveig (2005). Verdalsboka. Heimer og folk. Stiklestad 1800–1940. Verdal kommune. ISBN 82-92434-01-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Stiklestad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stiklestad (SNK) Hjemmeside for Stiklestad Nasjonale Kultursenter.
Odd Karsten Tveit

Odd Karsten Tveit (født 17. desember 1945) er en norsk journalist, forfatter og sosialøkonom. Han har Midtøsten som fagfelt og har skrevet flere bøker om emnet. Tveit var utenrikskorrespondent for NRK i tre fireårsperioder, fra 1979 til 1983, fra 1990 til 1994 og fra 2003 til høsten 2007, samt et sommervikariat for Kjell Gjøstein Resi som Midtøsten-korrespondent sommeren 1978.


== Bakgrunn ==
Tveit ble cand. oecon. ved Universitetet i Oslo i 1971. Han ble deretter forskningsstipendiat og forsker i petroleumsøkonomi ved Fondet for markeds- og distribusjonsforskning og Oslo-redaktør i oljemagasinet Noroil. Fra 1973 til 2015 var han NRK-medarbeider; først med oljeutviklingen i Nordsjøen som spesialfelt og deretter tilknyttet NRKs utenriksredaksjon. Siden 1978 har Tveit hatt Midtøsten som interesseområde og arbeidsfelt, først som utenrikskorrespondent, senere som major i UNIFIL og som faglitterær forfatter. Han har bodd i Amman, Beirut, Kairo og Jerusalem.


== Kritikk fra pro-israelsk hold ==
Enkeltpersoner og grupperinger fra kristenkonservativt og pro-israelsk hold har framsatt kritikk mot Tveit for hans dekning av Midtøsten. Felleskomiteen for Israel gikk i 2003 så langt som å kalle ham en PLO-agent. Samme gruppering ga også Midtøsten-korrespondent Lars Sigurd Sunnanå lignende kritikk. I 1985 mottok han tildels hard kritikk fra israelsk hold for boken Nederlag, som omhandlet Israels krigføring i Libanon.


== Bibliografi ==
Tveit har mott flere priser for sine bøker, blant annet Brageprisen.


=== Oversettelser ===


== Priser ==
2012 – Hedersprisen under Gullruten 2012
2005 – Brageprisen for faglitteratur (Krig & diplomati)
2002 – Gullruten – Beste dokumentar/dokumentarserie (Brennpunkt: Sporene etter Sharon)
1985 – Førsteprisen i Cappelens dokumentarkonkurranse (Nederlag, Israels krig i Libanon)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos NRK
Vektig om Midtøsten (Aftenposten, 2005)
Oslo-prosess uten ære (VG, 2005)
Odd Karsten Tveits gjensyn med Irak (NRK, 2003)
Fikk hjelp av NRK-Tveit til Israel-kronikken (VG, 2006)
Sølenstua

Sølenstua et sted i Engerdal kommune i Innlandet. Der ligger Sølenstua Camp og Hytter og Sølenstua flyplass. Stedet ligger ved riksvei 217.
Tittinghalla

Tittinghalla er et fjell i Inderøy kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 268 meter over havet.
Tittinghalla ligger på Utøy, med utsikt til Skarnsundet og Skarnsundbrua, og ut igjennom Trondheimsfjorden mellom Ytterøy og Mosvik.
Mosjonsløpet Tittinghalla Rundt ble første gang arrangert i 1966. Løypen er 13,5 kilometer lang og har start og mål ved Utøy barneskole.


== Se også ==
Storknuken, kommunens høyeste punkt
Marsteinsvola, 442 moh


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tittinghalla Rundt Informasjon om mosjonsløpet
Internasjonal konvensjon om sivile og politiske rettigheter

Internasjonal konvensjon om sivile og politiske rettigheter (forkortelse: SP, på engelsk: ICCPR – International Covenant on Civil and Political Rights) er en FN-konvensjon basert på Verdenserklæringen om menneskerettighetene. Den ble skrevet den 16. desember 1966 og trådte i kraft den 23. mars 1976.
Opprinnelig var det FNs menneskerettighetskommisjon som skulle overvåke medlemslandenes overholdelse av konvensjonen. Menneskerettighetskommisjonen bestod av 18 eksperter som møttes tre ganger i året, valgt av medlemslandene selv. Etter langvarig kritikk mot denne kommisjonen, ble den erstattet med FNs menneskerettighetsråd i 2006.
Konvensjonens første tilleggsprotokoll opprettet en klageinstans hvortil individer fra medlemslandene kan levere klager for gjennomgåelse av Menneskerettighetsrådet. Den andre tilleggsprotokollen fordømmer dødsstraff.
FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter var (per 2017) ratifisert av 170 land. De fleste medlemslandene har ratifisert konvensjonen med bestemte reservasjoner.


== Norsk gjennomføring ==
Norge ratifiserte konvensjonen i 1972. Norge har reservert seg angående plikten til å holde unge lovovertredere og domfelte adskilt fra voksne, at Riksrettens dommer ikke kan ankes, at det er begrensninger i adgangen til å anke fellende straffedommer, og at Norge ikke har et forbud mot krigspropaganda (art. 20 (1)). I 1999 ble konvensjonen (og dens to protokoller) inkorporert i menneskerettsloven som norsk lov.


== Se også ==
Internasjonal konvensjon om økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter (ØSK)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den internasjonale konvensjonen om sivile og politiske rettigheter med protokoller (norsk oversettelse, vedlegg til menneskerettsloven)
OHCHR: International Covenant on Civil and Political Rights (konvensjonsteksten på engelsk)
Oversikt over konvensjonsmedlemmene og deres eventuelle reservasjoner mm. Arkivert 1. september 2010 hos Wayback Machine. (engelsk)
Stasjonsvogn

En stasjonsvogn er en biltype som takket være sin karosseriutforming har større lasteromsvolum enn en sedan, kombi eller coupé. Dette får den ved at taket har full høyde fra kupeen og bakover i bilens lengde. På den måten får bilen et stort lasterom bak i stedet for et eget, lukket bagasjerom. De fleste stasjonsvogner har dessuten bakseter som kan felles ned, slik at volumet på bagasjerommet kan økes ytterligere. Dette gjør det enklere å frakte store og lange objekter.


== Historie ==
Ordet stasjonsvogn kommer fra det engelske begrepet Station Wagon (brukt i USA, Canada, Australia og New Zealand). Stasjons-terminlogien kom fra det opprinnelige engelske navnet Depot Hacks, som beskrev transportmidler spesiallaget for transport av gods ved jernbanestasjoner. Disse ble også brukt til å frakte mennesker og reisegods fra togstasjonen og til deres hjem.
De første Depot Hacks var hest med vogn, men da automobilen kom på banen, ble det bygget biler spesialtilpasset transport av større mengder bagasje og flere mennesker. Depot Hacks ble senere kalt Station Wagons på engelsk og dette har blitt til ordet stasjonsvogn på norsk.
På britisk engelsk kalles bilene for estate car eller bare estate, noe som på norsk kan oversettes til fin eiendom / herregård. På 60- og 70-tallet kalte Volvo sine stasjonsvognmodeller for herregårdsvogn, Opel har brukt betegnelsen caravan og Toyota touring om sine stasjonsvognmodeller. Disse spesielle betegnelsene er senere forlatt. På fransk brukes ofte betegnelsen break, og på spansk familiar.
I grisgrendte deler av Norge var det tidligere drosjer/stasjonsvogner som ble brukt som bårebiler. Disse fungerte som en slags ambulanse, men med minimalt medisinsk utstyr.


== Noen andre forskjellige modeller ==
Chrysler PT Cruiser
Volvo 850