18. århundre

Det 18. århundre varte fra 1. januar 1701 til 31. desember 1800 i den gregorianske kalenderen.
I det 18. århundre hadde opplysningstiden en stor innvirkning på samfunnet, og både den franske revolusjonen og den amerikanske revolusjonen fant sted i denne perioden. Filosofi og vitenskap hadde i denne perioden økt betydning i forhold til tidligere. Filosofene i det 18. århundre drømte om lysere tider. Denne drømmen ble til virkelighet med den franske revolusjonen, selv om det ble senere svekket av frykten for Maximilien Robespierre. Ved det første omfavnet monarkier i Europa opplysningstidens idealer, men med den franske revolusjonen fryktet de å miste sin makt og opprettet kontrarevolusjonen.
Det osmanske riket var i en langvarig nedgang, det klarte ikke å holde tritt med de teknologiske fremskrittene i Europa. Det 18. århundre markerte også slutten av den polsk-litauiske samveldet som en selvstendig stat. Det en gang så store og mektige riket, som en gang var i stand til å erobre Moskva og beseire den store ottomanske hæren, kollapset under mange invasjoner. Det semi-demokratiske regjeringssystemet var ikke effektivt nok til rivaliserende monarkiske nabolandene Preussen, Russland og Østerrike som delte Commonwealth territorier blant dem, noe som endret den sentraleuropeiske politikken for de neste hundre årene.
Storbritannia ble en stormakt i verden med Frankrikes nederlag i Amerika, i 1760-årene og erobringen av store deler av India. Men Storbritannia mistet mange av sin nordamerikanske kolonier etter den amerikanske revolusjonen, som var aktivt hjulpet av den franske. Den industrielle revolusjon startet i Storbritannia rundt 1770 med produksjon av den forbedrede dampmaskinen. Til tross for sin beskjedne begynnelse i det 18. århundre, ville det radikalt endre samfunnet og miljøet.


== Europa ==
Den spanske arvefølgekrigen (1701-1714) rørte store deler av Europa. Den polske arvefølgekrigen (1733-1738) berørte Polen, Rhinland og Nord-Italia. Den Østerrike arvefølgekrigen (1740–1748) og sjuårskrigen (1756–1763) omfattet nesten alle stormaktene i Europa.
Storbritannia, som var blitt dannet gjennom en union mellom England og Skottland i 1707, mistet herredømet over USA, men ble likevel en stormakt gjennom å ha seiret over Frankrike i Amerika og gjennom kolonier i India, Sør-Afrika og Australia. England fikk sine første dagsaviser i begynnelsen av århundre med The Daily Courant og The Norwich Post. South Sea-bobla, en tidlig finansboble, sprakk i 1720 og ruinerte mange briter. Det britisk-styrte Irland opplevde en hungersnød som drepte rundt en tidel av innbyggerne.
Russland tok over fra Sverige som den viktigste makten i Baltikum etter den store nordiske krigen 1700-21. Peter den store reformerte kirken i 1721 og opphevet slaveriet i 1723 — slavene ble i stedet livegne.
Kongedømmet Preussen oppstod i 1701 og vokste gjennom de schlesiske krigene og delingene av Polen. Hungersnød i Øst-Preussen i 1708-09 drepte en tredel av innbyggerne.
Camisard-opprøret mot fransk undertrykking av hugenottene fant sted i Frankrike fra 1702 til 1715. Rákóczi-opprøret mot Habsburg-styret fant sted i Ungarn fra 1703 til 1711. Kosakkopprøret, det største bondeopprøret i Russland, utspilte seg i 1774-75. Den franske revolusjonen, som gjorde Frankrike til republikk, brøt ut i 1789. Det irske opprøret i 1789 klarte ikke å gjøre slutt på det britiske styret.
Jordskjelvet i Lisboa i 1755 drepte tusentalls og fikk innvirkning på politikk, kunst og filosofi.


== Se også ==
Århundre