jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hammarbyhöjden

Hammarbyhöjden er en bydel i Söderort i Stockholm. Hammarbyhöjden inngår i bydelsområdet Skarpnäck.
Hammarbyhöjden grenser til Södra Hammarbyhamnen, Johanneshov, Gamla Enskede, Kärrtorp og Björkhagen. Området tilhørte tidligere Hammarby Gård i Nacka, men området ble slått sammen med Stockholm 1. januar 1930.

Bydelen ble hovedsakelig bebygd i perioden 1936–1939, men det hadde eksistert planer helt siden slutten av 1920-årene. 
17. april 1958 ble Hammarbyhöjden tunnelbanestasjon innviet. 
Hammarbyhöjden er en svært kupert bydel, det høyeste punktet er 58 moh.
Joram

Joram, også skrevet Jehoram, er et hebraisk navn. Joram var ifølge Bibelen navnet på to konger i Israel, den ene i tistammeriket og den andre i tostammeriket. De var for øvrig svogere.

Joram av Juda
Joram av Israel
Gamla Enskede

Gamla Enskede er en bydel i bydelsområdet Enskede-Årsta-Vantör i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Johanneshov, Hammarbyhöjden, Kärrtorp, Enskededalen, Skarpnäcks Gård, Gubbängen, Tallkrogen, Svedmyra, Stureby, Enskedefältet og Enskede Gård.
I bydelen finner vi tunnelbanestasjonene Sandsborg og Skogskyrkogården.
Enskedefältet

Enskedefältet er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Östberga, Årsta, Enskede Gård, Gamla Enskede og Stureby.
Bydelen bærer klengenavnet «EPA-feltet», siden mange like småhus gir bydelen et monotont utseende.
Berliner Sportpalast

Berliner Sportpalast var en arrangementshall brukt til mange formål som lå i Potsdamer Straße 172, ved hjørnet til Pallasstraße, i Schöneberg i bydelen Tempelhof-Schöneberg i Berlin. Den ble bygget i 1910, skadet av bombing under andre verdenskrig og restaurert i 1950-årene, men revet 13. november 1973 på grunn av ulønnsomhet og manglende penger til vedlikehold. Sportpalast hadde plass til 10 000 mennesker, og var lenge den største arrangementshallen i Berlin.
Mange berømte arrangementer fant sted i Sportpalast. Det var her Joseph Goebbels i 1943 i en tale oppfordret til den totale krig. 
Hallen ble brukt til sportsarrangementer, som verdens største kino, til politiske og kulturelle massemønstringer under Weimarrepublikken og det nasjonalsosialistiske styret, og til konserter. I 1950-årene hadde den norske kunstskøyteløperen Sonja Henie berømte opptredener i Sportpalast.


== Litteratur ==
Alfons Arenhövel (red.): Arena der Leidenschaften – Der Berliner Sportpalast und seine Veranstaltungen 1910-1973, Berlin 1990
Kärrtorp

Kärrtorp er en bydel i bydelsområdet Skarpnäck i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Bagarmossen, Skarpnäcks Gård, Enskededalen, Gamla Enskede, Hammarbyhöjden, Björkhagen samt Nacka friluftsområde i Nacka kommune. Bydelen ble opprettet 1. februar 1948.
Bydelens sentrum består av et bilfritt torg med torghandel, kino, teater og forsamlingshus. 


== Se også ==
Kärrtorp tunnelbanestasjon
Nockeby

Nockeby er en bydel i Bromma bydelsområde i Västerort i Stockholm kommune. Den grenser til bydelene Nockebyhov, Olovslund og Höglandet.
Nockeby omtales første gang i 1400 som Nokkaby. Byen antas å være oppkalt etter en person med navnet Nokke. 
Nockeby utgjør, sammen med bydelene Äppelviken, Smedslätten, Ålsten og Höglandet, Bromma trädgårdsstad.
Brockhaus Enzyklopädie

Brockhaus Enzyklopädie er en generell encyklopedi på standardtysk utgitt av forlaget Bibliographisches Institut & F. A. Brockhaus. Encyklopediens forgjenger var Conversations-Lexicon som ble utgitt mellom 1796 og 1800 i Leipzig. Friedrich Arnold Brockhaus, som drev et forlag i Amsterdam, kjøpte det ufullstendige verket i 1808 på bokmessen i Leipzig og overtok prosjektet. Brockhaus er et av de mest anerkjente leksika i verden og har vært forbilde for en rekke andre leksika i andre land.
Verket utkom fra 2005 til 2014 i sin 21. utgave, som omfattet tredve bind. Den 30. juni 2014 opphørte utgivelsen av trykte utgaver. I 2015 overtok svenske Nationalencyklopedin ansvaret for publiseringen. Siden har en online-utgave vært tilgjengelig på abonnementsbasis.


== Oversikt over utgaver ==
1. utgave 1796–1808 Conversationslexicon, 6 bind + 2 supplementsbind
2. utgave 1812–1819 Conversations-Lexikon, 10 bind
3. utgave 1814–1819 Conversations-Lexicon, 10 bind
4. utgave 1817–1819 Hand-Enzyclopädie, 10 bind
5. utgave 1819–1820 Real-Encyclopädie, 10 bind
6. utgave 1824 Real-Encyclopädie, 10 bind
7. utgave 1827 Real-Encyklopädie, 12 bind
8. utgave 1833–1837 Real-Encyklopädie, 12 bind
9. utgave 1843–1848 Real-Encyklopädie, 15 bind
10. utgave 1851–1855 Real-Encyklopädie, 15 bind
11. utgave 1864–1868 Real-Encyklopädie, 15 bind
12. utgave 1875–1879 Conversations-Lexikon, 15 bind
13. utgave 1882–1887 Conversations-Lexikon, 16 bind
14. utgave 1892–1895 Konversations-Lexikon, 16 bind
15. utgave 1928–1935 Der Große Brockhaus, 20 bind + 1 supplementsbind + 1 atlasbind
16. utgave 1952–1957 Der Große Brockhaus, 12 bind
17. utgave 1966–1974 Brockhaus, 20 bind
18. utgave 1977–1981 Der Große Brockhaus, 12 bind
19. utgave 1986–1994 Brockhaus, 24 bind + personregister (bd. 25, 1994) + 1 supplementsbind (bd. 30, 1996)
20. utgave 1996–1999 Brockhaus. Die Enzyklopädie in 24 Binden, 24 bind
21. utgave 2005–2006 Brockhaus. Enzyklopädie in 30 Binden, 30 bind og DVD4. november 2002 utkom Brockhaus for første gang digitalt i form av to CD-er og én DVD med supplerende materiale. 15. november 2005 ble den 21. utgaven utgit på to DVD-ROM og én minnepinne.


== Litteratur ==
Anja Zum Hingst: Die Geschichte des Großen Brockhaus. Vom Conversationslexikon zur Enzyklopädie (Buchwissenschaftliche Beiträge aus dem Deutschen Bucharchiv München; 53; Zugl.: Erlangen, Univ., Magisterarbeit, 1991). Wiesbaden: Harassowitz, 1995. ISBN 3-447-03740-7
Die Firma F. A. Brockhaus. Bibliograph. Inst., Mannheim 2005, ISBN 3-7653-0084-5. (Enthält: Heinrich Eduard Brockhaus: Die Firma F. A. Brockhaus von der Begründung bis zum hundertjährigen Jubiläum 1805–1905. Thomas Keiderling (red.): F. A. Brockhaus 1905–2005.)


== Eksterne lenker ==
Forlagets hjemmeside
Fister kirke

Fister kirke (Fister kyrkje) ligger på Fister i Hjelmeland kommune i Rogaland og er en langkirke i tømmer. Den ble oppført i 1867 med utgangspunkt i typetegninger utført av Hans Ditlev Franciscus von Linstow. Kirken har 200 sitteplasser.
Kirken har en del eldre inventar fra 1600-tallet. I Norsk kirkeleksikon opplyses det at den tidligere kirken eksisterte fra 1604 til den nye ble bygget i 1867, uten at flere opplysninger fremkommer.
Altertavlens motiv er «Nattverden». Tavlen er fra 1626 og er skåret av Thomas Snekker. Den er malt av Gottfried Hendtzschel som var en sentral kunstner i Rogaland under Stavangerrenessansen. Hendtzschel har også utført prekestolen som er fra ca. 1630.
Fister kirkes døpefont er av klebersten i gotisk stil.
Kirken har diverse kirkesølv og har i tillegg bevart en lysekrone i messing fra den gamle kirken. To messehagler er også derfra.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (red.): Våre kirker - norsk kirkeleksikon, side 428, Vanebo forlag 1993, ISBN 82-75-27022-7


== Eksterne lenker ==
(no) «Fister kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Fister kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Deleted Waveform Gatherings

Deleted Waveform Gatherings er et band fra Trondheim/Stjørdal.
De ga ut sitt debutalbum Complicated View på Big Dipper Records 20. november 2006 og spilte sin første konsert på Blæst 16. november 2006. Låtskriver Øyvind Holm har bakgrunn fra Dipsomaniacs.
De fulgte opp med albumet Baby Warfare høsten 2008. Albumet ble også gitt ut i USA på plateselskapet Rainbow Quartz Records.


== Bandmedlemmer ==
Øyvind Holm – vox, gitar, piano, mandolin, lydeffekter, perkusjon
Hogne Galåen – gitar, bakgrunnsvokal
Anbjørn Viem – keyboard, mandolin, bakgrunnsvokal
Robert Skjærvik – bass
Freddy Bolsø – trommerTidligere medlemmer:

Even Granås – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal (på debutalbumet)


== Diskografi ==
Complicated View (2006)
Baby Warfare (2008)
Ghost, She Said (2009)
Pretty Escape (2011)


== Eksterne lenker ==
(en) Deleted Waveform Gatherings på Discogs 
(en) Deleted Waveform Gatherings på MusicBrainz 
(en) Deleted Waveform Gatherings på Last.fm 
(en) Deleted Waveform Gatherings på AllMusic 
Deleted Waveform Gatherings på Facebook 
(en) Deleted Waveform Gatherings på Myspace
Ab urbe condita

Ab urbe condita (klassisk ortografi:  ABVRBECONDITÁ; relatert til Anno urbis conditae: AUC eller a.u.c.; også anno urbis, forkortet a.u.) er en latinsk frase for «fra grunnleggingen av byen (Roma)», som tradisjonelt har blitt satt til 753 f.Kr. Frasen ble brukt for å identifisere det romerske året av noen få romerske historikere i antikken. Skribenter i renessansen benyttet tidvis AUC på romerske manuskripter de publiserte grunnet misforståelsen at romerne selv vanligvis nummererte deres år ved dette systemet. Moderne historikere har tatt det mer i bruk enn romerne selv gjorde; for romerne var det vanlig å oppgi et bestemt år ved å oppgi navnene på de to som holdt konsulembetet det året. Det året fra keiseren innsatt ble også benyttet for å identifisere årene, særlig i det bysantinske rike etter 537 da Justinian I den store beordret denne praksisen.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«ab urbe condita», Wiktionary.
Sandsborg tunnelbanestasjon

Sandsborg tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Gamla Enskede i Stockholm.
Opprinnelig var Sandsborg navnet på en kro og et vertshus som fra 1782 lå ved nåværende Gamla Dalarövägen. Dette huset ble revet i 1957.
Tunnelbanestasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) mellom Blåsut og Skogskyrkogården. Den ble innviet 1. oktober 1950 som den 7. stasjonen.
Selve stasjonen består av en utendørs plattform, med inngang fra den søndre enden. Stasjonen ble sist renovert sommeren 2004.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Skogskyrkogården tunnelbanestasjon

Skogskyrkogården tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje), og ligger mellom stasjonene Sandsborg og Tallkrogen. Stasjonen ligger i bydelen Gamla Enskede i Söderort i Stockholm kommune. Stasjonen ligger i nærheten av gravlunden Skogskyrkogården, som har gitt stasjonen dens navn.
Stasjonen ble innviet 1. oktober 1950 som den 8. stasjonen. Den het Kyrkogården til 19. november 1958. Stasjonen er en vanlig utendørsstasjon med en plattform, inngang i nord fra Sockenvägen. Her gikk tidligere sporveislinje 8, inntil den ble erstattet av tunnelbanen, og sporveishallen for linje 8 lå noen hundre meter lenger øst langs Sockenvägen.


== Se også ==
Skogskyrkogården


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Armensk kalender

Den armenske kalenderen bruker det armenske tallsystemet. Den begynner i år 552 e.Kr.
Datoer er markert med tegnene ԹՎ eller lignende, gjerne med en strek i overkant for å indikere «t'vin» («i året») etterfulgt av ett til fire tegn fra det armenske alfabetet, hvor hvert tegn står for et armensk tall. For å oversette dette til standard år, kan man legge 551 til tallet. Dersom du ser en inskripsjon som leser ԹՎ ՈՀԳ kan du simpelthen sjekke alfabettabellen nedenfor og se at dette tilsvarer 600+70+3+551= året 1224.
Siden ikke all weblesere kan vise Unicode armenske bokstaver, er det i tillegg gitt en omskriving (REarm)
Lake McKenzie

Lake McKenzie er en av de mange innsjøene på Fraser Island, en sandøy lokalisert utenfor Hervey Bay på østkysten av Australia. Lake McKenzie eksisterer ved at regn som faller ned på landområdet av Australia skylles ned i bakken og videre på en naturlig måte transporteres under jorden, for så å kommer opp igjen i innsjøen Lake McKenzie. Vannet er nå blitt renset, og har blitt så rent at ingenting kan leve i det, ikke engang bakterier.


== Eksterne lenker ==
(en) Lake McKenzie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lake McKenzie – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tallkrogen tunnelbanestasjon

Tallkrogen er en stasjon på Stockholms tunnelbane, i bydelen Tallkrogen i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene  Skogskyrkogården og Gubbängen. Den ligger ved Tallkrogsvägen/Victor Balcks väg 101.
Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1950, da tunnelbanen Slussen – Hökarängen ble innviet. Stasjonen har en utendørs plattform med inngang fra Victor Balcks väg.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Johannes Kahrs

Johannes Kahrs (født 15. september 1963 i Bremen) er en tysk politiker (SPD).


== Bakgrunn ==
Han kommer fra en politikerfamilie, og begge foreldrene var senatorer i bystaten Bremen. Faren Wolfgang Kahrs var justissenator og moren Bringfriede Kahrs var senator for utdannelse, vitenskap, kultur og sport.


== Utdannelse og yrke ==
Han avtjente verneplikten som offiserskadett, og studerte så jus. I studietiden i Hamburg var han medlem av Wingolfsbund. Han var leder for denne kristelige studentforeningen på føderalt nivå fra 1990 til 1992. Etter første juridiske statseksamen arbeidet han for Siedlungs-Aktiengesellschaft Altona.
Kahrs er også offentlig profilert som åpen homofil.


== Parti ==
Kahrs ble medlem av SPD i 1982, og regnes til den moderate fløyen i partiet.


== Parlamentsmedlem ==
Kahrs har vært medlem av Forbundsdagen siden 1998, og er en av talsmennene for den moderate Seeheimer Kreis.
Som forsvarspolitiker har Kahrs spesielt holdt frem Gustav Noske som et av sine politiske forbilder. 


== Samfunnsengasjement ==
Kahrs er medlem av presidiet i Förderkreis Deutsches Heer og Deutsches Gesellschaft für Wehrtechnik. Han er kasserer i Deutsche Atlantische Gesellschaft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Johannes Kahrs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Forbundsdagens biografi
Gubbängen tunnelbanestasjon

Gubbängen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Gubbängen i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og ligger mellom stasjonene Hökarängen og Tallkrogen. Stasjonen ble tatt i bruk 1. oktober 1950, da strekningen Slussen – Hökarängen ble innviet.
Stasjonen har en utendørs plattform ved Lingvägen og Gubbängstorget. Inngang enten fra Herrhagsvägen eller Gubbängstorget/Knektvägen.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Hökarängen tunnelbanestasjon

Hökarängen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Hökarängen i Söderort i Stockholm kommune. 
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje), og ligger mellom stasjonene Gubbängen og Farsta.
Stasjonen ligger utendørs ved Lingvägen, med inngang fra Örbyleden eller Lingvägen/Sirapsvägen. 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Farsta tunnelbanestasjon

Farsta tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje), og ligger i bydelen Farsta i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen ligger på viadukt i Farsta centrum. Stasjonen ble innviet 4. november 1960. Den erstattet da en provisorisk stasjon som ble tatt i bruk da tunnelbanen var utvidet helt til Farsta 19. november 1958. Stasjonen var endestasjon på Farstagrenen frem til 1971, da forlengelsen til Farsta strand ble et faktum.
Stasjonen har en plattform og en billetthall med inngang fra Farsta Torg, Kroppaplan og Larsbodavägen.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Farsta strand tunnelbanestasjon

Farsta strand tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Farsta strand i Söderort i Stockholm kommune.
Stasjonen er endestasjon på linje 18 (grønn). Stasjonen ble innviet 29. august 1971. Plattformen som tidligere lå utendørs i en dyp sjakt, er nå overbygd. 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Lapis Audio

Lapis Audio er koret for Trondheims mannlige bergstudenter. Koret ble stiftet 5. mars 1998 av Leif-Johan From Bøthun og Knut Müller. Korets kjennetegn er høyt volum og mange stemmer. For Lapis Audio og dets medlemmer er det gleden ved musikk, ikke kvaliteten av den, som står i høysetet. Korets motto er «Nos omnes simul inutiles» (Sammen er vi ubrukelige).
Korets øverste styringsorgan er Driksdagen. Da velges dirigent for året, og dagen skal ifølge tradisjonen ende med en bytur.


== Dirigenter ==
1999–2001: Håvard Åsli
2001–2002: Helge Bondeson
2002–2003: Kristian Heggem Brandsegg
2003–2004: Christian Opdahl
2004–2005: Tollef Eliassen
2005–2006: Trygve Lindstrøm
2006–2007: Svein Prestrud Astad
2007–2008: Jens Erik Davidsen
2008–2009: Erik Bjartnes
2009–2010: Fredrik Askeland Tunestam
2010–2011: Arild Haga
2011–2012: Andreas Anderssønn Wold
2012–2013: Fredrik Storås
2013–2014: Terje Søviknes
2014–2015: Mats Jensen
2015–2016: Dennis Adelved
2016–2017: Jan Martin Bjørngård Helgetun
2017–2018: Håkon Selmer
2018–2019: Vebjørn Furuseth
2019–2020: Sean Christopher Høiland
2020–2021: Martin Johansen
2021–2022: Eirik Torset
2022-: Axel Holmen


== Se også ==
Bergstuderendes Forening


== Eksterne lenker ==
Berseblæsten
Statuttar
Hässelby Strand tunnelbanestasjon

Hässelby Strand tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Hässelby Strand i Västerort i Stockholm kommune. 
Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) og er endestasjonen for linje 19. Stasjonen ligger etter Hässelby Gård.
Stasjonen ble innviet 18. november 1958 som den 45. stasjonen i tunnelbanenettet. Den består av en utendørs plattform mellom Maltesholmsvägen og Persikogatan. Inngang i sør fra Fyrspannsgatan 171.


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Baufil

Baufil er en sag som kan brukes til å sage i metall eller bein. Den har et finere blad enn hva en vanlig sag har. Sagbladet er også hardere fordi det er typisk laget av høykarbonlegert stål.Små handholdte baufiler er typisk konstruert med et fint sagblad spendt i en metallbue, handtaket er ofte et pistolgrep. Sagbladet har tenner på den ene siden langs nesten hele bladets lengde, men med typisk bare en skjæreretning. Bladet til baufilen er typisk veldig sprøtt og må behandles korrekt for å unngå at det knekker. 
Store elektriske baufiler kan ofte erstatte båndsager på verksteder eller slakteri.  


== Se også ==
Buesag


== Referanser ==
Hark Bohm

Hark Bohm (født 18. mai 1939 i Hamburg-Othmarschen) er en tysk skuespiller, manusforfatter, filmregissør, produsent og emeritert professor i filmvitenskap ved Institut für Theater, Musiktheater und Film ved Universität Hamburg.
Bohm er opprinnelig utdannet jurist. Han avbrøt imidlertid fullmektigperioden for å engasjere seg helt for filmkunst. Han spilte i flere filmer av Rainer Werner Fassbinder, hovedsakelig i pedantiske og autoritære roller.
I 1971 grunnla han Filmverlag der Autoren sammen med andre representanter for ny tysk film. I årene etter var han virksom som regissør og manusforfatter for kortfilmer, før han laget den prisbelønnede spillefilmen Tschetan, der Indianerjunge. Senere filmer hadde særlig et sosialkritisk innhold.
Hark Bohm er også kjent som en av grunnleggerne av Hamburger Filmbüro (1979). Samme år tok han initiativ til Filmfest Hamburg sammen med Werner Herzog, Volker Schlöndorff og Wim Wenders, gjennom den såkalte «Hamburg-erklæringen». I 1993 etablerte han filmstudiet ved universitetet i Hamburg.
Han er bror av skuespilleren Marquard Bohm og adoptivfar til skuespilleren Uwe Bohm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Hark Bohm i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Hark Bohm på Internet Movie Database 
(sv) Hark Bohm i Svensk Filmdatabas 
(da) Hark Bohm på Filmdatabasen 
(da) Hark Bohm på Scope 
(fr) Hark Bohm på Allociné 
(en) Hark Bohm på AllMovie 
(en) Hark Bohm hos The Movie Database
Jan Fridthjof Bernt

Jan Fridthjof Bernt (født 6. juli 1943 i Bergen) er en norsk jurist. Han er professor i juss, tidligere rektor (1996–1998) ved Universitetet i Bergen, tidligere styreleder for Holbergprisen og tidligere preses i Det Norske Videnskaps-Akademi.
Bernt tok juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1968, tok doktorgrad i juss ved Universitetet i Bergen i 1971 og ble utnevnt til professor i 1980.
Han har utgitt en rekke bøker og artikler innen blant annet forvaltningsrett, kommunalrett og i generell rettsvitenskap. Bernt har vært medlem og leder for en rekke offentlige lovutvalg, blant annet utvalgene som utredet universitetsloven og kommuneloven. I 1990-årene var han medlem av arbeidsutvalget i Arbeiderpartiets landskommunalutvalg.I 2005 var Bernt preses i Det Norske Videnskaps-Akademi og han er i dag visepreses i akademiet. Han både vært rektor ved Universitetet i Bergen og prodekanus ved Det juridiske fakultet.
Han ble utnevnt til ridder av første klasse av St. Olavs orden i 2000. I 1997 ble Bernt utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden.


== Bibliografi ==
Med Synne Sæther Mæhle: Rett, samfunn og demokrati, Oslo 2007
Med Oddvar Overå: Lov om kommuner og fylkeskommuner av 25. sept. 1992 nr. 107 med kommentarer, Oslo 1993, 4. utg. Oslo 2006
Lov om universiteter og høyskoler av 2005 med kommentarer, Bergen 2006
Med Ørnulf Rasmussen: Frihagens forvaltningsrett. Bind I. Innledning til forvaltningsretten. Dokumentoffentlighet. Informasjonsbehandling. Inhabilitet. Saksbehandling. Klage og omgjøring, Bergen 2003
Med Oddvar Overå og Harald Hove: Kommunalrett, Oslo 1987, 4. utg. Oslo 2002
Lov om universiteter og høgskoler med kommentarer, Bergen 1996, 3. utg. Bergen 2000
Med Asbjørn Kjønstad, Alice Kjellevold og Harald Hove: Sosial trygghet og rettssikkerhet, Bergen 1993, 2. utg. Bergen 2000
Med David R. Doublet: Juss, samfunn og rettsanvendelse. En introduksjon til rettsvitenskapen, Oslo 1996,  2. utg. Oslo 1999
Med David R. Doublet: Vitenskapsfilosofi for jurister – En innføring, Bergen 1998
Med David R. Doublet: Retten og vitenskapen. En introduksjon til rettsvitenskapens vitenskapsfilosofi, Bergen 1992, 2. utg., Bergen 1993
Avtaler med stat og kommune, Bergen 1981


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Fridthjof Bernt i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Jan Fridthjof Bernt i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Storstrategispill

Storstrategispill (fra engelsk, «grand strategy game») er strategispill som tar for seg strategi på øverste nivå, og dreier seg ofte om kontroll av en hel nasjon eller imperiums ressurser.Storstrategi er oftest avgjort av det politiske styret i landet med råd fra stabssjefene og andre høyt rangerte innen det militære. Grunnet dens store skop og antallet personer involvert, angår oftest storstrategi hele befolkningen, men detaljene om selve implementeringen av strategien (som for eksempel en militærallianses bakenforliggende grunner), holdes ofte skjult. En storstrategi kan vare mange år og til og med mange generasjoner.
Et klassisk eksempel på moderne storstrategi er avgjørelsen fra de allierte i annen verdenskrig om å konsentrere seg om Tyskland først.


== Referanser ==