jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Warren G. Harding

Warren Gamaliel Harding (født 2. november 1865, død 2. august 1923) var USAs 29. president fra 1921 til sin død i 1923. Selv om han ved sin død var en av de mest populære presidenter i historien, så har hans ettermæle blitt preget av en rekke skandaler som fant sted i hans embedstid, slik som Teapot Dome-skandalen.
Harding ble født i Blooming Grove i Ohio. Med unntak når han var i politisk tjeneste, så levde han hele livet på landsbygden i Ohio. Da han var 20 år, flyttet han til  Marion og kjøpte avisen The Marion Star som ble vellykket under hans ledelse. I 1899 ble han innvalgt i Statssenatet i Ohio, og fire år senere ble han valgt til viseguvernør for staten. I 1903 tapte han valget til guvernørposten samme sted, men ble valgt inn i senatet i 1914. 
Harding forsøkte å bli presidentkandidat for republikanerne i 1920, men nådde ikke opp. 1921 ble han nominert som et kompromiss i Det republikanske partiet fordi ingen av de andre kandidatene klarte å samle noe flertall bak seg. Han vant imot demokraten James M. Cox og sosialisten Eugene Debs, og ble med det den første sittende senatoren som ble valgt i president.
Harding utpekte Andrew Mellon som finansminister, Herbert Hoover som handelsminister og Charles Evans Hughes som utenriksminister. To medlemmer av hans kabinett, innenriksminister Albert Fall og justisminister Harry Daugherty ble innviklet i en korrupsjonssak, noe som skadet Hardings omdømme.  Da Harding døde brått og uventet i 1923 av det legene mente var et hjerneslag, ble han etterfulgt av visepresident Calvin Coolidge.


== Utenomekteskapelig datter ==
I august 2015 ble det bevist på grunnlag av DNA-tester at Harding hadde en utenomekteskapelig datter, Nan Britton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Warren G. Harding – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Warren G. Harding – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Warren G. Harding på Internet Movie Database 
(en) Warren G. Harding hos The Movie Database 
(en) Warren G. Harding på Discogs 
(en) Warren G. Harding på MusicBrainz 
(en) Warren G. Harding hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Warren G. Harding hos American National Biography 
(en) Warren G. Harding hos The Peerage
Bodin

Bodin er en tidligere kommune i Salten i Nordland.
I 1938 ble en del av Bodin kommune med 559 innbyggere slått sammen med Bodø kommune. En ny del av Bodin, med 1303 innbyggere, ble slått sammen med Bodø 1. januar 1959. 1. januar 1963 ble Vågan, Naurstad og Holand, en del av Skjerstad kommune med 224 innbyggere, slått sammen med Bodin.
1. januar 1964 ble størstedelen av Kjerringøy kommune og Øyjordområdet i Sørfold slått sammen med Bodin. Ved sammenslåingen hadde Bodin kommune 11 346 innbyggere.
1. januar 1968 ble Bodin kommune slått sammen med bykommunen Bodø. Ved denne sammenslåingen hadde Bodin kommune 13 323 innbyggere.


== Kjente personer fra Bodin ==
Eilert Adelsteen Normann, (1848–1918), maler.
Reidar Carlsen (1908–1987), stortingsrepresentant (Ap) 1945-1961, statsråd, direktør for Distriktenes Utbyggingsfond 1962-1978
Carl Johan Eliassen (1927–1973),  rådmann i Bodin kommune, 1963-1967 finansrådmann i Bodø
Louise Engen (1873–1947), fotograf, politiker og kvinnesakskvinne.


== Se også ==
Liste over Bodins ordførere
Kommunestyrevalg i Bodin 1898-1963
Bodin kirke
Bodin Leir
Heggmoen kraftverk (tidligere Bodin kraftverk)


== Eksterne lenker ==
(no) Bodin i Store norske leksikon
Elsa Andersson

Elsa Andersson (født 1897, død 1922) var den første kvinne i Sverige som tok flysertifikat og Sveriges første kvinnelige fallskjermhopper. 
Farten inspirerte henne og etter at hun hadde tatt førerkort for bil fikk hun se en flyoppvisning av flypioneren Enoch Thulin. Det var da Anderssons interesse for flyving startet. Hun begynte som elev ved flyskolen i Ljungbyhede. Etter at hun fikk flysertifikatet ville hun lære seg å hoppe i fallskjerm. Siden slik utdanning ikke fantes i Sverige, reiste hun til Tyskland. Den 2. oktober 1921 hoppet hun for første gang i Sverige. Dette skjedde fra 700 meters høyde over millitærflyfeltet i Nesby ved Kristianstad. Den 9. oktober gjorde hun om bedriften i Helsingborg. Tusenvis av tilskuere stilte opp bare for å se hoppet. Hennes mot ble tema på avisenes forsider, og den 22. januar 1922 ble det arrangert en flydag i Askersund der Elsa var invitert til å hoppe. Som vanlig hoppet hun fra 700 meters høyde. Publikum så henne falle, men fallskjermen åpnet seg ikke og hun traff bakken.
Elsa ligger begravet i Strövelstorp kirkegård. Hennes liv har blitt skildret i filmen Så vit som en snö.


== Referanser ==
Hjuldamper

Hjuldamper er et skip med dampmaskin som driver skovlhjul som sørger for fremdriften.  Hjulbåten representerte første fase i overgangen fra seilbåter til båter med motor. De første propeller (skruer) for drift av skip (skruedamper) ble først utviklet i 1836.
Skovlhjulene er fortrinnvis plassert ett på hver side da dette gir best manøvreringsegenskaper. Ulempen er at brygger og gangveier må tilpasses spesielt. Alternativt ble skovlhjulet plassert akterut. Dette var vanlig blant annet på elvebåter (floddampere). Hjuldampere var spesielt vanlige å bruke på Mississippi eller Missouri i USA ettersom disse elvene var for grunne til at man kunne seile med vanlige båter.
I 1819 var DS «Savannah», det første dampskipet som krysset Atlanterhavet, i Arendal. «Savannah» var en hjuldamper med skovler på sidene og seilføring. Norges første dampskip DS «Constitutionen» og DS «Prinds Carl» var hjulbåter. De ble satt i trafikk i 1827. Norske DS «Skibladner» er verdens eldste operative hjuldamper i rutegående trafikk. Skibladner ble bygget i 1856 og går fortsatt i sommertrafikk på Mjøsa.


== Se også ==
Båtmølle


== Referanser ==
Den katolske kirke etter land

Den katolske kirke er representert i de fleste av verdens land.


== Tabellarisk oversikt over alle land ==


== Den katolske kirke i Afrika ==
I antikken var nært sagt hele middelhavskysten av Afrika kristnet. Islamiseringen gjorde en slutt på dette, slik at Nord-Afrika i dag har verdensdelens laveste andel katolikker (1 %). I Nordøst-Afrika har imidlertid flere orientalsk-katolske (og -ortodokse) kirker fremdeles en viss oppslutning. Ellers ble katolisismen først innført gjennom de europeiske kolonimaktene, og har nå størst oppslutning i Sentral-Afrika (45 %). Sett under ett, utgjør katolikker i dag 15 % av Afrikas befolkning.


== Den katolske kirke i Asia ==
Selv om kristendommen oppstod i Asia, har denne verdensdelen den laveste andelen katolikker (3 %). I Midtøsten har kristendommen i løpet av middelalderen blitt fortrengt av islam. Størst andel katolikker i Midtøsten er det i dag i Libanon (25 %). I mesteparten av det øvrige Asia har katolisismen aldri slått rot. Unntak er bl.a. Øst-Timor (90 %), Filippinene (80 %) eller den syro-malabariske minoriteten i den indiske delstaten Kerala.


== Den katolske kirke i Europa ==
To tredjedeler av den europeiske befolkningen er katolikker. Andelen er spesielt høy i Sør-Europa (92 %), der også pavens residens ligger (Vatikanstaten i Roma). Lavest andel katolikker finner man i Norden (2 %), der protestantismen overveier, og Øst-Europa (4 %), der den ortodokse kirke står sterkest.


== Den katolske kirke i Nord-Amerika ==
44 % av Nord-Amerikas befolkning er katolikker. Andelen er høyest i Karibia (78 %).


== Den katolske kirke i Oseania ==
I Oseania har den katolske kirke en gjennomsnittlig oppslutning på 25 %.


== Den katolske kirke i Sør-Amerika ==
De spanske og portugisiske kolonisatorene tok med seg katolisismen til Sør-Amerika. Som et resultat er Sør-Amerika verdensdelen med høyest andel katolikker i befolkningen (81 %).


== Se også ==
Den katolske kirke etter liturgi
Den katolske kirke etter rang


== Eksterne lenker ==
«Giga-Catholic Information» om alle verdens land (engelsk)
Det katolske hierarkiet etter land (engelsk)
Stockholm katolske bispedømme

Stockholm bispedømme er et katolsk bispedømme som omfatter hele Sverige. Det bor 144 000 katolikker i bispedømmet, noe som utgjør en andel på 1,6 %.


== Historie ==
Sverige ble kristnet i løpet av 900- til 1100-tallet. Landet lå på det kirkelige plan først i Hamburg-Bremens kirkeprovins, fra 1104 i Lunds kirkeprovins, og ble i 1164 en egen kirkeprovins med Uppsala erkebispedømme som metropolitanbispedømme. Kirkeprovinsen omfattet på dette tidspunktet sju bispedømmer:

Linköping bispedømme (1100 utskilt fra Skara bispedømme)
Skara bispedømme (oppretta 990)
Strängnäs bispedømme (oppretta ca. 1120)
Uppsala erkebispedømme (oppretta før 1100; sete først i Sigtuna, fra 1173 Uppsala; erkebispedømme fra 1164)
Västerås bispedømme (oppretta ca. 1080; sete først i Munktorp, fra ca. 1120 Västerås)
Växjö bispedømme (ca. 1160 utskilt fra Linköping bispedømme)
Åbo bispedømme (oppretta 1155; sete først i Nousis, fra 1229 Koroinen, fra tidligst 1259 Åbo)I tillegg lå Lund erkebispedømme i dagens Sverige, men hørte den gang til Danmark.
Rikdsdagen vedtok i 1527 i praksis en overgang til den evangelisk-lutherske lære, bl.a. ved å underlegge kirken den verdslige lovgivningen. Det endelige bruddet med paven skjedde i 1536, men allerede i 1530 hadde Gustav Vasa innsatt erkebiskopen av Uppsala uten pavens godkjennelse. Svenska kyrkan fastholdt likevel ved den apostoliske suksesjonen.
Bispedømmene var dermed i løpet av 1530-tallet blitt protestantiske, men fortsatte ifølge Svenska kyrkans syn å eksistere. Den katolske kirkens syn er derimot at bispedømmene ble opphevet under reformasjonen, og at bispedømmenes areal ble slått til det apostoliske vikariat i nord.
Den katolisiske troen var etter dette forbudt ved lov. En liten katolsk triumf var at (eks)dronning Christina av Sverige gikk over til katolisismen i 1655, ett år etter abdikasjonen. Gustav IIIs toleransedikt i 1781 gjorde det lovlig for utenlandske borgere – men ikke svensker – å utøve den katolske tro. Derfor løste pave Pius VI Sverige i 1783 fra det apostoliske vikariat i nord og opprettet det apostoliske vikariat Sverige, som også omfattet Finland og Norge. Vikariatet endret omfang i 1809, da Finland ble lagt til Mogiljov erkebispedømme; i 1852, da Nordpolmisjonen ble opprettet; og i 1868, da Norge ble skilt ut som eget misjonsområde («misjon sui iuris Norge»). I 1953, samtidig med Oslo, ble det apostoliske vikariat Sverige oppgradert og endret navn til Stockholm bispedømme.


== Biskoper ==


== Internasjonale forbindelser ==
Biskopen av Stockholm er for tiden leder av den nordiske bispekonferansen. De nordiske landene har også en felles nuntius med sete i Stockholm, som siden 2008 er Emil Paul Tscherrig.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Diocese of Stockholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e.

Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz (født 1. februar 1730 i Nordhordland, død 1795) vokste opp i Bergen i meget gode kår i en embetsmannsfamilie, som hadde sine røtter i Nederland. Hans far, Gert Geelmuyden, var sogneprest og embetsmann, og hans farfar handelsmann. 
Joachim Christian Geelmuyden begynte som elev ved Bergen katedralskole i 1746, og i 1749 fortsatte han studier innenfor teologi. Innen 1752 hadde han også fullført et studium innen juss, men uten å ta noen embetseksamen. Herfra og ut satte karrieren hans fart:

1754 – Viserådmann i Bergen
1755 – Notarius publicus
1758 – Generaltollforvalter i Bergen og Stavanger
1760 – Doctor juris ved Universitetet i København
1765 – Generalkrigskommissær
1766 – Rådmann i BergenJoachim Christian Geelmuyden giftet seg i 1753 med Elisabeth Both (22. juni 1731–6. mai 1800), og de fikk sønnen Hans Both (Booth) Geelmuyden Gyldenkrantz (1759–1813), som i 1785 ble gift første gang med Frederikke Louise v. Linstow (1759 Ardal-88 Damsgaard), datter av Hartwig Christoph v. Linstow (1710-Bergen 17. sept. 1782), kgl. dansk bergjunker i Norge (ved kopperbergverket Ardal), og 1. hustru Catharina Eleonore Lohmann (1727-59). Andre gang ble han gift med Christina Sophia de Fine (1766 Bergen-1806 sst.), datter av Ferdinand Anthon de Fine og Beatha Frøchen.  
Til tross for et godt utvalg av andre titler, var det som generalkrigskommissær at Joachim Christian Geelmuyden den 29. januar 1783 ble adlet under navnet Gyldenkrantz og med nytt våpenskjold.
Med sin betydelige rikdom eide Joachim Christian Geelmuyden både eiendom i Bergen sentrum og Damsgård hovedgård, og det var han som i 1780-årene lot det dyrkes en allé av lindetrær fra Puddefjorden opp til hovedgården. De fleste av disse trærne står den dag i dag, og gaten har fått navnet Alléen. Trærne er fredet.
Familienavnet Gyldenkrantz forsvant etter et par generasjoner da slektens siste mann døde, og det er ikke i bruk i dag.


== Kilder ==
Dansk biografisk lexikon
Anders Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener, København 1973
Gyldenkrantz

Gyldenkrantz var en norsk og dansk adelsslekt av nederlandsk avstamming. Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz i Bergen ble den 29. januar 1783 adlet under dette navnet. Slekten døde ut på 1800-tallet.


== Våpen ==
Heraldisk beskrivelse (blasonering) av våpenet: Firedelt skjold med 1. felt rødt med en gull laurbærkrans (talende våpen), 2. felt blått med 3 (1.2) gull stjerner, 3. felt grønt med en opprett brun hjort (Geelmuydens slektsvåpen), 4. felt gull med 7 (4.3) sølv kuler (som i Bergens bysegl). På skjoldet en kronet hjelm med hjelmtegn en oppspringende brun hjort med en laurbærkrans mellom hornene. Skjoldholdere er en bjørn og en ulv, begge naturfargede.


== Medlemmer ==
Hans Both Geelmuyden Gyldenkrantz (1759–1813)
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e. (1730–1790)
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.y. (1786–1845)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bernt Moe: «Familien Gyldenkrantz», Tidsskrift for den norske Personalhistorie, Ny Række, Christiania 1847, side 138-143 med sitat fra adelsbrevet fra 1783
Anders Thiset og P.L. Wittrup: Nyt dansk Adelslexikon, København 1904
H. Storck: Dansk Vaabenbog, København 1910
Sven Tito Achen: Danske adelsvåbener – En heraldisk nøgle, København 1973, side 521
Carl Verheijen

Carl Eduard Verheijen (født 26. mai 1975 i Den Haag) er en nederlandsk skøyteløper, spesialist på 5 000 og 10 000 meter. 4. desember 2005 satte han verdensrekord på 10 000 meter med tiden 12.57,92 i Heerenveen. Verheijen er sønn av den tidligere skøyteløperen Eddy Verheijen. Han går for klubben Woudenberg.


== Internasjonale meritter ==
2005
Gull på lagtempo i VM enkeltdistanser i Inzell sammen med Erben Wennemars og Mark Tuitert
Sølv på 10 000 meter i VM enkeltdistanser
Bronse på 5000 meter i VM enkeltdistanser2004
Gull på 10 000 meter i VM enkeltdistanser i Seoul
Sølv på 5000 meter i VM enkeltdistanser i Seoul
Bronse i allround-VM på Hamar
Sølv i allround-EM i Heerenveen2003
Sølv på 10 000 meter under VM enkeltdistanser i Berlin
Bronse på 5000 m under VM enkeltdistanser i Berlin2002
Sølv i allround-EM i Erfurt2001
Sølv på 5000 meter i VM enkeltdistanser i Salt Lake City
Gull på 10 000 meter i VM enkeltdistanser i Salt Lake City


== Personlige rekorder ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carl Verheijen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carl Verheijen – Olympics.com 
(en) Carl Verheijen – Olympic.org 
(en) Carl Verheijen – Olympedia 
(en) Carl Verheijen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Carl Verheijen – Speedskatingbase.eu 
(en) Carl Verheijen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Carl Verheijen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Carl Verheijen – TheSports.org 
(en) Carl Verheijen på SpeedskatingResults.com
(en) Carl Verheijen på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Carl Verheijen på www.isu.html.infostradasports.com
«Carl Verheijen» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 8. juni 2007. Besøkt 20. juni 2012. Bilder(en) Bilder av Carl Verheijen på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Marxisme-leninisme

Marxisme-leninismen er en politisk ideologi som baserer seg på ideene til Karl Marx, Friedrich Engels og Vladimir Lenin. Begrepet brukes av mange kommunistiske partier som anser at deres ideologi er basert på marxismen og leninismen. Begrepet oppstod i Sovjetunionen etter Lenins død, og det antas at det først ble brukt av Stalin, men også mange partier som ikke støtter Stalin beskriver seg som marxist–leninister. Antistalinistiske marxist–leninister mener ofte at Stalins styresett ikke hadde noe med marxisme og leninisme å gjøre. 


== Ideologi ==
I ulike sammenhenger har forskjellige (ofte motstridende) politiske grupper anvendt betegnelsen «marxisme-leninisme» for å beskrive de ideologier de retter seg etter. De sentrale ideologiske komponenter i marxismen–leninismen er de man finner i marxismen og i leninismen, med andre ord troen på nødvendigheten av et oppgjør med kapitalismen gjennom en revolusjon etterfulgt av proletariatets diktatur som første trinn på veien mot kommunisme, og videre behovet for et ledende parti som skal vise vei for proletariatet i denne prosessen. Det innebærer også etterlevelse av læren til og arven etter Karl Marx og Friedrich Engels (marxisme) og etter Lenin. Med henblikk på de ledere og tenkere som etterfulgte Lenin, er det ikke én enkelt oppfatning hos dem som regner seg som marxist–leninister. 


== Terminologi ==
Den første kjente bruken av ordet «marxisme-leninisme» var da Stalin anvendte begrepet om ideologien til Sovjetunionens kommunistiske parti. Begrepet ble avvist av tilhengere av Trotskij og andre anti-stalinistiske tilhengere av Marx og Lenin, som mente at stalinisme ikke hadde noe med hverken marxisme eller leninisme å gjøre. Det er omstridt blant historikere om Stalin virkelig fulgte prinsippene til Marx og Lenin.
Det må i midlertidig presiseres at marxisme-leninisme er langt fra synonymt med stalinisme, selv om Stalin var først til å bruke begrepet. Det finnes også mange som regner seg som marxist–leninister som tar avstand fra Stalin. Tradisjonelt kan man dele marxist–leninister i to hovedgrupper: antistalinister, som tar avstand fra Stalin, og såkalte antirevisjonister, som mener Stalin var mer god enn dårlig, og at Sovjetunionen gikk bort fra marxismen–leninismen og ble revisjonistisk, statskapitalistisk eller sosialimperialistisk etter Stalin døde. 
Blant antistalinistene finner man bl.a. de som støtter Nikita Khrusjtsjov. Et annet eksempel er Josip Broz Tito i Jugoslavia, som skapte sin uavhengige form for marxisme-leninisme, titoismen, da han brøt med Stalin og stalinismen, samtidig som han fortsatt regnet seg som marxist–leninist. Blant antirevisjonistene er det maoistene som har hatt størst betydning. De er tilbøyelige til å legge mindre vekt på alle andre tenkere til fordel for Mao Zedong. Det norske kommunistpartiet AKP(m-l) kunne fram til 1989 regnes til denne siste kategorien. Under antirevisjonistene hører også Enver Hoxha og hans støttespillere.
Rosso

Rosso kan vise til:

Rosso (album), et studioalbum til den norske gruppen King Midas.
ROSSO, grunnlagt av studenter ved Universitetet i Bergen (UiB) i utdanningsåret 1993/94.
Rosso (Mauritania), hovedstaden i regionen Trarza i Mauritania
Rosso (film), film fra 1985 av Mika KaurismäkiBrukt som etternavnBrian Rosso, en argentinsk roer
Cristian Rosso, en argentinsk roer
Rosso Fiorentino, en italiensk kunstner, virksom i Firenze og en av de ledende manieristene
Clifton (Bristol)

Clifton er et område i Bristol, England. Det var tidligere en selvstendig landsby, men ble innlemmet som en krets (ward) i Bristol i 1830-årene. Per folketelling av 2011 var det en befolkning i Clifton på 11 237Clifton er et av de eldste og mest velstående boligområdene i Bristol. Stedet fikk mye av sin rikdom fra handel med tobakk og slaver, og var dermed et eksklusivt område da det ble innlemmet i byen.
Flere av bygningene til Universitetet i Bristol ligger i Clifton, og en stor andel av befolkningen studerer; hele 27 % av befolkningen mellom 16 og 74 er i heltidsstudier.
Clifton er bispesete for det katolske Clifton bispedømme, med katedralen St. Peter og Paulus.
Det er flere andre kjente bygninger og institusjoner der, som Clifton College, Bristol Zoo, BBC Bristol og Isambard Kingdom Brunels Clifton hengebru. Clifton Down er en del av The Downs, et stort friområde.
Området ved hengebroen kalles Clifton Village; gjennom dette området går en typisk engelsk hovedgate, eller high street.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Bristol Neighbourhoods i Open Directory Project
BID Clifton Village, en ukommersiell, ideell organisasjon som har som mål å fremme og feire det unike med Clifton
Claude de la Baume

Claude de la Baume (født 1534 i Franche-Comté i Frankrike, død 14. juni 1584 i Arbois) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop Besançon, og forsvarte regionen mot kalvinistiske angrep.
Han ble kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII.
Han var i slekt med kardinal Pierre de la Baume (kreert 1539).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Shatin

Sha Tin (沙田;), som er en del av det administrative distrikt Sha Tin, ligger i New Territories i Hongkong. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sha Tin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wrexham AFC

Wrexham Association Football Club (walisisk: Clwb Pêl-droed Wrecsam) er en walisisk fotballklubb som spilte i Football League Two fram til sesongen 2007/2008. Klubben endte da sist i divisjonen og rykket ned til Conference National. Laget konkurrerer nå i National League, det femte nivået i det engelske fotballiga-systemet. Klubben ble stiftet i 1864, og ble valgt inn i The Football League i 1921. Klubben er den eldste klubben i Wales og det tredje eldste fotballaget for profesjonelle foreninger i verden. «The Red Dragons», som er kallenavnet til Wrexham, spiller hjemmekampene sine på Racecourse Ground i Wrexham. Byen Wrexham ligger i nordlige Wales.
Til nå er det kun én nordmann som har spilt for klubben: Marius Røvde var målvakt i Wrexham i 2002 og fikk 12 kamper. Klubben og byen har fått en voldsom vekst og interesse etter at kanadiske Ryan Reynolds og amerikanske Rob McElhenney betalte 25 millioner kroner for klubben i 2020. Oppkjøpet har vært en suksess, ikke bare for klubben, men også for byen. Turistene strømmer til fra USA. Amerikanerne bruker masse penger i barer og i næringslivet.


== 2020 – nåtid: Nye eiere ==
I november 2020 kjøpte den kanadiske skuespilleren Ryan Reynolds og den amerikanske skuespilleren Rob McElhenney, via selskapet RR McReynolds Company LLC, klubben. Avtalen fikk støtte fra 98,6 % av de 2000 medlemmene av Wrexham Supporters Trust som stemte og ble fullført i februar 2021. De ble en del av det digitale fotballspill FIFA 22 som en del av «Resten av verden»-seksjonen, og ble det første ikke-ligalaget som ble omtalt i spillserien. I 2021–22 endte Wrexham på andreplass før klubben tapte semifinalen i sluttspillet 5–4 mot Grimsby Town etter ekstraomganger. Etter overtakelsen ble en dokumentfilm kalt Velkommen til Wrexham som hadde premiere fden 24. august 2022 på TV-kanalen FX og Hulu i USA, etterfulgt av en utgivelse på Disney+ i Storbritannia og andre land dagen etter.


== Meritter ==
Vinner av 3. divisjon i 1977/78.
Beste resultat i FA-cupen: 6. runde i 1974, 1978 og 1997.
Beste resultat i Ligacupen: 5. runde i 1961 og 1978.
Har vunnet den walisiske cupen 22 ganger.


== Klubbrekorder ==
Største ligaseier: 10-1 mot Hartlepool United den 3. mars 1962.
Største tap: 0-9 mot Brentford den 15. oktober 1963.
Flest ligakamper: 592 kamper, Arfon Griffiths.
Flest ligamål: 175 mål, Tom Bamford.
Flest ligamål i en sesong: 44 mål, Tom Bamford.
Yngste ligaspiller: 15 år og 158 dager, Ken Roberts.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2004): Skysports Football Yearbook 2004-05. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wrexham F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Klubbside fra BBC
(en) Nettsted om Wrexham AFC
(en) Nettsted om Wrexham AFC