jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Shirley Bassey

Shirley Veronica Bassey (født 8. januar 1937 i Cardiff i Wales) er en britisk sangerinne.


== Bakgrunn ==
Bassey vokste opp som datter av en nigeriansk brannmann i Tiger Bay-området i Cardiff. Hun var den yngste av syv barn, og faren døde da hun var to år gammel.
Etter å ha sluttet på skolen da hun var 15 år gammel begynte hun å arbeide på en lokal fabrikk – Curran Engineering i Cardiff, hvor hun opptrådte på årsfestene og lignende. Personalsjefen, Stephen Shepherd, oppmuntret henne til å følge opp en sangkarriere. For å skjøtte på lønnen, sang hun på den lokale puben og på nattklubber. 


== Inn i underholdningsbransjen ==

I 1953 ble hun med på musikalen  Memories of Jolson, om livet til Al Jolson. Etter sin innsats her ble hun heltidsansatt ved showet Hot From Harlem, og hadde ansettelse her helt fram til 1954.
I en alder av seksten fikk hun datteren Sharon. Hun begynte da igjen som serveringspersonale i Cardiff. Men i 1955 ble hun introdusert for Michael Sullivan, som oppmuntret henne til å følge sine muligheter som sanger og vokalist. Etter å ha turnert med ulike program fikk hun gjennomslag med Al Reads Such Is Life. Mens hun opptrådte med det, ble hun oppdaget av TV-mediet, og hun fikk en  avtale med dem.


== Gjennomslag ==
Hun ble verdensberømt på 1960-tallet og har blant annet spilt inn de tre James Bond-sangene «Goldfinger» (1964), «Diamanter varer evig» (1971) og «Måneraketten» (1979). Men også andre sanger hun har tolket, som «I Am What I Am» og «What Now My Love» er blitt populære. I nyere tid er hun mest kjent for sitt samarbeid om «History Repeating» med duoen Propellerheads.
Hun mottok den nest øverste graden Dame Commander av Order of the British Empire 31. desember 1999, ble derved adlet og fikk tiltaleformen Dame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Shirley Bassey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shirley Bassey på Internet Movie Database 
(no) Shirley Bassey hos Filmfront 
(sv) Shirley Bassey i Svensk Filmdatabas 
(fr) Shirley Bassey på Allociné 
(en) Shirley Bassey hos Rotten Tomatoes 
(en) Shirley Bassey hos TV Guide 
(en) Shirley Bassey hos The Movie Database 
(en) Shirley Bassey hos Internet Broadway Database 
(en) Shirley Bassey på Apple Music 
(en) Shirley Bassey på Boomplay 
(en) Shirley Bassey på Discogs 
(en) Shirley Bassey på MusicBrainz 
(en) Shirley Bassey på SoundCloud 
(en) Shirley Bassey på Spotify 
(en) Shirley Bassey på Songkick 
(en) Shirley Bassey på Last.fm 
(en) Shirley Bassey på Genius — sangtekster 
(en) Shirley Bassey på AllMusic 
(en) Shirley Bassey på Twitter 
(en) Shirley Bassey på Facebook 
(en) Shirley Bassey på YouTube 
(en) Shirley Bassey på Myspace 
Shirley Bassey på Dailymotion
Øyvind Skaldespiller

Øyvind Finnsson Skaldespiller (norrønt Eyvindr Finnsson skáldaspillir, født ca. 910, død i Alstahaug ca. 990) var en norsk skald, bonde og hirdmann. Far hans skal ha vært Finn Skjålge, som var lendmann, bosatt på Ura gård. Øyvind ble gift med Gunnhild som var datter til Halvdan jarl; hennes mor var Ingebjørg, datter til kong Harald Hårfagre.  Øyvind og Gunhild var foreldre til vikingehøvdingen Hårek fra Tjøtta.
Øyvind var den siste kjente norske hirdskald og diktet for kong Håkon den gode, og senere hos kong Harald Gråfell.  Øyvinds mest kjente kvad var «Hákonarmál», som påpeker Håkon den godes enorme mot, død, og senere ankomst til Valhall, i anledning slaget på Fitjar i 961. Deler av et vers er lånt fra eldre diktning, som Hávamál, hvilket er et moderne trekk, men ikke vanlig i samtiden.
I et annet kvad, «Håleygjatal» (Háleygjatal)  skisseres opptil 25 slektsledd av ladejarlenes ætt fra Sæming til Håkon Ladejarl (død 995). Snorre Sturlason påpekte betydelige likheter med Tjodolv fra Kvines verk, «Ynglingatal». Dog regnes oppregningen som historisk korrekt, og er således et særs viktig bidrag.
Tilnavnet «Skaldespiller» (skaldeforderver) var et tilnavn han fikk for å ha lånt eller sitert fra Håvamål, og ved at han var så dyktig at han ødela for de andre skalder. Tilnavnet var en hedersbetegnelse i samtiden, og ikke en anklage om plagiat som ettertiden ofte har påstått.
Ved Tjøtta kirke står det en minnebauta over Øyvind Skaldespiller.
I 1995 utga Landbruksforlaget romanen Hammer og Kors av Ståle Botn, der Øyvind Finnson Skaldespiller er hovedpersonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hákonarmál av Øyvind Skaldespille på norrønt fra Prosjektet «Norrøne Tekster og Kvad»
Háleygjatal av Øyvind Skaldespille på norrønt fra Prosjektet «Norrøne Tekster og Kvad»
Flakstadøya

Flakstadøya er den viktigste øya i Flakstad kommune i Lofoten. Øya har et areal på 108,6 km². Høyeste punkt er Stjerntinden på 934 moh. Flakstadøya er forbundet til Vestvågøya gjennom Nappstraumtunnelen, 1728 meter lang, og med Moskenesøya med Fredvangbruene (bygget i 1988) og Kåkern bru (bygget i 2003). Sistnevnte bru erstattet ei eldre enfelts hengebru som nå er revet.
Administrasjonsstedet i Flakstad kommune heter Ramberg som har flere butikker og vertshus på Ramberg Gjestegård og Friisgården. Ramberg har en sandstrand, og er tilgjengelig fra europavei 10 som går gjennom stedet. På Flakstad står Flakstad kirke, bygd i 1780.
Andre tettsteder på Flakstadøya:

Nusfjord
Sund
Vikten
Napp
Skjelfjord


== Referanser ==
Galle (by)

Galle (uttale: «Gall» – én stavelse) er en by på sørkysten av Sri Lanka, 116 km fra Colombo.  Byen er bebodd av den signalesiske flertallsfolkningen, og hadde i 2004 et beregnet folketall på 92.600. Byen er hovedstad for distriktet Galle. 
Galle var kjent som "Gimhathiththa" før portugiserne kom på 1500-tallet, og var den gangen øyas viktigste havn. Byen bare vokste i betydning helt til 1700-tallet, da britene ble koloniherrer. De foretrakk å utvikle havnen i Colombo. 
Galle er ett eksempel i Sør-Asia på en by befestet av europeerne, der man ser samspillet mellom europeiske arkitektoniske stilarter og sørasiatisk byggestiler. Byens borg (Galle Fort), som er oppført på 
UNESCOS liste over verdensarven, er det største gjenværende fort i Asia som ble bygd av europeere, Blant andre fremtredende landemerker er den katolske St. Aloysius-katedralen og dets tilliggende kollegiebygninger. 
Den 26. desember 2004 ble byen hardt rammet rammet av en massiv tsunami utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanene. Tusener av byens innbyggere omkom.  (Se Jordskjelvet i Indiahavet 2004).
Bengkulu

Bengkulu (engelsk: Bencoolen, nederlandsk: Bengkoeloe) er en av Indonesias provinser.  Den er på sørøstkysten av øya Sumatra, og grenser til provinsene Vest-Sumatra, Jambi, Sør-Sumatra og Lampung. Hovedstaden og største by heter også Bengkulu. Den var tidligere en britisk garnisonsby kalt Bencoolen på engelsk.


== Historie ==
Det britiske ostindiske kompaniet gjorde i 1685 Bengkulu/Bencoolen til et viktig handels- og utskipningssted for pepperhandelen. I 1714 bygde britene Fort Marlborough i byen; det står der fremdeles. Denne handelsposten ble aldri den suksess britene hadde ønsket seg; europeerne syntes det var et utrivelig sted som man helst ikke ville komme til – man ønsket slett ikke å «dra dit pepperen gror». Men det var heller ikke nok pepperproduksjon i området til at handelsstedet var særlig rentabelt. Til tross for disse vanskelighetene holdt britene ut, og holdt på byen og området i 150 år. Så, ved den anglo-hollandske traktat av 1824 avgav de stedet til Nederland, og det gikk over til å bli en del av Nederlandsk Ostindia. Britene konsentrerte sine regionale handelsinteresser om Malakka i stedet. Som resten av dagens Indonesia forble nederlenderne koloniherrer frem til avkoloniseringen etter annen verdenskrig, bare avbrutt av noen års japansk styre.


== Økonomi ==
I dag er kullgruvene en av de viktigste inntektskildene i Bengkulu; kullet skipes til industribyer lenger nord på Sumatra og eksporteres til Malaysia og andre land i Sør-Asia. Fiske, særlig av makrell og tunfisk, er også en viktig næringsvei. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bengkulu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
West Lothian

West Lothian (skotsk-gælisk: Lodainn an Iar; skotsk: Wast Lowden), også kjent som Linlithgowshire er en av Skottlands regioner, og et stattholderskap. Det grenser mot City of Edinburgh, Falkirk og Midlothian. Administrasjonsbyen er Livingston.
West Lothian er også navnet på et tradisjonelt grevskap, som grenser mot Stirlingshire, Lanarkshire og Mid Lothian. Det var også kjent som Linlithgowshire, som var geografisk avgrenset av elvene Avon i vest og Almond i øst. Loven fra 1973 avskaffet fylkene, burghs og distrikter, i stedet opprettet et system med regioner og distrikter. Det moderne rådsområdet opptar et større område enn det historiske området. Det ble omformet etter lokale myndighetsreformer på slutten av 1900-tallet: noen områder i vest ble overført til regionen Falkirk; noen områder i øst ble overført til Edinburgh; og noen områder som tidligere hadde vært en del av i Midlothian ble lagt til.


== Styring og politikk ==
West Lothian Council er den lokale myndigheten for West Lothian-området i Skottland og har 33 valgte medlemmer. Rådmedlemmene velges vanligvis for hvert femte år, og siste valg var sommeren 2022. Den nåværende rådssammensetningen er:

West Lothian er representert i det skotske parlamentet av to valgkretsmedlemmer og syv regionale medlemmer av det skotske parlamentet (MSPer).


== Byer og landsbyer ==
Bathgate, Blackburn, Broxburn
Dechmont
Linlithgow, Livingston
Pumpherston
Uphall
Whitburn, Winchburgh


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Medier relatert til West Lothian i Wikimedia Commons
West Lothian Council, offisielt nettsted
Rex Rodney

Rex Rodney (født 21. februar 1980, død 12. januar 1995) var en travhest etter den amerikanske hingsten Doctor Rodney, og regnes av mange som Norges beste travhest gjennom tidene. Den vant Forus Open 1986,1987,1989 og 1990, Oslo Grand Prix 1986 og 1987 gikk til topps i det svenske Elitloppet i 1986. Han ble norgesmester i 1986 og 1990. Rex Rodney kjørte inn over 5,8 millioner kroner i løpet av sin karriere.Rex Rodney ble eid og oppdrettet av Torleif Thu, og hestens trener og faste kusk var Kjell Håkonsen.Tore Bjørn Skjølsvik sin statue, i 1-til-1 størrelse, ble i 1999 avduket innenfor hovedinngangen på Forus Travbane.
I 2010 ble Rex Rodney valgt inn i Hall of Fame i Nordiska travmuseet i Årjäng.


== Løpskarriere ==
Starter: 179
1. plasser: 110
2. plasser: 20
3. plasser: 11


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.travsport.no/Andre-elementer/Sok-etter-hestkusklop/Sok-etter-hest/?search=Rex+rodney
Elitloppet

Elitloppet  er Sveriges og et av verdens største og mest prestisjefylte travløp. Elitloppet ble første gang arrangert i 1952, og avgjøres alltid den siste søndagen i mai på Solvalla.
Hvert år inviteres 16 hester til Elitloppet. Hestene deles inn i to forsøksheat, og de fire beste i hvert heat går videre til finalen som går senere samme dag. De best plasserte hestene i forsøkene får de beste startssporene i finalen. Både forsøksheatene og finalen går over 1609 m med autostart (bilstart).
To ganger er Elitloppet blitt vunnet av norske hester:

I 1986 ved Rex Rodney (kusk Kjell Håkonsen)
I 2005 ved Steinlager (kusk Per Oleg Midtfjeld)
I 2020 vant Cokstile. Hesten er italiensk eid, men født i Norge og tidligere norsktrent/norskeid. 


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elitloppet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Abbed

Abbed (latin: abbas, opprinnelig fra arameisk abba, «far», «munk», jamfør norrønt: abbáti) leder eller en forstander for et munkekloster, og er munkenes åndelige og verdslige leder. En abbedisse er tilsvarende forstanderinne for et nonnekloster. Abbeden velges av klosterets munker, og vigsles til sitt embete. Et kloster som ledes av en abbed eller abbedisse, kalles abbedi.


== Historie ==
Tittelen har sin opprinnelse i de første klostre i Egypt og Syria, spredte seg deretter gjennom den østlige delen av Middelhavet, og ble snart akseptert i de fleste språk som tittelen på overhodet av et kloster. Ordet er avledet fra arameisk i betydningen far/fader. I Septuaginta ble det skrevet som «abbas». I begynnelsen ble det benyttet som en respektfull tittel for enhver eldre munk, men ble snart begrenset av kanonisk rett, jus canonicum, til kun å gjelde bestemte kirkelige ledere: syvende økumeniske konsil (i Nikea, 787) ga dem rettigheter til å gi munkene i klosteret lavere prestelig ordinasjon. Abbedene stod i lydighetsforhold til stiftets biskop, men med klostrenes voksende rikdom økte også abbedenes makt. Mange unndro seg biskopenes myndighet og gjorde selv krav på biskoppelige rettigheter. Abbeder med biskoppelig verdighet ble kalt infular-abbeder og sto direkte under paven. Deres klostre ble kalt umiddelbare eller immediate og utgjorde egne territorialabbedier. I Tyskland og Sveits fantes til og med fyrsteabbedier, eksempelvis Fulda, St. Gallen, og andre.
Opprinnelig valgtes abbeden av klosterets munker og ble så vigslet av biskopen. Ofte tok fyrstene seg retten til å tilsette abbeder. På 700- og 800-tallet kom derfor abbedsstift på verdslige hender. Fyrster delte ut stiftene som krigsbelønning til sine undersåtter. Disse verdslige abbedene, eller «abbedgrever» (også kalt abbates comites eller abbates milites), tok bare inntektene ut av stiftet. Det virkelige forstanderskapet ble overlatt til dekaner eller priorer. De rikeste stiftene beholdt fyrstene ofte selv, eller stiftene ble «taffelgods» for medlemmer av fyrstenes familie. Ved reformasjonen av klostrene som begynte i det tiende århundre ble bruken av verdslige abbeder avskaffet. Misbruket ble riktignok fornyet i Frankrike på 1500-tallet. I visse protestantiske stater i Tyskland ble abbedstittelen beholdt for forstandere for tidligere klostre som var blitt omgjort til skoler etter reformasjonen.
Tittelen abbed ble utbredt ved benediktinerordenen. I senere ordener brukes ofte andre titler som prior (dominikanerne), guardian (fransiskanerne) og rektor (jesuittene).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Abbot» i: Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. 1913.
Abbed hos Store norske leksikon
M26 (motorvei)

M26 er en motorvei i Kent, England. Den er en kort forbindelsesvei mellom M25 ved Sevenoaks og M20 ved Wortham.
I den vestlige enden av M26 er det ingen avkjøring fra motorveien, som går rett inn på M25. Bilister som kommer inn på M26 fra M20 må derfor kjøre nesten 29 km før de kommer til en avkjørsel, noe som er den lengste avstanden mellom avkjørsler på noen motorvei i Storbritannia.
A21 (Storbritannia)

A21 er en større vei fra London i det sørøstlige London til Hastings i East Sussex. 
Fra Lewisham går den sørøstover gjennom Bromley og utenfor Orpington. Den krysser grensen til Kent i nærheten av Sevenoaks, og her kommer M25, ringveien rundt London, inn på A21. Den blir herfra en firefeltsvei fram til et punkt sør for Tonbridge. Med unntak av en omkring 5 km lang strekning ved Pembury nær Tunbridge Wells er den en tofeltsvei det aller meste av den gjenværende strekningen. 
Det er planlagt at veien i løpet av 2005 skal legges utenom Lamberhurst, og det er allerede laget en ny trasé som går utenom Robertsbridge. Før den når Hastings går den gjennom Battle, der slaget ved Hastings sto.
Kognat (genealogi)

Kognater innen genealogien betegner de aner man nedstammer fra gjennom ett eller flere kvinneledd, dvs. forfedre som ikke er enten ens far eller hans far eller hans far igjen, osv., og som derfor tilhører en annen slekt (i ordets snevre (tradisjonelle) forstand) enn ens egen. Et annet begrep for en persons mor og hennes aner er «spinnesiden».
Det komplementære begrepet er agnater eller «sverdsiden».
Lamberhurst

Lamberhurst er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Tunbridge Wells i grevskapet Kent, England. Lamberhurst ligger ved grensen til grevskapet East Sussex, og har delvis tilhørt det grevskapet tidligere. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 1 706 innbyggere.


== Historie ==
Før den industrielle revolusjon var Lamberhurst et viktig sted for jernproduksjonen i Weald, som har røtter tilbake til romersk tid. 
Landsbyen ligger i dalen som deles av elven Teise, en av de større bielvene til Medway. Deler av dalen har blitt demmet opp, og oppdemmingen har blitt til Bewlvannet. 
I nærheten av landsbyen ligger ruinene av klosteret Bayham Abbey.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lamberhurst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

The Lamberhurst Village Arkivert 10. august 2018 hos Wayback Machine.
Lamberhurst Music Festival
Village notes
Agnat

Agnater betegner de personene man nedstammer fra i mannslinje. Et annet begrep for dette, opprinnelig fra adelsgenealogien, er sverdsiden. Det motsatte av agnater er kognater, der linjen går gjennom ett eller flere kvinneledd. Slekt (i snever forstand) har i størstedelen av verden tradisjonelt vært regnet etter mannslinjen, og slektsnavn og stand har tradisjonelt fulgt mannslinjen. Et typisk eksempel er at adelskap så godt som alltid utelukkende følger mannslinjen. De fleste monarkier hadde tidligere agnatisk tronfølge; Norge hadde det frem til 1990. Også odelsloven i Norge bygget frem til 1970-tallet på agnatisk suksesjon.
Gjennom nyere tids navnelovgivning i skandinaviske og mange andre land, kan et slektsnavn føres videre gjennom kvinneledd. I Norge bruker navneloven av denne grunn ikke lenger begrepet slektsnavn, men begrepet etternavn.
I mange miljøer utenom byene har slektsbegrepet fra gammelt av også omfattet avstamning gjennom kvinneledd, blant annet når en jente arvet en gård som ble ført videre ved arv til barna hennes. 
I Norge er en del kjente slektsnavn som nå brukes i mannslinjer, arvet fra formødre, gjennom kvinnelinjer, til dels gjennom flere generasjoner kvinner. Eksempler er Munthe, Skanke (med flere skrivemåter), Thrane og Vogt.
Pembury

Pembury er en stor landsby i distriktet Tunbridge Wells i grevskapet Kent, England. Den ligger like nordøst for byen Tunbridge Wells. Den er sentrert rundt landsbyparken (village green) og hovedgaten, som er definert som bevaringsverdig omårde,  har et ruralt preg, omgitt av områder med landbruk og skog. Det er begrenset med butikker innenfor sentrum av landsbyen, men den har flere puber, en bank, apotek, postkontor og andre tjenester. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 6 128 innbyggere.


== Historie ==
Det har vært bosetning i Pembury siden angelsaksisk tid, men dens sognekirke, dedikert til apostelen Peter, er av normannisk opprinnelse, antagelig bygd sent på 1000-tallet eller tidlig på 1100-tallet, men den kan først dateres med sikkerhet til 1337 da John Culpeper av Bayhall utførte bygningsarbeid på kirken. Kirken omtales lokalt som «den gamle kirken», det finnes også en katolsk og babtistkirke i landsbyen.
Den første dokumenterte omtalen av Pembury er som Peppingeberia i Textus Roffensis fra 1100-tallet, skjønt Edward Hasted uttalte at den var kjent tidligere som Pepenbery.Det har vært bosetning på stedet senest fra angelsaksisk tid. Den opprinnelige formen på landsbyen navn var enten Pepingburh eller Pepingeberia. Landsbykirken ble først reist på 1000-tallet, men er siden bygget om.
Shane MacGowan (født 1957), sanger i The Pogues, ble født i Pembury. Den tidligere britiske mellomdistanseløperen Kelly Holmes (født 1970), med to gullmedaljer fra sommer-OL 2004, ble født også i Pembury. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pembury – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Pembury Parish Council Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Pembury Village
Huset Lippe

Huset Lippe er en tysk adelsslekt av europeisk betydning. Slekten kjennes fra begynnelsen av det 10. århundre. Den første herre av Lippe er Bernhard I av Lippe og hans bror, Hermann I av Lippe. Dennes sønn, Bernhard II av Lippe regjerte grevskapet Lippe fra 1167 til 1194. Han ble etterfulgt av sønnen Hermann II av Lippe. I 1529 ble slekten opphøyet i riksgrevestanden. 1621 delte den seg i linjene Lippe-Brake (utdød 1709), Lippe-Alverdissen og fra 1643 Schaumburg-Lippe og Lippe-Detmold. Lippe-Detmold delte seg deretter videre i Lippe-Biesterfeld (etter et jaktslott ved Falkenhagen i Nordrhein-Westfalen) og Lippe-Weißenfeld. Lippe ble senere et lite fyrstedømme. og utgjorde en av forbundsstatene i Det tyske rike frem til det ble innlemmet i Nordrhein-Westfalen noen år etter annen verdenskrig.
Til kjente medlemmer av slekten i nyere tid hører prins Bernhard zur Lippe-Biesterfeld og hans datter Beatrix av Nederland.
Holme

Holme kan sikte til flere ting:

Holme (geografi)
Holme (turn)
Holme kommune, en tidligere kommune i Vest-Agder
Holme (Meland), et tettsted i Hordaland


== Steder i England ==
Holme, Cambridgeshire
Holme, Cumbria
Holme, Lincolnshire
Holme, North Yorkshire
Holme, Nottinghamshire
Holme, West Yorkshire
Holme Valley, West Yorkshire
Holme next the Sea
Holme on Spalding Moor
Holme on the Wolds
Holme Moss
M10 (motorvei)

M10 var en motorvei nord for London i England. Veistrekningen er nå en del av A141. Den startet sør for St. Albans, fra A414 (North Orbital Road) og forbandt denne med M1. Det er ingen avkjøringer langs strekningen.
M10 skulle opprinnelig være en del av M1, da den var planlagt bare som en motorvei mellom London og Birmingham. Etter at M1 ble lagt om slik at den går gjennom Watford ble strekningen som var konstruert til St. Albans omdefinert til M10.
Trafikken på strekningen økte drastisk etter at M25 åpnet, ettersom man ved å bruke M10 kan komme fra denne ringveien rundt London til M1 uten å måtte kjøre via Watford.