jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vangen kraftverk

«Vangen» har flere betyninger.Vangen kraftverk (også kalt Aurland IV) er et vannkraftverk i Aurland kommune i Vestland.
Kraftverket ble åpnet i 1980 og utnytter vannet i Aurlandselven. Kraftverket er det lavestliggende, og såledest det siste i vassdraget. Kraftverket er kun i drift i vinterhalvåret.
Stasjonen ligger i fjellet ved Onstad på sørsiden av elvemunningen. Avløpet fra kraftstasjonen går ut på 25 meters dype i fjorden slik at ferskvann blandes med det salte vannet i fjorden.Det er installert en kaplanturbin på 38 MW. Midlere årsproduksjonen er på 105 GWh.
Fallhøyde er 55 meter. Nedslagsfelt 140 km², tilsig 158 millioner m³.  Magasinkapasiteten er på 3 millioner m³.
Anlegget er eid og driftes av Hafslund Eco. Statkraft eier en liten del.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hafslund E-CO


== Se også ==
Aurlandsdalen
Aurland kraftverk
Nullsumspill

Nullsum beskriver en situasjon der summen av alle deltakeres tap og gevinst er til enhver tid lik null. Gevinst og tap er balansert. Sjakk, Backgammon og Go er eksempler på nullsumspill. Disse spillene har to deltakere hvor kun én kan vinne. Vinneren får 
  
    
      
        +
        a
      
    
    {\displaystyle +a}
   poeng, taperen får 
  
    
      
        −
        a
      
    
    {\displaystyle -a}
   poeng, og summen av alle deltakeres gevinster er lik 0. (
  
    
      
        a
      
    
    {\displaystyle a}
   er poengsummen vinneren får.) 
Mange økonomiske situasjoner er ikke nullsumspill, fordi verdifulle varer og tjenester kan lages, ødelegges eller feilplasseres. Hver av disse tilfellene skaper en total som kan være ulik null. Vinn-vinn-situasjoner er ikke nullsumspill, da alle deltakere vil ha en sum fortjeneste større enn null.
Konseptet ble først utviklet i spillteorien, og nullsumsituasjoner er ofte kalt nullsumspill. Dette antyder ikke at konseptet eller spillteori kun brukes på hva som er kjent som spill.
I 1944 beviste John von Neumann og Oskar Morgenstern at alle nullsumspill med 
  
    
      
        n
      
    
    {\displaystyle n}
   deltakere er en generalisert form for nullsumspill med to deltakere, og alle ikke-nullsumspill for 
  
    
      
        n
      
    
    {\displaystyle n}
   deltakere kan reduseres til et nullsumspill for 
  
    
      
        n
        +
        1
      
    
    {\displaystyle n+1}
   deltakere, hvor deltaker 
  
    
      
        (
        n
        +
        1
        )
      
    
    {\displaystyle (n+1)}
   representerer den totale gevinst eller tap. Nullsumspill med to deltakere anses å være kjernen i matematisk spillteori.
Cliff Williams

Cliff Williams (født 14. desember 1949 i Romford, England) er bassist i bandet AC/DC. 
Williams overtok som bassist etter at Mark Evans ble sparket i 1977. Williams spiller ofte på Music Man basser, men også Fender Precision har blitt mye benyttet. Når han spiller, bytter han på å spille fingerspill (eksempelvis «Boogie Man») og å spille med plekter. Han spiller blant annet på Ampeg SVT-forsterkere. Før han ble med i AC/DC spilte han i Bandit og Home.  Williams utgjør rytmeseksjonen i bandet sammen med Stevie Young (gitar) og Phil Rudd (trommer).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Cliff Williams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cliff Williams på Internet Movie Database 
(en) Cliff Williams hos The Movie Database 
(en) Cliff Williams på Discogs 
(en) Cliff Williams på MusicBrainz 
(en) Cliff Williams på AllMusic
Red Byron

Robert «Red» Byron (født 12. mars 1915, død 11. november 1960) var en NASCAR-fører som hadde stor suksess i sportens tidlige år. Han vant NASCARs første organiserte løp i 1948, og sitt første Strictly Stock-løp (forløper til dagens Nextel Cup) i 1949.


== Bakgrunn ==
Byron var fra Anniston, Alabama og begynte å kjøre billøp i 1932. Tidlig på 1940-tallet hadde han suksess i løp i Talladega, Alabama, men karrieren ble avbrutt da han tjenestegjorde som flymekaniker under 2. verdenskrig. Byrons fly ble skutt ned, og han fikk en skade i venstre ben. Det tok legene nesten to år å reparere benet hans, men til slutt var skaden nesten leget, (men førte til at Byron haltet på venstre ben).


== Racingkarrière ==
Da han kom tilbake etter krigen returnerte Byron, til tross for haltingen, til racing, og hadde fortsatt suksess. I 1948 ble han en del av den nystartede NASCAR-serien, og mens han kjørte for bileier Raymond Parks vant han det første løpet NASCAR arrangerte, den 15. februar 1948 på Daytona Beach Road Course. Dette var en av elleve seire for Byron den sesongen.
I 1949 begynte Byron å kjøre i NASCARs nystartede serie Strictly Stock, som senere ble Grand National Series, deretter Winston Cup og i nyere tid Nextel Cup. Med Parks som eier hadde Red stor suksess i den åtte løp lange sesongen, og akkurat som i 1948 vant han på Daytona Beach i tillegg til en seier på en jordbane i Martinsville, Virginia. Byron endte sesongen som NASCARs første seriemester.
Byron kjørte kun sporadisk etter sine to mesterskap.


== Livet etter kjøringen ==
Sviktende helse tvang Byron til å legge racing på hylla i 1951, men han var fortsatt aktiv i miljøet. Han arbeidet med Briggs Cunningham, som forsøkte å utvikle en amerikansk sportsbil som kunne vinne Grand Prix-løp, før han ble manager for et Corvette-lag med samme mål. Ingen av prosjektene lykkes, men Byron holdt seg til sportsbiler. Da han døde av hjerteattakk på et hotellrom i Chicago den 11. november 1960, i en alder av 45, ledet han et lag i konkurransen Sports Car Club of America.


== Priser ==
Til tross for hans korte karriere ble Byron valgt inn i National Motorsports Hall of Fame i 1966. I 1998 ble han valgt som en av NASCARs 50 beste førere.


== Eksterne lenker ==
(en) Red Byron – racing-reference.info
Marshall Teague

Marshall Teague (født 22. februar 1922, død 11. februar 1959) var en amerikansk racerfører. Han konkurrerte først i NASCAR, og senere som Formel 1-fører i Indianapolis 500.
Han fikk tilnavnet «Kongen av stranda» (en. «King of the Beach») for sine resultater på banen i Daytona Beach.
Teague konkurrerte i 23 NASCAR Grand National (nå Nextel Cup)-løp fra 1949 til 1952, og vant syv av dem. Teague kom i kontakt med bilfabrikken Hudson ved å reise til Michigan og besøke fabrikken uten noen avtale, og på slutten av besøket forsikret Hudson ham om at de ville stille med sponsing og biler. Kort tid etter besøket ble avtalen formalisert. I sesongene 1951 og 1952 kjørte Teague for Hudson Motor Cars-teamet, og kjørte det han kalte Fabulous Hudson Hornet. Teague hjalp også til med å sette opp den rekkemotoriserte Hudson Hornet slik at den hadde maksimale ytelser. Kombinert med dens lave vekt og tyngdepunkt sørget Hornet for at Teague og de andre Hudson-førerne dominerte sporten fra 1951 til 1954, og kjørte konsekvent bedre rundetider enn førere med større og mer moderne motorer.
I 1953 forlot Teague NASCAR etter en uenighet med NASCAR-stifteren Bill France, og begynte å konkurrere i Formel 1 i stedet. Han deltok i to løp, men fikk null poeng.
Teague døde i et forsøk på en fartsrekord på den nyåpnede Daytona International Speedway den 11. februar 1959, elleve dager før det første Daytona 500-løpet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Marshall Teague – racing-reference.info 
(en) Marshall Teague – Driver Database 
NASCAR førerstatistikk (engelsk)
nascar.com Biografi (engelsk)
Biografi (engelsk) Arkivert 19. august 2006 hos Wayback Machine.
Jim Roper

Christian D. «Jim» Roper (født 13. august 1916, død 23. juni 2000) var en amerikansk NASCAR-fører.


== Racingkarrière ==
Ropers første løpsbil var en ørliten bil han kjøpte i 1944 i en alder av 27. Han kunne ikke bruke den før etter 2. verdenskrig, da all racingaktivitet ble stanset under krigen. Så fort krigen var ferdig, kjørte han en rekke forskjellige biler. Han vant Beacon Championship på CeJay Speedway i Wichita i Kansas i 1947.
Etter at han kjørte gjennom et tregjerde og ut på et alfalfa-jorde, og måtte fullføre løpet med bilen stappfull av alfalfa, fikk han tilnavnet «Alfalfa Jim».


== NASCAR-karrière ==
Roper skal ha fått vite om det første NASCAR-løpet gjennom en tegneserie i lokalavisen. Han overbeviste den lokale bilforhandlere, Millard Clothier, om å la ham kjøre to av bilene til Charlotte for å konkurrere den 19. juni 1949. Roper kom på andreplass bak Glenn Dunnaway, og fullførte 197 av 200 runder. Sjefsinspektør i NASCAR, Al Crisler, diskvalifiserte Dunnaway, fordi bileier Hubert Westmoreland hadde endret chassiset ved å strekke bakfjærene. Dermed fikk Roper seieren i NASCARs første Strictly Stock (nå Nextel Cup). Westmoreland saksøkte NASCAR, men dommeren avviste saken.
Han kjørte den samme bilen til en femtendeplass i NASCARs tredje løp, som var hans eneste NASCAR-start bortsett fra det første løpet. Totalt for sesongen 1949 kom han på 16.-plass.


== Skade og slutt på karrieren ==
Han fortsatte å kjøre andre typer løp, inntil han brakk en ryggvirvel i 1955. Han bestemte seg for å slutte med racing da skadene var leget, og ble senere profesjonell flaggmann og bygget racerbiler. Senere flyttet han til Texas for å bli hestetrener. Den 23. juni 2000 døde han av hjerte- og leverproblemer på grunn av kreft.


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Roper – racing-reference.info 
(en) Jim Roper – Driver Database 
Førerstatistikk
Arbeidsmarkedsdepartementet (Sverige)

Arbeidsmarkedsdepartementet (Arbetsmarknadsdepartementet) er et svensk departement som har ansvar for arbeidsmarkedet og sysselsetting. Departementet ble opprettet i 1974, men fra 1999 til 2006 overtok Næringsdepartementet departementets oppgaver. Arbeidsmarkedsdepartementet ble gjenopprettet av Regjeringen Reinfeldt i 2006. 
Fra 1. januar 2007, da departementet igjen ble opprettet, til 7. juli 2010 var Sven Otto Littorin arbeidsmarkedsminister. Tobias Billström overtok som minister i departementet.
Næringsdepartementet (Sverige)

Næringsdepartementet (Näringsdepartementet) er et departement i den svenske regjeringen som har ansvar for primærindustrien, elektronisk kommunikasjon, forskning og utvikling, statlige selskaper, gruve- og mineralpolitikk, informasjonsteknologi, næringsutvikling, regional utviklingspolitikk, skogbruk, transport og infrastruktur og turisme.
Da Ulf Kristerssons regjering tiltrådte i oktober 2022, kunngjorde den at Miljödepartementet ville legges ned og legges under Næringsdepartementet.


== Underliggende etater ==
Bergsstaten
Bolagsverket
Konkurrensverket
Lantmäteriet
Livsmedelsverket
Patent- och registreringsverket
Post- och telestyrelsen
Sametinget
Skogsstyrelsen
Sjöfartsverket
Statens jordbruksverk
Statens veterinärmedicinska anstalt
Sveriges geologiska undersökning
Tillväxtverket
Trafikverket
Transportstyrelsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Seventh Son

Seventh Son (no. Sjuende sønn) er en bok skrevet av den amerikanske forfatteren Orson Scott Card, og ble utgitt i 1987. Boken er den første i The Tales of Alvin Maker-serien, og handler om Alvin Miller, den sjuende sønn av den sjuende sønn.


== Handling ==
Familien til Alvin er på vandring vestover. Men når de forsøker å krysse Hatrack-elven, prøver en ukjent styrke å forhindre den ennå ufødte Alvin fra å bli født - ettersom Alvin kommer til å bli den syvende sønnen til en syvende sønn. Derfor forsøker utrolige krefter å ødelegge den vognen den gravide fru Miller sitter i. Hennes eldste sønn Vigor blir dødelig såret i denne konfrontasjonen. Men den syvende sønn må være født samtidig de andre seks fremdeles er i live, og Vigor holder seg så vidt i live helt til Alvin blir født. Etter hvert som årene går, unngår Alvin en rekke forsøk fra en ukjent styrke som ønsker å drepe ham. Han får ofte hjelp fra en mystisk beskytter. Alvins far tror at en vann-demon forsøker å drepe Alvin. Når Alvin er syv år gammel, ankommer en ny pastor kalt Thrower, til byen og forsøker å bygge en ny kirke. 
Alvins far nekter å hjelpe, men alle de syv sønnene sine til å bygge kirken. Men når en bjelke plasseres på konstruksjonen år i stykker, tilsynelatende i ferd med å falle på Alvin. Imidlertid brytes bjelken i to, og Alvin overlever - nok et eksempel på guttens nær-døden opplevelser. Når Alvin er 10 år gammel, kommer "Taleswapper" en omreisende historie-forteller til byen. Taleswapper besøker den nye kirken, hvor han mener at alteret har blitt berørt av en ond enhet. Men pastor Thrower kaster ham ut av kirken. 
Taleswapper hjelper til med å sette et navn på den ukjente styrken som forsøker å stoppe Alvin fra å realisere sine sanne krefter: Unmaker. I mellomtiden blir pastor Thrower et verktøy for Unmaker, den onde kraften som hadde berørt alteret. Taleswapper råder Miller-familien til å sende Alvin bort, hvor han kan være trygg. Unmaker klarer til slutt å skade Alvin ved å få en kvernstein til å falle på ham. Taleswapper oppfordrer ham til å helbrede seg selv. Alvin klarer dette, men oppdager at han ikke klarer å helbrede en del av beinet. Alvin blir senere ansatt som lærling hos en smed i Hatrack River hvor han ble født. Den neste boken i serien kalt "Red Prophet" ble publisert  1988.
Fra 1987 til 2003 kom det ut seks bøker i serien, og en til er planlagt.

Seventh Son (1987)
Red Prophet (1988)
Prentice Alvin (1989)
Alvin Journeyman (1995)
Heartfire (1998)
The Crystal City (2003)
Master Alvin (planlagt)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Orson Scott Card
Træningsboken

Træningsboken ble utgitt av Kristiania Kredsforbund for Idræt i 1918 på forlaget H. Aschehoug & Co. Boka er en forløper for Idrætsboken og var ment å dekke et raskt økende behov for veiledning innen ulike idretter.

Innhold


== Eksterne lenker ==
Last ned i fulltekst fra Nasjonalbiblioteket
Glenn Dunnaway

Henry Glenn Dunnaway (født 6. juli 1914 i Kings Mountain i North Carolina, død 8. mars 1964) var en amerikansk NASCAR-fører.


== NASCAR-karriere ==


=== 1949 ===
Dunnaway konkurrerte første gang i NASCAR i et Strictly Stock-løp (nå Nextel Cup) den 19. juni 1949. Han vant løpet, tre runder foran Jim Roper, men sjefsinspektør Al Crisler diskvalifiserte Dunnaways bil fordi bileieren Hubert Westmoreland hadde strukket fjærene for å bedre kjøreegenskapene, noe som var ulovlig da NASCAR skulle kjøres med helt originale biler. Westmoreland saksøkte NASCAR for 10 000 amerikanske dollar, men dommeren John J. Hayes forkastet saken. Dunnaway fikk ikke betalt for løpet, og kom på resultatlisten som sisteplass, nummer 33. Roper ble kreditert med seieren i NASCARs første Strictly Stock-løp.
Dunnaway brukte sin egen bil til å konkurrere i fem andre NASCAR-løp i 1949. I sitt andre løp, på Daytona Beach Road Course, kom han på sisteplass, han tok en tredjeplass på Occoneechee Speedway, en niendeplass på Hamburg Speedway og en syvendeplass på Martinsville Speedway. Han kom på niendeplass i NASCAR-sammendraget for sesongen 1949.


== 1950 ==
Han konkurrerte i syv løp i 1950, og tok blant annet en andreplass på Canfield Speedway. Denne sesongen fullførte han tre løp blant de ti første.


== 1951 ==
Han konkurrerte i fem løp i 1951, med to løp blant de ti første. I sesongsammendraget var han på 89.-plass.


== Død ==
Dunnaway døde i en togovergang i Gastonia den 8. mars 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Dunnaway – racing-reference.info 
Førerstatistikk
Historien om NASCARs første løp Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Charlotte Speedway

Charlotte Speedway var arena for NASCARs første Strictly Stock-løp (nå Nextel Cup) den 19. juni 1949.


== Detaljer ==
Charlotte Speedway var en jordbane på omkring én kilometers lengde.


== NASCAR-historie ==
Tolv løp ble arrangert på banen mellom 1949 og 1956.
Vinnere på banen:

Buck Baker (3)
Curtis Turner (2)
Herb Thomas (2)
Jim Roper (1)
Tim Flock (1)
Dick Passwater (1)
Fonty Flock (1)
Speedy Thompson (1)


=== 1949 ===
Bob Flock startet først (pole position). Glenn Dunnaway ble først erklært som vinner, men en inspeksjon av bilen hans etter løpet avslørte at den var utstyrt med ulovlige fjærer, og han ble diskvalifisert. Jim Roper ble erklært den offisielle vinneren av løpet. Dette var den første av bare to løp i Ropers NASCAR-karriere. Andre kjente førere som fullførte blant de ti øverste var Fonty Flock, Red Byron, Tim Flock og Curtis Turner. Sara Christian kom på 14.-plass, og ble dermed den første kvinnen som deltok i NASCAR noen sinne.


== Eksterne lenker ==
Banens historie
Martinsville Speedway

Martinsville Speedway er en bane som brukes av den amerikanske motorsporten NASCAR, som ligger i Martinsville, Virginia. Banen er 846 meter lang, og dermed den korteste banen i NASCARs Nextel Cup. Banen var også en av de første asfalterte banene i NASCAR, bygget av H. Clay Earles i 1947. Banen blir ofte kalt binders-formet, og har en helning på kun 12° i svingene. Kombinasjonen av lange rettstrekker og flate, smale svinger sørger for at førerne må bremse hardt inn i svingen, og akselerere jevnt ut igjen.
Banen ble bygget og eiet i et samarbeid mellom brødrene Jim og Bill France Jr. og H. Clay Earles, majoritetseieren, sammen med døtrene Dorothy Campbell og Mary Weatherford, samt Dorothy Campbells barn, Sarah Fain og Clay Campbell. I 2004 ble banen solgt til International Speedway Corporation for 192 millioner amerikanske dollar.
Vinnerne av Martinsvilles Nextel Cup og Whelen Modified Tour-løp vinner en bestefarsklokke som trofé i stedet for det vanlige troféet, grunnet Martinsvilles tradisjonelle møbelindustri.
Banen er arena for to løp i Nextel Cup, DirecTV 500 i april og Subway 500 i oktober, i tillegg til løp i Busch Series, Craftsman Truck Series og Late Model Stock Car Series. Banen har planer om å bygge 20 000 nye sitteplasser langs den ene strekken, noe som vil øke kapasiteten til mer enn 85 000 sitteplasser, men dette har ikke blitt nevnt etter at banen fikk nye eiere i 2004.


== Arrangementer ==
NASCAR Nextel Cup – DirecTV 500
NASCAR Nextel Cup – Subway 500
NASCAR Busch Series – Goody's 250
NASCAR Craftsman Truck Series – Kroger 250
NASCAR Craftsman Truck Series – Kroger 500


== Rekorder ==
NASCAR Nextel Cup Kvalifisering: Tony Stewart, 19.306 sek. (157.850 km/t), 2005
NASCAR Nextel Cup Løp: Jeff Gordon, 3 t. 11 min. 54 sek. (132.325 km/t), 1996
NASCAR Busch Series Kvalifisering: Clint Bowyer, 19.735 sek. (154.418 km/t), 2006
NASCAR Busch Series Løp: Harry Gant, 1 t. 20 min. 16 sek. (126.553 km/t), 1991
NASCAR Craftsman Truck Series Kvalifisering: Rick Crawford, 19.732 sek. (154.442 km/t) 2005
NASCAR Craftsman Truck Series Løp: Rick Bickle, 1 t. 47 min. 18 sek. (121.177 km/t) 1997


== Eksterne lenker ==
Martinsville Speedway offisielle nettsider
Martinsville Speedway Arkivert 6. november 2006 hos Wayback Machine. på NASCAR.com
Buddy Shuman

Buddy Shuman (født 8. september 1915, død 13. november 1955) var en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR i årene 1951 til 1955.
Shuman tok én seier, fire plasseringer blant topp 5 og 16 plasseringer blant topp 10.


== Eksterne lenker ==
(en) Buddy Shuman – racing-reference.info
Fjellsiden

Fjellsiden er betegnelsen på et område i Bergenhus bydel i Bergen, og er bebyggelsen langs vestsiden av Fløyen. Fjellsiden består av «Fjellsiden nord» og «Fjellsiden sør» som har hver sin kommunedelplan. I området inngår flere strøk.


== Eksterne lenker ==
Bergen kommune, Fjellsiden nord
Byantikvaren kulturminnegrunnlag Fjellsiden nord
Bergen kommune, Fjellsiden sør
Byantikvaren kulturminnegrunnlag Fjellsiden nord
Votnmyra naturreservat

Votnmyra naturreservat ligger på grensen mellom Bindal og Brønnøy kommuner i Nordland. Naturreservatet har et areal på 600 dekar. Området er vernet for å bevare et våtmarksområde i sin naturlige tilstand med tilhørende dyre- og planteliv, spesielt av hensyn til de rike og varierte myrtypene.


== Referanser ==
Donnie Allison

Dunkiny «Donnie» Allison (født 7. september 1939) er en tidligere fører i den amerikanske motorsporten NASCAR, som tok ti seire i løpet av sin karriere som varte fra 1960-tallet til begynnelsen av 1980-tallet. Han er bror av 1983-mesteren Bobby Allison og onkel til Davey Allison.
Donnie er nok mest kjent for sin deltakelse i et krasj i siste runde, og en påfølgende slåsskamp med Cale Yarborough i Daytona 500-løpet i 1979. Allison ledet løpet i siste runde, med Yarborough svært nær bak. Da Yarborough forsøkte å passere Allison på den siste langstrekken før mål forsøkte Allison å blokkere ham. Yarborough nektet å gi seg, og i det han gikk opp på siden av Allison kom hans venstre hjulpar utenfor banen og traff det våte og gjørmete gresset. På grunn av dette mistet Yarborough kontrollen over bilen, og traff Allisons bil midtveis på langstrekken, noe som førte til at begge traff veggen i aller siste sving. Etter at bilene stoppet på gresset innenfor banen begynte Allison og Yarborough å krangle. Etterhvert stoppet også Bobby Allison ved siden av banen, og kom for å støtte broren da en slåsskamp brøt ut. Dette var under det aller første TV-sendte NASCAR-løpet. Richard Petty, som ved krasjtidspunktet lå mer enn en halv runde bak, vant løpet. Slåsskampen skapte overskrifter over hele USA, og all publisiteten var viktig for NASCARs vekst.
Donnie var aldri en heltidsfører i NASCAR.
Allison konkurrerte også i Indianapolis 500 to ganger, med en fjerdeplass i 1970 og en sjetteplass i 1971.


== Eksterne lenker ==
(en) Donnie Allison – Alabama Sports Hall of Fame 
(en) Donnie Allison – Florida Sports Hall of Fame 
(en) Donnie Allison – racing-reference.info 
(en) Donnie Allison – Driver Database
Ytre Klungset naturreservat

Ytre Klungset naturreservat ligger på Ytre Klungset i Fauske kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 85 dekar. Området er vernet for å bevare et skogsparti med stort mangfold og frodighet, og artsforekomstene av gulveis og springfrø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Ytre Klungset naturreservat
Bradford County

Bradford County er navnet på to fylker i USA:

Bradford County (Florida)
Bradford County (Pennsylvania)
Osceola County

Osceola County er navnet på tre fylker i USA:

Osceola County (Florida)
Osceola County (Iowa)
Osceola County (Michigan)
Æsholman naturreservat

Æsholman naturreservat ligger i Vestvågøy kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter øyområdet Æsholman, nordvest for Utakleiv. Området ar et areal på 1 315 dekar, hvorav 1 176 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekkeområde for sjøfugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Æsholman naturreservat
Åholmen naturreservat

Åholmen naturreservat ligger i Andøy kommune i Nordland. Naturreservatet består av neset Åholmen sør for Å på østsiden av Andøya. Området har et areal på 1 956 dekar, hvorav 1 325 dekar landareal, 25 dekar ferskvann og 606 dekar sjøareal. Området er vernet for å bevare et viktig våtmarksområde med naturlig tilhørende vegetasjon og dyreliv. Særlig viktig er området som trekkområde for kortnebbgås og hekkeområde for våtmarksfugl.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Åholmen naturreservat
Polk County (Missouri)

Polk County er et fylke i den amerikanske delstaten Missouri. Det ligger sørvest i staten og det grenser mot Hickory County i nord, Dallas County i øst, Greene County i sør, Dade County i sørvest, Cedar County i vest og mot St. Clair County i nordvest.
Polk Countys totale areal er 618 km² hvorav 2 km² er vann. I 2000 hadde fylket 26 992 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bolivar.
Fylket ble grunnlagt i 5. januar 1835 av land fra Greene County og er oppkalt etter Ezekiel Polk som var oberst under Amerikanske uavhengighetskrigen.


== Eksterne lenker ==
(en) Polk County, Missouri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åsen – Kjeldalen naturreservat

Åsen – Kjeldalen naturreservat ligger nordøst for Inndyr i Gildeskål kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 931 dekar. Området er vernet for å bevare et område med en generelt rik flora, herunder sjeldne og svært kravfulle plantearter og forekomst av hassel, samt den tilhørende fauna.