jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan Schmid

Jan Andreas Schmid (født 24. november 1983 i Trondheim) er en norsk kombinerttrener og tidligere kombinertløper. Frem til 2006 var han sveitsisk statsborger, og han har representert både Sveits og Norge internasjonalt. Han har deltatt i fire OL: i 2002, 2006, 2010 og 2018. Schmid ble verdensmester da han var med på Norges lag som vant 4 × 5 kilometer stafett/normalbakke i Ski-VM 2019 i Seefeld.


== Verdenscupseire ==


== Familie ==
Jan Schmid er født og oppvokst i Norge, med sveitsiske foreldre. Schmids mor, Ruth Schmid, har vært leder av kombinert-komiteen i Norges Skiforbund. Jans fem år yngre bror, Tommy Schmid, representerer (per mars 2011) det sveitsiske landslaget. Deres far, Rudolf, er skitrener på Jans og Tommys klubblag Sjetne IL. Hele familien er aktive innenfor orientering. De er også medlem av Trollelg Orienteeringclub, som er en lokal klubb i Trondheim.


== Ski-karriere ==


=== Sveits ===
Han konkurrerte for Sveits i verdenscupen til og med 2006-sesongen. Han har blant annet en fjerdeplass fra lagkonkurransen under OL 2006 i Torino.


=== Norge ===
Da han skiftet fra sveitsisk til norsk statsborgerskap sommeren 2006, måtte han kjøpe lisensen sin fri fra det sveitsiske skiforbundet, slik at han kunne representere Norge i kombinert.Han var også med i den norske troppen til VM 2007 i Sapporo i Japan, uten å få delta i noen øvelser.
Han stod på seierspallen i verdenscupen for første gang i Ramsau 20. desember 2008.
Han deltok på nytt i Ski-VM 2009 i Liberec, og fikk sitt gjennombrudd der, med sin første internasjonale medalje, en sølvmedalje på sprint (skihopping normalbakke HS100 + 10 km langrenn), bak amerikanske Todd Lodwick.
Han tok sølv under Vinter-OL 2018.


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Schmid – Olympics.com 
(en) Jan Schmid – Olympic.org 
(en) Jan Schmid – Olympedia 
(en) Jan Schmid – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jan Schmid – FIS (kombinert) 
(en) Jan Schmid – FIS (skihopping) 
 Wikiquote: Jan Schmid – sitater
Rækved og lørveblues

Rækved og lørveblues er et album fra Trygve Hoff. Albumet ble produsert av Stein Ingebrigtsen og utgitt i 1980. Tekster og musikk av Trygve Hoff, musikkarrangementer av Kurt Samuelsen og med Cover-illustrasjon av Karl Erik Harr.
Medvirkende musikerne : Kurt Samuelsen, piano, trekkspill og keybords. Ørnulf Nielsen, acc. gitar. Alf Olsen, el.gitar. Konrad Kaspersen, bass. Knut H. Johannesen, trommer. Henning Gravrok, sax. Svein Arild Berntsen, munnspill. Tor Hjalmar Ruback, fløyte.  Jan Fredrik Skogdal, trombone. Tor Arne Vannebo, trombone. Arne Bjørhei, trompet. Strykere: Michael Syssmann, Jarle Fredheim, John Strømsnes, Kjell-Arne Pleym.


== Sporliste ==
Side A:

«Nocturne i Nord »
«Vals i august »
«Bogstad blues »
«Makaber dans »
«Fem år etter Mendelssohn »
«Blues om slanking »
«Byssan bane' søtten år »Side B:

«Lån mæ nå'n tima »
«Du e så go' »
«Jentan på fileten»
«Hyrdebrev blues»
«Sommersalme»
«Håkon Henriksen»
«Sesongarbeidervise»
Zheng Jie

Zheng Jie (født 5. juli 1983 i Chengdu i Sichuan i Folkerepublikken Kina) er en profesjonell kvinnelig kinesisk tennisspiller.
Zheng Jie ble profesjonell tennisspiller 2003 og hun har vunnet tre WTA i single og sju i double. Hun var nummer 27 (2006) på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere og nummer 3 i double (juli 2006). Hun vant doubleturneringen i Grand Slam-turneringen Australian Open sammen med Yan Zi. De beseiret doubleparet Lisa Raymond (USA) / Samantha Stosur (AUS) med 2-6, 7-6, 6-3 i finalen. De vant også damedoublen i Wimbledon, i finalen møtte de Ruano Pascual og Paola Suarez som de slo med 6-3 3-6 6-2.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double damer 2006 (sammen med Yan Zi) Wimbledon:
Double damer 2006 (sammen med Yan Zi)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zheng Jie – Olympedia 
(en) Zheng Jie – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zheng Jie – WTA Tennis 
(en) Zheng Jie – ITF Tennis 
(en) Zheng Jie – FedCup
Durza

Durza er den onde Skuggen i Arven Trilogien. Han er Galbatorix` høyre hånd og Urgalenes leder. Durzas klinge har et hakk som oppstod da Ajihad prøvde å drepe han. Vi møter Durza for første gang i byen Gil`ead hvor han tar Eragon til fange. Eragon dreper tilslutt Durza ved å stikke za`roc i hjertet på han.


== Skugger ==
En skugge er en helt vanlig trollmann som har mant frem en ånd som er sterkere en trollmannen selv. Når den sterkere ånden er mant frem vil den ta bolig i trollmannens kropp og trollmannen vil bli en skugge.
Dele med dæ

Dele med dæ er et album av Trygve Hoff. Albumet ble produsert av Tore Syvertsen og utgitt i 1983. 


== Sporliste ==
Tekster og musikk av Trygve Hoff hvor ikke annet er angitt.
Side A:

«Morralåt» (melodi Terje Blickfeldt)
«Sang for ei ugift mor»
«Folk é så bra» (melodi Terje Blickfeldt / Ståle Hoff)
«Credo i svart, kvitt og rødt»
«Voggevise for 80-åran»
«Sommardrøm»Side B:

«Samba etter Jacob Sande»
«Dele med dæ»
«Fresk bris»
«Charlotte 18 år»
«Mørketidsblues»
«Midtvintersvalsen»


== Eksterne lenker ==
(en) Dele med dæ på Discogs
Midt i livet

Midt i livet er et album fra Trygve Hoff. Albumet ble produsert av Svein Gundersen og utgitt i 1985. 


== Sporliste ==
Tekster og musikk av Trygve Hoff om ikke annet er angitt.

«Hei hei L.A. »
«Snart gryr en dag»
«Fin gammel årgang»
«Din skygge»
«Du e fri»
«Vi to i lag»
«Aldri mer Hiroshima»
«Bli her i natt»
«Det beste vi har»
«Hei»


== Kilder ==

(en) Midt i livet på Discogs
Arne Johan Vetlesen

Arne Johan Vetlesen (født 10. september 1960 i Oslo) er en norsk professor i filosofi ved Universitetet i Oslo. 


== Bakgrunn og virke ==
Vetlesen arbeider spesielt med etikk og sosialfilosofi og har i særlig grad vært opptatt av menneskelige relasjoner og menneskets grunnvilkår, med ondskap som et sentralt tema. Samfunnsmessige, kulturelle og politiske spørsmål står sentralt i hans forfatterskap, ikke minst med tanke på unge menneskers livssituasjon og framtidsutsikter. Gjennom årene har miljøproblemene og menneskets forhold til naturen fått stadig større plass. Han er en aktiv samfunnsdebattant og har satt sitt preg på offentlig debatt gjennom innlegg i pressen og som ettertraktet foredragsholder. Han var redaktør for Norsk Filosofisk Tidsskrift fra 1996 til 2000. Han har også vært fast spaltist i Klassekampen siden 2004. 
Vetlesen studerte til magister- og doktorgraden i filosofi hos Jürgen Habermas i Frankfurt am Main i årene 1985-1990. Også Emmanuel Lévinas og Zygmunt Bauman har betydd mye for hans tenkning. Det har vært et mål for ham å omsette moralfilosofien til debatt og meningsdannelse. I forbindelse med krigen i Bosnia i 1990-årene kritiserte han tidlig internasjonal unnfallenhet. Ikke bare folkerett, men også generell rettsbevissthet opptar ham. 
Vetlesen har vært medlem av en rekke offentlige utvalg innen helse-, psykiatri- og jussektoren, blant annet det såkalte Tilregnelighetsutvalget (2013-14). Engasjementet i miljø- og klimaspørsmål, og i akademikeres ansvar for å delta i det offentlige ordskiftet, gjorde at Vetlesen sammen med biologen Dag O. Hessen og juristen Beate Sjåfjell etablerte Concerned Scientists Norway i 2008.Vetlesen er bosatt i Horten.


== Bibliografi ==
Perception, Empathy and Judgment (1994)
Følelser og moral (1994) med Per Nordtvedt
Innføring i etikk (1996) med Kjell Eyvind Johansen
Nærhetsetikk (1996) red.
Nærhet og distanse (1997) med Jan Olav Henriksen
Closeness: An Ethics (1997) red. med Harald Jodalen
Dydsetikk (1998) red.
Fra hermeneutikk til psykoanalyse (1999) med Erik Stänicke
Omsorgens tvetydighet (2000) red. med Knut Ruyter
Moralens sjanser i markedets tidsalder (2003) med Jan Olav Henriksen
Menneskeverd og ondskap (2003)
Smerte (2004)
Evil and Human Agency (2005)
Hva er etikk (2007)
Nytt klima: miljødebatten i et samfunnskritisk lys (2008) red.
Frihetens forvandling (2009)
Angsten for oppdragelse (2012) med Per Bjørn Foros
Studier i ondskap (2014)
The Denial of Nature (2015)
Hvad skal vi svare? (2017) med Rasmus Willig
Cosmologies of the Anthropocene (2019)
Smerte i vår tid (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Arne Johan Vetlesen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Arne Johan Vetlesen i BIBSYS
Yan Zi

Yan Zi (kinesisk: 晏紫; pinyin: Yàn Zī, født 12. november 1984 i Chengdu i Sichuan) er en profesjonell kvinnelig kinesisk tennisspiller.
Yan Zi var nummer 72 (2006) på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere og nummer 4 i double (februar 2006). Hun vant doubleturneringen i Grand Slam-turneringen Australian Open sammen med Jie Zheng. De beseiret doubleparet Lisa Raymond (USA) / Samantha Stosur (AUS) med 2-6, 7-6, 6-3 i finalen. De ble dermed de første tennisspilleren fra Kina som vant en Grand Slam-tittel. De vant også damedoublen i Wimbledon, i finalen møtte de Virginia Ruano Pascual og Paola Suarez som de slo med 6-3 3-6 6-2.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double damer 2006 (sammen med Jie Zheng) Wimbledon:
Double damer 2006 (sammen med Jie Zheng)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yan Zi – Olympedia 
(en) Yan Zi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yan Zi – WTA Tennis 
(en) Yan Zi – ITF Tennis 
(en) Yan Zi – FedCup
Dagen gryr

Dagen gryr (originaltittel: Le jour se lève) er et fransk romantisk drama fra 1939 regissert av Marcel Carné, og med manus av Jacques Prévert etter en historie av Jacques Viot.


== Handling ==
Støperi-arbeider François skyter og dreper Valentin. François låser seg deretter inne i leiligheten sin. Han blir snart omringet av politiet, som mislykkes å komme seg inn i rommet. Samtidig som politiet omgrupperer seg, begynner François å mimre om hvordan han havnet i denne situasjonen. Flere måneder tidligere var François i et romantisk forhold med Françoise. François ble raskt forelsket i henne, og håpet å gifte seg med henne. Men hun sa nei fordi hun heller ønsket et forhold til den mye eldre Valentin - en narsissistisk og manipulerende hundetrener.
François begynner et forhold med Clara, Valentins tidligere assistent ved hundeshowet. Clara blir forelsket i François, men han foretrekker å bare ha et tilfeldig forhold til henne. En dag forteller Valentin til François at han faktisk var den biologiske faren til Françoise. Senere spør François om Valentin egentlig snakket sant. Men Françoise benekter dette, og Valentin konfronterer snart François i leiligheten hans.


== Medvirkende ==
Jean Gabin : François, ouvrier sableur
Jules Berry : Valentin, dresseur de chiens
Jacqueline Laurent : Françoise, la fleuriste
Arletty : Clara, la partenaire de Valentin
Arthur Devère : M. Gerbois, un voisin de François
Jacques Baumer : Le commissaire
Mady Berry : La concierge
René Génin : Le concierge
Georges Douking : L'aveugle
Bernard Blier : Gaston, un collègue de François
Marcel Pérès : Paulo, un collègue de François
Germaine Lix : La chanteuse
Gabrielle Fontan : La dame de l'escalier
Annie Cariel : Une locataire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dagen gryr på Internet Movie Database 
(no) Dagen gryr hos Filmfront 
(sv) Dagen gryr i Svensk Filmdatabas 
(da) Dagen gryr i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dagen gryr på Allociné 
(nl) Dagen gryr på MovieMeter 
(en) Dagen gryr på AllMovie 
(en) Dagen gryr på Turner Classic Movies 
(en) Dagen gryr på Rotten Tomatoes
Nigel Bond

Nigel Bond (født 15. november 1965) er en engelsk profesjonell snookerspiller.
Bond ble profesjonell i 1989 og hadde størst suksess på midten av 1990–tallet. Han nådde finalen i VM i 1995, men tapte 18–9 for Stephen Hendry. Som en konsekvens av finalen og klatret han opp til femteplass på verdensrankingen for sesongen 1996/1997. Denne sesongen vant han British Open etter at han slo John Higgins 9–8 i en meget dramatisk finale.
Samtlige år mellom 1993 og 1996 kom han i hvert fall til kvartfinalen i VM, men tapte hver gang for Stephen Hendry. Det var derfor knyttet stor spenning til førsterunde kampen mellom de to under VM i 2006. I det siste og avgjørende partiet var det likt etter at alle kulene var puttet. Den svarte kulen ble plassert opp igjen på sin faste plass og den første som puttet denne kulen ville vinne kampen. Denne puttet Bond og forhåndsfavoritten Hendry var utslått i første runde.
Bond har de senere år vært lenger nede på verdensrankingen og har falt inn og ut av topp 32 de siste årene.


== Referanser ==
Lån mæ no’n tima

Lån mæ no'n tima er et samlealbum av Trygve Hoff


== Sporliste ==
«Fem år etter Mendelssohn»
«Blues om slanking»
«Byssan bane' søtten år»
«Hyrdebrev blues»
«Stillferdi ønske»
«Sesongarbeidervise»
«Æ har vandra»
«Lån mæ no'n tima»
«Aillt e stampa»
«Trålergasten si'r ha det»
«Øldebatt-samba»
«Varulv»
«Hypokonder-tango»
«Jentan på fileten»
«Tresko-springar»
«Gravskrift over en spellmainn»


== Kilder ==

(en) Lån mæ no’n tima på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Lån mæ no'n tima på Discogs 
(en) Lån mæ no'n tima på Spotify
Hans Petter Stubergh

Hans-Petter Stubergh (født 4. november 1954) er en norsk maler. Han hadde utsmykningsoppgaver under Vinter-OL 1994 på Lillehammer. 
Han har mesteparten av sin utdannelse fra Danmark, han begynte på Kunsthøyskolen Holbæk i 1978, fortsatte på det Det Fynske Kunstakademi i perioden 1978 til 1980. Fra 1980 til 1985 studerte han på Kongelige Danske Kunstakademi  i København. 
I 1985 fikk han Norsk kulturråds stipend for utstyrsstøtte. Han ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo i 1990 og av Norsk kulturråd i 1991.Han har vært åpen om sin ADHD. Våren 2006 ble han intervjuet av Aftenpostens A-Magasinet, der han blant annet snakket ut om ADHD-tilstandens positive sider og om hvordan disse positive egenskapene har påvirket hans kunstnerliv- og virke. Stuberghs malerier er preget av fargerikdom.   


== Separatutstillinger ==
1985 Tegninger og malerier, Askim Kunstforening
1987 Tegninger og malerier, Vågan Kunstforening Svolvær
1990 Hodemalerier, Galleri 27 Oslo
1991 Hodemalerier, Vikersund Kunstforening
1991 Hodemalerier, Galleri 27 Oslo
1991 Ansigter, Galleri Asbæk København
1992 Eros, Galleri Hollendergata 8 Oslo
1993 Hodemalerier, Galleri 27 Oslo
1994 V.I.P.- Exhibition, Lillehammer VIP- arenaene OL og Monacos Sportsambassade Lillehammer
1994 Vintersport, Galleri Hollendergata 8 Oslo
1996 Sex og sommerfugl, Galleri Kampen Oslo
1997 Animal, Galleri 27 Oslo
1999 Gunnar «Kjakan» Sønsteby, Galleri Galtung Oslo
2000 Tiger, Galleri 27 Oslo
2006 Salamander, Galleri Kampen Oslo
2009 Tapir, Galleri Kampen Oslo
2011  Vidunderlig Hjertestjerneansikt,Galleri Odonata ved flytårnet på Gamle Fornebu
2012 Heads Hearts Animals & Gunnar Sønsteby,Galleri Kampen
2014 Tiger,Galleri kampen Oslo


== Gruppeutstillinger ==
1983 Efterårsudstilling, Den Frie København  Danmark
1985 Kollektivutstillingen, Oslo rådhus Oslo
1986 Erotikk i norsk kunst, Oslo Konserthus Oslo
1986 Jubileumsutstilling, Tegnerforbundet Oslo
1986 Kollektivutstillingen,  Nordnorsk Kunstnersentrum Svolvær
1991 Erotikk, Kollektivutstillingen Galleri Aktuell Kunst Oslo
1992 Galleri Anne Marie København


== Utsmykninger ==
1994 Olympiske vinterleker Lillehammer 1994
Fra 2001 til 2017 Maleriutstilling på Dattera til Hagen i Oslo


== Innkjøpt ==
1990 Nasjonalgalleriet
1991 Norsk kulturråd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulturnett
Hans Petter Stubergh
Alicia Molik

Alicia Molik (født 27. januar 1981 i Adelaide) er en profesjonell kvinnelig australsk tennisspillere. 
Molik vant Grand Slam-turneringen Australian Open i double i 2005 sammen med Svetlana Kuznetsova. Hun var nummer åtte på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere i 2005 og nummer seks i double. Hun vant olympisk bronsemedalje 2004 i Athen i single.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double damer 2005 (sammen med Svetlana Kuznetsova)
 French Open:
Double damer 2007 (sammen med Mara Santangelo)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alicia Molik – Olympedia 
(en) Alicia Molik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alicia Molik – Australian Olympic Committee 
(en) Alicia Molik – WTA Tennis 
(en) Alicia Molik – ITF Tennis 
(en) Alicia Molik – FedCup 
(en) Alicia Molik – Tennis Australia
John Parrott

John Parrot (født 11. mai 1964 i Liverpool) er en engelsk tidligere profesjonell snookerspiller og tidligere verdensmester.
Parrott startet som profesjonell i 1983 og har tilsammen vunnet ni rankingturneringer. Han vant VM i 1991 etter at han slo Jimmy White i finalen. To år tidligere tapte han 3–18 mot Steve Davis, som er den største vinnermarginen i en VM–finale noensinne.
Han har to år vært rangert som nummer to på verdensrankingen og gjorde i 1992 et maksimum break.
Etter at han ikke klarte å kvalifisere seg til verdensmesterskapet i 2010 datt han ut av main touren og la derfor opp som profesjonell spiller etter 27 år.Parrott brukes mye som ekspertkommentator av BBC, ofte sammen med Steve Davis. Han ble utnevnt til medlem av Order of the British Empire i 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Parrott – AZBilliards 
(en) John Parrott – CueTracker
ZTT Records

ZTT Records er et britisk plateselskap ble grunnlagt i 1983 av produsenten Trevor Horn, hans kone Jill Sinclair og journalisten Paul Morley.Selskapet hadde sin glansperiode på 1980-tallet. Merket har utgitt musikk med artister og grupper som Frankie Goes to Hollywood, Art Of Noise, Anne Pigalle, Propaganda, Grace Jones, Seal, Lisa Stansfield, Kirsty MacColl, 808 State, Adamski, Andrew Poppy, Trevor Horn, Shane MacGowan og Act.
I desember 2017, ble ZTT Records og Stiff Records, innlemmet i Universal Music Group.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zang Tumb Tuums hjemmeside
Bartimeus (Bartimeus-trilogien)

Demonen Bartimeus er en av hovedpersonene i Bartimeus-trilogien av Jonathan Stroud.
Han er en 5000 år gammel djinn, en ånd (eller demon) av middels rang. Nathaniel, en magikerlærling i lære hos magikeren Arthur Underwood, finner navnet til Bartimeus i Ptolemaios' og Salomos skrifer. 
Når Bartimeus blir tilkalt og spurt om navnet sitt, svarer han:

Jeg er Bartimeus! Jeg er Sakhr al-Jinni, N'Gorso den Mektige og Slangen i Sølvrøyken! Jeg har gjenoppført murene rundt Uruk, Karnak og Praha. Jeg har snakket med Salomo. Jeg har flakket omkring med indianerhøvdingene på prærien. Jeg har våket over gamle Zimbabwe til murene falt og sjakalene fråtset i innbyggerne. Jeg er Bartimeus! Ingen er min herre og mester!
I bøkene blir Bartimeus fremstilt som en nokså frekk ånd med sans for sarkasme, og med middelmådig intelligens. Selv mener han han er en høyst intelligent djinni, med god humoristisk sans og spiss tunge.
Store Bergan Idrettslag

Store Bergan Idrettslag (stiftet i 1931) er et idrettslag fra Sandefjord, som driver med fotball, skiidrett og turn. SBIs fotballgrupper holder til på Virik idrettspark, som våren 2007 fikk kunstgressbane. Klubben fikk dette bevilget av kommunen etter flere år med store problemer med dårlig naturgress. I dag består Virik Idrettspark av tre moderne kunstgressbaner, en aktivitetspark og gressbane.


== Fotball ==
A-laget i fotball spiller i 2011 i 4. divisjon.


=== Tabellen 2011 ===
Nøtterøy trakk laget halvveis i sesongen [1]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sverige under Sommer-OL 1948

Sverige under Sommer-OL 1948. Sportsutøvere fra Sverige deltok i flere sporter under Sommer-OL 1948 i London. Sverige ble nest beste nasjon med 16 gull-, 11 sølv- og 17 bronsemedaljer. 


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==
Monroe (Adams County, Wisconsin)

Monroe, Adams County er et sted i den amerikanske staten Wisconsin. Befolkningen var 363 ved folketellingen i 2000. Stedet er om lag 100 kvadratkilometer og 43 % av dette er vann. Den amerikanske skihopperen Clint Jones kommer fra dette stedet.
Huo Yuanjia

Huo Yuanjia (født i 1868 i Tianjin i Kina, død 1910) ble en kinesisk legende da han på begynnelsen av 1900-tallet satte seg imot fremmede styremakter og med sin fantastiske kampsportteknikk wushu, forsvarte han Kinas ære. 
Etter å ha slått mange motstandere – både kinesere og utenlandske, og startet et eget kung-fu akademi, blir han forgiftet og dør den 14. september 1910. «Wushus ånd» fortsatte å spre seg verden over. I dag blomstrer akademiet og finnes i mer enn 50 land.
Lars Hall

Lars «Lasse» Göran Ivar Hall (født 30. april 1927 i Karlskrona, død 26. april 1991 i Täby) var en  svensk idrettsutøver som konkurrerte i moderne femkamp.
Hall ble verdensmester i moderne femkamp i 1950 og 1951. Han vant olympisk gullmedalje både under Sommer-OL 1952 i Helsingfors og Sommer-OL 1956 i Melbourne i moderne femkamp. For sin prestasjon i Melbourne ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  gull i moderne femkamp  Sverige
1956  Melbourne -   gull i moderne femkamp  Sverige
1952  Helsingfors -  sølv i moderne femkamp, lag  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Hall – Olympedia 
(en) Lars Hall – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Lars Hall – Sveriges olympiske komité
Gabba Gabba Hey

Gabba Gabba Hey er et hyllestalbum til The Ramones fra 1991. Gabba Gabba Hey er det første tributealbumet for The Ramones. Gabba Gabba Hey ble Ramones' slagord og er hentet fra sangen «Pinhead». Teksten går «Gabba gabba we accept you, we accept you're one of us» og avsluttes med «Gabba gabba hey, gabba gabba hey...!». Under konserter kom ofte en «Pinhead» ut på scenen med et stort skilt som det sto «Gabba Gabba Hey» på. Dette kan blant annet sees i filmen Rock 'n Roll High School.
Slagordet kommer fra filmen Freaks fra 1932 hvor personene sier «Gobble, gobble, we accept you...!».


== Sporliste ==
«Sha-La-La (Howling at the Moon)» – Buglamp
«She's a Sensation» – D.I.
«Beat on the Brat» – Pigmy Love Circus
«Suzy Is a Headbanger» – L7
«Psycho Therapy» – Rigor Mortis
«I Don't Wanna Go Down to the Basement» – Flesheaters
«Glad to See You Go» – Badtown Boys
«Want You Around» – Chemical People
«Pet Sematary» – Groovie Ghoulies
«Commando» – Flower Leperds
«Rockaway Beach» – Mojo Nixon
«We're a Happy Family» – Bad Religion
«Chinese Rocks» – Jeff Dahl
«We Want the Airwaves» – Tommyknockers
«Babysitter» – White Flag
«I Remember You» – Metal Mike, Lisa & Julia
«Loudmouth» – Motorcycle Boy
«Bonzo Goes to Bittburg» – The Agnews
«53rd and 3rd» – Creamers
«Now I Wanna Sniff Some Glue» – Blast
«Endless Vacation» – Bulimia Banquet
«I Don't Care» – Electric Ferrets


== Kilder ==

(en) Gabba Gabba Hey på Discogs
Blitzkrieg Over You

Blitzkrieg Over You er et tributealbum til The Ramones fra 1998 der noen av låtene er covere og andre er om The Ramones. Halvparten av låtene er av tyske punkrockband.


== Sporliste ==
«Blitzkreig Bop» – Die Toten Hosen feat. Joey Ramone
«R.A.M.O.N.E.S.» – Motörhead
«I Remember You» – Newtown Neurotics
«She's the One» – Gigantor
«Teenage Lobotomy» – Rasta Knast
«Dee Dee Took the Subway» – Badtown Boys
«Die Wikinggjugend Hat Mein Madchen Entfuhrt» – Die Artze
«I'm Against It» – Scattergun
«Seppi War A Punk Rocker/Kumm Danz» – Sigi Pop
«Chainsaw» – Shock Treatment
«Rockaway Beach» – Action Pact!
«The Crusher» – Anfall
«Judy Ist Ein Punk» – Schliessmuskel
«Lass' Mich In Ruhe» – Nina Hagen feat. Dee Dee Ramone
«Endless Vacation» – Patareni
«Export» – Hass
«Glad to See You Go» – Moped Lads
«I Wanna See The Ramones» – Dirty Scum
«Beat on the Brat» – The Bratbeaters
«Surfin' Bird» – Boogeyman
«The KKK Took My Baby Away» – Blind Pigs
«Lunatic Vibrations» – Ramonez '77
«Siina On Punk Kari» – Ne Luumaet
«Outsider» – Rhythm Collision
«I Wanna Be Sedated» – The Adicts
«Mungersdorfer Stadion» – Zeltinger


== Kilder ==

(en) Blitzkrieg Over You på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Blitzkrieg Over You på Discogs 
(en) Blitzkrieg Over You på MusicBrainz