Henschel-Werke

Henschel-Werke GmbH, frem til 1957 Henschel & Sohn GmbH, var en tysk produsent av lokomotiver, fly, våpen, lastebiler, stridsvogner busser, og produserer siden 2000 fortsatt lokomotiver som en del av Bombardier Transportation-konsernet. Fabrikken har til Norge blant annet levert enkelte damplokomotiver, industrilokomotiver til Norsk Hydro, lokomotivene Di 4 og El 17 til NSB, og i senere tid lokomotiver av typen Bombardier TRAXX.


== Historie ==
Henschel & Sohn ble etablert som et støperi i 1810 av Georg Christian Carl Henschel og sønnen Johann Werner Henschel. I 1816 begynte selskapet å produsere dampmaskiner, og året etter ble også eldstesønnen Carl Anton Henschel med i selskapet. I 1848 leverte Henschel sitt første damplokomotiv, til Friedrich-Wilhelms-Nordbahn, og innen 1900 hadde selskapet levert over 5 000 lokomotiver. I 1905 ble det første elektriske lokomotivet levert, og i 1910 det første med forbrenningsmotor. Henschel tok etter hvert over lokomotivproduksjonen til Buckau-Wolf (1928), Linke-Hofmann (1930, delt likt med Krupp) og Hanomag (1931). I 1925 begynte selskapet å produsere lastebiler og busser, og på lisens fra David Brown Ltd. begynte de i 1933 å produsere snekkegir. Allerede under første verdenskrig begynte Henshcel å levere våpen, og under opptakten til andre verdenskrig ble produksjonen gradvis mer og mer våpenrelatert.
Henschel ble overtatt av Rheinstahl-Hanomag i 1964. I 1969 ble Henshcels og Hanomags lastebilproduksjon (bussproduksjonen var lagt ned i 1963) slått sammen til Hanomag-Henschel-Fahrzeugwerke GmbH (HHF) og i 1971 solgt til Daimler-Benz, som la ned merket i 1974. Henschel ble fra 1965 omtalt som Rheinstahl-Henschel, og etter at Rheinstahl i 1973 ble overtatt av August Thyssen-Hütte ble det fra 1976 omtalt som Thyssen Henschel. Henschel ble i 1990 en del av ABB, som i 1996 slo sin produksjon av transportsystemer sammen Daimler-Benz' til ADtranz, og er siden 2001 en del av Bombardier Transportation.


== Fly- og våpenproduksjon ==
Henschel begynte tidlig i 1935 produksjonen av stridsvognen Panzer I. Ved utbruddet av andre verdenskrig produserte de også Panzer III og i 1941 begynte de å produsere Tiger I-stridsvognen. Henschel var også hovedprodusenten av Panzer VI-stridsvognen.
Det mest kjente produktet fra fabrikken var imidlertid angrepsflyet Henschel Hs 129 brukt av Luftwaffe. Henschel produserte også stupbombeflyet Henschel Hs 123 og observasjonsflyet Henschel Hs 126. De forsøkte også å utvikle et jetdrevet stupbombefly, Henschel Hs 132, men dette ble avbrutt ved krigens slutt.
Firmaet utviklet også en rekke avanserte våpen som for eksempel den radiostyrte bomben Henschel Hs 293.

Fly og raketter fra HenschelHenschel Hs 117 Schmetterling (Sommerfugl), bakke-til-luft missil
Henschel Hs 121, jager- og treningsfly – prototype
Henschel Hs 123, angrepsfly – biplan
Henschel Hs 124, tungt jager- og bombefly – prototype
Henschel Hs 125, jager- og treningsfly – prototype
Henschel Hs 126, rekognoseringsfly
Henschel Hs 127, jet-drevet bombefly – prototype
Henschel Hs 129, angrepsfly
Henschel Hs 130, rekognoserings- og bombefly – prototype
Henschel Hs 132, stupbombefly – prototype
Henschel Hs 293, glidebombe
Henschel Hs 294, glidebombe
Henschel Hs 297
Henschel Hs 298, luft-til-luft missil


== Litteratur ==
Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). Damplokomotiver i Norge. Norsk Jernbaneklubb. s. 389. ISBN 82-90286-09-0. 


== Eksterne lenker ==
Henschel (oversikt over skiftelok og industrilok) – rangierdiesel.de