Sigmund Skard

Sigmund Skard (født 31. juli 1903 i Kristiansand, død 26. mai 1995 i Bærum) var professor i amerikansk litteratur ved Universitetet i Oslo, lyriker, gjendikter og essayist.


== Bakgrunn og virke ==
Sigmund Skards far var folkehøyskolelærer og skoledirektør Matias Skard (1846-1927) fra Øyer i Gudbrandsdalen og hans mor lærer og sekretær Gyda f. Christensen (1868–1916) fra Finnås i Hordaland. Matias ble enkemann to ganger før han giftet seg med Gyda. Marie f. Bø døde av tuberkulose kort etter at hun fødte sitt andre barn, og Nilsine f. Myhre fikk blodpropp like etterat hun fikk sitt første barn. Matias var i nesten ti år ene ansvarlig for de tre små barna. Han fikk fem barn med Gyda og sammen oppfostret de den store barneflokken, der Sigmund var nummer seks. Samtidig hjalp Gyda mannen i embetet. Sigmund vokste opp i et usedvanlig rikt miljø intellektuelt og kulturelt preget av kristelige, menneskelige og folkelige verdier. Halvbroren Olav ble professor på Landbrukshøyskolen i Ås og Torfinn ble  hagebrukslærer ved Telemark landbruksskole på Søve. Broren Bjarne ble biskop i Tunsberg, Eiliv ble professor og Vemund dosent ved Universitetet i Oslo. Halvsøsteren Målfrid Birkeland var med å etablere Fana Folkehøgskule med sin mann Martin, og søsteren Gunhild Skard var lærer.Sigmund studerte ved Universitetet i Oslo, leste språk og litteratur, ble cand.philol., tok magistergraden i allmenn litteratur og doktorgrad om A.O.Vinje og antikken. Samtidig arbeidet han som bibliotekar ved Universitetsbiblioteket, var engasjert i målsaka og skrev dikt. Han giftet seg med barnepsykologen og kvinnesaksforkjemperen Åse Gruda Skard i 1933, datter av historieprofessor og politiker Halvdan Koht og lærer og kvinnesakspioner Karen Grude Koht. Sammen fikk de barna  Målfrid (Grude Flekkøy) og Torild (1936), Halvdan, Åsmund (1939) og Anne Skard (1945). Sigmund Skard markerte seg som støttespiller for kvinnesaken og stod som undertegner av støtteoppropet for Norsk Kvinnesaksforening i 1936.Da den tyske invasjonen kom i 1940, flyktet familien via Sovjet og Japan til USA og bodde i Washington DC under hele den andre verdenskrigen. Skard arbeidet ved Kongressbiblioteket og var rådgiver for norske saker i Office of War Information, OWI, samtidig som han reiste rundt og holdt foredrag for å fremme Norges sak. 
Familien kom tilbake til Norge etter krigen og flyttet inn i villaen «Karistua» på Lysaker i Bærum sammen med Skards svigerforeldre. Sigmund Skard ble utnevnt til første professor i amerikansk litteratur i Norden ved Universitetet i Oslo, mens Åse ble dosent i psykologi. I "Karistua" ble det etablert en uvanlig storfamilie, der Sigmund og Åse tok seg av barn og gamle i mange år og var samtidig gjestfrie verter for familie og venner, studenter og kolleger fra ulike miljø og mange land. De var begge radikale kulturpersonligheter og feminister og mente begge foreldre skulle være yrkesaktive og delta i barneoppdragelsen. Sigmund brukte mer oppmerksomhet og kraft sammen med barna enn fedre flest på den tiden med omsorg og stell, lek og litteratur. Hovedansvaret for organiseringen av husholdet og det praktiske arbeidet falt likevel på Åse. Skard måtte kjempe for et Amerika-studium ved universitetet, ikke bare et engelsk-studium samlet om britisk språk og litteratur. Han skrev om amerikansk litteratur, holdt fengslende forelesninger og oversatte tekster fra engelsk. I 1954 etablerte han European Association for American Studies og reiste både i Europa og fjernere land for å fremme studiet av Amerika ved høyere læreinstitusjoner. I Norge ble han styreformann for Universitetets Internasjonale Sommerskole. Han engasjerte han seg i målpolitikken, ble viseformann i Noregs Mållag og styreformann i Det Norske Samlaget. Han ga ut en rekke diktsamlinger og gjendiktninger fra ulike språkområder. I 1965 fikk han Bastianprisen (sammen med Henrik Rytter) for oversettelsen av Dante til nynorsk og i 1966 Sunnmørsprisen for diktsamlinga Haustraun. I 1968 fikk han som første oversetter Norsk Kulturråds oversetterpris. I 1970 fikk Skard også Gyldendals legat. Etter han gikk av med pensjon, publiserte han innpå 20 bøker, en stor del selvbiografiske tekster og minnebøker om den nære familien.
Fra 1946 var Skard medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Han var æresdoktor ved University of Pennsylvania og universitetet i Vest-Berlin. I 1983 fikk han Melsom-prisen og mottok samme år Norsk Kulturråds ærespris. I 1992 fikk Skard hedersprisen under utdelingen av Brageprisen.


== Bibliografi ==


=== Sakprosa ===
Norsk Ordbok. Historie, plan, arbeidsskipnad, 1932
A.O.Vinje og antikken, 1938
The Voice of Norway (med Halvdan Koht), 1944
The Use of Color in literature, 1946
Til Marcus Thranes Idéhistorie, 1949
Amerikanske problem, 1949
American Studies in Europe. I-II 1958
The American Myth and the European Mind, 1961
Dåd og dikt. Essays i utval, 1963
Målstrid og massekultur, 1963. Med eit tillegg tjue år etter, 1985
Det levande ordet. Ei bok om Matias Skard, 1972
Femti glade år. Tale ved ein fest 29. mai 1972, i samband med at Sigmund Skard slutta som formann i Det Norske Samlaget, 1972
Andlet til andlet. Nordiske portrett, 1974
Ein arv til å gøyma. Talar, 1974
USA i norsk historie, 1976
The United States in Norwegian History, 1976
Trans-atlantica. Memoirs of a Norwegian Americanist, 1978
Classical Tradition in Norway, 1980
Solregn. Ein sjølvbiografi, 1980
Mennesket Halvdan Koht, 1982
Vandringar, 1983
Menneske vi møtte (saman med Åse Gruda Skard), 1985
Karen Grude Koht. Drag av ein kvinnelagnad, 1987
Norsk utefront i USA 1940-45, 1987
Nynorsk klassikarbibliotek. Ei bokliste, 1988
Alders år. Ei minnebok, 1989


=== Gjendiktninger,oversettelser ===
Under nye stjerner. Amerikansk lyrikk gjennom 300 år, utvald og omsett, 1960, så 1979
Petrarca: Sonettar til Laura, 1962
Vagantviser, 1964
Dante: Den guddomlege komedien, omsetjing og utval frå italiensk ved Henrik Rytter og Sigmund Skard, 1965
Franske dikt, 1967
Framande dikt frå fire tusen år, red. og omsett av Hartvig Kiran, Sigmund Skard og Halldis Moren Vesaas m.fl., 1968
Emily Dickenson (med Inger Hagerup), 1977


=== Dikt ===
For Norge, 1942
Vestanfor havet, 1946
Lang vår, 1946
Sola går mot vest, 1948
Haustraun, 1966
Poppel ved flyplass, 1970
Dikt i utval, 1973
Auga og hjarta, 1973
Ord mot mørkret, 1976
Skymingssong, 1979
Blomster og brød. Dikt om kjærleik, 1983
Atterklang, 1987
Dikt i utval, andre utgåva, 1992


== Annet ==
Det norske Samlaget har siden 1995 delt ut Sigmund Skard-stipendet 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Temaside om Sigmund Skard på Bærum biblioteks nettsider
Digitale bøker av Skard og om Skard hos Nasjonalbiblioteket