jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Øygardstølen

Øygardstølen (eller Ørneredet) er en støl rett over Lysebotn som er gjort om til et spisested. Stedet er også utgangspunkt for turer til Kjerag og er kun åpent på sommertid siden veien fra 1984 er vinterstengt. Øygardstølen har utsikt til Lysebotn og utover fjorden. I 2006 hadde Kjerag/Øygardstølen 27 375 besøkende.Stølen er utgangspunkt for sauesanking i området. Etter 1984, da veien fra Lyse til Sirdalen ble åpnet, har også turismen i området økt. Mellom annet har Kjerag blitt et turistmål.


== Referanser ==
LaMarcus Adna Thompson

LaMarcus Adna Thompson (født 8. mars 1848 i Jersey i Ohio i USA, død 8. mai 1919 i Glen Cove i delstaten New York) var både søndagsskolelærer og moralist, men er nok best kjent for sitt arbeid med utvikling av berg-og-dal-baner. 

Thompson blir av og til kalt 'gravitasjonens far', og i løpet av sitt liv tok han ut over 30 ber-og-dal-banerelaterte patenter. Han var riktignok ikke den første som tok ut patent på en berg-og-dal-bane, den æren må gå til John G. Taylor. Men Thompsons patent nr. 310,966, tatt ut 20. januar 1885, skulle bli den første berg-og-dal-banen med kommersiell suksess.
Thompsons Switchback Railway åpnet på Coney Island i 1884 var den første berg-og-dal-banen i USA drevet av gravitasjon. Den var inspirert av Mauch Chunk Switchback Railway, en kullgruvebane som lå i det som nå er Jim Thorpe i Pennsylvania. En tur med Thompsons bane kostet den gang 5 cent.
Han fortsatte med berg-og-dal-baner, og i løpet av fire år hadde han skapt over 50 berg-og-dal-baner over hele USA og i Europa. 


== Kilder ==
Bruce T. Marshalls sider om LaMarcus Adna Thompson Arkivert 15. august 2006 hos Wayback Machine.
Et essay om berg-og-dal-banens historie i USA
Thomsons nekrolog i New York Times 9. mars 1919
Ashow

Ashow er en landsby og et verdslig sogn i distriktet Warwick i grevskapet Warwickshire i England, rundt 4 km sørøst for Kenilworth. Den sørligste delen av landsbyen ligger ved elven Avon, og den når via veien B4115. Landsbyen har unngått den typiske ekspansjonen som de fleste britiske bosetninger fikk på 1900-tallet.Ashow har rundt 51 hus og en liten kirke som er datert til tidlig på 1100-tallet og har en kirkegård. Landsbyen har ingen former for industri eller arbeid, men Ashow og nabogrenden Bericote, som har vært avbefolket siden 1540, hadde tidligere tre møller. Den tidligste referansen til Ashow finnes i Domesday Book fra 1086, der stedet kalles Asceshot.I henhold til folketellingen i 2001 hadde sognet en befolkning på 104 innbyggere, noe som hadde økt til 108 ved tilsvarende folketelling i 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ashow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ashow Village
Låve

Låve er enten en selvstendig bygning eller det er et rom i en større driftsbygning på en gård, eller det er, treskerommet, midtrommet i løa. Den store moderne driftsbygningen på en gård kan også kalles låve, selv om bruken ikke lenger har mye med den opprinnelige låven å gjøre. 
Låven har sammenheng med korndyrkingen. Slik det beskrives i litteraturen var låven i første rekke rommet hvor man tresket korn. Huset der man oppbevarte kornnekene etter innhøstingen, der kornstålet ble stablet, ble kalt løa. Da er løa et hus først og fremst til å lagre kornnekene, og bare i den grad man har plass brukes løa i tunet til lagring av fôr til husdyra. Da hadde man egne fôrløer til lagring av fôr.
Å lø (å lade) betyr å stable (opp), f.eks ved, stein, stråfôr eller korn.
I førindustriell tid var kornet selve gudslånet. I skuronna ble kornet slått med sigd, en krøp på knærne bortover marka, det var viktig at hvert aks kom med. Et passelig knippe ble bundet sammen til et kornnek, som så ble tredd på staur og sto til tørk en stund før de ble båret inn på låven eller i løa. Nå skulle kornstålet stables, og det ble gjort slik at mus og rotter skulle ha vanskelig for å komme til. Nekene ble lagt med halmstubbene ut, og stålet ble lagt så tett som mulig. Treskingen var det neste arbeidsoperasjon, og den kunne gjerne foregå i kuldegrader, for da løsnet kornet lettere fra akset. 
Før treskemaskinene ble innført foregikk treskingen på låvegulvet med et redskap som ble kalt sliul eller tust (Det har mange navn fra ulike steder i Norge). Låvegulvet var en gulvplatting på noen kvadratmeter, laget av plank som var drevet godt sammen. Noen steder var det bare dette gulvet som ble kalt for låve.   
Noen steder i Norge var kornlåven et eget hus som sto på stabber slik som et stabbur. 


=== Enhetslåven ===
I siste del av 1800-tallet ble «enhetslåven» den vanlige formen på norske uthus. Tidligere hadde gårdene mange og relativt små uthusbygninger, en bygning for hver funksjon. Med enhetslåven ble de fleste funksjoner samlet under ett tak i en stor bygning. Typisk for enhetslåven er låvebrua som gjør det mulig å frakte høy til øvre del av bygningen, mens rom for husdyrene (fjøs og stall) er i første etasje over gjødsekjelleren. Disse ofte rødmalte låvene er en karakteristisk del av kulturlandskapet på bygdene. Overgang til enhetslåve var delvis et resultat at utskiftinger fra klyngetun med teigblanding til enkeltgårder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berg, Arne: Norske gardstun Oslo: Universitetsforlaget, 1968.
Røyrane, Eva: Norges låver Leikanger: Skald forlag, 2014.


== Eksterne lenker ==
Jon Bojer Godal i TA
Otto von Brentano di Tremezzo

Otto Rudolf von Brentano di Tremezzo (født 9. desember 1855 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 21. juli 1927 samme sted) var en tysk politiker (Det katolske sentrumspartiet).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, utdannelse og yrke ===
Brentano di Tremezzo, som tilhørte en adelsslekt av italiensk opprinnelse, studerte fra 1874 til 1877 jus i Giessen og München. Han arbeidet så som advokat i Friedberg, og i 1891 flyttet han sitt kontor til Offenbach am Main. I 1900 ble han også notar, og i 1902 ble han utnevnt til justisråd og i 1913 til geheimejustisråd.
Hans sønn Heinrich von Brentano di Tremezzo var tysk utenriksminister fra 1955 til 1961. Sønnen Clemens von Brentano di Tremezzo var ambassadør til Italia, og sønnen Bernard von Brentano var forfatter.


=== Politisk karrière ===
Otto von Brentano di Tremezzo var medlem av bystyret i Offenbach am Main i flere år. Fra 1897 til 1918 var han medlem av det hessiske andrekammeret for valgkretsen Bingen-Land. 
I 1919 og 1920 tilhørte han Weimar-nasjonalforsamlingen, og deretter var han frem til 1924 riksdagsmann for det katolske sentrumspartiet. Fra 1919 til 1927 var han også medlem av den hessiske landdagen. Mellom 1918 og 1927 var han dessuten hessisk justisminister og fra 1921 til 1927 også hessisk innenriksminister.


== Referanser ==
Goy

Goy (flertall: goyim) er på gammel-hebraisk et ord som betyr nasjon eller folkeslag. Ordet opptrer 550 ganger i den hebraiske versjonen av Bibelen. I moderne hebraisk og jiddisch benyttes ordet både religiøst og sekulært som betegnelse på mennesker som ikke er jøder. Ofte brukes det i moderne tid som en nedsettende karakteristikk.Etter rabbanittisk-jødisk religiøs lov (se Halakhá) er en person definert som jøde dersom vedkommende er født av en jødisk mor.


== Referanser ==
Brüssel-Rundschau

Brüssel-Rundschau er en tyskspråklig belgisk avis. Den ble grunnlagt i begynnelsen av 1996, og har siden vokst jevnt.


== Eksterne lenker ==
Brüssel-Rundschau
Budapester Zeitung

Budapester Zeitung er en tyskspråklig ungarsk avis i Budapest. Avisen utgis av Jan Mainka, som ser seg i en brobyggerrolle mellom ikke-ungarsktalende utlendinger og resten av landet. 


== Se også ==
Tyskspråklige aviser utenfor Tyskland


== Eksterne lenker ==
Budapester Zeitung
Páll Guðmundsson

Páll Guðmundsson (født 1959 på Húsafell i det vestlige Island hvor han fortsatt bor) er en islandsk skulptør og kunstner.
Guðmundsson har blant annet sin utdannelse fra Universitet for kunst i Köln i Tyskland, Kölner Hochschule für Angewandte Kunst. Guðmundsson skulpturer direkte ut fra berg som han finner rundt sitt hjemsted Húsafell. Han har blant lagt skulpturer av ansiktene til den tyske komponisten Johann Sebastian Bach, den islandske og internasjonale popstjernen Björk og den islandske forfatteren Þór Vilhjálmsson. Han gjorde også minnemonumentet over det tragiske dødsfallet til den islandske opplysningsforfatteren og filologen Eggert Ólafsson og hans hustru Ingibjørg Guðmundsdóttir som ble avduket i 1998 utenfor Ingjaldshóll.
Guðmundsson har også en karriere som musiker med sitt spesielle instrument som er en harpe lagd av steiner, og har med det turnert med det islandske bandet Sigur Rós.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Páll Guðmundsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Páll Guðmundsson på Discogs 
(en) Páll Guðmundsson på MusicBrainz
Nonsens

Nonsens er en sammensetning av «non» (ikke) og «sense» (fornuft). Det er synonymt med vrøvl, tull, tøys og vås og betegner en uttalelse eller påstand uten fornuftig mening.
Når noen i en diskusjon anser at en ytring ikke er logisk eller er i overensstemmelse med en viss (ofte subjektiv) ideologi kan ordet nonsens bli brukt i nedsettende og fornærmende argumentasjonsteknikk.


== Vitenskap ==
Filosofisk og vitenskapelig  stilles imidlertid strengere krav til hva som kan anses å være nonsens, og det kan være meget vanskelig å definere noe som nonsens uten inngående analyse. Nonsens anses å være kjernen i kritikken av pseudovitenskap og kvasifilosofi.
Da Albert Einstein lanserte sin relativitetsteori ble den av mange betraktet som stridende mot fornuften og til og med forkastet av nazistene av rasepolitiske grunner som jødisk nonsens.


== Poesi ==

Omvendt kan det som overflatisk sett betraktes ved nærmere analyse vise seg å være fornuft. Dikteren Emily Dickinson skrev at «mye galskap er den guddommeligste fornuft for det skarpe øye» (fritt oversatt). 
Nonsensdikt kan være et mer uskyldig uttrykk for «ikke-fornuft» og av og til ha til konstruktiv hensikt å utfordre logikk og etablerte forestillinger. Fra dette perspektiv er «det fornuftige» en mulig hindring for fantasien. Et eksempel på dette er diktet Jabberwocky av Lewis Carroll.
Den britiske tegneren og forfatteren Edward Lears populære «Book of Nonsense» ble opprinnelig utgitt i 1846. Den inneholder humoristiske tøysevers og limericker som minner om barneregler, og anses som opphav til nonsenssjangeren i engelsk litteratur.


== Se også ==
Forskning
Vitenskap
Vitenskapelig metode
Poesi
Intelligent design


== Eksterne lenker ==
Vitenskap og nonsens
Polar Park

Polar Park, er verdens nordligste dyrepark, beliggende i i Bardu kommune i indre Troms.Parken åpnet 18. juni 1994, og baserer seg på å vise fram dyr i sine naturlige omgivelser. Dette innebærer at hver art får mye plass. 
Polar Park er siden sommeren 2013 ett av tre Besøkssenter rovdyr i Norge, autorisert av Miljødirektoratet.

Elg
Hjort
Moskusfe
Rein
Ulv
Gaupe
Jerv
Brunbjørn
Fjellrev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Polar Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marie Taglioni

Marie Sophie Taglioni (født 23. april 1804 i Stockholm i Sverige, død  22. eller 23. april 1884 i Marseille) var en av romantikkens viktigste dansere og den første danseren som brukte tåspissko. Hun ble kjent i 1832 da faren hennes, Filippo Taglioni, koreograferte balletten Sylfiden (La Sylphide) til henne. Det var i dette stykket hun først brukte tåspissko. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marie Taglioni var datter av den italienske danseren og koreografen Filippo Taglioni og den svenske danseren Sophie Karsten, som i sin tur var datter av sangeren Christopher Christian Karsten og den polske skuespilleren Mariane Sophie Stebnowska.


=== Danser ===
Taglioni ble den romantiske balletts første store stjerne. Hun regnes som den første mester av spissdansen, altså dans på tåspissene. Hennes verdenskarriere tok til da hun i 1832 opptrådte i Parisoperaen i balletten La Sylphide av Jean Schneitzhoeffer. Koreografen var hennes egen far, Filippo Taglioni.
Den 18. september 1832 giftet hun seg i London med Jean-Pierre Victor Albert Gilbert de Voisins (død 1863). De fikk to barn: Marie (1835–1901, gift med Alexander Troubetzkoy, 1813–1889) og Georges-Philippe (1843–1893, gift med Sozonga Ralli, død 1906 i Paris).
Taglioni forlot i 1837 Ballet de l’Opéra de Paris og ble medlem av den keiserlige ballett basert i St. Petersburg i Russland. Etter sin siste forestilling i Russland, i 1842, mens populariteten hennes var på topp, ble et par av hennes gamle tåspissko solgt for to hundre rubler, visstnok for å bli kokt, servert med saus og spist av en gruppe tilhengere.I juli 1845 danset hun med Lucile Grahn, Carlotta Grisi og Fanny Cerrito i Jules Perrot's Pas de Quatre, en ballett som var ypperlig illustrative for Taglionis eteriske kvaliteter som ble presentert i Alfred Edward Chalons litografiske trykk.Taglioni sluttet som profesjonell danser i 1847. Etter det bosatte hun seg i Venezia i Italia. Hun var med på å innføre et strengere regime ved operaen i Paris, og var jurymedlem i den aller første corps de ballet-konkurransen. Senere lærte hun bort sosial dans, og hadde noen få ballettelever. Den mest kjente er Emma Livry. Taglioni koreograferte sitt eneste verk, «Le Papillion», til Livry, men Livry omkom i 1863 da hennes kostyme ble antent av en gasslampe. 
Johann Strauss komponerte Marie Taglioni Polka til Taglioni.
Hun ble begravet på Cimetière de Montmartre.


== Bibliografi ==
Marie Taglioni, Souvenirs. Le manuscrit inédit de la grande danseuse romantique, édition établie, présentée et annotée par Bruno Ligore, Gremese, 2017.
Madison U. Sowell, Debra H. Sowell, Francesca Falcone, Patrizia Veroli, Icônes du ballet romantique. Marie Taglioni et sa famille, Gremese, 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi i Nordisk Familjebok
Omtale hos Life in Italy
Nederlands Muziek Instituut: Marie Taglioni (1804–1884): A life on toe tip
Cecchetti-metoden

Cecchetti-metoden er en form for ballettinstruksjon som ble utviklet Enrico Cecchetti (1850–1928). Metoden består av et treningsystem med særlig oppmerksomhet på anatomi innenfor teknikkene av klassisk ballett, og søker å utvikle de vesentligste karakterstikker for dans gjennom et strengt treningsregime. Hensikten er for studenten å lære og danse ved å studere grunnleggende prinsipper for bli selvstendig framfor å etterligne bevegelsene som blir utført av instruktøren.
Metoden skiller seg fra andre typer klassisk ballett ved at den redusere danserens trening til mer presis tilnærming. Metoden består av et fast regime med bestemte øvelser for hver dag i uken. Dette sikrer at ulike trinn blir øvet på i planlagte sekvenser og at hver del av kroppen jobber like mye. Hver øvelse er utført både til høyre og til venstre, man starter med en side den en uke og den andre siden den neste uke. Som med alle teknikker lærer metoden elevene å koordinere bevegelse for føtter, ben, armer og hode, og ikke oppdelt, men i relasjon til hele kroppen, for å utvikle en følelse av grasiøse linjer. For Cecchetti-metoden er det viktig trinn ble gjort og utført korrekt én gang framfor ti slurvete ganger.
Cecchetti-metoden er klassisk i sitt fokus på linjer uten ekstravaganse eller masete bevegelser. Metoden inkluderer et fullt vokabular av bevegelser, nærmere førti adagioer, laget av Cecchetti for å utvikle og vedlikeholde danserens ferdigheter. Den er spesielt kjent for sine åtte port de bras.


== Eksterne lenker ==
Cecchetti Ballet Arkivert 20. april 2010 hos Wayback Machine.
Royal Academy of Dance

Royal Academy of Dance er en ballettskole i England som har en egen stilart og metode. Den ble grunnlagt i 1920 av en gruppe profesjonelle dansere. Royal Academy of Dance har over 15 000 medlemmer i 82 land. Det finnes flere trinn i systemet som bestemmer om en danser er flink nok til å lære bort RAD metode, eller er profesjonell danser.


== Eksaminasjoner ==
Royal Academy of Dance tilbyr eksaminasjoner i alle gradene fra Pre-Primary til Advanced 3. Det er med eksaminatorer fra hele verden. 


== Eksterne lenker ==
Royal Academy of Dance, offisielt nettsted
Charity Commission pages Arkivert 8. januar 2011 hos Wayback Machine., inkludert årsrapporter
Sosialistisk Kor

Sosialistisk Kor eller Sos-Kor er sangkor der reportoiret er av sosialistisk profil.
I Trondheim ble Sos-Kor (rundt 30 sangere) etablert 1975, og har bl.a. utgitt I all vår nakenhet med tekster av Arild Nyquist og Lars Martin Myhre (1998), medvirket på Arild Nyquists I sans og samling (1999), samt med sin dirigent Tone Åse på 1990-tallet i større grad forsøkt et improvisatorisk uttrykk.
Sos-Kor i Oslo ble etablert samtidig (1975).  De rundt 60 sangere har som sitt høydepunkt, fremførelsen av Pablo Neruda sitt verk, Canto General (1944).  I 2004 satte de opp Bertol Brechts Forandre verden, den trenger det – Brecht i vårtid, med tekster av Kurt Weill og Hanns Eisler. Dirigent er Per Arne Olsen.
I Oslo fant man også «Vestkanten Sosialistiske Kor», etablert 1979, nedlagt 28. mars 2009.
Tromsø Sosialistiske kor eksisterte i perioden 1993-1997.


== Eksterne lenker ==
Sosialistisk kor i Oslos hjemmeside
Biafra

Biafra, offisielt Republikken Biafra, var en utbryterstat sørøst i Nigeria. Den eksisterte fra 30. mai 1967 til 15. januar 1970. Staten var oppkalt etter Biafrabukta. Innbyggerne var for det meste iboer som ledet løsrivelsen på grunn av økonomiske, etniske, kulturelle og religiøse spenninger blant de forskjellige folkene i Nigeria. Opprettelsen av staten var en av flere komplekse grunner til utbruddet av den nigerianske borgerkrigen, også kalt biafrakrigen.
Land of the Rising Sun var landets nasjonalsang, og staten ble formelt anerkjent av Gabon, Haiti, Elfenbenskysten, Tanzania og Zambia. Andre stater som ikke offisielt anerkjente landet, men ga det støtte og bistand, var Israel, Frankrike, Portugal, Rhodesia, Sør-Afrika og Vatikanstaten. Biafra mottok også bistand fra ikke-statlige aktører som Joint Church Aid, C.S.Sp. i Irland, Caritas, MarkPress og amerikanske Catholic Relief Services. Norges Røde Kors og Kirkens Nødhjelp gav også bistand under krigen.Etter to og et halvt år med krig, hvor rundt én million sivile mistet livet i krigshandlinger eller hungersnød, ble Biafra enige om en våpenhvile med Nigerias regjering, og Biafra ble gjeninnlemmet i Nigeria.


== Referanser ==
Hønsehus

Hønsehus er en liten gårdsbygning beregnet på å beskytte høns mot vinterkulde og snø, samt angrep fra mindre rovpattedyr (rødrev, mår, røyskatt). Vanligvis utstyrt med en lukkbar luke litt oppe på veggen og en hønsestige ut til hønsegården – et inngjerdet område hvor hønsene kunne gå fritt.
Innvendig var der rugekasser, der det både var meningen at alle hønene skulle legge eggene sine,og rugehøs skulle ligge på kyllingegg. Der ble vanligvis lagt fram en rund stein i passe størrelse, eller et egg av porselen for å lokke hønsene til å legge flere ekte egg i det kunstige reiret. Frittgående høns la imidlertid eggene der det passet dem. Barna på gården hadde som daglig plikt å lete opp eggene, slik at de ikke skulle bli for gamle. «Nattparkeringen» var på vaglet: en vannrett stang eller flere på tvers over rommet som surrogat for villhønsenes overnatting på greiner.
I nyere tid er hønsehus blitt fabrikkbygg med spesialisert produksjon av enten egg eller kyllinger. Frittgående høns finnes nå kun i sammenheng med småbruk der eggene enten er til eget forbruk, selges som «gårdsegg» eller økologiske egg.
Noen steder i landet klarte man seg uten eget hus til hønsene. Høner og sauer trives godt sammen, og hønsene kan bo i sauefjøset. 


== Se også ==
Økologisk landbruk
Eggproduksjon
Småfe

Småfe er et fellesnavn for de mindre husdyrene i norsk landbruk:  

Sau – produsent av fåre- og lammekjøtt samt ull.
Geit – produsent av geitemelk og indirekte til geitost.
Begge arter er nøysomme i kosten og spiser vekk mange spirer til busker og trær. I beste fall bidrar de til vedlikehold av gammelt kulturlandskap. I verste fall holder de tilveksten så lav at de etterlater seg en ørken. Dette er en av mange teorier vedrørende utbredelsen av Sahara.
Julie Dahle Aagård

Julie Dahle Aagård (født 30. desember 1978 i Flatanger) er en norsk sanger, utdannet sangpedagog ved Jazzlinja (NTNU) i 2002.Hun har også vært aktiv i scenefaget, først i hennes egen kabaret, Julie, heilt ålein (1998), senere i Lady Arbuthnott på Sunndalsøra, Mack & Mabel på Hedmark Teater og Havet legg aldri stilt (Norveg).  Hovedrolle på Det Norske Teatret i oppsetningen Piaf (2005) og i juni 2010 som trellen Anna i det historiske spillet Håkon og Kark (Korsvikaspillet) på Lade i Trondheim.
Første utgivelse var soloplaten Det klaraste lyset, laget av Åge Aleksandersen, og urfremført under ski-VM 1997 i Trondheim (Norske Gram, 1997).   Hun ga også ut Goodnight stranger (Jo Vestly Produksjon, 2001).  Hun er med i Ketil Gutviks Gutvik 5, bandet Cannonballs, samt Reggae Kings.
Hun var frontfigur i kvintetten Subtonic fra 2003, der hennes tekster figurerer på utgivelsen In this house.  I noen år har hun turnert med Trondheim Voices. I 2009 kom hun ut med albumet Stumpin' Feet som ble nominert til Spellemannprisen 2009 i kategorien kvinnelig artist.


== Utgivelser ==
Det klaraste lyset, 1997
Stompin' Feet (2009)
Lauvet (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julie Dahle Aagård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Julie Dahle Aagård på Internet Movie Database 
(no) Julie Dahle Aagård hos Sceneweb 
(en) Julie Dahle Aagård på Discogs 
(en) Julie Dahle Aagård på MusicBrainz 
(en) Julie Dahle Aagård på Songkick 
(en) Julie Dahle Aagård på Myspace
Fjærkre

Fjærkre, også kalt fjærfe og fjørfe, er et fellesnavn for visse tamme fugler i hobby- og landbrukssammenheng. Med fjærkre forstås ifølge Mattilsynet høns, kalkuner, gjess, ender, rapphøns, strutsefugler (Ratitae), vaktler, fasaner, perlehøns og duer, samt rugeegg fra disse.


== Norge ==
Opplysningskontoret for egg og hvitt kjøtt arbeider med markedsføring og informasjon på vegne av bransjen i Norge. Arbeidet finansieres av en såkalt omsetningsavgift og disse midlene administreres av Landbruksdirektoratet. Opplysningkontoret hadde tidligere navnet Opplysningskontoret for egg og fjørfekjøtt. Kontoret definerer hvitt kjøtt som kjøttprodukter fra kylling og kalkun.


== Referanser ==
Rudiment

Rudiment er et bygningstrekk ved kroppen som ligger igjen fra en tidligere periode, og som ikke lenger har den opprinnelige rollen. Haleben, store hjørnetenner (spesielt røttene) og at avstanden mellom stortå og "peketå" er noe større enn mellom de andre tærne (fra da vi hadde gripetær) er eksempler på rudimenter. Vi finner også rudimenter hos dyr. F.eks har både hvaler og kvelerslanger rester av hofteben og baklemmer. Rudimentære organer kan få ny funksjonell betydning. Et eksempel på det sistnevnte er strutsens fjærkledde stumper som blant annet hjelper med å styre kroppens bevegelser.