jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Deep Blue Sea

Deep Blue Sea er en skrekkfilm fra 1999 om genmodifiserte haier. I 2018 kom en oppfølger til filmen: Deep Blue Sea 2.


== Handling ==
På en avsidesliggende, topphemmelig, konstruert øy kalt «Aquatica» leter en gruppe forskere etter en behandlig for Alzheimers. En av dem, Dr. «Susan McCallister» (Saffron Burrows), bryter de etiske kodene og genmodifiserer tre makohaier for å forsøke å øke hjernekapasiteten deres nok til at forskerne kan høste vevet som kan benyttes som en kur mot Alzheimers. Uheldigvis gjør den økte hjernekapasiteten haiene også smartere, raskere og farligere. «Aquatica»s finansielle støttespillere er skeptiske og nervøse til prøvene som blir gjort, og de sender en fra firmaets ledelse (Samuel L. Jackson) til øya.
For å kunne bevise at forskningen nytter greier forskerne å fjerne litt av hjernevevet fra den største haien. En ulykke fører imidlertid til en rekke begivenheter som gjør at haiene kan rømme, samt at den interne strukturen i øya blir oversvømt. Haiene kan således komme seg inn i boligkvarteret der forskerne holder til, og jakte på mennesker. Forskergruppen må komme seg ut av det synkende forskningssenteret og unngå å bli drept, uten å la haiene nå åpent hav.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Deep Blue Sea på Internet Movie Database 
(no) Deep Blue Sea hos Filmfront 
(sv) Deep Blue Sea i Svensk Filmdatabas 
(da) Deep Blue Sea i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Deep Blue Sea på Allociné 
(nl) Deep Blue Sea på MovieMeter 
(en) Deep Blue Sea på AllMovie 
(en) Deep Blue Sea på Turner Classic Movies 
(en) Deep Blue Sea på Rotten Tomatoes 
(en) Deep Blue Sea på Metacritic
Arash Talebinejad

Arash Talebinejad (født 25. mars 1981) i Bandar, Iran er en Iransk/svensk fotballspiller av iransk herkomst. Talebinejad er angrepsspiller på Brommapojkarna og kom til klubben fra Tromsø IL foran 2007-sesongen. Han gikk til Tromsø fra AIK før 2006-sesongen etter å ha kommet i klammeri med trenerapparatet,og prøvespilte for Stabæk før han gikk til Tromsø. Han har tidligere spilt for Borås AIK, Brämhults IK, IF Elfsborg, Västra Frölunda IF, AIK og Tromsø IL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arash Talebinejad – Transfermarkt 
(en) Arash Talebinejad – FootballDatabase.eu 
(en) Arash Talebinejad – Soccerway 
(en) Arash Talebinejad – FBref
Stereo (romsonde)

Stereo består av to amerikanske ubemannede romsonder som sammen skal observere solen og solvinden på to ulike posisjoner i rommet.
Romsondene ble skutt opp 26. oktober 2006.
STEREO (Solar TErrestrial RElations Observatory) er den tredje romsonden i NASAs Solar Terrestrial Probes-program (STP). Denne to år lange ferden vil sørge for et unikt og revolusjonært syn på sol–jord-systemet. De to nesten identiske sondene, én plassert foran jorden i dens bane, den andre bak jorden, vil spore bølgene av energi og masse fra solen mot jorden, samt avsløre 3D-strukturen av masse i coronaene, og hjelpe med forståelsen av hvordan disse skjer.
STEREO vil også gi forvarsler på energi og masse som er på vei mot jorden, og vil dermed være et viktig ledd i kjeden av romvær-romsonder.


== Eksterne lenker ==
Om STEREO hos NASA
Gulfluer

Gulfluer (Chyromyidae) er en liten familie av fluer, som som oftest er gule på farge. Bare én art ser ut til å være funnet i Norge, men siden det er kjent fem arter fra Sverige er det sannsynlig at vi har noen flere.


== Utseende ==
Fluene er knøttsmå til middelsstore (0,5-8 mm), vanligvis gulaktige. Kroppen har blek hårkledning og vingene er klare. Brystet (thorax) er noe avflatet på ryggsiden, tett kledt med bleke hår og børster. Vingene er ganske store og klare. Beina er kraftige uten store børster. Bakkroppen er litt flattrykt, og hannenes ytre kjønnsorganer er store og godt synlige. 
Hodet er rundt med bred panne og middels store fasettøyne. Ved innerkanten av hvert fasettøye er det en til seks, vanligvis tre børster (orbitalsetae). Videre er det på hodet et par kraftige børster mellom punktøynene (ocellarsetae) og tre par børster langs bakkanten av hodet. De midterste av disse (postvertikalsetae) krysser hverandre. Antennene er tre-leddete, de to innerste leddene er ganske små, det tredje rundt med en ganske lang, fint hårete antennebørste (arista) festet på oversiden nær roten. De har ikke noen enkelt, kraftig kinnbørste (vibrissa), men gjerne to omtrent like store børster ved kinnets fremkant.
Larvene har ikke blitt beskrevet.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse fluene, men det er trolig at de lever av dødt, råtnende materiale (saprofage). De voksne fluene kan man ofte finne på blomster. 
Chyromyider har blitt klekket fra fuglereir, møkk, småpattedyr-huler, flaggermus-guano i huler, død ved og råtnende vegetasjon. Man regner ikke disse fluene som skadelige, men en art kan forekomme i store mengder i vinduer.


== Systematisk inndeling ==
Chyromyidenes næreste slektningen er trolig familien springfluer.

Tovinger, Diptera
Høyere fluer, Cyclorrhapha
Schizophora (Acalyptrata)
Sphaeroceroidea
gulfluer Chyromyidae
Aphaniosoma Becker, 1903  – tallrike arter i varme strøk, nord til Mellom-Europa
Chyromya Robineau-Desvoidy, 1830
Chyromya femorellum (Fallén, 1820) – funnet i Sverige
Chyromya flava (Linnaeus, 1758) – funnet i Sverige
Chyromya oppidana (Scopoli, 1763)  – funnet i Sverige
Gymnochiromyia Hendel, 1933
Gymnochiromyia flavella (Zetterstedt, 1848)  – funnet i Norge
Gymnochiromyia inermis (Collin, 1933)  – funnet i Sverige
Somatiosoma Frey  – bare i Afrika


== Referanser ==


== Kilder ==
Wheeler, T.A. 1998. Family Chyromyidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 457-461. Science Herald, Budapest.
Nettressursen Fauna Europaea.


== Eksterne lenker ==
(en) gulfluer i Encyclopedia of Life 
(en) gulfluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulfluer hos Artsdatabanken 
(sv) gulfluer hos Dyntaxa 
(en) gulfluer hos Fauna Europaea 
(en) gulfluer hos Fossilworks 
(en) gulfluer hos Fossilworks 
(en) gulfluer hos ITIS 
(en) gulfluer hos NCBI 
(en) Kategori:Chyromyidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chyromyidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Mars Express

Mars Express er en europeisk ubemannet romsonde som går i bane rundt Mars og observerer planeten. Den er ESAs første Mars-sonde. Den ble skutt opp 2. juni 2003, og har kretset i bane rundt Mars siden 25. desember 2003. Mars Express brakte med seg en liten landingskapsel, kalt «Beagle 2», som landet på Mars den 26. desember 2003 for å lete etter liv. Ingen signaler ble mottatt fra Beagle 2 etter landingen.


== Mål ==
Fra Mars-bane skal Mars Express undersøke overflaten og atmosfæren på Mars. 
Romsonden skal lete etter:

tegn etter vann, ned til noen km under overflaten
kartlegge overflaten på Mars mer nøyaktige enn noen gang tidligere (i farger og stereo)
bestemme den detaljerte sammensetningen av overflaten
bestemme tettheten og sammensetningen av atmosfæren
studere hvilken påvirkning solvinden har på planeten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mars Express – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fakta om Mars Express (engelsk)
Saprofager

Saprofager (detritivorne) brukes som betegnelse på dyr (særlig om insekter) som spiser dødt, organisk materiale i hele eller deler av sin livssyklus. 
Slikt materiale kan være åtsel av små eller store dyr, råtnende planterester, død ved, død sopp og møkk. 
Ikke alle dyr som finnes i slike miljøer er saprofager, mange er rovdyr eller parasitter som lever av saprofagene. En stor del av sparofagenes ernæring består vanligvis av bakterier, sopp og andre mikroorganismer som vokser på det råtnende materialet. 
Saprofager finnes innen de fleste insektgrupper, særlig på larvestadiet, og hos noen edderkoppdyr, som midd. Særlig vanlig er denne levemåten mellom larvestadiene til fluer og biller.
7. serierunde i Tippeligaen 2006

7. serierunde i Tippeligaen 2006 startet fredag 12. mai klokken 18:00 med Vålerenga mot Lillestrøm. Runden avsluttet lørdag 13. mai med fem kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00.


== Fakta ==


== Referanser ==
Yeardley Smith

Martha Maria Yeardley Smith (født 3. juli 1964), uttales /'jɑrdli/) er en amerikansk skuespiller og stemmen til Lisa Simpson i serien The Simpsons.


== Biografi ==
Martha ble født i Paris i Frankrike, men vokst opp i Washington, DC. Hun er datteren til journalisten Joseph Smith.
I tillegg til å være stemmen til Lisa er Smith av og til andre stemmer i Simpsons. Hun har også vært i andre serier slik som Dharma & Greg, Disney Channels Phil of the future og Square One. Hennes filmkarriere kan referere til filmer slik som The Legend of Billie Jean, Maximum Overdrive og As Good as It Gets. Sistnevnte er nesten en Simpsonsfilm; nesten alle av mannskapet til Simpsons er med i filmen.
Yeardly innrømmet i The Jane Pauley Show at hun hadde slitt med bulimi i over 25 år. Hun har hatt roller med bulimi opp gjennom karrieren, blant annet Lisa i Simpsons.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Yeardley Smith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yeardley Smith på Internet Movie Database 
(sv) Yeardley Smith i Svensk Filmdatabas 
(fr) Yeardley Smith på Allociné 
(en) Yeardley Smith på AllMovie 
(en) Yeardley Smith hos Turner Classic Movies 
(en) Yeardley Smith hos The Movie Database 
(en) Yeardley Smith hos Internet Broadway Database 
(en) Yeardley Smith på Discogs 
(en) Yeardley Smith på MusicBrainz 
(en) The Simpsons Archive-intervju
1080° Snowboarding

1080° Snowboarding (japansk: テン・エイティ　スノーボーディング, Ten Eiti Sunōbōdingu) er et snowboardspill til Nintendo 64 utviklet og utgitt av Nintendo. Spillet har fått en etterfølger på Nintendo GameCube ved navn 1080° Avalanche.


== Eksterne lenker ==
(en) 1080° Snowboarding hos MobyGames 
(en) 1080° Snowboarding på Internet Movie Database 
(en) 1080° Snowboarding hos Giant Bomb 
(en) 1080° Snowboarding hos Internet Game Database
Tor Eystein Øverås

Tor Eystein Øverås (født 17. juli 1968 på Finnsnes) er en norsk forfatter og litteraturkritiker. 


== Bakgrunn og arbeid ==
Tor Eystein Øverås har hovedfag i litteraturvitenskap fra Universitetet i Bergen, og har vært student ved Skrivekunstakademiet i Bergen. Fra 1998-1999 var han redaktør for litteraturtidsskriftet Vinduet og han har vært litteraturkritiker i avisene Morgenbladet og Klassekampen, og ble kåret til Årets litteraturkritiker 2010. Øverås bor i Berlin og Gildeskål.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Tor Eystein Øverås i BIBSYS
Tittelløs –  roman (1993)
Fortelleren – roman (1996)
Til: en litterær reise –  roman (2005)
Livet! Litteraturen! : 56 forsøk og forslag : kritikk 2006-2009 – (2009)
I dette landskap –  essays og artikler (2012)
Hva er et essay? –  (2014) ISBN 9788205475632


== Priser og utmerkelser ==
Havmannprisen 2005, for Til: en litterær reise.
Årets litteraturkritiker 2010


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Tor Eystein Øverås i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Drakefisker

Drakefisker er flere arter giftige fisk, i slektene Pterois og Dendrochirus. Alle er skorpionfisker.
Drakefisker er rovfisk. Når de jakter, avskjærer de byttet med sine store finner, og sluker det deretter. Drakefiskene hører hjemme i den indopasifiske regionen. De kan gjenkjennes på sine ekstremt lange og piggete ryggfinner, og har et stripete utseende, rødt, brunt eller svart på hvitt. De er tilgjengelige i akvariehandelen, men giften i piggene er ekstremt smertefull, og drakefisk anbefales derfor kun til den forsiktige akvaristen.
De er hardføre og sykdomsresistente fisk, men det har ikke blitt rapportert om at noen har klart å ale dem opp i akvarium.
Skorpionfisker

Skorpionfisker er en stor gruppe med flere hundre fiskearter. Gruppen omfatter mange av verdens giftigste arter. 
Visse arter, som drakefiskene, er attraktive så vel som farlige, og etterspurt i akvaristikken.


== Slekter ==

Brachypterois
Drakefisker (Dendrochirus)
Drakefisker (Pterois)
Ebosia
Idastion
Iracundus
Neomerinthe
Parascorpaena
Parapterois
Phenacoscorpius
Pontinus
Pteroidichthys
Pteropelor
Rhinopias
Scorpaena
Scorpaenodes
Scorpaenopsis
Sebastapistes
Taenianotus


== Litteratur ==
Nelson, Joseph S. (2006). Fishes of the World (4 utg.). Edmonton. ISBN 0-471-25031-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Skorpionfisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Skorpionfisker hos ITIS 
(en) Skorpionfisker hos NCBI 
Scorpaeninae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Scorpaenidae - Scorpionfishes or rockfishes - FishBase
(en) Om Scorpaenidae Arkivert 14. februar 2006 hos Wayback Machine. på Animal Diversity Web.
Tyrihjelm

Tyrihjelm (Aconitum septentrionale) er en høy, flerårig urt i soleiefamilien. Den vokser i rasmarker, vierkratt og bjørkeskog til fjells, og i nordvendt granskog  i lavlandet. Den er et medlem av de frodige høystaudeengene i fjellet sammen med turt, ballblom, mjødurt, skogstorkenebb og kvitsoleie. Blomstene er som regel fiolette, men kan en sjelden gang være (gul)hvite.
Denne planten har en eiendommelig utbredelse. I Norge finnes den fra Bykle i Setesdal til Tjeldsund og Arnøya i Troms og Finnmark. I Nordland går den ut til kysten, men sør for Trondheimsfjorden har utbredelsen en vestgrense i de indre fjordstrøk. Den norske utbredelsen henger sammen med forekomsten i Midt-Sverige. I Finland finnes arten bare noen få steder helt i øst, og den er også sjelden i Nordvest-Russland. Øst for Ladoga og Onega blir den vanlig igjen, og man finner den østover til Sibir, Mongolia og Nord-Kina.Tyrihjelms utbredelse er sammenfallende med utbredelsen til dens viktigste pollinator, lushatthumla. Dette skyldes trolig koevolusjon: For å få tak i nektaren i blomstene må pollinatoren ha svært lang tunge siden nektaren finnes i øvre ende av de to nektariene (nektarutskillings- og nektaroppsamlingsorgan) i toppen av blomsten. Det er bare to humler i Norge som har lang nok tunge, hagehumle og lushatthumle. Av disse er den siste nesten utelukkende å se på tyrihjelm når denne planten er i blomst. Imidlertid er det mange humler (med kortere tunge) som "stjeler" nektar ved å stikke hull i blomstens øvre deler (sees som små hull). Dermed når "tjuvhumlene" tak i nektaren som finnes i krøllen øverst i nektariet. Humler som samler nektar på denne måten kommer ikke i kontakt med pollenbærere eller arr og bidrar dermed ikke til pollinering. Slike besøk er derfor bortkasta sett fra plantas side.
Planten inneholder det meget giftige alkaloidet lappaconitin. Et avkok av planten har vært brukt som et effektivt lusemiddel, derav det utbredte navnet lushatt på denne plantearten. Ved inntak fører den til kramper, lammelser og døden.  Planten er brukt som hageplante,  og det bør advares mot at barn kommer i kontakt med planten. Barn liker gjerne å ta på planter, og slikke fingrene etterpå.  Dette kan være nok til en alvorlig forgiftning. 
Noen botanikere regner tyrihjelm som en underart av Aconitum lycoctonum. Det vitenskapelige navnet blir da Aconitum lycoctonum subsp. septentrionale. Andre underarter er subsp. vulparia og subsp. neapolitanum, som forekommer i Mellom- og Sør-Europa. Disse underartene har gule blomster. Artsdatabanken velger å opprettholde Aconitum septentrionale som en egen art.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Tyrihjelm i Encyclopedia of Life 
(en) Tyrihjelm i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tyrihjelm hos Artsdatabanken 
(sv) Tyrihjelm hos Dyntaxa 
(en) Tyrihjelm hos ITIS 
(en) Tyrihjelm hos NCBI 
(en) Tyrihjelm hos Panarctic Flora 
(en) Tyrihjelm hos The International Plant Names Index 
(en) Tyrihjelm hos Tropicos 
(en) Kategori:Aconitum septentrionale – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aconitum septentrionale – detaljert informasjon på Wikispecies
Drukning

Drukning er når luftrøret og lungene fylles med væske (ofte vann) slik at oksygenopptaket forhindres og personen eller dyret blir kvalt, men ikke nødvendigvis dør. En sjeldnere form for drukning er når luftrøret lukkes automatisk som et forsvar mot væske i lungene og blokkerer all ferdsel av luft. Dette resulterer i at man kan «drukne» i en ild-kule hvis den er stor nok. Dette kalles tørrdrukning og står for 20% av alle drukningsulykker.
De fleste drukningsulykkene skjer når en bader i sjøer og vann eller når noen bruker båt og er beruset. Drukning skjer også ved dykkeulykker, skipsforlis og annet. Hvis man redder den bevisstløse fra vannet etter kort tid, kan en sette i gang førstehjelp og gjenopplivning i form av hjerte-lunge-redning. Flyteplagg er ofte avgjørende for om en person som havner i vannet overlever viser statistikken.
Det er i gjennomsnitt flest menn som drukner.


== Se også ==
Kvelning
Sjøvettreglene
Badevettreglene


== Eksterne lenker ==
(en) Drowning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk Helseinformatikk om drukning
Norsk Luftambulanse om drukning
Redningsselskapet om sjøvett
Sjø

Sjø er en stor vannansamling i landskapet, enten et hav eller en stor innsjø. Et hav er et sammenhengende område med saltvann. En innsjø består vanligvis av ferskvann. En innsjø er større enn et tjern, en dam eller et vann. En tommelfingerregel er at innsjøer med areal større enn fem kvadratkilometer er en sjø. Ordet sjø brukes også i mange egennavn for store og små innsjøer eller om mindre havområder, for eksempel Nordsjøen, som er den del av Atlanterhavet. Enkelte store innsjøer med saltvann kalles hav, som for eksempel Kaspihavet, verdens største innsjø, og Dødehavet.
Ordet sjø kommer fra det gammelnorske sjór som opprinnelig ble brukt om «innsjø» til forskjell fra marr som betegnet «hav». Ordet kan også brukes om bølge urolig vann og sjøgang, for eksempel grov eller tung sjø eller i uttrykk som brottsjø. Sjø kan dessuten, særlig i ordsammensetninger, betegne en større ansamling av andre stoffer, for eksempel saltsjø, svovelsjø eller ildsjø. Til sjøs betyr «på havet», «i sjøfart» eller «under seilas».


== Se også ==
Innsjø – innsjøer omtalt på norsk wikipedia
Hav – hav omtalt på norsk wikipedia
Vann
Sjøfart
Gunnar Iversen

Gunnar Iversen (født 18. januar 1959) er professor i filmvitenskap ved Carleton University i Ottawa i Canada. Han var professor ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim fra 2001 til 2017. Han har utgitt en rekke bøker og artikler om filmhistoriske emner, og er blant annet en av de faste skribentene som leverer artikler til det norske digitale film- og TV-tidsskriftet Rushprint.Iversen vokste i hovedsak opp på Disen i Oslo. Etter å ha gått Sinsen Gymnas, studerte han videre i Stavanger 1980–82. Etter studietiden i Stavanger, studerte/jobbet han i Stockholm, før han ble ansatt på NTNU i 1992.Gunnar Iversen er en pioner innen tidlig filmhistorie, lokal filmkultur og arkivarbeid. Siden disputasen ved Universitetet i Stockholm i 1992 på en avhandling om den norske filmskaperen Erik Løchen har han forsket og skrevet om emner fra fransk ny bølge film, italiensk neorealisme, krigsfilm, Arne Skouen, Per Høst, norske skuespillerinner i tysk film og nyere tendenser i norsk film med mer. Særlig viktig har hans forskning innenfor norsk film, kortfilm, tidlig kinohistorie og dokumentarfilm vært.
Han leverte viktige bidrag til de store forskningsprosjektene «Levende bilder i Norge» og «Estetiske teknologier 1700-2000». 
Boken Veier tilbake. Filmhistoriske perspektiv (red. Sara Brinch & Anne Gjelsvik), 2009 ble utgitt i anledning Gunnar Iversens 50-årsdag.


== Bibliografi (utvalg) ==
Nærbilder (om norsk film)
Bedre enn sitt rykte (om norsk film)
Blikkfang (om fjernsyn)
Virkelighetsbilder (om dokumentarfilm) (Universitetsforlaget, 2001)
Bidrag om norsk film i antologien Nordic National Cinemas The Cinema of Scandinavia,
Bidrag om norske filmpionerer i antologien Networks of Entertainment - Early Film Distribution 1895-1915
Bidrag om norske filmpionerer i antologien Encyclopedia of the Documentary Film
Bidrag om norsk filmsensur i tidsskriftet Film History
Den norske filmbølgen (Universitetsforlaget, 2010); medforfatter: Ove Solum
Norsk Filmhistorie. Spillefilmen 1911-2011 (Universitetsforlaget, 2011)
Den levende fortiden (Universitetsforlaget, 2016); medforfattere: Tore Helseth og Jan Anders Diesen
Lydbilder (Universitetsforlaget, 2014); medforfatter: Asbjørn Tiller
Rashomon og japansk filmhistorie (Universitetsforlaget, 2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gunnar Iversen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin(no) Publikasjoner av Gunnar Iversen i BIBSYShttps://carleton.ca/filmstudies/people/gunnar-iversen/
Legeme

Legeme (av norr. líkami), kropp og skrott er betegnelser som refererer til menneskets- og dyrs anatomi som et hele, med eller uten hode og lemmer, og både som levende eller død. Legeme kan som begrep også brukes synonymt med uttrykket kjød. Et dødt legeme kan dessuten refereres til som et kadaver (døde dyr) eller lik (døde mennesker), og kadavre av dyr, som fungerer som en kilde til ernæring av levende dyr, kalles gjerne et åtsel.


== Se også ==
Kristi legeme
Kjødets synd


== Eksterne lenker ==

(en) Body – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Øyvor Dalan Vik

Øyvor Dalan Vik (født 2. april 1966) er en norsk forfatter, spaltist, oversetter og filmanmelder. Hun er filmanmelder i Dagens Næringsliv og siden 2006 leder i Norsk Filmkritikerlag. Hun har også siden 1996 vært fast spaltist i Morgenbladet under pseudonymet «Scruella de Ville».
Vik satt i juryen for Nordisk råds filmpris 2008.
Vik har oversatt en rekke bøker til norsk, blant annet flere av amerikanske Bill Brysons humoristiske bøker.
Vik har mellomfag i fransk og sosiologi og grunnfag i kriminologi fra Universitetet i Oslo. I studietiden var hun aktiv i Radio Nova.


== Bibliografi ==
Øyvor Dalan Vik og Anders Ribu: Filmens klassikere, 2008
Ane Farsethås og Øyvor Dalan Vik: Essensielt: Litteraturens og filmens klassikere, 2005
Scruella de Ville (psevdonym), Single, 2001
Scruella de Ville (psevdonym), Single, 2000


== Referanser ==
Indirekte frispark

Innen fotball er indirekte frispark noe som dømmes når noen regler blir brutt. Motstanderlaget får sette ballen i spill igjen med et uhindret spark fra det stedet forseelsen inntraff. De vanligste forseelsene er offside, obstruksjon og stygg munnbruk. 
En enkel regel sier at det skal idømmes indirekte frispark når en spiller begår en forseelse uten å være i fysisk kontakt med en spiller. De to unntakene for dette er hands (direkte frispark uten fysisk kontakt mellom spillere) og obstruksjon (spiller stopper motstander bevisst ved å stille seg i løpebanen).
Det at et frispark er indirekte betyr at det ikke er tillatt å skyte ballen i mål på første berøring ved igangsetting.
Motstanderlaget må ved indirekte frispark (som ved direkte) være 9,15 meter unna ballen når sparket tas. Om dette ikke overholdes får spilleren som ikke fulgte reglementet gult kort og sparket blir tatt på nytt.
Når en spiller sparker ballen som første person etter dommeren har blåst, kan ikke den samme spilleren røre ballen igjen før en motstander eller en medspiller har rørt ballen. Om dette skjer blir det idømt indirekte frispark motsatt vei.


== Retningslinjene for indirekte frispark ==
Et indirekte frispark tildeles motstander hvis målvakten, innenfor eget straffesparkfelt begår en av
4 forseelser :
• bruker mer enn seks sekunder når han kontrollerer ballen med hendene før han frigjør den for
spill
• berører ballen med hendene igjen etter at han har frigjort den for spill og den ikke er berørt av
annen spiller
• tar ballen med hendene etter at den med hensikt er spilt til han fra en medspiller
• tar ballen med hendene etter å ha mottatt den direkte fra et innkast tatt av en medspiller
Et indirekte frispark tildeles motstanderne hvis en spiller, etter dommerens skjønn:
• spiller på en måte som anses som farlig
• stenger en motspiller fra å komme fram
• hindrer målvakten i å frigjøre ballen fra hendene
• begår enhver annen forseelse som ikke tidligere er nevnt i regel 12, hvor spillet stoppes for å
advare eller vise ut en spiller.


== Se også ==
Frispark
Straffespark


== Eksterne lenker ==
NFFs spilleregler