War Resisters’ International

War Resisters' International (WRI) er en internasjonal pasifistisk organisasjon, med tilknyttede organisasjoner i mer enn tretti land. Hovedkvarteret er i London i Storbritannia.


== Historie ==
WRI ble grunnlagt i Bilthoven i Nederland i 1921. Organisasjonen valgte et brukket gevær som sitt symbol, og grunnleggerne vedtok en erklæring som har forblitt uendret: «Krig er en forbrytelse mot menneskeheten. Jeg er derfor fast bestemt på ikke å støtte noen slags krig, og å virke for å fjerne alle grunner til krig».
Mange av grunnleggerne hadde vært involvert i motstanden mot første verdenskrig, blant annet hadde den første sekretæren, Herbert Runham Brown, sittet to år i britisk fengsel som militærnekter. Den sosialistiske internasjonale hadde vedtatt en internasjonal generalstreik mot krig, men denne kollapset raskt. Det ble derfor bestemt å stifte en organisasjon som skulle vie all sin innsats mot krig. I 1923 ble War Resisters League grunnlagt i USA av Tracey Mygatte, Frances Witherspoon, Jessie Wallace Hughan og John Haynes Holmes.
WRIs arbeid har flere former. Det individuelle valget har alltid stått sterkt i organisasjonen, noe som ble understreket allerede i grunnleggelseserklæringens personlige form. Medlemmer i land som har verneplikt nekter å gjøre militærtjeneste, mens andre nekter å betale skatt som støtter militære formål eller å arbeide for selskaper som selger produkter til militæret. I tillegg arrangerer medlemsorganisasjonen kampanjer. Også i disse kan det individuelle engasjementet komme sterkt frem, som ved brenningen av innkallingskort i USA under Vietnamkrigen. 1. desember hvert år publiseres en æresliste over samvittighetsfanger som er fengslet på grunn av motstand for sivil motstand mot krig, hvorav mange er militærnektere. Medlemmene representerer et bredt spekter i samfunnet, både aldersmessig og sosialt, samt at begge kjønn er omtrent like sterkt representert.
Mange av medlemsorganisasjonene har også engasjert seg i opplæring i ikkevoldelig motstand og konfliktløsning. Dette arbeidet har ofte hatt bånd til andre spørsmål, hvor WRI-organisasjoner har bidratt til å fremme ikkevoldelige kampmetoder fremfor fysisk kamp eller sabotasje som potensielt kan skade mennesker. I 1940-årene ble Mahatma Gandhis kamp for indisk uavhengighet en viktig inspirasjonskilde for dette arbeidet.
WRI var svært aktiv i 1930-årene da det gikk mot en ny storkrig i Europa, i 1960-årene i forbindelse med de første kampanjene mot atomvåpen, borgerrettsbevegelsen i USA og den internasjonale bevegelsen mot Vietnamkrigen, og i 1980-årene da nye konflikter brøt ut og vernepliktssystemet kom under angrep i mange land. I 1930- og 1940-årene hjalp WRI opposisjonelle i Francos Spania og Hitlers Tyskland å flykte, og drev hjelpearbeid for ofrene for den spanske borgerkrigen, spesielt foreldreløse barn og enker. WRI-medlemmer i Nederland, Danmark og Norge deltok under andre verdenskrig i organiseringen av ikkevoldelig motstand. Sekretæren i den nederlandske avdelingen ble henrettet ved skyting i desember 1944 for trykking av illegale pamfletter.
Under den kalde krigen arbeidet WRI for militærnektere i østblokken, først individuelt og etterhvert gjennom nettverk. Etter invasjonen av Tsjekkoslovakia i 1968 organiserte WRI protester i hovedstedene i fire Warszawapaktland. I 1980-årene begynte WRI med personlige fredsavtaler, der fredsaktivister i øst og vest erklærte sin lojalitet til felles verdier og motstand mot stats- og militærmaskineriet. Det ble også drevet mye undergrunnsaktivitet, blant annet smugling av pasifistisk litteratur til østblokken og personlige vitnesbyrd til vesten.
I land som har verneplikt har WRI ofte støttet den alternative pressen, og annonsert i media. I 1988 ble en utgave av Weekly Mail i Sør-Afrika inndratt av myndighetene på grunn av en annonse rettet mot verneplikt.
Under flere store konflikter, som den spanske borgerkrigen, andre verdenskrig, Vietnamkrigen og Balkankrigene har WRI vært under stort indre press. En betydelig gruppe innen fredsbevegelsen har sett på konfliktene som forsvarskrig mot en brutal, aggressiv fiende, og mange medlemmer har satt spørsmålstegn ved sin personlige overbevisning om å ikke støtte noen form for krigføring. WRIs viktigste svar på dette har vært å arbeide med å utvikle ikkevoldelige kampmetoder som kan bryte voldsspiralen. I 1971 blokkerte pakistanske tropper det som dengang var Øst-Pakistan, og WRI satte igang «Operasjon Omega» i Bangladesh. Dette var en operasjon som benyttet ikkevoldelig direkte aksjon for å få inn nødhjelp til innbyggerne, og dermed bryte ned effekten av den militære blokaden.
En av WRIs tilknyttede organisasjoner, International Deserters Network (IDN), har bistått personer som har nektet å gjøre tjeneste i krig og som dermed ofte har fått status som desertører. Organisasjonen var blant annet aktiv under Gulfkrigen i 1991 og under Balkankrigene; i sistnevnte konflikt var det et stort antall desertører. IDN bidro også med forsøk i internasjonal ikkevoldelig intervensjon under Balkankrigene, blant annet ved å bistå lokale grupper som arbeidet for menneskerettigheter og fred, og å forene slike grupper fra forskjellige deler av konfliktområdet.


== Organisasjon ==
WRI er et nettverk av medlemsorganisasjoner (se nedenfor). Det holdes en internasjonal konferanse minst hvert fjerde år; de kalles triennaler fordi de opprinnelig ble holdt hvert tredje år.


=== Ledere ===
Siden 1926 har organisasjonen hatt en leder. De som har hatt dette vervet er:

Fenner Brockway (1926–1934)
Lord Ponsonby (1934–1937)
George Lansbury (1937–1940)
Herbert Runham Brown (1946–1949)
Harold Bing (1949–1966)
Michael Randle (1966–1973)
Devi Prasad (1973–1975)
Myrtle Solomon (1975–1986)
David McReynolds (1986–1988)
Narayan Desai (1989–1991)
Jørgen Johansen (1991–1998)
Joanne Sheehan (1998–2006)
Howard Clark (2006– )


=== Medlemsorganisasjoner ===
Forkortelser brukt i tabellen:

S = seksjon (fullt medlem)
A = assosiert organisasjon
AP = assosiert publikasjon


== Eksterne lenker ==
War Resisters' International
WRI archives