jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Maria das Neves

Maria das Neves Ceita Baptista de Sousa (født 1958) er en saotomesisk politiker. Hun var statsminister på São Tomé og Príncipe fra 3. oktober 2002 til 18. september 2004, og var landets første kvinnelige statsminister.
Maria das Neves har arbeidet i finansdepartementet og i Den afrikanske utviklingsbanken. Hun er medlem av Movimento para a Libertação de São Tomé e Príncipe–Partido Social Democrata (MLSTP-PSD) og var fra 1999 til 2000 minister for økonomi, landbruk, fiskerier, handel og turisme. Deretter var hun finansminister fra 2001 til 2002 og minister for industri, handel og turisme i 2002.I oktober 2002 dannet das Neves en koalisjonsregjering og ble den første kvinnelige statsminister i landet. Hun ble i juli 2003 forsøkt avsatt i et statskupp, men de militære kuppmakerne ga opp etter en uke og hun fortsatte som regjeringsleder. I august samme år gikk hun av, men president Fradique de Menezes ga henne fornyet tillit og hun dannet ny regjering. 
I august 2004 gikk hun av som statsminister etter anklager om korrupsjon. Saken kom for retten i 2008. Maria das Neves mente saken var ment å svekke hennes muligheter til å stille som kandidat ved presidentvalget i 2011.


== Referanser ==
Johannes Scotus Eriugena

Johannes Scotus Erigena (født ca. 810, død ca. 877) var en nyplatonsk filosof, poet og teolog fra Irland som oppholdt seg i Frankrike i mer enn 30 år, blant annet ved det franske hoffet.
I sin filosofi var Johannes Scotus Erigena preget av nyplatonismen, skapelsen var noe som fløt fra Gud og som en tilbakegang til Gud. Han betonte betydningen av fornuften, men uten å sette spørsmålstegn ved religionen. Vi kan ikke ha kunnskap om Gud, kun hva Gud ikke er (apofatisk teologi). Han var en fremstående forgjengere til skolastikken og oversatte og skrev til kommentarer til Pseudo-Dionysius’ arbeid i tillegg til at han oversatte verker av Maximus bekjenneren og Gregor av Nyssa.


== Navn ==
Johannes Scotus Erigena er også nevnt som Johannes Scotus Erigena, Johannes Scottus Eriugena, og John the Scot. «Eriugena» er kanskje det mest dekkende etternavnet hans ettersom han selv benyttet det i et manuskript. «Scottus» var en middelaldersk tilegnelse og betyr Gael (dvs galler), og i dette tilfellet irsk (eller skotsk i andre). Skrivemåten «Scottus» har autoritet fra tidlige manuskripter som strekker seg tilbake til det 1000-tallet. Stundom blir han også kalt for «Scottigena» («Gaelicborn» = Gallerfødt) i noen manuskripter.


== Innflytelse ==
Erigenas arbeid utmerker seg med hans frie spekulasjoner og djervheten i måten han har utarbeidet sitt logiske eller dialektiske system for universet. Han markerer en overgangsfase fra den eldre platoniske filosofi til den senere skolastikken. For Erigena er ikke filosofi underlagt teologien, og hans markerte forskjell mellom disse to ble gjentatt ord for ord av de senere skolastikerne, men dens betydning hviler på at forskjellen er fundamental. For Eriugena var filosofi (eller begrunnelser) den første og primitive autoritet, og religion sekundært og avledet fra denne.
Hans innflytelse var større for mystikerne enn for logikerne, men han var ansvarlig for en fornyelse av de filosofiske tankene som hadde vært fraværende i det vestlige Europa etter Boëthius’ død.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stanford Encyclopedia of Philosophy entry
Heather Headley

Heather Headley (født 5. oktober 1974) er en R&B-sanger fra Trinidad og Tobago. Hun vant Tony-prisen og Drama Desk-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal for tittelrollen i Aida.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Heather Headley på Internet Movie Database 
(en) Heather Headley på AllMovie 
(en) Heather Headley hos The Movie Database 
(en) Heather Headley hos Internet Broadway Database 
(en) Heather Headley hos Behind The Voice Actors 
(en) Heather Headley på Discogs 
(en) Heather Headley på MusicBrainz 
(en) Heather Headley på Spotify 
(en) Heather Headley på Songkick 
(en) Heather Headley på Genius — sangtekster 
(en) Heather Headley på AllMusic 
Heather Headley på Twitter 
Heather Headley på Facebook 
Heather Headley på Instagram 
Heather Headley på YouTube 
(en) Heather Headley på Internet Broadway Database
Krigskommissær

Krigskommissær var i Danmark og Norge tidligere tittel for den militære embedsmann som ledet krigskommissariatet i en gitt region. Han var underordnet generalkrigskommissæren.
En krigskommissær hadde det overordnede ansvar for utskrivelsen av militære mannskaper i sitt område. I Norge er hans oppgaver idag overtatt av Vernepliktsverket.


== Referanser ==
Sunbeam

Sunbeam var et britisk bilmerke, registrert som varemerke av John Marston Co. Ltd. fra Wolverhampton, Storbritannia i 1888.  Selskapet lagde først sykler, så motorsykler og fra slutten av 1800-tallet biler.  Selskapet brukte merket på alle tre typer transport.
Etter første verdenskrig endte Sunbeam opp i Sunbeam-Talbot-Darracq eller STD Motors.  Disse gikk konkurs i 1934, og til slutt ble Sunbeam en del av Rootes-gruppen.  Rootes ble senere kjøpt opp av Chrysler.  Den siste Sunbeam ble bygget i 1976.
Merket ble relansert i 2005 med flere modeller på tegnebrettet.  Et selskap jobber med å finne amerikanske forhandlere.


== Modeller ==

Sunbeam-Talbot 90
Sunbeam Alpine
Sunbeam Rapier
Sunbeam Sport
Sunbeam Tiger
Sunbeam Vogue


== Eksterne lenker ==
(en) Sunbeam vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Den nåværende rettighetshaveren til navnet sin hjemmeside (engelsk)
Ludwig Landmann

Ludwig Landmann (født 18. mai 1868 i Mannheim i Tyskland, død 5. mars 1945 i Voorburg i Nederland) var en tysk liberal politiker under Weimarrepublikken. Han tilhørte DDP.


== Liv og virke ==
Landmann var først byråd i fødebyen Mannheim. I 1917 ble han næringsbyråd i Frankfurt am Main, frem til han i 1924 ble valgt til Frankfurts overborgermester. Han var Frankfurts første jødiske overborgermester. Under Landmanns styre fortsatte Frankfurts utvikling til en av Europas ledende metropolområder gjennom byutvidelser og storstilte byggeprosjekter. Han bygget bl.a. Waldstadion og Großmarkthalle. Han var også en av grunnleggerne av HaFraBa-foreningen og dermed en av Autobahns fedre, og slo allerede samme år som han ble valgt til overborgermester fast at Frankfurt trengte en ny lufthavn, noe som senere ledet til byggingen av Frankfurt internasjonale lufthavn.

Gjennom byutvidelsene skapte han seg ikke bare venner. Men Frankfurt ble for en tid Tysklands største by etter areal. Han viktigste prosjekt var å skaffe boliger til alle trengende, og lindre bolignøden i storbyen. Han grunnla Nassauische Heimstätte, en organisasjon som skulle garantere alle en bolig.
Etter kommunalvalget 12. mars 1933 måtte han gå av som overborgermester, og ble etterfulgt av Friedrich Krebs (NSDAP). Landmann forlot da Frankfurt, og slo seg ned i Berlin. 
På grunn av sin jødiske rasetilhørighet ble han utsatt for stadig sjikane, og hans pensjonsutbetalinger ble for en tid stoppet. I 1939 emigrerte han til Nederland, hans kones fødeland. Her ble han fra 1940 holdt skjult av slektninger og venner. I 1945, kort før krigens avslutning, døde han gammel og underernært i Nederland, en av de mange ofre for sultvinteren 1944-45.
Gaten Ludwig-Landmann-Straße i bydelen Praunheim i Frankfurt er oppkalt etter byens tidligere overborgermester. Et portrett utført av maleren Wilhelm Runze henger i vandrehallen foran rådssalen i det gamle «romerske» rådhuset, Römer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dieter Rebentisch: Ludwig Landmann. Frankfurter Oberbürgermeister der Weimarer Republik, Wiesbaden 1975.
«Landmann, Ludwig.» I: Karl Otto Watzinger: Geschichte der Juden in Mannheim 1650–1945. Kohlhammer, Stuttgart 1984, s. 115–116. ISBN 3-17-008696-0.
(de) Dieter Rebentisch: «Landmann, Ludwig.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 13, Duncker & Humblot, Berlin 1982, ISBN 3-428-00194-X, s. 504 (digitalisering).
Kristoffer Paulsen Vatshaug

Kristoffer Paulsen Vatshaug (født 3. juni 1981) er forsvarsspiller i fotball fra Levanger, som spilte for Molde fra 1. januar 2008. Han vant Tippeligaen 2011 med Molde.
Han spiller høyreback, og har tidligere spilt for Sverre, Steinkjer, Levanger, Bodø/Glimt og Start. Han spiller i utgangspunket høyreback, men ble i 2011-sesongen omskolert til midtstopper grunnet skadesituasjonen i Molde. Denne oppgaven taklet han, og han ble førstevalget på stopperplass sammen med Vegard Forren i en sesong som endte med seriemesterskap for Vatshaug og MFK.
Han har spilt åtte U-landskamper for Norge.
Paulsen har skrevet under på en avtale som holder ham på Aker Stadion ut 2011.6. november 2011 ble han tildelt MOT-prisen av NISO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristoffer Paulsen Vatshaug – Transfermarkt 
(en) Kristoffer Paulsen Vatshaug – Soccerway 
(no) Kristoffer Paulsen Vatshaug – Norges Fotballforbund 
(en) Kristoffer Paulsen Vatshaug – FBref 
(es) Kristoffer Paulsen Vatshaug – as.com
Schloss Friedrichstein

Schloss Friedrichstein var et slott i kretsen Königsberg-Land i Pregeldalen, omkring 20 km. øst for Königsberg i Østpreussen. Det lå i kirkesognet Löwenhagen. Fra 1666 tilhørte slottet og fideikommisset grevene av Dönhoff. Slottet ble oppført av grev Otto Magnus von Dönhoff mellom 1709 og 1714 etter planer av Jean de Bodt og under ledelse av John von Collas. Slottet brant 1945 ned og ruinene ble stort sett ødelagt av sovjeterne i 1958. Den kjente journalisten grevinne Marion Dönhoff ble født på Schloss Friedrichstein i 1909.

		


== Referanser ==
John Roberts

John Glover Roberts jr. (født 27. januar 1955) er justitiarius i USAs føderale høyesterett. 
Roberts ble nominert av president George W. Bush 19. juli 2005 til å etterfølge Sandra Day O'Connor etter at hun kunngjorde sin avgang. Etter høyesterettsjustitiarius William Rehnquist død 3. september og før senatshøringene var kommet igang, ble imidlertid Roberts nominert som justitiarius etter Rehnquist. Harriet Miers ble deretter nominert til å overta etter O'Connor, men den 27. oktober ba Miers president Bush om å trekke hennes kandidatur, noe han like etter godtok. Fire dager senere nominerte Bush Samuel Alito, en føderal dommer, til å overta etter O'Connor.
Senatet godkjente Roberts' utnevnelse 29. september 2005. I en alder av 50 år ble han den yngste høyesterettsjustitiarius på over 200 år.
Roberts ble født i Buffalo i New York og vokste opp i Indiana. Han ble uteksaminert fra Harvard Law School i 1979. Fra 1980 til 1981 var han juridisk utreder for høyesterettsdommer Rehnquist. Han arbeidet for Ronald Reagan-regjeringen, fra 1981 til 1982 som spesialrådgiver for justisminister William French Smith og fra 1982 til 1986 som assisterende juridisk rådgiver til presidenten. Da han ble nominert til høyesterett var han dommer ved den føderale appellretten for District of Columbia.


== Referanser ==
U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit

U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit (uformelt forkortet DC Circuit) er den amerikanske føderale appelldomstolen med jurisdiksjon over det føderale distriktet Columbia og ankesaker fra en rekke føderale etater. Den må ikke forveksles med District of Columbia Court of Appeals, som behandler anker i lokal (ikke-føderal) jurisdiksjon.
Selv om domstolen har den minste geografiske jurisdiksjonen av alle de føderale appellrettene, er DC Circuit, med sine 12 dommere, en av de viktigste ankedomstolene i USA. Domstolen har ansvar for å behandle ankesaker fra en rekke føderale etater, uten tidligere behandling i distriktdomstoler.


== Sjefsdommere ==
Alvey 1893–1905
Shepard 1905–1917
Smyth 1917–1924
Martin 1924–1937
Groner 1937–1948
Stephens 1948–1955
Edgerton 1955–1958
Prettyman 1958–1960
W. Miller 1960–1962
Bazelon 1962–1978
Wright 1978–1981
McGowan 1981–1981
Robinson 1981–1986
Wald 1986–1991
Mikva 1991–1994
Edwards 1994–2001
D. Ginsburg 2001–2008
Sentelle 2008–2013
Garland 2013–


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Court of Appeals for the District of Columbia Circuit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
District of Columbia

District of Columbia (DC) er et av USAs 94 føderale distrikter og har sammenfallende grenser med byen Washington. Det er et av fem føderale distrikter som ikke dekker en delstat, og ble opprettet i 1790 i forbindelse med grunnleggelsen av Washington.
Det dekker et landområde på 177 km² med 646 449 innbyggere (2013).
Distriktet utgjør en domskrets der førsteinstansdomstolen er U.S. District Court for the District of Columbia, med 16 dommerhjemler og tinghus på Constitution Avenue. Ankesaker går til anneninstansdomstolen U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit.
Distriktets United States attorney har både ordinære føderale oppgaver og ansvar for lokal rettshåndhevelse (i byretten Superior Court of the District of Columbia). Embetet er landets største, med mer enn 350 påtaleadvokater og 350 støttepersonell.Distriktets United States marshal har ansvar for sikkerheten i en rekke føderale domstoler i distriktet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) District of Columbia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
U.S. District Court for the District of Columbia
U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit
U.S. Attorney for the District of Columbia
U.S. Marshal
District of Columbia Court of Appeals

District of Columbia Court of Appeals er den høyeste domstolen i Washington, DC. Den tilsvarer omtrent høyesterettene i de amerikanske delstatene. Den må ikke forveksles med U.S. Court of Appeals for the District of Columbia Circuit, som er en føderal domstol.
Domstolen ble opprettet av den amerikanske Kongressen i 1970. Den behandler ankesaker fra Washingtons lokale domstol, Superior Court of the District of Columbia, samt en rekke lokale etater.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Uninett

Uninett AS var et norsk, statlig eid selskap som utviklet og drev det norske forskningsnettet som forbinder mer enn 150 norske utdannings- og forskningsinstitusjoner og over 300 000 brukere, og knytter dem opp mot internasjonale forskningsnett. Uninett hadde hovedkontor i Teknobyen i Trondheim.
Uninett AS hadde 62 ansatte, og datterselskapene Uninett Sigma2 og Norid hadde henholdsvis 10 og 17 ansatte.


== Videreføring av oppgavene i to nye direktorater ==
Den 4. februar 2021 kunngjorde regjeringen Solberg en større omorganisering av kunnskapsforvaltningen underlagt Kunnskapsdepartementet.Omleggingen innebar at Uninett ble en del av det nye forvaltningsorganet Sikt – Kunnskapssektorens tjenesteleverandør, som startet sin virksomhet 1. januar 2022, med Roar Olsen som direktør. Olsen hadde vært direktør for Uninett frem til 1. januar 2018, da han tiltrådte som direktør for Unit - Direktoratet for IKT og fellestjenester i høyere utdanning og forskning.


== Historie ==
Uninett ble etablert i 1976 som et prosjekt basert på midler fra Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd, og hadde sitt hovedsete ved SINTEF i Trondheim. Arbeidet ble videreført som forskningsprosjekt i SINTEF, før Uninett ble etablert som driftsorganisasjon for det akademiske datanettet i Norge. Uninett har hatt ansvaret for administrasjonen av .no-domenet på internett helt siden det ble etablert som toppnivådomene i 1987. Etter fem år som prosjektorganisasjon ble aksjeselskapet Uninett AS stiftet i 1993.I 1999 ble deler av Uninetts virksomhet skilt ut som eget selskap, Uninett FAS (Felles Administrative Systemer). FAS skulle utvikle tekniske løsninger for effektiv drift av administrative tjenester for UH-sektoren. I 2002 og 2003 ble ytterligere to datterselskap etablert, Uninett ABC og Uninett Norid. ABC skulle bruke Uninetts kompetanse og erfaring til nettutbygging til de øvrige utdanningsinstiusjonene i Norge, med vekt på grunnskolen og de videregående skolene. Norid skulle videreføre administrasjonen av domenenavn under .no-domenet. Datterselskapet Uninett Sigma, ble opprettet i 2004. Sigma har senere endret navn til Uninett Sigma2, og koordinerer tungregning og lagring i UH-sektoren.
Etter et ønske fra Kunnskapsdepartementet om å samle de statlige ressursene innenfor IKT i grunnutdanningen ble Uninett ABC ved årsskiftet 2009/2010 skilt ut av konsernet.
Uninett FAS ble avviklet som eget selskap 31. desember 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Jamyang Khyentse Wangpo

Jamyang Khyentse Wangpo (født 1820 i Derge, død 1892) var en svært anerkjent buddhistisk lærer og reformator. Han regnes som en autoritet innenfor alle de fire retningene av Vajrayana i Tibet, og hans samlede skrifter omfatter 35 bind.
Han hadde opprinnelig bakgrunn fra Sakya-tradisjonen, hvor han fikk sin religiøse utdannelse. Fra ca. 1850 var han knyttet til klosteret Dzongsar i Øst-Tibet. Klosteret er knyttet til Nyingma- tradisjonen i Tibetansk buddhisme. Nyingma er den eldste av fire retninger innen Tibetansk buddhisme.  Jamyang Khyentse Wangpo var Tertön (oppdager av skjulte spirituelle skatter) også.
Sammen med Jamgon Kongtrul Lodro Thaye og Orgyen Chokyur Lingpa grunnla han Rime-bevegelsen, en buddhistisk økumenisk tradisjon som vektlegger en felles lære, og ønsker å redusere oppsplittingen i innebyrdes isolerte «skoler».
Wangpo hadde spådd at han ville bli inkarnert i nye mestre. Jamyang Khyentse Chökyi Lodrö (1893–1959) er kjent som en av inkarnasjonene hans. Den bhutanske filmskaperen Khyentse Norbu er Wangpos tredje inkarnasjon.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Khyentse Foundation
Rime Foundation Arkivert 16. februar 2007 hos Wayback Machine.
Anestølen

Anestølen (450 moh.) ligger i Sogndalsdalen, ca. 20 km fra Sogndal sentrum. Stølen representerer norsk seterkultur med geiter og er en av få gjenværende støler i daglig drift i sommerhalvåret. Ca 500 geiter sendes til Anestølen om sommeren. Det var her Margrethe Munthe skrev den kjente visa Å, jeg vet en seter. 
Stølen er utgangspunkt for fotturer til Fjærland. Det er strøm på stølen og bilveg (bomveg) helt fram, noe som gjør at melken kan leveres til sentralt ysteri.
Fra 1990 til 2015 var det åpen besøksgård med salg av stølsmat og lokalprodusert geitost. I starten var det flere damer fra geitegårdene i Sogndalsdalen som drev turismen. Etterhvert drev Jorlaug Husum alene, med hjelp fra avløsere. Fra sommeren 2016 har det ikke vært kommersiell drift. Man kan likevel få kjøpt geitost på Selseng Gardsysteri etter turen til støls. Selseng ligger ca. 3 km fra Anestølen.


== Eksterne lenker ==
Artikkel i VG 22.07.94
Waterford

Waterford er en havneby beliggende sørøst i Irland. Den var tidligere administrasjonsby for grevskapet Waterford, men utgjør nå kjernen i et eget grevskapsdistrikt, City of Waterford.
Byen ble grunnlagt av vikinger på midten av 800-tallet. Byen er nok mest kjent for sin produksjon av ulike artikler i krystall ved det verdenskjente Waterford crystal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Waterford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Waterford - Port Láirge – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
 Waterford hos Wikivoyage
Carl Ben Eielson

Carl Benjamin «Ben» Eielson (født 20. januar 1897 i Hatton i Nord-Dakota i USA, død 9. november 1929 nær Mys Schmidta i Sibir) var en amerikansk flypioner, bushpilot og oppdager. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Carl Ben Eielson var norskamerikaner som sønn av de norske innvandrerne Olava Rendine (født Baalson) og Olaf Eielson. Hans flyinteresse ble vakt allerede i bandommen.
Under første verdenskrig ble han utdannet til militærflyver, men kom ikke til fronten i Europa før krigen var over. Etter krigens slutt startet han sammen med venner Hatton Aero Club og med et utrangert krigsfly, en Jenny, turnerte han Midtvesten med barnstorming. 

Han begynte jusstudier i Washington, DC i 1921, men de ble snart avbrutt, og han begynte å jobbe som lærer på en ungdomsskole i Fairbanks, Alaska.


=== Flyver i Alaska ===
I februar 1924 fløy han Alaskas første luftpostrute fra Fairbanks til MacGrath, en fire timers tur som tok 21 dager med hundespann. I 1926 fløy han luftpost i Florida, og ble senere samme år engasjert av den australske polarforskeren Hubert Wilkins som pilot. Sammen skulle de fly fra Point Barrow i Alaska til Spitsbergen. Hensikten var å se om det fantes land mellom Alaska og Nordpolen.De gjorde to mislykkete forsøk i 1926 og 1927, og i 1928 klarte de det. 21. april 1928 landet de ved radiostasjonen i Barentsburg etter et fire døgns ufrivillig opphold på Daudmannsodden. I den antarktiske sommer 1928–1929 var han med på kartlegging av land på Den antarktiske halvøy. Hvalkokeriet «Hektoria» ble brukt som base. 
I juni 1929 ledet Carl Ben Eielson det nystartede Alaskan Airways i Fairbanks.


=== Redningsaksjon, død ===

Eielson omkom 9. november 1929, da hans Hamilton H-47 havarerte under en forsøkt redningsaksjon 15 personer fra lasteskipet Nanuk som lå fastfrosset nord for Beringstredet. I 1928 fikk han Norsk Aero Klubbs hederstegn. Eielson er også hedret flere steder i USA, blant annet bærer flybasen i Fairbanks hans navn. I Endicott Mountains heter en fjelltopp «Mount Eielson». I 1958 fikk han sitt navn i National Aviation Hall of Fame i Ohio, der alle amerikanske flypionerer minnes.Eielson er gravlagt i hjembyen Hatton, hvor hans barndomshjem er et museum med memorabilia fra hans liv.


== Litteratur ==
Dorothy Page: Polar Pilot. The Carl Ben Eielson Story


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rutekart Point Barrw - Spitsbergen
National Aviation Hall of Fame