jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
North American XB-70 Valkyrie

North American XB-70 Valkyrie var et supersonisk strategisk bombeflyprosjekt utviklet av North American Aviation Inc.. Flyet, som kunne fly over tre ganger lydens hastighet, var ment å erstatte Boeing B-52 Stratofortress, men ble kansellert på grunn av kutt i forsvarsbudsjettet. 
Bare to fly ble produsert. Det første av disse fløy første gang 21. september 1964, mens det andre tok til vingene første gang 17. juli 1965. Begge fløy en rekke testflygninger på slutten av 1960-tallet. Det andre av flyene gikk tapt i en kollisjon med et følgefly under en foto-seanse i 1966, mens det første fortsatte å fly testflygninger frem til 4. februar 1969, da det ble pensjonert. Dette flyet er i dag bevart ved National Museum of the United States Air Force i Dayton, Ohio.
XB-70 skulle, ifølge planene, eskorteres av det supersoniske jagerflyet North American XF-108 Rapier som ble utviklet parallelt med bombeflyet. For å kutte kostnader ble mange av delene i de to flyene, deriblant motorene, derfor utviklet for å passe i begge fly.
Mange av dataene som ble innhentet ved testflygningene av XB-70 flyene ble benyttet i det amerikanske SST (Super Sonic Transport) programmet.


== Tekniske spesifikasjoner ==
6 × General Electric YJ-93-GE-3 turbojetmotorer med en skyvekraft på 30 000 lb hver
Vingespenn : 32,00 m
Lengde : 56,38 m
Topphastighet : 3 186 km/t
Maks. høyde : 24 400 m


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) North American XB-70 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) North American XB-70 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fakta om flyet fra det amerikanske luftvåpenets museum. (en)
Følesansen

Følesansen er en av menneskets fem sanser. Under huden finnes det nerveceller som registrerer trykk, temperatur og smerte. Disse signalene blir så sendt videre til hjernen som tolker dem og vi får en oppfatning av hva som skjer.
Slaget ved Martinique

Slaget ved Martinique fant sted den 17. april 1780 under den amerikanske uavhengighetskrigen i Karibia mellom den britiske og franske marine.
I januar 1780 ble Luc Urbain de Bouexic sendt til Karibia med en sterk skvadron og møtte der motstand i George Rodney.
I den første trefningen mellom dem den 17. april på utsiden av Martinique, unnslapp Bouexic katastrofe bare gjennom den klønete måten som sir Rodneys ordrer ble utført av hans kapteiner. Rodney ønsket å konsentrere seg om fiendens bakre linje, men hans kapteiner spredte seg langs den franske formasjonen. Takket være den disiplinerte måten som Bouexics underordnede skvadronkommandanter tok seg av krisen på, særlig François-Joseph Pauls raske sammentrekning av slaglinjen, klarte Bouexic å komme seg ut av en vanskelig situasjon, og snudde i stedet et nederlag til et slag uten avgjørelse, selv om hans og de Bouillés objektiv om å angripe og ta Jamaica, ble avlyst. Under slaget ble både Rodneys Sandwich og Bouexics La Couronne midlertidig avskåret fra deres respektive flåter og bar hovedtyngden av slaget.
Nyke/Tussen naturreservat

Nyke/Tussen naturreservat ligger i Bø kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter blant annet ei rullesteinstrand mellom Nykvåg og Hovden. Området har et areal på 1 689 dekar, hvorav 1 367 dekar sjøareal. Området er vernet for å sikre ei av de største og geomorfologisk best utformete rullesteinstrendene i Nordland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Nyke/Tussen naturreservat
Cathal Brugha

Cathal Brugha (født Charles William St. John Burgess 18. juli 1874 i Dublin, død 7. juli 1922) var en irsk revolusjonær republikaner. Han var aktiv i påskeopprøret, den irske uavhengighetskrig og den irske borgerkrig. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Brugha ble født i en familie som var en blanding av irsk katolsk og engelsk protestantisk. Han fikk sin utdannelse ved jesuittenes Belvedere College, men seksten år gammel måtte han forlate skolen fordi farens forretning slo feil. Han begynte da å jobbe på kontor i et firma som solgte utstyr til kirker.


=== Irsk nasjonalist ===
I 1899 gikk han inn i Gaelic League, og i 1913 ble han løytnant i Irish Volunteers. Under påskeopprøret var han nestkommanderende ved South Dublin Union, under Eamonn Ceannt. Under kampene ble han alvorlig såret av en håndgranat og flere skudd, angivelig så mange som seksten. Det ble regnet som lite sannsynlig at han ville overleve.
I oktober 1917 ble han øverstkommanderende i IRA, en stilling han hadde til mars 1919. I 1918 ble han valgt inn i Det britiske parlamentet, men som andre representanter for Sinn Féin gikk han i stedet inn i Dáil Éireann. Kort tid etter ble han forsvarsminister. Ettersom Eamon de Valera og Arthur Griffith ikke var til stede, ledet han Dáils første møte den 21. januar 1919. 
Brugha var kjent som en bitter fiende av Michael Collins. Nominelt var Collins bare leder for IRAs etterretningsavdeling, men som leder av Irish Republican Brotherhood (IRB) hadde han langt mer innflytelse i IRA. Brugha så på IRB som en organisasjon som undergravde Dáils og forsvarsministeriets makt. Han led et nederlag i august 1920, da han under et møte i IRAs ledelse gikk inn for at man skulle forby bakholdsangrep mot britiske styrker, og i stedet kun angripe dersom man hadde oppfordret dem til å overgi seg. Brigadekommandantene anså dette for å være helt urealistisk, og avviste tanken. Brugha mente også at man burde flytte kampen over til England, noe Collins stoppet.
7. januar 1922 stemte Brugha mot den anglo-irske traktat. Under debatten hadde han påpekt at Collins bare var av middels rang i forsvarsministeriet, mens avisene kalte han «mannen som vant krigen». Brugha forlot Dáil, og Richard Mulcahy overtok som forsvarsminister. 
Da den irske borgerkrig brøt ut 28. juni 1922 sluttet han seg til traktatmotstanderne, som hadde okkupert bygninger i O'Connell Street i Dublin. 
De fleste av traktatmotstandernes soldater der, ledet av Oscar Traynor, klarte å rømme da bygningen tok fyr. Brugha ble etterlatt som leder for en mindre baktropp. Den 5. juli beordret han sine menn til å overgi seg, og gikk selv ut mot Fristatshæren med en revolver i hånden. Han ble skutt i benet, og kulen kuttet hovedpulsåren. Brugha døde av denne skaden 7. juli, elleve dager før hans 48-årsdag.
Sønnen Ruairí Brugha (1917–2006 ble senere politiker i Fianna Fáil, og ble valgt inn i Dáil Éireann i 1973.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cathal Brugha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cathal Brugha hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Cathal Brugha hos Oireachtas, Irlands parlament
Nykvåg/Nykan naturreservat

Nykvåg/Nykan naturreservat ligger i Bø kommune i Nordland. Naturreservatet ligger mellom Sandvika og Nykvåg, og omfatter vestsiden av Bufjellet og sjøområdet utenfor fra Spjøten og Teisten i sør, til Fuglnyken og Saltværingan i nord. Arealet er 3 556 dekar, hvorav 2 635 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta flere viktige hekkelokaliteter for sjøfugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Nykvåg/Nykan naturreservat
Mayu

Onodera Kouji, aka Mayu, (født 3. mars 1975 i Saitama) var gitarist i den japanske gruppa LAREINE fra 1994 til 2006. Han startet karrieren som roadie for MALICE MIZER, og var også medlem av bandet New Sodmy fra 2001 til 2002.Mayu har vært savnet siden sommeren 2006 (noe som også førte til oppløsningen av hans daværende band, LAREINE).


== Referanser ==
Nystadneslia naturreservat

Nystadneslia naturreservat ligger i Saltdal kommune i Nordland. Naturreservatet ligger ved Borkamo i Saltdalen. Området har et areal på 1 690 dekar. Området er vernet for å bevare ei rik skogsli med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Nystadneslia naturreservat
Emiru

Tomoya Takakusaki (高草木智也), aka Emiru/Run, (født 7. april i Tokyo) spilte bass i den japanske visual kei-gruppen Lareine. Han har også vært medlem av gruppa RIBBON frem til februar, 2003.
Emiru er i dag med i gruppa  ANUBIS, og går under navnet Run.
Slaget ved Fort Royal

Slaget ved Fort Royal var et sjøslag som ble utkjempet utenfor Fort Royal på Martinique i Karibia under den amerikanske uavhengighetskrigen. Slaget fant sted den 29. og 30. april 1781 mellom britene under kommandoen til Samuel Hood og den franske marine under François-Joseph Paul.
North American A-5 Vigilante

North American A-5 Vigilante var et amerikansk angreps- og bombefly med kapasitet til å bære atomvåpen. Flyet ble produsert av North American Aviation Inc. og fløy første gang i august 1958 som A3J. A3J-1 var den første varianten som ble produsert, i et antall på 57 fly, fulgt av seks A3J-2. Den siste varianten var A3J-3P, et fotorekognoseringsfly som ble produsert i 55 eksemplarer. Etter at det amerikanske forsvarsdepartementet innførte felles standard for betegnelser for hær, marine og flyvåpen i 1962 fikk flyet den nye typebetegnelsen A-5. A3J-1 ble således A-5A, A3J-2 ble A-5B og A3J-3P ble RA-5C.


== Spesifikasjoner ==


=== Dimensjoner ===
Vingespenn: 16,15 m
Vingeareale: 70,05 m²
Lengde: 23,32 m
Høyde: 5,91 m


=== Motorer ===
To General Electric J79-GE-10 turbojet, hver med skyvekraft på 17 860-lb / 36,05 kN


=== Ytelse ===
Topphastighet: 2 230 km/t
Maks. rekkevidde: 4 828 km
Maks. høyde: 19 505 m


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging
Christina av Hessen-Kassel

Christina av Hessen-Kassel (født 10. januar 1933, død 21. november 2011) var prins Andrej av Jugoslavias første kone. Sammen fikk de en datter, prinsesse Tatjana, og en sønn, prins Hristofor. Christina ble gift den 2. august 1956, Kronberg, og skilte seg i år 1962. Datter av Christoph av Hessen-Kassel (født 1901) 
og Sofia av Hellas (født 1914).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christina Margarethe av Hessen-Kassel hos The Peerage
Sound Choice

Sound Choice er et amerikansk lydstudio som produserer karaokemusikk i DVD- og CD+G -
Studioet har per 2006 produsert cirka 14 000 låter av artister innen pop, rock, country og andre musikksjangre.
Pavinne Johanna

Pavinne Johanna (eller Johanne) er en myte om en kvinnelig pave. Hun skulle visstnok ha regjert som Pave Johannes VIII fra 853 til 855, hele tiden forkledd som mann. Myten sirkulerte i Europa i middelalderen, sannsynligvis begynte det hele på 1200-tallet.


== Myten ==
Johanna av Ingelheim ble født i Mainz som datter av en lokal prest av engelsk opprinnelse, og hans saksiske kone, Gudrun. Johanna studerte teologi, og ble deretter munk under navnet Johannes Anglicus. Hun kledde seg som mann, ettersom kvinner på den tiden ikke hadde tillatelse til å delta i arbeidslivet, og overhodet ikke ble tillatt å besitte noen sosiale posisjoner av betydning. Desto mindre fikk kvinner lov til å gå på skole – dette ble ansett for å være unaturlig. 
Johanna ble allikevel drevet av sitt fabelaktige intellekt, og trosset patriarkiet ved å kle seg som mann, for dermed å bevise at hun gjorde en langt bedre jobb enn sine mannlige medmunker. Dermed gikk hun foran som et eksempel på at kvinner har et minst like stort intellektuelt potensial som menn. Hun etterfulgte pave Leo IV i 853 under navnet Johannes VIII. Ett år etter at hun ble innsatt ble hun gravid med en av sine hoffmenn. Under påskeprosesjonen i 855 skal hesten hennes ha steilet, og fødselen satt i gang. De fremmøtte skal ha reagert med å slepe henne gjennom Romas gater etter en hest, før de hengte henne opp i en galge. De skal etterpå ha begravet henne nært der hun ble avslørt, ved San Clemente.
Det sies også at man, som et resultat av hendelsen, plasserte en stol med et hull i setet i Laterankirken, rett og slett for å forsikre seg om at alle paver var menn.


== Ekthet ==
Påstandene om pavinne Johannas eksistens ble dementert av den franske historikeren David Blondel i 1647. Blondel hevdet at det ikke fantes noen samtidige beretninger om pavinne Johanna, og at det forelå flere faktamessige feil i historien. Sistnevnte inkluderer blant annet det senere påviste faktum at pave Leo IV regjerte fra 847 til 855. Dermed var det ikke plass til noen pavinne Johanna i paverekken. Angående «testikkelstolen» mente Blondel at denne var flere hundre år eldre enn den påståtte pavinne Johanna.
Også de fleste moderne historikere anser pavinne Johanna som fiktiv. Historien har antageligvis sitt utspring i en antipavelig svertekampaje i forbindelse med striden mellom Fredrik II av Det tysk-romerske rike og pave Gregor IX. Pavinne Johanna behandles i blant annet Donna Cross' feministiske bestselgerroman, Pope Joan, som også er filmet, med Liv Ullmann i hovedrollen. Historien brukes også i filmen Pavinnen. Tegneserien Fantomet har også en versjon av denne historien, men den er da plassert mye nærmere oss i tid og det er Fantomet som er far til pavinnens barn.
Bergljot Hobæk Haff lar i Skammen hovedpersonen Idun Hov være forfatter til en bok om Pavinnen, som omhandler en kvinne, Hov har møtt i 1976, og som tror hun er Pavinne Giovanna.


== Kilder ==
Illustrert Vitenskap Historie, nr. 8 (2009), s. 50
Svanvik

Svanvik (kvensk: Jouttenlahti) er ei bygd rundt 40 kilometer sør for Kirkenes i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark. Den ligger ved nordbredden av Svanevatn, en innsjø i Pasvikelvas hovedløp. Grunnkretsen Svanvik hadde 223 innbyggere i 2019.Her finnes Svanvik kirke, Pasvik folkehøgskole og Øvre Pasvik nasjonalparksenter. Svanvik har en egen barne- og ungdomsskole, Pasvik skole. Skolen ligger ca. 2-3 kilometer fra Pasviktunet. Skolen ble bygd ut i 2008.


== Svanvik Grensestasjon ==
Svanvik har en av grensevaktstasjonene på den norsk-russiske grensen. Fra Svanvik holder de øye med blant annet den russiske gruvebyen Nikel som ligger bare ni kilometer fra Svanvik (men 84 kilometer med bil). I likhet med Skogfoss og Gjøkåsen ligger Svanvik ved Pasvikelva. Stasjonen bærer navnet til tettstedet den ligger i og er en del av samfunnet.


== Referanser ==
Hristofor av Jugoslavia

Hristofor av Jugoslavia, også kjent som Christopher George  (født 4. februar 1960, død 14. mai 1994) var Prins Andrej av Jugoslavias sønn med Christina Margarethe av Hessen-Kassel. Han levde i stillhet som lærer på Islay i de Indre Hebridene, hvor han omkom i en sykkelulykke i 1994.


== Referanser ==
Republic Aviation Corporation

Republic Aviation Corporation ble opprettet i Long Island i New York i 1931 som Seversky Aircraft Corporation, navnet ble endret til Republic Aviation Corporation i 1939. Selskapet er mest kjent for jagerflyet P-47 Thunderbolt, som ble produsert i mer enn 15 000 eksemplarer under den andre verdenskrig. Etter krigen produserte selskapet blant annet jagerflyene F-84 Thunderjet, F-84F Thunderstreak, og F-105 Thunderchief.
Selskapet ble en del av Fairchild Hiller Corporation i 1965.


== Utvalg av flytyper fra Republic ==

RC-3 Seabee amfibiefly – lufttaxi, ambulanse m.m.
AP-9 – jagerfly
F-84 Thunderjet – jagerfly
F-84F Thunderstreak – jagerfly
F-105 Thunderchief – jagerfly
P-35 – jagerfly
P-43 Lancer – jagerfly
P-47 Thunderbolt – jagerfly
RF-84F Thunderflash – rekognoseringsfly
XF-12 Rainbow – strategisk rekognoseringsfly, prototype
XF-91 – jagerfly, prototype
XP-72 – jagerfly, prototype


== Eksterne lenker ==
(en) Republic Aviation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Đorđe av Jugoslavia

For prins Đorđe av Jugoslavia, født 1984, se Đorđe av Jugoslavia (1984).Đorđe av Jugoslavia (serbisk: Ђорђе Карађорђевић) (født 27. august 1887, død 17. oktober 1972) var eldre bror av kong Aleksandar I av Jugoslavia
Begge var sønner av Petar I av Jugoslavia og Prinsesse Zorka.


== Referanser ==
Dimitri av Jugoslavia (1958)

Dimitri av Jugoslavia (født 18. juni 1958) er Prins Aleksandar og prinsesse Maria Pia av Savoys eldste sønn. Dimitri har designet kostbare smykker siden 1999, og han grunnla smykkefirmaet Prince Dimitri Company i 2008.


== Referanser ==
Pterygoplichthys gibbiceps

Pterygoplichthys gibbiceps (L-numre L-83, L-165 og L-196) er en fisk som i likhet med sine slektninger har en stor ryggfinne med mer enn ni stråler og bred base, markerte nesevinger, og en tydelig hump eller hvelving foran ryggfinnen.
Voksne individer kan fort bli 50 cm lange, og kan bli mer enn 20 år gamle.
Mønsteret består av irregulære brune flekker på en gulaktig bakgrunn, noe som gir et bikubeaktig mønster. Andre mønstre kan finnes ved nærmere ettersyn. Etter hvert som fisken vokser til, blir flekkene relativt mindre.
Som med de fleste plecostomus-fisker, er denne arten hovedsakelig vegetarianer, skjønt den vil også ete på døde dyr.
I naturen finnes disse fiskene på banker i sakteflytende elver i Amazonas- og Orinoco-elvesystemene. De kommer også inn på oversvømte landområder i regntiden. I tørketiden ligger fisken i en dvalelignende tilstand i meterlange groper som de har gravet i mudderbankene langs elven. Egglegging antas også å foregå i gropene.
Artsnavnet kommer fra latin gibbus («hump») og gresk Cep («hode»).


== Akvaristikk ==
Arten er svært populær i akvarier, på grunn av sitt utseende og sin evne til å ete alger; alle akvaristers skrekk. Denne og andre beslektede arter ales opp i dammer i tropiske regioner for akvariehandelen. Gibbicepsen er stort sett fredelig mod andre fisk, skjønt territorielle disputter kan oppstå med andre sugemaller.
De regnes ikke som nattaktive, men er likevel mer aktive om natten, og vil tilbringe mesteparten av dagen med å ligge og trykke på et trygt sted i akvariet. De trenger røtter å gnage på; de behøver trolig cellulosen for å regulere fordøyelsen.
Etter hvert som fiskene vokser opp (opp til 50 cm lengde i akvarium), trenger de et stort kar med god filtrering. Fiskene tåler generelt et vidt spenn av ferskvannsforhold, men de foretrekker oksygenrikt vann.


== Eksterne lenker ==
(en) Pterygoplichthys gibbiceps – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps i Encyclopedia of Life 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps hos FishBase 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps hos ITIS 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps hos ITIS 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps hos NCBI 
(en) Kategori:Pterygoplichthys gibbiceps – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pterygoplichthys gibbiceps – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pterygoplichthys gibbiceps – detaljert informasjon på Wikispecies
Dimitri av Jugoslavia (1965)

Dimitri av Jugoslavia (født 12. april 1965 i London) er den yngste sønnen til den avdøde Prins Andrej av Jugoslavia og Kira Melita av Leiningen.


== Referanser ==
Kaldestad kraftverk

Kaldestad kraftverk ligger i Bergsdalen i Vaksdal kommune i Vestland.
Nedslagsfeltet er på 161,1 km²; tilsig er på 426,3 millioner m³. Vannkraftverket utnytter et fall på 83 m. Vannet ledes i en 5,4 km tunnel fra Hamlagrøvatnet, som sammen med Torfinnsvatnet er magasin for kraftstasjonen. Kraftverket var ferdig utbygd i 1964.
Det er installert en francisturbin med en ytelse på 24 MW. Midlere årsproduksjon er på 91 GWh.
Vannet fra kraftverket benyttes senere i vassdraget av Fosse kraftverk og Dale kraftverk
Anlegget er eid og driftes av Eviny Fornybar.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Eviny Bergsdalsvassdraget
BKK Arkivert 15. desember 2017 hos Wayback Machine.
Fosse kraftverk

Fosse kraftverk ligger i Bergsdalen i Vaksdal kommune i Vestland. 
Nedslagsfeltet er på 161,1 km²  og tilsig er på 426,3 millioner m³. Vannkraftverket utnytter et fall på 99 m.
Vannet ledes i en  tunnel fra Bergevannet, som er magasin for kraftstasjonen.
Det er installert en francisturbin på 25 MW. Kraftverket har en midlere årsproduksjon på 143 GWh.
Kraftverket ble modifisert i 1989.  Anlegget er eid og driftes av Eviny Fornybar.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Eviny Bergsdalsvassdraget
Roger Ebert

Roger Ebert (født 18. juni 1942 i Urbana, død 4. april 2013 i Chicago) var en amerikansk filmkritiker, forfatter og TV-personlighet. Han anmeldte filmer for Chicago Sun-Times siden 1967, og anmeldelsene hans ble «syndikert» til over 200 aviser, både amerikanske og utenlandske. Han var dessuten leder for et eget TV-program, Ebert & Roeper, opprinnelig sammen med Gene Siskel og senere med Richard Roeper. Fra 1999 var han også vert for den årlige filmfestivalen Roger Ebert's Overlooked Film Festival i Chicago. Ved bedømmelse av film benyttet Ebert seg av en skala der det høyeste oppnåelige var fire stjerner og det laveste (vanligvis) en halv stjerne. I noen få tilfeller gav han null.
Ebert fikk kreft i skjoldbruskkjertelen i 2002 og måtte fjerne haken. Operasjonen førte også til at han mistet taleevnen. Men senere gjenopptok han skrivingen og gjorde også flere tv-opptredener. Få dager før sin død opplyste Ebert på sin blogg at kreften hadde kommet tilbake og at han ville trekke seg tilbake.


== Blogg ==
Anmeldelser av Roger Ebert og andre filmkritikere som Jim Emerson, som begge skrev for Chicago Sun-Times er tilgjengelig på en egen blogg/arkiv som heter rogerebert.com .


== Bokutgivelser ==
Hvert år utgav Roger Ebert en bok med alle filmanmeldelsene han hadde skrevet det året. I tillegg skrev han følgende bøker:

Awake in the Dark: The Best of Roger Ebert, ISBN 0-226-18200-2
Ebert's "Bigger" Little Movie Glossary, ISBN 0-8362-8289-2
The Great Movies (ISBN 0-7679-1038-9) og The Great Movies II (ISBN 0-7679-1950-5)
I Hated, Hated, Hated This Movie, ISBN 0-7407-0672-1
Roger Ebert's Book of Film, ISBN 0-393-04000-3
Questions For The Movie Answer Man, ISBN 0-8362-2894-4
Behind the Phantom's Mask, ISBN 0-8362-8021-0
An Illini Century
The Perfect London Walk, ISBN 0-8362-7929-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Roger Ebert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roger Ebert – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
TV-programmet Ebert & Roepers offisielle hjemmeside
Roger Ebert's Overlooked Film Festival
(en) Roger Ebert på Internet Movie Database 
(sv) Roger Ebert i Svensk Filmdatabas 
(fr) Roger Ebert på Allociné 
(en) Roger Ebert på AllMovie 
(en) Roger Ebert hos Turner Classic Movies 
(en) Roger Ebert hos Rotten Tomatoes 
(en) Roger Ebert hos Rotten Tomatoes 
(en) Roger Ebert hos The Movie Database 
(en) Roger Ebert hos Behind The Voice Actors
Jens R. Nilssen

Jens Richard Nilssen (født 11. august 1880, død 28. februar 1964) var en norsk tegneserietegner og illustratør. Nilssen lagde en mengde karikaturer, vittighetstegninger og tegneserier fra 1905 og nesten seksti år framover, ofte under signaturen Jens R.
Jens R. Nilssen ble født og vokste opp på Valberg i Lofoten. Han gikk på Kunst- og håndverksskolen i Oslo, reiste til Peter Severin Krøyers malerskole i København, og var representert med malerier på Høstutstillingen i 1905 og 1907. Han begynte imidlertid fra da av å tegne i satiriske vittighetsblader som Hvepsen, Humoristen og Karikaturen og ble etterhvert en av de mest brukte og kjente illustratørene i landet. 
Han illustrerte også mange bokomslag og gjennomillustrerte barnebøker. Jens R. er likevel mest kjent som skaper og første tegner av seriene Smørbukk, Tuss og Troll for Norsk Barneblad, Vangsgutane for Fonna Forlag, Hauke-patruljen (1930-1959) for Ukemagasinet og Peik 1955-1957. Disse ble seinere samlet i egne hefter.
De fleste av illustrasjonene til Jens R. Nilssen er preget av en tynn, presis pennestrek og en tegnestil som kombinerer realisme, karikatur og solid tegnehåndverk. Jens R. var produktiv. Han skal ha laget rundt tusen tegninger hvert år i over femti år. Tegnestilen forandret seg lite i løpet av disse årene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herbjørn Sørebø: Jens R. : den folkekjære teiknaren, Samlaget, Oslo (2001) ISBN 82-521-5858-7


== Eksterne lenker ==
Kort biografi
Minneord i Norsk Barneblad
Smørbukk-forsidene til Jens R.
Forsider fra Haukepatruljen m.m.
Om Haukepatuljen o.a.
Omtale av biografien om Jens R. Arkivert 27. april 2017 hos Wayback Machine.
Kort, engelskspråklig biografi