jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Judy Tegart

Judy Tegart Dalton (født 12. desember 1937 i Melbourne) er en tidligere profesjonell australsk tennisspiller.
Tegart var en av verdens ti beste kvinnelige singlespillene i den senere halvdelen av 1960-tallet, som best var hun nummer 7 (1969) på rankingen. I løpet av sin tenniskarriere vant hun ni Grand Slam-turneringer, åtte i double og én i mixed double. Hun spilte ytterligere 11 Grand Slam-finaler, hvorav én i single. I 1968 var hun i Wimbledon-finalen, der møtte hun Billie Jean King som vant med 9-7, 7-5. 
Dalton deltok også på det australske Fed Cup-laget i 1965–67 og 1969–70. Hun spilte 22 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 18, (6 single og 12 double). Hun var med å vinne cupen da Australia vant i 1965 og 1970.
Dalton ble i 2019 utnevnt til medlem av Order of Australia.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet/Australian Open:
Double damer – 1964 (sammen med Lesley Turner Bowrey)
Mixed double – 1966 (sammen med Tony Roche)
Double damer – 1967 (sammen med Lesley Turner Bowrey)
Double damer – 1969 (sammen med Margaret Smith Court) Franske mesterskpaet:
Double damer – 1966 (sammen med Margaret Smith Court) Wimbledon:
Double damer – 1969 (sammen med Margaret Smith Court) US Open:
Double damer – 1969 (sammen med Margaret Smith Court)
Double damer – 1970 (sammen med Margaret Smith Court)
Double damer – 1971 (sammen med Rosie Casals)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Judy Tegart – WTA Tennis 
(en) Judy Tegart – ITF Tennis 
(en) Judy Tegart – FedCup 
(en) Judy Tegart – Tennis Australia
Passatvind

Passatvind (fra nederlandsk, av italiensk, passare, «passere, gjennomgang») er et vindmønster i tropiske strøk på begge sider av ekvator. Den er en vedvarende vind som blåser fra høytrykk i subtropiske områder til lavtrykksområdet rundt ekvator. Passatvinden blåser hovedsakelig fra nordøst på den nordlige halvkule og fra sørøst på den sørlige. På den nordlige halvkloden blåser den fra nordøst, «nordøstpassaten», og den sørlige halvkloden fra sørøst, «sørøstpassaten».I området mellom 30°N og 30°S strømmer luft mot ekvator nær bakken og mot polene i høyden. Den intense soloppvarmingen over ekvator fører til stigende luftbevegelser her, som danner et lavtrykksområde med rolig vind nær ekvator kalt stillebeltet (doldrums). Den varme luften stiger til den når tropopausen, og strømmer så horisontalt mot polene. Når denne luften kommer til rundt 30°N eller S er luften blitt såpass avkjølt at den synker ned mot bakken igjen og danner det subtropiske høytrykksområdet. Den synkende luften her er relativt tørr fordi all fukt har regnet ut nær ekvator. Overflateluften strømmer så fra det subtropiske høytrykksområdet mot ekvator, men blir avbøyd vestover på begge halvkuler på grunn av corioliskraften. Denne luftstrømmen blir altså kalt passatvinden. Passatvinden fra den nordlige og den sørlige halvkule møter hverandre i stillebeltet. 
En av de mest kjente passatvindene er vinden alizé som er en jevn og mild nordøstlig vind som blåser over det sentrale Afrika og Karibia. Fra november til februar kan denne vinden føre med seg kjølige luftmasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Passatvind», Metlex
Uday Hussein

Uday Saddam Hussein al-Tikriti (arabisk: عُدي صدّام حُسين, født 18. juni 1964 i Bagdad, død 22. juli 2003 i Mosul) var den eldste sønnen til den irakiske presidenten Saddam Hussein og han første kone, Sajida Talfah, og var i flere år regnet som en naturlig arvtager etter sin far.
Uday produserte avisen Babel, i tillegg til at han drev radiostasjonen Voice of Iraq, som for det meste spilte amerikansk musikk. Han var kjent for å ha et problematisk forhold både til sin far og bror, Qusay, noe som ble gjort til kjenne i media både før og etter at han ble drept av amerikanske styrker i forbindelse med krigen i Irak, 39 år gammel.


== Referanser ==
Skyfos

Skyfos (gresk: σκύφος, flertall skyfoi) er i gresk keramikk en dyp kopp med to horisontale hanker og avrundet bunn, eventuelt med en base. Det finnes også en type skyfos, kalt glaux (gresk for ugle), som har en vertikal og en horisontal hank.De eldste kjente skyfoi er fra geometrisk tid. Formen ble definert i Korint, og Athen fulgte etter. Skyfoi er svært tallrike på funnsteder, og det er derfor mulig å datere dem med stor grad av nøyaktighet, i det minste til tiår. Over en lang periode ble formen behold uendret mens stilen i dekorasjonen endret seg. De ble også gjort i edel metall, vanligvis sølv eller gull. En romersk skyfos gjort av kameoglass er oppbevart i Getty Museum.En variant av formen, mastos (flertall mastoi; fra gresk mastos, «bryst»), har sitt navn fra sin form ved at det ligner et kvinnebryst og som ender i en brystknopp. Eksempler med en flat base og utliggende lepper kalles for mastoide kopper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skyphoi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Skyphos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
«Skyphoi» Arkivert 17. mars 2018 hos Wayback Machine., Cvaonline.org
«Skyphos», Perseus Encyclopedia:
Republikken Karatsjajevo-Tsjerkessias flagg

Karatsjajevo-Tsjerkessias flagg er en vannrett delt trikolor i fargene blått, grønt og rødt, som har et hvitt og gult merke i midten av den grønne stripen. Fargene skal symbolisere allmenne verdier: Blått står for fred, gode hensikter og stillhet; rødt står for varme og vennskap mellom nasjonene; grønt står for naturen, fruktbarhet og rikdom, samt visdom og tilbakeholdenhet. Merket i midten av flagget viser et snødekt fjell med en oppadstigende sol bak. Dette symboliserer håp om en lys framtid for folkene i Kaukasus. Flagget er i forholdet 1:2.
Karatsjajevo-Tsjerkessias flagg er i to av fargene, samt fjellmotivet i midten, beslektet med Kabardino-Balkarias flagg. Begge republikkene ligger i Nord-Kaukasus
Flagget ble innført 3. februar 1994.


== Litteratur ==
Vetry Peremen – Flagi i Gerby Respublik Rossii, Winds of Change – Flags and Coats of Arms of the Russian Republics, 1996
I. S. Smetannikov: Gerby i Flagi subektov Rossijskoj Federatsii – The Arms and Flags of the Subjects of the Russian Federation, 2003
John Gorrie

John Gorrie (født 11. august 1932 i Hastings i East Sussex i England) er en regissør.
Han begynte sin karriere som skuespiller før han fikk jobb som assisterende scenemester hos BBC. Der tok han BBCs regissørkurs i 1963 og hans første jobber som regissør var på såpeoperaen Compact og antologiserien Suspense. Gorrie regisserte deretter Doctor Who-historien The Keys of Marinus som han i utgangspunktet var motvillig til å gjøre fordi han ville regissere innspillinger av klassikere.
Han har også regissert episoder av Out of the Unknown, Edward the King (som han også var medforfatter på), Play of the Month, Play for Today og Tales of the Unexpected.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Gorrie på Internet Movie Database 
(sv) John Gorrie i Svensk Filmdatabas 
(en) John Gorrie på AllMovie 
(en) John Gorrie hos The Movie Database
Statens helsepersonellnemnd

Statens helsepersonellnemnd (HPN) er en norsk statlig klagenemnd som behandler saker etter helsepersonelloven og apotekloven. I saker etter apotekloven ble nemnden satt som Apotekklagenemnda (AKN).Som HPN behandlet nemnden klager fra helsepersonell over vedtak om administrative reaksjoner fra Statens helsetilsyn, herunder:

suspensjon og tilbakekall av autorisasjon, lisens og spesialistgodkjenning
begrensning av autorisasjon
ny autorisasjon eller lisens
tap av retten til å rekvirere legemidler i gruppe A og B (rekvireringsrett, ofte kalt forskrivningsrett)
suspensjon av rekvireringsrett
advarsel
forkortelse av frist for tap av rekvireringsretten.Nemnden er også klageorgan for avslag på søknad om autorisasjon, lisens og spesialistgodkjenning fattet av Helsedirektoratet.
Som AKN er nemnden klageorgan for visse vedtak fattet av Statens legemiddelverk etter apotekloven. Når nemnden er satt som AKN, må to av nemndsmedlemmene ha farmasøytisk kompetanse på universitetsnivå og erfaring fra apotekvirksomhet.
Nasjonalt klageorgan for helsetjenesten (Helseklage) er sekretariat for HPN og AKN. Nemnden har felles kontor med Helseklage i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens helsepersonellnemnd
Helsepersonelloven. Nemndene er regulert i kap. 12. Besøkt 23. juni 2016.
Republikken Komis flagg

Komis flagg er vannrett delt i blått over grønt over hvitt og er således en trikolor. Komis plassering langt mot nord skal symboliseres av flaggets farger. Blått står for himmelen, grønt for taigaen, mens snøen representeres av den hvite fargen. Flagget har forholdet 1:2.
Flagget ble innført 27. november 1991.


== Litteratur ==
Vetry Peremen – Flagi i Gerby Respublik Rossii, Winds of Change – Flags and Coats of Arms of the Russian Republics, 1996
I. S. Smetannikov: Gerby i Flagi subektov Rossijskoj Federatsii – The Arms and Flags of the Subjects of the Russian Federation, 2003
Republikken Maris flagg

Mari Els flagg er delt i blått over hvitt over rødt i forholdet 3:4:3 og har i midten et mørkerødt solsymbol. Fargene er som i Russlands flagg, men i en annen rekkefølge. Flagget er i forholdet 2:3. Det ble innført 30. november 2006.
Flagget avløste et lignende flagg som ble innført 3. september 1992. Dette hadde de samme fargene, men var i forholdet 1:2 og hadde tynnere striper i blått og rødt. Dette flagget hadde også påskrift med republikken Mari Els navn under solsymbolet. Begge disse elementene var satt inn i den hvite stripen, ved stangsiden av duken. 
Endringen av Mari Els flagg ble gjort for å imøtekomme kravene som settes i det offisielle russiske flaggvesen og heraldikk. Etter disse skal tekst ikke forekomme i flagg (og heller ikke på våpenskjold, hvilket forklarer den samtidige endring i Mari Els våpen). Endringen av størrelsesforholdet fra 1:2 til 2:3 representerer en trend i russisk vexillografi. Forholdet 1:2 var vanlig under Sovjetunionen og mange russiske flagg beholdt disse målene i tiden umiddelbart etter Sovjetunionens sammenbrudd, noen en nå altså gradvis går bort fra flere steder.


== Litteratur ==
Vetry Peremen – Flagi i Gerby Respublik Rossii, Winds of Change – Flags and Coats of Arms of the Russian Republics, 1996
I. S. Smetannikov: Gerby i Flagi subektov Rossijskoj Federatsii – The Arms and Flags of the Subjects of the Russian Federation, 2003


== Eksterne lenker ==
Loven om Mari Els våpen og flagg, 2006
Dikaiarkhos

Dikaiarkhos fra Messene (gresk: Δικαίαρχος, Dikaiarkhos; også Dicaearchus, Dicearchus, Dicearch, Diceärchus og Diceärch; født rundt 350 i Messina, død rundt 285 f.Kr.) var en gresk kartograf, geograf, matematiker, forfatter og filosof innen den peripatetiske skolen.


== Liv og virke ==
Dikaiarkhos var sønn av Pheidias og kom fra den greske byen Messene på Sicilia. Han studerte hos  Aristoteles og Theofrast fra Eresos i deres filosofiskole, Peripatos ved Lykeion i Athen.Dikaiarkhos beskjeftiget seg med konstruksjoner av hyperbler og parabler, og skrev om gresk filosofi, politikk, geografi og historie, blant annet skrev han den første kulturhistorien om Hellas, Bios Hellados («Livet i Hellas»). Han ga viktige bidrag til kartografien og var blant de første som benyttet geografiske koordinater. Psykologi og mantikk (spådomskunst) var andre interesseområder.
Bare noen fragmenter er bevart av Dikaiarkhos' skrifter. Av dem kan en avlede at han holdt seg til samme temakrets som Aristoteles, men likevel behandlet stoffet med stor grad av selvstendighet. Eksempelvis avviste han fullstendig de siste restene av Platons dualisme som Aristoteles beholdt i sin lære, og bestred eksistensen av en sjel uavhengig av legemet.
Språkfilosofi og retorikk mangler i Dikaiarkhos' verkliste, og han er derfor framfor alt blitt oppfattet som geograf, kulturhistoriker og politisk forfatter.
En del av skriftene dediserte Dikaiarkhos til Theofrast, Aristoteles  etterfølger som skolark i den peripatetiske skolen.
Dikaiarkhos døde en gang rundt 285 f.Kr.


== Skrifter ==
Dikaiarkhos var en høyt ansett filosof i antikken, og ble sett på som en mann med omfattende kunnskap på en rekke ulike områder. Bare deler av verklista er bevart, dels i form av fragmenter, dels som sitater av andre forfattere. Verkene omhandler geografiske, politiske, historiske, filosofiske og matematiske spørsmål, men det er vanskelig å tegne opp en nøyaktig liste ettersom det som er sitert som tapte verker synes å ha vært seksjoner av større. De bevarte fragmentene gir oss heller intet klart bilde av de verker som de en gang tilhørte. Når det gjelder Dikaiarkhos' geografiske verk kritiserte Polybios dem for en rekke forhold, og Strabon kritiserte beskrivelsene av de vestlige og nordlige delene av Europa som utilfredsstillende, dette var områder Dikaiarkhos selv aldri besøkte.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mirhady, David C. (2001): «Dicaearchus of Messana: The Sources, Texts and Translations», i Fortenbaugh, W., Schütrumpf, E., (red.): Dicaearchus of Messana: Text, Translation, and Discussion. Transaction Publishers.. ISBN 0-7658-0093-4
Fritz Wehrli, Georg Wöhrle, Leonid Zhmud: «Der Peripatos bis zum Beginn der römischen Kaiserzeit» i Hellmut Flashar (red.): Grundriss der Geschichte der Philosophie. Die Philosophie der Antike. Bind 3: Ältere Akademie – Aristoteles – Peripatos. 2. opplag, Schwabe, Basel 2004, ISBN 3-7965-1998-9, s. 493–666, hier: 568–575


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Dikaiarkhos i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Lukáš Bauer

Lukáš Bauer (født 18. august 1977 i Ostrov nad Ohří i Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk tidligere langrennsløper som konkurrerte internasjonalt fra 1996 til 2017. Han vant verdenscupen sesongen 2007/08 og Tour de Ski 2007/08 og 2009/10.


== Karriere ==
Bauer vant sitt første verdenscuprenn på 15 km fristil i Nové Město na Moravě 18. januar 2003.
17. februar 2006 tok han sølv på 15 km klassisk i OL i Torino. Han gikk også for det tsjekkiske laget som ble nr. 10 på stafetten. Bauer ble nr. 18 på femmila.
I januar 2008 vant Bauer Tour de ski med klar margin, etter å ha vunnet to etappeseire underveis. Han vant også verdenscupen i langrenn i sesongen 2007/2008 med stor margin. I tillegg tok han fem verdenscupseire den sesongen, utenom Tour de Ski.
På 15 km klassisk i VM i Liberec tok Bauer sølv. Bauer ble også nr. 25 på tremila som ble vunnet av Petter Northug.
Han vant Tour de ski sammenlagt også i 2009/2010 og var den første på herresiden som vant touren to ganger. I løpet av sesongen tok han ytterligere én verdenscupseier, men nådde ikke opp i verdenscupen sammenlagt.
I OL 2010 i Vancouver ble han nummer tre på 15 km fristil, og han gikk han på det tsjekkiske laget som ble nummer tre på 4 x 10 km stafett.
I VM 2015 i Falun tok Bauer sølv på femmila, på plassen bak Petter Northug.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lukáš Bauer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Lukáš Bauer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lukáš Bauer – Olympics.com 
(en) Lukáš Bauer – Olympic.org 
(en) Lukáš Bauer – Olympedia 
(en) Lukáš Bauer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Lukáš Bauer – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Lukáš Bauer – FIS (langrenn)
Douglas Camfield

Douglas Camfield (født 8. mai 1931, død 27. januar 1984) var en britisk regissør, som jobbet innen TV fra 1960-årene til 1980-årene. Han regisserte episoder for blant annet Z-Cars, Paul Temple, Van der Valk, The Sweeney, Shoestring, The Professionals, The Nightmare Man og BBCs dramatisering av Beau Geste.
Han er mest kjent for sitt arbeid på Doctor Who hvor han jobbet som produksjonsassistent på historiene An Unearthly Child og Marco Polo. Camfield regisserte senere flere historier i seriens første 13 sesonger.
Camfield prøvde å få produsent Philip Hinchcliffe til å produsere hans manus for serien, som handlet om utenomjordiske vesener og den franske fremmedlegionen. Doktorens følgesvenn Sarah Jane Smith dør også i denne historien. Den ble dog ikke produsert og Sarah forlot serien i historien The Hand of Fear.
Camfield var også en offiser i den britiske hæren i sine yngre år.
Han hadde en hjertesykdom og døde av et hjerteatakk. Han var gift med skuespillerinnen Shelia Dunn, som han ga roller i Doctor Who-historiene The Daleks' Master Plan, The Invasion og Inferno.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Douglas Camfield på Internet Movie Database 
(en) Douglas Camfield hos The Movie Database .
Kathy Jordan

Kathy Jordan (født 3. desember 1959 i Bryn Mawr i Pennsylvania) er en tidligere profesjonell amerikansk tennisspiller.
Jordan ble profesjonell tennisspiller i 1979 og i løpet av sin tenniskarriere som varte til 1979 vant hun 3 single- 41 doubleturneringer. Hun vant 7 Grand Slam-turneringer, 5 i double og to mixed double. Hun vant aldri noen Grand Slam-tittel i single, men i 1983 var hun i singlefinalen i Australian Open. Hun møtte Martina Navrátilová og tapte med 2-6, 6-7.
Kathy Jordan deltok også på det amerikanska Fed Cup-laget i 1980–81 og 1984–85. Hun spilte 27 Fed Cup-kamper hvorav hun vant 23. Hun var med å vinne cupen i 1980 og 1981. 


== Grand Slam-titler ==
 French Open:
Double damer – 1980 (sammen med Anne Smith)
Mixed double – 1986 (sammen med Ken Flach) Wimbledon:
Double damer – 1980 (sammen med Anne Smith)
Mixed double – 1986 (sammen med Ken Flach)
Double damer – 1985 (sammen med Elizabeth Smylie) Australian Open:
Double damer – 1981 (sammen med Anne Smith) US Open:
Double damer – 1981 (sammen med Anne Smith)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kathy Jordan – WTA Tennis 
(en) Kathy Jordan – ITF Tennis 
(en) Kathy Jordan – FedCup
Arthur Goddard

Arthur Milton Goddard (født 1878, død 1956) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra tiden i Liverpool FC.
Goddard ble født i Heaton Norris i Stockport i 1876. Han spilte for amatørklubbene Heaton Norris Albion og Stockport, før han skrev profesjonell kontrakt med Cardiff. Han ble senere kjøpt av Glossop North End hvor han spilte inntil han ble kjøpt av Liverpool manager Tom Watson for £460 24. februar 1902.
Goddard ble i Anfield klubben frem til 1914. I denne tiden spilte han 387 ligakamper, noe som per 1. januar 2007 plasserer han på 14.-plass over personer med flest ligakamper for Liverpool gjennom tidene. Han ble gjenforent med sin gamle klubb Cardiff i 1914.


== Statistikk i Liverpool ==


=== Kamper/mål ===
Ligakamper/mål: 387 kamper / 72 mål.
Alle turneringer/mål: 415 kamper / 79 mål.
Kamper/mål under 1. verdenskrig: 49 kamper / 7 mål.


=== Medaljer ===
1904/1905: Ligamester 2. Divisjon.
1905/1906: Ligamester 1. Divisjon.


== Se også ==
Statistikk om Liverpool FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
Profil på LFChistory.net.
Kjelkenes

Kjelkenes er en grend 10 km sørvest for kommunesenteret Svelgen i Bremanger kommune, Sogn og Fjordane. Kjelkenes var opprinnelig navnet på neset der handelsstedet lå, som siden har gitt navn til hele grenda. Kjelkenes ligger i Midtgulen som også er navnet på stedets kirke. Her ligger én av distriktets to kirkegårder.


== Historie ==
Kjelkenes var fra gammelt av samferdsels- og handelssentrum for fjordbygdene rundt Gulenfjordene. Dette var før industrialiseringen i Svelgen tok til, mens det som nå er kommunesenteret ennå bare bestod av noen veiløse og avsidesliggende gårder innerst i Nordgulen. Det var i det hele tatt dårlig med veier i distriktet, så de fleste måtte bruke båt for å komme seg til butikken.
Handelsvirksomheten på Kjelkenes begynte da grenda fikk postkontor i 1877. Samtidig åpnet gårdbruker og poståpner Arnt K. Kjelkenes handel ved siden av postvirksomheten. Året etter ble Kjelkenes fast stoppested for Fylkesbaatane. På den tiden var det ingen dypvannskai på Kjelkenes, slik at folk og gods måtte fraktes med bordingsbåt ut til dampbåten på fjorden.
I 1881 døde Arnt, og broren Kristoffer Andreas Knutson Kjelkenes tok over handelen. I 1892 døde også Kristoffer. To år senere giftet Kristoffers enke seg med Henrik M. Frimannslund. Henrik, som hadde vært noen år i Amerika før han kom til Kjelkenes, tok så over handelsvirksomheten. Han utvidet handelsboden og bygde dypvannskai på neset.
Det var også Henrik Frimannslund som åpnet den første butikken i Svelgen da kraftutbyggingen begynte der i 1917. Samme år åpnet også en annen kjelkenesing, Knut K. Kjelkenes, landhandel i Svelgen. I 1919 tok sønnen til den forrige eieren av Kjelkenes, Kristoffer Sibon Kristofferson Kjelkenes, over gardsbruket og butikken på Kjelkenes. Han startet også fiskemottak på Kjelkenes. Kristoffer døde allerede i 1924, og enken Olivia tok over hele virksomheten, bortsett fra fiskemottaket som hun valgte å legge ned. I 1939 gikk firmaet konkurs. Olivia fikk fortsatt drive posten og telefonen, men butikkene ble overlatt til Einar Åsen fra Førde.
I 1942 rømte Einar Åsen til Shetland, og butikkene ble overtatt av Svelgen Handelslag. I 1946 ble butikkene overført til Gulen Samyrkelag.
Butikken på Kjelkenes ble lagt ned i 1986 da veien mellom Svelgen og Dyrstad ble åpnet. Med det var de siste av fjordbygdene rundt Gulenfjordene knyttet til veinettet, og det var ikke lenger behov for butikk på Kjelkenes. Postkontoret på Kjelkenes ble nedlagt i 1993.


== Kjelkenes i dag ==
Kjelkeneset er i dag styrt og eid av Are Kjelkenes, sønn av Kristoffer Kjelkenes. Det drives ikke lengre aktiv gårdsdrift på stedet. Kjelkenes er en attraksjon for turister som kommer med båt, og mange av båtene velger ofte å legge til ved kaien på Kjelkenes.


== Steds- og gardsnavn på Kjelkenes ==
Myra
Furnes
Sandvika
Ytrehus
Indrehus


== Ferjeleie ==
Kjelkenes er gjennomfartssted på Bremangers hovedfartsåre, fylkesvei 614 mellom Grov og Stårheim. Her ligger også Kjelkenes ferjekai, der det fra 1977 til mai 2013 var forbindelse over til Smørhamn og fylkesvei 616. Ruten ble trafikkert av Fjord1 Fylkesbaatane.
Derrick Sherwin

Derrick Sherwin (født 16. april 1936, død 29. oktober 2018) var en britisk produsent, forfatter og skuespiller.
Han er kjent som manusredigerer (1968–69) og produsent (1969–1970) for Doctor Who. Han var manusredigerer på serien fra historien The Web of Fear til The Mind Robber. På sistnevnte skrev han også den første episoden, som er ansett som en av de mer nyskapende i seriens historie. Han skrev også manuset til historien The Invasion, som introduserte United Nations Intelligence Taskforce (UNIT). Den var basert på et utkast av Kit Pedler.
I 1968/1969 fikk Sherwin en større rolle innen produksjonen av serien og han var uoffisielt assisterende produsent på resten av seriens sjette sesong. Terrance Dicks tok da over rollen som manusredigerer. På historien The Space Pirates jobbet Sherwin igjen som manusredigerer fordi Dicks var opptatt med å skrive neste historie, The War Games. Sherwin tok deretter over som produsent for serien etter Peter Bryant i 1969 og han produserte The War Games, hyrte Jon Pertwee som den tredje Doktoren etter at Patrick Troughton sluttet og produserte hans første historie, Spearhead from Space. I sistnevnte historie hadde Sherwin en liten rolle som vakt på en parkeringsplass etter at han sparket skuespilleren som opprinnelig fikk rollen fordi han ikke klarte å spille den.
Etter Doctor Who var Sherwin produsent for Paul Temple, The Man Outside (1972), Ski-Boy (1973) og The Persils of Pendragon (1974).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Derrick Sherwin på Internet Movie Database .