jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Høypasset

Høypasset er et pass fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Høypasset er et pass over Tåkefjellene. I boka Ufullendte fortellinger blir dette passet nevnt med navnet Cirith Forn en Andrath.
I den vestre enden lå Kløvendal og derfra gikk den store østveien opp i fjellene helt til den når fjellet som Orkbyen ligger under.
Høypasset var først skapt før det første tideverv av valaen Oromë, for at Eldaene skulle få en mulighet til å krysse Tåkefjellene da de først skulle vandre mot Valinor. Senere i det første tidevervet ble Høypasset brukt av dvergene, og den bant sammen de to veiene deres (den store østveien som gikk fra Kløvendal og helt gjennom Tårnåsene og Men-i-Naugrim som går gjennom Myrkskog).
I det andre tidevervet ble Høypasset brukt av hæren til Gil-galad og Elendil da de marsjerte mot Mordor i krigen mellom Sauron og den siste alliansen. Etter dette ble Isildur drept av orker som voktet over veien til dette passet.
I de senere tider av det tredje tideverv ble passet svært farlig å bruke fordi orkeneholt til i dette passet, unntatt i den perioden da det var krig mellom dvergene og orkene og dvergene nesten utslettet alle orkene i Tåkefjellene. Men på den tiden da Bilbo Lommelun la ut på ferden for å vinne tilbake Erebor da var det mange orker som holt til i Orkebyen som hadde blitt tatt tilbake etter krigen, og av disse orkene ble Bilbo og Thorin Eikenskjold og deres følge fanget.
Gjennom krigen om ringen i Ringens brorskap passerte brorskapet forbi Høypasset fordi den østre siden av Tåkefjellene hadde blitt for farlig.
Brad Faxon

Brad Faxon (født 1. august 1961) er en amerikansk profesjonell golfspiller. Han er født i New Jersey, studerte ved Furman University i Sør-Carolina og ble profesjonell i 1983. Han har vunnet 8 ganger på PGA-touren og spilt på 2 Ryder Cup-lag (1995 og 1997).


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
1991: Buick Open
1992: New England Classic; The International
1997: Freeport-McDermott Classic
1999: B.C. Open
2000: B.C. Open
2001: Sony Open in Hawaii
2005: Buick Championship


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brad Faxon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brad Faxon – PGA-touren 
(en) Brad Faxon – Verdensrankingen
B.C. Open

B.C. Open er en golfturnering på PGA-touren som har vært arrangert hvert år siden 1971. Blant tidligere vinnere er Tom Kite, Fred Couples, John Daly, Hal Sutton, Fred Funk, Jeff Sluman, Craig Stadler og Brad Faxon.
Turneringen spilles på En-Joie Golf Course i Broome County, New York og var opprinnelig kalt Broome County Open. Den spilles samme uke som The Open Championship i Storbritannia, og de beste spillerne på PGA-touren deltar derfor ikke. Premiepotten for 2006 er 3,5 millioner dollar.


== Vinnere ==
2005: Jason Bohn
2004: Jonathan Byrd
2003: Craig Stadler
2002: Spike McRoy
2001: Jeff Sluman
2000: Brad Faxon
1999: Brad Faxon
1998: Chris Perry
1997: Gabriel Hjertstedt
1996: Fred Funk
1995: Hal Sutton
1994: Mike Sullivan
1993: Blaine McCallister
1992: John Daly
1991: Fred Couples
1990: Nolan Henke
1989: Mike Hulbert
1988: Bill Glasson
1987: Joey Sindelar
1986: Rick Fehr
1985: Joey Sindelar
1984. Wayne Levi
1983: Pat Lindsey
1982: Calvin Peete
1981: Jay Haas
1980: Don Pooley
1979: Howard Twitty
1978: Tom Kite
1977: Gil Morgan
1976: Bob Wynn
1975: Don Iverson
1974: Richie Karl
1973: Hubert Green
1972: Bob Payne
1971: Claude Harmon


== Eksterne lenker ==
Profil på PGATOUR.com
En-Joie Golf Course
Bitihorn

Bitihorn er et fjell som ligger helt i den sørøstre delen av Jotunheimen. Fjellet ligger på grensen mellom kommunene Vang og Øystre Slidre, begge i Innlandet. Det har en høyde på 1 607 meter over havet. Toppen av Bitihorn ligger markerer kommunegrensen. Fylkesvei 51 passerer like på østsiden av Bitihorn, like sør for Valdresflye.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bitihorn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Detaljert beskrivelse av Bitihorn på peakbook.org
Rob Bourdon

Robert Gregory Bourdon (født 20. januar 1979 i Calabasas i California) er trommeslager i bandet Linkin Park. Bourdon er den yngste av de seks medlemmene i bandet.


== Bakgrunn ==
Bourdon ble født i Agoura Hills i California og er bosatt i Los Angeles. Hans mor hadde et forhold til trommeslageren i Aerosmith, og han begynte å spille trommer etter å ha sett en Aerosmith-konsert. Rob Bourdon spilte sammen med Brad Delson i bandet Relative Degree i ett år før han begynte å spille for Xero.


== Eksterne lenker ==
(en) Linkin Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rob Bourdon på Internet Movie Database 
(en) Rob Bourdon hos The Movie Database 
(en) Rob Bourdon på Discogs 
(en) Rob Bourdon på MusicBrainz 
(en) Rob Bourdon på AllMusic
Rasletinden

Rasletinden er et fjell med to topper i den østlige delen av Jotunheimen. Den vestre og høyeste toppen (2 105 moh) markerer grensen mellom kommunene Vang i sør og Vågå i nord. Den danner også det sørøstre hjørnet av Jotunheimen nasjonalpark.Den østre toppen (2 010 moh) danner også grense mot Øystre Slidre, og dette er det høyeste punktet i den kommunen. Alle tre kommunene ligger i Innlandet fylke.
Begge toppene ligger nær fylkesvei 51. Fjelltoppene er noen av de lettest tilgjengelige i Norge som er høyere enn 2 000 meter over havet. De er også blant de sydligste 2 000-meterne i Norge.
Fjellet består av steinarten gabbro. Gabbroen i Rasletind er av den normale typen som er grå med svarte flekker.
Utsikten fra fjelltoppen er en av de beste i landet.  På en klar dag er det mulig å se nesten helt til Oslo. Rondane er synlige i øst-nordøstlig retning, og Dovrefjell mot nord.  Sørover kan man se Øystre Slidre, Bitihorn, og innsjøene Vinstre og Bygdin.


== Adkomst ==
Tinden har vært beskrevet som den letteste 2 000-meteren i Jotunheimen. Toppen nås lett fra Fv51 over Valdresflya.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norske fjelltopper over 2000 meter av Morten and Julia Helgesen – Glittertind forlag, 2005. ISBN 9788299701303
Jotunheimen bind 1 av Erik W. Thommesen and Gunnar Wigerust – Valdres forlag
Naturgeografi av Hans Christian Kullerud og Hasse Raastad – Aschehougs forlag
Brad Wilk

Brad Wilk (født 1968 i Portland, Oregon, USA) er kjent som trommeslager i bandene Audioslave og Rage Against The Machine. Før han ble med i Rage Against the Machine spilte Wilk i bandet Lock Up sammen med Tom Morello, som senere skulle bli med i både Rage Against the Machine og Audioslave. Wilk spilte også trommer på Black Sabbaths album 13 fra juni 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brad Wilk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brad Wilk på Internet Movie Database 
(en) Brad Wilk hos The Movie Database 
(en) Brad Wilk på Discogs 
(en) Brad Wilk på MusicBrainz 
(en) Brad Wilk på Encyclopaedia Metallum 
(en) Brad Wilk på Songkick 
(en) Brad Wilk på AllMusic
Innpisker

Innpisker er et verv innehatt av en fra hvert politiske parti eller partigruppe i en nasjonalforsamling. Innpiskeren har ansvaret for å påse at tilstrekkelig antall av partigruppens medlemmer møter opp ved voteringene, dels i samarbeid med andre partiers innpiskere. På denne måten trenger bare et fåtall representanter delta i selve avstemningen fordi innpiskerne sørger for at det politiske styrkeforholdet opprettholdes. Dette systemet kalles utbytting.Terminologien kommer opprinnelig fra det britiske parlamentet (whipper-in eller bare whip).I parlamentarisk sammenheng brukes også begrepet partipisk, som viser til intern disiplin i partiet om at alle representanter skal stemme slik partigruppen er blitt enig om, selv når det måtte gå imot overbevisningen til den enkelte representant. Innpiskeren har gjerne også en rolle i forbindelse med å sørge for at partidisiplinen overholdes.


== Referanser ==
Briksdalsbreen

Briksdalsbreen er en brearm av Jostedalsbreen innenfor Jostedalsbreen nasjonalpark. Briksdalsbreen ligger på nordsiden av Jostedalsbreen, i Briksdalen, innerst i Oldedalen i Stryn kommune i Vestland. Briksdalsbreens topp ligger ca. 1900 moh og endte i Briksdalsbrevatnet 346 moh. (frem til 2008).
Årlige frontmålinger er gjort siden 1900. Breen hadde framstøt rund 1910 og 1930, men trakk seg tilbake ca 800 meter mellom 1932 og 1951. Briksdalsbrevannet kom fram i denne perioden. Brefronten har hatt flere framstøt og perioder med tilbakegang. Ved et framstøt mellom 1987 og 1997 ble vannet igjen helt dekket av breen. Etter 1999 trakk breen seg raskt tilbake slik at vannet i 2008 var fullstendig brefritt. Målingene gjøres av NVE.Breen har vært et kjent turismål siden 1800-tallet og trekker årlig 300 000 besøkende.Briksdal fjellstove 3 km nedenfor breen har eksistert siden 1891, med matutsalg og overnatting for turister.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Briksdalsbreen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Briksdalsbreen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Molla Mallory

Anna Margrethe «Molla» Bjurstedt Mallory (født 6. mars 1884 i Mosvik, død 22. november 1959, Stockholm, Sverige) var en  norsk-amerikansk tennisspiller. 
Fra 1912 til slutten av 1920-årene tilhørte Mallory verdenseliten blant kvinnelige tennisspillere.


== Liv og karriere ==
Hun var datter av major Axel Johan Bjurstedt (f. 1848) og Anna Benedicte Jenssen (f. 1854) og søster av Valborg Bjurstedt. Anna Benedicte var datter av godseier Benedict Jenssen på Vinje bruk i Mosvik.Hun debuterte som tennisspiller i 1902, 18 år gammel, i Oslo Tennisklub Hun debuterte internasjonalt i OL i Stockholm i 1912, der hun fikk bronse etter at hun tapte semifinalen til Marguerite Broquedis som vant turneringen. Hun utvandret til USA i 1915 og ble der gift med forretningsmannen Franklin Mallory.  Bare måneder etter at hun kom til USA, vant hun sin første tennistittel, det amerikanske innendørsmesterskapet. Samme år vant hun sin første Grand Slam-tittel i US Open. I finalen beseiret hun den tredobbelte vinneren Hazel Hotchkiss Wightman. Mallory skulle senere vinne turneringen ytterligere sju ganger, siste gang i 1926, i en alder av 42 år. I 1922 var hun finalist i Wimbledon-turneringen, og tapte for verdenseneren Suzanne Lenglen.


== Grand Slam-titler ==
 Amerikanske mesterskapet:
single – 1915, 1916, 1917, 1918, 1920, 1921, 1922, 1926
double – 1916, 1917
mixed double – 1917, 1922, 1923
 Wimbledon:
finale – 1922


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Bronse i tennis, single damer utendørs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Molla Mallory – Olympics.com 
(en) Molla Mallory – Olympic.org 
(en) Molla Mallory – Olympedia 
(en) Molla Mallory – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Molla Mallory – ITF Tennis 
(en) Molla Mallory – International Tennis Hall of Fame
Toni Braxton

Toni Michelle Braxton (født 7. oktober 1967 i Severn, Maryland, USA) er en amerikansk sanger.
Braxton startet sin karriere i det lokale kirkekoret.


== Diskografi ==
1993 Toni Braxton
1996 Secrets
1996 So Many Ways (som medlem av The Braxtons)
2000 The Heat
2001 Snowflakes
2002 More Than a Woman
2003 Ultimate Toni Braxton
2004 Platinum & Gold Collection
2004 Artist Collection: Toni Braxton
2005 Un-Break My Heart: The Remix Collection
2005 Breathe Again: Toni Braxton at Her Best
2005 Libra
2007 The Essential Toni Braxton
2007 The Best So Far
2008 Playlist: The Very Best of Toni Braxton
2010 Pulse
2014 Love, Marriage & Divorce
2015 Braxton Family Christmas (som medlem av The Braxtons)
2018 Sex & Cigarettes
2020 Spell My Name


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Toni Braxton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Toni Braxton på Internet Movie Database 
(fr) Toni Braxton på Allociné 
(en) Toni Braxton på AllMovie 
(en) Toni Braxton hos TV Guide 
(en) Toni Braxton hos The Movie Database 
(en) Toni Braxton hos Internet Broadway Database 
(en) Toni Braxton på Apple Music 
(en) Toni Braxton på Boomplay 
(en) Toni Braxton på Discogs 
(en) Toni Braxton på MusicBrainz 
(en) Toni Braxton på SoundCloud 
(en) Toni Braxton på Spotify 
(en) Toni Braxton på Songkick 
(en) Toni Braxton på Last.fm 
(en) Toni Braxton på Genius — sangtekster 
(en) Toni Braxton på AllMusic 
Toni Braxton på Twitter 
Toni Braxton på Facebook 
Toni Braxton på Instagram 
(en) Toni Braxton på YouTube 
Toni Braxton på Myspace 
Toni Braxton på TikTok 
Toni Braxton på Pinterest
Lustrafjorden

Lustrafjorden (eller Lusterfjorden) er en ca. 40 kilometer lang arm av Sognefjorden  i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden begynner ved Ombandsnes, hvor Sognefjorden deler seg i Lustrafjorden, som går mot nord, og Årdalsfjorden mot øst. Ved Ornes, hvor Urnes stavkirke ligger, snur fjorden mot nordøst, og fortsetter til Skjolden i fjordbotnen. Rundt 10 kilometer nord for Urnes går sidefjorden Gaupnefjorden inn mot nordvest.Fjorden er omringet av høye og bratte fjellsider. Fra fjellene munner flere høye fossefall ut i fjorden, hvorav det største og mest kjente er Feigefossen. I fjorden munner også flere store og kraftrike elver ut, med noen av landets største kraftverk, som Skagen kraftverk i Fortun og Jostedal kraftverk ved Gaupne.


== Referanser ==
Jostedøla

Jostedøla (eller Jostedalselva) er en elv som renner gjennom Jostedalen i Luster i Vestland. Jostedøla er hovedelv i Jostedalsvassdraget og munner ut i Gaupnefjorden, som er en del av Sognefjorden.
Elva er omtrent 55 km lang målt fra Styggevatnet i nord. Elva har et nedbørfelt på ca 863 km². nedbørfeltet har en middelhøyde på 1250 moh., og kun 10 % av nedbørfeltet ligger under 500 moh. På grunn av det høytliggende nedbørfeltet og at vannet er en stor andel brevann, er Jostedøla en kald elv med en middeltemperatur på 6 °C om sommeren og 0 °C om vinteren, men det kan være store svingninger i løpet av et døgn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jostedøla i Store norske leksikon
Caernarfon Castle

Caernarfon Castle er et slott i Caernarfon i det nordlige Wales. Det ble reist av Edvard I av England etter erobringen av Wales i 1277. Ifølge en tradisjon ble hans sønn Edvard II født der 1284, men det finnes ingen samtidig kilde som bekrefter dette. 
Edvard I bygde flere slott i det nordlige Wales for å sikre området etter av han hadde slått Llywelyn ap Gruffydd. Andre viktige festninger i «jernringen» han opprettet var Beaumaris, Conwy og Harlech, men Caernarfon er det fremste av dem. Det ble påbegynt i 1283 under Llywelyns mislykkede opprør, og var ferdig i omtrent den tilstand det har i dag i 1323. Det ble aldri fullført, og det er tydelige spor på vegger etter slisser som det skulle være festet ytterligere bjelker i. Ifølge samtidige regnskaper kostet det 20 000 pund, noe som var en enorm sum, tilsvarende den årlige inntekten til det kongelige skattkammer. 
Den konsentriske planen var avansert i forhold til tidligere britiske slott. Murene er inspirert av Konstantinopels bymurer, et resultatet av Edvard Is forkjærlighet for korstogene. Slottet kontrollerer Menaistredet, som var av stor strategisk betydning under Edvards felttog i Wales. 
Slottet har blitt beleiret flere ganger. I opprøret 1294–1295 holdt garnisonen ut fordi den fikk forsyninger sjøveien slik at den kunne vente på forsterkninger som kom våren 1295. I 1403 og 1404 holdt den ut en beleiring under Owain Glyndŵrs opprør. Den siste beleiringen kom i 1646, da rojalistene ble beleiret og måtte overgi seg til parlamentarianerne. 
Slottet har dessuten blitt brukt til den formelle innsettelsen av fyrsten av Wales. I 1911 fant innsettelsen av den fremtidige Edvard VIII som fyrste av Wales sted ved slottet. Dette ble gjentatt ved innsettelsen av prins Charles i 1969. 
Slottet huser regimentsmuseet til Royal Welch Fusiliers, og er et verdensarvsted.
Kvitklettene

Kvitklettene, eller Ered Nimrais (Sindarin for Hvithorn fjellene), er en fiktiv fjellkjede fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Fjellene har fått navn etter isbreene på deres høyeste topper. Fjellkjeden strekker seg for det meste øst vest, og er skilt fra Hithaeglir ved Rohans mark. Til tross for sydlige klimaet i Gondor og Rohan er det sne på Kvitklettenes topper selv midt på sommeren, noe som tyder på at de er Ganske høye. Fjellkjeden har ingen pass. De dødes stier passerer under dem, men bare de mest nysgjerrige (eller dumdristige) tar sjansen på den veien. Kvitklettene former Gondors nordre grense og den søndre grensen til Rohan ved unntak av de i deres østligste region. 
Det må bemerkes at fjellene Irensaga (Jern Sag) og Starkhorn også regnes med i fjellkjeden. Mellom disse to toppene ligger Dwimorberg, og inngangen til de dødes stier. På den østre enden av Kvitklettene lå byen Minas Tirith som var hugget inn i fjellet Mindolluin. Gondors vaktbauner er plassert på syv forskjellige topper i Kvitklettene: Amon Dîn, Eilenach, Nardol, Erelas, Min-Rimmon, Calenhad og Halifirien.
Mange elver har sitt utspring i Kvitklettene, og blant de elvene er blant annet Adorn (en bielv til elva Jarna), Snøbrunna og Mering Strømmene (som var bielver til Entsiget) på nordsiden, og på sørsiden var det Erui, (en bielv av Anduin), Ringló og dens bielv Ciril, som sammen med Morthond dannet elva Edhellond som endte i Belfalasbukten og fløt ut nær ved Dol Amroth; i tillegg var det Lefnui av Anfalas, som hadde sitt opphav i den vestre delen av Kvitklettene, og Lebennins fem elver.
I det andre tidevervet var Kvitklettene bebodd av folk som slektet på Dunlendingene, som hadde vært tjenere av Sauron. De hadde sverget troskap til Isildur, men da han trengte dem forrådet de ham og han forbannet dem: de ble kjent som De dødes hær, av veien som het de dødes stier som Aragorn, Legolas, Gimli tok sammen med noen av Dúnedain. Før Dunlendingene var Kvitklettene hjemmet til Púkel-Mennene eller Drúedain.
Per Bortens regjering

Per Bortens regjering ble utnevnt 12. oktober 1965 og satt til 17. mars 1971 da den måtte gå på grunn av lekkasjesaken og «interne motsetninger i synet på Norges forhold til De europeiske fellesskap (EF)». Regjeringen ble da avløst av Trygve Brattelis første regjering. Regjeringen var en koalisjonsregjering bestående av representanter fra Senterpartiet (Sp) , Høyre (H), Venstre (V) og Kristelig Folkeparti (KrF). Gjennom hele perioden besto regjeringen av 15 medlemmer, hvorav to ved utnevnelsen i 1965 var kvinner: Elisabeth Schweigaard Selmer (H) og Elsa Skjerven (KrF). Selmer gikk i 1970 ut av regjeringen og ved regjeringens avgang i 1971 hadde den ett kvinnelig medlem. Etter valget i 1965 hadde de fire partiene til sammen 80 av totalt 150 mandater på Stortinget, og regjeringspartiene beholdt så vidt flertallet etter valget i 1969 hvor partiene endte opp med til sammen 76 av 150 mandater.


== Referanser ==
Crowborough

Crowborough er en by i distriktet Wealden i East Sussex, England. Den er beliggende i Weald og ved utkanten av skogen Ashdown Forest og i et område utpekt som spesielt vakker natur, 11 km sørvest for Royal Tunbridge Wells og 56 km sør for London. Den har vei og jernbaneforbindelse. Den er administrasjonssenter for distriktet Wealden, selv om noen offentlige kontorer er plassert i Hailsham.
I befolkningstall er den største byen i innlandet av East Sussex. Per folketellingen i 2011 var det 20 607 innbyggere. Byen er kjent som hjemstedet til sir Arthur Conan Doyle (født i Edinburgh i 1859) fra 1905 til han døde der i 1930, og en statue av ham er reist i sentrum. Rosenkorsordenen (AMORC) har sin storlosje for Europa og Afrika i byen.


== Historie ==

Det har vært bosetninger i området siden steinalderen, og i romersk tid var det en del industri i forbindelse med en vei som gikk gjennom området. Den første referansen til Crowborough kommer langt senere, i 1292. Da klagde sognepresten på at en del av hans sognebarn gikk i nabosognets kirke, fordi den var lettere tilgjengelig for dem. Presten hadde ingen annen lønn enn tiende og kollekt, og var derfor misfonøyd med dette, og henvendte seg til erkebiskopen av Canterbury. For å bøte på problemet gav erkebiskopen ham en eiendom i den problematiske delen av sognet slik at det kunne bygges et kapell der.
Crowborough forble et jordbruksområde inntil midten av 1800-tallet. I en folketelling fra 1851 var fortsatt de fleste sysselsatt innen jordbruket. I 1868 kom jernbanen, og dermed endret byen sin karakter. Det ble opprettet industribedrifter, og etterhvert ble Crowborough også kjent som et kursted. En av de som ble trukket dit av helseårsaker var naturvitenskapsmannen og forfatteren Richard Jefferies, som kom i 1885 og skrev noen av sine mest kjente essayer i byen.


== I populærkulturen ==
Byen tjente som territorialt mål for den fiktive tittelen «hertug av Crowborough», framstilt av skuespilleren Charlie Cox i første episode av TV-dramaet Downton Abbey. Cox vokste opp i nærheten av byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Crowborough – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Crowborough hos Wikivoyage

Crowborough i Open Directory Project
Crowboroughs byråd
Crowboroughs offisielle guide
Inokulasjon

Inokulasjon (fra latin inoculatio (genitiv inoculationis), «innplanting») vil si immunisering mot sjukdom, framfor alt kopper, ved å påføre smitte. Inokulasjon var en forløper for koppevaksinen.
Ordet inokulasjon kan noen ganger brukes synonymt med vaksinasjon. I hagebruk er inokulasjon det samme som poding.


== Prinsipp og historisk bruk ==
Grunnprinsippet i inokulasjonen var å påføre et friskt menneske koppesmitte for derved å gjøre det immunt mot kopper ved framtidige epidemier. Dette ble utført ved at en tok materie fra en koppebyll, og gnidde inn i et snitt i armen. Mottakeren ville da utvikle kopper, men i en mye lettere grad enn ved alminnelige epidemier, og med langt mindre dødsrisiko. Det ble heller ikke like stygge kopparr som hos de som ble smitta på normalt vis. Den inokulerte var da immun mot koppesmitte for resten av livet.

Opphavet til metoden er uviss. Den hadde vært brukt i India og Kina i århundrer, men ble først kjent i Europa tidlig på 1700-tallet. Da hadde lady Mary Wortley Montague, gift med den britiske sendemannen til Det osmanske riket, vært vitne til inokulasjon i Konstantinopel (Istanbul). Metoden gjorde inntrykk på henne; hun hadde mista en bror i kopper og bar selv arr i ansiktet av sykdommen. I 1718 fikk hun ambassadelegen til å inokulere den fem år gamle sønnen hennes. En yngre datter ble også inokulert noen år seinere. Tilbake i England fortalte hun venner om metoden, blant dem sir Hans Sloane, livlegen til George I . Det bredte seg en viss interesse for fenomenet, og en lege fikk tillatelse til å prøve ut metoden på seks innsatte i Newgate-fengselet. Immuniseringa var vellykka, og de dømte fikk sin frihet. I 1722 beslutta så prinsen av Wales – den seinere George II – å få sine døtre inokulert. Den vellykka kongelige inokuleringa førte til at metoden ble tatt i bruk ved flere europeiske kongehus, og litt etter litt vant metoden innpass i befolkninga for øvrig. En engelsk lege innførte metoden i Det russiske keiserdømmet i 1793. Fredrik II av Preussen satte i gang storstilt vaksinering etter at Ludvig XV av Frankrike døde av kopper. George Washington ble smittet av kopper og var vansiret i ansiktet, og beordret at den amerikanske hæren skulle immuniseres.Metoden var imidlertid omdiskutert, og det reiste seg til tider kritiske røster mot den, særlig av vaksinemotstandere i Frankrike. Blant annet kritiserte Voltaire metoden i sine Lettres Philosophiques i 1733. Først i 1805 kom Napoléon Bonaparte i gang med vaksinering mot kopper og det førte til effektiv immunisering over hele Europa i kjølvannet av Napoleonskrigene.Etter at Edward Jenner fant på å inokulere med kukopper, og dermed oppfant vaksinasjonen i 1796, kom inokulasjon gradvis ut av bruk. Vaksinasjon viste seg langt tryggere og var uten bivirkninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vaksinens historie på forskning.no