jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pratibha Patil

Pratibha Patil (marathi: प्रतिभा देवीसिंह पाटील, født 19. desember 1934 i Nadgaon i Bombay Presidency [i delen som senere ble Maharashtra] i Britisk India) var fra 2007 til 2012 president i India. Hun var den første kvinnelige president i landet. Fra 2004 til 2007 var hun guvernør i delstaten Rajasthan. Patil er medlem av Kongresspartiet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Prathibha Patil har mastergrad i statsvitenskap og økonomi fra Mooljee Jetha College i Jalgaon og bachelorgrad i rettsvitenskap fra Government Law College i Mumbai. Hun har  arbeidet som advokat.


=== Delstatspolitikk i  Maharashtra ===
På 1960-tallet gikk Patil med i Kongresspartiet. Hun var først politisk aktiv i Maharashtra, der hun i 1962 første gang ble valgt til delstatens folkevalgte forsamling. Hun ble igjen innvalgt i 1967 og satt da som representant til 1985. Patil fikk poster i delstatsregjeringen og var blant annet minister for velferd og offentlig helse, kultur, utdanning, byutvikling og bolig. Fra 1979 til 1980 var hun opposisjonsleder i delstaten.


=== Rikspolitikk ===
I 1985 tok hun skrittet over i rikspolitikken og var fra 1985 til 1990 medlem av Rajya Sabha, overhuset i det indiske parlamentet. En periode i 197 var hun overhusets president. I 1991 stilte hun til valg til underhuset, Lok Sabha, og lykkes å bli innvalgt.


=== Guvernør i  Rajasthan ===
Etter at perioden i underhuset var over i 1996, forlot hun politikken for en tid. Patil ble i 2004 utnevnt til guvernør i delstaten Rajasthan og ble med dette den første kvinne i et slikt embete i Nordvest-India. Hun satt som guvernør fra 8. november 2004 til 23. juni 2007.


=== President ===

Politisk har Patil vært nært knyttet til Gandhi-familien. I 2007 ble hun nominert som Kongresspartiets kandidat til vervet som Indias president, og fikk Bhairon Singh Shekhawat fra Bharatiya Janata Party som motkandidat. Hun vant valget med mer enn to tredeler av stemmene og ble dermed den første kvinne i embetet som Indias president. Patil ble innsatt som president fra 25. juli 2007.
I utøvelsen av presidentgjerningen har Patil særlig lagt vekt på å fremme kvinners rettigheter og på landbruksspørsmål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
  Offisielt nettsted 
(en) Pratibha Patil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
.gov

.gov er et generisk toppnivådomene på Internett, som brukes av offentlige enheter og virksomheter i Amerikas forente stater. .gov-domenet administreres av General Services Administration (GSA), en uavhengig instans av USAs føderale regjering. 
USA er det eneste landet som har et regjeringsspesifikt toppnivådomene i tillegg til sitt ccTLD.  Årsaken ligger i Internetts opprinnelse som et forskningsnettverk underlagt USAs føderale styresmakter. (se NSFNET og ARPANET). Andre land bruker vanligvis et andrenivå-domene til dette formålet, som for eksempel .gov.au for Australia, .gob.ar for Argentina, .govt.nz for New Zealand, .gov.uk for Storbritannia, .gc.ca for Canada, .gouv.fr for Frankrike og .guv.ro for Romania.
Enkelte føderale instanser i USA bruker imidlertid .fed.us i stedet for .gov, mens  USAs forsvarsdepartement og dets underordnede organisasjoner har sitt eget toppnivådomene: .mil.  
Alle styresmakter i USA kan bruke .gov, så som atlantaga.gov for byen Atlanta, og georgia.gov for delstaten Georgia (USA).  Tidligere var imidlertid bare føderale enheter tillatt å benytte domenet, mens enheter på lavere nivåer måtte bruke subdomener under sin hovedenhet.  Det er av denne grunn en mangel på konsistens i adressene for nettstedene til styresmakter på delstats- og lokalnivå, hvor noen bruker .gov, noen .us og andre igjen .com, .org eller andre TLD'er.


== Se også ==
Internett
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .gov whois informasjon
RFC 920 Definerte .com og de andre opprinnelige toppnivådomenene
RFC 2146 (U.S. Government Internet Domain Names)
Storslalåm under Paralympiske vinterleker 1994

Under Paralympiske vinterleker 1994 ble det konkurrert i storslalåm.


== Resultater - menn ==


=== Klasse B1 ===


=== Klasse B2 ===
Lars Westgaard deltok også, men ble diskvalifisert.


=== Klasse B3 ===


=== Klasse LW1/3 ===


=== Klasse LW2 ===
Ole Johan Kristoffersen kom på 4.-plass og Asle Tangvik på 8.-plass av de 18 som fullførte. Det var 34 deltakere som startet. 


=== Klasse LW4 ===
Ove Jørgensen kom på 7.-plass av de 9 som fullførte. Det var 15 deltakere som startet. 


=== Klasse LW5/7 ===


=== Klasse LW6/8 ===


=== Klasse LW9 ===


=== Klasse LW10 ===


=== Klasse LW11 ===


=== Klasse LW12 ===
Knut Haereid Markegard kom på 4.-plass av de 7 som fullførte. 18 deltakere startet.


== Resultater - kvinner ==


=== Klasse B1-2 ===


=== Klasse LW2 ===


=== Klasse LW3/4 ===


=== Klasse LW6/8 ===


=== Klasse LW10-12 ===
Florian Schneider

Florian Schneider-Esleben (født 7. april 1947 i Düsseldorf i Tyskland, død 21. april 2020) var en tysk musiker. Han var ett av de to grunnleggende medlemmene av elektronikagruppen Kraftwerk. Schneider startet Kraftwerk med Ralf Hütter i 1970. De to møttes for første gang i 1968 da de tok kurs ved Robert Schumann-akademiet i Düsseldorf og startet bandet «Organisation». Schneider forlot Kraftwerk i november 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Florian Schneider – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Florian Schneider på Internet Movie Database 
(en) Florian Schneider hos The Movie Database 
(en) Florian Schneider på Discogs 
(en) Florian Schneider på MusicBrainz 
(en) Florian Schneider på Songkick 
(en) Florian Schneider på Last.fm 
(en) Florian Schneider på AllMusic
Slalåm under Paralympiske vinterleker 1994

Under Paralympiske vinterleker 1994 ble det konkurrert i slalåm.


== Resultater - menn ==


=== Klasse B1-2 ===
[[Dag Lars Westgaard]] kom på 4.-plass av de 7 som fullførte. 13 deltakere startet.


=== Klasse B3 ===


=== Klasse LW1/3 ===


=== Klasse LW2 ===
Ole Johan Kristoffersen kom på 8.-plass av de 11 som fullførte. Asle Tangvik var også påmeldt, men fullførte ikke. 33 deltakere startet.


=== Klasse LW4 ===
Ove Jørgensen deltok, men var ikke blant de 6 som fullførte.


=== Klasse LW5/7 ===
Cato Zahl Pedersen deltok, men var ikke blant de 4 som fullførte.


=== Klasse LW6/8 ===


=== Klasse LW9 ===


=== Klasse LW10 ===


=== Klasse LW11 ===


=== Klasse LW12 ===
Knut Haereid Markegard startet også, men fullførte ikke.


== Resultater - kvinner ==


=== Klasse B1-2 ===
Disse var de eneste 3 som fullførte, av 7 startende.


=== Klasse LW2 ===


=== Klasse LW3/4 ===
Renate Hjortland startet også, men fullførte ikke.


=== Klasse LW6/8 ===


=== Klasse LW10-12 ===
Vestmannaeyjar

Vestmannaeyjar (på norsk «Vestmannøyene») er en liten vulkansk øygruppe som ligger utenfor sørkysten av Island. Bare den største av øyene, Heimaey, er bebodd. Øygruppen er en del av kommunen Vestmannaeyjabær, som ved utgangen av 2005 hadde 4 172 registrerte innbyggere.
Øygruppen har fått navnet sitt etter irene som ble tatt til fange for å brukes som treller av Norrøn-gælerne. Det gamle norrøne ordet vestmenn ble brukt om irene, og ble beholdt i det islandske språket, selv om Irland ligger lenger øst enn Island. Ikke lenge etter at Ingolf Arnarsson ankom Island, ble hans bror, Hjörleifur, drept av slavene han hadde brakt med seg. Ingolf fulgte etter slavene til Vestmannaeyjar og drepte dem alle i en hevnaksjon.
Den 20. juni 1627 ble Vestmannaeyjar inntatt av en osmansk flåtestyrke på 15 skip (tolv galeier og tre andre fartøy), i følge med barbareskpirater fra Algerie, under ledelse av Murat Reis den yngre. Styrken ble der i 26 dager fram til 16. juli 1627. Styrken tok 400 av øyboerne som slaver og fraktet dem til Algerie i en reise som tok 27 dager. De fleste av islendingene levde resten av livet sitt i fangenskap. En av fangene, Oluf Eigilsson, greide senere å komme seg tilbake til Island og skrev da en bok om opplevelsene sine. Deretter kom også en tyrkisk korsar med navnet Ali Biçin Reis til øygruppa og det islandske fastlandet, hvor han tok 800 slaver.
På samme vis som resten av Island er Vestmannaeyjar svært vulkansk aktiv. Det var to store utbrudd i området på 1900-tallet. Det første var i 1963, da et 3,5 år langt utbrudd dannet øya Surtsey, og det andre var utbruddet av Eldfell på øya Heimaey i 1973, som nødvendiggjorde en rask evakuering av nesten alle av øyas 5000 innbyggere.
Fra 1998 til 2003 var øygruppen også hjem for Keiko, spekkhuggeren som var stjernen i filmen Slipp Willy Fri.
Øygruppen er også godt kjent på Island for sin årlige festival kalt Þjóðhátíð (som betyr «nasjonal festival»), som trekker en stor del av Islands ungdom. Festivalen ble opprinnelig startet fordi øybeboerne ikke hadde anledning til å delta i festlighetene rundt landets feiring av 1 1000-års jubileet for bosettingen av Island. I festivalens første 70-år eller så var det for det meste en familieorientert festival, men har i det siste århundret blitt mer en overgangsrite for tenåringer, der det konsumeres store mengder alkohol.
Norsk vennskapsby er Larvik.
Ordføreren på Vestmannaeyjar er for tiden Elliði Vignisson.


== Se også ==
Heimaey
Surtsey


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vestmannaeyjar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vestmannaeyjar – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Bildegalleri (is)
Generell informasjon (en)
Vulkanutbruddet av Eldfell på Heimaey. (en)
Surtsey (en)
Carlo Giovanni Turcotti

Carlo Giovanni Turcotti eller Du Tianshou, Jialu (født 9. oktober 1643 nær Milano i Italia, død 15. oktober 1706 i Fatshan nær Kanton i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
Han reiste ut med kurs for Manila i 1671 og misjonerte i 1674 på Celebes. Han var så misjonær i Siam i fire år. Nederlenderne tok ham til fange og holdt ham i fangenskap i tre år.I 1680 kom han til Macao, og fra 1681 og fremover virket han i Kanton og Fatshan og andre steder i provinsen Guangdong. I 1696 ble han utnevnt til titulærbiskop og til apostolisk vikar av Guizhou, men mottok aldri bispevigselens sakrament. Før han grunnla misjonen i provinsen Guizhou bygde han kirker i Kanton og Fatshan og reiste et monument over Frans Xavier på øya Shangchuan.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Vegard Berg Johansen

Vegard Berg Johansen (født 15. juli 1973 i Svolvær, Lofoten) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han har spilt for FK Lofoten, Tromsø IL, OS Belenenses, FK Haugesund, Svolvær IL og Tromsdalen UIL. Han er bror til tidligere Tromsø IL og FK Lofoten spiller Stein Berg Johansen og sønn av tidligere Svolvær IL og FK Lofoten trener Viggo Berg Johansen. Vegard Berg Johansen la opp etter 2004-sesongen.


== Meritter ==
Toppscorer for Tromsdalen UIL i 1996 med 23 mål


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegard Berg Johansen – Transfermarkt 
Profil hos Norges Fotballforbund
Profil hos Tromsø IL
Grønn havskilpadde

Grønn havskilpadde er den eneste arten i slekten Chelonia.
Den ser ut som andre havskilpadder med en flat kropp, kort nakke og årelignende armer som er velegnet til svømming. Den grønne havskilpadden blir opptil 1,5 meter lang. Det tyngste individet som har blitt fanget veide 395 kg, men gjennomsnittsvekten på voksne individer er rundt 200 kg. Arten har en levealder på opptil 80 år i naturen.
Det er to større underpopulasjoner av arten i henholdsvis Atlanterhavet og det østlige Stillehavet.
Den har et lyst eller mørkt brunt skjold, med et gulaktig hvitt bukskjold. Den grønne skilpadden fikk ikke navn av skjoldets farge, men for den grønne fargen på fettet. Den er en planteeter som spiser sjøgress og alger.Grønn havskilpadde holder seg vanligvis på grunt vann i nærheten av sjøgress. Den lever nesten utelukkende av planter. Unge individer supplerer imidlertid dietten med virvelløse dyr.
I motsetning til de fleste havskilpadder, som tilbringer mesteparten av sitt voksne liv i havet, kommer grønn havskilpadde gjerne opp på avskjermede strender om dagen for å sole seg.
Hannene er større enn hunnene og har en lengre hale, dette bidrar til å skille kjønn. Hannene har også større klør som brukes under paring. Paring skjer hvert annet til fjerde år, og skilpaddene vil vanligvis komme på land for paring. En grønn hun legger i gjennomsnitt 110 egg per kull, hun kommer på land fra 3 til 7 ganger for å legge egg i en enkelt hekkesesong, vanligvis med et intervall på 12-14 dager.Havskilpadder har mange rovdyr som fiender, men for grønne skilpadder har mennesket vært deres største trussel. Denne arten blir regelmessig slaktet for kjøtt, egg, olje og skjold. Kjøttet var svært ettertraktet i mange land i form av skilpaddesuppe. I dag slaktes de, og kjøttet distribueres på det svarte markedet hvor det kan oppnå en veldig høy pris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) grønn havskilpadde – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) grønn havskilpadde i Global Biodiversity Information Facility 
(en) grønn havskilpadde hos Fauna Europaea 
(en) grønn havskilpadde hos Fossilworks 
(en) grønn havskilpadde hos Reptile Database 
(en) grønn havskilpadde hos ITIS 
(en) grønn havskilpadde hos NCBI 
(en) Kategori:Chelonia mydas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chelonia mydas – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chelonia mydas – detaljert informasjon på Wikispecies
.edu

.edu er et generisk toppnivådomene på internett, for utdanningsinstitusjoner, primært i USA. Navnet kommer fra den første stavelsen i det engelske «education» (utdannelse).


== Historie ==
.edu ble opprettet i januar 1985 som et av de første toppnivådomenene. Domenet var opprinnelig beregnet på utdanningsinstitusjoner fra hele verden.  Det var imidlertid, med få unntak, bare de i USA som registrerte slike domener, mens utdanningsinstitusjoner i andre land vanligvis benyttet domenenavn under sitt eget nasjonale toppnivådomene. I enkelte land brukes et andrenivå-domene for å indikere en utdanningsinstitusjon (for eksempel .edu.mx i Mexico, .edu.au i Australia, .ac.uk og .sch.uk i Storbritannia), mens andre steder registreres utdanningsinstitusjoner direkte på andre nivå under det nasjonale toppnivådomenet (for eksempel i Canada, Tyskland, Norge og Frankrike). I Tyskland har domenenavnet ofte et prefiks som angir typen av institusjon, uni for Universität, fh for Fachhochschule, for eksempel www.uni-erfurt.de og www.fh-erfurt.de, eller hvis det er flere institusjoner av samme type, forkortelsen for institusjonens eget navn (for eksempel www.fu-berlin.de, www.tu-berlin.de og www.hu-berlin.de for de tre universitetene i Berlin.
Eksempler på .edu-domener utenfor USA er det norske ntnu.edu, franske polytechnique.edu, det belgiske solvay.edu, det svenske korteboskolan.edu, Kosovos uni-pr.edu, det indiske nist.edu og det thailandske au.edu.  Mange institusjoner som har primære nettsteder på lokale andrenivå-domener kjører speilede nettsteder på .edu-domenet, så som oxford.edu som speiler ox.ac.uk, eller monash.edu speiler monash.edu.au.


== Registrering ==
Educause er den autoriserte registreringsenheten for .edu, og er også dets eksklusive registrar, ettersom .edu er et lukket system. Den ansøkende institusjonen må søke direkte til Educause og må fremvise akkrediteringsbevis, og vil først da bli gitt et domenenavn. Selv om Educause er en non-profit enhet, så forlanger det likevel en årlig avgift for hvert domenenavn, som går til å dekke kostnadene ved å vedlikeholde infrastrukturen for .edu. Educause, som eneste registrar, løser konflikter om domenenavn og alle andre policyspørsmål for .edu. Endelig autoritet for .edu ligger hos USAs handelsdepartement. For så vidt gjelder den rent tekniske administrasjonen, så driver og vedlikeholder Educause direkte de tekniske komponentene for registrar og registreringsdelene selv, men har outsourcet driften av registreringsenhetens navneservere for domenet, for tiden til VeriSign.


== Se også ==
Toppnivådomene
Internett


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
IANA .edu whois informasjon
Royal Flying Corps

Royal Flying Corps eller RFC var den britiske hærens flyvåpen under nesten hele første verdenskrig. F.o.m 1. april 1918 ble det sammen med Royal Naval Air Service inkorporert i Royal Air Force.


== Opphav ==
RFC ble dannet 13. mai 1912 og tok over for Air Battalion Royal Engineers. På slutten av året hadde de 12 bemannede ballonger og 36 biplan jagerfly. Det var meningen at RFC skulle ha separate hær- og marineavdelinger. Men den britiske marinen nektet å la sine fly være kontrollert av en hæravdeling og dannet Royal Naval Air Service.
Det første fatale krasjet var 5. juli 1912 i nærheten av Stonehenge. Piloten Eustace B. Loraine og observatøren R.H.V. Wilson omkom. Etter krasjet ble ordren «Flying will continue this evening as usual» («Flyvingen fortsetter som vanlig denne aften») som kom til å skape tradisjon.


== Første verdenskrig ==
Det franske luftforsvaret var betraktelig større enn RFC i første halvdel av krigen. I løpet av krigen ble RFC større og tok en mer offensiv del i luftkampen over vestfronten. Dette førte til en økning av tapene, over 700 i 1916 frem til høydepunktet under Bloody April i 1917.
RFCs fly ble i starten markert med Union Jack, men da denne markeringen liknet altfor mye på det tyske flyvåpenets jernkors, ble en rundel adoptert. Rundelen er identisk med det franske luftforsvarets rundel, bare med reverserte farger. Symbolet er fortsatt i bruk hos RAF.


== Flytyper ==
RFC og RNAS brukte blant annet følgene fly:

Airco D.H.2, D.H.4, D.H.5 og D.H.9
Armstrong-Whitworth F.K.8
Avro 504
Bristol F2A og F2B jagerfly
Handley Page O/400
Martinsyde G.100
Morane-Saulnier Bullet Biplan
Nieuport Scout 17, 24, 27
Royal Aircraft Factory   B.E.2a, B.E.2b, B.E.2c, B.E.2e, B.E.12, F.E.2b, F.E.8, R.E.8, S.E5a
Sopwith Aviation Company Baby, 1½ Strutter, Pup, Triplane, Camel, Dolphin, Snipe
SPAD S.VII and S.XIII
Vickers FB5
Vickers Vimy


== Referanser ==


== Kilder ==
Barker, Ralph (2002). The Royal Flying Corps in World War I. Robinson. ISBN 1-84119-470-0. 
Raleigh, Walter (1922). The War in the Air: Being the Story of The part played in the Great War by The Royal Air Force: Vol I. Oxford: Clarendon Press. ISBN 190162322X. 
Rimell, Ray (1985). The Royal Flying Corps in World War One. London: Arms and Armour Press. ISBN 0853686939. OCLC 12807952. 


== Eksterne lenker ==
«The Royal Flying Corps 1914-18»
Romsdal Steinindustri

Romsdal Steinindustri AS er en familiebedrift i Nesset kommune som produserer interiør- og belegningssteinen Vistdalitt. Det er registrert som aksjeselskap under bransjen hogging og bearbeiding av monument- og bygningsstein. 
Selskapet har besøksadresse Romsdal Steinindustri AS, 6364 Vistdal, og ble stiftet i 2004.  Innlevert regnskap for år 2005 viste en omsetning på 1 186 000 kroner og aksjekapitalen var på  300 000 kroner (NOK).
Romsdal Steinindustri tar ut og bearbeider stein fra eget steinbrudd.  Bruddet er nok det mest kjente steinbruddet der norsk gabbro tas ut som hele steinblokker.


== Historie ==
Virksomheten er en vidreføring av et tidligere steinbrudd. I 1928, fant Gunnar Opdal en større forekomst av amfibolitt ved Opdal. Geologer ble engasjert for analyse av forekomsten. Den viste seg å være drivverdig og uttak av stein fra et steinbrudd startet i 1931.  Amfibolitten fikk handelsnavnet Vistdalitt og ble karakterisert som en Gabbroforekomst. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Nordmetallvannymfe

Nordmetallvannymfe er en vannymfe som tilhører familiegruppen  metallvannymfer (Lestidae).


== Utbredelse ==
Nordmetallvannymfe er utbredt i Europa, østover til Japan, men ikke lengst nord. Finnes i Danmark, og det sydøstlige Sverige og Finland. I syrøstlige Norge, på egnede lokaliteter i langs kysten til Trøndelag. Den finnes i lavlandet, ikke i fjellet.


== Utseende ==
Kjønnene er ganske like, begge har en sterkt grønnglinsende kropp. Hannen er noe blå på brystpartiet og bakkroppen.
Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40 og 50  millimeter.


== Levevis ==
Nymfene lever i næringsrike vann  eller myrtjern, i lavlandet. Nymfen lever på bunnen langs bredden i sumpvegetasjon.
Eggene legges på plantestengler, over vannlinjen, hvor de overvintrer. Utviklingen tar 1 år. 
De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Flygetiden er fra juni  til midten av september.
Nordmetallvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) nordmetallvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) nordmetallvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) nordmetallvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) nordmetallvannymfe hos Dyntaxa 
(en) nordmetallvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) nordmetallvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Lestes sponsa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lestes sponsa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lestes sponsa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nordmetallvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Mistberget

Mistberget er et fjell i Eidsvoll kommune i Akershus. Det er den nest høyeste toppen i Eidsvoll kommune. Høyden som er angitt på kart (663 moh), gjelder det trigonometriske punktet ved utkikkstårnet på den sørlige toppen. Litt lenger nord, 35 meter vest for TV-tårnet, finner en imidlertid en noe høyere topp på ca 672 m. 
Mistberget ligger mellom Eidsvoll og Hurdal og er synlig fra de fleste steder på Romerike. Nær toppen finnes et branntårn fra 1938 og en TV-sendermast for fjernsyn, radiokringkasting, DABradio, digitalt bakkenett og basestasjon for helseradio.
Fra brannvakttårnet på toppen, er det en fantastisk utsikt over Romerikssletta. Tårnet kan virke spinkelt og de tynne jerntrappene kan virke skremmende for de fleste. Tårnet er imidlertid meget trygt og har blitt grundig sjekket. Fra Rauknerten vest for toppen, finnes en mer naturlig utsikt mot Hadelandsåsen og Hurdal. Her finnes flere benker helt på kanten av "stupet" ned mot Kleivdalen.
«Lykkens grube» er en jerngruve tilhørende Eidsvoll Jernverk som ligger ved stien fra Åsleia. Slike gamle skjerp finnes mange av med metaller som bly, sink, kobber, jern, wolfram, sølv og gull. På Askheim gård finnes smaragdgruve og marmor.
Den 7. august 1946 kom en Douglas C-47A-5-DK fra BEA med elleve passasjerer fra London for lavt inn over Mistberget og gikk i bakken. Tre av flyets totale besetning på fem ble drept momentant, to personer ble alvorlig skadd. De overlevende fikk hjelp fra Askheim gård og ble fraktet til Stensby sykehus ved Minnesund.
19. desember 2008 unngikk en russisk Airbus A320 å krasje på toppen da de ble alarmert av innflygingskontrollen i Røyken og fikk løftet flyet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Øystein Søbye: Eventyrlige Romerike. Orion forlag 1999.


== Eksterne lenker ==
Kjentmannsmerket Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Utdrag fra boken Eventyrlige Romerike