jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Enare träsk (innsjø)

Enare träsk eller Enare (svensk: Enare träsk; finsk: Inarijärvi; enaresamisk: Aanaarjävri; nordsamisk: Anárjávri; skoltesamisk: Aanarjäuʹrr) er en innsjø nord for polarsirkelen i Enare kommune i finsk Lappland. Innsjøen er den største innsjøen i Sápmi og den tredje største i Finland med et areal på 1 040 km². Den er normalt islagt fra november til juni.
Høyden på sjøen varierer mellom 117 og 119 moh. ettersom vannstanden reguleres av det russiske Kaitakoski kraftverk ved starten av Pasvikelva. Enare träsk har utløp mot nord til Barentshavet, via Pasvikelva til Varangerfjorden.
Enare träsk er en grunn innsjø, med en gjennomsnittlig dybde på kun 15 meter, mens den største dybden er på 92 meter. Innsjøen har 3 318 øyer, hvorav de mest kjente er Hautuumaasaari («Gravstedsøya») og Ukonkivi («Gubbesteinen»). Gamle offerplasser er funnet på disse to øyene.


== Tilløp ==
Enare träsks største tilløp er de to elvene Juutuanjoki, som munner ut i innsjøen ved Enare tettsted, og Ivalojoki, som munner ut ved Ivalo. Mange andre innsjøer i området har avløp til Enare träsk.  Den største av disse er Mutusjärvi nordvest for tettstedet Enare.  Andre er bl.a. Nitsijärvi, Paadarjärvi og Vuontisjärvi.


== Fiske ==
Enare träsk er en meget fiskerik innsjø.  Blant de mange fiskeslag som finnes i sjøen, er ørret, røye, sik, lagesild, harr m.fl. Reeska er en dvergart av sik, hvis økologiske nisje opptas av lagesild i sjøer lengre sør.
Lagesild, saimenlaks og kanadarøye hører ikke til de opprinnelige fiskeartene i Enare träsk, men er blitt satt ut i sjøen av mennesker. Bestanden av lagesild økte kraftig på 1970-tallet, og flere fiskere tok da opp lån for anskaffelse av fiskeutrustning. Lagesildbestanden kollapset imidlertid på mindre enn ti år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Uppslagsverket Finland, Enare träsk
Statens miljöförvaltning, Finnish lakes larger than 40 square kilometers (engelsk)
Subtonic

Subtonic (etablert 2002 i Oslo, opphørt 2005) var en norsk jazzgruppe, bestående av
Hilde Marie Kjersem vokal (etterfulgt av Julie Dahle Aagård, 2003),
Asbjørn Lerheim gitar,
Ole Jørn Myklebust trompet,
Roger Arntzen bass (etterfulgt av Jo Berger Myhre, 2006) og
David Trübenbach trommer, alle ved oppstarten studenter ved
Norges musikkhøgskole.
Deres eneste utgivelse var In this house (AIM Records, 2004), bestående av egenkomponert musikk.
De spilte med Jon Gordon på Oslo Jazzfestival (2003).
Hasle kirke

Hasle kirke er en langkirke fra 1960 på Keyserløkka i Oslo. Kirken ligger i det nordøstlige hjørnet av Hasleparken.
Byggverket er i tegl og har 350 plasser.


== Kulturminne ==
Hasle kirke er et kulturminne og har nummer 84488 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Eksterne lenker ==
Hasle kirke 
(no) «Hasle kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
Haslumseter kapell

Haslumseter kapell er et sportskapell i Bærumsmarka i Bærum kommune, Viken fylke. Kapellet ble tegnet av Magnus Poulsson og oppført etter hans død med sønnen Anton Poulsson som utførende arkitekt.
Kapellet drives av menighetene i Bærum og Oslo vest.
Gudstjeneste avholdes stort sett hver søndag kl. 12.00
Salg av kaffe, vafler, brus/mineralvann og sjokolade.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Haslumseter kapell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Haslumseter kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lena Boysen Hillestad

Lena Boysen Hillestad (født 20. april 1969 i Nittedal) tilhører den ypperste verdenseliten i hundekjøring nordisk stil, slede-, sprint- og barmark-hundekjøring. Hun vant i perioden 1984–2008 25 VM, 15 EM og 30 NM, i tillegg til en rekke andre titler. Boysen Hillestad tilhører Holmenkollen Hundekjørerklubb og er gift med Kjetil Hillestad, som deler hennes interesse for sporten.
Ekteparet Hillestad deltok i VM i Gafsele i Sverige i 2007, der Lena Boysen Hillestad til slutt vant sølv i 4-spann og ektemannen bronse med sitt 11-spann (han startet med 16 hunder) i nordisk stil. Tidligere i år vant dessuten Lena Boysen Hillestad nok et NM med sitt 4-spann.
Boysen Hillestad har vært svært sentral i utviklingen av greyster, en type trekkhund som er avlet spesielt med tanke på fart og utholdenhet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lena Boysen Hillestad på Internet Movie Database
Er det sant, så er det fælt!

Er det sant, så er det fælt! er et norsk underholdningsprogram som ble sendt på NRK-TV høsten 1991. Programmet ble ledet av Anne Grosvold, Petter Næss og Lars Martin Myhre. Stuntreportere i serien var tre medarbeidere fra Revolvermagasinet, bestående av Otto Jespersen, Stig Holmer og Charlo Halvorsen. De var ute på oppdrag for å ta for seg diverse samfunnsfenomener i Norge.Programmet gikk sendt på fredagskveldene. Det skulle etter planen sendes 28 sendinger, men programmet ble tatt av sendeprogrammet etter fem sendinger. Den negative mottakelsen fra kritikerne skal ha vært årsaken.Dette var Otto Jespersens debut på tv-skjemen.


== Seeroppslutning ==
Programmet hadde en seeroppslutning på rundt 700 000 (19%), men både seerne og kritikerne mislikte programmet. Siste program ble sett av 19% og havnet dermed på 16.-plass. Den fikk en karakter på 3,2 av seerne (av maks 5).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hele serien i NRK Nett-TV
Bengalo

Bengalo (etablert 2000 i Trondheim) er en gruppe kjent for sin tolkning av folkemusikk fra Balkan. Navnet kommer av romani og betyr «yr og vill».
Den består av  av:

Jovan Pavlovic trekkspill/vokal/komposisjoner,
Anne Fossen vokal
Oluf Dimitri Røe fiolin/vokal,
Christian Haug gitar,
Andreas Amundsen bass.Gruppen ga ut Vir (Hot Club Records, 2004).  Derpå kom Sigg sigg av romani for «hurtig, hurtig» (Etnisk musikklubb, 2006) med gjestebidrag fra Tor Haugerud / Petar Ralchev / Eivind Lønning. De har samarbeidet med den ungarske cimbalom-spiller László Rácz.


== Diskografi ==
Vir (2004)
Sigg Sigg (2006)
Foy (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengalo på Discogs 
(en) Bengalo på MusicBrainz 
(en) Bengalo på Spotify 
(no) Bengalo på Rockipedia 
(en) Bengalo på AllMusic 
bengalo.no
myspace.com/bengalomusic
Cato Hansen

Cato Hansen (født 26. mai 1988 i Stavanger) er en norsk fotballspiller som spiller for Rosseland, han er spiss, men bekler også kantrollen.
Hansen har tidligere spilt for Bryne, samt vært på utlån til Klepp. Før 2009-sesongen gikk han til Brann og han debuterte i Tippeligaen for Brann i første serierunde 2009 mot Sandefjord, da han ble byttet inn og spilte de siste 35 minuttene.
Hansen var høsten 2009 på utlån til Løv-Ham. På grunn av en skade gikk han glipp av siste del av sesongen, men han skåret seks mål på de ni kampene han spilte for laget og ble med det toppskårer for laget.Etter 2010-sesongen signerte han kontrakt med Sogndal, samtidig som Piotr Leciejewski gikk fra Sogndal til Brann og Kenneth Udjus også gikk fra Brann til Sogndal.Den 29. mars 2012 signerte han en etårskontrakt med Sandefjord.
Spiller i dag for Rosseland B hvor han tidvis dominerer.
Han er sønn av tidligere fotballspiller Hugo Hansen og bror til fotballspillerne Hege Hansen og Tuva Hansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cato Hansen – Transfermarkt 
(no) Cato Hansen – Norges Fotballforbund 
(en) Cato Hansen – FBref
Iladalen kirke

Iladalen kirke («Ilakirken», «Ila kirke» «Iladalen småkirke») er en arbeidskirke fra 1941 på Ila i Oslo, tegnet av arkitekt  Ragnar Nilsen. Kirken ligger i nordenden av Iladalen park i Søren Jaabæks gate.
Opprinnelig het kirken Iladalen småkirke. Den ble oppført 1938–1941 for innsamlede midler og innviet Kristi Himmelfartsdag 1941 av biskop Eivind Berggrav. Kirken er også kjent som «Velsignelsens Kirke». Utsmykning er ved Per Vigeland og Christine Aspelund. Det nåværende orgel er bygget av Brødrene Jørgensen 1971-72 og er et 11-stemmers helmekanisk instrument.
Byggverket er i tegl og har 700 plasser.


== Eksterne lenker ==
(no) «Iladalen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
«Iladalen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Sagene og Iladalen menighet
Meister-Sextett

Meister-Sextett var en tysk vokalsekstett grunnlagt i 1935 og en etterfølger til Comedian Harmonists. Det var en av to grupper som ble grunnlagt etter at Comedian Harmonists ble splittet på grunn av yrkesforbud mot jøder.
Ensemblet ble grunnlagt av «ikke-jødiske» Robert Biberti, Erwin Bootz og Ari Leschnikoff og hadde vekslende pianister og øvrige sangere. Det opptrådte hovedsakelig i Tyskland. Gruppa nådde aldri det samme kunstneriske nivået som sin forgjenger.
Meister-Sextett ble oppløst i 1941 etter interne stridigheter og det som av myndighetene ble ansett som «virksomhet som ikke var forenlig med forsvarsinteressene».


== Eksterne lenker ==
(en) Meistersextett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Meister-Sextett på Discogs 
(en) Meister-Sextett på MusicBrainz 
(en) Meister-Sextett på AllMusic
Diakonhjemmets kapell

Diakonhjemmets kapell er et kapell fra 1992 i Oslo kommune, Oslo fylke. Det befinner seg i høyskolebygget ved Det norske diakonhjem. Kapellet er utsmykket i samarbeid med Kirkelig kulturverksted.


== Eksterne lenker ==
Diakonhjemmet om kapellet
Klemetsrud kirke

Klemetsrud kirke er en langkirke fra 1933 i Oslo.
Den er tegnet av Herman Major Backer og fullført ved Einar Engelstad i 1932–33 etter Backers død.Kirken har to klokker fra Olsen Nauen Klokkestøperi i Vestfold, støpt samme år som kirken ble innviet. Alterbildet er malt av Olaf Willums.Byggverket er i tre og har 130 plasser.


== Kulturminne ==
Klemetsrud kirke er et kulturminne og har nummer 84791 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Klemetsrud kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
Lambertseter kirke

Lambertseter kirke er en langkirke fra 1966 på Lambertseter  i Oslo. Byggverket er i betong og tegl og har 600 plasser. Lambertseter kirke er tegnet av arkitekten Harald Hille, og ble vigslet den 15. mai 1966 av daværende Oslo biskop Johannes Smemo.


== Eksterne lenker ==
(no) «Lambertseter kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
«Lambertseter kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Frode Nyeng

Frode Nyeng (født 1970 i Trondheim) er tidligere dosent i filosofi ved NTNU Handelshøyskolen i Trondheim, tidligere Trondheim Økonomiske Høgskole (HiST). 
Nyeng er utdannet siviløkonom ved Høgskolen i Bodø i 1993 og ble i 1996 cand.philol. i filosofi ved NTNU. Han har siden da vært ansatt ved Handelshøyskolen i Trondheim og arbeidet i grensesnittet mellom økonomi og filosofi med særlig fokus innen etikk, forbrukeradferd og metodefag.
Han har vært en aktiv skribent og har publisert et omfattende antall fagbøker, lærebøker, artikler med mer.


== Bibliografi ==
Forbrukerforståelse (2019)
Hva annet er også sant (2017)
Noen ganger skal man lyve (2014)
Nøkkelbegreper i forskningsmetode og vitenskapsteori (2012)
Etikk og samfunnsansvar, Historie, teori og ledelse (2011)
Nytelse (2010)
A not very american perspective on corporate social responsibility (2007)
Tall tolkning og tvil – bak metodevalg i økonomi, ledelse og markedsføring (2006, red. sammen med Grete Wennes)
Følelser i filosofi vitenskap og dagligliv (2006)
Kan organisasjoner føle? (2005, red. sammen med Grete Wennes).
Vitenskapsteori for økonomer (2004)
Forbruk (2004, medforfatter)
Eksistensens filosofi (2003)
Etikk og økonomi (2002)
Det autentiske menneske (2000)
Forbrukeren – helt skurk eller offer (2000, medforfatter)
Etiske teorier (1999)


== Eksterne lenker ==
Hva annet er også sant
Essay i Kraftverk53
Noen ganger skal man lyve
Nøkkelbegreper i forskningsmetode og vitenskapsteori
Etikk og samfunnsansvar
Nytelse
A not very american perspective...
Kronikk i Dagbladet april 2003
Helse er usunt – og andre kraftsalver
Naturlig angst – mellom himmel og jord
Publikasjoner i Bibsys
Lilleborg kirke

Se Lilleborg for lignende steder og navnLilleborg kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1966 på Torshov i Oslo. Byggverket er i betong og tegl og har 600 plasser. Altertavlen er ved Olav Strømme. Kirken har et 19-stemmers orgel levert av det svenske orgelbyggerfirmaet Åkerman & Lund.


== Historie ==

Menigheten ved Lilleborg holdt til i et forenings- og festivitetslokale i Holsts gate 3, som ble deres sognekirke fra 1917 og frem til de fikk egen kirke i 1966. Lokalene i Holsts gate har siden fått navnet Sagene Festivitetshus.I 1939 fikk menigheten to ringeklokker montert i en støpul ved siden av kirken. I 1966 ble disse med over til den nye kirken og en liten klokke ble kjøpt inn i tillegg. Klokkene ble koblet til elektriske ringemaskiner, mens klokkestolen ble flyttet til Lillomarkskapellet. Fundamentet til klokkestøpulen er fortsatt bevart ved Holsts gate.


== Kulturminne ==
Lilleborg kirke er et kulturminne og har nummer 84303 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lilleborg menighet om kirken
(no) «Lilleborg kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
Offisielt nettsted 
(en) Lilleborg kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kim Hill

Kim Hill (født 7. august 1972) er en amerikansk sanger, låtskriver og tidligere medlem av gruppen Black Eyed Peas. Hun forlot bandet i 2000 og ble byttet ut med Stacy Ferguson i 2003.


== Diskografi ==
Surrender to Her Sunflower
Suga Hill
Pharaoh's Daughter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Hill på Internet Movie Database 
(en) Kim Hill på Discogs 
(en) Kim Hill på MusicBrainz 
(en) Kim Hill på AllMusic 
(en) Kim Hill på AllMusic 
(en) Kim Hill på Myspace
Lillomarkskapellet

Lillomarkskapellet er et kapell bygget på dugnad i 1965, beliggende 340 meter over havet ved Sørskogen i Lillomarka i Nittedal. Kapellet har ca 40 sengeplasser. Det tilhører Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag (NKSS). Stedet leies ut som leirsted, og det arrangeres for tiden ikke faste gudstjenester i kapellet.
Kapellet er tilgjegelig med bil fra Nittedal. Fra Grorud og Ammerud følges veiene til Lilloseter. Derfra går det merket sti til Kjulstjern. Kapellet ligger 500 meter mot nord.
Etter å ha vært stengt i flere år gjennomgikk Lillomarkskapellet i 2013-2014 en betydelig rehabilitering og gjenåpnet den 24. oktober 2014. Leirstedet har nå fått nytt kjøkken, rehabiliterte rom, moderne brannsikring og strømstyring. Kapellet er også utstyrt med kortreist vann og avløp i form av et miljøvennlig renseanlegg med sterile piletrær.


== Historie ==
Klokkestolen ble flyttet fra Lilleborg menighets gamle sognekirke i Holsts gate 3, i 1966. Fundamentet til klokkestøpulen er fortsatt bevart ved Holsts gate.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skiforeningens markadatabase
Nittedalsporten om Lillomarkskapellet
For galleriet

For galleriet er et norsk underholdningsprogram som ble sendt på NRK i 1991 og 1992. Programledere var Per Ståle Lønning og Marit Christensen. 


== Om programmet ==
Programmet inneholdt humor, musikk, diverse stunt samt debatt. I tillegg var det i hver episode en tilfeldig forbipasserende på gaten som fikk en utfordring av en utegående reporter. Anne Enger Lahnstein og Erik Solheim var programmets første gjester. 
Tor Erling Staff hadde en egen sekvens hvor han inviterte en profilert gjest til samtale. Første gjest som ble «grillet» av Staff var den omstridte innvandringsmotstanderen Arne Myrdal.
Humoristene Knut Borge og Torkjell Berulfsen hadde også faste innslag i programmet.


=== Seertall og anmelderne ===
Til tross for høye seertall (2,5 millioner på det meste) ble programmet tidvis slaktet av anmelderne. Flere sinte TV-seere kontaktet NRK og Kringkastingsrådet ønsket på et tidspunkt å legge det ned. Særlig krass var omtalen av premieren i 1991 der VG hevdet at Oslo og Akershus «totalslaktet» programmet, mens det fikk kjølig mottakelse i resten av landet. VG baserte seg på en TV-undersøkelse utført av Scanfact.På slutten av 1990-tallet ble episoden der Lønning og Christensen sang duett (med pålagt lyd) harselert med av humorprogrammet Åpen post.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
For galleriet i NRK nett-tv
Ljan kirke

Ljan kirke er en langkirke fra 1932 i Oslo kommune, Oslo fylke.
Byggverket er i stein og har 180 plasser.
Kirken er middelalderpreget. Den er tegnet av arkitekt Olav Olson og har likhetstrekk med Strømmen kirke og Kolbotn kirke som Olson også står bak.Billedhuggeren Trygve Dammen har stått for utformingen av prekestolen og døpefonten som begge er datert til innvielsesåret 1932. Kirken har glassmalerier av Per Klemetsrud.
I tårnet henger to klokker fra Olsen Nauen Klokkestøperi, de er datert 1930.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Ljan kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Oslo byleksikon
«Ljan kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Elen Lura Haakensen

Elen Lura Haakensen  (født 1. mars 1977 i Stavanger) er en norsk cellist, utdannet ved konservatoriene i Oslo og Stockholm. I 2005 ble hun ansatt i Det Kongelige Kapel ved Det Kongelige Teater i København. 
Elen har spilt cello siden hun var 7 år gammel og kommer fra en musikalsk familie.
Hun er datter av Svein Haakensen (fiolin) og Torill S. Lura (bratsj) som begge spiller i Stavanger Symfoniorkester.
Hun spiller også i strykekvartetten ELVIRA, sammen med tre andre nordiske kvinner, Hedvig Oftedahl (fiolin), Astrid Høier (fiolin), Hanne Skjelbred (bratsj). Hun har også gjestespilt i stavangerbandet The Substitutes. Hun spiller i trioen Trio Couleur med Signe Ane Andersen (fiolin) og Linda Dahl Laursen (piano).


== Diskografi ==
2006 ELVIRA Mozart's Finest


== Eksterne lenker ==
Om ELVIRA
The Substitutes
Det Kongelige Kapel
Upsete stasjon

Upsete stasjon på Upsete er i dag en holdeplass for lokaltog mellom Bergen/Voss og Myrdal på Bergensbanen. Stasjonen ligger 850,2 moh i Aurland kommune i Sogn og Fjordane. Den befinner seg mellom Vieren holdeplass og Myrdal stasjon og den vestre munningen på Gravhalstunnelen ligger like øst for holdeplassen.
Opset stoppested åpnet i 1908 og ble oppgradert til stasjon i 1917. I 1921 ble navnet endret til Upsete. Stasjonen ble nedgradert til holdeplass i 1932 og blir idag bare betjent av lokaltog. Om sommeren er Upsete også holdeplass for turisttoget mellom Voss og Ål. Den vestre delen av Rallarvegen går mellom Upsete og Mjølfjell  ungdomsherberge.
Upsete Fjellstove ligger 200 meter øst for Upsete holdeplass. 
Tidligere samferdselsminister Kjell Opseths farfar var anleggsarbeider på Bergensbanen og tok etternavn etter arbeidsstedet sitt da han flyttet hjem til Førde og kjøpte småbruk der.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 170–171. ISBN 82-90286-28-7. 
Nils Carl Aspenberg (1999). Fra Roa til Bergen. Historien om Bergensbanen. Oslo: Baneforlaget. s. 129. ISBN 82-91448-28-0. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Bergen distrikt. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 434–446. 
Dag H. Nestegard Hestehandlaren - Kjell Opseth ein biografi Samlaget 2017 ISBN 9788252193824


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Upsete stasjon
(no) Upsete stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Bergensbanen
Upsetedalen Vel
Majorstuen kirke

Majorstuen kirke er en langkirke fra 1926 i Oslo kommune, Oslo fylke.
Kirken ble innviet 26. mars 1926 som Prestenes kirke, da den var bygget for midler innsamlet blant norske prester og oppført av Oslo Småkirkeforening. Oslo kommune overtok kirken på 1960-tallet og den skiftet da navn til Majorstuen kirke. Byggverket er i mur og har 450 plasser.
Hovedkirken har 400 sitteplasser, mens det i tårnfoten er et kapell med 70-75 sitteplasser, «Capella Johannea». I krypten under dette kapellet var det innviet et russisk-ortodokst kapell for Hellige Nikolai ortodokse menighet. Menigheten flyttet til Teisen i 2003, men disponerte lenge lokalet i Majorstuen kirke.Fra 2015 disponeres selve kirkelokalet av Filadelfiakirken, som leier av Oslo kirkelige fellesråd.


== Dekor ==
Majorstuen kirke er en langkirke, tegnet av arkitektene August Nielsen og Harald Sund. «Cappella Johannea» er dekorert med fresker med motiv fra Johannes' åpenbaring, utført av billedkunstneren Per Vigeland i 1932. Alterbildet har tittelen: Det kristne håp og er billedvev av Else Marie Jakobsen. 

		
		


== Inventar ==
Prekestolen er utført av Audun Bødtker, og døpefonten er utført av Rigmor von Hanno. I klokketårnet henger det tre kirkeklokker utført av Olsen Nauen Klokkestøperi i Tønsberg. De har inskripsjonen «Tro – Håp – Kjærlighet». Orgelet er bygget av Norsk orgel og harmoniumfabrikk, og har 27 stemmer. 

		


== Kulturminne ==
Majorstuen kirke er et kulturminne og har nummer 84375 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Majorstuen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
(en) Majorstuen kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bakkehaugen, Majorstuen og Vestre Aker menighet om kirken
Vårt Oslo om Capella Johannea
Fortuna (andre betydninger)

Fortuna kan vise til:

Fortuna – en romersk gudinne for lykke
Fortuna (roman) – en roman av Alexander Kielland
Fortuna (TV-serie) – en norsk drama-serie som gikk på NRK på 1990-tallet, basert på boka Fortuna
Fortuna (Spania) – en spansk by kjent for sine varme kilder
Fortuna (Maranhão) – en brasiliansk kommune i delstaten Maranhão
Fotballklubben Fortuna Ålesund – en kvinnefotballklubb
Pátzcuarosjøen

Pátzcuarosjøen, spansk Lago de Pátzcuaro, er en innsjø 62 kilometer vest for byen Morelia i delstaten Michoacán, Mexico. Sjøen er en av de største turistattraksjonene i delstaten. Strandlinja rundt sjøen er 55 kilometer lang, og det er fem øyer ute i sjøen. Den største heter Janitzio, de fire andre er La Pacanda, Yunuén, Tecuén og den lille holmen la Tecuencita. 
Rundt sjøen ligger det skogområder av furu og andre treslag med et rikt fugle- og dyreliv. I selve sjøen er det et rikt dyreliv, og ikke mindre en fem fiskearter lever i sjøen. Den mest kjent er matfisken pescado blanco («Hvit fisk»), som er truet av utryddelse, og ørret. Livet i sjøen trues imidlertid av spredningen av lirio, vannhyasint, en aggressiv søramerikansk plante som har etablert seg i sjøen, og som dekker store arealer og hindrer sollyset i å nå ned i vannet.  
Turisttrafikken er konsentrert rundt båtturer til øya Janitzio. Underveis stopper båtene opp, og fiskere fra purépecha-folket demonstrerer fiske med de tradisjonelle sommerfuglhåvene. Spesielt er trafikken stor under på allehelgensaften, som feires med lys og mat på gravene til de døde på øya Janitzio og i landsbyene rundt.