jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skråbjelke

Skråbjelke er en grafisk figur som er mye brukt i våpenskjold allerede fra middelalderen og i alle europeiske land. Skråbjelken er  en type heroldsfigur i heraldisk språkbruk.
Skråbjelken er formet som et bredt bånd som går på skrå fra skjoldets ene øvre hjørne til nedre hjørne på motsatt side av skjoldet. Hvis skråbjelken går fra øvre høyre hjørne, sett fra tilskuerens side, kalles den i blasoneringer for en venstre skråbjelke. (Retningene høyre og venstre er i blasoneringer motsatt av hva tilskueren ser. Tanken er at våpenet blir beskrevet av den som bærer det.)
En skråbjelke som ikke berører skjoldets sidekanter, blir kalt for svevende skråbjelke.

Dersom en skråbjelke er smal og tynn, blir den kalt for en streng, bl.a. i Nittedals kommunevåpen fra 1987. Nittedal har to skråstilte strenger ved siden av hverandre og de blir i blasoneringen betegnet som en tvillingstreng. Modum kommunes våpen har en skråstilt trillingstreng dannet ved bølgesnitt.
Sidekantene til en skråbjelke kan være formet som forskjellige snitt. Skråbjelken kan dermed bli bølgeformet, ha spisser eller andre former, f.eks. Saudas kommunevåpen fra 1976 som har "en trillingstreng med bredtannet snitt".
Skråbjelken kan være fulgt av mindre figurer over og under skråbjelken. Det kan også være lagt småfigurer inne på skråbjelken, så som i slektsvåpen for Kløcker og Knoff.


== Litteratur ==
Norsk

C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bd. I, Oslo 1928
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag Oslo 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987 (med tilleggshefte 1988)
Jan Raneke (redaktør): Nordisk heraldisk terminologi, Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim, (Trondheim 1990)Andre land

Poul Bredo Grandjean: Dansk Heraldik, København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
le Baron Stalins: Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch, Paris 1952
Carl-Alex. von Volborth: Alverdens heraldik i farver, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Michel Pastoureau: Traité d'héraldique, Grands manuels Picard, Paris 1979 (nye utgaver 1993, 1997, 2003)
Carl-Alex. von Volborth: Heraldry – Customs, Rules and Styles, Dorset 1981
Sven Tito Achen: Danmarks kommunevåbener + Færøernes og Grønlands, København 1982
Carl-Alex. von Volborth: The Art of Heraldry, Dorset 1987
Jan Raneke: Svensk adelsheraldik, Malmö 1990
Magnus Bäckmark og Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001
Pål Johan Karlsen

Pål Johan Karlsen (født 27. juni 1975 i Bodø) er en norsk psykolog, forfatter og redaktør. Han skriver om psykologi i Dagbladet Magasinet og har tidligere vært bidragsyter i A-magasinet og tilknyttet Institutt for psykologi, Universitetet i Tromsø.
Han tok en mastergrad i kognitiv psykologi som Fulbright-stipendiat ved New York University  i 2002 og tok doktorgraden i psykologi ved Universitetet i Oslo  i 2004 på temaet hukommelse med avhandlingen Effects of phonological similarity and familiarity in episodic memory tasks. Deretter var han gjesteforsker ved New York University 2004–2007 og siden forsker ved Institutt for psykologi ved Universitetet i Tromsø 2008–2014.
Han var redaktør i Tidsskrift for Norsk Psykologforening 2007–2013. I samarbeid med Psykologiforbundet etablerte han i 2014 Psykologisk.no, en bransjeavis for fagfolk og psykologi-interesserte, og Scandinavian Psychologist, Nordens første vitenskapelige Open Access-tidsskrift i generell psykologi. Han fungerer begge steder som ansvarlig redaktør. I 2015 etablerte han forlaget Krutt & Plutt med base i New York.
Karlsen har også bakgrunn som journalist og debuterte i 2002 med romanen Daimler.


== Bibliografi ==
2002 Daimler – roman
2004 Slik får du bedre hukommelse – sakprosa
2008 Hva er hukommelse – i Universitetsforlaget serie Hva er 
2012 Psykologi: Inngangsporten – sakprosa
2015 Psykologi i et nøtteskall – sakprosa
2015 The Stormwater Drains in Canberra – roman


== Priser ==
Nordland fylkeskommunes forfatterstipend 2004


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Pål Johan Karlsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Pål Johan Karlsens nettside
Psykologisk.no
Forfatterpresentasjon hos Universitetsforlaget
Forfatterpresentasjon hos Aschehoug forlag
Guds lam

Guds lam eller Agnus Dei er en symbolsk figur brukt i kunst, og blant annet i stilisert form, i våpenskjold, segl og andre kjennetegn. 
Uttrykket «Guds lam» er hentet fra Bibelens nye testamente i allegorisk omtale av Jesus Kristus, bl.a. fra døperen Johannes. Guds lam er derfor i utgangspunktet et Jesussymbol, men har også vært brukt for å symbolisere navn og annet.
Vanligvis blir den stiliserte figuren Guds lam avbildet som et lam med et kors eller en stang med et flagg eller en fane. Lammet står og holder korset eller stangen i det ene, bøyde forbenet, slik at korset/stangen går på skrå opp over lammets rygg. Hvis lammet holder en stang med flagg eller fane, er motivet normalt et kors. Noen ganger er lammet gjengitt med en sirkelrund glorie rundt hodet. Lammet kan også ha en blodsprut fra brystet ned i en kalk eller et beger.
Korsfanen er antakelig den samme som vi ser i kunstneriske og kirkelige framstillinger av Jesus i det han trer opp fra - eller ut av - graven ved oppstandelsen fra de døde. Han holder en slik fane for å markere at han har overvunnet døden og på den måten kan sies å ha seiret. Hans fane med korsmotivet blir kalt for «seiersfanen». Vi kan se flere slike bilder og utskårne avbildninger av Jesus med seiersfanen i norske og utenlandske kirker, bl.a. på toppen av altertavler.
Vi finner slike Guds lam i våpenskjold helt fra middelalderen, men i Norge særlig på 1600- og 1700-tallene. Et Guds lam med korsflagg inngikk som landskapsvåpen for Gotland blant feltene i de dansk-norske unionskongenes våpen. I bysegl for Visby er det et Guds lam fra ca. 1280.
I norske person- og slektsvåpen finnes Guds lam, bl.a. i skjoldet til slekten Faye som er brukt fra siste del av 1700-tallet, og i hjelmtegnet til slekten Lammers som et talende våpen. En variant er en saubukk med korsflagg, som finnes i skjoldet til slekten Kallevig fra og med Salve Johannessen Kallevigs segl (død 1794).


== Litteratur ==
Hans Krag: Norsk heraldisk mønstring fra Fredrik IV’s regjeringstid 1699-1730, Drøbak 1942 – Kristiansand S 1955
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2.opplag Oslo 1976)
Odd Fjordholm, Erla B. Hohler m. fl.: «Geistlige segl fra Nidaros bispedømme», Norske sigiller fra middelalderen III, Riksarkivet, Oslo 2012
Calçoene

Calçoene er en kommune i delstaten Amapá i nordregionen av Brasil. Kommunen ligger i Amazonasbassenget, nær grensen til Fransk Guyana og har om lag 7500 innbyggere. Tidligere var det en russisk emigrantkoloni i byen.
I mai 2006 annonserte arkeologer at de hadde funnet et pre-kolonialt astronomisk observatorium nær Calçoene. Observatoriet er anslått å være mellom 500 og 2000 år gammelt. Arkeolog Mariana Petry Cabral fra Instituto de Pesquisas Científicas e Tecnológicas do Estado do Amapá, IEPA (Amapás Institutt for vitenskapelige og teknologiske undersøkelser) fortalte da at observatoriet består av 127 steinblokker som er plassert i en ring ca. 30 meter i diameter. Noen av steinene er opp til tre  meter høye.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Calçoene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
'Amazon Stonehenge' – Fra Yahoo
'Brazilian Stonehenge' - Fra BBC med oversiktsbilde
Foto fra funnstedet Arkivert 9. november 2012 hos Wayback Machine.
Arkeoastronomi-historie
Live Science – Arkeologer oppdager 'brasiliansk Stonehenge'
Borneohund

Borneohund eller ibanhund er urhund (Canis dingo), men renheten er fortsatt uavklart. Typen er kjent som jakthund for en rekke stammer (hodejegere og andre) som lever på Borneo.


== Opprinnelse og alder ==
Det er nærmest umulig å si noe sikkert om opprinnelsen til denne hunden. Det er kjent at folk i Sørøstasia for omkring 5 000 år siden tok seg ut til en rekke av øyene i Stillehavet utenfor Asia. De kan ha bragt med seg slike hunder, som senere ble bragt til Oseania. Opphavet er sannsynligvis asiatisk dingo, som den  svenske forskeren Peter Savolainen avdekket også er opphavet til australsk dingo. I så fall kan man regne med at typen har utviklet seg fra domestiserte hunder og som kan ha eksistert på Borneo mer enn 3 000 år.
Borneohunden viser en rekke likhetstrekk med ny-guinea syngehund, som finnes i fjellskogene på Papua Ny-Guinea. Spesielt den brede skallen gir assosiasjoner. Som syngehunden er også borneohunden mindre enn sine slektninger i Australia, men allikevel typisk for urhunder.


== Utseende, anatomi og fysikk ==

Borneohunden er helst gyllen rødbrun/rustrød (andre farger finnes, også nærmest sort eller hvit) og kan ha mørkere innslag i hårtuppene på bakparten og halen, hvit på undersiden av halsen og foran på brystet, nederst på beina (sokker) og ytterst på haletippen. Skallen er bred (har fellestrekk med Thai ridgeback) og snutepartiet kan ha sort maske, men masken kan variere noe i omfang. Pelsen som sådan er tett og middels kort. Også ørene er mindre enn hos dingoen og er bredere ansatt.
Borneohunden har ofte forstørrede rovdyrtenner, men dette varierer (kanskje på grunn av hybridisering). Den har en utrolig myk og bevegleig anatomi, og kan i likhet med norsk lundehund spre ut skulderbladene i nesten 90 graders vinkel, samt bøye hodet rett bakover, til snutespissen når ryggen. Den lever i nær tilknytning til mennesker og har trolig et kosthold som består av mye karbohydrater (matrester), men den nøyaktige dietten er uklar og trolig svært varierende. I størrelse blir den ca. 35-46 cm i skulderhøyde og veier omkring 10-16 kg.


== Bruksområde ==
Borneohunden er en ypperlig brukshund for stammefolkene på Borneo, som bruker den som jakthund og vakthund. Den er meget utholdende og har et sanseapparat som langt overgår vanlige tamhunders, men den egner seg dårlig som familiehund for vanlige mennesker. Borneohunden er kjent for å være en god treklatrer, uten at dette har blitt dokumentert i særlig grad. Av type er dette en hund som jakter aktivt med både syn, lukt og hørsel.


== Lynne og væremåte ==
Borneohunder er svært livlige og meget aktive. Den kan være leken og er meget lojal mot de den kjenner og liker, men ofte svært skeptiske, nærmest aggressiv mot fremmede. Om den skal bli en familiehund trenger den tidlig og massiv sosialisering alt i 4-8 ukers alder, og siden mye mosjon og psykiske utfordringer for å trives. De knytter seg sterkt til flokken og passer kun for mennesker som har erfaring med svært primitive hunder og rovdyr.


== Annet ==
Borneohunden har få eller ingen arvelige sykdommer i sitt naturlige habitat på Borneo.
Stan Marsh

Stanley Marsh er en fiktiv person og en av de fire hovedpersonene i den animerte amerikanske tv-serien South Park. Stan er 9 år i serien og er bestevenn med Kyle Broflovski. Stan har også en storesøster som heter Shelly Marsh som iblant slår ham. Hans foreldre er Randy Marsh og Sharon Marsh, og de bor sammen i byen South Park. Det er også Stan som som oftest uttaler den kjente replikken «Oh my God! They killed Kenny!» når Kenny dør i en episode.
Han kan ved visse sammenhenger være guttenes anfører. Stan er forelsket i Wendy Testaburger, og en stadig tilbakevendende spøk er at Stan kaster opp hver gang Wendy snakker til ham. Stan er den mest normale i gjengen, da han ifølge produsentene er en blanding av de andre karakterene sine særtrekk. 
Stan er også basert på den ene South Park-skaperen Trey Parker (som også har stemmen til figuren), og har samme fødselsdato og samme navn på familiemedlemmer. Det sies også at Stans meninger i serien generelt også er Trey Parkers. 


== Utseende og personlighet ==
Stan Marsh har en blå lue og brun jakke. Stan fremstår i serien som kanskje den mest jordnære og realistiske av guttene. I mange episoder, men særlig Asspen og Stanleys Cup, blir Stan dratt inn i ekstreme situasjoner der han må bevise seg selv til tross for at han egentlig er totalt likegyldig til utfordringen. I motsetning til hans far som har en tendens til å overdramatisere og overmystifisere til lattelige høyder, virker Stan å være mye mer nøktern og skammer seg ofte over faren sin. Han kan enkelte ganger fremstå som mer følsom enn de andre guttene, og har i enkelte episoder vist å bry seg om dyr, som i Fun with Veal og Whale Whores.
Kyle Broflovski

Kyle Broflovski er en fiktiv person fra den animerte tv-serien South Park. Han er en av de fire hovedpersonene som bor i byen South Park. 
Kyle er oppvokst i en jødisk familie med noen jødiske tradisjoner, i lag med faren hans Gerald Broflovski, moren Sheila Broflovski og hans adopterte lillebror Ike Broflovski fra Canada. 
Hans beste venn er Stan Marsh og de to har ganske like personligheter, og er stort sett enige og har oftest samme meninger om det som skjer i byen. Kyle blir ofte diskriminert av Eric Cartman fordi han er jøde, og de to fremstår paradoksalt som både som venner og som bitre fiender, da de hele tiden kommer i uenigheter og krangler, men på et eller annet merkelig vis fortsatt er venner. 
Kyle sin stemme er dubbet av en av seriens to skapere, Matt Stone. Kyle er også basert på Matt Stone, og har dermed samme fødselsdato og samme foreldrenavn i Gerald og Sheila(Ike er derimot ikke basert på en ekte lillebror, da Matt kun har en lillesøster). Kyle sine meninger om det som skjer i serien sies å vanligvis være identisk med Matt Stone sine. 


== Utseende og personlighet ==
Kyle kjennetegnes med grønn ushanka på hodet, grønne votter, en orange ytterjakke og mørkegrønne bukse. Han har en svær orange jewfro-frisyre, men vanligvis har han på seg hatten fordi han skjemmes av håret. Vanligvis blir Kyle ansett som den mest intelligente av guttene, og gjør det veldig bra på skolen. Dette kommer også frem fordi resten av befolkningen i South Park oftest er så absurd dum, da Kyle og Stan ofte er de eneste i serien som noenganger virker å ha et snev av fornuft. Kyle er også den som kan virke å ha høyest moral av guttene, og er den som oftest reagerer på Eric Cartman sine ofte umoralske og ville påfunn og ellers urettferdighet(i motsetning til Stan som oftere lar ting bare være). Kyle i lag med Stan virker også å være opptatt av i slutten av mange episoder å trekken moralsk slutning ut fra det de har opplevd, og da starter han ofte nøkkelsetningen "You know, I've learned something today.." 
Kyle virker også å være sympatisk og glad i lillebroren sin Ike.
Beira

Beira er den nest største byen i Mosambik. Den ligger ved kysten midt i landet ved utløpet av elven Pungwe i provinsen Sofala. Byen hadde en befolkning på  533 825 i 2017. Havnen er viktig for regionen da den fungerer som en inngangsport til både det indre området og innlandsnasjonene Zimbabwe, Zambia og Malawi.
Byen ble grunnlagt av portugisere i 1890 under navnet Chiveve. Den erstattet raskt Sofala som den viktigste havnen i territoriet som ble administrert av Portugal. Byens navn ble endret tli Beira til ære for Portugals kronpris Dom Luis Filipe som i 1907 var den første fra den portugisiske kongefamilien som besøkte Mosambik. Portugals kronprins hadde tradisjonelt tittel som prins av Beira, en provins i Portugal. 
Beira var kjernebyen for RENAMO i Mosambiks borgerkrig som tok slutt i 1994. RENAMO er nå et anerkjent politisk parti, og Beira forblir dets kjerneområde i valgene.
I kolonitiden var Beira kjent for sin store engelskspråklige befolkning, og den var et yndet feriemål for hvite rhodesere. En påminnelse om dette er det tidligere Grande Hotel nær bredden til Indiahavet. Hotellet ligger nå nesten i ruiner, og okkuperes fremdeles av rundt 1 000 fattige beirere.
Beira, sammen med Maputo og store deler av det sørlige Mosambik, ble dekket av flom i 2000. Millioner var hjemløse og hundrevis døde. Flommen hadde negativ innvirkning på den lokale økonomien.
Attraksjoner i byen inkluderer dens katedral, fyrtårn og Makuti-stranden. Her ligger også en internasjonal flyplass, og byen er endestasjon til en jernbane-linje som går til Harare.
Tete Lidbom

Tete Andreas Agbota Lidbom (født 9. april 1986 i Trondheim) er en norsk radioprogramleder. Lidbom er programleder i fotballpodkasten Heia Fotball sammen med Sven Bisgaard Sundet. Han er også programleder i underholdningsprogrammet Norske tilstander på NRK P3. Tidligere har han jobbet som musikkprodusent for Urørt i P3 og musikkprogrammet Tete. Fra 2009 til 2011 spilte Lidbom trommer i punkbandet Disko Violente. 
Høsten 2019 og 2020 var Lidbom programleder for P3-aksjonen. Fra 2022 er han programleder i P3morgen sammen med Karsten Blomvik og Adelina Ibishi.Lidbom gikk på Strinda videregående skole og har studert ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tete Lidbom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tete Lidbom på Internet Movie Database
48 (tall)

48 (førtiåtte, også skrevet åtteogførti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 47  og kommer før 49. 48 er et partall.
48 er atomnummeret til Kadmium.
48 er XLVIII på romertall.


== Annet ==
48 er også:

Antallet timer i to dager.
Let’s Learn Japanese

Let's Learn Japanese er et japanskkurs for engelsktalende produsert av Japan Foundation, fra 1984. Kurset ble sendt på fjernsyn med en episode per dag, og tekstbøker med oversettelser og oppgaver ble laget til serien. 
Programlederen Mary Althaus presenterer både små uavhengige videoklipp laget for serien, og utdrag fra serien Yan and the Japanese People. Denne viser en sammenhengende historie om Yan som akkurat har kommet til Japan, og hans liv der.
To sesonger ble laget av kurset, «Let's Learn Japanese Basic I» og «Let's Learn Japanese Basic II».
Cahora Bassa

Cahora Bassa er det sørlige Afrikas nest største kunstige innsjø og ligger i provinsen Tete i Mosambik. Navnet ble også brukt i kolonitiden.
Cahora Bassa-demningen er en av de tre betydelige demningene i Zambezi-elvesystemet, de andre er Kariba-demningen og Itezhi-Tezhi-demningen. Itezhi-Tezhi ligger ikke på hovedstrømmen til Zambezi, men på bielva Kafue. Byggingen av Cahora-Bassa-demningen ble satt i gang i 1969, og fyllingen av demningen startet i desember 1974. Innsjøen har nådd sin maksimale lengde og bredde på henholdsvis rundt 250 km og 38 km. Den dekker et område på 2700 km² med en gjennomsnittsdybde på 20,9 m. Den ble drevet av Hidroelectrica de Cahora Bassa og var eid av Mosambik med 18% av aksjene og Portugal som hadde de resterende 82% av aksjene.
Siden demningen ble satt i drift, har Zambezi som har det fjerde største nedslagsfeltet i Afrika, fått en langt mer regulert flyt. Et betydelig kapenta–fiske har utviklet seg i innsjøen. Det er antatt at kapentaen kommer fra Karibasjøen hvor den ble innført fra Tanganyikasjøen. Den årlige fangsten av kapenta i Cahora Bassa i 2003 var mer enn 10 000 tonn.


== Kilder ==
World Lake Database
49 (tall)

49 (førtini, også skrevet niogførti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 48  og kommer før 50 . 49 er et oddetall
49 er atomnummeret til Indium.
49 er XLIX i romertall.


== Annet ==
49 er et kvadrattall, det vil si at det kan skrives som n2 hvor n er et heltall, her 72.
50 (tall)

50 (femti) er det naturlige tallet som kommer etter 49 og kommer før 51. 50 er et partall.
50 er atomnummeret til tinn.
50 er L i romertall.


== Annet ==
50 er også:

Antallet stater i USA og herav også antall stjerner i Det amerikanske flagget
50 års ekteskap feires som gullbryllup.


== Femti på andre språk ==
Spansk – cincuenta
Fransk – cinquante
Italiensk – cinquanta
Tysk – fünfzig
Nederlandsk – vijftig
Portugisisk – cinqüenta
Slovensk – število
Dansk – halvtreds
Japansk – Go-ju
Finsk – viisikymmentä
Svensk – femtio
Kroatisk – pedeset
Russisk – пятьдесят (pyatidesyat)
Skive

En skive kan betegne et tynt, flatt stykke eller plate, blant annet:

Grammofonplate
CD-plate
Brødskive
Smørbrød
Ryggskive - bruskskiver mellom ryggvirvler
Skyteskive - «Blink» for diverse skyteøvelser
Urskive - se for eksempel solur eller armbåndsur
Skive (mekanikk) - en enkel liten plate som en stoppskive eller sprengskive
Bremseskive
Dreieskive


== Geografi ==
Skive kommune - en kommune i Danmark
Skive (by) - i denne kommunen


== Andre betydninger ==
Skive (heraldikk) – et rundt symbol i våpenskjold
Skive (vexillologi) – et rundt symbol i flagg
Skive (mykologi) – Sporebærere hos skivesopper


== Se også ==
Disk (peker)
Plate (peker)
Norah Jones

Norah Jones (født 30. mars 1979) er en amerikansk pianist og sanger. Karrieren hennes begynte i 2002, da debutalbumet Come Away with Me ble solgt i 20 millioner eksemplarer og ga henne åtte Grammy Award-priser. Med dette er hun den kvinnelige artisten som har solgt flest album på verdensbasis siden 2000. I 2007 ble hennes tredje album, Not Too Late sluppet.
Norah Jones ble født som Geetali Norah Jones Shankar i New York, men byttet navn til Norah Jones da hun var 16. Hun er datter av den indiske sitarspilleren Ravi Shankar og Sue Jones. Hun vokste opp med moren, som flyttet til Dallas da Norah var fire. Jones begynte å synge i kor i kirken, ta pianotimer og prøvde en kort periode også å lære seg saksofon. Musikken hun spiller er en blanding av jazz, soul, country og folk.


== Diskografi ==
2001 – First Sessions (EP)
2002 – Come Away with Me
2003 – New York City (med The Peter Malik Group)
2004 – Feels Like Home
2007 – Not Too Late
2009 – The Fall
2012 – Little Broken Hearts
2016 – Day Breaks


== Priser ==
Norah Jones har mottatt følgende grammy-priser:

2003 Beste Popvokal på album – «Come Away with Me»
2003 Årets album – «Come Away with Me»
2003 Beste produksjonsalbum, ikke-klassisk – «Come Away with Me»
2003 Årets innspilling – «Don't Know Why»
2003 Beste kvinnelige popvokal-opptreden – «Don't Know Why»
2003 Årets sang – «Don't Know Why»
2003 Beste nykommer
2005 Beste popsamarbeid med vokaler – «Here We Go Again» (med Ray Charles)
2005 Beste kvinnelige popvokal-opptreden – «Sunrise»
2005 Årets innspilling – «Here We Go Again» (med Ray Charles)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Norah Jones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norah Jones – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norah Jones på Internet Movie Database 
(sv) Norah Jones i Svensk Filmdatabas 
(da) Norah Jones på Scope 
(fr) Norah Jones på Allociné 
(en) Norah Jones på AllMovie 
(en) Norah Jones hos Rotten Tomatoes 
(en) Norah Jones hos The Movie Database 
(en) Norah Jones på Apple Music 
(en) Norah Jones på Discogs 
(en) Norah Jones på MusicBrainz 
(en) Norah Jones på SoundCloud 
(en) Norah Jones på Spotify 
(en) Norah Jones på Songkick 
(en) Norah Jones på Last.fm 
(en) Norah Jones på AllMusic 
Norah Jones på Twitter 
Norah Jones på Facebook 
Norah Jones på Instagram 
Norah Jones på YouTube 
Norah Jones på YouTube 
Norah Jones på Myspace