jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto Truchsess von Waldburg

Otto Truchsess von Waldburg  (født 26. februar 1514 på borgen Scheer ved Sigmaringen i Hohenzollern-Sigmaringen, død 2. april 1573 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Augsburg i Bayern fra 1543.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544, med Santa Balbina som tittelkirke. Han ble senere overført til tittelkirkene Santa Sabina og så Santa Maria in Trastevere, og ble til sist kardinalbiskop av Sabina.
Det hadde vært et visst kirkelig forfall i Augsburg og som en følge av dette hadde protestantismen fått en viss utbredelse. Kardinal Truchsess motvirket dette ved visitaser, edikter, synoder og forbedringer av religionsundervisningen. Han grunnla universitetet i Dillingen, så vel som et presteseminar samme sted. Etter noen år overlot han ledelsen av disse institusjonen til jesuittene. I 1552 ble bispedømmet herjet av Moritz av Sachsens styrker.
Fra 1568 bodde han fast i Roma.


== Litteratur ==
Braun, Gesch. der Bischofe von Augsburg, III (Augsburg, 1814)
DuhrQue, llen zu einer Biogr. des Kard. Otto Truchsess von Waldburg in Hist. Jahrbuch, VII (Munich, 1886), 177–209, and XX (Munich, 1899), 71–4.
Janssen, History of the German People, tr. Christie, VI–IX (London, 1905–8), passim
Truchsess, Literae ad Hosium, ed. Weber (Ratisbon, 1892)
Weber, Card. Otto Truchsess i Hist.-pol. Blatter, CX (Munich, 1892)., 781–96
Oxford University Press, Cardinal Otto Truchsess Von Waldburg And His Role As Art Dealer For Albrecht V OF Bavaria (1568–73)By Noes M. Overbeeke (http://jhc.oxfordjournals.org/content/6/2/173.full.pdf+html)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Andrea Cornaro

Andrea Cornaro (født 18. desember 1511 i Venezia i Italia, død 30. januar 1551 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Brescia i Italia fra 1532.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.
Han var nevø til kardinalene Marco Cornaro og Francesco Cornaro. I perioden 1500 til 1789 var ni medlemmer av Cornaroslekten kardinaler.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Terrorangrepet i Sharm el-Sheikh 23. juli 2005

Terrorangrepet i Sharm el-Sheikh 23. juli 2005 var en serie bombeeksplosjoner i den egyptiske feriebyen Sharm el-Sheikh på sydspissen av Sinaihalvøya. Minst 88 mennesker ble drept i angrepet, og over 150 ble såret. Det antas at eksplosjonene ble utløst av bilbomber. 


== Referanser ==
Francesco Sfondrati

Francesco Sfondrati (født 26. oktober 1493 i Cremona i Italia, død 31. juli 1550 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Keiser Karl V gjorde ham til greve av Riviera di Lecco. Da han ble enkemann, trådte han inn i den geistlige stand, og kalt til Roma. I 1542 ble han biskop av Sarno.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.
Han ble en entusiastisk pådriver for den kirkelige reform, og ble medlem av inkvisisjonen. Han var involvert i arbeidet med å oppnå forsoning med protestantene i Tyskland. Han ble biskop også av Capaccio og senere av Cremona.
Etter Paul IIIs død var han den tyske keisers kandidat til paveverdigheten i 1550, men ble ikke valgt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Skilsmissekommune

Skilsmissekommune er et folkelig uttrykk for kommuner i Norge som ble delt igjen et tiår etter den store sammenslåingsprosessen i 1964. Som hovedregel innebar delingen at man tilbakeførte kommunegrensene til situasjonen før 1964.

Tolga-Os i Hedmark: Delt i tidligere Tolga og Os kommuner.
Fron i Oppland: Delt i tidligere Nord-Fron og Sør-Fron kommuner.
Ringerike i Buskerud: Den tidligere Hole kommune gikk ut av, mens de øvrige fire forble i storkommunen.
Ullensvang i Hordaland: Den tidligere Eidfjord kommune gikk ut av, mens de to øvrige forble i storkommunen.
Stryn i Sogn og Fjordane: Det meste av tidligere Hornindal kommune gikk ut av, mens de to øvrige forble i storkommunen.
Ørskog i Møre og Romsdal: Delt i tidligere Ørskog, Stordal og Skodje kommuner.
Ålesund i Møre og Romsdal: Den nye Sula kommune gikk ut av, mens øvrige deler av tidligere Borgund forble i storkommunen.
Brønnøy i Nordland: Den tidligere Sømna kommune gikk ut av, mens de to øvrige forble i storkommunen.
Moskenes i Nordland: Delt i tidligere Flakstad og Moskenes kommuner.
Salangen i Troms: Delt i tidligere Lavangen og Salangen kommuner.


== Litteratur ==
Jenssen, Jens Olai (mfl) Ein skilsmissekommune i Bygde-Norge (Samlaget, 1974)
Juvkam, Dag. Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen. Statistisk sentralbyrå, 1999 nettversjon
Bernard Hinault

Bernard Hinault (født 14. november 1954 i Yffiniac i Bretagne) er en tidligere fransk syklist. Mellom 1978 og 1985 vant Hinault, som tredje rytter i historien, Tour de France fem ganger.
Hinault debuterte profesjonelt i 1974. Tour de France-seirene kom i 1978, 1979, 1981, 1982 og 1985. Han kom også på andreplass i 1984 og 1986. Totalt vant han 28 etappeseirer (herav 13 på tempoetapper). I likhet med Jacques Anquetil (1964), Eddy Merckx (1974) og Miguel Indurain (1995) står han med fem sammenlagtseire.
Hinault er den eneste syklist noensinne, utenom Alberto Contador, som har vunnet alle de tre store Grand Tours; Giro d'Italia, Tour de France og Vuelta a España og vunnet hvert ritt minst to ganger.
I 1980, 1982 og 1985 vant han Giro d'Italia, og i 1978 og 1983 vant han Vuelta a España.
Med over 200 seire i løpet av den 12 år lange karrieren var Hinault en ekte allroundsyklist, og vant også flere endagsritt. I 1980 vant han verdensmesterskapet i landeveisritt, og han vant også klassikere som Paris–Roubaix (1981), Liège-Bastogne-Liège (1977 og 1980) og Lombardie rundt (1984).
Hinault la opp som profesjonell syklist i 1986. I dag arbeider Hinault for Tour de France-organisasjonen, og han deltar hyppig ved premieutdelinger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Bernard Hinault – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bernard Hinault – ProCyclingStats 
(en) Bernard Hinault – Cycling Archives 
(en) Bernard Hinault – CycleBase 
(en) Bernard Hinault – TheSports.org 
Palmarès – Liste over seire og plasseringer
Pedro Pacheco de Villena

Pedro Pacheco de Villena (født 29. juni 1488, død 5. mars 1560) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Jaén i Spania.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 16. desember 1545.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Georges d’Ambroise

Georges d'Ambroise (født 1488 i Frankrike, død 25. august 1550) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Rouen i Frankrike. 
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 16. desember 1545, med Santa Susanna som tittelkirke.


== Litteratur ==
Louis Moréri: Le Grand Dictionnaire historique
J. Balteau: Dictionnaire de biographies françaises
Ranuccio Farnese

Ranuccio Farnese (født 11. august 1530, død 29. oktober 1565) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var administrator av erkebispedømmet Napoli og bispedømmet Bologna, erkebiskop av Ravenna og latinsk patriark av Konstantinopel.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 16. desember 1545.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ancona (provins)

Provinsen Ancona (it. Provincia di Ancona) er en provins i regionen Marche i det sentrale Italia. Ancona er provinsens hovedstad. 
Provinsen er på 1940 km² og hadde i 2001 en befolkning på 448.473. Den ligger mellom Adriaterhavet i øst og Appenninene i vest. Storparten av befolkningen er langs kysten; en fjerdedel av dem bor i provinshovedstaden Ancona. Andre viktigere byer i provinsen er  Castelfidardo, Chiaravalle, Fabriano, Falconara Marittima, Jesi, Loreto, Osimo og Senigallia.
Blant kjente personer fra provinsen Ancona kan nevnes maleren Gentile da Fabriano (født i Fabriano), komponisten  Gaspare Spontini (født i Maiolati, nå kalt Maiolati Spontini), Vito Volterra (Ancona), pave Leo XII (Genga, skjønt noen mener at han var født i den umbriske byen Spoleto), pave Pius IX (Senigallia), og Maria Montessori (Chiaravalle).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Province of Ancona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Province of Ancona – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ä

Ä (minuskel ä) er et tegn i flere utvidede latinske alfabeter, bokstaven A med omlyd (på tysk umlaut, eller på norsk tødler), eller bokstaven A med trema.


== Bokstaven Ä ==
Bokstaven Ä finnes i tysk, svensk, finsk, estisk, slovakisk og skoltesamisk, der den er en vokallyd. I finsk er den alltid [æ]; i svensk og estisk varierer den mellom [æ] og [ɛ], for eksempel i de svenske ordene här [hæ:r] og vägg [vɛ:g]. På skoltesamisk representerer den en åpen front vokal [a], i motsetning til a som representerer en åpen bakvokal [ɑ].
I slovakisk representerer Ä lyden [ɛ] (eller en gammeldags, men likevel korrekt [æ]). Det diakritiske tegnet kalles dve bodky («to prikker»), og bokstavens fulle navn er a s dvomi bodkami («a med to prikker»).
Bruk av Ä er uvanlig i norsk. Et eksempel på bruk er navnet Märtha Louise, hvor bokstaven likedan uttales som [æ].
Tegnet har oppstått ved at e-en i ae ble satt over a-en. E-en er med tiden redusert til to prikker.
Louis I Lorraine de Guise

Louis I Lorraine de Guise  kalt  kardinal de Guise  (født 21. oktober 1527 i Joinville i Champagne i Frankrike, død 29. mars 1578 i Paris) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Troyes og senere erkebiskop av Albi, men fratrådte i 1561 til fordel for kardinal Lorenzo Strozzi.
Han ble kreert til kardinal den 22. desember 1553 av pave Julius III, med San Tommaso in Parione som tittelkirke. 
Han var nevø til kardinal Jean de Lorraine (kreert 1518), bror til kardinal Charles de Lorraine-Guise (1547) og onkel til Louis II de Lorraine de Guise (1578).
Man ble erkebiskop av Sens den 9. mai 1561, men fratrådte til fordel for kardinal Nicolas de Pellevé i 1562. I 1568 ble han biskop av Metz.
Han kronet kong Henrik III av Frankrike i Reims den 13. februar 1575.


== Referanser ==
Giulio Feltrio della Rovere

Giulio Feltrio della Rovere (født 1533 i Urbino, død 3. september 1578) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var kleriker fra bispedømmet Urbino.
Han ble kreert til kardinal in pectore av pave Paul III den 27. juli 1547, publisert 9. januar 1548.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Piper Cars

Piper Cars var en britisk produsent av sportsbiler og løpsbiler. Selskapet ble stiftet i 1966 av George Henrotte, en tidligere racerfører, i Hayes, Bromley, England før det flyttet til Kent. Selskapet startet produksjon av biler i 1967 i Wokingham, Berkshire og fra 1973 også i South Willingham, Lincolnshire.
Den første gatemodellen av Piper GT (designet av Tony Hilder), ble presentert i januar 1967, og ble satt i produksjon straks etter som en kit-car for hjemmebygging. Bilen hadde motoren plassert foran og bakhjulstrekk, et rørchassis og var utstyrt med hjuloppheng foran fra Triumph Herald og Ford bakaksel. Bilen kunne utstyres med en lang rekke motorer. Problemer med de første eksemplarene som ble produsert sørget for at videre produksjon ble utsatt til året etter, da en drastisk forbedret versjon ble lansert, under navnet GTT.
Samtidig ble en midtmotorisert Gruppe 6 løpsmodell, GTR, utviklet, men kun en håndfull eksemplarer ble bygget før dette ble lagt til side på grunn av dødsfallet til selskapet eier, Brian Sherwood, høsten 1969.
To ansatte, Bill Atkinson og Tony Waller, tok over selskapet og ga det navnet Embrook Engineering. Samtidig stoppet de all racingaktivitet, og fokuserte på å forbedre gatemodellene. I 1971 ledet dette til en ny oppgradering, kjent som Piper P2, med en rekke oppgraderinger i chassis, karosseri og interiør. Denne modellen forble i produksjon frem til midten av 1970-tallet. Anslag på total produksjon varierer fra rundt 80 til over 100 eksemplarer.
Selskapet som i dag heter Piper Cams var et selskap tilknyttet Piper Cars.


== Eksterne lenker ==
The Piper Club Arkivert 22. juli 2020 hos Wayback Machine.
Midtvesten

Midtvesten (Midwest) er en region i USA. Navnets betydning er til dels foreldet, da det viser til det midtre vestlige området (Middle West) av USA før Louisianakjøpet i 1803. Nå utgjør denne regionen hverken det midtre eller vestre området av USA. Området er et av verdens rikeste jordbruksstrøk med produksjon av mais, soyabønner, hvete og svinekjøtt. Chicago er den største byen i Midtvesten, fulgt av Detroit. Størstedelen av norsk utvandring til USA på siste halvdel av 1800-tallet var til Midtvesten.
Området kalles også the heartland, «hjertelandet», i likhet med homeland security en bastion i globaliseringens tidsalder. Men frem til 1911 bestod storparten av amerikansk eksport av jordbruksvarer, så Midtvestens bønder var opptatt av sitt store marked utenlands. «Hjertelandet» omfatter Midtvestens landlige strøk som nasjonens symbolske hjerte, der tilflyttere skiller seg fra de fastboende, det er «oss» mot «dem». Tilhengere av myten om «hjertelandet» frykter det er under press; kritikere betrakter det som en bakevje for hjemmefødinger.Midtvesten defineres av Folketellingsbyrået som disse 12 delstatene:
Illinois
Indiana
Iowa
Kansas
Michigan
Minnesota
Missouri
Nebraska
Nord-Dakota
Ohio
Sør-Dakota
WisconsinEn seismisk sone kalt New Madrid strekker seg over 8 stater i Midtvesten, og fremkaller rundt 200 mindre jordskjelv årlig. I årsskiftet 1811/12 var det flere store jordskjelv med episenter i Missouri og styrke opp til 7,7. Skjelvet 7. februar 1812 snudde Mississippi-elvens løp så den rant nordover i flere timer.  Rystelsene skapte Reelfoot Lake, druknet innbyggerne i en indianerlandsby og raserte enorme områder i urskogen. Pramdragere på elven klarte seg og fortalte hva som var hendt.


== Referanser ==
Qvale

Qvale var et italiensk bilprodusent, stiftet av amerikaneren Kjell Qvale i 2000.  Deres eneste modell var Qvale Mangusta som opprinnelig var en De Tomaso Biguà.  Qvale overtok rettighetene til bilen etter konflikter med sin kompanjong Alejandro De Tomaso.  De var gått sammen om å bygge bilen, med Qvale som sponsor, men De Tomaso trakk seg og tok med seg rettighetene til navnet.
Rundt 270 biler ble bygget i perioden 2000–2002, og de fleste ble eksportert til USA.  Qvale ble senere solgt til MG Rover, som gikk konkurs i 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Qvale vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Bibelbeltet

Bibelbeltet er et kallenavn for regioner i flere land der misjon og kristen forkynnelse står sterkt, blant annet i Nederland, i USA og i de områdene av Skandinavia der frikirkelig evangelisk protestantisme utgjør en gjennomgripende del av kulturen. I USA, hvor betegnelsen ble lansert i 1924, tilsvarer Bibelbeltet omtrent sørstatene (selv om Nord-Dakota har den laveste andelen ikke-religiøse, med 5 %). I kolonitiden (1606–1776) var sørstatene et tyngdepunkt for den anglikanske kirke. Senere har området vært preget av baptistiske og metodistiske vekkelsesbevegelser.


== I Nederland ==
I Nederland strekker bibelbeltet seg fra Zeeland i sørvest, gjennom Betuwe og Veluwe, til de nordlige delene av Overijssel. Også Flevoland har blitt en del av det nederlandske bibelbeltet. Dette området ble utvunnet fra havet i perioden 1957–1986. Den ortodokse formen for reformert kristendom som tidligere preget befolkningen ved IJsselmeer fikk snart fotfeste også i de nye områdene – som ble en egen provins så sent som i 1986. Den historiske årsaken til det nederlandske bibelbeltet er katolikkenes forfølgelse av protestanter under og etter åttiårskrigen.


== I Norden ==
I Sverige finnes det et bibelbelte sør for innsjøen Vättern, ved Jönköping der særlig pinsemenighetene står sterkt. Dette bibelbeltet fortsetter i Bohuslän, et område hvor frikirkene tradisjonelt er sterke. I Danmark er den pietistiske indremission særlig tallrike i bibelområdet omkring Ringkøbing Fjord i Vest-Jylland.


== Norge ==

Bibelbeltet brukes også om et område med høy folkelig kristen tro. Det norske bibelbeltet strekker seg langs kysten fra Agder til Møre og Romsdal, eller Vestlandet og Sørlandet. Man snakker også om "det lille bibelbeltet" som strekker seg i de skogkledde områdene langs svenskegrensen i Indre Østfold og innbefatter kommunene Rømskog, Marker og Aremark.


== Referanser ==
Charles de Bourbon-Vandôme

Charles de Bourbon-Vandôme  (født  22. september 1523 i La Ferté-sous-Jouarre i Frankrike, død 9. mai 1590 i slottet i Fontenay-le-Comte i Vendée) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Saintes i Frankrike. Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 9. januar 1548.  Den katolske liga anså ham, som da satt fengslet, som rettelig konge av Frankrike etter Kong Henrik IIIs død i 1589. Hav var med dett i en periode en viktig skikkelse i de franske religionskriger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Charles av Bourbon var sønn av hertugen av Vendôme Karl IV av Bourbon, samt bror til kongen av Navarra Anton av Bourbon og prinsen av Condé Louis I av Bourbon.


=== Kardinal ===
Charles trådte som ung inn i prestestanden og ble kreert til kardinal. Av de katolske makter ble han tatt i 1584 som tronfølger etter Henrik III av Frankrike som den nærmest arveberettigede katolske prinsen - dette for å forhindre at en protestant ble neste konge. For det eldste aktuelle medlem av kongsslekten, Henrik av Navarra (sønn av Karl IIIs avdøde eldre bror Antoine), var protestant. Når de lanserte kardinalen, var det hans slektslinje som var grunnen, for Charles var verken kjent for karakterstyrke eller intelligens. 
Kong Henrik III fikk da Charles fengslet i slottet i Blois den 23. desember 1588. Han ble så flyttet rundt fra ett slott tl det neste, formodenlig for å forhindre at han og hans støttespillere skulle klare organisere en rømning. 
Etter Henriks død i august 1589 ble han hyllet av Den katolske liga som dens konge under navnet Karl X. Han satt imidlertid fortsatt fengslet. Hans fengsel, i Chinon, ble åpenbart ansett for å være farlig nær katolskdominert område, då han ble atter en gang flyttet sent i november, denne gang til Fontenay-le-Comte. Han døde allerede neste år, fengslet i Fontenay-le-Comte, og ble begravd i karteusernes kloster i Gaillon.
Den katolske liga utså da i stedet hans brorsønn, Charles av Bourbon-Comdé og sønn av Louis I av Bourbon til tronfølger. Denne hadde de imidlertid enda mindre fremgang med enn onkelen i sine tronkrav.


== Referanser ==


== Litteratur ==
The Limits of Empire: European Imperial Formations in Early Modern World. Routledge. 2016. 
Knecht, R.J. (1989). The French Wars of Religion, 1559-1598. Longman. 
Martin, A. Lynn (1973). Henry III and the Jesuit Politicians. Librairie Droz. 


== Eksterne lenker ==
Charles de Bourbon-Vandôme
Girolamo Verallo

Girolamo Verallo (født 1497 i Cori ved Velletri i Italia, død 10. oktober 1555) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og var også nuntius i Venezia, der han fremmet jesuittordenens virke.
Han ble senere biskop av Bertinoro, så av Caserta og deretter erkebiskop av Rossano. Frankrike.
I 1541 ble han nuntius i Wien. Han arbeidet for at Tridentinerkonsilet skulle få flest mulig deltakere. Senere ble han nuntius ved Karl Vs hoff (1547).
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 8. april 1549.
I 1551 var han pavens utsending til kong Frans I av Frankrikes hoff. I 1552–1553 var han prefekt for den apostoliske signatur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Filiberto Ferrero

Filiberto Ferrero (født 1500, død 14. august 1549) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Ivrea.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 8. april 1549 med San Vitale som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernardino Maffei

Bernardino Maffei (født 27. januar 1514 i Roma, død 16. juli 1553 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var også kjent som dikter, orator, historiker og antikvar.


== Biografi ==
Han studerte jurisprudens i Padova, og under Dandinos hyppige fravær var han sekretær til kardinal Alessandro Farnese, og senere til pave Paul III.
Den 12. mars 1547 ble han utnevnt til biskop av Massa Marittima, og deretter av Caserta (juni 1549), og så av erkebispedømmet Chieti (november 1549).
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 8. april 1549. Han var også høyt skattet av etterfølgeren Julius III. Han var en nær venn av Ignatius av Lojola, og ble høyt skattet av pave Julius III.
Hans kommentar til Ciceros brev er blitt høyt skattet. Han skrev også «De inscriptionibus et imaginibus veterum numismatum».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bob Bakker

Robert T. Bakker (født 24. mars 1945 i Bergen County i New Jersey) er en amerikansk paleontolog. 
Han er utdannet på Johns Hopkins-universitetet i Baltimore og senere på Harvard University. Han har skrevet flere bøker hvor han kommer med flere teorier om dinosaurenes adferd og anatomi. Han er også en som ofte uttaler seg i TV-programmer. En av de tingene han har blitt kjent for er at han har forsvart teorier om at noen dinosaurer var likevarme. 
Han er for øvrig også kjent for sitt store skjegg og sitt ganske lange hår og for at han ofte går med stetsonhatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert T. Bakker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bob Bakker på Internet Movie Database 
(en) Bob Bakker hos The Movie Database
Sand (Suldal)

Sand er det største tettstedet og kommunesenter i Suldal kommune i Rogaland. Det har 1 180 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger omtrent 30 kilometer sør for Sauda. Sand har hatt fergeforbindelse over Sandsfjorden til Ropeid, men denne er nå lagt ned. Fergesambandet er fra 2015 blitt erstattet av bro som er en del av riksveien.
Stedet har lange tradisjoner som handelssentrum og knutepunkt i Ryfylke, og har også en lang historie med skipsbygging. Sand er en småby med kafeer og butikker som er konsentrert rundt hovedgaten med det enkle navnet Gata. Sør for sentrum krysser gangbrua Høse bru, som ble kåret til «bridge of the year» 2013 av det amerikanske reiselivsmagasinet Travel+Leisure, Suldalslågen.
Sand var Statkraft sitt administrasjonssenter under utbyggingen av Ulla-Førre anlegget. Dette førte til at standarden på veinettet rundt Sand ble kraftig forbedret. Under utbyggingen bygde Statkraft også en ny barneskole på Sand.
Ryfylkemuseet ligger på vestsiden av havna, og Sand kirke på høyden bak sentrum- denne bygget i 1852.


== Kommune ==
Sand kommune ble opprettet i 1859, da den ble skilt ut fra Jelsa. Sand omfattet landet på begge sider av Sandsfjorden i tillegg til den nedre delen av dalføret til Suldalslågen. I 1965 ble Sand, Suldal, Jelsa, Erfjord og deler av Imsland slått sammen til Suldal kommune. Sand hadde da 1 135 innbyggere som bodde på et areal av 221 km².


== Navnet Sand ==
Det ubøyde og usammensatte navnet «Sand» (fra gammelnorsk sandr) kan indikere at stedet som ferdselsknutepunkt opprinnelig har vært viktigere enn bosetningen.
Senere bosetning kunne føre til at navnet i mellomalderdokument er skrevet i bøyd form, som i a Sanðe fra 1295, til Sanz fra 1316. Navnet har likevel holdt seg i enkel form.  Sand var et viktig knutepunkt for ferdsel, med samband både inn og ut fjorden, over til Ropeid på andre siden av fjorden og innover dalføret i Suldal.  På Sand har en skiftet reisemåte, frå båt til fots eller omvendt, og sandstranda var viktig for å kunne komme i land og trekke opp båter.Etter som bosetningen vokste fram, fikk stedet også to sekundærnavn: Sandslandet og Strandstaden.


== Kjente personer fra Sand ==
Rasmus Løland (1861–1907) forfatter
Pedro Carmona-Alvarez (f. 1971), forfatter, bosatt i Sand 2015-17


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ryfylkemuseet
Suldalslågen