jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joar Vaadal

Joar Vaadal (født 2. august 1960 i Steinkjer) er en norsk fotballspiller fra Steinkjer. Han spilte på Steinkjer FK til 1983, og deretter fra 1984 – 1987 på Lillestrøm Sportsklubb, hvor han spilte 77 seriekamper og scoret 25 mål. Joar Vaadal ble cupmester med LSK i 1985 og seriemester i 1986. Han ble kåret til «Årets spiss» på VG-børsen i 1984.
Han blir regnet som en av LSKs beste spisser gjennom tidene, og var en farlig hodespiller. Han dannet som regel spisspar sammen med André Krogsæter, blant annet i cupfinalen i 1985, da Lillestrøm vant 4-1 over Vålerenga og Krogsæter scoret alle målene.
Joar Vaadal har ti A-landskamper for Norge, og debuterte borte mot Island 20. juni 1984. Han scoret to landslagsmål, begge under OL-kampen mellom Norge og Qatar i OL-kampen 2. august 1984 (Vaadals fødselsdag). Kampen ble spilt på Harvard Stadium i Boston og Norge vant 2-0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joar Vaadal – Olympedia 
(en) Joar Vaadal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joar Vaadal – Transfermarkt 
(en) Joar Vaadal – national-football-teams.com 
(en) Joar Vaadal – EU-Football.info 
(no) Joar Vaadal – Norges Fotballforbund
Johan Sætre

Johan Sætre (født 5. januar 1952 i Trysil) er en tidligere skihopper. Han representerte IL Trysilgutten. Han var med på å vinne gull i laghopp i Ski-VM 1982 i Oslo. 
I tidsrommet 1974–1982 vant han 10 norgesmesterskap, flere enn noen annen skihopper, og ble tildelt kongepokalen tre ganger: i 1976, 1977 og 1980. Sætre deltok i to vinter-OL, i 1976 i Innsbruck og i 1980 i Lake Placid.
Ved fire anledninger kom Johan Sætre blant de tre beste i hopprennet i Holmenkollen. I 1981 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Johan Sætre spilte også fotball for Nybergsund IL.


== Verdenscupseire ==


== Litteratur ==
Johan Sætre (1980). - i farta. [Oslo]: Cappelen. ISBN 8202047021.  [Fortalt til Thorbjørn Bakken]
Dalseng, Frode og Søgård, Tom (1986). «Johan Sætre (sidene 37–44)». Hedmarksidretten. Oslo: Universitetsforlaget. s. 207 sider. ISBN 8200430820. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Sætre – Olympedia 
(en) Johan Sætre – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Johan Sætre – FIS (skihopping)
Jostein Johansen

Jostein Johansen (født 12. oktober 1958), død 19. februar 2019) er en norsk musiker,  gitarist og sanger fra Alta, bl.a. kjent fra flere plateutgivelser og som forfatter av Alta IFs supportersang.  Han er en låtskriver med nordnorske tekster. Hans komposisjon Shalabais (fra Jostein Johansen ble utgitt på Revolvermagasinet (Et oppgjør med virkeligheten, 1992).  Hans Til en venn ble utgitt med Torgeir og Kjendisene (Uteliv, 1995) samt Åge Aleksandersen (Eldorado, 1996).  Han leder bandet Mr. Swingstang, der forøvrig Sigfred «Sissen» Iversen er vokalist.


== Diskografi ==
Æ blir gal Silverstone/Sonet 1978
Ænkelt & Great Silverstone/Sonet, 1981)
Å kjære Alta (Molde Music, 1988).  Medvirkende: Roy Gunnar Løksa, Ivan Jonas, Jostein Johansen, Kjetil Linnes, Eivind Molde, Knut Djupdal.
Jostein Johansen (Spectrum 1989)
Mr. Swingstang (Iđut, 1996).  Tekster av Bjørn Johansen, med musikerne Ben Magne Stokland, Geir O. Pedersen, Kurt Rasmussen, Sigfred Iversen, Tommy Johansen og Tony Gundersen.
Seint men godt (2005)
Per Åge goes mad (2008)
Lenge siden sist (2014)


== Referanser ==
Jørn Goldstein

Jørn Irving Goldstein (født 27. mars 1953 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte målvakt, og har vunnet NM for Manglerud/Star og Stjernen, i tillegg til 69 kamper for det norske landslaget.
Jørn Goldstein vant gullpucken i 1977, samme år som han og Manglerud/Star ble norgesmestre for første gang.Goldstein deltok på det norske laget under Vinter-OL 1984, der han var med på å spille uavgjort 3–3 mot tittelforsvarer USA.Som skuespiller deltok han i den norske spillefilmen Hockeyfeber (1983), regissert av Oddvar Bull Tuhus, i rollen som ishockeyspilleren Svein.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørn Goldstein – Olympedia 
(en) Jørn Goldstein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jan Kristian Fjærestad

Jan Kristian Fjærestad (født 4. september 1963) er en tidligere fotballspiller som spilte spiss for Moss.
Som 19-åring ble Fjærestad hentet til Moss Fotballklubb fra Hafslund Idrettsforening foran 1984-sesongen. Han var litt ut og inn av startoppstillingen de første to sesongene i Moss, men etablerte seg under Nils Arne Eggen da laget var en snarvisitt innom 2. divisjon i 1986.
Tord Grip, som overtok som trener for det norske landslaget sommeren 1987, belønnet Fjærestad med innkalling til hans første landslagstropp etter en god start på 1987-sesongen. Som eneste debutant i startoppstillingen fikk Fjærestad sin landslagsdebut 12. august 1987 i en målløs hjemmekamp mot Sverige. Fjærestad spilte ytterligere fire landskamper i 1987. Mot Øst-Tyskland scoret han 28. oktober 1987 sitt eneste mål i landslagsdrakten.
Med 18 scorede mål, av lagets totalt 44 mål, ble han 1987-sesongens toppscorer i 1. divisjon, og bidro sterkt til at Moss endte sesongen som seriemestre. Til tross for at han ikke var spesielt god til å skyte, viste han seg veldig effektiv foran mål. Fjærestad avslo prøvespill med Austria Wien, og ble året etter kaptein for Moss. I 1988 spilte han to landskamper. I 1989 var han mye skadet på vårparten, og mistet en stund plassen på klubblaget til Jørn Karlsrud. Fjærestad gjenfant aldri helt scoringsformen som hadde fært ham inn i varmen på landslaget. Sin siste sesong for Moss spilte han i 1990. Tilsammen hadde han 116 kamper og 44 mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Kristian Fjærestad – UEFA 
(en) Jan Kristian Fjærestad – Transfermarkt 
(en) Jan Kristian Fjærestad – national-football-teams.com 
(en) Jan Kristian Fjærestad – EU-Football.info 
(no) Jan Kristian Fjærestad – Norges Fotballforbund
Jandek

Jandek (født 26. oktober 1945) er en amerikansk musiker som har gitt ut 46 plater siden 1978. Livedebuten kom først i 2005.


== Eksterne lenker ==
(en) Jandek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jandek på Discogs 
(en) Jandek på MusicBrainz 
(en) Jandek på Spotify 
(en) Jandek på Songkick 
(en) Jandek på Last.fm 
(en) Jandek på Genius — sangtekster 
(en) Jandek på AllMusic
Jan Baker

Jan Baker (født Jan Johnsen 23. desember 1939 i Stange, Hedmark) er en norsk kunstner. Baker har sin kunstneriske utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i perioden 1955–57 og Statens kunstakademi i perioden 1965–70. Han har også hatt studieopphold i Paris.


== Utstillinger ==
Baker er en svært aktiv utstiller, og har siden debuten i Kunstnerforbundet i 1968 deltatt på en mengde separat- og gruppeutstillinger i Norge og i utlandet. De viktigste separatutstillingene har han holdt i:

Kunstnerforbundet
Galleri Steen i Oslo
Galleri F 15 i Moss
Galleri Parken i Bergen
Stavanger kunstforening
Soli BrugI tillegg har han holdt flere separatutstillinger i utlandet, hovedsakelig i Sverige og Tyskland.
Kollektivt debuterte han på Høstutstillingen i 1967, og har siden deltatt på et utall gruppeutstillinger og biennaler over hele verden, blant annet i Firenze, Stockholm, New York, Tokyo, København, Venezia, Ljubljana, Reykjavík, Moskva, Zagreb og Kraków.


== Utmerkelser ==
Baker har vunnet internasjonale priser i Frankrike og Tyskland, og har hatt mange betydelige utsmykningsoppdrag over hele landet. Han er representert i Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Museet for Samtidskunst, Norsk kulturråd, Bergen Billedgalleri, Den Svenske Stats Konstråd, Kulturministeriet i Bonn samt en rekke andre offentlige og private samlinger i inn- og utland.
13. september 2005 mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull for sin kunstneriske innsats. I pressemeldingen het det: «Hans særegne kunstneriske uttrykk har gjort ham til en anerkjent og ofte benyttet billedkunstner i inn- og utland.» Tildelingen ble foretatt av daværende fylkesmann i Oslo og Akershus, Hans J. Røsjorde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jan Bakers hjemmeside
Kunstnerregisteret på Kulturnett.no
Joseph Fourier

Jean Baptiste Joseph Fourier (født 21. mars 1768 i Auxerre i Burgund, død 16. mai 1830 i Paris) var en fransk matematiker og fysiker. 
Han ble tidlig foreldreløs, men på grunn av sin begavelse ble han opptatt som elev ved en militærskole. Fourier var revolusjonær og ble flere ganger arrestert under den franske revolusjonen. Også senere fikk han problemer på grunn av sin fortid. Han fulgte Napoleon som vitenskapelig rådgiver under felttoget i Egypt, og ble utnevnt til flere høye stillinger under Napoleon. I ettertid er Fourier best husket for å ha utviklet det franske vitenskapsakademiet.
Fourier ga et viktig bidrag i fysikken med sin matematiske beskrivelse av varmeledning. Denne kom han frem til i 1812 i en konkurranse arrangert av det franske vitenskapsakademiet. Denne nye innsikten skrev han sammen i verket  Thêorie analytique de la chaleur som kom ut i 1822.
Dette verket inneholder også grunnleggende bidrag til funksjonsteorien med mange viktige bruksområder. Fourier viser her at alle periodiske funksjoner kan framstilles som en sum av sinus- og cosinusfunksjoner. Dette kalles i dag for Fourieranalyse og spiller en stor rolle i alle grener av fysikk og matematikk. Fourier utviklet også ligningsteorien og sannsynlighetsteori.
Fourier beskrev som den første drivhuseffekten i 1824; senere tallfestet den svenske fysikeren og kjemikeren Svante Arrhenius (1859–1927) hva drivhuseffekten består av. Fourier brukte metaforen «glassbolle» der solstrålene slipper inn mens den infrarøde strålingen fra bakken stenges inne. Grunnlaget for Arrhenius arbeid var imidlertid den amerikanske astronomen og fysikeren Samuel Langleys (1834–1906) forskning på varmestråling.


== Se også ==
Fouriertransformasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Fourier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
http://www-gap.dcs.st-and.ac.uk/~history/Mathematicians/Fourier.html
Jomfrufødsel

Jomfrufødselen er en av hjørnesteinsdoktrinene i den kristne tro som forteller at Jesus ble unnfanget og født av en jomfru. Denne forståelse henter sitt belegg i Mattheusevangeliet og Lukasevangeliet som begge forteller at Maria ble gravid med Jesus uten å ha vært sammen med en mann. I motsetningen til mange andre religioner skal jomfrufødselen bli forstått i streng forstand uten noen naturlig eller overnaturlig farsfunksjon. At den hellige skulle komme over henne (overskygge henne) hentyder ikke på en seksuell akt, men en gjerning parallelt med skapelsen og frelserhistorien. Det skal således bli forstått som et under. Denne troen og forestillingen står sterkest i katolisismen, men muslimer tror også på jomfrufødselen.


== Den kristne oppfatning ==
I den mest alminnelige kristne trosbekjennelse, den apostoliske trosbekjennelse, bekjennes det at Jesus var født av jomfru Maria, og det uttrykker hvordan Jesu fødsel var et unikt mirakel og en understrekning av at han var den ventede og lovede Messias fra Det gamle testamentet. Jomfrufødselen er også et vitnesbyrd om inkarnasjonslæren ved at det var Gud selv som ble menneske i Jesus, men i like høy grad et vitnesbyrd om Jesu menneskelikhet ved at Jesus var av Adams slekt.
Tidlige kristne oppfattet Jesaja 7:14 i gamletestamentet som en profeti om Jesu fødsel.  De hebraiske tidlige versjonene av teksten bruker ordet "betulah", som vanligvis betyr "ung jente" men også kan bety "jomfru".  I den greske oversettelsen Septaguinta ble "betulah" oversatt med "parthenos", som bare betyr jomfru.  Denne betydningen ble værende.  Forfatterne av Matteusevangeliet og Lukasevangeliet legger stor vekt på dette, mens temaet ikke nevnes av forfatterne av Markusevangeliet eller Johannesevangeliet.  Denne læren ble en universal tro i den kristne kirke på 100-tallet, og blir opprettholdt av den anglikanske kirke, den ortodokse kirke, orientalske ortodokse kirker, den protestantiske kirke, og den katolske kirke.


== Muslimsk oppfatning ==
I muslimsk tro ble Jesus likeledes født av en jomfru, men her er det ikke et tegn på guddommelighet, men kun at Gud kan velge å skape et menneske ut av hva han vil: Adam uten bistand fra andre mennesker, Eva fra en mann, alle mennesker fra både menn og kvinner, og Jesus fra en kvinne.


== Partenogenese ==
Partenogenese (det greske ord for jomfrufødsel) er den sedvanlige betegnelsen for usedvanlig naturfenomen som finner sted blant visse dyr som for eksempel hai og lus, og planter under ekstreme tilfeller, og er en forplantning uten en hann, det vil si en jomfrufødsel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hvem var Maria? Forskning.no 21. desember 2002
Er jomfrufødsel mulig? - artikkel fra forskning.no 10.12.02
Jomfrudom

Jomfrudom, eller sjeldnere møydom, er tradisjonelt en kvinnes tilstand før hun har gjennomført sitt første samleie. I mange kulturer og religioner legges det vekt på at en kvinne er jomfru når hun gifter seg. Praksisen er ofte knyttet til æreskulturer hvor det blir sett som skamfullt å ikke være jomfru. I noen kulturer blir det sett som en viktig begivenhet å blø på bryllupsnatten, så noen piker opereres for å oppnå effekten.


== Etymologi ==
Ordet jomfru kommer av det tyske «Jungfrau», det vil si «ung kvinne eller ung frue». Ordet kom til Norden i middelalderen som begrep for en fornem eller uberørt pike, jevnfør jomfru Maria. Ordet ble etter hvert også tittel for ugifte adelsdamer eller unge, borgerlige piker, omtrent med samme betydning som «frøken» har i moderne tid. Begrepet blir også brukt om menn som debuterer seksuelt i nyere tid.


=== Begrepsendring ===
I november 2017 ble ordet «jomfruhinnen» byttet ut med ordet «skjedekrans» fordi at man ikke kan vite om noen er jomfru eller ikke basert på hvordan det ser ut inni skjeden. I tillegg så er det ikke alle som blør første gang de har samleie siden den ikke pleier å sprekke. Mange ganger vil ikke hymen forsvinne eller endre utseende heller, og derfor er det ikke mulig å se om noen er jomfru eller ikke.


== Spørreundersøkelser ==
I nyere tider er det uenigheter om hva definisjonen på jomfrudom er. Det er blant annet ulike meninger om hvilke seksuelle aktiviteter som gjør at man ikke er jomfru mer. Den største uenighetene handler om oral- og analsex skal telles eller ikke.
I 2007 ble det gjort en undersøkelse på Prevention Research Center hvor 925 personer mellom 12 og 16 år deltok. De ble spurt om hvordan de ville definere jomfrudom. 83,5 % av deltakerne mente at man ville fremdeles være jomfru selv om man berørte en annen persons kjønnsorganer, mens 70,6 % mente at man også ville fortsette å være jomfru hvis man deltok i oral- eller munnsex. 16,1 % definerte mennesker som hadde deltatt i analsex som jomfru, og 5,8 % sa at man ville også være jomfru hvis man hadde hatt vaginal sex.En lignende undersøkelse ble publisert i 1999 hvor 59 % mente at man ikke mistet jomfrudommen sin hvis man hadde hatt oral sex og hvor 19 % tenkte det samme om anal sex. Den ble gjort av Kinsey-instituttet for undersøkelse av sex, kjønn og reproduksjon på Indiana university i USA.


== Referanser ==


== Se også ==
Jomfru
Jomfruhinne
Kjell Bækkelund

Kjell Martin Bækkelund (født 6. mai 1930 på Kampen i Oslo, død 13. mai 2004) var en norsk klassisk pianist.
Bækkelund begynte å spille piano allerede som 5-åring, og debuterte som 8-åring sammen med Filharmonisk Selskaps Orkester. Bækkelund vant Norsk kulturråds pris i 1973, og hadde tidligere skapt furore da han ikke ville motta Kritikerprisen i 1965.


== Priser og utmerkelser ==
Bækkelund ble i 1987 utnevnt til medlem av det svenske Kungliga Musikaliska Akademien. I 1997 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Han var også kommandør av den svenske Nordstjerneordenen, ridder av Dannebrogordenen og kommandør av den finske Lejonordenen. Bekkelund mottok den russiske Vennskapsordenen. I 1998 ble han utnevnt til kommandør av Republikken Italias fortjenstorden. Han vant Spellemannprisen 1975 i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for albumet Villarkorn. Han vant Gammleng-prisen i klassen klassisk i 1987 og var statsstipendiat fra samme år.
Han var spaltist i Verdens Gang under tittelen Tramp i klaveret. Senere fikk hans biografi samme tittel. Bækkelund huskes som vidunderbarn, for sine karakteristiske briller og alpelue, og for en lang rekke avskjedskonserter.  Han hadde et forhold til skuespillerinnen Ingerid Vardund som sistnevnte omtalte åpenhjertig i sin selvbiografi.


== Diskografi (utvalg) ==
20th century Bækkelund
Populære Klassikere, Kjell Bækkelund, Talent(2) - LP (1977).
Norske klaverperler, Kjell Bækkelund, EMI - LP (1980).
Dagdrømmer
Arietta – 38 klassiske norske klaverperler
Sanger, Romanser og dikt – Bjørnstjerne Bjørnson. Olav Eriksen, Ingerid Vardund (dikt) og Kjell Bækkelund. PHILIPS 6327 073. LP-Stereo (1982).
Edvard Grieg: Per Gynt Suites, Piano Concerto, Kjell Bækkelund, The Philadelphia Orchestra / Eugene Ormandy, RCA.
Sergej Rakhmaninov: Klaverkonsert c-moll nr.2, op.18, Kjell Bækkelund, Oslo Filharmoniske Orkester / Øivin Fjeldstad - LP (1959).
Grieg- Piano Concerto / Music From Peer Gynt, Kjell Bækkelund, Oslo Philharmonic Orchestra / Odd Grüner-Hegge, RCA Victrola (1964).
Kjell Bækkelund - Spiller Beethoven (sonate Opus 27, Nr.2) / Schumann ( Kinderscenen Opus 15), A/S Studio B - LP (1984).
Finn Mortensen: Works for Piano and Orchestra, Kjell Bækkelund, Bergen Philharmonic Orchestra / Karsten Andersen, Aurora (2005).


== Bibliografi ==
Tramp i klaveret (1982)
Spill! – Kjell Bækkelunds notater fra et uryddig liv ved Per Øyvind Heradstveit (1985)
Nesheim, Elef. En fullblods musikant: pianisten Kjell Bækkelund (1999)
Bækkelund, Mads. Far min: når Se og hør har gått hjem (1997)
Kjell Bækkelund, red. (1977). Norske komponister. Tiden. ISBN 8210015494. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Bækkelund på Internet Movie Database 
(en) Kjell Bækkelund på Discogs 
(en) Kjell Bækkelund på MusicBrainz 
(en) Kjell Bækkelund på Spotify 
(en) Kjell Bækkelund på AllMusic
Kjetil Osvold

Kjetil Osvold (født 5. juni 1961 i Ålesund) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte på midtbanen. Han var kjent for sin slepne teknikk og følsomme venstrefot.
Han er fra Hessa der også landslagsspillerne Helge Skuseth og John Arne Riise vokste opp. Osvold begynte som spiller i Aalesund som 9-åring, gikk senere til Skarbøvik (1978) og  Start (1981–1984).  Han spilte for Lillestrøm (1985–1986), og var samtidig vikar ved Bråten ungdomsskole.  
Han gikk til Nottingham Forest i desember 1986 for 90 000 pund, og spilte under Brian Clough der med debut og stangskudd den 27. april 1987. Inkludert en mnd utleie til Leicester City hadde han 11 kamper i engelske lag.
Svenske Djurgården hentet Osvold foran 1988-sesongen for 700 000 kroner. Han var en av lagets viktigste spillere den ene sesongen han spilte for Djurgården, der han dannet en solid midtbaneduo med Stefan Rehn. En forutsetning for overgangen til Djurgården var at han skulle få gå videre hvis en profesjonell klubb ønsket ham, og i desember 1988 ble Osvold solgt videre til greske PAOK for samme sum Djurgården hadde hentet ham for.
Osvold spilte én sesong for PAOK.  Etter tre sesonger tilbake i LSK (1990–1992) var han en sesong  som kaptein for Skeid (1993) da de berget plassen i 2. divisjon. 
Osvold tok den 30. april 1986 en tunnel på Maradona i en treningskamp på Ullevaal i forkant av VM i fotball 1986 der han i tillegg scoret kampens eneste mål. Etter at han la opp har han arbeidet som markedssjef, forsikringsselger og fotballagent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjetil Osvold – Transfermarkt 
(en) Kjetil Osvold – national-football-teams.com 
(en) Kjetil Osvold – EU-Football.info 
(no) Kjetil Osvold – Norges Fotballforbund 
(en) Kjetil Osvold – FBref
Arietta

Arietta er en dobbel-CD med klassiske stykker for piano spilt inn av Kjell Bækkelund i 1994. Albumets tittel er synonymt med tittelen på Edvard Griegs «Opus 12, nummer 1» - som er første spor på dobbeltalbumet.


== Innhold ==


=== CD 1 ===
Arietta, Op. 12, Nr. 1 (Edvard Grieg)
Vals, Op. 12, Nr. 2 (Edvard Grieg)
Folkevise, Op. 12, Nr. 5  (Edvard Grieg)
Crescendo (Per Lasson)
Langeleiklåt (Geirr Tveitt)
Skumring (Signe Lund)
Sommertrall (Christian Hartmann)
Valse dolce (Klaus Egge)
Largo (Troll) fra Villarkorn (Olav Kielland).
Til et barn (Jan Wølner)
Nocturne (C. Hartmann)
Kjempevise-slåtten (Harald Sæverud)
Humoreske (Sverre Jordan)
Vals-caprice (Johan Øian)
Halling fra Tre klaverstykker, Op. 16, Nr. 3 (Knut Nystedt)
Sagn (Gunnar Gjerstrøm)
Consolation (J. Wølner)
Ostinato rytmico (K. Bækkelund)
Aften på Høifjeldet (Edvard Grieg)


=== CD 2 ===
Frühlingsrauschen, Op. 32, No. 3 (Christian Sinding)
Vårvise (C. Hartmann)
Berceuse, Op. 38, Nr. 1 (Edvard Grieg)
Valse caprice (Rikard Nordraak.)
Lento (Lokk) Fra "Villarkorn", Op. 13, No. 9 (Olav Kielland)
Andante sostenuto Fra "Villarkorn", Op. 13, No. 10 (Olav Kielland)
Den lille danserinnen (C. Hartmann)
Melodi, Op. 38, Nr. 3 (Edvard Grieg)
Småsvein-gangar, Op. 14, No. 1 (Harald Sæverud)
Rondo amoroso , Op. 14, No. 7 (Harald Sæverud)
Legende, Op. 16, No. 1 (Lund Skabo)
Sommervise (Agathe Backer Grøndahl)
Vél komne med æra (Geirr Tveitt)
Vals, Op. 38, Nr. 7 (Edvard Grieg)
Nocturne (Kristian Lindeman)
Aa, kjende du Kjell (trad)
Elegi, Op. 14, Nr. 1 (J. Wølner)
Skumring ved Trolltjernet (Erling Kjellsby)
Solveigs sang, Op. 52, No. 4 (Edvard Grieg)Tylden: GTACD 8031/2


== Referanser ==
Dagdrømmer

Dagdrømmer er av mange regnet som Kjell Bækkelunds magnum opus innen fortolkningskunst. Dobbeltalbumet ble utgitt på vinyl i 1975 og CD i 1990.


== Innhold ==
Nocturne ; Den lille danserinnen ; Dagdrømmer : suite / Christian Hartmann.
Nattstemning ; Scherzo / Lars Minsaas.
Til et barn ; Poem / Jan Wølner.
Bjønnesen ; Gamal-Holin ; Gubben Noa-variasjoner / Sverre Bergh.
Musikk om barn / Kjell Krane.
Valse caprice ; Rhumba intermezzo ; A la boogie woogie / Johan Øian


== Referanser ==
Konsonant

En konsonant (også kalt medlyd) er fonetisk sett en lyd i talespråket som er slik at luftstrømmen treffer på en eller flere hindringer på veien fra lungene til munnen eller nesen. Det vil si at for eksempel t og v er konsonanter, mens a og o ikke er det.
Også enkeltbokstavene som representerer slike lyder kalles konsonanter imens resten av bokstavene i alfabetet kalles vokaler.
Fonologisk sett, er derimot hovedregelen at en konsonant ikke er stavingsbærende. På det grunnlaget kan en si at n på norsk som regel er en konsonant. Den norske j-en uttales i mange varianter av norsk akkurat som en kort i, som er en vokal. Men likevel regnes den for en konsonant (eller i noen tilfeller for en halvvokal), siden den ikke er stavingsbærende.
Ubykhisk, som døde ut i 1992, hadde 2 eller 3 vokaler og 84 konsonanter.


== Referanser ==
Klepp Idrettslag

Klepp Idrettslag ble stiftet 1. oktober 1919. Klepp idrettslag er ett av fem idrettslag i Klepp kommune i Rogaland. Den første formannen i idrettslaget var Sven Grude, som også har vært ordfører i kommunen. Lars Øvregård var sekretær, Peder Anda var kasserer og Lars Storhaug og Arne Gruda var styremedlemmer. Idrettslaget fikk sin egen turnhall i 1925, og sin egen idrettsplass i 1935.
I dag har idrettslaget godt i overkant av 1000 medlemmer, fordelt på seks forskjellige idretter: fotball, turn, håndball, orientering, og barneidrett. I nyere tid har idrettslaget markert seg mest i  fotball for kvinner. Klepp Kvinner Elite vant toppserien i 1987 og cupen i 1989. 
En av de mest kjente idrettsutøverne oppfostret i Klepp idrettslag er allikevel Åge Storhaug som har deltatt i bl.a 25 landskamper i turn, har 14 Norgesmesterskap og fire Nordiske mesterskap. Han har også vært med i tre OL.
Klepp har også et fotballag som rykket ned til 4. divisjon for herrer i 2014 etter å ha spilt i 3. divisjon i mange år. Dette laget består av unge talenter og noen rutinerte spillere. Mange tidligere Bryne-spillere har funnet seg til rette i denne klubben. Noen har også tatt turen fra Klepp for å prøvespille i Bryne.


== Fotball ==


=== Kvinner ===

Klepp Kvinner Elite, A-laget i fotball for kvinner, spiller i 2020 i Toppserien i fotball for kvinner.


=== Tabell ===


=== Menn ===
A-laget i fotball for herrer spiller i 2015 i 4. divisjon.


=== Tabell ===


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Klepp IL – kategori av bilder, video eller lyd på Commons