Jarrow

Jarrow er en by i nordøstlige England, lokalisert ved elven Tyne. Byen var historisk en del av grevskapet Durham inntil den i 1974 ble del av Tyne and Wear. I henhold til folketellingen i 2011 har Jarows storbyområde (built-up area) en befolkning på 43 431 innbyggere, mens byen alene har en befolkning på 31 657 innbyggere i samme tidsrom.På 700-tallet ble klosteret Monkwearmouth-Jarrow Abbey, viet til apostelen Paulus, opprettet i Jarrow. Munken Beda kom fra hovedklosteret i Wearmouth til Jarrow ca. 682. Han var da han ti år gammel, og tilbrakte resten av livet i klosteret i Jarrow. Han er ansett som den fremste angelsaksiske lærde og far av engelsk historieskrivning. Fra midten av 1800-tallet og fram til 1935 var Jarrow et senter for skipsbygging, og var startpunktet for marsjen mot arbeidsledighet i 1936.


== Etymologi ==
Etymologien for stedsnavnet Jarrow er noe uklart. Det er nedtegnet rundt 750 som Gyruum. Det er antatt å representere angelsaksiske [æt] Gyrwum som er tolket som «[ved] myrboerne», fra angelsaksiske gyr = «søle», «myr». Det henviser i denne forståelsen til et stammenavn. Senere stavinger er Jaruum i 1158 og Jarwe i 1228.


== Historie ==
En kloster viet apostelen Paulus ble opprettet i 674, som et datterkloster til klosteret viet apostelen Peter i Wearmouth. Beda kom ti år gammel fra Wearmouth til Jarrow ca. 682, og tilbrakte resten av sitt liv i klosteret. Klosteret ble regnet som et av de viktigste læresentre i Europa nord for Roma. I 794 ble klosteret det andre stedet i England som ble plyndret av norrøne vikinger, etter raidet på Lindisfarne året før. Det ble oppløst av Henrik VIII.
Jarrow forble en liten landsby i flere århundre, men vokste så raskt i de siste to-tre århundrer etter at tungindustri som gruvedrift og skipsbygging ble etablert.
Inntil begynnelsen på 1930-tallet var opptil 80 prosent av befolkningen ansatt hos Palmer's Shipyard; da den stengte etter å ha bygget omkring 1 000 skip utløste det en økonomisk krise i byen. I 1936 ble byen berømt etter den såkalte Jarrowmarsjen til London, en protest mot arbeidsløshet i England.


== Severdigheter ==
Ruinene av klosteret er til dels bygget inn i den moderne kirken, som også er viet Paulus. I en av kirkeveggene sitter verdens eldste kjente glassmaleri, fra ca. 600. Ikke langt unna klosteret er museet «Bede's World», dedikert til Bedas liv og virke.


== Vennskapsbyer ==
Jarrow har følgende vennskapsbyer, under paraplyen South Tyneside vennskapsprosjekt som førte de enkelte vennskapsprosjektene sammen i 1974:

 Wuppertal, Tyskland (opprinnelig vennskapsby med South Shields i 1951)
 Noisy-le-Sec, Frankrike (opprinnelig vennskapsby med Hebburn i april 1963)
 Épinay-sur-Seine, Frankrike (siden juni 1965)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gibbs, Philip (1935): England Speaks, William Heinemann, 1. utg.
Lloyd, T.O. (2005): Empire, Welfare State, Europe: History of the United Kingdom 1906-2001, Short Oxford History of the Modern World, Oxford University Press, 5. utg.
Marwick, Arthur (1984): Britain in Our Century: Images and Controversies, Thames & Hudson Ltd, 1. utg.
Wilkinson, Ellen (1939): The Town That was Murdered: Depicting in brief the History and Demise of Jarrow


== Eksterne lenker ==
(en) Jarrow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
South Tyneside Council, lokalmyndighetene
The Jarrow Crusade, om protestmarsjen i 1936, BBC History
Jarrow War Roll, forskning ved Vin Mullen
Morris, Margaret: «Ellen Wilkinson», History Today