jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grottebadet

Grottebadet er et badeland (svømmehall) i Harstad i Troms. Hallen er sprengt inn i fjellet i Harstad sentrum, og har blant annet 25 meters konkurransebasseng, lekeland og varmtvannsbasseng. Byggearbeidene startet i 1999 og Grottebadet ble åpnet i juni 2003. Da Grottebadet åpnet, ble den gamle svømmehallen i Kanebogen stengt. Byggekostnaden for Grottebadet var ca. 130 millioner kroner.
Grottebadet slet med dårlig økonomi i starten. Avisa Harstad Tidende meldte både i 2006 og 2007 om stort, negativt driftsresultat for Grottebadet. Etter åpningen av Lofast har besøkstallene økt. I 2009 var Grottebadet Nord-Norges nest mest besøkte opplevelsesattraksjon – kun slått av Nordkapp – med 198 065 besøkende. I 2010 snudde den økonomiske trenden  og i 2014 var Grottebadet blant gasellebedrifter i Troms fylke Grottebadet AS eies 100% av Harstad kommune. Bedriften ansetter ca. 30 personer. Grottebadet har tett samarbeid med Actic treningssenter. I bygget befinner seg også Capelli frisør Arkivert 31. mars 2017 hos Wayback Machine..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grottebadets nettside
Torleiv Moren

Torleiv Moren (født 11. februar 1911 i Trysil, død 3. januar 2009) var en norsk maler. 
Moren var utdannet ved SHKS 1927–28 og ved Statens kunstakademi 1928 og 1931. Han debuterte på Høstutstillingen i 1933, med separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1936, og bodde i hjembygda det meste av livet. Han var sønn av forfatteren Sven Moren og bror til forfatteren Halldis Moren Vesaas.Kunsthistorikeren Ole Rønning Johannessen skriver (1983) at «Moren fant snart sin egen uttrykksform og utviklet seg etter hvert mot et maleri preget av stillhet og intimitet».


== Referanser ==


== Kilder ==
Ole Rønning Johannessen. «Torleiv Moren» I: Norsk kunstnerleksikon. Bd 2. 1983
Ole Rønning Johannessen. Torleiv Moren, målaren frå Trysil. 1988 ISBN 82-7404-026-0
Aleja Gwiazd

Aleja Gwiazd («Stjernenes allé») ligger langs Piotrkowska-gaten i Łódź, mellom 6. august-gaten og Rubinsteins passasje. Alleen ble anlagt etter initiativ av skuespilleren Jan Machulski, og er inspirert av Hollywood Walk of Fame.
Den første messingsstjernen, til skuespilleren Andrzej Seweryn, ble murt inn i 1997. På gatens østlige side finnes stjernene til regissører og kameramenn, mens den vestlige siden er belagt med stjernene til skuespillere.


== Stjerner på Aleja Gwiazd ==
Jadwiga Andrzejewska – skuespillerinne
Jerzy Antczak – regissør
Jerzy Bossak – regissør
Zbigniew Cybulski – skuespiller
Aleksander Ford – regissør
Janusz Gajos – skuespiller
Wojciech Jerzy Has – regissør
Jerzy Hoffman – regissør
Agnieszka Holland – regissør
Gustaw Holoubek – skuespiller
Krystyna Janda – skuespillerinne
Jerzy Kawalerowicz – regissør
Krzysztof Kieślowski – regissør
Wojciech Kilar – komponist
Henryk Kluba – regissør
Bogumił Kobiela – skuespiller
Marek Kondrat – skuespiller
Krzysztof Kowalewski – skuespiller
Tadeusz Łomnicki – skuespiller
Jan Machulski – skuespiller
Juliusz Machulski – regissør
Andrzej Munk – regissør
Pola Negri – skuespillerinne
Leon Niemczyk – skuespiller
Daniel Olbrychski – skuespiller
Cezary Pazura – skuespiller
Franciszek Pieczka – skuespiller
Roman Polański – regissør
Włodzimierz Puchalski – regissør
Wojciech Pszoniak – skuespiller
Anatol Radzinowicz – scenograf
Zbigniew Rybczyński – regissør
Zygmunt Samosiuk – kameramann
Andrzej Seweryn – skuespiller
Piotr Sobociński – kameramann
Witold Sobociński – kameramann
Andrzej Wajda – regissør
Stanisław Wohl – kameramann
Jerzy Wójcik – kameramann
Jerzy Toeplitz – grunnleggeren av Filmhøyskolen i Łódź
Beata Tyszkiewicz – skuespillerinne
Zbigniew Zapasiewicz – skuespiller
Krzysztof Zanussi – regissør


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aleja Gwiazd w Łodzi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aleja Gwiazd w Łodzi – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Henryk Sachs’ mursteinshus

Henryk Sachs’ mursteinshus (polsk Kamienica Henryka Sachsa) ligger ved Piotrkowska-gaten 107 i Łódź, på andre siden av Juliusz Heinzels palass. Bygningen ble opprinnelig reist til kjøpmannen Salomon Baharier i 1881 etter tegninger av Edward Crentzburg. Den fikk påbygd sin fjerde etasje i 1895. 
Mursteinshusets eklektiske fasade ble ombygd av Dawid Lande i 1897 etter initiativ av bygningens nye eier Henryk Sachs. Fasaden fikk da dagens rike utsmykning, med blant annet festoner, bukranioner (okseskaller), blomstergirlandere, maskaroner, laurbærblader, tsarørner og brennende fakler.
Schycht-familiens mursteinshus

Schycht-familiens mursteinshus (polsk Kamienica Schychtów) ligger ved Piotrkowska-gaten 128 i Łódź. 
Bygningen ble reist i art nouveau i 1905 til Alwina og Gustaw Schycht etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger, som flyttet inn i mursteinshusets tilbygg. Bygningen var imidlertid belastet med flere lån, og i 1960 gikk den over til Statskassen. 
Mursteinshuset har mansardtak og en fasade pyntet med dyre- og plantemotiver. Over de to høyest liggende vinduene finnes et mannshode og et kvinnehode. Innkjørsporten er plassert asymmetrisk i fasaden. Elevasjonen fra gårdsplassen er pyntet med blomster, blader, masker og frukt.
Markus Silbersteins fabrikk

Markus Silbersteins fabrikk (polsk Fabryka Markusa Silbersteina) ligger ved Piotrkowska-gaten 248/250 i Łódź.
Fabrikken ble bygd i 1896 etter tegninger av Adolf Zeligson. Den knytter tydelig an til fortifikasjonsarkitektur, og er i dag et av de mest interessante eksempler på 1800-tallets industriarkitektur i Łódź.
Etter andre verdenskrig ble fabrikken nasjonalisert. I dag huser den handelssenteret «Piotrkowska 250».
Grønnsvovelbakterier

Grønnsvovelbakterier er en familie av anaerobe fotoautostrofiske bakterier. De er i nær slekt med Bacteroidetes, selv om de er svært ulike. De har nå fått sin egen rekke.Chlorobium tepidum har dukket opp som en modellorganisme for gruppen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grønnsvovelbakterier – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Grønnsvovelbakterier i Encyclopedia of Life 
(en) Grønnsvovelbakterier i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Grønnsvovelbakterier hos ITIS 
(en) Grønnsvovelbakterier hos NCBI 
(en) Kategori:Chlorobiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlorobiaceae – detaljert informasjon på Wikispecies
Fusobacterium

Fusobacterium er en slekt av anaerob, Gram-negative bakterier, lik Bacteroides.Fusobacterium bidrar til flere ulike sykdommer hos mennesker, inkludert infeksjoner i munnen, Lemierres syndrom og infeksjoner i åpne sår. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fusobacterium – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fusobacterium i Encyclopedia of Life 
(en) Fusobacterium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fusobacterium hos ITIS 
(en) Fusobacterium hos NCBI 
(en) Kategori:Fusobacterium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fusobacterium – detaljert informasjon på Wikispecies
Thermodesulfobacterium

Thermodesulfobacterium er en liten gruppe av termofile svovel-reduserende bakterier.


== Eksterne lenker ==
(en) Thermodesulfobacterium – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Thermodesulfobacterium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thermodesulfobacterium hos ITIS 
(en) Thermodesulfobacterium hos NCBI 
Thermodesulfobacterium – detaljert informasjon på Wikispecies
Vladimir Dezjurov

Vladimir Nikolajevitsj Dezjurov (russisk: Влади́мир Никола́евич Дежу́ров) (født 30. juli 1962) er en russisk kosmonaut og pilot (i flyvåpenet) som har vært på et opphold på Den internasjonale romstasjonen, ISS Ekspedisjon 3. Han har også fløyet med den amerikanske romfergen, med Sojuz-romskipet og hatt et opphold på den russiske romstasjonen Mir.


== Romferder ==


=== EVA ===
 ISS Ekspedisjon 3 – 4 romvandringer
8. oktober 2001: 4 t 58 m – Koble Pirs og Zvezda sammen med en kabel. Montere utvendige håndtak og en stige på Pirs.
15. oktober 2001: 5 t 52 m – Installerte russiske vitenskapelige eksperiment på utsiden av Pirs.
12. november 2001: 5 t 04 m – Jobb med kabler på utsiden av Pirs for dokke-systemet der. Inspeksjon av solceller på Zvezda. Sjekk av en lastekran.
3. desember 2001: 2 t 46 m – Fjernet en hindring som hindret et Progress-romskip fra å koble seg til.


== Hedersbevisninger ==
Dezjurov har fått tre medaljer fra det russiske luftvåpenet under sin karriere.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASA Information on Vladimir Dezhurov
Spacefacts biography of Vladimir Dezhurov
Márkomeannu

Márkomeannu er en samisk kultur- og musikkfestival som arrangeres i grenseområdet mellom Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark og Evenes kommune i Nordland i slutten av juli hvert år. Festivalen har en klar samisk profil og ønsker å fremme markasamisk kultur samtidig som den ønsker å være en kulturaktør for hele Sápmi. Festivalen ble arrangert for tolvte gang i 2011. Til og med 2006 ble festivalen arrangert av ungdomsforeningen Stuornjárgga Sámenuorak, men fra og med 2007 ble den organisert av en egen festivalforening, Márkomeannu Searvi. Festivalen ble de to første årene arrangert på dyrskueplassen nært Evenes flyplass, men har siden 2002 blitt arrangert på Gállogieddi samiske friluftsmuseum.
Márkomeannu består av blant annet konserter, utstillinger, seminarer og teater. Festivalen hadde 2200 besøkende i 2011. Det er en egen barnefestival kalt Mánáidmeannu og en ungdomsfestival kalt Nuoráidmeannu.
Festivalen fikk Troms fylkeskommunes kulturpris i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Márkomeannu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Márkomeannu på Facebook
Festivalleders blogg
Alfa Romeo Carabo

Alfa Romeo Carabo er en konseptbil bygget for den italienske bilprodusenten Alfa Romeo av designhuset Bertone, og første gang presentert i 1968. Carabo var blant de første superbilene med såkalt kiledesign, som senere har blitt kjent gjennom bilmodeller som Lamborghini Countach. Carabo var også den første bilen med såkalte «saksedører», som også ble benyttet på Countach, og som senere har blitt synonymt med bilmodeller fra Lamborghini, ofte under navnet «Lamborghini-dører».
I dag er Carabo utstilt i Alfa Romeos eget museum.
Bilen er kanskje best kjent i Norge gjennom spillefilmen Flåklypa Grand Prix hvor Ruffino Gassolini («djevelen fra Torino») sin racerbil er basert på Bertone Carabo, oppgradert med blant annet bakvinge og større motor. 


== Andre biler fra Flåklypa Grand Prix ==
Il Tempo Gigante
GT Boomerang Rapido (basert på Mc Laren M8B), kjørt av Rudolf Blodstrupmoen
Lola L&M 260 Can-Am, kjørt av både Carlos Fandangio og Jimmy McQuick
McLaren Chevrolet, kjørt av Ronnie Medel-Svensson
Abarth 2000 , kjørt av Heinrich von Schnellfahrer
Gemmatimonadetes

Gemmatimonadetes er en familie av bakterier som har blitt tildelt sin egen rekke. Første medlemmet av denne rekken ble oppdaget 2003 i sørpen fra av et kloakkanlegg. Bakterien ble kalt Gemmatimonas aurantiaca og er en Gram-negative stav-formet aerob som deler seg ved budding.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gemmatimonadetes – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gemmatimonadetes i Encyclopedia of Life 
(no) Gemmatimonadetes hos Artsdatabanken 
(sv) Gemmatimonadetes hos Dyntaxa 
(en) Gemmatimonadetes hos ITIS 
(en) Gemmatimonadetes hos NCBI 
(en) Kategori:Gemmatimonadetes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gemmatimonadetes – detaljert informasjon på Wikispecies
NSU Trapeze

NSU Trapeze var en konseptbil utviklet for den tyske bilprodusenten NSU av det italienske designhuset Bertone. Bilen hadde to dører, men fire seter, og for bedre passasjerkomfort var de to setene foran plassert svært nær hverandre mot midten av bilen, mens de to baksetene var plassert så langt ut mot kantene som mulig. Wankelmotoren var plassert midtmontert i bilen.
NSU Trapeze var aldri ment som noe annet enn en konseptbil, og ble kun produsert i ett eksemplar.
Thermotogae

Thermotoga er en termofil eller hypertermofil bakterie der cellen er innpakket i en ytre «toga» membran. De ble oppkalt etter mikrobiolog Karl Stetter. De metabolismer karbohydrater. Arten har forskjellig toleranse ovenfor salt og oksygen.


== Eksterne lenker ==
(en) Thermotogae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Thermotogae i Encyclopedia of Life 
(no) Thermotogae hos Artsdatabanken 
(sv) Thermotogae hos Dyntaxa 
(en) Thermotogae hos ITIS 
(en) Thermotogae hos NCBI 
(en) Kategori:Thermotogae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thermotogae (Phylum) – detaljert informasjon på Wikispecies
City Boy

City Boy var et engelsk rockeband som ble opprettet tidlig på 1970-tallet og debuterte med egen plate i 1976. Bandet var karakteristisk for sine lyse vokalmelodier og koring og nokså tunge gitarer.  Bandets mest populære sanger var «5.7.0.5.» og «The Day The Earth Caught Fire».


== Medlemmer ==
Lol Mason (1950 – 2019) – Sang
Mike Slamer – Gitar (1975 – 1981) og Bass (1980 – 1981)
Max Thomas – Keyboard
Roger Kent – Trommer (1975 – 1977)
Roy Ward – Trommer og Sang (1978 – 1981)
Steve Broughton – Gitar og sang (1975 – 1979)
Chris Dunn – Bass (1975 – 1979)


== Diskografi ==
City Boy (1976)
Dinner at the Ritz (1977)
Young Men Gone West (1977)
Book Early (1978)
The Day the Earth Caught Fire (1979)
Heads Are Rolling (1980)
It's Personal (1981)
Anthology (samlealbum) (2001)


== Trivialiteter ==
- Den norske power metal vokalisten Jørn Lande, sammen med sitt band, Jorn, gjorde en innspilling av «The Day the Earth Caught Fire»  på bandets debutalbum Starfire, og en om arrangert og nymikset versjon på coveralbumet Unlocking the Past fra 2007.
- Bandets gitarist, Mike Slamer, har senere spilt i flere hard rock band som Streets, Steelhouse Lane og Seventh Key. I 2005 ga han ut albumet Nowhere Land, under navnet «Slamer», sammen med musikere fra hans tidligere band.


== Lydeksempel ==
5.7.0.5.: en av deres største hitlåter


== Eksterne lenker ==
City Boy
Ófærufoss

Ófærufoss er et fossefall som ligger i den vulkanske Eldgjá-kløften på Island. Fram til tidlig på 90-tallet fantes det også en naturlig bro over fossefallet, men den falt sammen på grunn av store vannmengder forårsaket av kraftig issmelting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ófærufoss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thermomicrobia

Thermomicrobia er en rekke av bakteriene. De er lik Grønne ikke-svovelbakteriene. De er, som navnet sier, termofile. Noen forskere mener at denne rekken ikke er egen rekke, men at de er en del av grønne ikke-svovelbakteriene sammen med chloroflexi rekken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thermomicrobia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Thermomicrobia i Encyclopedia of Life 
(en) Thermomicrobia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Thermomicrobia hos Artsdatabanken 
(sv) Thermomicrobia hos Dyntaxa 
(en) Thermomicrobia hos ITIS 
(en) Thermomicrobia hos NCBI 
Thermomicrobia – detaljert informasjon på Wikispecies
Proteobacteria

Proteobacteria er en stor rekke av Gram-negative bakterier. De inkluderer en stor variasjon av patogener, som for eksempel Escherichia (kan være patogen, men som oftest ikke), Salmonella, Vibrio, Helicobacter, men også en rad økologisk viktige slekter som de nitrogenfikserende Rhizobium og de ammonium-oksiderende Nitrosomonas og en rad andre slekter.


== Fotnoter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proteobacteria – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Proteobacteria i Encyclopedia of Life 
(en) Proteobacteria i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Proteobacteria hos Artsdatabanken 
(sv) Proteobacteria hos Dyntaxa 
(en) Proteobacteria hos Fossilworks 
(en) Proteobacteria hos ITIS 
(en) Proteobacteria hos NCBI 
(en) Kategori:Proteobacteria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Proteobacteria – detaljert informasjon på Wikispecies
Chevrolet Ramarro

Chevrolet Ramarro (også kjent som Bertone Ramarro) er en konseptbil bygget for den amerikanske bilprodusenten Chevrolet av det italienske designhuset Bertone. Bilen var bygget på chassis fra Chevrolet Corvette, og ble første gang presentert på bilutstillingen i Los Angeles i 1984. Etter introduksjonen i Los Angeles ble bilen sendt på turné til bilutstillinger over hele verden, hvor den fikk mye oppmerksomhet, og den ble blant annet tildelt prisen Car Design Award fra en jury bestående av journalister fra bilmagasiner både i Europa og USA.
Modellen var aldri ment for produksjon, og ble kun bygget i ett eksemplar.
Landmannalaugar

Landmannalaugar er et område i nærheten av vulkanen Hekla i de sørlige høylandene på Island.
Landmannalaugar kan kun nås av turister på sommerstid, da veien er stengt fram til begynnelsen av juni og kun forblir åpen fram til slutten av september. Det er to veier som leder inn i Landmannalaugar, og en av dem er tilgjengelig for vanlig biltrafikk selv om veien er dårlig.
Området er velkjent for sin skjønne natur. Det består av et stort antall forskjellige geologiske elementer, men noe av det mer åpenbare er fjell av rhyolitt og svære lavafelt. Det finnes fjell i alle verdens farger og to av de mer kjente er Bláhnjúkur og Brennisteinsalda. Det ligger også en fjellhytte i nærheten av lavafeltene, og like ved finnes det også et varmt, naturlig basseng, som faktisk er en liten bekk som har blitt demmet opp med trestykker og steiner slik at den danner en liten kulp.


== Eksterne lenker ==
(en) Landmannalaugar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Landmannalaugar – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjonssenter for Landmannalaugar
Hroar Hansen

Hroar Anton Hansen (født 24. april 1947 i Drammen, død 31. oktober 2015) var en norsk industrileder, redaktør og politiker (FrP).
Hansen var kjent for å ha vært eier av avisene Morgenbladet (1987–1993) og senere Søndag Søndag. Han var ansvarlig redaktør for Morgenbladet fra 1988 til 1993. Han var også videre kjent for diverse virksomheter og gründerskap på 1980– og 90-tallet hvor han blant annet opprettet Norsk LCD AS i 1981, Hansen vakuumrør samt Ask. På politisk hold var han organisatorisk nestleder for Fremskrittspartiet i perioden 1985 til 1991 og varaordfører i Drammen fra 1988 til 1991.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon – Kunnskapsforlaget, Oslo, 1995.
«Hroar A. Hansen er død». Drammens Tidende. 31. oktober 2015. Besøkt 31. oktober 2015.
Muskötunnelen

Muskötunnelen (svensk: Muskötunneln) er en undersjøisk veitunnel i Sverige. Tunnelen forbinder øyene Muskö og Yxlö i Haninge og Nynäshamn kommuner i Stockholms län. Sammen med resten av Muskövägen (vei 539) binder den Muskö til fastlandet. Tunnelen er 2 960 meter lang og ble åpnet i 1964 etter 4 års byggetid. Den når 66 meter under havet og har ett løp med ett kjørefelt i hver retning. Muskötunnelen ble bygd av det svenske forsvaret, som hadde flere store installasjoner på Muskö, blant annet marinebasen Musköbasen.
Muskötunnelen var Sveriges lengste tunnel da den ble åpnet, og også Nordens lengste veitunnel i noen måneder fram til Røldalstunnelen i Norge ble åpnet. (På det tidspunktet fantes det lengre jernbanetunneler i Norge, men ikke i Sverige.) Da tunnelen var ny hadde man store problemer med vannlekkasjer. På det meste lekket 28 000 liter vann i timen inn i tunnelen, men ved hjelp av diverse tetningsmetoder er lekkasjen redusert til 7 000 liter i timen i dag. Forsvaret har redusert sin aktivitet på Muskö, og tunnelen er derfor mindre viktig for forsvaret i dag enn den var tidligere.
Tunnelen er Sveriges dypeste veitunnel.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige


== Eksterne lenker ==
YouTube: Kjøretur gjennom Muskötunnelen (video)
Antony Hewish

Antony Hewish (født 11. mai 1924 i Fowey i Cornwall, død 13. september 2021) var en britisk radioastronom og nobelprisvinner.
Sammen med landsmannen Martin Ryle ble han tildelt nobelprisen i fysikk i 1974 for banebrytende arbeider innen radioastrofysikken: Ryle for sine observasjoner og oppfinnelser, særskilt apertursynteseteknikken, og Hewish for sin innsats ved oppdagelsen av pulsarene.
Etter utdannelsen ved University of Cambridge sluttet Hewish seg i 1946 til en gruppe radioastronomer som ble ledet av Martin Ryle. Mens han ledet et forskningsprosjekt ved Mullard Radio Astronomy Observatory  ved Cambridge i 1967, observerte en av hans studenter, Jocelyn Bell, regelmessig pulserende radiosignaler fra en ukjent kilde. Hewish forstod betydningen av observasjonen, og lyktes å konstatere at signalene ikke var interferens fra noen kilde på jorden, men at de måtte komme fra en hittil ukjent type stjerne. Senere har man fastslått at denne typen signaler sendes ut av hurtig roterende nøytronstjerner. Tildelingen av nobelprisen til Hewish og Ryle, uten å verdsette Jocelyn Bells innsats, er i ettertid blitt kritisert.


== Priser (utvalg) ==
1977 – Hughesmedaljen
1974 – Nobelprisen i fysikk
1971 – Karl Schwarzschild-medaljen
1969 – Eddingtonmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1974 hos Nobelprize.org
(en) Antony Hewish hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1974
Bundesautobahn 555

A 555 (Autobahn 555, formelt Bundesautobahn 555) er en motorvei i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen, mellom Köln og Bonn. Den er Tysklands første motorvei med betegnelsen Autobahn. Denne betegnelsen ble ikke brukt om AVUS, som ble tatt i bruk 11 år tidligere.
Den 18 km lange strekningen ble bygget mellom 1929 og 1932, og åpnet av Kölns borgermester Konrad Adenauer den 6. august 1932.  - Slik vil veiene se ut i fremtiden, uttalte Adenauer ved åpningen. Autobanen var 20 kilometer lang, hadde to kjørefelt i hver retning, og var uten veikryss. Noe midtrekkverk mellom motgående kjørefelt fantes ikke.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over motorveier i Tyskland‎
Moa Martinson

Helga Maria «Moa» Martinson (født 2. november 1890 i Vårdnäs, Östergötland, død 5. august 1964 i Sorunda, Södermanland) var en svensk forfatter. 
Moa Martinson er blant de mest berømte og den eneste kvinnen blant de selvlærte proletarforfatterne som fremtrådte i Sveige på 1920- og 30-tallet. Hun var relativt bortglemt, men ble gjenoppdaget av kvinnebevegelsen på 1970-tallet. Ebba Witt-Brattström har skrevet doktoravhandlingen Moa Martinson: skrift och drift i trettiotalet (1988). Kerstin Engman publiserte biografien Moa Martinson. Ordet och kärleken i 1990.
Martinsons mest kjente verk er den selvbiografiske trilogien om Mia: Mor gifter sig, Kyrkbröllop og Kungens rosor. Romanserien bygger delvis på føljetongen Pigmamma som hun skrev i 1928-29 for tidsskriftet Brand. I bøkene forteller hun usentimentalt om hendelser i Norrköping omkring århundreskiftet. 
Et tilbakevendende tema i Martinsons forfatterskap er vennskap mellom kvinner. Blant hennes senere verk er de historiske romanene om bondeliv i Östergötland, Vägen under stjärnorna og Brandliljor. Den såkalte «Bettyserien» bygger på hennes egne år som alenemor på torpet Johannesdal.
I 1928 hadde hun truffet dikteren Harry Martinson, og de giftet seg 3. oktober 1929. De ble boende på torpet. Ekteskapet var til å begynne med lykkelig, men Harry var utro, og separasjon ble fulgt av gjenforening. Han forlot henne i 1939, vinteren 1940 tok Moa ut skilsmisse, og ekteskapet ble oppløst i 1941. Ivar Lo-Johansson, som var god venn av dem begge, skildret ekteskapet i Tröskeln.


== Filmer ==
I 1986 ble det laget en spillefilm, Moa, om hennes liv, regissert av Anders Wahlgren med Gunilla Nyroos i hovedrollen.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
Boklotteriets stipendiater 1957


== Referanser ==