jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fokker F-27

Fokker F-27 (Friendship) er et høyvinget to-motors turboprop passasjerfly med en karakteristisk lyd. Det fløy første gang 24. november 1955 og var i produksjonen mellom 1956 og 1986. Da var det bygget i alt 786 eksemplarer.


== F-27 i Norge ==
I Norge opererte Braathens S.A.F.E. Fokker F-27 fra 1958 til 1977. Det første flyet ble levert 22. desember 1958, det andre i april 1959 og det tredje i mai 1961. I april og juni 1962 fulgte ytterligere to fly av typen. I 1966 hadde Braathens 7 Fokker F-27 i sin flåte.
I 1970 hadde F28 tatt delvis over, men Braathens opererte fremdeles 3 maskiner. De ble faset ut i 1977.
En del av flyene gikk inn i det Braathens-eide selskapet Busy Bee som startet sin virksomhet i 1966. 
Busy Bee gikk konkurs i desember 1992 og opererte da 14 fly av typen F50 og F-27.


== Eksterne lenker ==
Airliners.net - Bilder av flyet.
Haga slott

Haga slott er et slott i Hagaparken i Solna kommune i Stockholm, Sverige. Det ble oppført 1802–1805 for kong Gustav IV Adolf av Sverige av arkitekten Christoffer Gjörwell. Slottet er utformet i italiensk villastil. 
Sveriges nåværende konge, kong Karl XVI Gustav, samt alle hans fire søstre er født og oppvokst på Haga slott. Familien bodde på slottet inntil 1947, da de fem barnas far, arveprins Gustav Adolf, omkom i en flyulykke. 
Siden 1966 benyttes Haga slott som gjestebolig for prominente gjester ved for eksempel statsbesøk. Det svenske kronprinsparet, Victoria av Sverige og Prins Daniel av Sverige, flyttet inn på Haga den 15. november 2010.


== Referanser ==
Hagaparken

Hagaparken er en engelskinspirert park på området Haga i Solna kommune i Stockholm, ved Brunnsviken. Parken ble bygget for kong Gustav III av Sverige i årene 1780–1797 av flere ulike arkitekter. I parken finner man, foruten den tidligere kongelige boligen Haga slott, også paviljonger, tempel og kiosk.


== Eksterne lenker ==
(en) Hagaparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oran

Oran er en by i Algerie med ca. 850 000 innbyggere. Byen var underlagt Vichy-regimet under andre verdenskrig, men ble frigjort av de allierte i Operasjon Torch i 1942. 
Oran har et mildt klima om vinteren, og varmt om sommeren. Om vinteren kan det bli ned i 5°C, om sommeren kan det bli opptil 46°C.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Oran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oran – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gustav Adolf av Sverige, hertug av Västerbotten

Prins Gustav Adolf av Sverige, hertug av Västerbotten, også kjent som arveprins Gustav Adolf (Gustaf Adolf Oscar Fredrik Arthur Edmund Bernadotte) (født 22. april 1906 i Stockholm, forulykket 26. januar 1947 på Kastrup/København) var en svensk prins. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var eldste sønn av kong Gustav VI Adolf av Sverige og kronprinsesse Margaretha, og hadde etterfulgt sin far som konge av Sverige om han ikke hadde forulykket.


=== Ekteskap, familie ===
19. oktober 1932 giftet prinsen seg med prinsesse Sibylla av Sachsen-Coburg-Gotha. De fikk fem barn: Prinsesse Margaretha (f. 1934), prinsesse Birgitta (f. 1937), prinsesse Désirée (f. 1938), prinsesse Christina (f. 1943) og kong Carl XVI Gustav (f. 1946).


=== Relasjoner til Tyskland og påståtte nazisympatier ===
Ifølge visse forfattere hadde Gustav Adolf en vennlig innstilling til Tyskland, også under Adolf Hitler. Journalisten Per Svensson, som har skrevet en bok om Gustav Adolf og hans relasjon til Tyskland, har beskrevet ham som «med all säkerhet protysk i den meningen att han kände sympati för det gamla kejsarriket». Dette var, mener Svensson, fordi han var «formad i en miljö där det var naturligt att vara protysk». Også forfatteren Anna-Lena Lodenius, som har skrevet flere bøker om svensk nazisme, mener at «det är uppenbart att han [G.A.] och Sibylla var vänligt inställda till Tyskland under Hitler.». Fra det svenske hoff har man derimot sagt att man ikke kjenner til at prins Gustav Adolf noensinne «uttalat nazistsympatier».Det forekommer også bilder, tatt den 4. januar 1939, der man ser prinsen donere penger ved en innsamlingskampanje i Berlin til den årlige Vinterhjelpen («Winterhilfswerk»). Vinterhjelpen var en sosial organisasjon som skulle avlaste statlig sosialhjelp til arbeidsledige, og senere også ofre for krigsskader og andre rammet av fattigdom.


=== Dødsfall ===

Prins Gustav Adolf omkom i en flystyrt på ettermiddagen den 26. januar 1947 ved Kastrup i Danmark. Prinsen var på vei hjem til Stockholm etter et besøk hos prinsesse Juliana og prins Bernhard av Nederland. Flyet hadde 16 passasjerer og et mannskap på seks, som alle omkom. Blant de omkomne var også den amerikanske sangeren og skuespilleren Grace Moore. I ettertid ble det påstått at flyet var utsatt for sabotasje som hevn for prinsens angivelige nazisympati. Han døde dermed før hans far Gustav Adolf ble konge. Hans sønn Carl Gustav ble arving da Gustav Adolf besteg tronen.


== Stamtavle ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Adolf av Sverige, hertug av Västerbotten – Olympedia 
(en) Gustav Adolf av Sverige, hertug av Västerbotten – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Gustav Adolf av Sverige, hertug av Västerbotten – Sveriges olympiske komité 
Anmeldelse i avisen Aftonbladet av boken «Han som aldrig fick bli kung»
Tang

Tang kan referere til

Tang (kniv), håndtaksfeste for knivbladet
Tang (redskap)
Tang (symbol)
Tang og tare, omfatter i dagligtale alle større havalger
Fucales, en systematisk gruppe av alger
Tang-dynastiet i Kinas historie
Fylket Tang i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina.
Saft-drikken i pulverform Tang
Black Mountain College

Black Mountain College nær Asheville, Nord-Carolina var kjent som den ledende progressive skolen i USA. Black Mountain College ble grunnlagt i 1933, og selv etter at den ble nedlagt i 1957 har den fortsatt å påvirke alternative skoler og ideer om utdanning. 
Black Mountain var en eksperimentell skole, og i lærerstaben fantes flere av USAs ledende kunstnere, poeter og forfattere. 


== Eksterne lenker ==
Black Mountain Collage Project
Samnium

Samnium (oskisk: Safinim) var en region sør i Appenninene i Italia som var samnittenes hjem, en av de sabelliske stammer som kontrollerte området fra rundt 600 f.Kr. til rundt 290 f.Kr..
Samnium grenset til Latium i nord, Lucania i sør, Campania i vest og Apulia i øst. Den største byen i regionen var Malventum som senere ble gitt navnet Beneventum av romerne. I mesteparten av deres historie var samnittene uten tilgang til sjøen, men en kort periode kontrollerte de deler av begge kyster på Den italienske halvøya. Samnittene bestod av minst fire stammer: Pentri, Caraceni, Caudini og Hiprini (oskisk for ulv). Senere sluttet Frentani seg til dem. 
De tidligste skrevne kilder om folket er en avtale med romerne fra 354 f.Kr. som fastsatte deres grenser ved Liris-elven. Kort tid etterpå brøt Samnitterkrigene ut. De vant et viktig slag mot den romerske hær i 321 f.Kr. og deres imperium nådde sitt høydepunkt i 316 etter erobringer fra romerne. I 290 brøt endelig samnittenes makt. I 82 slaktet den romerske diktatoren Lucius Cornelius Sulla mange av dem og tvang resten til å spre seg. Så stor var ødeleggelsene at det ble skrevet ned at «byene i Samnium har blitt landsbyer, og mange har forsvunnet helt.»


== Litteratur ==
Pokorny, Julius (2005) [1959]: Indogermanisches etymologisches Woerterbuch. Leiden: Leiden University Indo-European Etymological Dictiopnary (IEED) Project.
Salmon, E.T. (1967): Samnium and the Samnites. London: Cambridge University Press..
Grossmann, Lukas (2009): Roms Samnitenkriege: historische und historiographische Untersuchungen zu den Jahren 327-290 v. Chr., Düsseldorf, Wellem Verlag, (Reihe Geschichte, 1).


== Eksterne lenker ==
Toponymy of Samnium Arkivert 24. september 2008 hos Wayback Machine.
Carl Christian av Hohenzollern

Carl Christian av Hohenzollern (Carl Christian Friedrich Johannes Meinrad Maria Hubertus Edmund) (født 5. april 1962 i München, Tyskland) er sønn av prinsesse Birgitta av Sverige og prins Johann Georg av Hohenzollern. 
Prins Carl Christian giftet seg i München 8. juli 1999 med Nicole Neschitsch. De har ett barn, prins Nicolas av Hohenzollern, som ble født 22. november 1999.


== Referanser ==
Nicolas av Hohenzollern

Prins Nicolas av Hohenzollern (Nicolas Johann Georg Maria) (født 22. november 1999 i München, Tyskland) er sønn av prins Carl Christian av Hohenzollern og Nicole Neschitsch. Han er barnebarn av prinsesse Birgitta av Sverige.


== Referanser ==
Nicole Neschitsch

Nicole av Hohenzollern, tidligere Nicole Helene Neschitsch (født 22. januar 1968 i München, Tyskland) er gift med prins Carl Christian av Hohenzollern og mor til prins Nicolas av Hohenzollern.


== Referanser ==
Désirée av Hohenzollern

Désirée av Hohenzollern (Désirée Margareta Victoria Louise Sybilla Katharina Maria) (født 27. november 1963 i München, Tyskland) er datter av prinsesse Birgitta av Sverige og prins Johann Georg av Hohenzollern.
Hun giftet seg med grev Heinrich zu Ortenburg 6. oktober 1990. De ble skilt i 2002, og har tre barn sammen:

Grev Carl Theodor Georg Philipp Maria zu Ortenburg (født 21. februar 1992)
Grev Frederik Hubertus Ferdinand Maria zu Ortenburg (født 7. februar 1995)
Grevinne Carolina Maria Franziska Christina Stephanie zu Ortenburg (født 23. mars 1997)Prinsesse Désirée giftet seg på nytt 27. november 2004 med Eckbert von Bohlen und Halbach.


== Referanser ==
Avrenning

Avrenning. Nedbør som renner ut i vassdragene og derfra ut i havet. Hydrologisk avdeling i NVE har utarbeidet avrenningskart som viser årlige middelverdier for avrenning for hele Norge i perioden 1961 til 1990. Kartet viser hvor stor del av nedbøren som renner ut i vassdragene. Resten vil fordampe fra landoverflaten.
Avløpstunnel

En avløpstunnel er en tunnel som fører vannet fra turbinene i et kraftverk og ut i et vassdrag eller en sjø. Det motsatte er driftstunnel.


== Referanser ==
Førkja

Blant bumerkene er det en figur som flere steder i landet er blitt kalt for førkja. Figuren består av en trekant med en spiss nedover; de to strekene nedover er trukket ut og ender i to korte loddrette streker. Antagelig skyldes navnet at figuren har en viss likhet med et kvinnelig kjønnsorgan sammen med to bøyde ben.
Førkja finnes i mange varianter der mindre streker er lagt til eller trukket fra. Dette er vanlig for grunntypene av bumerkefigurene.
Navnet førkja skal også ha vært brukt på en figur som vanligvis blir kalt jomfrua, som er en trekant med en spiss som peker opp, og som på toppen har et lite likearmet kors.


== Litteratur ==
Rikard Berge: «Bumerke», Vinje og Rauland, Stavanger 1940, side 350 og 354 («fyrkja») samt figurene 119 og 121
K. og Jon Haukanes: Segl og bumerke frå Hardanger, Oslo (1944), side 19
Hans Cappelen: «Hakekors og Grenland», Ætt og Annet – jubileumsbok ved Grenland Ættehistorielags 30 års jubileum, Porsgrunn 2003, side 163-183
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010, side 61
Allan Tønnesen (redaktør): Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne, utgitt av det skandinaviske Heraldisk Selskap på Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s., ISBN 9788776746612, med 2.297 personers segl, bl.a. fra Norge 87 geistlige og 406 bønder der flere er med førkja.
Johannes Lauritsen Skraastad

Johannes Lauritsen Skraastad (født 1648 på Vang i Hedmark, død 1700) var en kjent og meget benyttet treskjærer på slutten av 1600-tallet. I nyere kilder blir han også referert til med etternavnet skrevet Skråstad. Noen steder også med farsnavnet skrevet Larsen.
Johannes Skraastad er best kjent for sine utskjæringer av altertavler og prekestoler, som fortsatt er å finne i en rekke kirker på Østlandet. Et eksempel er den vakre altertavlen fra 1682 i Norderhov kirke på Ringerike. I Ringsaker kirke på Hedmarken har han skåret et triumfkrusifiks som henger over korbuen og som dateres til 1683.


== Altertavler i utvalg ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans Jacob Dahl (2015). Kun et simpelt bondearbeide. En studie av altertavlene til Johannes Skråstad. Oplandske Bokforlag. ISBN 978-82-7518-222-5. 


== Eksterne lenker ==
Johannes Skraastad i Norsk biografisk leksikon
Hønensteinen

Hønensteinen var en runestein som ble funnet en gang før 1817 på gården Hønen i Norderhov på Ringerike (nå synonymt med gården Ringvoll), like ved Norderhov kirke. Steinen gikk dessverre tapt en gang etter 1825. Runene er av samme type som dem på Dynnasteinen, noe som daterer innskriften til ca. 1040.
I 1823 ble steinen avtegnet og beskrevet av antikvar Lorentz Diderik Klüwer. Han beskriver funnstedet som en svær gravhaug som skal ha ligget i området mellom Tanberggårdene og Hønen. Steinen hadde ligget rett under markoverflaten, og den var to alen lang, åtte tommer bred og fire tommer tykk. Runene var risset inn langs den ene sidekanten, de var svakt inntegnet, men Klüver fikk laget en god avtegning. Dessverre er Klüwers rapport, som lå oppbevart ved Bergen Museum, kommet bort en gang på 1830-tallet. Heldigvis fikk Wilhelm F.K. Christie anledning til å ta en avskrift av Klüvers manus før det forsvant. Ut fra dette har Sophus Bugge tolket innskriften til:

Ùt ok vitt ok þurfa
þerru ok àts
Vinlandi à isa
i òbugd at kòmu
auð mà illt vega
[at] deyi àrBugges oversettelse var:
De kom udi (i Havet) og over store Strækninger og trængende til Klæde at tørre sig paa og til Mad bort imod Vinland op paa Ise i Ubygden. Ondt kan tage Lykken bort, saa man dør tidlig.
Sophus Bugges tolkning vakte oppsikt, og ansporte blant annet Fridtjof Nansen til å spekulere på norrøn bosetning i Vinland. Andre var ikke fullt så entusiastiske, og trakk fram de viktige kildekritiske argumentene mot å stole for mye på teksten. Og i 1951 presenterte Magnus Olsen sin tolkning av innskriften, også etter Christies manuskript:

utuk uit urba þiruu(k) as uin ka(lt) a isa inbuk þa þk(ua)mn auþmilt uika tani arPå norrønt skulle dette bli, ifølge Olsen: 

Ut ok vitt ok þurfa
þerri ok àts
vindkalda à ìsa
i òbygd at koma.
Auð mà illt vega,
at deyi àrOversatt til moderne norsk skulle dette bli:
Ut (mot vest) og fjernt (over havet) og trengende til håndklede og mat kom de inn (til land) opp på vindkalde iser, (fram) i ubygd. Ondt at man skal dø tidlig - kan ta lykken bort.
Med «ubygd» mener Olsen at man heller burde tolke det som østkysten av Grønland.
Billedkunstneren Harald Vibe (1877–1965) skrev en artikkel om denne steinen, på side 30 i det lokalhistoriske tidsskriftet Heftet Ringerike i 1954. Innskriften har gjentagne ganger blitt trukket fram i forbindelse med problematikken omkring kontakten med Vinland, men den anses generelt som sterkt omdiskutert.


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1951. s. 23ff.
Jomfrua

«Jomfrua» er et populært navn på en grafisk figur som består av streker og finnes i mange bumerker. Figuren er en trekant (triangel) med en spiss opp og på denne spissen er det et lite, likearmet kors.
Jomfrua er også et navn på et stort tungt redskap til å hardstampe jord, overflatebelegg til vei og lignende. Redskapet har en tung, nærmest trekantet nedre del, og en tynnere øvre del med et håndtak på tvers, slik at redskapet ligner litt på den grafiske figuren jomfrua.
Hvorvidt den grafiske figuren jomfrua ble brukt som kvinnesymbol, er heller tvilsomt.  Trolig er det bare et navn som henspiller på trekanten som et kvinnelig kjønnsorgan og korset på jomfru Maria.

Den grafiske figuren jomfrua er brukt i segl fra flere steder i Norge og utlandet. Den forekommer i mange bumerker brukt av bønder, håndverkere, handelsmenn og andre. Figuren finnes i en rekke varianter: korset kan være like stort som trekanten, det kan være festet på trekantens underside, korsets loddrette strek kan være trukket ned og gjennom trekanten osv.
Navnet «førkja» skal også ha vært brukt på figuren jomfrua, men det virker som førkja oftere har vært brukt på en annen grafisk figur: en trekant med en spiss og to sidestreker ned, sidestrekene trukket ut av trekanten og de ender i små loddrette streker.


== Litteratur ==
Fredrik B. Wallem: «En indledning til studiet af de nordiske bomærker», Årbok 1902 for Foreningen til Norske Fortidsminners Bevaring, Kristiania 1903, side 89
Hans Cappelen: «Hakekors og Grenland», Ætt og Annet – jubileumsbok ved Grenland Ættehistorielags 30 års jubileum, Porsgrunn 2003, side 163-183
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Segltegninger fra hyllingene i Norge 1591 og 1610, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010, side 61
Allan Tønnesen (redaktør): Magtens besegling. Enevoldsarveregeringsakterne af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af stænderne i Danmark, Norge, Island og Færøerne, utgitt av det skandinaviske Heraldisk Selskap på Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s., ISBN 9788776746612, med 2.297 personers segl, bl.a. fra Norge 87 geistlige og 406 bønder der flere segl er med figuren jomfrua.
Timeglass

Timeglass har flere betydninger:

Som en enkel tidsmåler
 «Glass» er en tidsangivelse til sjøs, avledet av «timeglass».
 Som navn på et bumerke
Skeleton

For å lese om en engelsk guttedrakt ca. 1800, se Skeleton suit
Skeleton er en vinteridrett der utøverne forsøker å kjøre raskest mulig ned en bane på en kjelke, mens de ligger på magen, med hodet først. Dette skiller seg fra aking, der føreren ligger på ryggen med føttene fremst. Topphastigheten i skeleton ligger på omtrent 140 km/t, noe langsommere enn i aking. 
Idretten oppstod i St. Moritz i Sveits, der det ble bygd en bane i 1884. Da Vinter-OL ble arrangert der i 1928 og 1948, stod skeleton på programmet. Skeleton ble tatt opp på det olympiske programmet fra og med Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.
I Norge er idretten organisert under Norges idrettsforbund og olympiske komité, i særforbundet Norges Ake-, Bob- og Skeletonforbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Alexander Henning Hanssen til OL i skeleton», Dagbladet 29. januar 2018
Entry Point North

Entry Point North er den felles nordiske skolen for utdanning innen flysikringstjeneste som ligger på Sturup lufthavn utenfor Malmö. Skolen er et samarbeid mellom norske Avinor, danske Naviair og det svenske Luftfartsverket og ble åpnet offisielt i mars 2006. Skolen skal utdanne flygeledere, lufttrafikktjenestefullmektiger og AFIS-personell.


== Eksterne lenker ==
Entry Point North
Odd Omland

Odd Omland (født 29. januar 1956) er en norsk politiker (Ap) som i perioden 2013-2017 var stortingsrepresentant for Vest-Agder. Han var ordfører i Kvinesdal kommune fra 2003 til 2013, og har vært medlem av kommunestyret siden 1980.
Ved stortingsvalget 2009 var Omland Arbeiderpartiets andrekandidat fra Vest-Agder, og han ble dermed partiets første vararepresentant.


== Stortingskomiteer ==
2013–2017 medlem i Næringskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Odd Omland hos Stortinget 
(no) Odd Omland hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Odd Omland hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Ray Weston

Ray Weston (født 20. januar 1954 i Glasgow, Skottland) er en britisk musiker. Han er mest kjent som trommeslager i det engelske rockebandet Wishbone Ash.
Weston fikk sitt første trommesett da han var 16 år og ble kort tid etter med i et pubband som spilte coverlåter. Deretter spilte han med flere ukjente lokale band i Glasgow før han til slutt flyttet til London på begynnelsen av 1980-tallet. Her fant han flere jobber som studiomusiker og arbeid som reservetrommeslager på konserter for flere kjente band og artister. Han kom i kontakt med Wishbone Ash' bassisten Martin Turner ved flere deltagelser på hans soloprosjekter. I løpet av 1980-årene etablerte Ray Weston seg som en respektabel studiomusiker i Londons musikalske arena og hadde studioarbeid med artister som Bill Wyman, Del Shannon og Cliff Richard. I 1986 spilte han også trommer med Ultravox på bandets siste turné.
I 1990 fikk Weston en telefon fra Martin Turner som lurte på om han var interessert å spille trommer på noen av låtene på Wishbone Ash-albumet Strange Affair. Han takket ja og deltok på seks av ti låter, samt ble med bandet på en omfattende turné som også resulterte i liveutgivelsen The Ash Live in Chicago. Ray ble i gruppen til desember 1993. Etter at han forlot Wishbone Ash ble han medlem av bandet World of Leather som ga ut to album på midten av 1990-tallet og fortsatte å arbeide som studiomusiker for andre artister. Han opptrådte også i husbandet for flere populære britiske TV-programmer, hvor han blant annet støttet Tom Jones. Ray arbeidet også i denne perioden noe med Fleetwood Mac-gitaristen Peter Green.
I 1998 ble Ray nok engang invitert til å bli med i Wishbone Ash, denne gang av Andy Powell. Han takket ja og har beholdt posisjonen som trommeslager for bandet siden. Buddy Rich, Ian Paice, John Bonham, Ringo Starr og Stevie Wonder er noen av Ray Westons musikalske forbilder.


== Artister og band Weston har arbeidet med ==
Del Shannon
Björk
Martin Turner (fra Wishbone Ash)
Tom Jones
Peter Green (fra Fleetwood Mac)
Robert Palmer
Steve Howe
Cliff Richard
Ultravox
Katrina and the Waves
Andy Summers
Belinda Carlisle
The Bay City Rollers
Mick Jones (fra The Clash)
Bill Wyman (fra The Rolling Stones)
Mickie Most
Nigel Gray


== Eksterne lenker ==
Biografi på wishboneash.co.uk
Biografi på wishboneash.com Arkivert 7. april 2016 hos Wayback Machine.
Al Shean

Al Shean (født 12. mai 1868 i Dornum i Ostfriesland i Tyskland, død 12. august 1949 i New York City) var scenenavnet til den amerikanske komikeren Albert Schönberg.


== Liv og virke ==
Schönbergs far var tryllekunstner. Hans søster Minnie Schönberg giftet seg med Simon «Frenchie» Marx og deres barn ble siden kjent som de berømte Brødrene Marx.
Etter å ha skapt et navn for seg selv i vaudeville slo Shean seg sammen med Edward Gallagher og dannet duoen Gallagher & Shean. Selv om duoen hadde en viss suksess hadde de to mindre hell med å samarbeide og være venner, men jobbet sammen i løpet av 1910-tallet og 1920-tallet i vaudeville og på Broadway. De er mest kjent for deres kjenningsmelodi «Mister Gallagher and Mister Shean» som ble en slager i 1922. Sangen var skrevet for dem av Bryan Foy, sønn av Eddie Foy.
De hadde deres første opptreden sammen på turnen «The Rose Maid» i 1912, men kranglet og gikk fra hverandre to år etter. De kom sammen igjen i 1920 etter overtalelser fra Sheans søster Minnie Marx, og holdt da sammen til 1925.
Sheans sønn, også kalt for Al Shean, arbeidet i showene «The Rocky» og «Bullwinkle».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Al Shean – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Al Shean på Internet Movie Database 
(sv) Al Shean i Svensk Filmdatabas 
(fr) Al Shean på Allociné 
(en) Al Shean på AllMovie 
(en) Al Shean hos The Movie Database 
(en) Al Shean hos Internet Broadway Database 
(en) Al Shean hos American National Biography