jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dølen

Se også lokalavisen Dølen (Vinstra), etablert 1997
Dølen var et ukeblad som ble utgitt av Aasmund Olavsson Vinje i perioden 1858-70. 
Vinje eksperimenterte med Ivar Aasens landsmål i Dølen, men følte seg aldri bundet av en bestemt skriftnorm. Det meste av innholdet ble skrevet av Vinje selv. Bladet inneholdt flere tekster i ulike sjangre om politikk, kunst og litteratur. Bladet hadde rundt 500 abonnenter.
Vinjes reiseskildring Ferdaminne frå sumaren 1860 ble først publisert i Dølen. Han var så oppslukt av bladet sitt at han etter hvert selv ble kalt «Dølen». I første nummeret lanserte han målsaken:
Vårt Folk i Trældom længe gjekk
med Sorg forutan Sæli.
Men som det att si Frihet fekk,
so maa det faa sitt Mæli.Vinje hørte ikke så mye hjemme i nasjonalromantikken som i rasjonalismen. Som sitt forbilde Ludvig Holberg ønsket Vinje å bidra til folkeopplysning.I juni 1860 opplyste han leserne om at «Dølen vil taka seg nokre Vikurs Kvild i Sumar». Et halvt år tok det før de mottok neste nummer, med første halvdel av Ferdamini fraa Sumaren 1860 som godtgjørelse for den halve årgangen de hadde tapt. I juni-nummeret stod også Vinjes første naturdikt, «Vaaren», som han var svært stolt av, ettersom det var i gresk heksameter, og rommer både bokstavrim, innrim og enderim:

Enno ein Gong fekk eg Vetren at sjaa
for Vaaren at røma!
Heggen med Tre, som der Blomar var paa
eg atter saag bløma.Hele tidsskriftet ble gjenutgitt 1970-73 i fire bind; ved Reidar Djupedal og med tresnitt av Terje Grøstad.

Dølen var i lang Tid ein vanvyrd Mann; men, Gud ske Lov, no er den Tid snart ute, og han dristar seg hermed ut i By og Bygd. Han vilde gjerne tala med Folk om Eit og Annat paa Hjartat; men han veit ikki ret, hvad Maal han skal mæla. Han kunde nok tala dansk, det er ikke for det; men han vilde no helst vera norsk, som han er fødd. Full norsk torer (tør) han dog ikki vera, for det at Mange ikki vilde forstaa honom. Det norske Folk er af det danske skakkjøyrt i Munnen, maa vita, - Byfolket meir en Landsfolket og Bygdarfolket meir en Fjøllfolket. Naar no derfor ein Mann - soleids som eg her - vil tala til alle desse Folk, so er han reint i Beit; talar han godt norsk, so forstaar ikke Alle honom, og forstaat og dermed høyrd paa vil han vera fram for alt. Talar han dansk, so forstaa heller ikki Alle honom, og det Folk, som mest trængde til at bliva boklærde. Synd er det ataat for ein norsk Mann at tala dansk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Studenttorget «Aasmund Olavsson Vinje - eit urosentrum i samtida»
Pair av Frankrike

Pair (av latin par, «lik», sml. engelsk peer) har siden det 13. århundre betegnet politisk privilegerte høyadelige i Frankrike. Statusen som pair av Frankrike ble tildelt av den franske kongen og var den høyeste innen den franske adelen.
Rangens opprinnelse er ikke fullstendig klar, men fra det 13. århundre frem til den franske revolusjon hadde noen pairs spesielle oppgaver i forbindelse med kongekroninger. Etter restaurasjonen i 1814 og frem til 1848 var pairene medlemmer av førstekammeret i det franske parlamentet.
Omkring 1216 fantes det ni pairs: erkebiskopen av Reims, biskopene av Langres, Beauvais, Châlons-en-Champagne og Noyon, hertugene av Normandie, Burgund og Guyenne samt greven av Champagne. Mens erkebiskopen av Reims alltid hadde kronet kongen, er det uklart hvorfor de andre prelatene hadde fått denne statusen. Hertugene av Normandies status var bare teoretisk, siden hertugdømmet siden 1202 i realiteten hadde vært en selvstendig stat.
Noen år senere kom tre nye pairs til: biskopen av Laon og grevene av Flandern og Toulouse, og det totale tallet ble 12. I det sene 13. århundre falt to verdslige pairages til kronen, og tre nye ble opprettet i 1297. Senere falt de siste tre av de opprinnelige verdslige pairages til kronen, og det ble opprettet nye frem til det eksisterte 25 av dem.
Mellom de 12 «gamle» og de 13 «nye» ble det gjort en forskjell: Bare de gamle hadde i utgangspunktet spesielle oppgaver ved kongekroninger. Etter hvert som de gamle pairages gikk inn i kronen, ble det opprettet nye for å fylle disse bestemte oppgavene.


== Litteratur ==
Richard A. Jackson: «Peers of France and Princes of the Blood», i French Historial Studies, vol. 7, nr. 1 (vår 1971), pp. 27-46
Iberisk

«Iberisk» kan også referere til Den iberiske halvøy.Iberisk var språket til oldtidens iberere, et folk som greske og romerske kilder identifiserte i den østlige og sørøstlige regionene av Den iberiske halvøya. Oldtidens iberere kan bli identifisert som en noe uklar lokal kultur mellom 600-tallet f.Kr. og fram til begynnelsen av 100-tallet e.Kr. til tross for flere arkeologiske spor. Iberisk språk, som alle andre paleohispaniske språk, unntatt baskisk, døde ut i løpet av de første 100 til 200 e.Kr. etter å ha blitt gradvis erstattet av latin. Iberisk er ikke klassifisert: mens skriftsystemer som ble benyttet for å skrive det har til en viss grad blitt tolket, har språket i seg selv i stor grad forblitt ukjent.
Språket ble skrevet dels med det greske alfabetet, dels med det latinske alfabetet, og dels med et eget iberisk alfabet. Språkets slektskap med andre språk er ukjent. Det var etter alt å dømme et ikke-indoeuropeisk språk. Man har forsøkt å forbinde det med baskisk, men det har ikke kunnet bevises. Andre slektskap har heller ikke kunnet bevises tilfredsstillende.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, James, M. (1988): Ancient Languages of the Hispanic Peninsula, University Press of America, New-York, ISBN 978-0-8191-6731-6.
Ballester, Xaverio (2005): «Lengua ibérica: hacia un debate tipológico» i: Palaeohispanica 5, s. 361–392.
Correa Rodríguez, José Antonio (1994): «La lengua ibérica» (PDF) i: Revista Española de Lingüística 24 (2), s. 263–287.
de Hoz Bravo, Javier (1998): «La epigrafía ibérica de los noventa» i: Revista de Estudios Ibéricos 3, s. 127–151.
Ferrer i Jané, Joan (2013): «Los problemas de la hipótesis de la lengua ibérica como lengua vehicular» i: E.L.E.A. 13, s. 115-157.


== Eksterne lenker ==
Detaljert kart av før-romerske folk i Iberia (ca. 200-tallet f.Kr.) Arkivert 22. januar 2016 hos Wayback Machine. (PDF)
Iberian Epigraphy ved Jesús Rodríguez Ramos
Searcher of regular expressions in Iberian texts ved Eduardo Orduña Aznar]
La lengua y las escrituras ibéricas, en selvpublisert bok av Francisco Castillo Pina [2009, Valencia, ISBN 978-84-931683-4-6].
Reproduksjon av mange ulike inskripsjoner og dets transkripsjoner, iberiske alfabet, på spansk
The Notorious B.I.G.

Christopher George Latore Wallace (født 21. mai 1972, død 9. mars 1997), også kjent som The Notorious B.I.G., Biggie Smalls (etter en gangster i filmen Let's Do it Again fra 1975) og Frank White (fra filmen King of New York) var en populær rapper på midten av 1990-tallet.
Hans karriere ble overskygget av kampen mellom Bad Boy/Death Row Records som opptok mesteparten av livet hans, men etter hans død i 1997 er The Notorious B.I.G. jevnlig rangert som en av de store og mest innflytelsesrike rappere gjennom alle tider. Han blir husket for sine talenter innen historiefortelling og «freestyling», og sin flyt som var enkel å forstå, men likevel kompleks.
I 1997 ble Wallace skutt og drept i Los Angeles, hvor han hadde deltatt på en fest i regi av VIBE Magazine. Da bilen hans stoppet ved et stopp-skilt, kjørte en annen bil opp på siden og åpnet ild. Han ble truffet av fire skudd. Hendelsen fant sted på hjørnet av Wilshire Blvd & South Fairfax Ave, klokken 00.30. I hast ble han kjørt til sykehuset Cedars-Sinai Medical Center, der han ble erklært død, klokken 01.15.  Drapet er ikke oppklart.


== Diskografi ==


=== Soloalbum ===
Ready to Die (1994)
Life After Death (1997)
Born Again (1999, posthumt)
The Notorious B.I.G. Duets: The Final Chapter


=== Samlealbum ===
Greatest Hits (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Notorious B.I.G. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Notorious B.I.G. – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Notorious B.I.G. på Internet Movie Database 
(en) The Notorious B.I.G. hos The Movie Database 
(en) The Notorious B.I.G. på Apple Music 
(en) The Notorious B.I.G. på Discogs 
(en) The Notorious B.I.G. på Discogs 
(en) The Notorious B.I.G. på MusicBrainz 
(en) The Notorious B.I.G. på SoundCloud 
(en) The Notorious B.I.G. på Spotify 
(en) The Notorious B.I.G. på Songkick 
(en) The Notorious B.I.G. på Last.fm 
(en) The Notorious B.I.G. på Genius — sangtekster 
(en) The Notorious B.I.G. på AllMusic 
(en) The Notorious B.I.G. på AllMusic 
The Notorious B.I.G. på Twitter 
The Notorious B.I.G. på Facebook 
The Notorious B.I.G. på Instagram 
The Notorious B.I.G. på YouTube 
The Notorious B.I.G. på Myspace
Skonseng

Skonseng (umesamisk: Skågaseänttja) er ei bygd og poststed (8615) i Rana kommune i Nordland, ca. 10 km nord for Mo, på østsiden av Ranelva. Skonseng stasjon på Nordlandsbanen ble åpnet i 1942. En bru over Ranelva forbinder Skonseng med Røssvoll.
Skonseng har egen barneskole og en kraftstasjon (Reinforsen kraftverk). Stedet har også et ungdomslag med flere idrettsanlegg tilknyttet ski, skiskyting, sandvolleyball, fotball og ungdomshus.


== Navnet ==
Språkforskeren Just Qvigstad noterte det samiske navnet med grov lydskrift: skōgas-ęnča.


== Historie ==
Under 2. verdenskrig bygde tyskerne fangeleirer på ulike plasser på/ved Skonseng, såkalte «russeleirer» (av at det for det meste var russiske og polske krigsfanger i leirene). Spor etter en av disse leirene kan leses ut ifra lokale stedsnavn som f.eks «Russeheia». Motstandsbevegelsen hadde fra 1943 utplassert en hemmelig agent i området Skonseng - Sagheia - Sætermoen. Navnet Skonseng kommer opprinnelig fra en av de største gårdene i området rundt 1800-tallet.
I eldre tider var landstedet Skonseng et knutepunkt i regionen og åsted for handel med varer fra landsbygda. Årsaken var at de tre dalførene Dunderlandsdal, Rødvassdal og Plurdal møtes på Skonseng. I tillegg muliggjorde Langvatnet og den stilleflytende Ranelva en egnet transportåre. Stedet hadde bostatt både lensmann og prest, og et kulturminne knyttet til dette er "lensmannssteinen".


== Folketall ==
Statistisk sentralbyrå (SSB) oppgir følgende folketall for Skonseng:


== Referanser ==
Jan Helge Andersen

Jan Helge Andersen (født 17. januar 1981) ble dømt sammen med Viggo Kristiansen i forbindelse med Baneheia-saken, der to jenter på åtte og ti år ble voldtatt og drept i Baneheia i Kristiansand den 19. mai 2000. Andersen tilstod å ha vært med på drapene i Baneheia og ble dømt for medvirkning til voldtekt av begge jentene, for voldtekt av den yngste jenta, og for overlagt drap på den yngste jenta, men frikjent for medvirkning til drapet på den eldste. Han sonet rundt 15 og et halvt år av en dom på 19 år før han ble prøveløslatt i januar 2016. Det meste av dommen ble sonet i Skien fengsel. Andersen utdannet seg til baker under soningen og lever idag under ny identitet.


== Bakgrunn ==
Andersen vokste opp i en boligblokk på Eg i Kristiansand, som ligger rett ved naturområdet Baneheia. Bestevennen gjennom barndommen og ungdommen, Viggo Kristiansen, bodde i et rekkehus rett ved siden av Andersen. De to guttene var mye sammen gjennom oppveksten.


== Baneheia-saken ==
Andersen tilstod å ha vært med på drapene i Baneheia 19. mai 2000, og gav en forklaring om sin egen og kameraten Viggo Kristiansens rolle i drapene. Dommen beskrev Viggo Kristiansen som initiativtager og hovedmann bak forbrytelsen. Andersen tilsto å ha drept den yngste av jentene, Stine Sofie Sørstrønen, men hevdet — og ble trodd av retten på — at han gjorde det på Kristiansens befaling og fordi han var redd for at Viggo kom til å drepe ham hvis han ikke adlød. Han nektet for å ha forgrepet seg seksuelt på noen av jentene. Andersen har uttalt at «jeg tenker på det jeg gjorde hver dag». Ifølge dommen var Kristiansen den dominerende i kameratforholdet, mens Andersen ble beskrevet som lett å lede. Den sakkyndige Olaf Bakke beskrev Andersen som hemmet og sjenert.Andersen ble idømt 17 års fengsel i Kristiansand byrett, men Agder lagmannsrett skjerpet straffen til 19 års fengsel. Andersen sonet det meste av straffen i Skien fengsel. Han utdannet seg til baker under soningen.Han ble prøveløslatt i januar 2016 etter rundt 15 og et halvt års soning. Prøvetiden utløp i september 2019, og Andersen er etter dette en fri mann. Andersen lever i dag under ny identitet og arbeider som baker på Østlandet.I forbindelse med gjenopptakelsen av den strafferettslige domfellelsen av Kristiansen i Baneheia-saken ble det i juli 2022 gjennomført en begrenset ransaking hos ham, som automatisk medførte at han har fått status som siktet i saken. I oktober 2022 konkluderte riksadvokaten med at Kristiansen bør frifinnes og at den pågående etterforskningen vil fortsette. Advokat Svein Holden uttalte at «etter min vurdering er det klart at bevisene i saken ikke gir grunnlag for å konstatere utover rimelig tvil at Jan Helge Andersen er skyldig i drapet og falsk forklaring» og at han forventer at siktelsen blir henlagt.


== Referanser ==
Trefluer

Trefluer (Clusiidae) er en liten familie av fluer med larver som lever i død ved. De er typiske skogsinsekter, og kan kjennes på slank kroppsbygning og store vinger med diffuse, mørke flekker, og forholdsvis lange bein. Ni arter er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2 – 6½ mm), slanke fluer.
Hodet er mer eller mindre rundt med store fasettøyne. Ved innerkanten av hvert fasettøye sitter det 2-5 kraftige børster. Antennene er av vanlig fluetype, tre-leddete, ganske små. På det tredje antenneleddet sitter en antennebørste (arista) som er hårete og av og til fortykket. Munndelene er små, vanligvis ikke synlige sett fra siden. Fremst ved munnkanten sitter en stor og kraftig kinnbørste (vibrissa).
Brystet (thorax) er vanligvis langstrakt, 1½ – 2 ganger så langt som bredt, med fin hårkledning og flere lange børster.
Vingene er forholdsvis store, vanligvis med en eller flere store, diffuse mørke flekker. Beina er temmelig lange og kraftige, ofte med rekker av stive børster på undersiden av lårene. Bakkroppen er sylindrisk, forholdsvis lang og slank.
Larvene er av vanlig fluetype, ganske slankbygde.


== Levevis ==
De larvene som er kjent lever alle i råtten ved av løvtrær: bjørk, bøk, eik og osp. Noen lever i ganger gnagd ut av andre insekter. De voksne er typiske skogsinsekter, men lite er kjent om dem. Det er sannsynlig at noen av artene kan være truet av moderne skogbruk som fører til lite død ved i skogen.


== Systematisk inndeling/norske arter ==
 
Ordenen tovinger, Diptera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora
Overfamilien Opomyzoidea
Familien trefluer, Clusiidae
Underfamilien Clusiinae
Slekten Paraclusia Czerny, 1903
Paraclusia tigrina (Fallén, 1820)
Slekten Clusia Haliday, 1838
Clusia flava (Meigen, 1830)
Slekten Heteromeringia Czerny, 1903
Heteromeringia nigrimana (Loew, 1864)  – funnet i Sverige, foreløpig ikke i Norge
Underfamilien Clusiodinae
Slekten Clusiodes Coquillett, 1904
Clusiodes albimanus (Meigen, 1830)
Clusiodes apicalis (Zetterstedt, 1848)
Clusiodes caledonicus (Collin, 1912)
Clusiodes freyi Tuomikoski, 1933  – funnet i Sverige og Finland, foreløpig ikke i Norge.
Clusiodes geomyzinus (Fallén, 1823)
Clusiodes pictipes (Zetterstedt, 1855)  – funnet i Sverige og Finland, foreløpig ikke i Norge.
Clusiodes ruficollis (Meigen, 1830)
Clusiodes verticalis (Collin, 1912)
Slekten Hendelia Czerny, 1903
Hendelia beckeri Czerny, 1903  – lett kjennelig på tykk antennebørste.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sasakawa, M. 1998. Family Clusiidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 219-225. Science Herald, Budapest.
Nettressursen Fauna Europaea. Utbredelsesdatabase over europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) trefluer i Encyclopedia of Life 
(en) trefluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) trefluer hos Artsdatabanken 
(sv) trefluer hos Dyntaxa 
(en) trefluer hos Fauna Europaea 
(en) trefluer hos Fossilworks 
(en) trefluer hos ITIS 
(en) trefluer hos NCBI 
(en) Kategori:Clusiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Clusiidae – detaljert informasjon på Wikispecies
RheinEnergieStadion

RheinEnergieStadion (tidligere Müngersdorfer Stadion) er et fotballstadion som ligger i den tyske byen Köln. Det er hjemmebanen til fotballklubben 1. FC Köln og den amerikanske fotballklubben Cologne Centurions. RheinEnergieStadion er et av stadionene som ble brukt under Fotball-VM 2006. Stadionet ble innviet i 1923, og renovert 1972–1975 og 2002–2004. Kapasiteten er 51 000, men under VM ble den redusert til 35 926. Banen måler 105×68 meter.


== Kamper i VM ==
11. juni: Angola – Portugal (gruppe D)
17. juni: Tsjekkia – Ghana (gruppe E)
20. juni: Sverige – England (gruppe B)
23. juni: Togo – Frankrike (gruppe G)
26. juni: Åttendedelsfinale
Museuniverset

Museuniverset er et ikke-offisielt uttrykk som ofte brukes om verdenen Disney-figuren Mikke Mus og hans slekt, venner og fiender bor i. Dette brukes i motsetning til andeuniverset, verdenen der Donald Duck-historier finner sted.
Mikke Mus og Minni Mus ble skapt av Walt Disney og Ub Iwerks til noen tegnefilmer. Flere av figurene skriver seg tilbake til mellomkrigstiden. Ikke minst var tegnerne Art Babbitt og Floyd Gottfredson viktige bidragsytere.
I historier produsert av Egmont, som lager de fleste av historiene som står på trykk i norsk Donald Duck & Co, heter byen Mikke Mus bor i Andeby (engelsk: Duckburg). Det er underforstått og flere ganger også vist i klartekst at dette er samme by som Donald Duck og hans slekt, venner og fiender holder til i. Historier der både de fra andeuniverset og museuniverset deltar sammen forekommer imidlertid så sjelden at de kan regnes som gjesteopptredener.
I klassiske amerikanske tegneserier forekommer det klare eksempler på at Donald Duck og Mikke Mus bor i samme by. Blant annet har Carl Barks laget en historie hvor Tipp og Topp hjelper Petter Smart med å lage en oppfinnelse, og serieskaperparet Carl Fallberg og Paul Murry lot også Mikke og Langbein flere ganger møte Bestemor Duck. På slutten av 1980-årene valgte den daværende Disney-utgiveren i USA, Gladstone, å døpe Mikkes hjemby Mouseton, og slik markere at det ikke var samme by som Donald Duck bor i. I italienske Disney-tegneserier, som det er overvekt av i Donald Pocket, har det alltid vært et skille mellom Donalds hjemby Paperopolis og Mikkes hjemby Topolipolis, men dette har normalt vært fjernet eller dysset ned i den norske oversettelsen.
Uttrykket «Museuniverset» er skapt av fans og har ikke blitt brukt av Disney eller deres utgivere.


== Figurer i Museuniverset ==
Mikke Mus
Langbein
Mikro-Midas
Minni Mus
Politimester Fiks
Politifullmektig Olsen
Pluto
Spøkelseskladden
Svarte-Petter
Advokat Lur
Tipp og Topp
Super-Langbein
Katarina Kodorofsky


== Skapere av historier om Museuniverset ==
Floyd Gottfredson
Paul Murry
César Ferioli
Romano Scarpa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Museuniverset i Inducks
Skandinaviska Kriminalsällskapet

Skandinaviska Kriminalsällskapet (SKS) er en selvstendig regional organisasjon innen Asociación Internacional de Escritores Policíacos (AIEP – «Den internasjonale foreningen for kriminalforfattere»). SKS ble konstituert den 12. mai 1991 i Krogerup, Danmark. Medlemmene skal ha «dokumentert seriøs virksomhet innen kriminalgenren». Våren 2006 ble SKS omorganisert, slik at det bare fungerer som en formell «paraply» for de respektive lands kriminallitterære foreninger.
Foreningens formål er ifølge statuttene
Å befeste det nordiske samarbeidet på kriminallitteraturens område
Å utveksle informasjon om kriminallitteraturen i Norden mellom medlemslandene
Å arbeide for at informasjon om kriminallitteraturen i AIEP's øvrige medlemsland blir tilgjengelig i de nordiske landene
Å arbeide for att kunnskap om nordiske kriminalforfattere og deres verk spredes utenfor Nordens grenserHvert år utdeler foreningen prisen Glassnøkkelen til det beste kriminallitterære verk (roman eller novellesamling utgitt av en dansk, finsk, islandsk, norsk eller svensk forfatter) forrige år.


== Eksterne lenker ==
Skandinaviska Kriminalsällskapets blog
Paul Murry

Paul Murry (født 25. november 1911 i Saint Joseph, Missouri, døde 4. august 1989 i Palmdale, California) var en amerikansk tegneserietegner, best kjent for å tegne Mikke Mus.
Murry likte ikke tegneserier som barn. Da han ble eldre jobbet han som gårdsbruker, og lærte seg da å tegne. I 1938 ble han ansatt hos Disney i filmbyen Hollywood, og begynte å jobbe for animatøren Fred Moore. Moore jobbet med Mikke Mus og Murry lærte mye av ham, og har selv sagt at Moore var inspirasjonen til at han senere begynte å jobbe med Mikke Mus. I 1942 sluttet han med tegnefilm og begynte å jobbe med tegneserier istedenfor. Han laget først søndagssider og noen dagsstriper før han laget sin første tegneserie for et tegneserieblad. Det var ikke en Mikke-historie, men en historie med Langøre, Mikkel og Bamse.
Murry skrev aldri manusene selv, de fikk han fra Western Publishing. Murry var en av de få som kunne tegne de aller fleste Disney-figurene, han har tegnet en del Donald Duck-historier, og hans Donald er ikke så ulik Al Taliaferros. I 1950 kom hans aller første Mikke Mus-historie.
I 1950 fikk Murry tilbud av tegneserieforfatteren Dick Huemer som planla en tegneserie som han mente at Murrys stil hadde passet perfekt til. Murry syntes dette hørtes interessant ut og begynte da å tegne denne serien som het Buck O'Rue på heltid. Serien gikk i de amerikanske avisene et par år, men ble aldri særlig vellykket. Derfor gikk Murry tilbake til Disney-seriene. I 1953 tegnet Murry sin første fortsettelsesfortelling, «Det mystiske hotell». Fortsettelsesfortellingene ble Murrys viktigste historier.
På 50-tallet fikk også Murry oppgaven med å tegne om Floyd Gottfredsons klassiske striper slik at de ble mer moderne. Murry laget også en oppfølger til Gottfredsons «Mikke lurer Spøkelseskladden». Denne oppfølgeren het «Spøkelseskladden vender tilbake», og var delt opp i fire deler. Murry satte også standarden for hvordan Super-Langbein og Spøkelseskladden skulle tegnes. Han var også den som tegnet de fleste historiene med de to nevnte figurene på 60-, 70- og 80-tallet. Han tegnet historier frem til 1984, da han pensjonerte seg og brukte mye av tiden sin på å ta naturbilder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Murry på Internet Movie Database 
(en) Paul Murry hos The Movie Database 
(en) The Classical Mouse of Paul Murry
Tartessisk

«Tartessisk» kan også referere til Tartessos.Tartessisk språk var et språk som ble talt i det nåværende Spania i oldtiden. Det er kun kjent fra noen innskrifter i området rundt Tartessos. Språket er etter all sannsynlighet helt ulikt iberisk språk, og man kjenner ikke til noe sikkert slektskap med noe annet språk.
De områdene hvor man har funnet inskripsjoner dekker den sørvestlige delen av Den iberiske halvøy, hovedsakelig sør i Portugal (Algarve og sørlige Alentejo), men også Spania (sør for Extremadura og vestlige Andalucía). Det er 95 inskripsjoner hvor den lengste har 82 lesbare tegn. Rundt en tredjedel av dem har blitt funn på gravsteder fra tidlig jernalder eller andre gravsteder assosiert med rike og komplekse graver. Det er vanlig å datere dem til 600-tallet f.Kr. og de sørvestlige inskripsjonene, de eldste paleohispaniske skrifter med bokstaver som mest minner om spesielle fønikiske bokstaver, dateres til rundt 825 f.Kr. I henhold til Koch (2011), er de sørvestlige inskripsjonene de tidligste skriftene som er funnet i Vest-Europa mot Atlanterhavet.
Det er generell enighet om at området under taressisk innflytelse er mellom Huelva og dalen Guadalquivir. Jesús Rodríguez Ramos (2005) mener disse inskripsjonene samsvarer med mer perifere kulturer og ikke til Tartessos ettersom de er hovedsakelig lokalisert utenfor dette området. Imidlertid mener Koch (2010) tartessisk er et egnet navn for språket ettersom forbindelsen med det historisk og arkeologiske kjente kongedømmet Tartessos synes i økende grad sikkert, særlig ettersom mange stelene som er brukt på tartessiske gravsteder.


== Referanser ==