jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Radio Radio TV Sleep

Radio Radio TV Sleep er et konsertalbum utgitt av Bigbang i 2003. Albumet inneholder konsertopptak fra bandets norgesturné i februar 2003 med samme navn, og er en dobbelplate med en elektrisk og en akustisk del. På de fleste sporene på den elektriske delen spiller bandet som en standard rocketrio med el-gitar, bass og slagverk og vokalist. På den akustiske delen varierer instrumenteringen noe mer. 
Øystein Greni synger og spiller akustiske gitar på de fleste av sporene, mens de to øvrige medlemmene varierer noe hvilke instrument de spiller. På enkelte av sporene bidrar dessuten gjesteartister. Mest spesiell er «Girl in Oslo» som ble spilt inn på Rockefeller i Oslo 15. februar 2003 hvor bandet har med seg fire ekstra trommeslagere, blant dem to tidligere medlemmer av bandet, og dessuten tre blåsere.
Alle sanger er skrevet av Øystein Greni unntatt «Can't Find My Way Home» som er skrevet av Steve Winwood og «Long Distance Man» som er skrevet av Eigil Berg og Øystein Greni. Sistnevnte er for øvrig den eneste som finnes på både den elektriske og den akustiske delen.
Albumet er Norges mestselgende livealbum og har solgt til gullplate.


== Sporliste ==


=== CD 1 (elektrisk plate) ===
«Where the World Comes to an End» 5:10
«Heaven and Stars Above» 5:33
«Wild Bird» 4:49
«Sing and Dance» 4:17
«To the Mountains» 5:20
«The Elephant Man» 3:37
«Wrong Number» 4:01
«Make a Circle» 3:34
«Something Special» 4:23
«Girl in Oslo» 6:37
«Long Distance Man» 5:21
«Better Than Before» 6:23
«How Do You Do?» 3:50


=== CD 2 (akustisk plate) ===
«Frontside Rock'n'roll» 3:54
«Long Distance Man» 4:21
«Right Beside You» 3:43
«Old People» 4:32
«Street Parade» 3:05
«Lights Go Out» 4:01
«Smiling For» 3:37
«Cry Right» 2:00
«Summer Rain» 3:28
«Clouds Rolling By» 4:56
«Can't Find My Way Home» 3:52


== Albuminformasjon ==


=== Besetning Bigbang ===
Øystein Greni: Vokal, gitar og perkusjon
Nikolai Hængsle Eilertsen: Bass og kor. I tillegg piano, melodika, munnspill og gitar på akustisk plate.
Olaf Olsen: Trommer, kor og perkusjon. I tillegg bass på akustisk plate.


=== Gjestartister ===
Taran Greni: Vokal på «Long Distance Man» (akustisk) og «Lights Go Out»
Erik Tresselt: Vokal på «Cry Right»
Kristian Syvertsen: Slagverk på «Girl in Oslo»
Karim Sayed: Slagverk på «Girl in Oslo»
Thor Sigbjørn Greni: Slagverk på «Girl in Oslo»
Søren Brandt: Slagverk på «Girl in Oslo»
Øystein Bjørk: Trompet på «Girl in Oslo»
Tarjei Grimsby: Trombone på «Girl in Oslo»
Svein Greni: Saksofon på «Girl in Oslo»


=== Øvrige ===
Kai Andersen - tekniker
Stig Morten Sørheim - tekniker
Helge Sten - miksing
Michael Ilbert - miksing
Jan Inge Janbu - fotograf


== Referanser ==


== Kilder ==

(en) Radio Radio TV Sleep på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Radio Radio TV Sleep på Discogs 
(en) Radio Radio TV Sleep på MusicBrainz
Elephant

For Gus Van Sants film fra 2003, se ElephantElephant er et musikkalbum av det amerikanske rockebandet The White Stripes, gitt ut i 2003. Med singelen «Seven Nation Army» fikk bandet sin første hit.


== Sporliste ==
«Seven Nation Army» – 3:51
«Black Math» – 3:03
«There's No Home for You Here» – 3:43
«I Just Don't Know What to Do With Myself» (Burt Bacharach, Hal David) – 2:46
«In the Cold, Cold Night» – 2:58
«I Want to Be the Boy to Warm Your Mother's Heart» – 3:20
«You've Got Her in Your Pocket» – 3:39
«Ball and Biscuit» – 7:19
«The Hardest Button to Button» – 3:32
«Little Acorns» (Mort Crim, J. White) – 4:09
«Hypnotize» – 1:48
«The Air Near My Fingers» – 3:40
«Girl, You Have No Faith in Medicine» – 3:17
«It's True That We Love One Another» – 2:42


== Eksterne lenker ==
(en) Elephant på Discogs 
(en) Elephant på MusicBrainz 
(en) Elephant på AllMusic
Lockheed Vega Air Express

Lockheed Air Express var den andre modellen som ble konstruert av Lockheed Aircraft Company etter at det ble grunnlagt i 1927. Flyet fløy første gang i april 1928. Air Express var bygget på det opprinnelige skroget til Vega, men vingen var hevet over skroget og montert på stativer «parasollvinge» og cockpit var flyttet bak vingen. Dette for å oppfylle kravene til West-Air Express ble vingen hevet til en parasoll konfigurasjon (over skroget) og cockpit ble flyttet bak vingen, mens en mer kraftfull Pratt & Whitney Wasp motoren ble montert for å lette operasjoner over Sierra Nevada - fjellene. Designet var en kommersiell suksess for selskapet, selv om bare syv ble bygget, pluss en Air Express Special. Selv om flyet var forretningsmessing vellykket ble det bare bygget i syv eksemplarer. Det finnes ingen kjente Air Express bevart i dag. Ingen Air Express har overlevd til i dag. En registrert NR3057 ble fløyet av Roscoe Turner.


== Spesifikasjoner ==


=== Dimensjoner ===
Lengde: 8,0 m
Vingespenn:. 12,5 m
Max.vekt: 1 315 kg
Motor: Wright Whirlwind J-5 ni-sylindret stjernemotor 225 hk


=== Ytelser ===
Marsjfart: 190 km/t
Toppfart: 217 km/t


== Operatører ==
 BrasilPanair do Brasil USAAmerican Airways
Pan American Airways
Texas Air Transport
Western Air Express


== Referanser ==


== Litteratur ==
Francillon, René J, Lockheed Aircraft since 1913. Naval Institute Press: Annapolis, 1987.
David (Panama)

David er en by i nordvestlige Panama og hovedstad i provinsen Chiriquí. Byen har en befolkning på 144 858 (2013). Det er Panamas tredje største urbane område.
Byens offisielle navn er San José de David. Den er forbundet med resten av landet via Den panamerikanske hovedveien og lufthavnen Enrique Malek.


== David er inndelt i følgende kommuner ==
David sentrum
Bijagual
Chiriquí
Cochea
Guaca
Las Lomas
Pedregal
San Carlos
San Pablo Nuevo
San Pablo Viejo


== De viktigste gatene ==
Panama Highway 1
Avenida Central
Avenida Belisario Porras
Avenida Obaldía
Vía Bolívar
Avenue Miguel A. Brenes
4th Street (November 3 Avenue)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David, Panama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ukysset

Ukysset (originaltittel: Never been kissed) er en amerikansk filmkomedie fra 1999 regissert av Raja Gosnell med Drew Barrymore, David Arquette og Michael Vartan i hovedrollene.


== Rollefigurer ==
Hovedrollene i filmen er:

«Josie Geller» – en ung korrekturleser som arbeider i Chicago Sun-Times, og som får i oppdrag å spionere på en lokal videregående skole for å få stoff til en artikkel. Josie ble mobbet da hun selv gikk på videregående; nå skal hun gi seg ut for å være elev
«Sam Coulson» – en ung, attraktiv engelsklærer på den skolen Josie begynner på
«Robert Geller» – Josies bror som var populær da han gikk på videregående


== Handling ==
I filmen spiller Barrymore Josie Geller, en tidligere taper på videregående som nå arbeider i Chicago Sun-Times. Når hun skal skrive sin første store artikkel må hun immatrikuleres på en videregående skole, selv om hun er 25 år gammel. I begynnelsen faller hun tilbake i rollen som taper, men etter å ha fått hjelp fra sin bror og med fordelen av å allerede ha erfaring fra videregående fra før passer hun bedre og bedre inn. Avisen ønsker at hun skal få en gjeng pene, populære jenter til å stole på henne, slik at hun kan spionere på dem. Disse jentene er ikke særlig intelligente og tolererer ikke smarte jenter med et gjennomsnittlig utseende. Som sidehandling utvikler Josie en romantisk forbindelse med Sam Coulson, en lærer ved skolen. Dette viser seg å være sensitivt siden Coulson tror Josie er en elev ved skolen og derfor gjør noe ulovlig ved å gå ut med henne.


== Annet ==
I scenen der Josie og Aldys prater med hverandre på fotballbanen begynner orkesteret plutselig å spille kjenningsmelodien fra Simpsons.


== Rolleliste (utvalg) ==
Drew Barrymore – Josie Geller
Michael Vartan – Sam Coulson
David Arquette – Robert Geller
Molly Shannon
Leelee Sobieski
John C. Reilly
Jessica Alba
Garry Marshall


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ukysset på Internet Movie Database 
(no) Ukysset hos Filmfront 
(sv) Ukysset i Svensk Filmdatabas 
(da) Ukysset i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ukysset på Allociné 
(nl) Ukysset på MovieMeter 
(en) Ukysset på AllMovie 
(en) Ukysset på Turner Classic Movies 
(en) Ukysset på Rotten Tomatoes 
(en) Ukysset på Metacritic
Charles Martinet

Charles Andre Martinet (født 17. september 1955 i San Jose i California) er en amerikansk skuespiller og stemmeskuespiller. Han har vært stemmen til Mario i en håndfull spill for Nintendo siden 1991. Han er også stemmen til Luigi, Wario, Waluigi, Baby Mario og Baby Luigi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-US) Offisielt nettsted 
(en) Charles Martinet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Martinet på Internet Movie Database 
(sv) Charles Martinet i Svensk Filmdatabas 
(da) Charles Martinet på Filmdatabasen 
(da) Charles Martinet på Scope 
(fr) Charles Martinet på Allociné 
(en) Charles Martinet på AllMovie 
(en) Charles Martinet hos Rotten Tomatoes 
(en) Charles Martinet hos The Movie Database 
(en) Charles Martinet hos Behind The Voice Actors
Gotha

Gotha er en by i fristaten Thüringen i Tyskland. Byen har ca. 46 000 innbyggere og er dermed den femte største i delstaten.


== Historie ==
Gotha nevnes i 775 og omtales i 1189 som by. Residensstad fra 1640 og fra 1826 til 1918 sammen med Coburg i Sachsen-Coburg und Gotha. I 1820 ble det første tyske forsikringsselskap Gothaer Versicherung grunnlagt i byen. I 1875 ble Sozialistische Arbeiterpartei Deutschlands (1875) senere omdøpt til SPD, grunnlagt i vertshuset Tivoli i Gotha. Samme år ble Gothaprogrammet dannet.
Tidligere sto Gotha i et konkurranseforhold til Weimar, det andre sentrum i det ernestinske-dynastiet. Mens Weimar utviklet seg til et kunstnerisk sentrum, ble Gotha et sentrum for naturvitenskap. Naturvitenskapsmuseet har idag lokaler i Friedensteinslottet.
Den tyske adelskalenderen Almanach de Gotha, gjerne kalt der Gotha ble trykt i  byen.


== Severdigheter ==
Barokkslottet Friedenstein dominerer bybildet. Det var tidligere residens for hertugene av Sachsen-Gotha-Altenburg og Sachsen-Coburg og Gotha. Slottsmuseet inneholder store kunstskatter fra antikken til vår tid. I det vestre tårnet på slottet ligger Ekhofteatret, som er Tysklands eldste barokke slottsteater. Slottet rommer også et museum for regional historie og folkekultur. Under slottet og slottsparken strekker kassemattene fra 1600-tallet seg i 2,5 kilometers lengde.
Det gamle rådhuset har en nordvegg som hører til de fineste renessansefasadene i delstaten.  Augustinerkirken og Margaretakirken er begge fra middelalderen.
Forsikringsmuseen (Haus der Versicherungsgeschichte) forteller historia om brann- og skadeforsikring.


== Næringsliv ==
Byen var kjent for sin jernbanevogn- og flyindustri. Idag produseres bl.a. deler til laste- og personbiler.
Inntil 2009 ble Gotano vermut produsert i området.


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Gotha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gotha – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lockheed Vega

Lockheed Vega var en seks-seter høyvinget endekker bygget av Lockheed fra 1927. Det ble berømt på grunn av at det ble brukt av  flere flygere som skulle sette rekorder; førstegangs- eller hastighetsflyvninger. Disse ble tiltrukket av flyet på grunn av den solide konstruksjonen, den smekre strømlinjeformen og dets lange rekkevidde. Blant disse var Amelia Earhart som ble den første kvinne som fløy solo over Atlanterhavet, og Wiley Post, som brukte det på sine jorden rundt-flyvninger. Det ble også brukt av Hubert Wilkins på den første flyvning over Polhavet fra Alaska til Spitsbergen.


== Historikk ==
Flyet var konstruert av Jack Northrop og Allan Lockheed. Northrop kom senere til å starte sin egen bedrift. Men flyet var først ment å skulle bygges for Lockheeds egen ruteflyvning. Den første modellen, Vega 1, var en fireseter. Passasjerene fikk tillit til flyet som var solid bygget, strømlinjeformet og hadde den seneste byggeteknikk ble brukt med selvbærende skrog av finerplater bygget over spanter av furu (monocoque konstruksjon) og innvendig forsterkede vinger cantilever vinge slik at alle utvendige stag og barduner, slike som var vanlig for datidens modeller, konstruksjoner som gav luftmotstand, var forsvunnet. Flyet ble utstyrt med den best tenkelige motor. Motoren som ble valgt, var en Wright Whirlwind, som utviklet 225 hestekrefter (168 kW).
Senere varianter ble utstyrt med Pratt & Whitney R-1340
Skroget ble bygget i to halvdeler som ble limt sammen i kraftige presser. Den samme byggeteknikk ble tatt i bruk igjen under andre verdenskrig da britene bygde det kjente Mosquitoflyet.

Den første Vega 1, som fikk navnet «Golden Eagle», fløy første gang i 1927. Flyet var for lite for et flyselskaps behov for ruteflyvning. Lockheed fikk derimot en rekke ordres fra private som kjøpe et fly til eget bruk.
Modellen som ble videreutviklet i 1929 fikk navnet Vega 5. Dette ble utstyrt med Pratt & Whitney R-1340 Wasp-motor på 450 H/k (336 kW) noe som gav adgang til å installere ytterligere to seter og øke marsjfarten til 249 km/t med toppfart 266 km/t. Den nye seksseteren var imidlertid også for liten for datidens passasjertrafikk, og fortsatt var det det private marked som kjøpte flyet.
Antall produserte fly er noe usikkert. Det er oppgitt varierende antall mellom 120 og 140. En Vega ble eksportert til Norge i 1936, LN-ABE. Eier var hvalfangstrederiet Bryde & Dahl A/S.


== Vega på museum ==
Både Wiley Posts «Winnie Mae» og Amelia Earharts Vega er utstilt ved  National Air and Space Museum. Fire eller fem andre antas å eksistere.


== Tekniske data (Lockheed Vega 5C) ==


=== Generell karakteristikk ===
Lengde    8,38 m
Vingespenn    12,50 m
Vingeflate    25,55 m²
Høyde     2,59 m
Tomvekt    930 kg
Normal flyvekt    2.155 kg


=== Ytelser ===
Motor   
1 x Pratt & Whitney R-1340
Marsjfart     298 km/h
Rekkevidde     1 450 km.
Besetning/Passasjerer    1 Pilot + 6 Passasjerer
Marsjhøyde     5.485 m


== Eksterne lenker ==
Video,Restaurert Vega flyr igjen[1]
Wiley Posts Vega i Smithsonian
Bilder av Vega
Monocoque konstruksjon
Absalons borg

«Absalons borg ved Havn» ble grunnlagt av biskop Absalon i 1166 eller 1167, der senere Københavns slott og Christiansborg slott kom til å ligge. Borgen ble i 1369 erobret og revet av Lybækkerne, men senere gjenreist i murstein. Borgen var viktig for utviklingen av byen København. 
Utgravninger foretatt i 1907 ved gjenoppføringen av Christiansborg slott har bragt mye informasjon både om den gamle borgens beliggenhet og dens konstruksjon. Det viste seg at det tett under steinbroen i den indre slottsgården, like utenfor hovedporten fra slottsplassen, fantes store bygningsrester, som med sikkerhet kunne fastslås å være deler av Absalons festning.
Den har bestått av en stor, metertykk ringmur, satt sammen av et ytre og indre murskall. Det indre skallet var lagd av kamp- og krittstein, det ytre av pene, regelmessige krittsteinskvadere. Kvadrene, særlig på yttersiden, vitner om at borgen ble omhyggelig og solid konstruert. 38-40 meter av muren står den dag i dag, opp til ca. 2 meters høyde. Innenfor muren lå boligene i teglstein. Stein og byggemåte er lik den i Valdemarsmuren ved Dannevirke og andre teglstensbygninger fra tidlig middelalder.
Et svært rektangulært mursteinstårn, litt yngre enn ringmuren, er trolig ikke planlagt sammen med denne, men sammenføyd ved senere ombygginger.
I 1369 ble borgen inntatt og revet av Hanseatene, som var i krig med Valdemar IV Atterdag.


== Ruinene ==
Ruinene av Absalons borg ligger under Christiansborg slott, nærmere bestemt under slottsplassen. 
Ruinene ble gravet ut i 1917 og det har vært offentlig adgang til dem siden 1924.


== Eksterne lenker ==
Kulturhistorisk Opslagsbog
Absalons borg -Lexopen
Om ruinene hos Slots- og Ejendomsstyrelsen
Frekhaug

Frekhaug er et tettsted i Alver kommune i Vestland, ca. 30 km. nord for Bergen sentrum og ca. 6 km. sørvest for Knarvik. Frekhaug ligger ved Salhusfjorden, på sørøstsiden av Holsnøy, og har 3 263 innbyggere per 1. januar 2022.
Frekhaug var fram til 1. januar 2020 administrasjonssenter for Meland kommune.


== Kulturminner ==
Frekhaug hovedgård er et herskapshus fra slutten av 1700-tallet som ble fredet av Riksantikvaren i 1924.


== Skoler ==
På Frekhaug ligger den kristne folkehøgskolen Nordhordland Folkehøgskule, og den kristne, private ungdomsskolen Danielsen ungdomsskole Frekhaug.


== Næringsliv ==
Frekhaug vinduet er en bedrift som ble etablert i 1938.


== Referanser ==
Silverchair

Silverchair var et australsk rockeband, dannet av sanger og gitarist Daniel Johns, trommeslager Ben Gillies og bassist Chris Joannou da de bare var 12 år gamle. De har opplevd stor oppmerksomhet og anerkjennelse utenfor sitt eget hjemland. Etter å ha vunnet en lokal konkurranse i deres hjemland Australia, signerte straks de 15 år gamle medlemmene i Silverchair en platekontrakt med Murmur Records. Debutalbumet Frogstomp ble en stor kommersiell suksess i både USA, Europa og Australia. Silverchair har hatt flere #1 album på listene enn noe annet Australsk band i hjemlandet. Silverchair har også flest Aria-nominasjoner og -priser enn noe annet australsk band. 
Silverchair varierer mellom å spille grunge, tungrock, alternative rock, orkestrert rock, og poprock, akustisk, og har låter i alle disse sjangrene.


== Diskografi ==
Frogstomp – 1995 – Murmur – #1 AUS, #59 UK, #9 US (Certified 3X Platinum in US)
Freak Show – 1997 – Murmur – #1 AUS, #38 UK, #12 US (Certified Platinum in US)
Neon Ballroom – 1999 – Murmur – #1 AUS, #29 UK, #50 US (Certified Gold in US)
Diorama – 2002 – Eleven – #1 AUS, #29 UK, #91 US
Young Modern – 2007 – Eleven #1 AUS (Certified 4X Platinum in AUS)


=== Konsertalbum ===
Live from Faraway Stables – 2003 – Atlantic Records – #10 AUS


=== Kompileringer ===
The Best Of Vol.1 – 2000 – Murmur/Sony Music – #15 Australia
Rarities 1994 – 1999 – 2002 – Murmur


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Silverchair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Silverchair på Internet Movie Database 
(en) Silverchair på Apple Music 
(en) Silverchair på Discogs 
(en) Silverchair på MusicBrainz 
(en) Silverchair på SoundCloud 
(en) Silverchair på Spotify 
(en) Silverchair på Songkick 
(en) Silverchair på Last.fm 
(en) Silverchair på AllMusic 
Silverchair på Twitter 
Silverchair på Facebook 
Silverchair på YouTube 
Silverchair på Myspace 
Silverchair på LiveJournal
Kinsarvik (tettsted)

Se også Kinsarvik (om den tidligere kommunen).

Kinsarvik er et tettsted og tidligere administrasjonssenter i Ullensvang kommune i Vestland. Tettstedet ligger på østsiden av Sørfjorden, ca. 20 km fra tettstedet Ullensvang. Per 1. januar 2022 er det 581 innbyggere i Kinsarvik. Statens kartverk har et kontor i Kinsarvik med ca. 50 ansatte.
Elven Kinso fra Hardangervidda renner her ut i Sørfjorden. En flom i 1642 ødela kirkegården og deler av prestegården. Fruktdyrking og husdyrhold er de tradisjonelle næringsveiene.


== Historie ==

I middelalderen hadde Kinsarvik en av fire «fjordungskirker» i Hordaland. De tre andre var i Fana, på Voss, på Hamre og i Kvinnherad. Det var en fjordungskirke i hver fjerdedel av fylket etter Gulatingsloven og Kinsarvik var trolig hovedkirke for Hardanger. Kinsarvik var et naturlig møtested og det kan i middelalderen ha vært en kaupang på stedet som da hadde omkring 300 fastboende. Trolig var Kinsarvik et sentrum for Indre Hardanger fra forhistorisk tid. Arkeologiske undersøkelser har påvist en del spiker, steintøy og keramikk særlig fra 1300 og 1400-tallet. Fjordungstinget ble avholdt i Kinsarvik til 1650. I middelalderen gikk en gang/ridevei mellom Kinsarvik (gjennom Husedalen) og Hardangervidda. I middelalderen var Kinsarvik, Ullensvang og Odda et skipreide og leidangsskipet hadde trolig opplagsplass i Kinsarvik. Gården Huse i dalen ovenfor kirken var trolig et høvdingesete i middelalderen. På 1600-tallet ble Kinsarvik skilt ut som eget skipreide. På 1600-tallet var Kinsarvik utskipingssted for tømmer som skotske og engelske handelsfolk hentet.Niels Hertzberg var sogneprest i Kinsarvik og Ullensvang fra 1804.


== Kommunikasjon ==

Riksvei 13 går gjennom Kinsarvik, det er fergeforbindelse til Utne og Kvanndal. Før Vallaviktunnelen åpnet i 1985 og sammen med fergesambandet Bruravik-Brimnes tok over det meste av langtransporten, var Kinsarvik-Kvanndal det viktigste fergesambandet for trafikk som skulle over Hardangerfjorden før eller etter turen over Hardangervidda (Riksveg 7).
I 2022 drifter Boreal Sjø fergesambandene Kinsarvik-Utne og Kvanndal-Utne.


== Verdt å vite ==
Mikkelparken ligger i Kinsarvik.
Den eldste steinkirken i Hardanger, Kinsarvik kirke ligger også i Kinsarvik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivene etter Kinsarvik kommune


=== Turistvirksomheter ===
Hardangertun Hytter & Familiepark.
Mikkelparken i Kinsarvik.
Kinsarvik Camping.
Kinsarvik Fjordhotell.


=== Leirskole ===
Hardangertun Leirskule.


=== Skole ===
Kinsarvik skule.
Indologi

Indologi betegner det vitenskapelige studiet av Indias historie, språk og kulturer. Den moderne indologiske forskning tok til på slutten av 1700-tallet, ved grunnleggelsen av «The Asiatic Society of Bengal» (1784) ved William Jones. Andre pionerer var Charles Wilkins og Henry Thomas Colebrooke. Indologien hadde sin storhetstid på 1800-tallet, da særlig den tyske indologien spilte en banebrytende rolle.


== Historie ==


=== Reisende og misjonærer ===
De første europeerne som beskjeftiget seg med studiet av Indias kultur var reisende og misjonærer på 1600- og 1700-tallet. En av de første var den nederlandske misjonæren Abraham Rogerius, hvis De Open-Deure tot het verborgen Heydendom («Den åpne dør til den skjulte hedendom») utkom i 1651. Jesuittmisjonæren Johann Ernst Hanxleden, som virket på Malabarkysten, lærte seg indiske språk og skrev en utrykt sanskrit-grammatikk. Den viktigste av misjonærene var imidlertid Paolino de St. Bartholomeo, som skrev to sanskrit-grammatikker og flere avhandlinger og bøker, blant andre Systema Bhramanicum (1792).


=== Engelskmennene i India ===
Samtidig var også engelskmennene i Det ostindiske kompanis kolonier begynt å interessere seg for indisk språk og litteratur. Generalguvernøren Warren Hastings selv ga støtet til dette, da han lot gamle indiske rettsbøker oversette til engelsk. Den første engelskmannen som lærte sanskrit var Charles Wilkins, som i 1785 utga en engelsk oversettelse av Bhagavad gitā, den første direkte oversettelsen fra sanskrit til et europeisk språk. Viktigere var William Jones, som grunnla The Asiatic Society i Bengal og begynte å utgi sanskrit-verk på originalspråket. Det var også Jones som fastslo det språklige slektskapet mellom sanskrit og latin, gresk og de andre indoeuropeiske språkene. Arbeidet hans ble fortsatt av Henry Thomas Colebrooke og Alexander Hamilton.


=== Indologien i Tyskland ===
De første engelske oversettelsene var raskt blitt oversatt til tysk. Georg Forsters oversettelse (1791) av Jones’ engelske oversettelse av Kālidāsas Šakuntalā begeistret for eksempel Goethe og Herder. De tyske romantikerne var begeistret for all fremmed litteratur og følte seg spesielt tiltrukket av India. Den som grunnla den vitenskapelige indologien i Tyskland var Friedrich Schlegel, som 1803–04 studerte under Alexander Hamilton i Paris. I 1808 utga han Über die Sprache und Weisheit der Inder («Om indernes språk og visdom»). Samtidig var broren August Wilhelm Schlegel den første som foresto tekstutgaver og oversettelser av verk på sanskrit i Tyskland. I 1818 ble han Tysklands første professor i sanskrit ved universitetet i Bonn. Studiet av sanskrit ble tatt opp av Franz Bopp, som grunnla den sammenlignende språkforskningen og utforsket indisk litteratur.


== Berømte indologer ==
Eugène Burnouf
Robert Caldwell
William Jones
Monier Monier-Williams
Max Müller
Fjodor Sjtsjerbatskoj
Heinrich Zimmer


=== Norske indologer ===
Christian Lassen
Sten Konow
Georg Morgenstierne


== Kilder ==
Moriz Winternitz: Geschichte der indischen Litteratur, Erster Band, Zweite Ausgabe. Leipzig: C. F. Amelangs Verlag, 1909.