jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Robert Aske

Robert Aske (født 1500 i Yorkshire, død 12. juli 1537 i York) var en engelsk advokat som ledet opprøret Nådens pilegrimsferd i York i 1536. Han ble henrettet for høyforræderi av Henrik VIII av England i 1537. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Robert Aske var en yngre sønn av sir Robert Aske fra Augthon ved Selby. Han vokste opp i York og flyttet senere til London. Han tilhørte en gammel Yorkshirefamilie, med gode forbindelser. En av Askes fettere var Henry Clifford, 2. jarl av Cumberland.


=== Karriere ===
Han ble advokat, og var fellow var Gray's Inn. Aske var en gudfryktig mann, og reagerte sterkt på Henrik VIIIs endringer i kirkeordningen. Spesielt reagerte han på oppløsningen av klostrene. Da det brøt ut et opprør i York i oktober 1536 var han på vei hjem fra London. Han var ikke involvert fra starten av, men tok raskt over ledelsen, og innen 10. oktober ble han regnet som bevegelsens leder. Den dagen brøt et opprør i Lincolnshire sammen, og kort tid etter tok Aske og omkring 9000 opprørere kontroll over York. 

Han forhandlet med kongens menn i nord, Thomas Howard, 3. hertug av Norfolk og George Talbot, 4. jarl av Shrewsbury, og ble lovet fritt leide til kongens palass hvor han skulle få en audiens. I samtalen med Henrik VIII fikk han løfter om at alle opprørere ville bli benådet og at spørsmålene de tok opp ville bli tatt opp når et parlament skulle innkalles i York innen et år. Aske stolte på dette, og oppfordret opprørerne til å spre seg.
Kort tid etter ledet Francis Bigod et nytt opprør i Cumberland og Westmorland, som Aske forsøkte å stoppe. Dette gav Henrik VIII mer enn nok anledning til å gå tilbake på sine løfter, og flere ledere ble arrestert. Aske ble ført til Westminster og dømt for høyforræderi. Han ble så ført tilbake til York, hvor han ble hengt. Noen versjoner av historien forteller at han ble hengt, trukket og kvartert, hvilket var den vanlige straffen for forrædere, men det er også mulig at han ble benådet til vanlig hengning, en langt mindre smertefull måte å dø på, ettersom de fleste kilder kun nevner dette. Hans legeme ble hengt i lenker på muren på Norfolk Castle.


== Navnebror ==
Robert Aske deler navn med en annen ved samme navn, som trolig kom fra samme familie. Denne andre Aske var en formuende sytilbehørshandler i det sentrale London. Denne Robert Aske er mest kjent for at han etterlot en stor del av sin formue til velgjørenhet som grunnla et antall skoler.


== Litteratur ==
Richard W. Hoyle: The Pilgrimage of Grace and the Politics of the 1530s. Oxford University Press, Oxford 2007, ISBN 978-0-19-925906-9.
Geoffrey Moorhouse: Pilgrimage of Grace. The rebellion that shook Henry VIII's throne. Phoenix Press, London 2003, ISBN 1-84212-666-0.
Combat Records

Combat Records er et amerikansk plateselskap fra New York City med utgivelser innen punk rock og heavy metal, særlig thrash og crossover. Plateselskapet var til å begynne med uavhengig, men ble kjøpt av Relativity Records, et datterselskap til Sony Music Entertainment. De hadde som uavhengig og som et imprint til Relativity Records utgivelser av Megadeth, Nuclear Assault, Agnostic Front, Death, Possessed, Agent Steel, Dark Angel, Heathen, Corrosion of Conformity, Circle Jerks og Exodus. Combat Records ble nedlagt, men gjenoppsto kortvarig i 2005 og så på nytt i 2017, da David Ellefson, bassisten i Megadeth som platedebuterte på selskapet, anskaffet varemerket via sitt firma EMP Label Group.


== Referanser ==
Peter Madsen (fotballspiller)

Peter Planch Madsen (født 26. april 1978) er en dansk fotballspiller, som spiller for den danske klubben Brøndby IF i dansk superliga. Han har 13 kamper og 3 mål på det danske landslaget.  
I mars 2020 ble Madsen testet positiv for SARS-CoV-2. Han hadde vært med på et fødselsdagsselskap i Amsterdam, der også tidligere lagkamerater Christian Poulsen og Thomas Kahlenberg var til stede. Han ble testet etter at Kahlenberg var blitt testet positiv. Madsens eneste symptom var en lett hodepine og han ble ilagt hjemmekarantene.


== Meritter ==
Dansk superliga: 1996-97, 1997-98, 2001-02
Dansk Cup: 1997-98


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Madsen – FIFA 
(en) Peter Madsen – Transfermarkt 
(en) Peter Madsen – national-football-teams.com 
(en) Peter Madsen – WorldFootball.net 
(en) Peter Madsen – Soccerbase.com 
(en) Peter Madsen – FootballDatabase.eu 
(de) Peter Madsen – fussballdaten.de 
(en) Peter Madsen – PlaymakerStats.com 
(da) Peter Madsen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Peter Madsen – FBref 
(da) Brøndby IF profile
Peter Madsen (tegner)

Peter Madsen (født 12. mai 1958) er en dansk tegneserieskaper og forfatter. Han arbeider også som illustratør, maler, designer og foredragsholder.


== Bakgrunn og arbeid ==
Peter Madsen ble født i Århus i Danmark, men rakk i løpet av barndommen å bo på tolv forskjellige steder rundt om i Danmark. Han debuterte i 1973 med flere korte serier i Seriemagasinet. I de følgende år bidro han til flere amatørfanziner, blant annet Sejd og Blomstrende Spaghetti.
På initiativ fra det danske tegneserieforlaget Interpress gikk i 1977 Peter Madsen sammen med Henning Kure og Hans Rancke i gang med å skape den humoristiske vikingserien Valhall. Det første albumet kom i 1979. Valhall har i dag kommet ut med fjorten album og det femtende er ventet i 2009.
Egentlig studerte Peter Madsen medisin, men foretrakk heller å bli tegner og forteller. I 1990 ble det utgitt et samlealbum med opplevelsene hans som ung medisinstudent. Samme året ble albumet kåret til Årets beste album av Danske Tegneserieskaperes konferanse.
I 1990 startet han arbeidet med å gjenfortelle evangelienes i historie i tegneserieformat på oppdrag fra Det Danske bibelselskap. I Menneskesønnen hadde Peter Madsen tolket Jesus på en ny måte, noe som ble godt mottatt. Han ble tildelt både Den Kristne Tegneseriepris på Tegneseriefestivalen i Angoulême (Frankrike) og Den norske Sproingprisen for Menneskesønnen.
På 2010-tallet har han illustrert barnebokserien Trolleliv som handler om en trollbarna i en trollfamilie i et folkeeventyr- og Kittelsen-inspirert univers.  


== Priser ==
1981 Danmarks Skolebibliotekarforenings Barnebokpris for Valhall – Ulven er løs
1987 Publikumsprisen for Beste Barne- og Ungdomsfilm i Cannes Tegnefilmen basert på Valhall
1989 Den danske tegneseriepris, Ping Prisen
1990 Årets beste tegneserie på Danske Tegneserieskaperes Konferanse
1992 Årets beste album, Ormen i dypet på Tegneseriemekka i Ballerup
1992 Sproingprisen, for beste utenlandske album : Frejas smykke
1995 Danske Tegneserieskaperes Konferanses pris for beste fargelagte tegneserie: Menneskesønnen
1996 Den Kristne Tegneseriepris i Angoulême, Frankrike for Menneskesønnen
1999 SAS prisen for Beste Nordiske Tegneserie : Mysteriet om digtermjøden på Raptus-festivalen i Bergen
2004 Sproingprisen, for beste utenlandske album : Mennskesønnen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Madsen (comics creator) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Peter Madsen på Internet Movie Database 
(sv) Peter Madsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Peter Madsen på Filmdatabasen 
(da) Peter Madsen på danskfilmogtv.dk 
(da) Peter Madsen på Scope 
(en) Peter Madsen på AllMovie 
(en) Peter Madsen hos The Movie Database 
(da) Biografi på Peter madsens nettsider
Sanctuary Records

Sanctuary Records Group Ltd. var et uavhengig britisk plateselskap fra 1976 til 2007.
Selskapet ble stiftet av Rod Smallwood og Andy Taylor i 1979. Samme år oppdaget de heavy metal-bandet Iron Maiden på en pub, og skrev deretter kontrakt med bandet. Plateselskapet fikk navnet Sanctuary Records etter å ha hørt Iron Maidens sang «Sanctuary». Sanctuary Records var Storbritannias største uavhengige plateselskap helt fram til juni 2007, da de ble kjøpt opp av Universal Music Group for 44,5 millioner britiske pund.
Sanctuary Records har gitt ut album av musikere fra forskjellige sjangere, men stort sett tradisjonelle rockesjangere. Noen av de mest kjente bandene og artistene som har gitt ut på selskapet er Black Sabbath, Billy Idol, Thin Lizzy, Accept, 10cc, Anthrax, Elton John, Motörhead, Iron Maiden, Kiss, Dio og Guns N' Roses.


== Artister ==
Jarl av Kildare

Jarl av Kildare er en irsk adelstittel. 
Tittelen ble opprettet for John FitzThomas FitzGerald, 1. jarl av Kildare i 1316. Den første opprettelsen endte med at tittelen ble inndratt fra Thomas FitzGerald, 10. jarl av Kildare i 1537. Da Henrik VIII av England begynte gjenerobringen av Irland i 1536 var jarlen av Kildare de facto hersker på øya.
I 1554 ble hans halvbror og arving Gerald FitzGerald tildelt tittelen jarl av Kildare, men da som første jarl i en ny opprettelse. I 1569 ble dette omgjort, slik at han ble 11. jarl. I 1599 døde den andre opprettelsen ut, men den første levde videre da arvereglene tillot dette. Den 20. jarlen ble i 1761 marki av Kildare, og i 1766 hertug av Leinster. 


== Første opprettelse, 1316 ==
John FitzThomas FitzGerald, 1. jarl av Kildare (1250–1316)
Thomas FitzJohn FitzGerald, 2. jarl av Kildare (d. 1328)
Richard FitzThomas FitzGerald, 3. jarl av Kildare (1317–1329)
Maurice FitzThomas FitzGerald, 4. jarl av Kildare (1318–1390)
Gerald FitzMaurice FitzGerald, 5. jarl av Kildare (d. 1410)
John FitzGerald, 6. jarl av Kildare (d. 1427)
Thomas FitzGerald, 7. jarl av Kildare (d. 1477)
Gerald FitzGerald, 8. jarl av Kildare (c. 1456–1513)
Gerald FitzGerald, 9. jarl av Kildare (1487–1534)
Thomas FitzGerald, 10. jarl av Kildare (d. 1537) (forfeit 1537)
Gerald FitzGerald, 11. jarl av Kildare (1525–1585) (restored 1569)
Henry FitzGerald, 12. jarl av Kildare (1562–1597)
William FitzGerald, 13. jarl av Kildare (d. 1599)
Gerald FitzGerald, 14. jarl av Kildare (d. 1612)
Gerald FitzGerald, 15. jarl av Kildare (1611–1620)
George FitzGerald, 16. jarl av Kildare (1612–1660)
Wentworth FitzGerald, 17. jarl av Kildare (1634–1664)
John FitzGerald, 18. jarl av Kildare (1661–1707)
Robert FitzGerald, 19. jarl av Kildare (1675–1744)
James FitzGerald, 20. jarl av Kildare (1722–1773)For den videre rekken, se hertug av Leinster.


== Andre opprettelse, 1554 ==
Gerald FitzGerald, 11. jarl av Kildare (1525–1585)
Henry FitzGerald, 12. jarl av Kildare (1562–1597)
William FitzGerald, 13. jarl av Kildare (d. 1599)
Gjenboer

Gjenboer er en eier, fester eller bruker av en eiendom som ligger på andre siden av veg eller andre smale arealstriper og således ikke har felles grense med angjeldende eiendom.
Begrepet gjenboer brukes også om bygning eller bolig med innsyn til en annen bolig, for eksempel over gårdsrommet i bygårder. Begrepet kan være uavhengig om det er eiendomsgrense i mellom.


== Plan- og bygningslovgivningen ==
Plan- og bygningsloven (PBL) likestiller gjenboere med naboer når det gjelder nabovarsling.
Som hovedregel skal den som søker om tillatelse etter PBL varsle naboer og gjenboere.  Kommunen kan gi helt eller delvis fritak for nabovarsling eller kreve at andre enn naboer og gjenboere også varsles.
De som får slikt «nabovarsel» har 2 ukers frist for å inngi merknad til saken.
Gjenboere er å anse som parter i saken på linje med naboer og eventuelt andre, og har således rett til innsyn i sakens dokumenter i henhold til forvaltningsloven.


== Boligannonser ==
I boligannonser brukes ofte begrepet «ingen gjenboere» dersom det ikke er direkte innsyn i boligen, f.eks. for en toppleilighet med en lavere blokk ved siden av.


== Se også ==
Nabo
Leopold von Buch

Christian Leopold von Buch (født 26. april 1774 i Angermünde i Brandenburg, Tyskland, død 4. mars 1853) var en tysk geolog, og regnet som en av de største geologene i sin samtid. Han interesserte seg for brede felt av faget – stratigrafi, vulkaner, og ikke minst epoken jura som han delte inn i tre seksjoner. I likhet med studiekameratene Alexander von Humboldt og  Abraham Gottlob Werner gikk også von Buch ved Bergakademiet i Freiberg i Sachsen. Han studerte også ved universitetene i Halle og Göttingen.
Sent i 1790-årene begynte han å studere geologien i Tyskland, Østerrike og Italia, og besøkte bl.a Vesuv i 1799. To år tidligere hadde han studert Alpene i regionen Steiermark sammen med Humboldt. Etter studier av det kjente, vulkanske fjellet Puy de Dôme i sørlige Frankrike, gikk han i disputt med Werner om dets opprinnelse. Reisene førte til en rekke publikasjoner på flere språk.
Buch reiste 1806–1807 gjennom hele Norge og Lappland, samt deler av Sverige. Beskrevet i beretningen Reise durch Norwegen und Lappland (utgitt i Berlin, 1810). Han formulerte blant annet at hele Sverige fra Frederikshald til Åbo steg langsomt opp av havet, en landheving vi i ettertid kjenner som resultat av innlandsisens avsmelting etter siste istid. I 1815 besøkte han sammen med geologen og botanikeren Christen Smith Kanariøyene, en reise som ga ytterligere motivasjon til vulkanologisk arbeid. Von Buch foreslo begrepet caldera for vulkansk restkrater, og studerte calderaer på Tenerife og La Palma, og ble overbevist om at øygruppen var resultat av intens vulkansk aktivitet. Hans forslag om at Kanariøyene var de siste rester av et større, fortidig kontinent, var derimot et vitenskapelig blindspor. Etter reisen besøkte von Buch også Hebridene.
I Norge besøkte han blant andre presten Abraham Pihl i Vang og handelsmann Hans Christoffer Klæboe i Lyngseidet.


== Bibliografi ==
Versuch einer mineralogischen Beschreibung von Landeck, 1797
Entwurf einer geognostischen Beschreibung von Schlesien, 1802
Geognostische Beobachtungen auf Reisen durch Deutschland und Italien, 1802-09
Reise durch Norwegen und Lappland. 2 bind. 1810
Physical Description of the Canary Isles, 1825
On the Ammonites, 1832
Geological Map of Germany (42 sheets), Berlin, 1832
On the Terebratulae, 1834
Über den Jur in Deutschland, 1839
On the Ceratites, 1841
On the Cystidae, 1845


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
M. Flourens (1862). «Memoir of Leopold von Buch». Report of the Board of Regents. Smithsonian Institution: 358-372.
Carl Fredrik Kolderup

Carl Fredrik Kolderup (født 6. desember 1868 i Bergen, død 1. november 1942 samme sted) var en norsk professor i geologi.Etter examen artium ved Tanks skole 1882 var han ett år på Krigsskolen, før han under W. C. Brøgger ved Det Kongelige Frederiks Universitet studerte til cand.real. i geologi 1892.  Fra 1898 var han stipendiat ved Bergens Museum der han også ledet den mineralisk-geologiske samling og i 1899 fikk etablert
faste seismiske undersøkelser med første norske stasjon for jordskjelv etablert 1904. 
Forskningen ledet til en dr.philos. i 1908 med avhandlingen Bergensfeltet og tilstøtende trakter i senglacial og postglacial tid.  Han ble dosent 1904 og
fra 1914 professor, da institusjonen fikk sine fem første professorer.  Museumsdirektør var han også 1914–38.
Kolderup var kjent for å skrive om Vestlandets geologi og utga Geology of the Bergen Arc System sammen med sin sønn Niels-Henrik Kolderup (1898–1971) som også var professor i geologi samme sted fra 1939 til 1968.
Han var i bystyret for Høyre og byens varaordfører, samt hadde en rekke verv i byen ellers. Han var innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi og mottaker av Oranje-Nassau-ordenen.


== Referanser ==
Olaf Holtedahl

Olaf Holtedahl (født 24. juni 1885 i Christiania, død 26. august 1975) var professor i geologi ved Universitetet i Oslo fra 1920 til 1955. Han ledet institutt for historisk geologi og var en pioner under oppbygningen av geologifaget i Norge.
I 1927–28 deltok han på den første av Norvegia-ekspedisjonene og gjennomførte han undersøkelser på Sør-Shetlandsøyene og Det antarktiske arkipel i Antarktis, og Holtedahlfjella i Dronning Maud Land er oppkalt etter ham. Holtedal var inspirator for en rekke etterfølgende geologer i Norge, bl.a. som veileder for Bjørn G. Andersen. Andersen tok opp arven etter Holtedal. Professor Hans Holtedahl sønn av Olaf Holtedal var den første maringeologen i Norge.


== Bibliografi ==
On the geology and physiography of some Antarctic and sub-Antarctic islands: with notes on the character and origin of fjords and strandflats of some northern lands.. Sci. Res. Norwegian Antarctic Exped. 1927-1928 and 1928-1929. 3. Norske Videnskaps-Akademi i Oslo, 172 s. 1929.
Hvordan landet vårt ble til; en oversikt over Norges geologi. Ny omarbeidet utg. Oslo. Cappelen. 199 s. 1951.
Norges geologi. To bind. 1953.
Geology of Norway (red.) 1960.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1951 – Wollastonmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olaf Holtedahl i Norsk biografisk leksikon
Norsk Polarhistorie biografiside om Olaf Holtedahl
Andreas Lunnan

Andreas Lunnan  (født 16. april 1940 i Åsen, død 21. februar 2012 på Skogn) var en norsk journalist og musiker (trompet, piano, neverlur), kjent som programleder i flere NRK-sendinger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Andreas Lunnan var sønn av lensmann Jens Lunnan og hustru Magnhild Sofie Nordberg.


=== Journalistkarriere ===
Han ble utdannet lærer, og arbeidet som journalist i Trønder-Avisa fra 1960 til 1975. 
Andreas Lunnan etablerte NRKs kontor på Steinkjer i 1976, og i 1983 ble NRK Nord-Trøndelag et eget distriktskontor med Lunnan som distrikssjef/distriktsredaktør. Han fratrådte stillingen i 1989 og ble programsekretær i riksradio og fjernsyn i NRK. Gjennom sine mange TV-serier fra distriktene ble han ikke minst assosiert med uttrykket «Itj fårrå nålles», som uttrykker ønske om at den man tar avskjed med må ha det bra. Han skrev også og formidlet selvopplevelser om hjerteinfarkt og andre hjertesykdommer.


=== Musikerkarriere ===
Som musiker var Lunnan i Melodi Grand Prix-juryen i 1971. Lunnan spilte i Gardemusikken, Inntrøndelag symfoniorkester, diverse jazzsammenhenger og som pianist i mange sjangre innenfor underholdningsmusikken. Som pianist turnerte han gjennom mange år med sangeren Kåre Jessen etter oppdrag fra folkeakademiet og Den kulturelle spaserstokken, blant annet med oppsetningen Hainnhoinn i bainn. Han utgav også to CD-er sammen med Jessen med viser av Birger Jørstad (Det vart poesi tå slekt) og Alv Schiefloe (Ane neri senga). Han medvirket også på utgivelsen In the wee hours med Frøydis Walstad og Møre Jassforsyning i 2005.


=== Ekteskap ===
Andreas Lunnan giftet seg i 1963 med Eli Okkenhaug, datter av komponist og organist Paul Okkenhaug og hustru Magnhild Buran. Deres datter Mari Lunnan har vært sanger og musikkjournalist.


== Utgivelser ==
5 over – spørrebok for hele familien med Yngvil Kiran (Universitetsforlaget, 1991).  Illustrert av Egil Nyhus. Basert på program for landets 5.-klassinger. «Nært & Lurt» (Aschehoug) 1993
Med hjertet i fatle (Cappelen (1995) og Lydbokforlaget, 1995)
Hjertebanken (Communicatio) 2005. Redaktør for «En dag i april» (Kagge) 2009.


== Programleder ==
5PÅ! (1989–1992) – kåret til årets program av VG 1990
Nær-TV
Da Capo
Sommeråpent
Langs Glomma (1982)
Kompet går
Har det på tunga (1984, 1986 og 1988) – spørreprogram om dialekter
Ettermiddags-TV (1999–2000)
Rundt neste sving (2001–2003)
Billetten (1996) Reisemagasin for TV
Med sjel og særpreg (2004–2007)
Gjensynet (2006–2007)
Sangsøndag (NRK)
fem hundre Nitimen-episoder
programvert i P2s morgenradio (1989–1993)
intervjuer i Sølvsuper (2004–2007)
Kappspell (NRK) 1996, 1999, 2003


== Utmerkelser ==
Kringkastingsprisen 1983, delt med Gustav Moberg for «ei røyst i eteren som utmerkar seg med godt språk i radio eller fjernsyn og som på ein framifrå måte bruker nynorsk eller dialekt i det daglege arbeidet.»
NRK P1s hederspris 1995
Paul Harris Fellow 1997
Levanger kommunes kulturpris 2008


== Referanser ==
Francisco Pacheco

Francisco Pacheco (født 1568 i Ponte de Lima nær Braga i Portugal, drept ved brenning 20. juni 1626 i Nagasaki i Japan) var en misjonær i Det fjerne østen tilhørende jesuittordenen. Han ble sendt til Det fjerne østen, og ankom Japan i 1604. Etter fire år der var han en stund kinamisjonær, som rektor for jesuittkommuniteten i Macao 1608 til 1611. I 1612 virket han igjen i Japan men måtte tilbake i landflyktighet til Macao i 1614. Han kom tilbake til Japan i 1615 og var jesuittenes provinsial der fra 2. oktober 1625 til 2. desember 1626. Natt til 18. desember 1625 ble han arrestert, fengslet og torturert for troens skyld i Arima. Han ble henrettet ved å bli brent levende 29. juni 1626 i Nagasaki. 


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Simão da Cunha

Simão da Cunha eller Qu Ximan 瞿西滿 (født 1589 i Coimbra i Portugal, død 4. september 1660 i Macao i Kina) var en kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han ble sendt til Det fjerne østen (først India i 1618. I 1624 kim han til Hangzhou i Kina, og virket senere i Fujian. Han var superior for en rekke misjoner og ble viseprovinsial for Kina. misjonene i Ostindia og Japan.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Skafthulløks

Skafthulløksa er en arkeologisk artefakt som regnes til yngre steinalder. Øksene er slipte og har rett egg. Skafthull er boret ved å dreie en rørknokkel fram og tilbake med sand som slipemiddel.  Øksene ble brukt til å bearbeide jord, som stridsøkser og til kultformål.


== Referanser ==
Fylkesvei 427 (Akershus)

Fylkesvei 427 i Akershus gikk mellom Kankedal og Smedstuen i Gjerdrum. Veiens lengde var tilsammen 11,1 km. Veien best0 av en vestre og en østre trasé.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1540 og fylkesvei 1549.


== Kommuner og knutepunkter ==

 GjerdrumKokstad 

Vestbyveien 
Myragutua 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Manuel de Morais

Manuel de Morais (født 11. november 1711 i Macao i Kina, død 20. september 1746 i Macao) var katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han var fra Macao, og trådte inn som jesuitt i 1731. Man misjonerte blant annet i Huguang (fra 1735) og Jiangnan (fra 1745). 


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Fylkesvei 430 (Akershus)

Fylkesvei 430 i Akershus gikk mellom Kankedal og Kjærstad i Gjerdrum. Veiens lengde var 1,8 km.
2013 ble veien del av fylkesvei 1546.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gjerdrum
120Fylkesvei 120 Kankedal
Fv429Fylkesvei 429 fra Korsmo til Fv428Fylkesvei 428 Meieriet (5,0 km)
Kjærstad → Fv527Fylkesvei 527 til 178Fylkesvei 178 Løken i Nannestad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 428 (Akershus)

Fylkesvei 428 i Akershus gikk mellom Ask og Leira i Gjerdrum. Veiens lengde var 4,6 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 1542.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gjerdrum
Kløftavegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Råbjerg Mile

Råbjerg Mile er Danmarks største vandreklitt. Den ligger ved Bunken Klitplantage mellom Skagen og Frederikshavn.
Milen dekker et areal på ca. 1 km² og er 40 meter høy på det høyeste. Vinden beveger sanddynene i nordøstlig retning, og den beveger seg opp til 18 meter i året. Siden 1900 har den beveget seg 1 500 m, noe som innebærer at den om 100–200 år vil kunne ha dekket hovedveien til Skagen. Sanddynen etterlater seg et lavt, fuktig lag med sand når den flytter seg mot Kattegat. 
Mer enn 250 000 mennesker besøker den 300 år gamle klitten hvert år. 


== Eksterne lenker ==
Skagenguide om Råbjerg Mile