jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gustav Heinemann

Gustav Walter Heinemann (født 23. juli 1899 i Schwelm, død 7. juli 1976 i Essen) var en tysk politiker (Christlich Demokratische Union). Han var innenriksminister fra 1949 til 1950, justisminister fra 1966 til 1969 og Tysklands tredje president, fra 1969 til 1974.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Gustev Heinemann ble født som det eldste av tre barn av Otto Heinemann som arbeidet ved Kruppverkene i Essen. Han ble døpt etter sin morfar. Både morfaren og faren var venstreliberale. Han tok nødeksamen (Notabitur) 1917 og deltok så i første verdenskrig, men var ikke ved fronten. Frem til krigsslutt kom han etter et hjerteproblem å tilbringe ved Kruppverkene. 
Han studerte fra 1918 jus og historie i Münster, Marburg, München, Göttingen og Berlin, hvor han tok den første juridiske statseksamen i 1921 og den andre i 1926. I 1921 ble han dr. rer. pol. 


=== Karriere ===
Fra 1926 til 1928 var han virksom som advokat i Essen. Han var deretter frem til 1936 ansatt ved de rhinske stålverkene i Essen. I 1929 ble han også dr. jur. Fra 1933 underviste han i berg- og næringsrett ved universitetet i Köln. Han var bergverksdirektør ved de rhinske stålverker fra 1936 til 1949, og arbeidet fra 1950 igjen som advokat.
Fra 1930 til 1933 var han medlem av Christlich-Sozialer Volksdienst. 


=== Politiker ===
Heinemann arbeidet gjennom Bekjennelseskirken mot nazistene.I 1945 var han med på å grunnlegge CDU, men forlot partiet i 1952. Han ble valgt til overborgermester i Essen i 1946 og var medlem av landdagen i Nordrhein-Westfalen 1947-1950 og justisminister i delstaten frem til 1948. Han grunnla sammen med Helene Wessel Gesamtdeutsche Partei (GVP), men partiet fikk bare rundt 1,2 % ved det føderale valget i 1957. Partiet ble oppløst det året, og Heinemann ble medlem av SPD. Samtidig ble han innvalgt i Forbundsdagen, hvor han satt til 1969. Fra 1958 til 1969 tilhørte han sentralstyret i SPD.


=== President ===
I 1969 ble han valgt til Tysklands president, med seks stemmer mer enn sin konservative motkandidat Gerhard Schröder. Han var da den første tyske sosialdemokratiske president siden Friedrich Ebert.
Heinemann var gift med Hilda Ordemann, og hadde fire barn. Den katolske teologen Uta Ranke-Heinemann var hans datter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Heinemann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gustav Heinemann – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gustav Heinemann på Internet Movie Database 
(en) Gustav Heinemann på Discogs 
(en) Gustav Heinemann – Olympedia 
(de) Deutsches Historisches Museum: Kurzbiografie
Péter Pázmány

Péter Pázmány de Panasz (født 4. oktober 1570 i Nagyvárad i Ungarn, i dag Oradea i Romania, død 19. mars 1637 i Bratislava i Ungarn, nå i Slovakia) var en av den katolske kirkes kardinaler og filosof. Han var erkebiskop av Esztergom 1616–1637. Pázmány tilhørte Jesuittordenen.
Hans foreldre var kalvinister, men hans stemor var katolikk, og bidro til hans konversjon til katolisismen i 1583.
Han ble kreert til kardinal i 1778, med San Girolamo degli Schiavoni som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Placido della Marra (1560-1620) *1595
Kardinal Melchior Klesl  (1552-1630) *1614
Kardinal Péter Pázmány (1570-1637) *1617


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Péter Pázmány hos Catholic Encyclopedia (1913)
Lajos Haynald

Lajos Haynald  (født 3. oktober 1816 i Szécsény i Ungarn, død 4. juli 1891 i Kalocsa) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Kalocsa-Bács 1867–1891.
Han ble kreert til kardinal i 1879 av pave Leo XIII, med Santa Maria degli Angeli som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jakob Missia

Jakob Missia , egentlig Misel eller Mislej (slovener, født 30. juni 1838 i Mota ved Ljutomer i Kärnten, i dag i Slovenia, død 23. mars 1902 i Gorizia i Østerrike, i dag i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Laibach (Ljubljana) 1884–1898, og erkebiskop av Gorizia 1898–1902.
Han ble kreert til kardinal i 1899 av pave Leo XIII, med Santo Stefano Rotondo som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1943
Kardinal Giovanni Battista Caprara Montecuccoli (1733-1810) *1766
Biskop Dionys von Rost (1716-1793) *1777
Biskop Karl Franz von Lodron (1878-1828) *1792
Biskop Bernhard Galura (1764-1856) *1820
Biskop Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim (1777-1860) *1832
Kardinal Friedrich Johann Joseph Cölestin von Schwarzenberg (1809-1885) *1836
Erkebiskop Maximilian Joseph von Tarnóczy (1806-1876) *1851
Biskop Johann Baptist Zwerger (1824-1893) *1867
Kardinal Jakob Missia (1838-1902) *1884


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Andon Bedros IX Hassunian

Andon Bedros IX Hassunian (fornavnet tilsvarer norsk Antonius Peter, ofte gjengitt med fransk Antoine-Pierre, etternavnet skrives også Hasoun, Hassun eller Hasounean; armener, født 15. juni 1809 i Konstantinopel i Det ottomanske rike, død 28. februar 1884 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble armensk-katolsk erkebiskop av Konstantinopel (og dermed primas for armenerne) 1846, og da den armensk-katolske kirkes hierarki ble nyordnet, patriark av Kilikia (med residens i Konstantinopel) 1866–1881.
Han ble kreert til kardinal i 1880 av pave Leo XIII, med Santi Vitale, Valeria, Gervasio e Protasio som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Patriark Andon Bedros Hassoun (1809-1884) *1842


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Dan (kampsport)

Dan (japansk: 段) innen kampsport, eller kampkunst, er mestergrader som angir en utøvers dyktighet basert på et japansk system, vanligvis gradert på en skala fra 1. dan til 10. dan. Tradisjonelt bæres dan grader sammen med et svart belte. Lavere grader blir ofte betegnet som kyu. 
Det japanske ordet har betydningen trinn eller nivå. Graderingssystemet ble introdusert til kampkunst av Jigorō Kanō, grunnleggeren av judo.


== Kilder ==
kampsport.no Gradering
Walter Scheel

Walter Scheel (født 8. juli 1919 i Solingen, død 24. august 2016 i Bad Krozingen) var en tysk liberal politiker (FDP). Han var føderal minister for økonomisk samarbeid fra 1961 til 1966, utenriksminister og visekansler fra 1969 til 1974 og tysk president fra 1974 til 1979. Han fungerte også som kansler fra 7. til 16. mai 1974.
I perioden 1949 til 1990 var Forbundsrepublikken Tysklands territorium begrenset til Vest-Tyskland.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Etter å ha tatt abitur (artium) i 1938 begynte han som banklærling, og tjenestegjorde fra 1939 til 1945 i Luftwaffe, tilslutt som premierløytnant. Han meldte seg inn i NSDAP i dette tidsrommet.


=== Karriere ===
I 1946 ble han medlem av FDP. Etter krigen var han virksom som industrileder, både som direktør i industribedrifter og i industriforbundet. Deretter arbeidet han som selvstendig næringslivsrådgiver i Düsseldorf. I 1958 ble han direktør for markedsforskningsinstituttet Intermarket og finansselskapet Interfinanz.
Mellom 1950 og 1953 var han medlem av landdagen i Nordrhein-Westfalen. Deretter ble han innvalgt i det tyske parlamentet. Mellom 1958 og 1961 var han i tillegg medlem av Europaparlamentet, hvor han ledet komitéen for samarbeid med utviklingsland.
Han var føderal bistandsminister fra 1961 til 1966. Han var visepresident i det tyske parlamentet fra 1967 til 1969, og ble valgt til partiformann for FDP i 1968.
Han var utenriksminister og visekansler fra 1969 til 1974 og Tysklands president fra 1974 til 1979. Han fungerte også som kansler fra 7. til 16. mai 1974. Scheel er sammen med Willy Brandt blitt kalt «avspenningspolitikkens far». Deres nye Tysklandspolitikk møtte så stor motstand, både i opposisjonen og i egne partier, at regjeringen tapte sin flertallsstilling i Forbundsdagen som følge av de mange utmeldelsene fra SPDs og FDPs parlamentsgrupper. Senere fikk en lignende politikk likevel vind i seilene.
Walter Scheel fikk Karlsprisen i 1977, er æresborger av Solingen, Berlin, Bonn og Düsseldorf og æresdoktor ved universitetene Georgetown, Maryland (begge USA), Auckland (New Zealand), Bristol (Storbritannia) og Heidelberg (Tyskland).
I perioden 1980-1985 var han formann for Netzwerk Europäische Bewegung Deutschland.


=== Annet ===
Scheel ble også kjent som sanger. Han sang folkesangen Hoch auf dem gelben Wagen sammen med Männergesangsverein Düsseldorf, som i 1974 ble meget fremgangsrik i den tyske hitparaden.
Han var gift tre ganger. Med sin andre kone Mildred hadde han tre barn, i tillegg til en sønn adoptert fra Bolivia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Scheel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Scheel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Scheel på Internet Movie Database 
(sv) Walter Scheel i Svensk Filmdatabas 
(en) Walter Scheel på Discogs 
(en) Walter Scheel på MusicBrainz 
(de) Deutsches Historisches Museum
(de) Internettsiden til Tysklands forbundspresident
Roman Herzog

Roman Herzog (født 5. april 1934 i Landshut i Tyskland, død 10. januar 2017 i Bad Mergentheim) var en tysk jurist og konservativ politiker (CDU). Han var president for den tyske forfatningsdomstolen fra 1987 til 1994 og Tysklands president fra 1994 til 1999.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Etter abitur studerte han fra 1953 jus i München, hvor han i 1957 tok den første og i 1961 den andre juridiske statseksamen. I 1958 ble han dr.juris. Frem til 1964 var han vitenskapelig assistent i München, og gjorde ferdig sitt habilisasjonsskrift.


=== Karriere ===
Deretter underviste han ved universitetet i München som privatdosent, før han fikk en lærestol i statsrett og politikk ved Freie Universität Berlin. Her var han fra 1967 til 1968 dekanus og deretter frem til 1969 prodekanus ved det juridiske fakultet. Det året fikk han en lærestol ved høyskolen for forvaltningsvitenskap i Speyer, hvor han var rektor mellom 1971 og 1972.


==== Politiker ====

Han ble medlem av CDU i 1970. I 1973 ble han statssekretær i delstatsregjeringen (ledet av Helmut Kohl) i Rheinland-Pfalz, og var mellom 1978 og 1980 kulturminister i delstaten Baden-Württemberg. Deretter ble han innenriksminister i delstaten, hvor han også var innvalgt i landdagen, mellom 1980 og 1983.


==== Kirkelig arbeid ====
Roman Herzog var alltid aktiv i den lutherske kirke, i Evangelische Kirche in Deutschland. Frem til 1980 var han leder av dens avdeling for offentlig ansvar, og fra 1982 var han medlem av dens synode. Fra 1981 til 1994 var han medutgiver av ukeavisen Christ und Welt – Rheinischer Merkur.
I 1983 ble Herzog utnevnt til dommer ved Bundesverfassungsgericht, Tysklands forfatningsdomstol.
23. mai 1994 ble han valgt til Tysklands president. Han var forbundspresident til 1999.
Han ledet det første europeiske konventet mellom desember 1999 og oktober 2000.


=== Familie ===
Han var i sitt første ekteskap siden 1958 gift med Christiane Krauss, og fikk to sønner. Hans første kone døde i 2000. I sitt annet ekteskap var han gift med baronesse Alexandra von Berlichingen, født von Vultejus.


== Æresbevisninger ==
Herzog ble i 1996 æresdoktor ved universitetet i Oxford og mottok i 1997 Karlsprisen. Han var æresborger av Berlin og ble i 1998 tildelt storkors av St. Olavs orden.


== Skrifter ==
Grundrechtsbeschränkung nach dem Grundgesetz und Europäische Menschenrechtskonvention, diss., 1958
Die Wesensmerkmale der Staatsorganisation in rechtlicher und entwicklungsgeschichtlicher Sicht, habil., 1964
Kommentar zum Grundgesetz "Maunz-Dürig-Herzog" (Mitherausgeber), 1964
Evangelisches Staatslexikon (medutgiver), 1966
Allgemeine Staatslehre, 1971
Staaten der Frühzeit. Ursprünge und Herrschaftsformen, 1988
Staat und Recht im Wandel, 1994


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roman Herzog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roman Herzog – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roman Herzog på Internet Movie Database 
(en) Roman Herzog hos The Peerage 
(de) Biografie von Roman Herzog beim Deutschen Historischen Museum
(de) Biografie von Roman Herzog auf bundespraesident.de
Jörg van Essen

Jörg van Essen (født 29. september 1947 i Burscheid) er en tysk liberal politiker (FDP). Etter militærtjenesten studerte han jus og økonomi i Köln. Fra 1976 til 1985 var han statsadvokat i Münster, Hagen in Westfalen og Dortmund. Siden 1990 er han innvalgt i det tyske parlamentet for FDP, hvor han fra 1994 er parlamentarisk forretningsfører. Han ble medlem av FDP i 1980.


== Referanser ==
Esztergom

Esztergom (tysk: Gran; slovakisk: Ostrihom; serbisk/kroatisk: Ostrogon; latin: Strigonium) er en by nord i Ungarn, 45  kilometer fra Budapest. Donau danner her grensen mot Slovakia, hvor søsterbyen Štúrovo ligger. 
Esztergom var Ungarns hovedstad fra starten av 1000-tallet til starten på 1200-tallet. Da ble hovedstaden flyttet til Visegrád, for senere å bli flyttet til Buda.


== Historie ==
Stedets første bosettere var kelterne. I romertiden var det anlagt en by her kalt Salvio Mansio. Etter folkevandringstiden, ca. i år 500, kom slaverne til området og kalte stedet Strěgom (av å våke); herfra kunne man overvåke Donau. Det ungarske navnet på byen er en avledning av Strěgom. 
Gran, det tyske navnet for byen er avledet av elven Hron, som munner ut i Donau ved Štúrovo på den andre siden av elven.
Magyarene befolket området i begynnelsen av det 10. århundre. Mot slutten av århundret ble byen sete for storfyrsten Géza. Gézas sønn, István (969 til 1038) kristnet magyarene. István I. (tysk Stephan) ble kronet i Esztergom 1. juledag 1000, eller etter andres mening 1. nyttårsdag 1001, som ungarernes første konge. Han ble erklært som helgen i 1083.
Esztergom er Ungarns eldste erkebispesete. Erkebiskopen av Esztergom er derfor primas i den romersk-katolske kirken i Ungarn. Byens katedral er Ungarns største kirke.


== Politikk ==
Den ungarske forfatningsdomstolen (Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága), grunnlagt i 1989, har sitt formelle hovedkvarter i Esztergom. Formålet med opprettelsen av domstolen var å gi støtte til utviklingen av rettsstaten, de forfatningsrettslige regler og beskyttelsen av andre grunnleggende rettigheter.


== Severdigheter ==

Maria Valeria-broen, som forbinder Esztergom og Štúrovo, ble gjenåpnet i 2001. Broen ble opprinnelig planlagt av Feketehazi Janos, som også planla frihetsbroen i Budapest. Broen er ødelagt to ganger, først i 1919 og deretter 26. desember 1944 av tyskerne, da de trakk seg ut av Ungarn.
Byen preges av Esztergomkatedralen, som ble påbegynt i 1822. I 1856 ble deler av kirken innviet med verket «Missa solennis zur Einweihung der Basilika in Gran» av Franz Liszt: Graner messe. Kirken er i dag Ungarns største og Europas tredje største kirke, med en grunnflate på 5 600 m².
Den japanske Suzuki Motor Corporation grunnla i 1993 det ungarske datterselskapet Magyar Suzuki Corp. i Esztergom og opprettet her en avdeling for produksjon av småbiler.


== Annet ==
I 1973 ble en klassisk gitarfestival holdt for første gang, som deretter ble holdt annethvert år til 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Esztergom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Esztergom – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pietro Antonio Zorzi

Pietro Antonio Zorzi (født 7. november 1745 i Castello di Novegradi, i bispedømmet Zara i Dalmatia, del av Venezia, nå i Kroatia, død 17. desember 1803 i Udine) var en venezianer og en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Udine 1792–1803.


== Biografi ==
Zorzi, som var av en veneziansk adelsfamilie, inntrådte i 1764 i somaskerordenen, og mottok den 17. desember 1768 prestevielsens sakrament i Verona. I 1774 ble han rektor for Collegio dei Nobili i Brescia, samme funksjon utøvde han senere i Venezia.
Pave Pius VI utnevnte ham på forslag av det ventianske senat den 3. april 1786 til biskop av Ceneda. Bispevielsen ble foretatt den 17. april samme år i Roma av kardinal Carlo Rezzonico. De medkonsekrerende biskoper var erkebiskop Nicola Buschi og biskop Pier Luigi Galletti.
Den 24. september 1792 utnevnte pave Pius VI ham til erkebiskop av Udine, etter at dogen av Venezia, Ludovico Manin, hadde foreslått dette én måned tidligere.
Pave Pius VII kreerte ham til kardinal den 17. januar 1803. Kardinal Zorzi døde innen året var omme, før paven hadde tildelt ham noen tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Pietro Antonio Zorzi (1745-1803) *1786


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Domenico Agostini

Domenico Agostini (født 31. mai 1825 i Treviso i Kongedømmet Lombardia-Venetia i Det østerrikske keiserrike, død 31. desember 1891 i Venezia i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Venezia 1877–1891.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Domenico Agostini var sønn av Antonio Agostini og  Maria De Gobbis. Han studerte på det lokale seminar i Treviso, og så ved Universitetet i Padova. Han tok doktorgrad i filosofi og juss, men trådte ut av den klerikale stand for å slutte seg til borgermilitsen under krigen mot Østerrike i perioden 1848–1850.
Han mottok de lavere vielser i 1850, etter å ha vendt tilbake til kleresiet.


=== Prest, biskop, patriark ===
Han ble presteviet den 26. januar 1851 i Venezia av patriark kardinal Giacomo Monico, og inkardinert i bispedømmet Treviso. Han ble valgt til biskop av Chioggia den 27. oktober 1871, obg bispeviet 17. desember samme år av kardinal Giuseppe Luigi Trevisanato, patriarl av Venezia; medkonsekratorer var  biskop Federico Maria Zinelli av Treviso, og biskop Salvatore Giovanni Battista Bolognesi, C.O., av Belluno e Feltre.
Så ble han promovert til patriark av Venezia den 22. juni 1877.


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal i 1882 av pave Leo XIII, med Sant'Eusebio som tittelkirke. i 1886 opterte han for Santa Maria della Pace.
Kardinal Agostini døde nyttårsaften 1891.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Fabio Maria Asquini (1802-1878) *1837
Kardinal Giuseppe Luigi Trevisanato (1801-1877) *1853
Kardinal Domenico Agostini


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Giacomo Monico

Giacomo Monico (født 26. juni 1776 i Riese i Treviso i Italia, død 25. april 1851 i Venezia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Venezia 1827–1851. 
Han ble kreert til kardinal i 1833 av pave Gregor XVI, med Santi Nereo ed Achilleo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
Kardinal Giovanni Antonio Guadagni, O.C.D. (1674-1759) *1724
Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
Biskop Michael Léopold Brigido von Marenfels und Bresoviz (1742-1816) *1788
Erkebiskop Sigismund Anton von Hohenwart, S.J. (1730-1820) *1791
Patriark Ján Krstitel Ladislav Pyrker (Pryker), O. Cist. (1772-1842) *1819
Kardinal Giacomo Monico (1714-1803) *1751


== Referanser ==
Gregorio Giovanni Gaspare Barbarigo

Gregorio Giovanni Gaspare Barbarigo , eller Barbadico, Barbadigo (født 16. september 1625 i Venezia i Italia, død 18. juni 1697 i Padova) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Bergamo 1657–1664 og biskop av Padova 1664–1697.
Han ble kreert til kardinal i 1660, med San Tommaso in Parione som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
Kardinal Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.) (1569-1526) *1625
Kardinal Marcantonio Bragadin (1591-1658) *1629
Kardinal Gregorio Giovanni Gasparo Barbarigo (1625-1697) *1657


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Luigi Pisani

Luigi Pisani (født 1522 i Venezia i Italia, død 3. juni 1570 i Venezia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Padova 1555–1570.
Han ble kreert til kardinal i 1565, med San Vitale som tittelkirke, og skiftet senere til San Marco.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church