jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tonlé Sap

Tonlé Sap (som egentlig betyr Den store ferskvannselven) er en kombinert innsjø og elv som er av meget stor betydning for Kambodsjas landbruk og innlandsfiske. Den ligger i Siem Reap-provinsen nord i landet. Innsjøens areal varierer mellom 2 700 og 16 000 kvadratkilometer. 
For det meste er innsjøen liten med en dybde på bare rundt én meter og et areal på 2 700 km². I regntiden snur imidlertid Tonlé Sap-elven, som knytter innsjøen til Mekongfloden, retning. Mekongelven, som flyter sammen med Tonlé Sap i Phnom Penh, klarer ikke å frakte alt smeltevannet fra Himalaya ut i Sørkinahavet, og overskuddet presses opp Tonlé Sap-elven over til Tonlé Sap-innsjøen. Senere på året å skifter elven retning igjen. Ved regntidens slutt flommer vannet, og fiskene, nedover og følger med Mekong inn i Vietnam. 
Innsjøen er en viktig kilde til fisk. Fisk fra innsjøen og elven utgjør 60 prosent av kambodsjanernes proteininntak. Når vannet trekker seg tilbake, blottlegges dessuten mye fruktbar jord som blir førsteklasses jordbruksland resten av året. 
Mye av æren for Khmerrikets suksess fra 800 til 1432 har blitt gitt til den strategiske plasseringen av hovedsetet i Angkor rett ved Tonlé Sap, som ga khmerene mat og eksportinntekter.


== Eksterne lenker ==
(en) Tonle Sap – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aulestad

Aulestad er en gård og et museum i Gausdal der Karoline og Bjørnstjerne Bjørnson bodde. Aulestad er åpent for publikum i sommerhalvåret.  
Gården ble kjøpt av Bjørnstjerne Bjørnson i 1874. Hovedbygningen på gården er fredet og ble innkjøpt som nasjonaleiendom etter en landsinnsamling i 1922. Den er i dag i bruk som museum og ble lagt til De Sandvigske Samlinger på Lillehammer ved Karoline Bjørnsons død i 1934. Gården ble en tid også drevet av den yngste sønnen, NS-politikeren Erling Bjørnson (død 1959). 
Bjørnstjerne Bjørnson skrev fortellinger, romaner, historiske skuespill og samtidsdramatikk og om lag 400 dikt som har inspirert mang en tonekunstner. Han skrev tusenvis av brev, taler og artikler. 
Aulestad er en del av Stiftelsen Lillehammer museum, sammen med Maihaugen, Postmuseet, Bjerkebæk, Norges Olympiske Museum og Lillehammer Kunstmuseum.
Museet ble stengt i en kort periode fra 2008 mens restaurering pågikk. Hovedbygningen, låven og Folkestua gjennomgikk i denne perioden restaurering grunnet råte. Det ble avsatt egen post på statsbudsjettet til dette omfattende prosjektet. Bygningene og anlegget sto ferdig restaurert til 100-årsmarkeringen av Bjørnstjerne Bjørnsons bortgang i 2010. Hele anlegget med alle 6 bygninger er foreslått fredet.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torunn Herje, Gaute Jacobsen, Endre Ruset og Hans-Jørgen Wallin Weihe (red): Ingen sak for liten, ingen sak for stor. Bjørnstjerne Bjørnson 1832-1910. Hjertevig Akademiske, 2010. ISBN 978-82-8217-008-6
Anders Ole Hauglid, Bente Forberg, Ingrid Søberg Henriksen og  Jon Gunnar Henriksen (red): Endringer. I Wilses fotospor i Gausdal. Aulestad, 2008. ISBN 978-82-90241-65-5
Welle-Strand, Erling (1916-2013) (1974). Museums in Norway. Oslo: Royal Ministry of Foreign Affairs. ISBN 8271770039. 


== Eksterne lenker ==
«Aulestad». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Historiske fotografier fra Aulestad
gd.no, 9.3.2009 «Nye millioner til Aulestad»
Bjørnstjerne Bjørnsons hjem, Aulestad
Stiftelsen Lillehammer museum
Lillehammer Kunstmuseum
Der er et yndigt land

«Der er et yndigt land» er Danmarks (folkelige) nasjonalsang. Når de kongelige er til stede anvendes kongesangen, «Kong Christian stod ved højen mast».
Teksten er skrevet i 1819 av Adam Oehlenschläger, med mottoet: Ille terrarum mihi praeter omnes Angulus ridet (Horats). Han skrev teksten til en konkurranse om en fedrelandssang utskrevet av 
Selskabet til de skønne og nyttige Videnskabers Forfremmelse. Det kom inn 59 bidrag til konkurransen og Oehlenschläger vant ikke; det gjorde derimot Juliane Marie Jessens  «Dannemark, Dannemark, hellige Lyd» med melodi av C.E.F. Weyse.Melodien til «Der er et yndigt land» er skrevet i 1835 av H.E. Krøyer, senere også av Th. Laub og Carl Nielsen.


== Tekst ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Se den opprinnelige versjon i Kalliope
instrumental melodi
Kong Christian stod ved højen mast

«Kong Christian stod ved højen mast» er den danske nasjonalmelodien som brukes når de kongelige er til stede.
Johannes Ewald skrev teksten i 1779. Sangen har sin bakgrunn i et skipsforlis ved Hornbæk i 1770-årene. Her ble skipperen reddet av lokale fiskere, som etterpå avslo et tilbud om belønning på tross av at de var fattige. Redningsdåden førte imidlertid til at Ewald skrev syngespillet Fiskerne, hvor sangen med lovprisningen av de dansk-norske sjøheltenes bedrifter i Torstenssonkrigen forekommer.
Opphavsmannen til melodien er ukjent. Der kan være snakk om en vandremelodi som fant sin endelige form i Daniel Friedrich Rudolph Kuhlaus musikk til «Elverhøi» fra 1828. I dette festspillet med tekst av Johan Ludvig Heiberg, skrevet til den senere Frederik den 7s bryllup i 1828, slutter den kjente ouverturen med denne melodien, og stykkets avslutning er et kor, «Beskærm vor konge, store Gud», på samme melodi.


== Tekst ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kong Christian stod ved højen mast på MusicBrainz
Columbia (romferge)

Columbia (fartøybetegnelse: OV-102) var den første romfergen som ble tatt i bruk av NASA. Dens første ferd var to dager lang, fra 12. til 14. april 1981. På vei tilbake til jorden på sin 28. ferd, som varte fra 16. januar 2003 til 1. februar 2003, gikk romfergen i oppløsning over Texas, og hele mannskapet omkom.Konstruksjonen av Columbia ble påbegynt i 1975, og 25. mars 1979 ankom fergen John F. Kennedy Space Center for å forberedes for sin første oppskytning. Konstruksjonen hadde imidlertid ikke forløpt uten problemer. 19. mars 1981 omkom tre arbeidere, mens fem ble skadet da de holdt på å teste fergen.
Romfergen ble oppkalt etter sluppen «Columbia» fra Boston, som var den første amerikanske seilskuten som seilte jorden rundt på slutten av 1700-tallet. Kommandoseksjonen på Apollo 11 som ble brukt under den første månelandingen het også «Columbia».


== Første forekomster ==
Columbia ble første romferge i rommet
Første romfartøy som ble gjenbrukt (STS-2)
Første bruk av robot-arm i verdensrommet (STS-4)
Første romferd med 4 astronauter ombord (STS-5)
I 1983 ble Columbia skutt opp for sin første ferd med seks astronauter
Den første ikke-amerikanske astronauten, tyskeren Ulf Merbold.
12. januar 1986 ble Columbia skutt opp med den første spanskættede astronauten, Dr. Franklin R. Chang-Diaz, ombord
STS-87: Kalpana Chawla blir første kvinnelige astronaut av indisk opprinnelse
STS-93: Første romferge med kvinnelig befal, oberstløytnant Eileen Collins fra det amerikanske luftforsvaret.
STS-93: Oppskyting av Chandra-teleskopet. Med en vekt på 22 753 kg var dette den tyngste lasten en romferge noensinne hadde medbrakt.


== Ferder ==


== Siste ferd ==

På sin siste ferd (STS-107) hadde Columbia med seg en israelsk astronaut, Ilan Ramon. De andre var kommandør Rick Husband (hans andre romferd), pilot William C. McCool  (første romferd), Michael P. Anderson (andre romferd), Laurel Clark (første romferd), Kalpana Chawla (andre romferd, første astronaut født i India på STS-87 i 1997, andre astronaut av indisk opprinnelse i rommet)  og David M. Brown (første romferd).
Om morgenen den 1. februar 2003 var romfergen på vei tilbake til Jorden etter en 16 dager lang ferd. NASA mistet imidlertid radiokontakt med fergen 16 minutter før den skulle lande i Florida, og videoopptak viser at Columbia gikk i oppløsning over Texas i ca. 63 km høyde i en hastighet på 5,6 km/s. Både fergen og hele mannskapet gikk tapt.


== Se også ==
Columbia Hills, fjell på Mars oppkalt etter romfergen
Columbia Memorial Station, landingsstedet på Mars til mars-roveren Spirit i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Space Shuttle Columbia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NASA: Columbia (OV-102) Arkivert 6. juni 2019 hos Wayback Machine.
Napton-on-the-Hill

Napton-on-the-Hill (oftest kalt bare Napton) er en liten landsby og et verdslig sogn i Warwickshire, England. Den ligger mellom byene Southam og Daventry, og kun rundt 5 km øst for Southam. Som navnet antyder ligger den på en åsrygg, og har utsikt mot Oxfordkanalen. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 1 144 innbyggere.


== Historie ==
Stedsnavnet er av angelsaksisk opprinnelse fra før 600-tallet. Første del er fra personnavnet Cnapa og andre del tun i betydningen «bosetning» eller «gård». I Domesday Book av 1086 er det nedtegnet som henholdsvis «Kanapatone» og «Chapetone». I middelalderen var stedet en av de største bosetninger i Warwickshire, med omtrent samme befolkningstall i år 1400 som i dag.
Napton har en vindmølle fra 1543, som har blitt restaurert og som er et landemerke som kan sees på lang avstand. Rett nord for landsbyen ligger stedet for Oxfordkanalen og Grand Union-kanalen møtes. Oppover i åssiden hvor Napton ligger er det en serie sluser i Oxfordkanalen. 
Elven Stowe har sitt utspring like ved Napton.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Allen, Geoff (2000): Warwickshire: Towns and Villages (Towns & villages of Britain). Sigma Leisure. ISBN 1-85058-642-X.
British Waterways Board (1965): British Waterways Inland Cruising Booklet 6, Cruising on The Oxford Canal, Napton Junction to Oxford. London: British Waterways Board.
Compton, Hugh J. (1976): The Oxford Canal. Newton Abbot: David & Charles. ISBN 0-7153-7238-6.
Pevsner, Nikolaus; Wedgwood, Alexandra (1966): The Buildings of England: Warwickshire. Harmondsworth: Penguin Books. s. 358–359.
Salzman, L.F., red. (1951): A History of the County of Warwick, Volume 6: Knightlow hundred. Victoria County History. London. s. 181–187.


== Eksterne lenker ==
(en) Napton-on-the-Hill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Foto av Napton-on-the-Hill og dens omgivelser
Southam

Southam er en liten markedsby i distriktet Stratford-on-Avon i Warwickshire, England. Den ligger ved elven Stowe (som kalles «The Brook» av de lokale), som har sitt utspring ved Napton-on-the-Hill, og renner forbi Southam før den går inn i Itchen og deretter videre inn i Leam. Byen ligger omtrent 12 km øst for Leamington Spa, rundt 16 km fra Rugby og Daventry, 21 km sør for Coventry og 23 km nord for Banbury. Ved folketellingen i 2011 var det en befolkning på 6 567 innbyggere i byen, en liten økning siden 2001 da det var 6509 innbyggere.En steintype som er vanlig i området er egnet til sementproduksjon, og det er et stort steinbrudd omkring halvannen kilometer nord for byen. For å frakte råvarer derfra ble det lagt en sidegren fra Grand Union-kanalen inn til Southam. Mot slutten av 1990-årene ble sementfabrikken flyttet til Rugby, men steinbruddet er fortsatt i drift.


== Historie ==
Southam var et kongelig gods fram til 998 da kong Æthelred II ga det til jarl Leofwine, ealdorman av Hwicce. Da klosteret Coventry Priory ble grunnlagt i 1043 ga Leofwines sønn Leofric, jarl av Mercia, Southam til det. Domesday Book i 1086 ble bosetningen omtalt som Sucham. Klosteret, som på 1100-tallet ble den første katedralen i Coventry, beholdt Southam som sin besittelse fram til 1500-tallet da det overga alle sine eiendommer til kronen i prosessen oppløsningen av Englands klostre.Rett før borgerkrigen brøt ut reiste Karl I gjennom byen. Innbyggerne ønsket ham ikke velkommen, og nektet å ringe med kirkeklokkene. I 1642 bodde kongen i Southam før slaget ved Edgehill. I 1645 var den andre sidens leder i byen, da Oliver Cromwell holdt til der sammen med 7 000 soldater.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Allen, Geoff (2000): Warwickshire Towns and Villages. Ammanford: Sigma Leisure. ISBN 1-85058-642-X.
Pevsner, Nikolaus; Wedgwood, Alexandra (1966): Warwickshire. The Buildings of England. Harmondsworth: Penguin Books. s. 403.
Salzman, L.F., red. (1951): A History of the County of Warwick, Volume 6: Knightlow hundred. Victoria County History. s. 219–226.


== Eksterne lenker ==
(en) Southam, Warwickshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Velkommen til Southam
Riksvikar

Riksvikar (tysk Reichsvikar eller Reichsverweser) var i det tysk-romerske rike en tittel som tilsvarte riksforstander. Riksvikarene var alltid to: Kurfyrstene av Pfalz og av Sachsen.


== Referanser ==


== Se også ==
Riksforstander
Prosa

For tidsskriftet, se Prosa (tidsskrift)Prosa (fra lat. prosa, «rett frem», og oratio, «tale») betegner språklig fremstilling i ubunden, ikke-metrisk form, som en formell karakteristikk av tekster som en motsetning til poesi og drama. 
I dag brukes ordet mest som synonym eller samlebetegnelse for episke tekster i form av romaner og noveller. 
Prosaisk brukes i overført betydning om noe kjedelig, nedtonet, dagligdags eller lite entusiastisk, som motsetning til poetisk.
Rød storm

Rød storm (orig. Red Storm Rising) er en roman av Tom Clancy som handler om en tredje verdenskrig i Europa mellom NATO og Warszawapakten i midten av 1980-årene.
Selv om det er skrevet flere bøker om en eventuell tredje verdenskrig, peker denne boken seg ut både som troverdig og detaljert; leseren får oppleve et gigantisk militært maktspill som har utløp i konvoiene i Atlanterhavet, via nedskytinger av spionsatellitter, til store kamper mellom stridsvogner i Tyskland.
I 1988 laget MicroProse videospillet Red Storm Rising basert på romanen.


== Handling ==
Aserbajdsjanske terrorister ødelegger et nytt oljeraffineri i Sovjetunionen, og hemmer på den måten sovjetrussernes evne til å produsere olje, noe som igjen vil true den sovjetiske økonomien. Trengt opp i et hjørne, og for stolte til å be vesten om hjelp, bestemmer Politbyrået seg for å gå til krig for å sikre de enorme oljeforekomstene i Midtøsten.
For å sikre seg mot at NATO ikke blander seg inn, setter KGB i gang en operasjon for å splitte alliansen ved å få det til å se ut som Tyskland uprovosert angriper Sovjetunionen først.
Monkey Island

Monkey Island (direkte oversatt Apeøya) er en serie med eventyrspill av Pek-og-klikk-typen produsert av LucasArts. Hittil har det blitt laget fem spill i serien. Alle disse fokuserer på å løse diverse problemer med en god porsjon humor. Spillene er satt i et karibisk piratmiljø med stadige innslag av referanser til moderne tidsalder, spesielt populærkulturelle fenomener som Star Wars, Indiana Jones og Sam & Max, som også eksisterer innenfor LucasArts-systemet.
De to første spillene ble laget i regi av Ron Gilbert. Hva programmering angår, ble tre første spillene laget i SCUMM, mens det fjerde spillet er laget i GrimE, som blant annet støtter 3D-grafikk.


== Overblikk ==
I spillene styrer man Guybrush Threepwood, en ung mann som omtaler seg selv som «mektig pirat» og som blant annet kan holde pusten i ti minutter. I de fleste av spillene må han beseire den onde zombiepiraten LeChuck. Flere av figurene går igjen i spillene, slik som Elaine Marley, Herman Toothrot, Stan og Murray. Murray er en levende hodeskalle som spiller en stor rolle i The Curse of Monkey Island, men som også dukker opp i Escape from Monkey Island. Stan er en ivrig selger som opptrer i alle spillene i serien, mens Herman Toothrot er en gammel mann som har vært strandet på Monkey Island så lenge han kan huske.


== Spill i serien ==
The Secret of Monkey Island (utgitt i 1990)
Monkey Island 2: LeChuck's Revenge (1991)
The Curse of Monkey Island (1997)
Escape from Monkey Island (2000)
Tales of Monkey Island (2009)


== Inspirasjonskilder ==


=== Pirates of the Carribean ===
Ron Gilbert har i intervjuer sagt at han har hentet inspirasjon fra attraksjonen Pirates of the Caribbean i Disneyland.Et mulig eksempel på dette finner man i seriens andre del. Her sitter Guybrush i fengsel, og en hund i nærheten holder nøkkelen til cella i munnen. Her må Guybrush bruke et kjøttbein for å få hundens oppmerksomhet. En liknende situasjon var også å finne på attraksjonen i Disneyland  Da Disney lagde en film basert på attraksjonen i 2003, så mange Monkey Island-fans på den som en slags filmatisering av spillserien.


=== On Stranger Tides ===
I sin blogg Grumpy Gamer har Gilbert avslørt at inspirasjonen til Monkey Island var boken On Stranger Tides av Tim Powers. Mange konsept i de to første spillene skal ha direkte paralleller i boken. Samtidig presiserte han at Pirates of the Caribbean først og fremst inspirerte til atmosfæren i spillet.


== Karakterer ==


== Referanser ==
Yotta

Yotta (symbol Y) er et SI-prefiks i  SI-systemet som representerer 1024 eller 1 000 000 000 000 000 000 000 000.
Det ble tatt inn i systemet i 1991. Yotta kommer fra gresk ὀκτώ (okto), som betyr åtte, fordi det tilsvarer 10008. Per i dag er yotta det største og siste SI-prefikset til å bli bekreftet.
Viña del Mar

Viña del Mar er en kystby i Chile. Den ligger i regionen Valparaíso, og er kjent som et turistmål med flere sandstrender, et kasino og en årlig musikkfestival. Viña del Mar kommune har over 300 000 innbyggere (2010).
Byen ligger rett nord for havnebyen Valparaíso og om lag 110 km nordvest for landets hovedstad Santiago de Chile.


== Kjente personer fra Viña del Mar ==
Tom Araya – musiker
Patricio Aylwin – politiker og jurist
Nicolás Massú – tennisspiller
Alejandro Fuentes - musiker


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Viña del Mar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Valparaíso

Valparaíso er en av Chiles viktigste havnebyer ved Stillehavet og hovedstad i regionen Valparaíso. Byen ligger om lag to timers kjøring fra landets hovedstad Santiago de Chile. Valparaíso kommune hadde 284 630 innbyggere i 2012. Byen har et godt bevart historisk sentrum fra kolonitida som står på UNESCOs verdensarvliste.
Valparaíso var den første byen i Sør-Amerika som fikk et frivillig brannvesen, da dette ble opprettet i 1851.
Byen og omegnen har ved flere anledninger vært rammet av større branner. I de senere år, brant 105 boliger i februar 2013, noe som rammet 1 200 mennesker. 
Den 13. april 2014 oppsto en større skogbrann utenfor byen og denne kom ut av kontroll og ødela mer enn 500 hjem og drepte 16 mennesker, noe som fikk president Michelle Bachelet til at erklære byen for katastrofeområde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Valparaíso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Valparaíso – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Byens offisielle nettsted
Kommunens offisielle nettsted
Pergament

Pergament (latin etter byen Pergamon i Anatolia) viser til skriftstykke skrevet på holdbart og elastisk, ugarvet skinn av esel, svin eller kalv. Pergament er et materiale som ble brukt til bøker og diplomer. Det ble laget av fint kalve-, geite- eller saueskinn. Vellum refererer spesifikt til kalveskinnspergament, som er den beste typen. Materialet ble ifølge Plinius den eldre først brukt i Pergamon under Eumenes I (263–241 f.Kr.) eller Eumenes II (197–160 f.Kr.), og har sitt navn derfra. 
Skinnet ble skrapt slik at det ble tynt nok til å kunne bindes inn i en bok. Pergament er et holdbart materiale, men det er sårbart for mugg og andre bakterier, samt for skadedyr. Riktig oppbevaring er derfor av stor betydning. Svært mange gamle bøker har således blitt ødelagt i biblioteker som har hatt fuktig luft eller ikke god nok kontroll med gnagere.
Ettersom disse hudene kommer fra dyr inneholder de DNA som forskere fra og med 2000-tallet har begynt å undersøke for å finne detaljer om middelalderens liv og i tillegg gi antydninger om hvordan manuskripter av dyrehud bedre kan bli bevart for framtiden. Ved å undersøke dyrehudenes DNA kan man også bedre tidsbestemme og stedsbestemme manuskriptene og deres skrivestuer. DNA avslører også hvilke dyr som ble benyttet for de enkelte manuskript. I tillegg kan enkelte religiøse manuskripter inneholde høyere andel menneskelig DNA ved at de ble berørt og ofte kysset.Selv om pergament ble tatt i bruk i antikken, var det i middelalderen materialet hadde sin gullalder. Det ble etter hvert erstattet av papir, som ble produsert i Europa fra 1000-tallet etter at maurerne hadde introdusert det i Andalucía. Det skulle enda gå en del tid før det gikk ut av bruk, spesielt til produksjon av praktverker. Med boktrykkerkunsten forsvant pergament nesten helt ut av bruk. Siden slutten av det 20. århundre tid har materialet igjen blitt tatt i bruk av en del kunstnere. 
En spesiell type pergament er palimpsest, som er brukt pergament hvor skriften er skrapt bort slik at den kan brukes igjen. Ved hjelp av moderne hjelpemidler, som røntgen og infrarødt lys, har man kunnet lese den opprinnelige skriften, noe som har ført til at verker man trodde var tapt har blitt gjenfunnet.


== Referanser ==
Lågen

Lågen kan referere til:  

Gudbrandsdalslågen, elv i Innlandet fylke
Numedalslågen, elv i Viken og Vestfold og Telemark fylker
Lågen naturreservat, naturreservat i Hadsel kommune i Nordland fylkeBetegnelsen kommer av norrønt lǫgr, væske, vann.


== Se også ==
Lågendeltaet naturreservat, naturreservat i Innlandet fylke
Aud Gaundal

Aud Gaundal (født 10. november 1949 i Steinkjer) er en norsk tidligere politiker (Ap).
Etter handelsskole var hun elev ved Skogn folkehøgskole i 1968, og fullførte yrkesskole og fagopplæring som typograf i 1979 samt fagbevegelsens grunnkurs og LO-skolen i 1985. Senere studerte hun kommunal økonomi og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag 2005–2007. Gaundal arbeidet som bud 1966–1967, butikkmedarbeider i 1967 og kafémedarbeider i 1968. Deretter arbeidet hun i Trønder-Avisa som perforatør 1971–1978 og typograf 1979–1993.
Gaundal har hatt en rekke verv i politikk og organisasjonsliv. Hun har vært leder i Steinkjer Grafiske forening, leder for Grafisk Klubb i Trønder-Avisa, medlem av Norsk Grafisk Forbunds landsstyre og forbundsstyre i flere perioder, leder i Steinkjer Faglige Arbeiderlag og Steinkjer faglige samorganisasjon i en kort periode samt medlem av Arbederpartiets sentralstyre 1983–1989. Videre var hun medlem av Steinkjer kommunestyre og formannskap 1980–1993 og 2007–2011, herunder varaordfører og gruppeleder 2007–2011. Gaundal var 1. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1985–1993 og fast innvalgt representant 1993–2005. På Stortinget var hun medlem av Stortingets energi- og miljøkomité 1993–1997, Stortingets kommunalkomité 1997–2001, Stortingets næringskomité 2001–2005 og medlem av delegasjonen i Nordisk råd 2001–2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Aud Gaundal hos Stortinget 
(no) Aud Gaundal hos Norsk senter for forskningsdata
Anders Horn

Anders Horn (født 1971) er en norsk pressemann.
Han er kommunikasjonsrådgiver i LO fra 2010, og har tidligere vært politisk redaktør i Klassekampen 2005–2010 og ansvarlig redaktør i Ny Tid 2001–2005. Han har bakgrunn fra Sosialistisk Venstreparti som redaktør i Rødt Press 1991–1995 og informasjonsmedarbeider 1995–1996, men meldte seg ut i 1997.


== Referanser ==