jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den niende Razzie-utdelingen

Den niende årlige Golden Raspberry Awards-seremonien fant sted den 29. mars 1989 på Hollywood Palace. Utdelingen skulle presentere det dårligste filmindustrien hadde å tilby i filmåret 1988. Liste over de nominerte er som følger, med «vinnerne» uthevet med fet skrift:


== Verste film ==
Cocktail (Touchstone), produsert av Ted Field og Robert W. Cort

Caddyshack II (Warner Bros.), produsert av Neil Canton, Jon Peters, og Peter Guber
Hot to Trot (Warner Bros.), produsert av Steve Tisch
Min venn Mac (Orion), produsert av R.J. Louis
Rambo III (TriStar), produsert av Buzz Feitshans


== Verste skuespiller ==
Sylvester Stallone i Rambo III

Tom Cruise i Cocktail
Bob «Bobcat» Goldthwait i Hot to Trot
Jackie Mason i Caddyshack II
Burt Reynolds i Rent-A-Cop og Hete nyheter


== Verste skuespillerinne ==
Liza Minnelli i Arthur 2: On the Rocks og Rent-A-Cop

Rebecca De Mornay i Og Gud skapte kvinnen
Whoopi Goldberg i The Telephone
Cassandra Peterson i Elvira: Mistress of the Dark
Vanity i Action Jackson


== Verste mannlige birolle ==
Dan Aykroyd i Caddyshack II

Billy Barty i Willow
Richard Crenna i Rambo III
Harvey Keitel i Jesu siste fristelse
Christopher Reeve i Hete nyheter


== Verste kvinnelige birolle ==
Kristy McNichol i Two Moon Junction

Eileen Brennan i Verdens sterkeste Pippi
Daryl Hannah i High Spirits
Mariel Hemingway i Sunset
Zelda Rubinstein i Poltergeist III


== Verste regissør ==
Blake Edwards for Sunset (delt førsteplass)Stewart Raffill for Min venn Mac (delt førsteplass)

Michael Dinner for Hot to Trot
Roger Donaldson for Cocktail
Peter Macdonald for Rambo III


== Verste manus ==
Cocktail, manus av Heywood Gould, basert på hans bok

Hot to Trot, manus av Steven Neigher, Hugo Gilbert og Charlie Peters, historie av Steven Neigher og Hugo Gilbert
Min venn Mac, skrevet av Stewart Raffill og Steve Feke
Rambo III, skrevet av Sylvester Stallone og Sheldon Lettich, basert på karakterer skapt av David Morrell
Willow, manus av Bob Dolman, historie av George Lucas


== Verste nykommer ==
Ronald McDonald (som seg selv) i Min venn Mac 

Don (den snakkende hesten) i Hot To Trot
Tami Erin i Verdens sterkeste Pippi
Robi Rosa i Salsa
Jean-Claude van Damme i Bloodsport


== Verste «originale» sang ==
«Jack Fresh» fra Caddyshack II, skrevet og utført av Full Force

«Skintight» fra Johnny Be Good, skrevet og utført av Ted Nugent
«Therapist» fra A Nightmare On Elm Street 4: The Dream Master, skrevet og utført av Vigil


== Eksterne lenker ==
Offisielt sammendrag av utdelingen
Nominasjoner og priser Arkivert 15. mai 2008 hos Wayback Machine. på Internet Movie Database
Kattem

Kattem  er et boligområde sør i Trondheim med ca. 4 000 innbyggere. Området ligger på en åstopp omtrent halvannen mil sør for Trondheim sentrum. Kattem  inngår administrativt i bydelen  Heimdal. Kattem er bygd på et myrområde, og gatene har fått navn etter områdets dyre- og fugleliv.  Vi finner derfor  Myrsnipevegen, Bekkasinvegen,  Mårvegen,  Ekornvegen,   Skogmusvegen, Korsnebbvegen, Rypeveien med flere.


== Historie ==
Kattem ble bebygget på begynnelsen av 1970-tallet med en miljøvennlig arealbruk der gående og  kjørende er skilt fra hverandre og mye av den opprinnelige vegetasjonen mellom husene er bevart. De fleste boligene er  tilsluttet TOBB gjennom  Sameiet Kattem- Ust, som består av seks borettslag med blokkbebyggelse og rekkehus.  En del villaer og rekkehus omkring disse borettslagene regnes også som tilhørende Kattem.


== Lokale tilbud ==
Det er  en stor barneskole på selve  Kattem, mens Åsheim barneskole og Åsheim ungdomsskole ligger i grensen til det tilstøtende boligområdet Åsheim. Området har mange  offentlige og  private barnehager, men få tilbud forøvrig.  Bydelssenteret består bare av en Coop Prix-butikk, en frisør og fotpleier foruten Kattem Frivilligsentral og vaktmesterkontoret. Ungdomsklubben Kattemkjelleren holder til i kjelleren under butikken.
Trondheim kommune åpnet et nytt anlegg  med omsorgs- og pleieboliger på Kattem i 2010.


== Idrett ==
Området rekrutterer sammen med boligområdene Åsheim og Lundåsen til Kattem Idrettslag.


== Eksterne lenker ==
Kattem frivilligsentral Arkivert 15. august 2021 hos Wayback Machine.
Budweiser

Budweiser er navn på et ølmerke som opprinnelig kommer fra Bøhmen (Čechy) (idag i Tsjekkia). Både et bryggeri i Tsjekkia og et bryggeri i USA selger øl under merket Budweiser.
Det originale Budweiser er pilsnerøl fra byen Budweis (nå České Budějovice) i Bøhmen (Čechy), i det nåværende Tsjekkia. Byen har bryggeritradisjoner tilbake til middelalderen. Ettersom amerikansk Budweiser har sikret seg rettighetene til varemerket i flere land, markedsføres tsjekkisk Budweiser mange steder under varemerkene Budweiser (Budvar) og Czechvar.
Amerikansk Budweiser, som regel bare kalt Bud og markedsført som King of Beers, er et amerikansk øl produsert av Anheuser-Busch. Bryggeriet utviklet øltypen i 1876 som et «bøhmisk øl» etter å ha besøkt Budweis. Amerikansk Budweiser markedsføres mange steder bare som Bud, og i Tyskland som Anheuser-Busch B. Bud er verdens mestselgende øl, etterfulgt av Bud Light. Ølet er av typen pilsner med lys, gyllen farve og mild smak, brygget gjennom masseproduksjon. EU dømte i mars 2009 Anheuser-Busch til å bytte navn på Budweiser. Striden om navnet hadde da pågått siden 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Budweiser Budvar, offisielt nettsted
Budweiser, offisielt nettsted
Anheuser Busch, offisielt nettsted
HP Sauce

HP Sauce er en brown sauce som tidligere ble produsert av HP Foods i Birmingham i England. Den produseres nå av Heinz i Nederland. Sausen lages av øleddik tilsatt krydder og orientalske frukter. Sausen er svært populær i Storbritannia, og brukes vanligvis som smakstilsetning til salt og krydret mat, og som ingrediens i supper og stuing.
HP var opprinnelig en forkortelse for Houses of Parliament.


== Kilder ==
S. Schmidt-Nielsen, Mat-leksikon: en oppslagsbok for mat og drikkevarer. Trondheim 1947


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) HP Sauce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Austin-Healey 100

Austin-Healey 100 var en sportsbil som ble produsert mellom 1953 og 1956 av British Motor Corporation. Den var utviklet av Donald Healey, og ble produsert av Healeys selskap med deler fra Austin A90. Healey bygget én enkelt Healey 100 for bilutstillingen i London i 1952, og denne imponerte BMC, som eide Austin, så mye at de inngikk en avtale med Healey om produksjon.
Produksjonsmodellene ble montert ved BMCs Longbridge-fabrikk sammen med A90, basert på chassis bygget av Jensen Motors i West Bromwich. De første eksemplarene (BN1) var utstyrt med den samme 90 hk (67 kW) motoren og tretrinns manuelle girkassen som A90-modellene. Motoren, som hadde et sylindervolum på 2 660 ccm, hadde en sylinderboring på 87.3 mm, og en slaglengde på 111.1 mm.
Bilene ble bygget fra sommeren 1955, og ble erstattet av BN2-modellen året etter. BN2 var utstyrt med en firetrinns manuell girkasse, men var ellers ganske lik. En 100m-pakke var også tilgjengelig, med en 100 hk (82 kW) motor. En annen variant var 50 biler med aluminiumskarosseri, 100S, som hadde 132 hk (98 kW).
De siste 100-modellene, BN4 i 1956 (2+2 seter) og BN6 i 1958 (2 seter) hadde sekssylindrede motorer, og fikk betegnelsen 100-6. Disse delte motorer med modellen Austin-Healey 3000, som erstattet 100-modellene.
Navnet 100 kommer fra Donald Healey, som navnga bilene etter det faktum at de var blant få biler som kunne oppnå 100 mph (160 km/t), i motsetning til Austin-Healey 3000, som er navngitt for sitt sylindervolum på 3000 ccm.


== Eksterne lenker ==
(en) Austin-Healey 100 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Austin-Healey Club USA
Ahmed Yassin

Sheikh Ahmed Ismail Yassin  (arabisk: الشيخ أحمد ياسين) (født ca. 1937, død 22. mars 2004) var leder og grunnlegger av Hamas inntil han ble drept i et israelsk helikopterangrep. En av Hamas syv grunnleggere i 1986. Yassin grunnla Hamas sammen med Muhammad Jamal al-Netshen fra Hebron, Jamal Mansour fra Nablus, Sjek Hassan Yousef, Mahmud Muslih fra Ramallash, Jamil Hamami fra Jerusalem og Ayman Abu Taha fra Gaza ifølge Sjek Hassan Yousefs sønn,  Mussab Hassan Jussef


== Referanser ==
Karel Kodejška

Karel Kodejška (født 20. mars 1947) er en tidligere tsjekkisk skihopper som representerte Tsjekkoslovakia.
Hans største meritter er fra skiflyging, der han ble verdensmester i 1975. Han har også en bronsemedalje fra mesterskapet i 1973.
I tillegg har Kodejška en sjetteplass fra storbakkerennet i VM 1974 i Falun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karel Kodejška – Olympedia 
(en) Karel Kodejška – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Karel Kodejška – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Karel Kodejška – FIS (skihopping)
Norges Basketballforbund

Norges Basketballforbund (NBBF) (stiftet i 1968) er Norges særforbund innen basketball. Den første basketballklubben i Norge, (Ullern Basket), ble stiftet i 1956, 12 år tidligere enn selve forbundet.
Forbundet er tilsluttet Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og FIBA.
Eliteserien for menn og Eliteserien for kvinner kalles per 2022 Firi-Ligaen ette kryptovalutabørsen Firi.


== Basketballregioner ==
NBBF har i dag rundt 170 klubber og 15 000 spillere fordelt på fem regioner.

Norges Basketballforbund - Region Øst
Oslo og Akershus, Buskerud, Telemark, Vestfold, Østfold, Oppland og Hedmark
Norges Basketballforbund - Region Vest
Rogaland, Hordaland og Sogn og Fjordane
Norges Basketballforbund - Region Midt-Norge
Møre og Romsdal, Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag
Norges Basketballforbund - Region Nord
Nordland, Troms og Finnmark
Norges Basketballforbund - Region Sør
Aust-Agder og Vest-Agder


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Eliteserien i basketball for menn

Eliteserien i basketball for menn, eller Basletligaen Norge (BLNO), er det øverste nivået i basketball for menn i Norge, tidligere kalt Hovedserien (1974–2000) og Firi-ligaen (2021–22).


== Historikk ==
Navnet «BLNO» ble først tatt i bruk høsten 2000, etter mønster fra lignende ligaer blant annet NBA i USA og Basketligan i Sverige, og det ble satt strenge krav til lagene, blant annet til økonomi, et visst antall heltidsansatte, et visst antall utlendinger, en ungdomsavdeling med en viss standard etc., samtidig som ligaen ble gjort uavhengig av resten av ligasystemet, slik at det ikke lenger ville være noen automatikk i opprykk til eller nedrykk fra serien.Etter mye entusiasme og en god del mediedekning de første par sesongene, blant annet i TV 2, har ligaen nå begynt å modifisere egne krav etter at flere lag har trukket seg på grunn av økonomiske problemer og en synkende interesse i media.Foran 2021/22-sesongen fikk ligaen sponsornavnet «Firi-ligaen». Samarbeidet tok slutt 19. august 2022 


== Sluttspillsmestere ==

2001 – Oslo Kings
2002 – Asker Aliens
2003 – Asker Aliens
2004 – Bærums Verk Jets
2005 – Asker Aliens
2006 – Harstad Vikings
2007 – Ulriken Eagles
2008 – Asker Aliens
2009 – Ulriken Eagles
2010 – Asker Aliens
2011 – Bærum Basket
2012 – Frøya Basket
2013 – Bærum Basket
2014 – Gimle Basket
2015 – Asker Aliens
2016 – Centrum Tigers
2017 – Centrum Tigers
2018 – Kongsberg Miners
2019 – Kongsberg Miners
2020 – Avlyst
2021 – Avlyst
2022 – Gimle


== BLNO-rekorder ==
Ved oppstarten av BLNO i 2000 så man en ny mulighet i forhold til å ha oppdaterte rekorder både for individuelle prestasjoer og lagprestasjoner.


=== Lagrekorder ===


=== Individuelle rekorder ===


== Maratontabell 2000-2010 (grunnserie) ==


== Maratontabell 2000-2010 (sluttspill) ==


== Maratontabell 2000-2009 (kamper med overtidsperioder) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
U.S. Indo-Pacific Command

U.S. Indo-Pacific Command (INDOPACOM), tidligere U.S. Pacific Command, er den største og eldste av de ti felles hovedkommandoene i det amerikanske forsvaret. Kommandoen ble opprettet 1. januar 1947 av president Harry Truman og har hovedkvarter på Oahu i Hawaii. Ansvarsområdet strekker seg fra USAs vestkyst til østkysten av Afrika og omfatter over 50 prosent av jordens landområder (nesten 169 millioner kvadratkilometer), nærmere 60 prosent av jordens befolkning og 43 forskjellige land.
På grunn av sitt geografiske ansvarsområde er INDOPACOM amerikanernes representant i forbindelse med fem av de syv forsvarstraktatene som USA har inngått med sine allierte:

USA/Filippinene (Mutual Defense Treaty, 1952)
USA/Australia (ANZUS, 1952)
USA/Sør-Korea (Mutual Defense Treaty, 1954)
USA/Frankrike/Australia/New Zealand/Thailand/Filippinene (South East Asia Collective Defense, 1955)
USA/Japan (Mutual Defense Treaty, 1960)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Pacific Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U.S. Joint Forces Command

U.S. Joint Forces Command (JFCOM) var en av de ti store felleskommandoene i det amerikanske forsvaret. Kommandoen hadde sin bakgrunn i den tidligere U.S. Atlantic Command og ble opprettet i 1999 for å lede transformasjonen av de amerikanske styrkene gjennom eksperimentering og opplæring.
JFCOM kaltes ofte Pentagons «transformasjonslaboratorium» og arbeidet med å utvikle nye konsepter og doktriner, gjennomføre tester og eksperimenter, utdanne ledere i fellesmilitær doktrine og gi anbefalinger om hvordan Hæren, Marinen, Marinekorpset og Flyvåpenet bedre kunne jobbe og kjempe sammen.
Kommandoen hadde hovedkvarter i Norfolk (Virginia).
Sjefen for JFCOM var «dobbelthattet» som NATOs Supreme Allied Commander Transformation (SACT), øverstkommanderende for Allied Command Transformation.
JFCOM ble avviklet i 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Allied Command Transformation

Allied Command Transformation (ACT) er en av de to overkommandoene i NATOs militære kommandostruktur. Den andre er Allied Command Operations.
ACT har hovedkvarter i Norfolk i den amerikanske delstaten Virginia. Øverstkommanderende for ACT har tittelen Supreme Allied Commander Transformation (SACT) og er «dobbelthattet» som sjef for den amerikanske Joint Forces Command.


== Organisasjon ==
ACT består av hovedkvarteret (HQ SACT) i Norfolk samt flere underliggende trenings- og utviklingssentra som er lokalisert andre steder, blant annet:

Joint Warfare Centre, Stavanger, Norge
Joint Force Training Centre, Bydgoszcz, Polen
Joint Analysis and Lessons Learned Centre, Monsanto, Portugal
NATO Undersea Research Centre, La Spezia, Italia


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Presidentvalget i Finland i 2006

Presidentvalget i Finland 2006 ble avholdt i januar 2006. Tarja Halonen ble valgt som Finlands president for en periode på 6 år.
Finlands president velges ved direkte valg. Om ingen kandidat får majoritet i første valgomgang, det vil si mer enn 50% av stemmene, gjennomføres det en andre valgomgang mellom de to kandidatene som fikk flest stemmer. I 2006 ble første valgomgang holdt den 15. januar, og andre valgomgang den 29. januar. Den nye presidentperioden startet 1. mars.
I første valgomgang fikk den sittende presidenten Tarja Halonen 46,3% av stemmene. I andre valgomgang møtte hun Sauli Niinistö som hadde fått om lag 24% av stemmene i første valgomgang. Halonen vant andre valgomgang med 51,8% av stemmene mens Niinistö fikk litt over 48% av stemmene. 


== Kandidater ==
Kandidatnomineringene ble formelt bekreftet den 15. desember. Følgende kandidater stiller til valg:

Bjarne Kallis (Kd), kandidatnummer 2
Sauli Niinistö (Saml.), kandidatnummer 3
Timo Soini (Sannfinländarna), kandidatnummer 4
Heidi Hautala (Gröna förbundet), kandidatnummer 5
Henrik Lax (Sfp), kandidatnummer 6
Matti Vanhanen (Centern), kandidatnummer 7 (sittende statsminister)
Arto Lahti (valmansförening), kandidatnummer 8
Tarja Halonen (SDP), kandidatnummer 9 (sittende president)Arto Lahtis valmansförening samlet 20 000 underskrifter til støtte for kandidaten.
Vänsterförbundet har meddelt at de støtter president Halonens gjenvalg. Hun er likevel formelt sett ikke partiets kandidat.


== Valgresultat ==
Ettersom ingen kandidat oppnådde rent flertall i valgets første runde, ble det arrangert en andre valgomgang mellom de to kandidatene som fikk flest stemmer, Halonen og Niinistö.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Finske justitieministeriets valgside
Finsk rikskringkastings (YLE) valgside (svensk)
Königswinter

Königswinter er en by i Nordrhein-Westfalen i Tyskland med ca. 40 000 innbyggere. Den ligger på den østlige siden av Rhinen ovenfor Bonn.


== Historie ==
Königswinter nevnes første gang i år 1015 som Winetre. Keiser Henrik II skjenket kvinnestiftet Dietkirchen i Bonn et gods i Winetre som han hadde overtatt fra grev Wilhelm og hans bror Boppo. Det finnes imidlertid arkeologiske funn (bl.a. gravstener) som stammer fra året 680.
I middelalderen tilhørte Königswinter den kurkölniske provinsen Wolkenburg, som omfattet begge borgene Drachenfels og Wolkenburg samt stedene Königswinter og Ittenbach. Selv om Königswinter hadde en bymur og andre typisk tegn for en by, hadde stedet ikke byrettigheter. I 1689 ble byen herjet av brann, da franske soldater plyndret byen.
Etter sekulariseringen av erkestiftet falt Königswinter i 1803 til fyrstedømmet Nassau-Usingen, og i 1806 til hertugdømmet Berg og endelig i 1815 til kongeriket Preussen.
Königswinter fikk byrettigheter i 1889.
Navnet Königswinter oppstod etter at Karl den store erhvervet et vinområde ved Drachenfels, og Königswinter dermed ble kongelig Vinitiorium. Drachenfels fikk særlig gjennom Richard Wagners versjon av Nibelungenlied internasjonal berømthet. Her beseiret Siegfried der Drachentöter den legendariske dragen og badet i dens blod for å gjøre seg usårlig. Imidlertid dekket et lindeblad et lite sted mellom skulderbladene, noe som senere skulle bli hans bane.


=== Borgermestre ===


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Königswinter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Königswinter – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Allied Command Operations

Allied Command Operations (ACO) er en av de to overkommandoene i NATOs militære kommandostruktur. Den andre er Allied Command Transformation.
ACOs hovedkvarter ligger i Casteau, nord for den belgiske byen Mons, og er av historiske årsaker kjent som Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE). Øverstkommanderende for ACO har, også dette av historiske grunner, tittelen Supreme Allied Commander Europe (SACEUR), og er «dobbelthattet» som sjef for den amerikanske U.S. European Command.


== Organisasjon ==
Tre store hovedkvarter er underlagt ACO:

Joint Force Command Brunssum, Nederland
Joint Force Command Naples, Italia
Joint Command Lisbon, Portugal


== Eksterne lenker ==
SHAPE, offisielt nettsted
Tendensroman

Tendensroman (fra latin tendere, tilsikte) betegner skjønnlitteratur fra hovedsakelig 1800-tallet som setter samtidens problemer under debatt, og som ønsker å peke på skjevheter i samfunnet. Tendensdiktingen streber etter bestemte litterære effekter av sosial, politisk, moralsk eller av livsanskuende art, i motsetning til litteratur som kun har estetisk siktemål, l'art pour l'art, kunst for kunstens egen skyld. Tendensromanen hadde sitt utspring i realismen.
Camilla Colletts Amtmannens døtre (1855) regnes som den første tendensroman i Norge. Andre tendensromaner er Alexander Kiellands Gift (1883), Christian Krohgs Albertine(1886), Gabriel Scotts De vergeløse (1939), og Jens Bjørneboes Jonas (1955)


== Se også ==
Debattbok
Giorgio Rocca

Giorgio Rocca (født 6. august 1975 i Chur) er en italiensk tidligere alpinist. Han er oppvokst i Livigno (provinsen Sondrio), hvor han fremdeles bor. Roccas spesialdisiplin var slalåm.


== Karriere ==
Under VM 1999 i Vail kom han på fjerdeplass i slalåm, bare noen få hundredels sekunder bak bronseplassen.
Under VM 2003 i St. Moritz tok han bronsemedaljen i slalåm, bak Ivica Kostelić og Silvan Zurbriggen. Han vant ytterligere to bronsemedaljer under VM 2005 i Bormio (som ligger få kilometer fra Roccas hjemsted), i alpin kombinasjon (bak Benjamin Raich og Aksel Lund Svindal) og i slalåm (bak Raich og Rainer Schönfelder).
I innledningen av sesongen 2005/2006 var Rocca verdens suverent beste slalåmkjører. Han vant sesongens fem første slalåmrenn, og ble regnet som stor favoritt til å ta slalåmgullet i OL i Torino, hvor han imidlertid kjørte ut i første omgang.
Roccas mor er sveitsisk og kommer fra kantonen Graubünden. Rocca snakker derfor både retoromansk og tysk i tillegg til italiensk.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Giorgio Rocca – Olympics.com 
(en) Giorgio Rocca – Olympic.org 
(en) Giorgio Rocca – Olympedia 
(en) Giorgio Rocca – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Giorgio Rocca – FIS (alpint) 
(en) Giorgio Rocca – ski-db.com 
(it) Offisielt nettsted 
(en) Giorgio Rocca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heinz Galinski

Heinz Galinski (født 28. november 1912 i Marienburg (Vestpreussen), død 19. juli 1992 i Berlin) var president for Zentralrat der Juden in Deutschland.
Galinski var utdannet i tekstilfag. Etter å ha tilbragt krigen i konsentrasjonsleirer var han fra 1949 til sin død formann for det jødiske trossamfunnet i Berlin (vest). Han var første gang president for det jødiske sentralrådet fra 1954 til 1963, og ble i 1987 æresborger av Berlin. Etter korrupsjonsskandalen rundt Werner Nachmann ble han på nytt president for det jødiske sentralrådet i 1988 og klarte å gjenopprette respekten for organisasjonen.
Heinz Galinski var også aktiv i det antroposofiske miljøet, og sendte sine barn på steinerskole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Heinz Galinski i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket