Benin

Benin, offisielt Republikken Benin (fransk: République du Bénin) er et land i Vest-Afrika, tidligere kjent som Dahomey (inntil 1975) eller Dahomania. Det grenser til Togo i vest, Nigeria i øst og Niger og Burkina Faso i nord. Den korte kystlinjen i sør fører til Beninbukta. Hovedstaden er Porto-Novo, men regjeringen holder til i Cotonou.


== Naturgeografi ==
Det er tropisk klima i nord, og tørrere mot sør. Terrenget er for det meste flate sletter med noen åser og lave fjell. Landets høyeste punkt er Mont Sokbaro med 658 moh.
Den sørlige delen av landet er en del av Den guineanske skog-savannemosaikken, preget av skiftende landskap mellom skog og gressletter.Landets lengste elv, Ouémé, flyter fra Atakorafjellene i nord til Guineabukten i sør, og er omtrent 500 km lang. På veien flyter den sammen med sideelvene Okpara og Zou.


== Demografi ==


=== Språk ===
Fransk er offisielt språk.  Språkene fon og joruba snakkes mye i sør, mens i nord er det minst seks store stammespråk.


== Historie ==
Dahomey, forløperen til det moderne Benin, var et kongerike som oppsto på 1600-tallet. Gangnihessou blir sett på som den første kongen. Et velorganisert militære gjorde det til et stabilt og mektig kongedømme i regionen. Dahomey var involvert i den transatlantiske slavehandelen idet krigsfanger ble solgt til europeiske oppkjøpere og ble til en av hovedinntektskildene for riket. Territoriet ble en fransk koloni i 1872 og ble uavhengig 1. august 1960. 
Ustabilitet og en rekke militærregjeringer preget det første tiåret etter uavhengigheten til Mathieu Kerekou overtok regjeringen og innførte marxistisk-leninistiske prinsipper i 1972. På 1980-tallet gikk han ut av militæret og ledet etter 1989 landet mot et representativt demokrati. Han tapte valget i 1991 og hans tidligere statsminister Nicephore Soglo ble president.
Kerekou vant de neste to valgene i 1996 og 2001. Han fratrådte embedet etter sin andre periode og ble etterfulgt av den uavhengige kandidaten Thomas Yayi Boni.


== Politikk og administrasjon ==
Benin er en republikk med flerpartisystem. De gikk bort fra den offisielle linjen med marxist-leninisme i 1989 og har stemmerett for alle fra fylte 18 år. Landet fikk sin første kvinnelige utenriksminister da Mariam Aladji Boni Diallo overtok vervet 10. april 2006. For oversikt over Benins regjeringssjefer, se: liste over Benins statsministere.


=== Administrativ inndeling ===

Benin er delt inn i 12 departementer, som videre er delt inn i 77 kommuner. I 1999 ble de tidligere seks departementene delt i to, så de nåværende 12 departementene ble danna. De seks nye departementene fikk hovedsteder i 2008.


== Næringsliv ==
Økonomien er underutviklet og baserer seg på jordbruk, bomullsproduksjon og regional handel.  Vekst i økonomien i senere år har blitt oppveiet av økningen i folketallet.


== Samfunn ==


=== Helsevesen ===
Igjennom 1980-årene hadde mindre enn 30 prosent av Benins befolkning tilgang til helsevesenet. Benin hadde en av verdens høyeste barnedødelighetsrater for barn under fem år. Dødeligheten lå på 203 døde per 1000 fødsel. Kun en av tre mødre hadde tilgang helsestasjoner for barn.


=== Internasjonal pressefrihet ===
Pressefrihetsindeks: Rangert som nr. 21 blant 139 land (på samme nivå som Storbritannia).


== Kultur ==
Man tror at voodoo stammer fra Benin og ble overført til Brasil, Karibia og deler av Nord-Amerika med slavehandelen. Cirka 70 % av befolkningen i landet praktiserer denne religionen, som siden 1992 har vært anerkjent som en av de offisielle religionene.  


== Oppføring på UNESCO sine liste ==
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCO sin verdensarvlist (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvstede.

Kongepalassene i Abomey – minner etter tidligere statsdannelse
W-Arly-Pendjari


== Se også ==
Liste over byer i Benin


== Referanser ==


== Litteratur ==
Afrika. Oslo: Schibsted. 1979. s. 44. ISBN 8251607450. 
Lundstøl, Sigrun Riedel (1995). Land i Afrika. Oslo: Faktum. s. 67. ISBN 8254002312. 


== Eksterne lenker ==
Benins nasjonalsang
(no) Statistikk og andre data om Benin i FN-sambandets nettsted Globalis.noUtenriksdepartementets informasjonssider om Benin