John Dickson Carr

John Dickson Carr, også kjent under pseudonymene Carter Dickson, Carr Dickson og Roger Fairbairn, (født 30. november 1906, død 27. februar 1977) var en amerikansk-britisk krimforfatter. 
Han regnes som en av de store forfattere i kriminallitteraturens «gylne tidsalder», en periode hvor komplekse mysterier og historier hvor mysteriet står i sentrum og driver handlingen var sentralt for sjangeren. De som hadde mest innflytelse på hans arbeid var Gaston Leroux og G.K. Chesterton; en av Carrs figurer, leksikografen Dr. Gideon Fell, hadde Chesterton som forbilde. 


== Liv og forfatterskap ==
Carr ble født i Uniontown i Pennsylvania. Han tilbrakte deler av sin oppvekst i Washington D.C. mens faren, Wooda Nicholas Carr, satt i Kongressen for Demokratene. Han begynte å skrive mens han gikk på skolen, og læring kom i annen rekke. Carr gikk på Haverford College, hvor han arbeidet i studentavisen. Der fikk han for første gang publisert en kriminalhistorie, The Shadow of the Goat. Den ble trykket uten slutt, med løfte om en premie på 25 dollar til den som løste gåten. Etter bare en time var den løst, og Carr måtte låne penger av sin far for å betale ut premien. 
I 1928 reiste han til Paris for å studere, men brukte tiden til å skrive. Etter å selv ha skrinlagt en historisk roman skrev han It Walks by Night, som ble antatt av et forlag. Den kom i et opplag på hele 15 000, tre ganger mer enn det som var vanlig for kriminalromaner. 
I 1931 giftet han seg med Clarice Cleaves. Hun var brite, og paret slo seg i 1932 ned i England. De fikk tre barn sammen. Fra 1933 kom hans bøker på løpende bånd. Det året introduserte han dr. Gideon Fell, og året etter kom den andre av hans store helter, sir Henry Merrivale. Han var meget produktiv, og gav ut hele 36 bøker i perioden 1933–42; en del av dem ble utgitt under pseudonym. De bøkene som regnes som hans mesterverk kom for det meste i perioden 1935–39, f.eks. Den hule mannen (1935), The Arabian Nights Murder (1936), Sort Messe (1937) og Judasøyet (1938). I 1942 ble det innført papirrasjonering, og i tillegg ble Carr opptatt med arbeid for BBC sammen med Val Gielgud, John Gielguds bror. Han skrev noen propagandasendinger, men også en kriminalserie som ble sendt for å holde moralen oppe i befolkningen. Gjennom sin karriere skrev han mer enn 80 hørespill. 
Han følte seg nærmere knyttet til England enn til USA, og ble boende i landet gjennom hele andre verdenskrig, selv om familien to ganger mistet alt på grunn av bombing. Men i 1948 vant Labour og Carr, som var erkekonservativ, ble svært skuffet. Familien flyttet til USA, hvor de ble til den konservative valgseieren i det britiske valget i 1953. Mens de bodde i USA fortsatte han å skrive bøker hvor handlingen var lagt til England, og hans ofte tørrvittige stil førte til at det en periode oppsto spekulasjoner om hvorvidt Carr var et pseudonym for P.G. Wodehouse. 
Carrs yndlingstema var det låste rom, hvor den detektiv løser et tilsynelatende uløselig mysterium hvor en myrdet person blir funnet alene i et rom som er låst fra innsiden. Den hule mannen fra 1935 regnes ofte som hans største mesterstykke, og i denne boken har han i tillegg til å presentere et slikt mysterium latt dr. Fell holde et foredrag om temaet. Dette foredraget har også blitt publisert som et selvstendig essay. 
Han skrev også historier om Sherlock Holmes sammen med Adrian Conan Doyle, sir Arthur Conan Doyles yngste sønn. Det ble utgitt i samlingen The Exploits of Sherlock Holmes i 1954. Carr har også skrevet biografier om Arthur Conan Doyle og Edmund Godfrey. 
I 1965 flyttet Carr tilbake til USA, og ble der til sin død i 1977. Hans helse begynte å svikte, og produksjonen gikk derfor nedover, men han skrev fortsatt en del. De siste årene begrenset han seg mest til bokomtaler i Ellery Queen's Mystery Magazine.
Carr ble i 1963 tildelt Mystery Writers of Americas høyeste utmerkelse, The Grand Master Award.
Ble i 1973 tildelt Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom.
Flere av Carrs bøker er dramatisert for NRK Radioteatret: Sort messe (1975), Den hule mannen (1998) og Dødstårnet. Radioteateret har også adaptert flere av Carrs egne dramatiseringer for BBC, blant annet «De døde sover lett», «Veddemål med døden» og «Dr Fell spiller poker».


== Bibliografi ==


=== Kriminal- og historiske romaner ===


=== Novelle- og hørespillsamlinger ===
1940 – The Department of Queer Complaints
1947 – Dr. Fell, Detective, and Others
1954 – The Exploits of Sherlock Holmes (med Adrian Conan Doyle)
1954 – The Third Bullet and Other Stories
1963 – The Men Who Explained MiraclesPosthumt utgitt:

1980 – The Door to Doom and Other Detections
1983 – The Dead Sleep Lightly (en samling hørespillmanuskripter for radio).
1984 – Crime on the Coast & No Flowers by Request
1989 – Fell and Foul Play
1991 – Merrivale, March and Murder


=== Sakprosa ===
1936 – The Murder of Sir Edmund Godfrey
1949 – The Life of Sir Arthur Conan Doyle


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kritisk studie av forfatterskapet:
S.T. Joshi, John Dickson Carr: a critical study. Bowling Green State University Popular Press (1990)
Biografi og kritisk studie av forfatterskapet:
Greene, Douglas G., John Dickson Carr: The Man Who Explained Miracles. Otto Penzler Books (1995)


== Eksterne lenker ==
(en) John Dickson Carr på Internet Movie Database 
(fr) John Dickson Carr på Allociné 
(en) John Dickson Carr på AllMovie 
(en) John Dickson Carr hos The Movie Database 
(en) John Dickson Carr på Discogs 
(en) John Dickson Carr på MusicBrainz 
(en) John Dickson Carr på MusicBrainz 
(en) John Dickson Carr hos American National Biography 
(en) Illustrert bibliografi over førsteutgaver
(en) The John Dickson Carr Collector Omslagsbilder av amerikanske og britiske førsteutgaver.
(en) Grobius Shortling's John Dickson Carr (Carter Dickson) Page Engelsk side lagd av Grobius Shortling, med karakterer og små anmledelser av hver bok.
(en) The Ministry of Miracles: The Detective Fiction of John Dickson Carr Side lagd av Nicholas Lester Fuller som inkluderer bokanmeldelser.