jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
José María Olazábal

José Maria Olazábal (født 5. februar 1966) er en spansk profesjonell golfspiller. Han spiller både på PGA-touren og Europatouren, og har vunnet major-turneringen The Masters to ganger, i 1994 og 1999. 
Han deltok som spiller på det europeiske Ryder Cup-laget sju ganger, og var kaptein for det vinnende laget i 2012.


== Som amatør ==
Olazábal hadde en fremgangsrik karriere som amatørspiller, og vant blant annet det britiske amatørmesterskapet i 1984.


== Som profesjonell ==
Han ble profesjonell i 1985. Den høsten vant han Europatourens kvalifiseringsskole, og kunne dermed debutere på Europatouren i 1986. Allerede i sin første sesong på touren vant han to turneringer,  ble nummer to på Order of Merit, og tok også tittelen Årets nykommer. 
Olazábal har fått flere sesonger ødelagt av sykdommen revmatoid artritt. Han gikk glipp av Ryder Cup i 1995, og samtlige major-turneringer i 1996, og det var snakk om at karrieren var over.I 2013 ble han tildelt Fyrsten av Asturias' pris for sport.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2002 Buick Invitational
1999 Masters
1994 Masters, NEC World Series of Golf
1991 The International
1990 NEC World Series of Golf


=== Seire på Europatouren ===
2005 Mallorca Classic
2001 Open de France, Omega Hong Kong Open
2000 Benson & Hedges International Open
1999 Masters
1998 Dubai Desert Classic
1997 Turespana Masters Open de Canarias
1994 Turespana Open Mediterrania, Masters, Volvo PGA Championship
1992 Turespana Open de Tenerife, Open Mediterrania
1991 Open Catalonia, Epson Grand Prix of Europe
1990 Benson & Hedges International Open, Carroll's Irish Open, Lancome Trophy
1989 Tenerife Open, KLM Dutch Open
1988 Volvo Belgian Open, German Masters
1986 Ebel European Masters Swiss Open, Sanyo Open


== Lagturneringer ==
Ryder Cup (for Europa): 1987, 1989, 1991, 1993, 1997, 1999, 2006. Lagkaptein i 2012
Alfred Dunhill Cup (for Spania): 1986, 1987, 1988, 1989, 1992, 1993, 1998, 1999, 2000
World Cup (for Spania): 1989, 2000
Seve Trophy (for Europa): 2000, 2002, 2003, 2005 (spillende lagkaptein). Lagkaptein i 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José María Olazabal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) José María Olazábal – Munzinger Sportsarchiv 
(en) José María Olazábal – PGA-touren 
(en) José María Olazábal – Europatouren 
(en) José María Olazábal – Japantouren 
(en) José María Olazábal – Verdensrankingen 
Biografi på Europeantour.com
Sergio García (golfspiller)

Sergio García Fernández (født 9. januar 1980) er en spansk golfspiller som spiller på LIV Golf.
Garcia deltok i The Masters Tournament første gang i 1999, og ble beste amatørspiller i turneringen. Kort tid etter ble han profesjonell på Europatouren. Han vant sin første seier på PGA-touren, MasterCard Colonial, i 2001.
Hans hittil eneste seier i en major-turnering kom i 2017 da han vant The Masters etter omspill mot Justin Rose.
Hans beste plassering på verdensrankingen er nummer to, i november 2008. Han har vært topp ti i mer enn 400 uker.
Garcia har representert Europa i ni Ryder Cup, og har rekorden for flest innspilte poeng (25,5).
Garcia er gift og fikk i mars 2018 en datter.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2001 MasterCard Colonial, Buick Classic
2002 Mercedes Championships
2004 EDS Byron Nelson Championship, Buick Classic
2005 Booz Allen Classic
2008 The Players Championship
2012 Wyndham Championship
2016 AT&T Byron Nelson
2017 The Masters


=== Seire på Europatouren ===
1999 Murphy's Irish Open, Linde German Masters
2001 Trophée Lancôme
2002 Canarias Open de Espana
2004 Mallorca Classic
2005 Omega European Masters
2008 Castelló Masters Costa Azahar, HSBC Champions
2011 Castelló Masters, Andalucía Masters
2014 Commercial Bank Qatar Masters
2017 Omega Dubai Desert Classic, The Masters, Andalucia Valderrama Masters


=== Ryder Cup ===
1999, 2002, 2004, 2006, 2008, 2012, 2014, 2016, 2018


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sergio Garcia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sergio García Fernández på Internet Movie Database 
(de) Sergio García Fernández – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sergio García Fernández – Olympedia 
(en) Sergio García Fernández – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergio García Fernández – PGA-touren 
(en) Sergio García Fernández – Europatouren 
(en) Sergio García Fernández – Japantouren 
(en) Sergio García Fernández – Verdensrankingen 
(en) Sergio García Fernández på Twitter 
(en) Sergio García Fernández på Facebook 
(en) Sergio García Fernández på Instagram
Ballyclare

Ballyclare er en liten by i Six Mile Valley i Antrim i Nord-Irland. 
Stedets historie går tilbake minst 5000 år, og det har vært mange forskjellige folkegrupper der. Etter kelterne kom først vikinger, og deretter normannere. Til slutt ble byen grunnlagt av skotter under bosetningen i Ulster. 
Mange innbyggere emigrerte til Amerika, og blant deres etterkommere finner man Mark Twain, Sam Houston og general Alexander Macomb.


== Eksterne lenker ==
(en) Ballyclare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Newtownabbey (distrikt)

Newtownabbey er et administrativt distrikt i grevskapet Antrim i Nord-Irland. Det ligger nord for Belfast Lough, og like nord for Belfast. 
Distriktet ble opprettet i 1957, og ble i 1973 selvstyrt da grevskapene mistet sin administrative funksjon. 


== Steder i distriktet ==
Balyclare
Glengormley
Newtownabbey
Caddie

En caddie eller caddy er i golf en person som tar hånd om en spillers utstyr under spill og som kan gi råd underveis. I profesjonell golf har alle spillerne hver sin faste caddie som gir råd om køllevalg og strategi. Profesjonelle caddier får vanligvis en prosentandel av spillerens inntekter, og mange tjener derfor svært godt. For eksempel fikk Tiger Woods' første caddie, Mike «Fluff» Cowan, selv en stor tilhengerskare, og hans senere caddie, Steve Williams, er mangemillionær etter å ha jobbet for Woods siden 1999.
Ordet caddie kommer fra fransk le cadet, som betyr «junior» eller «den yngste i familien». Å ta i bruk franske ord var ikke uvanlig i Skottland, golfsportens fødested, og ordet cadet er første gang sett i engelsk språk i 1610 og ordet caddie eller cadie dukket opp kort etter i 1634. Ordet ble brukt i skotske byer om bærere og visergutter, og i løpet av 1800-tallet utviklet begrepet seg til å betegne gutter som bar golfkøllene.


== Eksterne lenker ==
Professional Caddies Association
Volkswagen Caddy

Volkswagen Caddy er en LAV varebil fra tyske Volkswagen.
1. generasjon var basert på Golf 1 og ble produsert i Sarajevo i Jugoslavia fra 1983 til 1992. Produksjonen ble innstilt på grunn av krigshandlingene i Jugoslavia. I USA kom bilen på markedet i 1979 som Volkswagen Rabbit Pick Up. Disse ble produsert i Westmoreland i Pennsylvania. I Sør-Afrika ble bilen bygget til 2006.
2. generasjon kom som pick-up og lukket kassebil. Pick-upen, som var basert på Skoda Felcia Pick Up, ble produsert i Tsjekkia hos Skoda. Norske kunder måtte nøye seg med Skodas variant, siden VW-varianten ikke ble importert til Norge. Kassebilen var basert på SEAT Inca, som igjen bygger på plattformen til SEAT Ibiza og VW Polo/Golf. Bilen ble bygget hos SEAT i Spania. Bilen kom som 2-seters varebil og som 5-seters personbil. Bilen blir fortsatt produsert i Mexico.
3. generasjon kom kun som lukket kassebil og er basert på plattformen til Volkswagen Golf5/Touran. Bilen kommer i to lengder og kan for første gang også leveres med firehjulstrekk. Bilen leveres som 2-seters varebil og som 5-/7-seters personbil. Bilen blir produsert i Poznań i Polen.
I 2004 gikk den over til litt mer strømlinjeformet design. Mellom 2010 og 2015 var der bare mindre endringer utvendig og på interiør utseende. I 2016 var det større endringer utvendig med mer skarpere kanter og vinkler, også interiør ble endret, og for første gang siden 2004 gikk VW bort fra runde luftekanalåpninger på Caddy og Caddy Maxi.


== Se også ==
Volkswagen Taro
Volkswagen Amarok
Strandebarm

Strandebarm er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland, nå Vestland, opprettet i 1837 som Strandebarm formannskapsdistrikt.
I 1862 ble Strandebarm delt i to, da Jondal ble skilt ut som egen kommune. Strandebarm hadde etter fradelingen 1 663 innbyggere.
1. januar 1902 skjedde en ny deling i det Varaldsøy ble skilt ut som egen kommune. Strandebarm hadde etter denne delingen 1 661 innbyggere.
1. januar 1965 ble det meste av Strandebarm med 1 545 innbyggere slått sammen med deler av Varaldsøy, Jondal og Kvam til det nye Kvam herad.
Samtidig ble området Kysnesstranda i Strandebarm med 100 innbyggere slått sammen med det meste av Jondal til den nye Jondal kommune.


== Referanser ==
Slitu

Slitu er et tettsted i Indre Østfold kommune. Tettstedet har totalt 778 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger  i Eidsberg ved E18 mellom Askim og Mysen. Stedet har både industri, handel og jordbruk. Navnet kommer fra gården Slitu. Selve ordet Slitu kommer fra ordet «slette».
Slitu, med sin tilhørende jernbanestasjon (åpnet 1882) langs Østre linje, var fra gammelt av et viktig handelssentrum i Eidsberg.
Tenor kirkeruiner på Slitu viser rester av en liten middelalderkirke fra 1200-tallet. Kirken var et anneks til Eidsberg kirke. Riksantikvaren og Østfoldmuseet arbeider med stedet og ruinene er nå konservert med nye fuger og nytt toppdekke. Anlegget ble offisielt åpnet med gudstjeneste og dåp i juni 2008.


== Kjente personer fra Slitu ==
Vibeke Skofterud, skiløper


== Referanser ==
PGA Tour Champions

Champions Tour er en golftour som arrangeres av organisasjonen PGA TOUR for profesjonelle golfspillere over 50 år. Touren var inntil 2002 kjent som Senior PGA Tour. Det er 30 turneringer på touren, som holdes i USA og Canada. Premiepotten er årlig på rundt 50 millioner dollar.
De fleste turneringene på Champions Tour spilles over tre runder, eller 54 hull, som er én runde mindre enn vanlige profesjonelle slagspillturneringer, for eksempel på PGA-touren. De fem major-turneringene på Champions Tour går imidlertid over fire runder.


== Major-turneringer ==
Fem turneringer på Champions Tour regnes som major-turneringer:

Senior PGA Championship (major siden opprettelsen i 1980)
Senior Players Championship (major siden opprettelsen i 1983)
Senior British Open Championship (opprettet i 1987, major siden 2003)
US Senior Open (major siden opprettelsen i 1980)
The Tradition (major siden opprettelsen i 1989)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Klemens II

Klemens II, født grev Suidger av Morsleben og Hornburg (født i eller rundt år 1005 formodentlig i Hornsburg, død 9. oktober 1047) var pave fra 25. desember 1046 til oktober 1047.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av grev Konrad av Morsleben og Hornburg og hans kone Amulrad som var datter av grev Erpo von Padberg. Han stammet således fra saksisk adel. Moren r Amulrada var søster av erkebiskopen av Magdeburg, Waltard. At fødestedet hans er Hornburg, bygger på formodninger og ikke samtidige kilder.Da han ble valgt til pave var han biskop av Bamberg side 1040.


=== Pave ===
Kong Henrik III foreslo Suidger som pave da Gregor VI abdiserte i desember 1046. Navnet Klemens tok han på forslag av Henrik III, som mente at det passet på hans personlighet: Det latinske clemens betyr mild og god. Slik var han sikkert sett fra keiserens side, men navnet røper dermed også at han var svært ettergivende i forhold til keiserens ønsker. En særegenhet ved hans pontifikat var at han forsatte som biskop i Bamberg, det vil si, at han regjerte både Roma og sitt gamle bispedømme.
Umiddelbart etter at han ble valgt til pave, kronet Klemens Henrik til tysk-romersk keiser. Alt dette ble møtt med kritikk fra mange hold, selv om Klemens' pontifikat medførte en rekke forbedringer. Noen av dem var resultater av den synode han gjennomførte i Roma tidlig 104, blant annet gjennom dekreter som forbød simoni. En disputt mellom bispesetene Ravenna, Milano og Aquileia om hvilken som skelle ha presedens, ble avgjort i Ravennas favør. Et annet problem som slet på kirken, var striden om presteekteskap (nikolaittismen).
Klemen la byen Benevento under interdikt da den nektet å åpne sine porter for han og for keiseren. Han dro senere med keiseren til Tyskland, og helligkåret  Wiborada, en nonne fra Sankt Gallens kloster, som var blitt martyrdrept av ungarene i 925.
Pave Klemens II døde på vei tilbake til Roma allerede 9. oktober 1047 i nærheten av Pesaro. Da hadde han vært pave i under ett år.
Levningene ble bragt nordover, og han ble begravet i Bamberg. Klemens' grav i det vestlige koret i katedralen i Bamberg er den eneste pavelige graven nord for Alpene.


=== Dødsårsak ===
Rykter om at han var blitt forgiftet, verserte fra første stund. Hans grav ble åpnet, og for (i alle fall) for tredje gang i 1942. Da ble det ved en toksikologisk undersøkelse av pavens levninger bekreftet at han var blitt forgiftet med blysukker. Det er imidlertid uklart om han ble myrdet, ettersom blysukker ble brukt som kur på den tiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gregor V

Gregor V, opprinnelig Brun eller Bruno av Kärnten (født ca. 972 formodentlig i Stainach i Ennstal i Østfrankerriket, død 18. februar 999 i Roma) var pave fra 3. mai 996 til sin død. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var den annen sønn av Otto av Wormsgau (fra 978: hertug Otto av Kärnten) og hans hustru Judith von Kärnten, og sønnesønn av keiser Otto den store.
Bruno ble utdannet i Worms av erkebiskop Willigis av Mainz; en annen lærer var Johannes Philagathos. 


=== Prest ===
Han virket først som kapellan i Worms, då ledsaget han i 996, som kongelig hoffkapellan, sammen med erkebiskop Willigis og biskop Hildebold, sin frende kong Otto III på hans reise til Roma. Pave Johannes XV hadde bedt kongen om hjelp ,ot den romerske byadel. Før de kom frem, fikk de bud om pavens død.


=== Pave ===
Han etterfulgte pave Johannes XV som pave bare 24 år gammel. Han var husprest hos sin fetter keiser Otto III, som foreslo ham som pave.
Gregor V var den første tyske paven. (Noen ganger fremheves pave Bonifatius II (530–532) som første tyske pave, men han var egentlig østgoter.) 
Han valgte som pavenavn et navn som ikke gikk igjen i hans egen slekt, men et som skulle minne om «den mest kjente av mine forgjengere». Den han hadde i tankene var med sikkerhet pave Gregor den store.Politisk var han lojal mot keiseren og gav mange ekstraordinære privilegier til kirker og klostre i det tysk-romerske rike. En av hans første handlinger som pave var å krone Otto til keiser 21. mai 996. Sammen holdt de en synode noen få dager etter Ottos kroning, hvor Arnulf fikk tilbake bispedømmet Reims, og Gerbert(den fremtidige pave Sylvester II) ble fordømt som inntrenger. Robert II av Frankrike, som hadde insistert på sin rett til selv å utnevne biskoper, ble tvunget til å gi seg.
Under sin siste tid fremstod Gregor som svært sterkt avhengighetsforhold til det tyske kiserdømme.
Gregor V døde brått i en alder av 27 år, og ikke uten at det gav opphav til mistanker om at en forbrytelse lå bak, den 18. februar 999. Etter alt og dømme døde han av malaria, at han skulle ha blitt forgiftet er usannsynlig.


== Referanser ==
Damasus II

Damasus II, født Poppo (død 9. august 1048 i Palestrina) var pave fra 17. juli til 9. august 1048. Han var den andre av de tyske pavene foreslått av keiser Henrik III. Hans korte pontifikat førte til rykter om at han var blitt forgiftet, men det er mer trolig at han døde av malaria.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Poppo av Curagnoni var født i Bayern, og stammet fra den bayriske adelsslekt babonene og var sønn av greve Poppo II av Rott (rller ifølge andre kilder sønn av fogden Chuno av Kloster Benediktbeuern).
Før han ble pave var han biskop av Brixen i Tirol. 
Da pave Klemens II døde i juli 1047, begynte grevene av Tusculum atter å gjøre gjeldende sine maktkrav i Roma, og, med hemmelig støtte fra markgreve Bonifatius av Toscana, gjeninnsatt de den styrtede Benedikt IX på Pavestolen. Denne nygamle pave fortsatte å lede kirken på samme vis som tidligere hadde ført til hans fall, og etter åtte måneder ble han avsatt en tredje gang, og da forsvant han til slutt fra pavehistorien. 


=== Pavevalget ===
På juledag 1047 sendte romerne avsted sendebud til keiser Henrik III for å underrette ham om at Klemens var død, og fremførte at man ville at keiseren og Romas patriciere skulle utnevne en passende etterfølger. I pakt med sine instruksjoner kom de utsendte med ett forslag: erkebiskop Halinard av Lyon, som var blitt meget populær i Roma. Men keiser Henrik utnevnte i stedet biskop Poppo av Brixen. 
Keiseren befalte at den blivende pave umiddelbart skulle føres til Roma. Poppo annkom dit, og ble kronet i Laterankirken som Damasus II den 17. juli 1048.  Pavenavnet valgte han til minne om pave Damasus I, som var en samtidig av de to kirkefedrene Hieronymus og Basilius av Caesarea, og som selv var kjent som en lærd mann som fremmet forskning og studier. Dette tiltalte Poppo, som selv hadde en utdannelse langt ut over det gjennomsnittlige for sin stand.
Han var den tredje germaneren som ble pave.


=== Død ===
Etter kort tid døde Damasus - bare 23 dager senere - som følge av malaria. i Palestrina, dit han hadde begitt seg nesten umiddelbart etter sin kroning for å innslippe sommerheten i Roma.
Damasus er begravd i San Lorenzo fuori le Mura i Roma.


== Litteratur ==
(de) Ernst Steindorff: «Damasus II». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 4, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, s. 714 f.
(de) Reinhard Elze: «Damasus II.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 3, Duncker & Humblot, Berlin 1957, ISBN 3-428-00184-2, s. 498 (digitalisering).
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «DAMASUS II» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 1200.
Hans Göttler: Spurensuche nach Papst Damasus II. in Pildenau am Inn: Geschichte und Legende des 1. Pontifex Maximus aus Altbayern, Tiefenbach: Verlag Töpfl, 2005


== Referanser og fotnoter ==
Aixam

Aixam er et fransk bilmerke. Firmaet er basert i Aix-les-Bains. Selskapet ble stiftet i 1983 for produksjon av mikrobiler i den gamle Arola-fabrikken etter at Arola gikk konkurs. I 1992 startet de produksjonen av flere mellomklassebiler med Mega-navnet, men innen 2002 ble dette navnet kun brukt på småbiler.
Selskapet produserer i dag Aixam A.7XX-serien (utstyrt med Kubota dieselmotorer), en mikrobil som kan sammenliknes med Smart. En viktig forskjell er at noen av de minste modellene kategoriseres som mopedbiler, og kan derfor kjøres uten førerkort for bil.
Aixam-Mega er (per 2005) Europas største produsent av mikrobiler, og produktene er tilgjengelige i følgende land:
Østerrike, Belgia, Finland, Hellas, Nederland, Italia, Litauen, Norge, Portugal, Spania, Storbritannia, Sverige og Sveits.


== Førerkrav for mopedbil ==
Minstealderen er 16 år når tre- og firehjuls moped har egenvekt ikke over 150 kg (minus batterienes vekt ved eldrift). Er disse mopeders egenvekt over 150 kg (minus batterienes vekt ved eldrift), er minstealderen 18 år. Samme aldersbegrensninger gjelder klasse AM147 som forutsetter førerkort i klasse T. Med mopedbil forstås fire-hjuls moped med karosseri, ratt, pedaler og betjeningsanordninger som i en personbil. Resultatet av alt dette utstyret blir at disse kjøretøyene alltid får en egenvekt over 150 kg slik at minstealderen er 18 år. Det finnes ingen unntak fra denne minstealderen på 18 år for mopedbil for den som har bare klasse AM 147.


== Aixam-Mega modeller ==
Aixam A-series
Aixam Berlines
Aixam Minivan
Aixam Pick-up
Aixam Scouty (cabriolet)
Mega Moskito Micro Pick-up
Mega MultiTruck


=== Tidligere modeller ===
Aixam MAC
Mega Concept
Mega Monte Carlo (sportsbil)
Mega Track (sportsbil)


== Andre produsenter av mopedbiler ==
Se også::

Ligier
Microcar
Chatenet
Grecav
JDM
Piaggio


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aixam vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Megas offisielle nettsider
About Ligier Group
Leo IX

Leo IX, født Bruno av Egisheim-Dagsburg (født 21. juni 1002 i Eguisheim / Alsace, død 19. april 1054 i Roma) var pave fra 1049 til 1054. Han regnes som den mest betydningsfulle tyske paven i middelalderen.


== Liv og virke ==
Han var sønn av en elsassisk greve kalt Bruno, og var i familie med keiser Konrad II. Han lot seg prestevie og arbeidet senere i keiserens kanselli. I 1026 ble han biskop av Toul.
Etter Damasus IIs død var Bruno, angivelig mot sin vilje, keiser Henrik IIIs ønskekandidat som pave. Han skal ha gått med på å akseptere et pavevalg bare dersom han ble valgt av Romas egne borgere og prester. Dette skjedde ved akklamasjon. Navnevalget Leo var antagelig programmatisk, og gikk tilbake til Leo I, en pave som Bruno beundret både for hans mot (jf. Leo Is opptreden mot hunerkongen Attila i 452 og mot vandalkongen Geiserik i 455) og som kirkelærer (jf. Leo Is beslutning om Kristi natur under Konsilet i Kalkedon i 451). Det er også å anta at de (pseudo-)isidorske dekretaliers beretning om Den konstantinske skjenkelse spilte inn for navnevalget: Etter disse dokumenter som på 1000-tallet ble betraktet som ekte, var det nettopp Leo Is navn som knyttes til de angivelige hendelsene. Leo IX var den første som grep tilbake til disse dekretalier for å underbygge pavedømmets rettsgrunnlag for å herske over Patrimonium Petri (Kirkestaten).
Leo var en ivrig reformator, som særlig bekjempet simoni og presteekteskap. Han nyorganiserte den kirkelige forvaltningsstruktur, og søkte å redusere italienernes kirkelige dominans.
Gjennom omfattende reiser i hele Europa, var Leo også til stede i områder som lå langt fra Roma. Han så også på seg selv som bindeleddet mellom den vanlige mann og kurien, og ifølge en anekdote skal han ha lagt en tigger i sin egen seng. Reimskonsilet i 1049 betegnet pave Leo IX som Universalis ecclesiae primas et apostolicus og gav dermed uttrykk for det latinske vestens nye selvbevissthet ovenfor det bysantinske østen. Leos planer om med en egen hær, og sammen med grekerne, fordrive normannerne fra Syd-Italia, mislyktes. Hans hær ble slått ved Civitate (Apulien).
På invitasjon fra den bysantinske keiser Konstantin IX Monomachos, som var interessert i et forbund mot normannerne, kom det mellom patriarken Michael Kerullarios og de romerske kardinalene Humbert av Silva Candida og Fredrik av Lothringen til forhandlinger om en gjenopprettelse av den kirkelige enhet. Forhandlingene mislyktes på grunn av forhandlingsdeltagernes manglende ettergivenhet i spørsmål om liturgi og dogmatikk.
1054 ekskommuniserte Leo IX alle tilhengere av den ortodokse kirke, og bruddet mellom kirkene var endelig.
Etter en kamp mot normanniske tropper utenfor Roma ble Leo tatt til fange og seks uker senere løslatt, svært syk. Han døde 19. april 1054 i Roma.
I 2005 ble den tyske pave Benedikt XVI (Joseph Ratzinger) valgt på den hellige Leo IXs minnedag, den 19. april.


== Referanser ==