jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jean-Louis-Anne-Magdalen Lefebvre de Cheverus

Jean-Louis-Anne-Magdalen Lefebvre de Cheverus  (født 28. januar 1768 i byen Mayenne ved Laval i Mayenne i Frankrike, død 19. juli 1836 i Bordeaux) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Under den franske revolusjon ble han satt i fengsel i 1792 fordi han nektet å støtte sivilkonstitusjonen for kleresiet. Han klarte å rømme, og kom seg til England senere samme år. Der var han sjelesørger blant franske flyktninger til 1796. I 1796 reiste han til Boston i USA, og var frem til 1808 misjonær blant Penobscot-indianere og andre i delstaten Maine. I 1808 ble han utnevnt til Bostons første biskop, og var i årene 1810–1815 samtidig apostolisk administrator av det katolske bispedømmet New York.
Han ble deretter kalt tilbake til Frankrike som biskop av Montauban 1923–1926, og var deretter erkebiskop av Bordeaux 1826–1836. Han avslo i 1826 kong Karl X av Frankrikes tilbud om utnevnelse til minister for kirkelige spørsmål.
Han ble kreert til kardinal i februar 1836 av pave Gregor XVI.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Kardinal Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Placido Maria Tadini

Placido Maria Tadini (født 11. november 1759 i Montecalvo i Italia, død 22. november 1847 i Genova) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Senere var han erkebiskop av Genova 1829–1847. Han tilhørte de uskodde karmelittene.
Han ble kreert til kardinal i april 1835 av pave Gregor XVI.
Han deltok ikke ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725–1807) *1758
Kardinal Francesco Bertazzoli (1754–1830) *1802
Kardinal Placido Maria Tadini (1759–1847) *1829


== Referanser ==
Ambrogio Bianchi

Ambrogio Bianchi (født 17. oktober 1771 i Cremona i Hertugdømmet Milano, død 3. mars 1856 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler og generalabbed for kamaldulenserne. Han var prefekt for Kongregasjonen for ordensdisiplin 1840–1856.
Han ble kreert in pectore til kardinal i april 1835 av pave Gregor XVI, publisert i juli 1839, med Santi Andrea e Gregorio al Monte Celio som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Epilepsihund

Epilepsihund er en hund som er trent til å tjene personer med epilepsi. De skal dempe og hindre fall, varsle ved (helst før) et anfall og hente hjelp. Disse hundene kan gi slike pasientgrupper stor trygghet i hverdagen. De er brukshunder og tjenestehunder som også inngår under begrepet servicehunder.
Hjelpehund

Hjelpehund, kalles også assistansehund, er en betegnelse på en hund som er trent til å hjelpe mennesker med fysiske funksjonshemninger. De kan for eksempel læres til å åpne dører, slå av og på lys, åpne skuffer, bære vesker, plukke opp ting, dra rullestol m.v. De skal også fungere som en sosial partner og venn, og inngår derfor både under begrepene brukshund, tjenestehund, servicehund og familiehund.
Disse hundene trenes spesielt for en bestemt persons behov, og det er nærmest ikke grenser for hva en hund kan trenes til å utføre. Såkalte hjelpehunder har vært trent til for eksempel å minne pasienter om å ta sine medisiner, hente medisiner (også ved symptomer), hente drikke, hente telefonen, ringe etter nødhjelp, vekke opp, slå av og på lys, styre (kjøre) heisen, slå av og på komfyr og TV m. m. De blir også opplært til å varsle ved innbrudd og brann m.v.
Ofte læres hjelperhunder også opp til å adlyde såkalte bløff kommandoer, som «pass på» eller «hjelp meg». En slik kommando kan avstedkomme en aggressiv holdning (for eksempel aktiv bjeffing og knurring eller endret posisjonering) hos hunden, uten at den egentlig er det. Dette for å avskrekke eventuelle inntrengere, ranere el.l.


== Eksterne lenker ==
International Association of Assistance Dog Partners (IAADP)
Servicehund.org
Terapihund

Terapihund er en betegnelse på en hund som er trent for sosialterapeutiske oppgaver. Disse hundene benyttes til terapeutiske besøk hos mennesker som er innlagt ved f.eks. sykehus, sykehjem, fengsler og psykiatriske institusjoner, for å bedre livskvaliteten deres. Hundene må tåle å bli klappet og kjælt med av helt ukjente mennesker.
I Norge er NODAT (Norsk organisasjon for dyreassistert terapi), Dyrebar Omsorg og Norske Terapihundskolen organisasjoner som utdanner og godkjenner av terapihunder. De stiller strenge krav til både fører og hund som skal inngå i en ekvipasje. Hundens lynne og evner testes samtidig som førerens evner til å forholde seg til pasienter og brukere er i fokus. Norske Terapihundskolen og Dyrebar Omsorg (i samarbeid med NMBU) utdanner både frivillige og profesjonelle ekvipasjer (hund og fører), mens NODAT tilbyr kurs og evaluering for folk som vil jobbe frivillig med hunden sin.


== Eksterne lenker ==
Norsk organisasjon for dyreassistert terapi, NODAT
Norske Terapihundskolen Arkivert 18. desember 2014 hos Wayback Machine.
Therapy Dogs International, Inc.
Therapy Dogs Inc.
Dyrebar Omsorg
Tjenestehund

Tjenestehund er en fellesbetegnelse for hunder som er trent til og utfører en eller annen form for samfunnstjeneste, det være seg som offentlig- eller sivil tjenestehund. Fellesnevneren er at hunder med slik trening kan kalles ut til kortere eller lengre tjeneste i samfunnstjenlige formål.


== Offentlig tjenestehund ==
En offentlig tjenestehund er en hund i kommunal, fylkeskommunal eller statlig tjeneste. Det kan for eksempel være en politihund, tolltjenestehund eller en militær tjenestehund. I noen grad kan slike hunder også sekundært være familiehunder.


== Sivil tjenestehund ==
En sivil tjenestehund er en hund som typisk er trent til sivile oppgaver, for eksempel som ettersøkshund, redningshund, førerhund eller servicehund. Slike hunder er som regel også familiehunder.
Pollinering

Pollinering (bestøvning) er overføring av pollenkorn mellom blomstene på en eller flere planter, for at det skal kunne foregå en befruktning og frø kan dannes. Hos blomsterplantene overføres pollen fra åpne pollenknapper til arret. Hos nakenfrøede planter overføres pollen direkte til frøanlegget (mikropyle). Selv om blomsterplantenes organ for reproduksjon, blomsten, hos de fleste arter er tokjønnete er sjølpollinering ikke regelen. Mye av den utrolige variasjonen i form og farge hos blomstene, skyldes nettopp plantenes tilpasninger til krysspollinering.


== Biotisk pollinering ==

Biotisk pollinering eller dyrepollinering betyr at pollenet transporteres av dyr. De fleste arter av blomsterplanter er tilpasset biotisk pollinering. 
Blomsten kan ha spesielle utskillende organer, nektarier, som produserer sukker (sukrose, glukose og fruktose) og aminosyrer i form av nektar og pollen, som derav blir en viktig næringskilde for dyra. Pollen har pollenkitt og en ytre struktur som gjør at de lett fester seg. Noen planter har sterkt spesialiserte artstro dyr som sørger for pollinering.


=== Insektpollinering ===
Insektpollinering (entomofili, gr. entomen – insekt) skjer der hvor blomstene er store og iøynefallende, har farget blomsterdekke med saftmerker og ofte zygomorfe blomster hvor insektet lett krabber inn. 
Honningbier og humlers hårete kropper kan samle og holde opptil 15 000 pollenkorn. De flyr også fort og besøker mange blomster etter hverandre. Bier spiser pollen, men det blir nok igjen til å befrukte plantene.


=== Fuglepollinering ===
Fuglepollinering (ornithofili, gr. ornis – fugl; philein – å elske) er spesielt vanlig i tropene. Plantene har ofte store blomster med sterke farger, spesielt knallrød, som tiltrekker seg fugler som kolibrier og  honningetere.


=== Flaggermuspollinering ===
Flaggermuspollinering (chiropterofili, gr. cheir – hånd, pteron – ving) skjer hos planter som har hvite eller grønnlige blomster med muggen lukt; blomstene sitter utenfor løvverket enten på stammen (kauliflori) eller på lange blomsterstilker. Disse tiltrekker seg enkelte arter av flaggermus.


=== Andre dyr ===
Pollinering av andre pattedyr enn flaggermus forekommer også hos noen arter.


== Abiotisk pollinering ==

Ved abiotisk pollinering transporteres pollenet av enten vind eller, sjeldnere, vann.


=== Vindpollinering ===
Vindpollinering (anemofili, gr. anemos – vind; philein – å elske) skjer der hvor blomsten er uanselig, åpent plassert, mangler duft og nektar og hvor lett pollen spres i store mengder. Dette skjer ofte tidlig om våren. Bartrær har pollen med luftsekker.


=== Vannpollinering ===
Pollinering kan også skje via vann (hygrofili) hvor blomstene er uanseelige uten skiltapparat. Hannblomstene kan også løsne og flyte på vannet f.eks. Vallisneria.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biologisk institutt, Universitetet i Oslo


== Eksterne lenker ==
(en) Pollination – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pollination – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eirik Bakke

Eirik Bakke (født 13. september 1977) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.Han spilte senest for Sogndal Fotball, til og med 2012. Han har spilt 27 A-landskamper for Norge, og har over 50 kamper for aldersbestemte landslag. Han er sønn av den tidligere Sogndal-spilleren og nå avdøde Svein Bakke.
Bakke begynte fotballkarrieren på hjemstedet Sogndal. I 1999 ble han solgt til Leeds United for 45 millioner kroner. Yorkshire-klubben var da et topplag i engelsk og europeisk fotball. Bakke spilte blant annet for Leeds i semifinalen i Mesterligaen i 2000/2001-sesongen. Deretter ble Bakke med på klubbens økonomiske og sportslige nedtur i årene som fulgte. Høsten 2005 lånte Leeds ham ut til Aston Villa. Leeds ble ikke enig med Aston Villa om å forlenge låneavtalen, og han returnerte derfor til Leeds i februar 2006.


== Retur til Norge ==
Den 31. august 2006 ble Bakke klar for Brann. Han skrev under en kontrakt med varighet 1½ år, som senere ble forlenget med ytterligere to år. Etter at Martin Andresen forlot Brann etter gullsesongen, ble Bakke valgt til kaptein for laget. Bakke hadde kontrakt med bergensklubben ut 2010-sesongen og gikk deretter tilbake til Sogndal hvor han avsluttet karrieren.


== TV-karriere ==
Den 15. juni 2022 ble det opplyst at Eirik Bakke var en av de nye ekspertene i Viaplays nye Premier League-satsing.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eirik Bakke – FIFA 
(en) Eirik Bakke – UEFA 
(en) Eirik Bakke – Transfermarkt 
(en) Eirik Bakke – Transfermarkt (manager) 
(en) Eirik Bakke – national-football-teams.com 
(en) Eirik Bakke – Soccerbase.com 
(en) Eirik Bakke – FootballDatabase.eu 
(en) Eirik Bakke – Soccerway 
(en) Eirik Bakke – EU-Football.info 
(no) Eirik Bakke – Norges Fotballforbund 
Profil hos Sogndal Fotball
Luigi Bottiglia Savoulx

Luigi Bottiglia Savoulx (født 16. februar 1752 i Cavour ved Torino i kongedømmet Sardinia, død 14. september 1836 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1649-1730) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Kardinal Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Francisco Antonio de Lorenzana y Butrón (1722-1804) *1765
Kardinal Giuseppe Maria Spina (1756-1828) *1798
Erkebiskop Luigi Bottiglia Savoulx (1752-1836) *1749


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Paolo Polidori

Paolo Polidori (født 4. januar 1778 i Iesi i Kirkestaten, død 23. april 1847 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie. Han var blant annet prefekt for Kongregasjonen for ordensdisiplinen 1834–1840, og for Kongregasjonen for det tridentinske konsil 1840–1847.
Han ble utnevnt til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Pave Gregor XVI (1778-1847) *1831
Kardinal Paolo Polidori (1765-1846) *1844


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giuseppe della Porta Rodiani

Giuseppe della Porta Rodiani (født 5. september 1773 i Roma i Italia, død 18. desember 1841 i Roma) var latinsk patriark av Konstantinopel og en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert in pectore til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI, publisert i april 1835.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698)
Pave Benedikt XIII (1649-1730)
Pave Benedikt XIV (1675-1758)
Pave Klemens XIII (1693-1769)
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807)
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Giuseppe della Porta Rodiani (1773-1841) *1822


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giuseppe Alberghini

Giuseppe Alberghini  (født 13. september 1770 i Cento ved Bologna i Kirkestaten, død 30. september 1847 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert in pectore til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI, publisert i april 1835, med Santa Prisca som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Alessandro Spada

Alessandro Spada (født 4. april 1787 i Roma i Italia, død 16. desember 1843 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert in pectore til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI, publisert i april 1835.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Utstillingshund

Utstillingshund er et begrep som benyttes om «raserene» hunder som deltar på hundeutstillinger og konkurrerer om å ha det mest rasetypiske utseende. Slike hunder er som oftest primært familiehunder, sekundært utstillingshunder, brukshunder og/eller avlshunder.
Hunder som skal opptre som utstillingshunder på nasjonale eller internasjonale hundeutstillinger må være raserene og stambokførte i et nasjonalt stambokregister. På utstillingen blir hunden bedømt av en såkalt eksteriørdommer, som sammenligner den opp mot en definert rasestandard. Avhengig av hvor rasetypisk hunden er, blir den premiert eller eventuelt bortvist fra bedømningen. Bortvisning kan skje som følge av atferd eller alvorlige feil og mangler i henhold til rasestandarden.
Militær tjenestehund

Militær tjenestehund er en samlebetegnelse for hunder som er trent til å utføre oppgaver og tjenester i militær regi.
I Norge utdannes slike hunder er ved Forsvarets hundeskole (FHSK), som er lokalisert til Hauerseter leir ved Sessvollmoen garnison.


== Bakgrunn ==
I militæret har det vært benyttet brukshunder i lange tider, opprinnelig som flokkdyr, og senere for mer avanserte oppgaver, som å drepe rotter i skyttergravene under første verdenskrig.
Det var imidlertid under andre verdenskrig at bruken av militære brukshunder var mest utbredt. Det amerikanske forsvaret hadde mer enn 10 000 tjenestehunder blant sine soldater, de fleste som varslingshunder, men også mange patruljehunder, kurérhunder og minesøkerhunder.
Idag har det amerikanske forsvaret flere tusen brukshunder som patruljerer militære installasjoner i USA og andre deler av verden. I tillegg er flere hundre hunder deployert i Irak og Afghanistan i krigen mot terror.
De fleste tjenestehundene i det norske forsvaret er av rasene Schäfer, Malinois, Labrador Retriever og Engelsk springer spaniel.


== Militære tjenestehundkategorier ==


=== Primær opplæring ===
Militær patruljehund (også kalt várhund)
Varslingshund
Narkotikahund
Bombehund
Minesøkerhund


=== Sekundær opplæring ===
Lavinehund
Ruinhund (søk etter personell i sammenraste bygninger)
Vindsøkshund (søk etter personell fra båt mot land)
Vannsøkshund (søk etter stridsdykkere)
Våpensøkshund (søk etter skjulte våpen og ammunisjon)
Likhund


=== Tilleggstrening ===
Snubletrådsøk (hund som selvstendig påviser snubletråd)
Fallskjermhopping
Luigi Frezza

Luigi Frezza (født 27. mai 1783 i Civita Labinia (Lanuvio) i Italia, død 14. oktober 1837 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Nueva Granada (Colombia).
Han ble kreert in pectore til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI, publisert i juli 1836.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Erkebiskop Luigi Frezza (1783-1837) *1826


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Adriano Fieschi

Adriano Fieschi (født 7. mars 1788 i Genova i Republikken Genova, død 6. februar 1858 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert in pectore til kardinal i juni 1834 av pave Gregor XVI, publisert i september 1838, med Santa Maria della Vittoria som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Militær patruljehund

Militær patruljehund, som i en form også kalles várhund, er en militær tjenestehund som er trent i å markere på lukt av mennesker, bevegelse og unormale lyder. Siden lukten av menneske er vesentlig, vil slike hunder også markere på gjenstander som er blitt håndtert av et menneske.
Patruljehunder trenes opp til å utføre enten en stille (lydløs) markering eller en halsende (bjeffende) avmelding, mens markering på gjenstander som er behandlet av mennesker som oftest markeres ved at hunden enten setter seg, legger seg, eller stående markerer gjenstanden. Typen som varsler stille kalles en várhund.
Det er mange fordeler ved de ulike markeringsformene til en patruljehund. Halsende hunder har ofte en psykologisk effekt på mennesker som skal pågripes, varsles eller vises bort. Stille markering er effektivt hvis man vil bruke hunden aktivt til å finne mennesker uten å røpe sin egen posisjon.
Patruljehunder benyttes både på post og under patruljering. Alle norske militære patruljehunder er trent til å være stille under patruljen, og først når hunden skal løse en oppgave på selvstendig grunnlag vil det være forskjell på om hunden er trent for stille eller halsende markering.
Patruljehunden er normalt den mest allsidige tjenestehunden i forsvaret, siden den må kunne løse en rekke grunnleggende oppgaver. Søk i bygninger, beskyttelse, lydighet, spor og patruljering med søk av overvær (vittring av mennesker ved hjelp av vindretningen) og lydmarkering. Militære patruljehunder kan også tilleggsutdannes til å løse flere andre oppgaver.
Norge har deltatt med militære patruljehunder i flere utenlandskontigenter, blant annet i Midtøsten.


== Se også ==
Militær tjenestehund
Steyr-Daimler-Puch

Steyr-Daimler-Puch var en industribedrift med hovedsete i Steyr, Østerrike.  


== Historie ==
Firmaet ble startet som Josef und Franz Werndl & Co. i 1864 for å produsere geværer, men ble kjent som Steyr-Werke AG i 1924.  I 1894 begynte de produksjon av sykler, og biler i 1915.  De ble slått sammen med Puch og Austro-Daimler i 1934, og ble da hetende Steyr-Daimler-Puch.
I 1990 ble konsernet delt opp, og Steyr Tractor ble solgt til Case Corporation. Puchs motorsykkel-avdeling ble solgt til Piaggio, Steyr Mannlicher fortsatte med våpenproduksjon, og bilavdelingen ble slått sammen med Magna og fikk navnet Magna Steyr.
Steyr-Daimler-Puch produserte blant annet Pinzgauer, et terrengkjøretøy, fra 1971 til 2000 og Steyr 680M, en terrenggående lastebil, fra 1960 til rundt 1984.


== Se også ==
Steyr Sportwaffen
Steyr Mannlicher


== Eksterne lenker ==
(en) Steyr-Puch vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Steyr-Daimler-Puch Spezialfahrzeuge
Varslingshund

Varslingshund er normalt en militær tjenestehund som primært er trent til å vokte et område eller et objekt, men den kan også være en sivil tjenestehund. Varslingshunder kan derfor også kalles brukshund, tjenestehund og, i ikke-militær sammenheng, familiehund.


== Militær varslingshund ==
Den militære varslingshunden skal varsle når uvedkommende nærmer seg ved å gi hals (bjeffe). Varslingshunder trenes normalt også i lydighet, patruljetjeneste, feltsøk, sporsøk, søk i bygning og beskyttelse. I tillegg kan den trenes til en ellere flere spesieloppgaver etter behov.
Varslingshunder har normalt større aksjonsradius enn várhunder, fordi hundeføreren ikke trenger å ha øyekontakt med hunden for å registrere markeringer.


== Sivil varslingshund ==
En sivil varslingshund har oftest de samme oppgaver med å varsle, men kan mangle utdannelse i å beskytte. De skal heller ikke være skarpe. Slike hunder benyttes typisk av vaktselskaper, men også i noen grad til å vokte eiendom.