jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Berit Boman

Berit Anne Boman (født 1969) er en norsk TV-produsent, musiker, programleder og skuespiller. Hun har vært redaktør i Mastiff TV og produsent i Rubicon TV. Hun har arbeidet både foran og bak kamera i på TV og vært vokalist for bandet DDR.


== Biografi ==
Boman er født i Durban i Sør-Afrika, men flyttet sammen med familien til Drammen mens hun var liten. Hennes far var sjømannsprest.Hun utdannet innen musikk og har studert dette faget ved Østlandets Musikkonservatorium (1993–1994), Universitetet i Oslo (1991–1992) og Bergen lærerhøgskole (1989–1990).Hun har hatt en rekke forskjellige jobber innen mediebransjen. Dette inkluderer programleder for serien LYST på TVNorge, reporter for Atle Antonsen og Johan Golden i humorprogrammet En Lun Aften, samt programleder i Metropol Live og Quart spesial i samme kanal. Hun har også medvirket i barneprogrammet Virre Virre Vapp på TV 2, der hun også skrev musikk og tekst til barneplaten ved sammen navn. I 2008 var hun paneldeltaker i det satiriske Sladder på TVNorge. Hun var også med i radioprogrammet Hværsaagod Takkskalduha med Espen Thoresen. I 1999 hadde hun stillingen som konkurransedirektør for første sesong av realityserien Robinsonekspedisjonen som ble produsert av Strix Televisjon og sendt på TV 3.Hun har også medvirket i filmen Amatørene fra 2001 samt dramaserien Asylet på NRK. Etter noen år i TV gikk hun gradvis mer og mer over til produksjonsbransjen. Blant annet har hun vært redaktør i produksjonsselskapet Mastiff TV (2011–2013) og Rubicon TV (2013–2018).Hun har også hatt et kortere engasjement som informasjonsrådgiver for Venstre (2012).Boman var vokalist i bandet DDR fra 1998 til 2017.


== Privatliv ==
Hun ble i 2006 gift med journalist Svein Tore Bergestuen. Ekteskapet ble oppløst i 2011.


== Diskografi ==


=== DDR ===
Über Alles (1998)
Norwegische Superknüller (2001)
Das War Das (2009)SinglerBest ohne Ball (1998)
Ach, ach, ach! Es geht besser nun (1998)
Hier wird es Leben, Rai-Rai! (1998)
Zeichentrick Helden/Die Bergregeln (2001)


=== Deltar på ===
Julemusikk: Barnas jul! (2002)
Kjell Ola Dahl: Siste skygge av tvil (2003)
Kalle og Molo: Kalle & Molo – Musikk fra TV-serien (2005)
Lille kylling: Chicken Little – Original Soundtrack (2005)
Virre Virre Vapp (1996), med Christian NordalSinglerBarnslig (2003), med Equicez, Philip Ruud & Thea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berit Boman på Internet Movie Database
Touchmetoden

Touchmetoden er en metode for å skrive på maskin eller tastaturer, utviklet av rettsstenografen Frank Edgar McGurring, som underiviste i maskinskriving i Salt Lake City. Metoden baserer seg på at man finner de riktige tastene ved å bruke den taktile sansen, altså ved å kjenne hvor tastene er med fingrene fremfor å bruke synet. Skriving etter touch-metoden tar utgangspunkt i at man plasserer de åtte fingrene i en horisontal rekke midt på tastaturet, hjemmerekken eller ledetastene, og strekker fingrene etter de andre tastene ut fra denne. De fleste datatastaturer har en liten forhøyet prikk på F- og J-tasten, slik at maskinskriveren kan kjenne når fingrene hviler over riktig tast. 


== Historie ==
Metoden vakte oppsikt da McGurrin vant en overlegen seier i en maskinskrivekonkurranse i Cincinnati den 25. juli 1888. Etter store avisoppslag ble metoden raskt svært utbredt. 


== Alternative metoder ==
Den mest utbredte alternative metoden for maskinskriving er «Lete, finne, trykke», eller tofinger-metoden. Dette går mye langsommere, fordi man da er nødt til å bruke synet til å lete opp tastene i stedet for å støtte seg på den innlærte posisjonen for hver enkelt tast. Dessuten medfører bruken av to fingre større belastning for skjelett og muskler dersom man skriver mye, ettersom denne skrivemetoden medfører langt større håndbevegelser og en mindre gunstig sittestilling. 


== Hjelpemidler for å lære seg touchmetoden ==
Det finnes en lang rekke dataprogrammer for bidra til å lette prosessen med å lære inn og automatisere plasseringen av tastene på tastaturet, og for å oppøve hastigheten og nøyaktigheten i touch-skrivingen.
Øyvind Kvalnes

Øyvind Kvalnes (født 1963) er en norsk forfatter, musiker og filosof som har spesialisert seg på moralfilosofi.
Kvalnes tok doktorgraden i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1998 med avhandlingen Living with Moral Luck.Fra 1995 til 1998 var han stipendiat ved Etikkprogrammet hos Norges forskningsråd. I 1999 var han kommunikasjonsrådgiver i Geelmuyden.Kiese og i perioden 2000 til 2009 var han daglig leder for Humanistisk Akademi i Oslo. Han har siden vært ansatt som forsker ved Institutt for ledelse og organisasjon på Handelshøyskolen BI, med stillingen som førsteamanuensis fra 2009, og professor fra 2021.   
Kvalnes har siden slutten av 1990-årene holdt foredrag, seminarer og kurs for norske organisasjoner innen emner som etikk og verdier, kommunikasjon og ledelse. Han har skrevet flere bøker innenfor sitt fagfelt, blant annet Se gorillaen! Etikk i arbeid, som i 2005 innbragte ham Universitetsforlagets faglitterære pris. Han har stor interesse for fotball, noe som også har avspeilet seg i hans yrkesutøvelse som filosof.


== Musikk ==
I sine yngre år drev han mye med musikk. Blant annet så var han i perioden 1983 til 1985 med i Nesoddbandet Fra Lippo Lippi, hvor han spilte tangenter. Han er en av komponistene bak slageren «Shouldn't have to be like that», fra LP-en Songs.


== Bokutgivelser ==
Filosofisk førstehjelp (2022). Cappelen Damm.
Risikofylt lek: En etisk utfordring (2022). Universitetsforlaget. Medforfatter Ellen Beate Hansen Sandseter.Flørt: Om blikk, berøring og øyeblikkets kjemi (2021). Gyldendal. Medforfatter Fanny Duckert.Digital dilemmas: Exploring social media ethics in organizations (2020). Palgrave MacMillan.
Moral reasoning at work: Rethinking ethics in organizations (2019). Andre utgave. Palgrave MacMillan.
Ytringsklima (2019). Cappelen Damm Akademisk.
Fallibility at work. Rethinking excellence and error in organizations (2017). Palgrave Macmillan.
Hjelp: Hvordan kan vi gjøre en forskjell for andre? (2015) Cappelen Damm.
Etikk for lærere (2014). Universitetsforlaget.
Etikk og samfunnsansvar (2012). Universitetsforlaget.
Habilitet (2012). Kommuneforlaget.
Det feilbarlige menneske: Risiko og læring i arbeidslivet (2010). Universitetsforlaget.
Mot og mening: Hvordan takle smisking på arbeidsplassen (2008). Universitetsforlaget
Målvaktfilosofi (2007). Font forlag.
Se gorillaen! Etikk i arbeid (2006). Universitetsforlaget. (har blitt utgitt i flere reviderte utgaver siden)


== Referanser ==
Fats Waller

Thomas Wright «Fats» Waller (født 21. mai 1904 i Passaic i New Jersey, død 15. desember 1943 i Kansas City) var en amerikansk jazzpianist, organist og komiker.  
Waller spilte orgel i lokale kirker, og lærte stride piano av James P. Johnson i Harlem, såvel som Willie Smith.  Disse innlemmet han i rent party-miljøet, der Waller underholdt mot en inngangspenge for å finansiere husleia. Første innspilling var «Got to Cool My Doggies Now» (1922). Med Sidney Bechet og andre utkom Wildcat Blues (1923).  Perioden ga også komposisjonen «Squeeze Me». Waller fremførte også en del orgel for vaudeville, blant annet med Bessie Smith. Komposisjonene «Crazy 'bout My Baby» og «Stealing Apples» ble utgitt med Fletcher Henderson (1927). Han debuterte i Carnegie Hall med Johnsons Yarnekraw (1928).
Waller ble også kjent for å ha tonesatt Broadway-musikaler som Keep Shufflin med Johnson (1928), Load of Coal (1929) og Hot Chocolate (1929) til tekster av Andy Razaf.  Perioden ga «Honeysuckle Rose» og «Ain't Misbehavin» (fremført av Louis Armstrong).  Waller ble en meget populær radiopersonlighet, blant annet gjennom serien «F.W. and his Rhythm Club» (1934–) med orkesteret av samme navn. Dette ga ut om lag 400 melodier på Victor Records frem til Wallers død (lungebetennelse) under retur fra en turné på vestkysten.
Waller gjestet Norge (1938) på den siste av sine to Europa-turneer, da han også gjennomførte den første jazz-fremføring på orgel i Notre-Dame.  Forøvrig spilte han i kinofilmene
Hooray for Love! (1935), King of Burlesque (1935) og Stormy Weather (1943).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fats Waller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fats Waller på Internet Movie Database 
(da) Fats Waller på Filmdatabasen 
(en) Fats Waller hos The Movie Database 
(en) Fats Waller hos Internet Broadway Database 
(en) Fats Waller på Apple Music 
(en) Fats Waller på Discogs 
(en) Fats Waller på Discogs 
(en) Fats Waller på MusicBrainz 
(en) Fats Waller på Spotify 
(en) Fats Waller på Songkick 
(en) Fats Waller på AllMusic 
(en) Fats Waller hos American National Biography 
(en) pbs.org har audio og dokumenter om Waller
Andrea del Verrocchio

Andrea di Michele di Francesco de' Cioni, bedre kjent som Andrea del Verrocchio (født i Firenze ca. 1435, død i Venezia 7. oktober 1488), var en italiensk gullsmed, billedhugger, tegner og maler. Hans elever innbefatter Leonardo, Perugino, Ghirlandaio og Botticelli. Han skal også ha hatt innflytelse på Michelangelo. Han arbeidet i en klar, klassisk stil som kjennetegnet den tidlige, florentinske renessansen.


== Liv og verk ==
Han var den ledende billedhugger i Firenze i andre halvdel av 1400-tallet, og hans høyst vellykkede verksted hadde en vidtspennende påvirkning på yngre generasjoner. Han hadde mange beskyttere; Medici-familien, den venetianske stat og bystyret i Pistoia gav ham oppdrag.
Verrocchio var mangesidig og hadde talent både for billedhugging av bronse- og sølvstatuetter og marmorrelieffer og for altermaling. Han ble inspirert av samtidens interesse for antikken og iakttagelse av naturen. Hans fontener, portrettbyster og ryttermonumentet over Colleoni (1482–1488) står i gjeld til den ikonografiske tradisjon som hadde røtter fra tidlig 1400-tall. Hans gravmonumenter er også bemerkelsesverdige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrea del Verrocchio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andrea del Verrocchio – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skaidi

Skaidi (av nordsamisk Skáidi: åmot, land mellom to elver som møtes) er ei bygd i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Skaidi er et trafikk-knutepunkt, da riksvei 94 til Hammerfest her tar av fra europavei 6.
Rundt 1930 ble det vedtatt at riksveg 50 (dagens europavei 6) skulle bygges ferdig gjennom fylket. Strekningen mellom Skaidi og Olderfjord sto ferdig mellom 1927 og 1937.
Under den andre verdenskrig lå flere mindre leirer for russiske krigsfanger i området ved Skaidi.I 1947 oppførte den norske stat Skaidi skysstasjon og fjellstue. Stasjonen var tegnet av arkitektene F.S. Platou og R. Mack, og er en del av Arbeids- og administrasjonsdepartementets prosjekt Statens kulturhistoriske eiendommer.På slutten av det 20. århundre ble det offentliggjort planer om utbygging av Skaidivassdraget, som om utbyggingen ble utført ville medført at betydelig større arealer enn i Altautbyggingen ble demt ned, dessuten ville flere faste trekkveier for rein blitt brutt. Reineierne protesterte like sterkt som mot Altautbyggingen, men mediadekningen var mindre og naturvernerne engasjerte seg ikke i spørsmålet om utbygging av Skaidivassdraget. Utbyggingen ble utsatt og senere skrinlagt da Repparfjordvassdraget ble varig vernet mot kraftutbygging i 1986.
Statens vegvesens vegtrafikksentral lå i Skaidi inntil den ble flyttet til Mosjøen i 2003.


== Referanser ==
Elisabeth Schwarzhaupt

Emma Sophie Elisabeth Schwarzhaupt (født 7. januar 1901 i Frankfurt am Main død 30. oktober 1986 samme sted) var en tysk politiker (CDU). Hun var helseminister i den føderale regjeringen fra 1961 til 1966, og dermed Tysklands første kvinnelige føderale minister.


== Utdannelse og yrke ==
Etter Abitur i 1920 studerte Elisabeth Schwarzhaupt jus i Frankfurt, og tok i 1930 den andre juridiske statseksamen. Samme år ble hun dr. jur. med avhandlingen Fremdwährungsklauseln nach deutschem Schuldrecht (Valutaklausuler etter tysk pengekravsrett) .  Hun arbeidet frem til 1932 som rådgiver i en rettshjelptjeneste for kvinner i Frankfurt. Hun ble så utnevnt til dommer i Dortmund og Frankfurt. I 1933 ble hun avskjediget som dommer fordi den nye nasjonalsosialistiske justisministeren mente kvinner ikke kunne være dommere.
Hun arbeidet kortvarig for den tyske pensjonistforeningen i Berlin og var så juridisk rådgiver i kanselliet til den protestantiske kirke i Berlin.
I 1947 reiste hun tilbake til Frankfurt, hvor hun frem til 1953 arbeidet for den protestantiske kirkens utenlandskontor, bl.a. som forretningsfører for det protestantiske kvinnearbeidet.
Elisabeth Schwarzhaupt mottok 10. desember 1965 som første kvinne storkorset av  Bundesverdienstkreuz. Fra 1970 til 1972 var hun leder for det tyske kvinnerådet. Hun er begravet på Hauptfriedhof Frankfurt.
Hun regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.


== Familie ==
Elisabeth Schwarzhaupt var datter av overskoleråd Wilhelm Schwarzhaupt, som fra 1918 til 1933 var medlem av den prøyssiske landdag for det liberale DVP. Hennes mor stammet fra en velhavende handelsslekt. Elisabeth Schwarzhaupt var forlovet med en jødisk lege, som på grunn av yrkesforbud emigrerte til Sveits og senere USA.


== Parti ==
Under Weimarrepublikken var Elisabeth Schwarzhaupt medlem av det liberale DVP. Etter 1945 tilhørte hun det kristeligdemokratiske CDU.


== Parlamentsmedlem ==
Fra 1953 til 1969 var hun medlem av Forbundsdagen. Der var hun fra 1957 til 1961 nestleder for CDU/CSU-fraksjonen.


== Offentlige verv ==
Etter valget i 1961 ble hun den 14. november utnevnt til helseminister i Konrad Adenauers kabinett. Hun fortsatte som minister i Ludwig Erhards regjering frem til 30. november 1966.


== Publikasjoner ==
Die Frau in Regierungs- und Oppositionsparteien, i: Neue Evangelische Frauenzeitung, 1965, hefte 2, pp 34-38.
Aufzeichnungen und Erinnerungen, i: Abgeordnete des Deutschen Bundestages. Aufzeichnungen und Erinnerungen, bd. 2, Boppard am Rhein, 1983, pp 235-283.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hessische Landesregierung (red): Elisabeth Schwarzhaupt – Portrait einer streitbaren Politikerin und Christin (1901–1986). Herder Verlag, 2001, ISBN 3-451-20139-9


== Eksterne lenker ==
(en) Elisabeth Schwarzhaupt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Elisabeth Schwarzhaupt i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Hambleton

Hambleton er et administrativt distrikt i North Yorkshire i England. Administrasjonssenteret er Northallerton. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Northallerton, Bedale landdistrikt, Easingwold landdistrikt, samt deler av Thirsk landdistrikt og Croft  landdistrikt. Samtlige distrikter lå i North Riding of Yorkshire. Distriktet dekker et areal på 1311,17 km² og hadde 89 140 innbyggere i 2011.Distriktet har navn etter Hambleton Hill, som er en del av North York Moors nasjonalpark og ligger i den østlige delen av distriktet. 


== Steder i distriktet ==
Bedale
Easingwold
Great Ayton
Northallerton
Stokesley
Thirsk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hambleton District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Northwest Arctic Borough

Northwest Arctic Borough er en borough i den amerikanske delstaten Alaska. Den ligger i nordvestlige delene av staten og det grenser mot North Slope Borough i nord, Yukon-Koyukuk i øst og mot Nome Census Area i sør.
Bykommunen ligger rundt Kotzeboesundet og nordover langs kysten av Tsjutsjerhavet til Kivalinalagunen. I den østlige delen ligger Schwatka- og Sheklukshukfjellene. Det totale arealet er 105 539,3 kvadratkilometer, hvorav  13 406,7 km² er vann og 92 132,6 km² land. Nasjonalparken Kobuk Valley og deler av Gates of the Arctic nasjonalpark ligger i Northwest Arctic Borough.
Bykommunen har 7 523 innbyggere (2010), og administrasjonssenteret er byen Kotzebue. Området ble etablert som valgdistriktet Kobuk i 1958. I 1972 ble deler av områdene i nord overført til North Slope Borough. Kobuk ble organisert som Northwest Arctic Borough den 2. juni 1986.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Northwest Arctic Borough, Alaska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Harrogate (distrikt)

Harrogate er et administrativt distrikt i North Yorkshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Harrogate.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Masham landdistrikt, Wath landdistrikt, deler av Thirsk landdistrikt, Harrogate, Ripon, Knaresborough, Nidderdale landdistrikt, Ripon and Pateley Bridge landdistrikt, deler av Wetherby landdistrikt og deler av Wharfedale landdistrikt. Distriktet dekker et areal på 1309,13 km² og hadde 157 869 innbyggere i 2011.Den 1. april 1996 ble sognene Nether Poppleton, Upper Poppleton, Nessay og Rufforth overført fra distriktet for å bli en del av den enhetlige myndigheten York. 


== Steder i distriktet ==
Aldborough
Boroughbridge
Harrogate
Kirk Hammerton
Knaresborough
Masham
Nidderdale
Pateley Bridge
Ripon
Wensleydale
Wharfedale


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Borough of Harrogate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leo Ajkic

Leo Ajkic (født 21. november 1983 i Mostar i Jugoslavia) er en norsk-bosnisk programleder for radio og TV.


== Bakgrunn og virke ==
Ajkic og familien flyktet fra Mostar på grunn av borgerkrigen i Jugoslavia. Han deltok i kretsmesterskapet i matematikk da han bodde i Bosnia. Etter fire år på flukt kom de til Norge. Ajkic var da elleve år gammel.Han påbegynte en universitetsutdannelse med emnene akademisk skriving, Examen philosophicum, og sosialantropologi ved Universitetet i Bergen.Ajkic startet med TV i 2007 da han lagde to sesonger av serien Kåk, Gate og THC-effekten sammen med Synopsis Film for BTV, Bergens Tidendes TV-kanal. Under innspillingen av Kåk kastet han en katt av Kjersti Berges terrasse, noe som fikk ham anmeldt av organisasjonen Kattens Vern og Mattilsynet. Tross seerstorm og politianmeldelser ble saken henlagt. I 2010 begynte han i NRK P3. Sommeren 2011 var han programleder for Badevaktene og lagde serien Leo tester Hove to år på rad. Høsten 2011 jobbet han i Banden på P3, Trygdekontoret på NRK3 og TV-aksjonen 2011 på NRK1. Våren 2012  ledet han serien Leo & de utstøtte på NRK P3 og høsten 2012 ledet han tv-programmet Leo og u-landslaget på NRK3. I 2013 og 2014 var han programleder for Typen til på NRK3 som var en oppfølger til Live Nelviks Dama til fra 2011. Ajkic var da en av personene Nelvik var «dama til». Han ble nominert til publikumsprisen foran Gullruten 2013.
Januar og februar 2017 var han programleder for TV-serien Flukt på NRK1 hvor han ga et innblikk i hverdagen til noen av de som flykter. Etter serien ble han tildelt Fritt Ords honnør-pris. I begrunnelsen heter det blant annet «I Flukt har Ajkic bevisst brukt sin egen bakgrunn som flyktning for å fortelle de personlige og dramatiske historiene til flyktninger i Europa og Norge: Hvem er de, hvordan lever de, hva tenker de, hva drømmer de om?». Han ble også kåret til beste mannlige programleder under Gullruten 2017 og var nominert til pulibkumsprisen, mens serien vant ytterlige to priser, blant annet beste dokumentarserie.Ajkic er programleder i dokumentarserien Rus som ble produsert i 2020 og 2021 av Pandora Film. Serien handler om norsk ungdom og rus. Den hadde premiere på NRK TV og NRK1 mandag 18. oktober. 2021. For serien vant Ajkic Gullruten 2022 i klassen beste programleder – nyhet, sport eller aktualitet.


== Priser og utmerkelser ==
2013: Nominert til Gullruten 2013, publikumsprisen
2017: Fritt Ords honnør
2017: Gullruten 2017, beste mannlige programleder for Flukt
2017: Nominert til Gullruten 2017, publikumsprisen for Flukt
2017: Ole Vig-prisen
2019: Jonasprisen 
2022: Gullruten 2022, beste programleder – nyhet, sport eller aktualitet for Rus
2022: Nominert til Gullruten 2022, publikumsprisen for Rus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leo Ajkic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leo Ajkic på Internet Movie Database 
(fr) Leo Ajkic på Allociné 
(en) Leo Ajkic hos The Movie Database 
(no) Leo Ajkic hos NRK P3
Bristol Bay Borough

Bristol Bay Borough er en bykommune i den amerikanske delstaten Alaska. Den ligger i de sørvestlige delene av staten, i den indre delen av Bristolbukta, med grenser til bykommunen Lake and Peninsula i nord, sør og øst.
Bristol Bay Borough er Alaskas minste bykommune, og har et totalt areal på 2 299 kvadratkilometer, hvorav 1 308 km² er land. Området strekker seg 55 kilometer fra Kvichakbukta i vest til Nakneksjøen øst. Fra utløpet av elva Kvichak strekker bykommunen seg 30 kilometer i sørlig retning. 
Bykommunen har 960 innbyggere (2013), og administrasjonssenteret er Naknek, som ligger ved utløpet til elva Naknek. King Salmon, som er administrasjonssenter i Lake and Peninsula, ligger i Bristol Bay Borough.
Bristol Bay Borough ble skilt ut fra Bristol Bay Census Division i 1962, og ble da etablert som Alaskas første bykommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bristol Bay Borough, Alaska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sparta Praha

For ishockeyklubben med samme navn, se HC Sparta Praha.Sparta Praha er den mestvinnende fotballklubben i Tsjekkia. Klubben ble grunnlagt 16. november 1893. Sparta Praha har gjennom tidene hatt en rekke landslagsspillere. Mange av de beste spillerne i Europa har spilt i Sparta.


== Historiske navn ==
1893 — Athletic Club Královské Vinohrady
1894 — Athletic Club Sparta
1948 — Athletic Club Sparta Bubeneč
1949 — Sokol Bratrství Sparta
1951 — Sparta ČKD Sokolovo
1953 — TJ Spartak Praha Sokolovo
1965 — TJ Sparta ČKD Praha
1990 — TJ Sparta Praha
1991 — AC Sparta Praha
1993 — AC Sparta Praha fotbal, a.s.


== Meritter ==


=== Tsjekkoslovakiske seriemesterskap (25 mesterskap) ===
1912, 1919, 1922, 1926, 1927,
1932, 1936, 1938, 1939, 1944,
1946, 1948, 1952, 1954, 1965,
1967, 1983, 1984, 1985, 1987,
1988, 1989, 1990, 1991, 1993.


=== Tsjekkiske seriemesterskap (10 mesterskap) ===
1994, 1995, 1997, 1998, 1999,
2000, 2001, 2003, 2005, 2007


=== Cupmesterskap (12 mesterskap) ===
1992, 1989, 1988, 1984, 1980, 1976, 
1972, 1964, 1946, 1944, 1943, 1909 


=== Mitropa Cup (3 mesterskap) ===
1927, 1935, 1964


== Spillerstall ==
Oppdatert 22. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Kjente spillere ==
 Jan Koller
 Pavel Nedvěd
 Petr Cech
 Tomas Rosicky
 Karel Poborsky
 Andrej Kvašňák


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(cs) Offisielt nettsted 
(en) AC Sparta Praha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) AC Sparta Praha – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fansens hjemmeside
UEFAs side om Sparta Praha
Djurgårdsbrunnsviken

Djurgårdsbrunnsviken er en vik av Saltsjön i Stockholm.
Den strekker seg fra Ladugårdslandsviken mellom bydelene Stockholm og Djurgården og fortsetter ut i Djurgårdsbrunnskanalen. Viken er 2 km lang og opptil 380 meter bred. For den som vil spasere rundt viken, er strekningen ca. 4,8 km.
Under Sommer-OL 1912 ble viken brukt som arena for de olympiske svømmekonkurransene.
SketchUp

Trimble SketchUp er et dataprogram for å produsere tredimensjonale modeller. Det er utformet for å være intuitivt og fleksibelt, og for å kunne produsere modeller i særdeles kort tid. 
Opprinnelig ble det utformet for profesjonelle arkitekter, sivilingeniører, filmprodusenter, spillutviklere og beslektede yrker. Det ble senere oppkjøpt av Google fordi det er egnet til å fremstille bygningsmodeller for Google Earth.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) SketchUp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons