jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fetisjisme

Denne artikkelen omhandler begrepet fetisjisme som det brukes innen antropologi. For andre betydninger av ordet se Fetisj (andre betydninger).Fetisjisme er dyrking av fetisjer. En fetisj er et objekt som blir tillagt overnaturlige evner, eller et menneskeskapt objekt som blir tillagt makt over andre. Dypest sett omhandler begrepet det å tilegne verdi eller kraft til et objekt. Ordet fetsij er lånt fra fransk fétiche og portugisisk feitiço som igjen er dannet av de latinske facticius, som betyr «kunstig» og facere, «å lage».  
Innen antropologien brukes begrepet for å beskrive forskjellige kulturers bruk av et vidt spekter gjenstander, fra sjamanens tromme til forretningsmannens slips og rolex.


== Historie ==
Ordet ble først brukt av Charles de Brosses i 1757, da han gjorde sammenlignende studier mellom vest afrikanske religioner og magiske aspekter ved oldtidens egyptiske religion.
Senere brukte Auguste Comte begrepet i sin utviklingsteori for religioner. I denne foreslo han at fetisjisme er den eldste og mest primitive stadiet i religioners utvikling, fulgt av polyteisme og monoteisme.
Monoteistiske religioner inneholder som oftest likevel artefakter som antropologisk sett kan defineres som fetisjisme, for eksempel muslimenes svarte stein (al-hajar al-aswad), og kristendommens kors, eller sakramentene som gis til nattverden. Tilhengere av monoteistiske religioner vil imidlertid normalt benekte at dette kan kalles fetisjisme.
På 1800-tallet hevdet Tylor og McLennan at begrepet fetisjisme gjorde det mulig for religionshistorikere å flytte fokus vekk fra forholdet mellom mennesker og Gud, og over på forholdet mellom mennesker og materielle objekter. De hevdet også at begrepet begrepet etablerte modeller som gav falske årsakssammenhenger for naturlig oppståtte fenomener, og at dette utgjorde et sentralt problem innen datidens historie og sosiologi.
I 1867 introduserte Karl Marx begrepet varefetisjisme, om tilleggingen av verdi til en vare ut over den verdien som er tilført varen gjennom arbeid. Begrepet kan muligvis ses som en ironisk kommentar fra Marx over datidens empiristiske holdninger til virkeligheten, opp mot en nærmest religiøs dyrkning av eiendom; som statussymbol og dermed også som et maktmiddel i sosiale relasjoner.
Begrepet har siden blitt mye brukt innen politisk økonomi og kritisk teori.


== Eksterne lenker ==
The Catholic Encyclopaedia: fetishism
Andrew Lang; Fetishism and Spiritualism
Iquitos

Iquitos er hovedstad i regionen Loreto i Peru (i provinsen Maynas). Byen ligger ved elven Amazonas og er en viktig havneby ved Amazonas flodområde. Selv om byen ligger mer enn 3000 kilometer fra munningen av Amazonas, befinner den seg bare 106 meter over havnivå. I tillegg til Amazonas-elven, er byen omgitt av elvene Nanay og Itaya.
For å komme til Iquitos må man reise enten med fly eller båt. Byen regnes som den største byen i verden som ikke har veiforbindelse til omverdenen. Det eneste unntaket er en vei som går til nabobyen Nauta som ligger om lag 100 km. sør for Iquitos.
Klimaet er varmt og fuktig. Den gjennomsnittlige relative fuktigheten ligger på om lag 85%. 


== Historie ==
Iquitos ble etablert som en misjonsstasjon for jesuittene på 1750-tallet. Byen begynte å vokse for alvor da byen ble hovedstad i den nyopprettede Loretto-regionen i 1864.
Iquitos ble, sammen med Manaus, kjent for tapping av gummi på slutten av 1800-tallet. Fremdeles finnes det mange storslåtte bygninger fra den tiden, blant annet «Jernhuset» som var utviklet av Gustave Eiffel. Gummiboomen fikk en slutt da frø fra gummiplanten ble smuglet ut av Amazonas og plantet andre steder.


== Økonomi ==
Iquitos er en viktig havneby for eksport av tømmer. Andre industrier er olje- og romproduksjon. I tillegg er turismen økende i området. Dette gjelder både for båtturer på Amazonas-elven, der mange reiser til Manaus. Mange turister bruker også Iquitos som et utgangspunkt for turer inn i jungelen.


== Eksterne lenker ==
Municipalidad Provincial de Maynas (spansk)
Iquitos turistinformasjon
Ompa til du dør

Ompa til du dør er Kaizers Orchestras første album. Albumet ble spilt inn sommeren 2001 og gitt ut 1. september samme år. Det ble bare lagd 3 000 eksemplarer som første opplag, og dette solgte ut såpass fort at det var en stund hvor etterspørselen var stor uten at de hadde noe å selge. Albumet har solgt nærmere 100 000 eksemplar i Norge.
Ompa til du dør lå på VG-lista i totalt 53 uker og toppet lista i uke 13, 2002. For albumet mottok bandet Spellemannprisen 2001 og Alarmprisen 2002, begge i klassen rock.
Albumet ble reutgitt i 2021 i en remastret versjon, i anledning bandets og albumets 20-årsjubileum.


== Sporliste ==
«Kontroll på kontinentet»
«Ompa til du dør»
«Bøn fra helvete» (Janove Ottesen/Geir Zahl)
«170»
«Rullett» (Geir Zahl)
«Dr. Mowinckel» (Geir Zahl)
«Fra sjafør til passasjer»
«Resistansen»
«Dekk bord» (Janove Ottesen/Geir Zahl)
«Bak et halleluja»
«Bris»
«Mr. Kaizer, hans Constanse og meg»Alle sanger skrevet av Janove Ottesen, unntatt hvor markert.


== Medvirkende ==


=== Kaizers Orchestra ===
Janove Ottesen - sang, gitar, oljetønner, piano på Rullett, Resistansen, kor, låtskriver, produsent, arrangement
Geir Zahl - sang, gitarer, oljetønner, mandolin på Rullett, kor, låtskriver, produsent
Terje Winterstø Røthing - gitarer, kor, tamburin, sykkelfelg, låtskriver
Jon Sjøen - kontrabass, elektrisk bass, arrangement
Helge Risa - pumpeorgel, piano
Rune Solheim - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Jørgen Træen - produsent, tekniker, miksing
Stian Carstensen - sologitar på Kontroll på kontinentet, banjo på 170 og Bak et halleluja, kaval på Dr. Mowinckel, Resistansen, arrangement på Rullett, produsent
Jan Kåre Hystad - saksofon på Ompa til du dør, Bøn fra helvete, Dr. Mowinckel, Resistansen
Siri Smith - baryton/tenorhorn på Resistansen og Mr. Kaizer, hans Constanse og meg
Tor Jaran Apold - fiolin på Ompa til du dør, 170, Rullett, Fra sjåfør til passasjer
Tor Johan Bøen - fiolin på Ompa til du dør, 170, Rullett, Fra sjåfør til passasjer
Bergmund Waal Skaslien - bratsj på Ompa til du dør, 170, Rullett, Fra sjåfør til passasjer
Johann Sebastian Blum - cello på Ompa til du dør, 170, Rullett, Fra sjåfør til passasjer
Frode Rydland - kornett på Resistansen og Mr. Kaizer, hans Constanse og meg
Svein Henrik Giske - kornett på Resistansen og Mr. Kaizer, hans Constanse og meg
Tormod Flaten - euphonium på Resistansen og Mr. Kaizer, hans Constanse og meg
Elin Høyland - kor på Dr. Mowinckel
Inger Undheim - kor på Dr. Mowinckel
Line Daatland - kor på Dr. Mowinckel
Audun Strype - mastering
Thor Brødreskift - fotograf
Atle Øksendal - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Ompa til du dør på Discogs 
(en) Ompa til du dør på MusicBrainz
Playmobil

Playmobil er en serie med leketøy som produseres av det tyske selskapet Brandstätter Group som har hovedkvarter i Zirndorf, Tyskland. Playmobil ble oppfunnet av tyske Hans Beck (1929-2009) og brukte 3 år fra 1971 til 1974 på å utvikle det som ble Playmobil, som ble markedsført over hele verden i 1975. Playmobil har vært en konkurrent på leketøymarkedet til Lego i nesten 50 år.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Playmobil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Playmobil – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
PlaymoBeach
University of Queensland

University of Queensland (UQ) har sitt hovedsete i Brisbane i Australia og er det eldste universitetet i delstaten Queensland. UQ er medlem av Australias «Group of Eight» universiteter samt medlem av  den internasjonale Universitas 21-organisasjonen.
Universitetet ble etablert 10. desember 1909. I 1930 kjøpte man området St. Lucia ved Brisbaneelva og etablerte sitt hovedsete der. Det opprinnelige universitetsområdet i sentrumsområdet av Brisbane er nå et universitetsområde for Queensland University of Technology. I tillegg til å være etablert i Brisbane, har UQ også etablert seg andre steder. Dette er UQ Ipswich og UQ Gatton.


== Koronavirus-vaksinearbeid ==
Den 7. september 2020 inngikk universitetet og CSL Limited en samarbeidsavtale med med den australske regjerinmg vedrørerende deres koronavirus vaksinekandidat V451. Nevnte V451 er av subenhetstype og er en av vaksinene Norge kan få tilgang til gjennom den globale COVAX-alliansen, dersom vaksinen faktisk lykkes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University of Queensland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
UQSport
Google-kart over University of Queensland's St Lucia campus
Anna Kurnikova

Anna Sergejevna Kurnikova (russisk Анна Сергеевна Курникова), født 7. juni 1981 i Moskva, er en tidligere russisk tennisspiller.
Kurnikova kom flere ganger til semifinaler og finaler i prestisjefylte singleturneringer, men til tross for at hun lenge var rangert blant verdens 20 fremste tennisspillere vant hun aldri noen singlefinale.
Hun hadde større suksess i double, og vant flere turneringer, blant annet to Grand Slam-titler. I 1999 under Australian Open gikk hun til topps sammen med Martina Hingis. De beseiret Lindsay Davenport & Natalia Zvereva med 7-5, 6-3 i finalen. I 2002 vant de på nytt finalen i Australian Open, de møtte Daniela Hantuchová & Arantxa Sanchez Vicario (6-2, 6-7, 6-1)
På grunn av sitt utseende fikk Kurnikova stor oppmerksomhet, og ble etter hvert fast innslag i kjendismagasiner. Hun la opp som tennisspiller i 2005, men figurer fremdeles jevnlig i mediebildet.


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Double damer – 1999 (sammen med Martina Hingis)
Double damer – 2002 (sammen med Martina Hingis)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Anna Kournikova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anna Kurnikova på Internet Movie Database 
(en) Anna Kurnikova hos The Movie Database 
(en) Anna Kurnikova på Facebook 
(en) Anna Kurnikova på Instagram 
(de) Anna Kurnikova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anna Kurnikova – Olympics.com 
(en) Anna Kurnikova – Olympic.org 
(en) Anna Kurnikova – Olympedia 
(en) Anna Kurnikova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anna Kurnikova – WTA Tennis 
(en) Anna Kurnikova – ITF Tennis 
(en) Anna Kurnikova – FedCup VideoAnna model
Kvelermatt

I sjakk er en kvelermatt en mattstilling der kongen settes sjakkmatt av en springer, og der motstanderens konge er innestengt («kvalt») av sine egne brikker.
Denne mattstillingen ses vanligvis i hjørnet av brettet, siden det her kreves færre brikker for å stenge inne kongen.
East River

East River er et strede som skiller fastlandsdelen av New York (The Bronx) og Manhattan fra Long Island (med Brooklyn og Queens). I alt åtte broer og tretten tunneler krysser East River, bl.a. den berømte Brooklyn Bridge fra 1883.
I East Channel ble havstrømkraftverket Roosevelt Island Tidal Energy tatt i bruk som demonstrasjoskraftverk 2006, 2009 var det ferdig utbygd. 2012 fikk prosjektet lisens for kommersiell utbygging.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) East River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Evig pint

Evig pint er det andre albumet til Kaizers Orchestra. Det ble spilt inn i november og desember 2002 og gitt ut i starten av februar året etter. Albumet toppet VG-lista tre uker på rad og lå totalt 14 uker på lista. 
Alle sangene på albumet er skrevet av Janove Ottesen med unntak av «Container», «Naade» og «Drøm Hardt (Requiem Part I)» som er skrevet av Geir Zahl.


== Sporliste ==
«Di grind» (4.08)
«Hevnervals» (2.50)
«Evig pint» (3.54)
«De involverte» (4.17)
«Djevelens orkester» (3.49)
«Container» (2.20)
«Naade» (1.32)
«Min kvite russer» (4.33)
«Veterans klage» (1.27)
«Til depotet» (2.43)
«Salt & pepper» (4.43)
«Drøm hardt (Requiem Part I)» (8.24)


== Medvirkende ==


=== Kaizers Orchestra ===
Janove Ottesen - sang, kor, perkusjon, pumpeorgel, klokkespill på Min kvite russer, piano på Drøm hardt (Requiem Part I), produsent, låtskriver, arrangement
Geir Zahl - sang på Naade, gitarer, kor, låtskriver
Terje Winterstø Røthing - gitarer, kor
Jon Sjøen - kontrabass, elektrisk bass, euphonium på Min kvite russer, arrangement
Helge Risa - pumpeorgel, piano
Rune Solheim - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Jørgen Træen - produsent, tekniker, miksing, synthesizer/bass/gitar på Hevnervals og Salt & pepper (under navnet Sir Duperman)
Johan Egdetveit - trekkspill på Veterans klage
Espen Lilleslåtten - fiolin (Sedici Corde)
Tor Jaran Apold - fiolin (Sedici Corde)
Bergmund Waal Skaslien - bratsj (Sedici Corde)
Johann Sebastian Blum - cello (Sedici Corde)
Svein Henrik Giske - trompet
Jan Kåre Hystad - saksofon, klarinett
Øyvind Hage - trombone, euphonium
Håvard Hana - tekniker
Inge Riska - tekniker
Björn Engelmann - mastering
Paal Audestad - fotograf
Atle Øksendal - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Evig pint på MusicBrainz 
Evig pint
Eigerøy fyr

Eigerøy fyrstasjon er et fyr i Eigersund kommune som ble opprettet i 1854. I sin tid var det en nyvinning innen fyrvesenet. Dette var landets første tårn bygget i støpejern, og det ble laget i flere moduler på Bærums Verk, for så å bli fraktet til Eigerøy. Materialene til lyktehuset ble støpt på Næs Jernverk.


== Historie ==
Foruten selve fyret ble det reist fyrforvalterbolig, uthus, naust og brygge. Opptil 75 mann var involvert i arbeidet, som ikke gikk helt smertefritt for seg. I regnskapene er det nemlig utgiftsført 1 stk. likkiste! Det revolusjonerende tårnet strakte seg høyt mot himmelen. Fyrvokterne måtte tilbakelegge 134 trappetrinn for å komme til topps. Fyrlykta rager 46,5 meter over vannkanten, mens fyret i seg selv er 32,9 meter høyt målt fra bakken. Men det er ikke bare i konstruksjon og størrelse at fyret er spesielt. Også i lysstyrke utmerker det seg. Med sin 1. ordens lykt, er blinkene fra Eigerøy fyr noen av de sterkeste i Europa. 
Eigerøy fyr ble avfolket og automatisert i 1989. Siden den gang har en lokal fisker stått for tilsynet av stasjonen, mens Eigersund kommune har fått leieavtale for to sjøbuer, boligen og hobbyhuset som var tilknyttet fyrstasjonen. Kommunens mål er å gjøre Eigerøy fyr om til et slags kystkultursenter. Eigersund kommune har i samarbeid med 22 grunneiere bygget en 2 kilometer lang vei ut mot fyrbygningen. En parkeringsplass er anlagt med toalettfasciliteter, og det har blitt mudret et lite sund mellom Midbrødøya og Eigerøy slik at fritidsbåter kan komme seg ut til fyret innaskjærs.


== Kulturminne ==
Målsettinga for kommunen er å gjøre fyret om til et slags kystkultursenter. Eigersund kommune har i samarbeid med 22 grunneiere bygd veien ut mot fyrbygningen. De har også satt i stand en parkeringsplass og mudra sundet mellom Midbrø og Eigerøy slik at fritidsbåter kan komme seg ut til fyret innenskjærs. Området rundt fyrstasjonen med alle bygninger ble fredet fra 1998 etter kulturminneloven.


== Dyreliv ==
Dalane lokallag av Norsk Ornitologisk Forening har fuglestasjon på området. Her er også gode forhold for sportsdykking med tareskog ned til 30 meters dyp.


== Se også ==
Liste over norske fyr
Norsk Fyrhistorisk Forening


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olderkjær, O.: Norske fyr: ei reise langs kysten, Samlaget 1999 (rev. utg. 2004)
Bjørkhaug, B. og S. Poulsson: Norges fyr. Oslo, 1986.


== Eksterne lenker ==
(en) Eigerøy fyr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Supplement til Norsk Fyrliste
«Eigerøy fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Dysartri

Dysartri er den medisinske betegnelsen for nedsatt evne til artikulasjon, som i det ekstreme tilfelle kan betegnes som anartri (totalt fravær av evne til artikulasjon). Dysartri kan oppstå som en konsekvens av en skade i de anatomiske strukturer knyttet til artikulasjon og tale, eller som følge av skader i nervesystemet som styrer tale. Dysartri skal ikke forveksles med afasi som er en skade i språksenteret i hjernen.


== Varianter av dysartri ==
Slapp dysartri		(ved lesjon i perifere motornevron i hjernestammen).
Spastisk dysartri	(ved lesjon i pyramidebanen, eller i primær motorcortex).
Ataktisk dysartri	(ved lesjon i cerebellum).
Hypokinetisk dysartri	(ved endringer i basalgangliane, dvs. ekstrapyramidalt).
Hyperkinetisk dysartri	(ved endringer i basalgangliane, dvs. ekstrapyramidalt).


== Hjelpemidler ==
Mennesker med alvorlig dysartri kan ha nytte av hjelpemidler for alternativ og supplerende kommunikasjon (ASK).
Det finnes en internasjonal organisasjon ISAAC for alle som bruker og legger til rette for alternativ og supplerende kommunikasjon. Det er NAV-hjelpemiddelsentralene som formidler talehjelpemidler i Norge.


== Se også ==
Anartri
Afasi
Dysfasi
Afoni
Dysfoni
Heidal i Sel

Heidal er en sidedal til Gudbrandsdalen. Dalen går nordvestover fra tettstedet Sjoa, rundt 10 km før kommunesenteret Otta. Dalen og nærområdene omkring utgjorde tidligere Heidal kommune, som ble slått sammen med Sel kommune i 1965.  Gjennom dalen renner elven Sjoa som har sitt utløp fra Gjende.
Heidal har omkring 1600 innbyggere.


== Gårder ==
Heidal har den største tettheten av verneverdige bygninger i Norge. Rundt 60 prosent av de 1300 bygningene er fra før 1900. Av disse er 90 hus fredet. Ni av gårdene er totalfredet. Noen av de mer kjente gårdene er Slette, som forøvrig har sin egen bunad, Heringstad, Kruke, Bjølstad Gård og Lusæter.  
Maleren Johs. Torbjørn Rudrud har foreviget alle gårdene.


== Næringsliv ==
Hovednæringen er jord- og skogbruk. Annen tradisjonell næring inkluderer tømring, snekring, treskjæring, restaurering av gamle hus og bruksgjenstander, rosemaling og veving. Heidal har tre hyttefabrikker. Nyere næringsvirksomhet er blant annet knyttet til rafting i elva Sjoa.Dalen er blant annet kjent for Heidalsosten, som produseres ved Heidal Ysteri.


== Kirkebygg ==
Midt i dalen ligger to kirker, Heidal kirke og Bjølstad kirke; sistnevnte kalles ofte «Bjølstadkapellet».


== Skoler og barnehager ==
Heidal har en barnehage. Den lokale grunnskolen har 118 elever i skoleåret 2020/2021 fordelt på klassetrinnene 1-10 klasse.


== Kultur ==
Eventyret «Småguttene som traff trollene på Heidalsskogen» stammer fra Heidalen.


== Idrett ==
Den lokale idrettsklubben Heidal Idrettslag tilbyr aktiviteter innen en rekke sommer- og vintersportsgrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heidal historielag
Nesse, Olav (1991). Kyrkjer i Heidal. Heidal sokneråd. 
Prestegard, Semon (1989). Heidal - Bygdehistorie og gardshistorie. Heidalturist.
Lofotakvariet

Lofotakvariet er et saltvanns-akvarium som ligger i Storvågan ved Kabelvåg i Vågan kommune, Nordland. Det ble åpnet i 1989 og har over 50 000 besøkende hvert år. Det første akvariet i Kabelvåg ble åpnet i 1931, og var i drift frem til 1985 da det måtte stenge av sikkerhetsmessige grunner. 
Lofotakvariet har 23 små og store akvarier hvor man kan studere Lofotens undersjøiske verden, og har egne bassenger for sel og oter. Akvariet har også kafé og multimedia-fremvisninger. Flere aktører i petroleumsindustrien er blant Lofotakvariets samarbeidspartnere, og i 2008 åpnet utstillingen «Sameksistens på havet» som tar for seg temaet fisk og petroleumsutvinning.
I mai 2008 ble Lofotakvariet rammet av giftalgen chrychromulina leadbeateri, noe som resulterte i at store deler av fiskene døde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lofotakvariet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lofotakvariet
Kronk Gym

Kronk Gym er et legendarisk treningsstudio for boksere. Gymmen ligger i Detroit, USA. Den meget anerkjente boksetreneren Emanuel Steward drev stedet.
Kronk opparbeidet seg et bra rykte mot slutten av 1970-tallet da boksere som Thomas Hearns og Hilmer Kenty trente der. I 1980 ble Kenty Kronks første verdensmester. Hearns fulgte opp ved å bli verdensmester bare en måned etter dette. I 1983 ble en annen Kronk-bokser Milton McCrory WBCs verdensmester i Weltervekt. Tidligere mester var Sugar Ray Leonard. Jimmy Paul slo Harry Arroyo og ble IBFs verdensmester i Lettvekt i 1985. Duane Thomas ble verdensmester i Lett mellomvekt i 1986.
Prentiss Bird var visepresident for gymmen på 1980-tallet. I æraen til Lennox Lewis på 1990-tallet var Richard Slone visepresident, direkte underlagt Steward.
På 90-tallet åpnet Kronk en ny boksegym i Tucscon. Kronk begynte også å selge bokseprodukter gjennom kataloger.


== Verdensmestere som har trent minst én gang på Kronk ==
Wilfredo Benitez (i Tucson)
Hector Camacho
Julio Cesar Chavez
Naseem Hamed
Evander Holyfield
Lennox Lewis


== Trivia ==
Websiden til Kronk; www.kronkgym.com åpnet i 1998. De omhandler informasjon om treningsstudioet og bokserne.


== Eksterne lenker ==
www.kronkgym.com
Øystein Dahle

Øystein Dahle (født 18. mars 1938 i Trondheim) er en norsk tidligere industrimann og organisasjonsleder. Han var særlig kjent for ekspertise innen energi, miljøvern og friluftsliv.


== Bakgrunn og karriere ==
Øystein Dahle vokste opp i Drammen i Buskerud som sønn av ingeniøren John Dahle. Han tok eksamen som kjemiingeniør ved Norges tekniske høyskole i Trondheim. Han arbeidet siden i oljeselskapet Esso fra 1963 til 1995, blant annet som raffineridirektør ved Essos oljeraffineri på Slagentangen ved Tønsberg fra 1978 og som viseadministrerende direktør i ESSO Norge fra 1985 til 1995. Dahle arbeidet også for Esso ved planleggingsavdelingen i New York og som driftssjef på Aruba. 
Dahle har hatt flere tillitsverv i organisasjoner innen friluftsliv og naturvern, blant annet som styreleder i Den Norske Turistforening 1994–2003, Worldwatch Institute fra 2002, Friluftslivets fellesorganisasjon, Forum for Systemdebatt og Norsk Institutt for Genøkologi.I 2007 ble Øystein Dahle utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St Olavs Orden for sin kamp for nasjonale og internasjonale miljøverntiltak og for sitt arbeid med å fremme norsk friluftsliv. Han ble foreslått av blant annet en rekke miljøvernministre. I 2013 ble han æresmedlem i Den Norske Turistforening som en heder for naturvernarbeidet og engasjementet i foreningen. Tidligere har bare Claus Helberg, Toralf Lyng, Arne Næss, Olav Thon og dronning Sonja fått samme medlemskap. I 2014 ble han tildelt Friluftslivets Hederspris.Øystein Dahle er faren til forfatteren Gro Dahle (født 1962). Han er gift med tidligere regjeringsråd Nina Frisak (født 1950).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivbilder av Øystein Dahle som leder i Esso Norge (fra samlingene i Statsarkivet i Stavanger)