jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kommando og kontroll

Kommando og kontroll (K2) er et militært uttrykk for en lovlig utnevnt offisers utøvelse av myndighet over sine styrker. Kommando og kontroll utføres gjennom organiseringen av personell (kommandohierarkiet), utstyr (informasjons- og kommunikasjonssystemer) og alle andre prosedyrer og taktikker som en offiser benytter ved planlegging, styring, koordinering og kontroll av styrker og operasjoner for å fullføre oppdraget.Begrepene kommando og kontroll brukes ofte sammen, men de er ikke synonyme:
Kommando
Kommando er den myndighet en militær person har til å lede, koordinere og kontrollere militære styrker
Kontroll
Kontroll er den myndighet en militær sjef utøver over deler av aktiviteten til undergitte styrker eller andre styrker som ikke normalt er under hans kommando. Den omfatter ansvar for å iverksette ordrer og direktiver. Hele eller deler av denne myndighet kan overføres eller delegeres.Kun offiserer kan ha kommando over sine underliggende tropper og avdelinger; underoffiserer/befal kan ha kontroll, men ikke kommando.


== Nivåer ==
Alminnelig kommando
Alminnelig kommando omfatter all operativ og administrativ virksomhet ved de militære styrker som kommandomyndighet utøves over.
Operativ kommando
Operativ kommando er den myndighet en militær sjef har til å gi oppdrag til underlagte sjefer og til å disponere og bruke militære styrker.
Operativ kontroll
Operativ kontroll er den myndighet en militær sjef har til å bruke, kontrollere og koordinere militære styrker for løsning av bestemte oppgaver som normalt er begrenset i omfang, tid og rom.
Taktisk kontroll
Taktisk kontroll er den direkte og detaljerte kontroll med de forflytninger og manøvrer som gjennomføring av et bestemt oppdrag innebærer.
Koordinerende myndighet
Koordinerende myndighet er den myndighet en militær sjef har til å koordinere bestemte funksjoner som angår militære styrker fra to eller flere land, mer enn én forsvarsgren eller to eller flere avdelinger fra samme forsvarsgren.


== Se også ==
Militære kommandonivå
Militær organisasjon
Forskrift om militære kommandosaker
Plakaten på veggen


== Referanser ==
C4ISTAR

C4ISTAR er en utvidelse av ISTAR-begrepet. Kommando og kontroll viser til den militære kommandørens evne til å styre sine tropper. Kommunikasjon er nødvendig for å koordinere styrkene, og i moderne krigføring er datamaskiner en nøkkelkomponent.C4ISTAR er et militært, engelsk akronym som står for:

Command (kommando)
Control (kontroll)
Communications (kommunikasjon)
Computers (datamaskiner)
Intelligence (etterretning)
Surveillance (overvåkning)
Target Acquisition (målfatning)
Reconnaissance (oppklaring)


== Referanser ==
Akershusiske ridende jegerkorps

Akershusiske ridende jegerkorps var en jegeravdeling i den norske Hæren som ble opprettet ved kongelig resolusjon 21. april 1811, som en del av en omorganisering av Kavaleriet. Avdelingen var en videreføring av 1ste Søndenfjeldske Dragonregiment fra 1701.Etter omorganiseringen i 1811 besto det norske kavaleriet av tre regiment: Akershusiske ridende jegerkorps med kompanier i Østfold og Nes/Eidsvoll; Søndenfjeldske Dragonregiment med kompanier i Romerike, Hedmark og Toten; og Trondhjems Dragonkorps med kompanier i Innherred og Strinda. Fra og med 1818 ble Andreas Samuel Krebs sjef for korpset, og det besto av fem kompanier: Eidsvold-Næssiske kompani (fra tidligere Akershus dragonregiment), Trøgstadske kompani og Rakkestadske kompani (begge fra tidligere Smålenske dragonregiment), samt et geworbent (vervet) kompani. Korpset ble nedlagt ved utgangen av 1888.
Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling; jegerkorpset valgte imidlertid bare én: major Valentin Sibbern som representant.Jegerkorpsets arkiv opptar tre hyllementre i Riksarkivet. Disse omfatter hovedsakelig tidsrommet 1817–1888, og arkivet inneholder blant annet kopibøker, journaler og journalsaker samt en del personalsaker, offisers- og mannskapsruller. Det er søkbart via arkivportalen.


== Referanser ==
Grünfeld (sjakkåpning)

Grünfeld eller Grünfeldindisk er en sjakkåpning som er definert av åpningstrekkene 

1.d4 Sf6 (halvlukket dronningbondeåpning)
2.c4 g6
3.Sc3 d5.Grunfeld er en hypermoderne åpning, og er regnet som enda mer aggressiv enn kongeindisk. Den er oppkalt etter den østerrikske spilleren Ernst Grünfeld som begynte å spille dette på 1920-tallet. Åpningen har blitt spilt av mange stormestere, inkludert Vassilij Smyslov, Viktor Kortsjnoj, Bobby Fischer og Garri Kasparov.


== Prinsipper og varianter ==
Åpningen er regnet som «hypermoderne» fordi svart tillater hvit å bygge opp et stort sentrum av bønder tidlig i spillet for så å satse på å bryte den ned. Dette illustreres klarest i avbyttevarianten 4.cxd5 Sxd5 5.e4 Sxc3 6.bxc3. Svart vil nå spille på å angripe i sentrum med trekk som ...Lg7 og ...c5, og ofte ...Sc6 og ...Da5. Hvit forsøker å bruke terrengfordelen til å sette i gang et angrep mot den svarte kongen. Den klassiske, mest solide varianten for hvit er å sette en løper på c4 og springer på e2. Senere har også springerutvikling til f3 vært regnet som fullt likeverdig til tross for at ...Lg4 binder springeren. En annen nyere plan involverer Le3, Dd2 og Tc1 eller Td1 for å forsterke det hvite sentrum, få det hvite tårn vekk fra a1-h8 diagonalen og forberede et d4-d5 fremstøt. Dette blir best taklet med ...Da5 og ...cxd4 for svart. Han håper da å komme inn i et sluttspill der han har mer aktive brikker, og kan bryte ned sentrum med ...f5 senere.
Et poulært system som spilles omtrent like ofte som avbyttevarianten er det russiske system med utviklingen Sf3 og Db3. Hvit har ikke et like stort sentrum som i avbyttevarianten, men har en sunn utvikling. Andre systemer har en hvit løperutvikling til g2, som blant annet Karpov har spilt en del. Varianter der hvit spiller g3 og venter med Sc3, f.eks 1.d4 Sf6 2.c4 g6 3.g3 d5 kalles «Neo-Grünfeld».
Akershusiske skarpskytterregiment

Akershusiske skarpskytterregiment var et regiment i den norske Hæren, opprettet ved kongelig reskript 22. februar 1810. Regimentet bestod av skarpskyttere, som dengang var lette infanterister som i stor grad fungerte som jegere, men brukte flintlåsgevær i stedet for rifle.
Akershusiske skarpskytterregiment bestod av tre nasjonale (vernepliktige) bataljoner, avgitt fra henholdsvis Norske gevorbne jegerkorps, Nordenfjeldske infanteriregiment og Søndenfjeldske infanteriregiment. 
Etter hærplanen av 1810 hadde hæren ni infanteriregiment: A) tre gevorbne infanteriregimenter som hver hadde 800 «gevorbne» (vervede) og 1200 «nasjonale» (utskrevne) menige: Søndenfieldske (Halden), Nordenfieldske (Fredrikstad) og Opplandske (Oslo). B) seks nasjonale infanteriregimenter som hver hadde 200 gevorbne – og 1800 nasjonale menige: Det Aggershuusiske Skarpskytterregiment (Kongsvinger), Det Tellemarkske Infanteriregiment (Stavern), Det Vesterlenske Infanteriregiment (Kristiansand), Det Bergenhuusiske Infanteriregiment (Bergen) og to Trondhjemske regiment.Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 valgte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer til Den grunnlovgivende forsamling: oberstløytnant Frederik Wilhelm Bruenech Stabell og kommandérsersjant Zacharias Mellebye. I den svensk-norske krigen i 1814 var regimentets tropper fordelt med to bataljoner i oberst Andreas Samuel Krebs korps i Kongsvinger og to bataljoner som grensevakt fra Idd til Krokfoss.   
Regimentet ble nedlagt ved hærorganisasjonsplanen 3. juli 1817.


== Referanser ==
Telemarkske nasjonale jegerkorps

Telemarkske nasjonale jegerkorps var en avdeling i den norske Hæren, opprettet i 1818 og nedlagt i 1910. Det hørte inn under Kristiansandske infanteribrigade og mannskapene ble rekruttert fra Telemark, hovedsakelig fra det nåværende Grenland-distriktet.
Avdelingen gjennomgikk flere navneskifter; i 1834 ble navnet endret til Telemarkske nasjonale musketerkorps, i 1867 til Telemarkens bataljon og i 1889 til 4. korps av Kristiansandske infanteribrigade.
Pol-e Alam

Pol-e Alam er senter for provinsen Lowgar i Afghanistan. Det er mange butikker og hotell og bak sentrum bor folk i privathus. Byen ligger ca. en times kjøring fra Kabul. 
Det bor ca. 200 000 mennesker i Pol-e Alam.
3 Commando Brigade

3 Commando Brigade er den største manøveravdelingen i det britiske marineinfanteriet, Royal Marines.
Brigaden har sin historie tilbake til annen verdenskrig, da den ble opprettet under navnet 3rd Special Service Brigade for å utføre raid i det okkuperte Europa.
Forbandet består idag av tre operative avdelinger på bataljons størrelse:

40 Commando
42 Commando
45 CommandoI tillegg har brigaden flere støtteelementer, et eget logistikkregiment, et artilleriregiment, et ingeniørregiment, en helikopterskvadron, en stormeskadron med stridsbåter og en landgangsbåtskvadron. I tillegg følger vanligvis deler av spesialstyrken Special Boat Service med brigaden på operasjoner. Flystøtte tilveiebringes av Commando Helicopter Force.


== Avdelinger ==
30 Commando Information Exploitation Group
40 Commando Royal Marines
42 Commando Royal Marines
43 Commando Fleet Protection Group
45 Commando Royal Marines
47 Commando (Raiding Group)
24 Commando Royal Engineers
29 Commando Royal Artillery
383 Commando Petroleum Troop
Operasjon Enduring Freedom

Operasjon Enduring Freedom (OEF) var en USA-ledet flernasjonal militær operasjon mellom 2001 og 2014, som sammen med en rekke mindre militære aksjoner, innledet som et svar på terrorangrepet 11. september 2001 og del av paraplybegrepet krigen mot terrorisme. Operasjonen foregår hovedsakelig i Afghanistan og Filippinene, men også på Afrikas horn, i Sahara og Kirgisistan.
Operasjon Enduring Freedom er det offisielle navnet som er benyttet av den amerikanske regjering for krigen i Afghanistan, Operasjonen, som opprinnelig ble kalt for «Operation Infinite Justice» («Operasjon uendelig rettferdighet»), men da liknende fraser har blitt benyttet av tilhengere av flere religioner som en særskilt beskrivelse av Gud, er det antatt at det ble endret for å unngå krenkelser av muslimer, som er den religionen som har størst flertall i Afghanistan. Den amerikanske president George W. Bushs bemerkning at «dette korstoget, denne krigen mot terrorisme, vil ta tid» førte til utstrakt kritikk fra den islamske verden, og det kan også ha bidratt til at operasjonen fikk ny betegnelse.Betegnelsen «OEF» viser vanligvis til krigen i Afghanistan. Andre operasjoner, som «Trening og utstyrsprogrammet for Georgia» (GTEP) er kun løselig eller nominelt tilknyttet OEF, slik som økonomisk støtte til kjøretøyer og lignende. Alle operasjonene har imidlertid et fokus på å bekjempe terror.
Operation Enduring Freedom i Afghanistan, som er felles amerikansk, britisk, og afghansk operasjon, er adskilt fra International Security Assistance Force, den NATO-ledet internasjonale militære styrke i Afghanistan som har et fredsbevarende oppdrag, og utgjør rundt 40 nasjoner. De to operasjonene skjer parallelt og selv om det har vært snakk om eller vært hensikten at de to skal bli slått sammen en gang i framtiden, har det ennå ikke skjedd.
OEF tok til 7. oktober 2001 med luftangrep mot Taliban-regimet i Afghanistan fra landbaserte B-1 Lancer, B-2 Spirit og B-52 Stratofortress bombefly; hangarskipbaserte F-14 Tomcat og F/A-18 Hornet jagerfly; og Tomahawk kryssermissiler fra amerikanske og britiske skip og undervannsbåter.


== Lekkasjen ==
25. juli 2010 ble det lekket over 91 000 hemmeligstemplede dokumenter fra krigen i Afghanistan. Nettstedet Wikileaks stod bak lekkasjen. Amerikanske myndigheter kritiserte Wikileaks og Julian Assange kort tid etter lekkasjen. Myndighetene kalte det en «skandale», og mente at amerikanske og internasjonale styrker er truet av lekkasjen. Julian Assange sa i et intervju at «Disse dokumentene vil vise krigens sanne natur». Wikileaks holder tilbake 15 000 av dokumenter som kan være en risiko for sikkerheten til amerikanske styrker.


== Film ==
Filmen Hyrdene i Helmand fra 2010 handler om sytten frivillige fra Oregon National Guard som i 2008 meldte seg frivillig for å reise til Afghanistan for å trene soldater fra den afghanske Nasjonale Hæren for å støtte Operasjon Enduring Freedom. 


== Referanser ==
M142 HIMARS

High Mobility Artillery Rocket System (HIMARS) er et amerikansk rakettartillerisystem på hjul, utviklet av Lockheed Martin. Systemet ble utviklet på slutten av 1990-årene for US Army og kan skyte samme artilleriraketter som det beltebaserte M270 MLRS, men er lettere og mer mobilt og kan transporteres i en C-130.
Systemet er i bruk av den amerikanske hæren og det amerikanske marinekorpset, i Romania, Singapore, De forente arabiske emirater og Jordan.


== Eksterne lenker ==
FAS.org: HIMARS (engelsk)
Army-Technology.com: HIMARS (engelsk)
Lockheed-Martin: HIMARS (engelsk)
HIMARS Technical Manuals (engelsk)
Expeditionary Fighting Vehicle

Expeditionary Fighting Vehicle (EFV) er det amerikanske marinekorpsets nyeste amfibiske pansrede personellkjøretøy, og er planlagt i tjeneste fra 2008.  Det hadde navnet Advanced Amphibious Assault Vehicle fram til sent i 2003.
Det er utviklet for å sjøsettes fra et amfibiefartøy over horisonten, ta seg fram til stranden for egen maskin og landsette et helt lag med marineinfanterister.  Mobiliteten skal være på høyde med stridsvognen M1 Abrams.
EFV skal erstatte den gamle AAV-serien, og har høyeste prioritet blant materiellanskaffelsene til marinekorpset.  Blant forbedringene til EFV er tre ganger hastigheten og dobbelt så mye panser som AAV.
EFV ble utviklet som en del av USMC sin «over horisonten»-strategi på 1980-tallet.  Andre materiellkjøp som inngår i den samme strategien er Bell Boeing V-22 Osprey og LCAC.


== Eksterne lenker ==
(en) Expeditionary Fighting Vehicle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Expeditionary Fighting Vehicle – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Programmets nettside
Kommando

Kommando har flere betydninger:

En befaling, ordre, påbud («å gjøre noe på kommando», «å lystre kommando») – se ordre.
Lederskap eller makt til å gi ordre («nestkommanderende overtok kommandoen», «lensmannen hadde kommandoen over letemannskapene») – se kommando og kontroll.
Et høyere hovedkvarter (distriktskommando, overkommando eller lignende).
En mindre militær avdeling organisert for et bestemt formål (se for eksempel Kystjegerkommandoen eller Hærens transformasjons- og doktrinekommando)
15th Wisconsin Volunteer Infantry

15th Wisconsin Volunteer Infantry var et amerikansk regiment i den føderale hæren under den amerikanske borgerkrigen. Det ble kalt Det skandinaviske regiment fordi soldatene var immigranter fra Norge, pluss noen fra Danmark og Sverige. Nordmenn og andre skandinaver tjenestegjorde i både den føderale og den konføderale hæren, men 15th Wisconsin Volunteer Infantry var det eneste helskandinaviske regimentet i krigen.
I alt var 90 prosent av soldatene fra Norge. Resten var i all vesentlighet fra Danmark og Sverige. Mange av soldatene var rekruttert fra de skandinaviske bosetningene i og rundt Wisconsin. Nesten alle i kompani A kom fra Illinois, men de i kompani K var fra Iowa og Minnesota. Noen mannskaper vervet seg med én gang de ankom fra Skandinavia.
Regimentssjefen var oberst Hans Christian Heg. Hans far, Even Heg utvandret fra Lier i 1840 og ved den nå nedlagte Lier jernbanestasjon i Lierbyen ble det i 1925 avduket en statue av oberst Heg.


== Felttogene under krigen ==
Slaget om Island Number Ten 28. februar-8. april 1862
Slaget ved Perryville 8. oktober 1862
Slaget ved Stones River 31. desember 1862 til 2. januar 1863
Tullahoma-felttoget 24. juni- 3. juli 1863
Slaget ved Chickamauga 19-20. september 1863
Slaget ved Resaca 13.-15. mai 1864
Slaget ved Peachtree Creek 25. august 1864
Slaget ved Atlanta 22. juli til 25. august 1864
Slaget ved Jonesborough 31. aug.-1. september 1864


== Falne ==
15. Wisconsin mistet åtte offiserer og 86 menige drept eller dødelige såret under kamp, en offiser og 241 menige omkommet av sykdommer. 336 omkommet under den amerikanske borgerkrigen.


== Litteratur ==
Skarstein, Karl Jakob: Til våpen for det nye land – Norske innvandrere i den amerikanske borgerkrigen, Cappelen Damm 2001.


== Eksterne lenker ==
Nettside om regimentet
Ole Bærøe

Ole Ludvig Bærøe (født 29. januar 1877 i Undrumsdal i Vestfold, død 22. mars 1943 på Ås i Akershus) var en norsk agronom, godsforvalter og politiker (H). Han var Norges landbruksminister 1926–1928 og kirke- og undervisningsminister 1927–1928, deretter stortingsrepresentant for Hedmark 1928–1930 og for Akershus 1934–1945. Bærøe var formann i Høyre fra 1937 og frem til okkupasjonen i 1940, da partiene ble forbudt, men var i navnet valgt frem til sin død i 1943.


== Familie og yrke ==
Han ble født på Flår i Undrumsdal som sønn av amtsagronom, gårdbruker og ordfører Ole Karenius Bærøe og hustru Hansine Kathrine Farup. Han mistet faren som liten gutt. Farfaren Lars Randby Bærøe var ordfører, stortingsmann og gårdbruker på Bærøe i Hobøl. Morfaren Peder Thrane Farup drev storgården Tronstad i Hurum.Etter middelskolen gikk han Jarlsberg og Larviks amts landbruksskole (den senere Vestfold landbruksskole) på Fossnes, deretter jordbruksavdelingen ved landbrukshøyskolen på Ås. Han var stipendiat ved landbrukshøyskolen 1900–1903 og foretok en studiereise til Island. Han giftet seg med Gudrun Hirsch, datter av landbrukshøyskolens direktør J.L. Hirsch og hustru Johanne Bolstad.
Bærøe var gårdsfullmektig på Skaug i Brøttum og lærer ved landbruksskolen på Rikheim i Lærdal før han i 1904 ble forvalter ved Tomb herregård, og i 1909 amtsagronom i Hedmark. Han var forvalter ved Jarlsberg hovedgård 1910–1917, bestyrer ved Jønsberg landbruksskole 1917–1926 og driftsleder ved landbrukshøyskolen på Ås fra 1929.


== Politisk arbeid ==
Bærøe var medlem av Sem herredsstyre og formannskap 1913–1916 samt medlem av Romedal herredsstyre 1919–1928 (formannskapet 1925–1928). Han var statsråd i Landbruksdepartementet i Ivar Lykkes regjering fra 5. mars 1926 til 27. januar 1928, og fungerte samtidig som statsråd i Kirke- og undervisningsdepartementet fra 25. desember 1927. Han var innvalgt på Stortinget fra Hedmark 1928–1930 og fra Akershus 1934–1945. På Stortinget var han medlem av Stortingets landbrukskomité 1928–1930 samt medlem av Stortingets finans- og tollkomité 1934–1936 og 1937–1943. Da Stortinget ble samlet igjen etter den andre verdenskrigs slutt i 1945, møtte Holger Kofoed i den avdøde Bærøes sted.Han var medlem av Høyres sentralstyre fra 1928, og var partiets nestformann 1934–1937. I mars 1937 ble han valgt til formann i Høyre og Akershus Høyre, mens Eyvind Getz ble nestformann i partiet. Bærøe ble formelt sittende inntil sin død i 1943, men ble i praksis avsatt av okkupasjonsmyndighetene i 1940, da alle partier unntatt NS ble forbudt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Bærøe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ole Bærøe hos Norsk senter for forskningsdata
Ellasjøen

Ellasjøen er en innsjø på den sørvestlige delen av Bjørnøya. Innsjøen ligger på nordsiden av Alfredfjellet. Innsjøen har et høyt innhold av miljøgifter.


== Referanser ==
Olaf Ryes plass (Oslo)

Olaf Ryes plass (1-11, 2-22) er en plass på Grünerløkka i Oslo, oppkalt etter den dansk-norske offiseren og idrettsmannen Olaf Rye.
Plassen er 10 dekar stor og avgrenset av Sofienberggata, Thorvald Meyers gate, Grüners gate og Markveien.
Plassen var en åpen løkke til langt ut i 1880-årene. Kommunen kjøpte løkka fra Thorvald Meyer og Carl Johan Michelet for 10 000 kroner i 1864. Etter hvert ble det anlagt en smal gatestump på skrå fra Markveien til Thorvald Meyers gate med holdeplass for hestedrosjer på midten av plassen. I 1892 fikk plassen  og monument over Eilert Sundt. Vognmennene ble henvist til hjørnet av plassen ved krysset Markveien – Sofienberggata. Gaten på skrå gjennom Olaf Ryes plass var kjørevei helt fram til siste halvdel av 1930-årene. Fontenen midt på plassen ble satt opp i 1927 og var belyst fra start.Nr. 2 er det tidligere bedehuset Hauges Minde.

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Olaf RYes plass». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 412. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf Ryes plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Olaf Ryes plass (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Friedrich Grüner

Friderich Grüner (født 1628, død 1674) var fra 1651 myntmester ved myntverket i Christiania, opprettet i 1628. Han etterfulgte sin far, den tyskfødte Peter Grüner, som var myntmester fra 1643 til sin død i 1650. Friderich Grüner ble gift med Margrethe Friderichsdatter Boysen. Deres eldste sønn var Johan Diderich Grüner (1661–1712), som ble sendemann i Stockholm og ble adlet. Hans sønn Gustaf Grüner (1688–1712) ble general og øverstkommanderende for den norsk hær. En yngre sønn av myntmester Friederich Grüner var Friederich Grüner (1665–1741), sogneprest i Vågå og senere i Hedrum.
To år før sin død kjøpte Friderich Grüner gården Nedre Foss med Nedre Foss Mølle eller «Kongens Mølle» av kong Christian V. Området omfattet det som i dag kalles Grünerløkka. Grünergården eller Stattholdergården i Rådhusgata 11 var ikke hans, men ble oppført av hans far Peter Grüner. 
Grüner er begravet ved Hellig Trefoldigheds kirke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norske Slægter 1912 s. 140-141. G. Grüner: Myntmester Peter Grüner og hans efterkommere (1936).
Fredrik Winsnes

Fredrik Guttormsen Winsnes (født 28. desember 1975 i Trondheim) er en norsk tidligere fotballspiller fra Ranheim. Han startet sin karriere i Ranheim Fotball og fikk sin debut for Rosenborg Ballklub og Tippeligaen i 1997. I løpet fotballkarrieren har han spilt for klubbene Rosenborg Ballklub, Hammarby IF, Aalborg Boldspilklub og Strømsgodset Toppfotball. Han har, i tillegg til å ha spilt fotball på toppnivå, fullført medisinstudiet ved NTNU, og han praktiserer legeyrket i Trondheim.Winsnes har åtte seriemesterskap og to cupmesterskap for Rosenborg og har spilt 19 landskamper for Norge. Winsnes' aller siste sesong i Tippeligaen ble 2011-sesongen, da han spilte for Rosenborg Ballklub. Totalt har han spilt proff-fotball i 14 år. 
Fredrik hyllet også den tidligere fotballspilleren og lagkameraten Roar Strand med å lage sin egenkomponerte sang kalt «Supermann». Winsnes fikk god respons på sin selvkomponerte sang, noe som resulterte i at han spilte den inn i studio og fikk produsert en singel av låta. Inntektene fra sangen donerte han til barneklinikken på St. Olavs hospital.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Winsnes – Transfermarkt 
(en) Fredrik Winsnes – national-football-teams.com 
(en) Fredrik Winsnes – FootballDatabase.eu 
(en) Fredrik Winsnes – Soccerway 
(en) Fredrik Winsnes – EU-Football.info 
(no) Fredrik Winsnes – Norges Fotballforbund 
(en) Fredrik Winsnes – FBref 
«Tidligere spiller: Fredrik Winsnes». RBKweb. Besøkt 11. november 2007. 
«Spillerprofil: Fredrik Winsnes». RBKweb. Arkivert fra originalen 19. januar 2012. Besøkt 5. mars 2012.
Glasur

Glasur er et tynt, glatt, gjerne blankt, overtrekk:

Glasur (mat) – sukkerlag på kaker, kjeks o.l.
Glasur (keramikk) – blankt overtrekk på keramikk


== Se også ==
Emalje – hardt, glassaktig overtrekk og pynt på metall og annet
Ferniss – glinsende, beskyttende hinne over maling og annet
Uka i Trondheim 2003 ble kalt Glasur
Pioner

Pioner, pionér eller de engelske pioneer og Pioneer kan vise til:


== Personbetegnelser o.l. ==
Pionér (uttrykk) – banebryter, foregangsperson, nybygger
Pioner (militær) – en ingeniørsoldat som rydder vei og bygger skanser og skyttergraver
Pioneer (nybygger) – en nybygger i USAs historie
Ungpioner – medlem av pionerbevegelsen, kommunistisk barne- og ungdomsorganisasjon i blant annet Sovjetunionen og Øst-Tyskland
Pionér-gruppen, en gruppe vasemalere i den greske antikken


== Egennavn på produkter o.l. ==
Pioneer 10 – en romsonde
Pioneer 11 – en romsonde
Pioner (båt) – et småbåtmerke
Scottish Aviation Pioneer fly
Pioneer Corporation – et japansk elektronikkselskap
Pioner (film), en norsk spillefilm fra 2012Ordet pioner på norsk kommer fra tysk pionier og fransk pionnier, som betyr «fotsoldat» eller «nybygger», et ord i slekt med det latinske pes, det vil si «fot»