jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elvira Nikolaisen

Elvira Nikolaisen (født 16. juli 1980 på Moi) er en norsk sanger innen popmusikk.
Nikolaisen kommer fra en familie med rike musikktradisjoner. Faren er kirkeorganist og søsknene Emil og Hilma  (Serena Maneesh), samt Ivar, er også musikere.
Nikolaisen debuterte i 2006 med musikkalbumet Quiet Exit, hvor hitsinglene «Egypt Song» og «Love I Can't Defend» er hentet fra. Albumet er produsert av Knut «Euroboy» Schreiner. Nikolaisen har skrevet både tekster og melodier. Albumet fikk gode kritikker og solgte bra. 
I oktober 2006 sang hun duett med Bjørn Eidsvåg på sangen «Floden» som ble utgitt på Eidsvågs album Nåde. I denne sangen synger Nikolaisen på sin egen dialekt fra Moi.
I april 2008 gav hun ut sitt andre album Indian Summer som holdt seg i samme musikkstil som debutalbumet. Den ble produsert av samboeren Christer Engen. Indian Summer fikk lunken kritikk og singelen «The One You Cannot Keep» ble aldri noen stor hit.. 
Nikolaisen kommer fra en religiøs familie, men avviste selv sin kristne tro da hun var 18 år. En del av tekstene i musikken hennes reflekterer hvordan denne forandringen påvirket på hennes liv. «Eg ønskjer ikkje å hykle. Men det har vore tungt å gå bort frå trua. Eg har nesten måtta skifte ut heile nervesystemet mitt. Trua sat så djupt i kroppen» har hun sagt.Nikolaisen har også vært skuespiller i flere musikkvideoer.


== Diskografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elvira Nikolaisen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elvira Nikolaisen på Internet Movie Database 
(en) Elvira Nikolaisen på Discogs 
(en) Elvira Nikolaisen på MusicBrainz 
(en) Elvira Nikolaisen på Songkick 
(en) Elvira Nikolaisen på AllMusic
Central Scotland Police

Central Scotland Police var en britisk politistyrke som betjente regionene Clackmannanshire, Falkirk og Stirling. Hovedkvarteret lå i Randolphfield House i Stirling.
Styrken ble opprettet 16. mai 1975 for den daværende regionen Central Scotland. Den erstattet Stirling and Clackmannan Police.
YaBasta

YaBasta var et politisk venstrevendt vegan kollektiv i Ivar Aasens vei 2 på Frøen i Oslo som ble etablert i år 2000. Kollektivet arrangerte flere konserter i sin egen stue, med hovedvekt på hardcore-, punk- og indieband. Huset ble revet i 2005 for å gjøre plass til nye leilighetsblokker.


== YaBasta Beats ==
Kollektivet gav ut samlealbumet YaBasta Beats 21. juni 2002 i forbindelse med verdensbankmøtet som ble arrangert i Oslo på samme tid. Albumet inneholdt låter med artister som hadde spilt konserter i kollektivet.  


== Band og artister som spilte på YaBasta ==


== Eksterne lenker ==
YaBasta-nettside
Máel Snechtai av Moray

Máel Snechtai av Moray eller Máel Snechtai mac Lulaich (død 1085) var en mormaer i Moray i nordlige Skottland, og som navnet antyder, sønn av Lulach, konge av Skottland.
Máel Snechtai er opptegnet ved sin dødsdato i Ulster-annalene som «Máel Snechtai m. Lulaigh ri Muireb» (= «Máel Snechtai, Lulachs sønn, konge av Moray»), som er en betydelig og begrepsmessig utvikling ettersom tidligere titler for herskerne i Moray hadde vært «konge av Skottland» eller «mormaer». Tittelen blir gjentatt av hans etterfølger, Óengus (om denne da var etterfølgeren).
Kanskje hendelsene med Máel Snechtai skapte en form for identitetsforvirring mellom befolkningen i Moray og befolkningen i Skottland. Den angelsaksiske krønike for året 1078 forteller at «I dette året Máel Coluim grep moren til Máel Snechtai ... og alle hans skatter og hans kvegflokk, og han selv unnslapp [bare] så vidt». Beklageligvis representerer de tre prikkene en lakune, et gap i manuskriptet tilsvarende en linje, men det er klart at Máel Snechtai ble beseiret av kong Máel Coluim III (Malcolm III av Skottland) i en form for konflikt.
Det har vært foreslått den teori at Máel Snechtai trakk seg tilbake til et kloster, basert på en tekstinsinuasjon, men det er usannsynlig i og med at han ble kalt for «konge av Moray» ved sin død. Máel Snechtai, som sønn av kong Lulach, ville uten tvil ha sett på seg selv som den rettfulle konge av Skottland, og den allerede nevnte konflikten med Máel Coluim III er en sterk indikasjon at han forfulgte sitt krav.Datoen for hans død er basert på det årstallet som blir oppgitt av Ulster-annalene, 1085.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): Early Sources of Scottish History A.D. 500 to 1286, bind I, revidert og korrigert utgave, Stamford: Paul Watkins, ISBN 1-871615-03-8.
Anderson, Alan Orr ([1908] 1991): Scottish Annals from English Chroniclers: AD 500-1286, London, gjenutgitt av Marjorie Anderson, red., Stamford.
Grant, Alexander (2000): «The Province of Ross and the Kingdom of Alba» i: Cowan, E.J. & McDonald, R. Andrew, red: Alba: Celtic Scotland in the Medieval Era, Edinburgh.


== Eksterne lenker ==
Anglo-Saxon Chronicle – Den anglosaksiske krønike
Annals of Ulster – Ulster-annalene
Annals of Tigernach – Tigernach-annalene
Book of Deer
Miloš Obilić

Miloš Obilić er i henhold til et episk serbisk dikt navnet på en serbisk ridder som ved slaget ved Kosovo Polje, mellom Serbia og Det osmanske riket, drepte den osmanske sultan Murad I.
Miloš Obilić hadde dannet den hemmelige orden Sankt Georgs dragoner. Det var tolv riddere med seg selv inkludert som tilhørte denne orden. Målet var å drepe sultan Murad I.
Den 15. juni 1389 gjorde Miloš under slaget ved Kosovo sin veg inn den osmanske leiren under det påskudd å være en desertør, og da anledningen kom tvang seg mot sultanens telt og hogde hodet av denne. Miloš Obilić ble senere henrettet sammen med alle andre serbiske fanger av Murads sønn, Beyazid I. En annen kilde fra Tyrkia sier at sultan Murad I ble drept etter slaget da serbiske soldater som lot som de var døde drepte sultanen da han kom nær dem.
Hendelsen og slaget ved Kosovo i seg selv er en særdeles viktig for den serbisk nasjonale bevissthet, historie og poesi. Denne dåden ble kunngjort som Miloš Obilićs aller høyeste ønske å ofre seg for sitt folk ved å rette et slag mot tyranniet.
Slagdagen minnes på Vidovdan som i Serbia feires den 15. junijul./ 28. junigreg..
Grampian-fjellene

Grampian-fjellene (skotsk-gælisk: Am Monadh) er den ene av tre hovedfjellkjeder i Skottland som utgjør en betydelig del av de skotske høyfjellene i nordøstlige Skottland. Fjellkjeden strekker sørvest til nordøst mellom highlandforkastningen og Great Glen og utgjør bortimot halvparten av landarealet i Skottland. Det omfatter også Cairngorms og Lochaberhøydene. I fjellfjeden finnes mange av de høyeste fjellene på De britiske øyer, inkludert Ben Nevis og Ben Macdui som de høyeste.


== Beskrivelse ==
Fjellene er sammensatte av granitt, gneis, marmor, glimmerskifer, og kvartsitt. Fjellene strekker seg sørvest til nordøst mellom highlandforkastningen og Great Glen, og okkuperer omtrent halvparten av landområdene i Skottland. Fjellkjeden inkluderer Ben Nevis, det høyeste fjelltoppen på De britiske øyer med 1 343 meter over havet. Ben Macdui, den nest største fjellet med 1 309 meter, som også ligger i Cairngormregionen i Grampian-fjellene. De andre betydelige fjellkjedne i Skottland er nordvestlige høylandet og sørlige oppland. Et antall elver og bekker strømmer gjennom Grampian-fjellene: Spey, Don, Dee, Esk og Tay. Området er generelt sparsommelig befolket, noen fra noen få områder som Aviemore, en snø- og vinterferiested, som ligger i Cairngorms nasjonalpark.


== Historie og navn ==
Navnet Grampian er antatt å ha blitt gitt til fjellkjeden fra det romerske navnet Mons Graupius som ble opptegnet av Tacitus som det sted hvor de innfødte kaledoniere ble beseiret av den romerske general Gnaeus Julius Agricola (Tacitus’ svigerfar) ca. 83 e.Kr. Mons Graupius betyr bokstavelig Grampian-fjellene, men "grampian" er av ukjent betydning. Stavingen Graupius kommer fra manuskriptet Codex Aesinas, en middelalderkopi av Tacitus' Germania, som er antatt å ha sin opprinnelse på midten av 800-tallet. 1967) ble feilaktig gjengitt som Grampius kun i den trykte utgaven fra 1476 av Tacitus' biografi over Agricola. Navnet Grampians er antatt å ha blitt benyttet for første gang på fjellkjeden i 1520 av den skotske historikeren Hector Boece, en tilpasningen av det ukorrekte Mons Grampius, og fjellkjeden har således får sitt navn fra en feilskriving.Før den tid, i middelalderen, ble fjellene kalt for Mounths, et navn som fortsatt blir benyttet ved et antall geografiske trekk. Opp mot 1800-tallet ble fjellene antatt å bestå av flere fjellkjeder. Dette synet er fortsatt beholdt av mange den dag i dag, og det er ikke et enkelt navn for fjellkjeden på skotsk-gæliskr eller den doriske dialekten (midtnordlig skotsk) i det skotske språket. Grampianregion er på skotsk-gælisk oversatt som Roinn a' Mhonaidh.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Watson, Adam (1975): The Cairngorms. Edinburgh: The Scottish Mountaineering Trust.
Wyness, Fenton (1968): Royal Valley: The Story Of The Aberdeenshire Dee, Alex P. Reid & Son, Aberdeen


== Eksterne lenker ==
Chisholm, Hugh, red. (1911): «Grampians, The» i: Encyclopædia Britannica (11. utg.). Cambridge University Press.
Mus (slekt)

Mus er et vitenskapelig navn på en gruppe gnagere i musefamilien. 
Husmus er et av de mest kjente medlemmene.


== Slekten Mus og det videre begrepet «mus» ==
I norsk dagligtale brukes ordet «mus» også om andre medlemmer av musefamilien, eller smågnagere generelt, men denne artikkelen handler utelukkende om slekten Mus og dens medlemmer.
(Noen eksempler på andre grupper som har «mus» i navnet er hasselmus, hoppemus, spissmus og springmus. Arter med «mus» i navnet, uten at de tilhører slekten Mus, er bl.a. bergmus, brannmus, dvergmus, småskogmus, skogmus og storskogmus.)


== Beskrivelse og levevis ==
Artene i slekten Mus blir fra 11 til 21 cm lange.
Som de aller fleste gnagere er museslekten nattaktive. De kompenserer for sitt dårlige syn med en god hørsel og luktesans.
Den vanligste dødsårsaken er predasjon. Katter, villhunder, rever, fugler, slanger, til og med enkelte leddyr jakter på Mus.


== Forhold til mennesker ==
Mus brukes ofte i forskning, og da ofte som modellorganisme. Laboratoriemus (husmus) kan bli opptil to og et halvt år i laboratoriet. En vanlig Mus i naturen lever derimot bare omkring fire måneder. 
Mus holdes også som kjæledyr.
Mus regnes noen ganger som skadedyr, da de kan gjøre skade på avlinger og bygninger og spre sykdommer gjennom parasitter og avføring.


== Arter ==
afrikansk pygmemus (Mus minutoides)
husmus (Mus musculus)
Mus baoulei
Mus booduga
Mus bufo
Mus callewaerti
Mus caroli
Mus cervicolor
Mus cookii
Mus crociduroides
Mus cypriacus
Mus famulus
Mus fernandoni
Mus fragilicauda
Mus goundae
Mus haussa
Mus indutus
Mus macedonicus
Mus mahomet
Mus majorius
Mus mattheyi
Mus mayori
Mus musculoides
Mus neavei
Mus nitidulus
Mus orangiae
Mus oubanguii
Mus pahari
Mus phillipsi
Mus platythrix
Mus saxicola
Mus setulosus
Mus setzeri
Mus shortridgei
Mus siridandus
Mus sorella
Mus spicilegus
Mus spretus
Mus tenellus
Mus terricolor
Mus triton
Mus vulcani


== Eksterne lenker ==
(en) mus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) mus i Encyclopedia of Life 
(en) mus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mus hos Artsdatabanken 
(sv) mus hos Dyntaxa 
(en) mus hos Fauna Europaea 
(en) mus hos Fossilworks 
(en) mus hos ITIS 
(en) mus hos NCBI 
(en) Kategori:Mus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Kanun

Kanun eller Lekë Dukagjinis kanun (engelsk: The Code of Lekë Dukagjini) er en samling av regler, lover og skikker som albanerne i nord-Albania og Kosovo har levd etter i flere hundre år. Kanunen blir ofte tilskrevet Lekë Dukagjini som levde på 1400-tallet, selv om reglene ble til over tid. De ble først nedtegnet i begynnelse av 1900-tallet av Stjefen Gjecov. Før det ble kanunen overlevert muntlig. Her skrives det blant annet om gjestfrihet, familie, bryllup, blodhevn og forholdet far, mor og sønn. Reglene om blodhevn (gjakmarrje/gjakmarrja) har fått mest oppmerksomhet. Ifølge forskere er den etiske strukturen i kanunen basert på hedensk kultur. Kanuen har i svært liten grad blitt påvirket av den lange osmanske okkupasjonen av de albanske områdene på Balkan.
Under kommunismen i Albania ble det vedtatt lover som forbød praktisering av kanunen, spesielt blodhevn. Etter kommunismens fall har enkelte, spesielt kristne, igjen begynt å praktisere kanunen. 

Kanun er ikke en del av lovverket i verken Albania eller Kosovo.
Ljørdalen

Ljørdalen er et dalføre og ei bygd lengst øst i Trysil kommune, mot grensen til Sverige. Dalføret strekker seg ca. 45 km fra Linnes i nord til Støa i sør. Tettbebyggelsen ligger sentralt i dalføret. Gjennom dalføret renner elven Ljøra som kommer fra Lillingen-sjøene på svensk side, litt nord for Linnes, glir gjennom Ljørdalen, før den igjen renner inn i Sverige ved Støa.Delområdet Ljørdalen hadde 342 innbyggere pr. 1. januar 2017. Delområdet består av grunnkretsene Drevdalen (12), Skåret (82), Ljørdalen nord (143), Ljørdalen sør (73) og Støa (32).Ljørdalen kirke ble bygget i 1872. Her er ellers en dagligvareforretning, bensinstasjon, turistsenter og alpinanlegg (Fulufjellet alpinsenter). Ungdomsskolen ble nedlagt i år 2000, mens barneskolen forsvant i 2010 samtidig som barneskolene i Østby og Plassen.
Ljørdalen flyplass ligger på østsiden av Ljøra, ca. fem kilometer sør for tettbebyggelsen Ljørdalen. Fulufjellet nasjonalpark ble opprettet i 2012, og ligger øst for dalføret, på grensen til Sverige og den tilstøtende svenske Fulufjällets nasjonalpark.


== Referanser ==
Jædersylte

Jædersylte er oppmalt svinekjøtt og flesk etter en oppskrift av Ella og Ådne Espeland på 1950-tallet. Den produseres under merkenavnet «Jæder» fra Ådne Espeland AS på Ålgård i Rogaland og selges i vanlige dagligvareforretninger i Norge.


== Eksterne lenker ==
«Jæder»
Carrier Strike Group

Carrier Strike Group (CVSG) eller carrier battle group (CVBG eller CARBATGRU) er en flåtegruppe innen den amerikanske marinens avdelinger som støtter et hangarskip.


== Organisasjon ==
Hver gruppe ledes av en admiral eller viseadmiral, og opererer med et hangarskip, en til to kryssere, en til to jagere, en til tre fregatter og en atomdrevet ubåt som beskytter hangarskipet.
Red Mitchell

Keith More (Red) Mitchell (født 20. september 1927 i New York City i New York, død 8. november 1992 i Salem i Oregon) var en amerikansk jazzmusiker (kontrabass og piano), kjent i Norge for sitt samarbeid med flere skandinaviske jazzmusikere.
Mitchell var skolert på piano, saksofon og klarinett, men var i sin første jazztrio utøver på kontrabass (1947), etter å ha studert ved Cornell University og på en tid da han var i US Army.
Mitchell samarbeidet i sin «østkyst-periode» med Jackie Paris, Mundell Lowe, Chubby Jackson, Charlie Ventura, Woody Herman, Red Norvo, Gerry Mulligan; på vestkysten arbeidet han med André Previn, Shelly Manne, Hampton Hawes, Billie Holiday, Ornette Coleman, Barney Kessel o.a., samt medvirket i film- og TV-musikk og i dokumentarer om Tal Farlow og Zoot Sims; han var i så måte «førstebassist» hos selskapet MGM.
På 1960-tallet var han i egen kvintett, og utviklet etterhvert en spesiell bass-stemming, benevnt fifth-tuned (kvint-stemt) ala det man finner på fiolin og cello; en teknikk som avstedkom flere nyvinninger i faget og ble adoptert av flere samtidige utøvere.  Mitchell hadde flere seminar rundt bass-spillet, benevnt «Communication», «Bass Workshop» og «The Fifth-Tuned Bass», som ble fulgt av bl.a. Charlie Haden.
I 1968 flyttet han til Stockholm og innledet sitt lange samarbeid med skandinaviske jazzmusikere, også norske. Mitchell var fast bassist på jazzklubben Stampen og ga ut plater med bl.a. Putte Wickman (Stockholm '81, 1981).  Han vant den svenske Grammy (1986, 1991) for sine utgivelser som pianist, bassist og også vokalist, samt hans komposisjoner og lyriske nedtegnelser. Mitchell var artist ved Kongsberg Jazzfestival i 1976 og 1987, og hadde plateinnspillinger med Karin Krog (1977 og  I Remember You, 1980).  Han bistod i Jan Erik Volds memorering rundt Billie Holliday, sammen med Nisse Sandström, Terje Venaas og Egil Kapstad (Den dagen Lady Day døde, 1986); samt medvirket med Ole Jacob Hansen (1982).  Med Laila Dalseth utga han Time for love (1986).
Andre samtidige som han arbeidet med var amerikanske Clark Terry, Lee Konitz, Herb Ellis, Jim Hall, Joe Pass, Kenny Barron, Hank Jones, Bill Mays, Warne Marsh, Jimmy Rowles, Phil Woods, Roger Kellaway (åtte utgivelser 1987-1992) og andre.
I 1991 var han med Horace Parlan i en mye omtalt turné til Moskva, og påfølgende utgivelse.
Han bosatte seg i Oregon 1992, og etter hans død (hjerneslag) ble hans lyrikk utgitt, og en biografi er også under utarbeidelse av hans kone. «Red Mitchell Memorial Fund Scholarship» ble etablert og først delt ut i 1997 til Larry Holloway.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Red Mitchell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Red Mitchell på Internet Movie Database 
(en) Red Mitchell hos The Movie Database 
(en) Red Mitchell på Discogs 
(en) Red Mitchell på MusicBrainz 
(en) Red Mitchell på AllMusic
USS «John F. Kennedy» (CV-67)

USS «John F. Kennedy» (CVA/CV-67) (eller Big John) var et av US Navys hangarskip. «Kennedy» var det ene av de to siste hangarskipene i den amerikanske marinen som ikke var atomdrevne. Skipet lignet på Kitty Hawk-klassen, men hadde nok forskjeller til at det ble ansett som en egen klasse av den amerikanske marinen.
USS «John F. Kennedy» var det  nest eldste hangarskipet i US Navy da det gikk ut fra tjeneste 23. mars 2007.
Gyllene Cirkeln

Gyllene Cirkeln, eller The Golden Circle, er en jazzklubb i Stockholm kjent for flere store jazzfremføringer, spesielt på 1960-tallet.
Av de mer kjente artistene som har opptrådt på Gyllene Cirkeln, kan man nevne:

Coleman Hawkins
Ben Webster
Bud Powell
Dexter Gordon
Art Farmer
Bill Evans
George Russell
Cecil Taylor
Albert Ayler
Don Cherry
Archie Shepp
Ornette Coleman.
Keith JarrettKlubben er beliggende i ABF-huset i Sveavägen 41. Den er omtalt av Christer Landergren i Gyllene Cirkeln: Jazzen på 60-talet (2002).
Kaufunger Wald

Kaufunger Wald er et skogkledd dal- og åslandskap i delstatene Hessen og Niedersachsen i Tyskland. Området ligger mellom byene Kassel, Hannovers Münden, Eschwege og Hessisch Lichetnau.  
Mot vest avgrenses området av Fuldas dalføre; mot øst av Werra. Den vesle elva Losse og Lossedalen avgrenser området mot sør. Kaufunger Wald er verna som naturpark, og danner sammen med de tilgrensende områdene Söhre og Hoher Meissner Naturpark Meissner-Kaufunger Wald. 
Den høgeste toppen i Kaufunger Wald det 643 m høge Hirschberg. På den nest høgeste toppen – Bilstein – er det bygd et utsiktstårn som gir den beste utsikten over området. Berggrunnen består av sandstein som enkelte steder er gjennomsatt av basaltganger og steinkullag. Fordi det finnes lag som er ugjennomtrengelige for grunnvatnet, har det mange steder danna seg myrer. Kilder finnes også i området.
Kaufunger Wald har et tett nett av merka stier, og er populært blant turgåere. Skogsvegene brukes mye av terrengsyklister. Bilstein-Bike-Marathon er en årlig foreteelse. Om vinteren blir det kjørt opp løyper langs mange av stiene.


== Referanser ==
Prosencephalon

Prosencephalon (forhjernen) er en av de tre vesikler som oppstår fra nevralrøret i fosterstadiet og danner den rostrale delen av hjernen hos høyerestående dyr. Prosencephalon, mesencephalon (midthjernen) og rhombencephalon (bakhjernen) er de tre primære delene av hjernen i de tidlige utviklingsstadier av sentralnervesystemet.


== Se også ==
Liste over regioner i menneskets hjerne


== Litteratur ==
Brodal, Per (1944-) (1995). Sentralnervesystemet: bygning og funksjon. [Oslo]: TANO. s. 135-140. ISBN 8251833361.
USS «Enterprise» (CVN-65)

USS «Enterprise» (CVN-65) var et amerikansk hangarskip og det eneste i Enterprise-klassen. Det var det første atomkraftdrevne hangarsskipet i verden og det åttende skipet i USAs flåte som har båret navnet USS «Enterprise».
Kjølen ble lagt den 4. februar 1958, og hun ble sjøsatt den 24. september 1960. USS «Enterprise» ble tatt inn i aktiv tjeneste den 25. november 1961. Skipet hadde sin base i Norfolk i Virginia og var i aktiv tjeneste frem til 2012.
Det 342,3 meter lange fartøyet, var i hele sin karriere et av verdens største skip. Opprinnelig var det ment som det første av en serie på seks skip, men produksjonskostnadene ble langt høyere enn forutsatt. De øvrige fem skipene ble derfor aldri bygget, så USS «Enterprise» var derfor det eneste skipet i sin klasse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) USS Enterprise (CVN-65) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) USS Enterprise (CVN-65) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Town of Hempstead

Town of Hempstead er en kommune i Nassau County i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2000 hadde kommunen 755 924 innbyggere.
Hempstead er en av tre kommuner i Nassau County. 22 tettsteder ligger helt eller delvis innenfor kommunens grenser. Den er delstatens mest folkerike kommune, og landets mest folkerike primærkommune uten bystatus.
De første bosetterne, fra den engelske kolonien Connecticut, slo seg ned i kommunen rundt 1644. Sannsynligvis har kommunen sitt navn fra Hemel Hempstead i England eller Heemstede i Nederland. I 1784, under den amerikanske revolusjon, forårsaket lojalistene i syd og de amerikanske sympatisørene i nord en splittelse av kommunen i Nord-Hempstead og Syd-Hempstead.


== Styresmakt ==
Kommunen ledes av en formann, som presiderer over møter i kommunestyret og legger frem, og gjennomfører, kommunens budsjett. Kommunestyret består av seks medlemmer og har ansvar for å vedta det årlige budsjettet, vedta og endre kommunale forskrifter og gjennomføre høringer om plan- og bygningsvedtak. I tillegg har kommunen to andre folkevalgte embetsmenn: kommunesekretæren (town clerk), som utsteder fødsels-, døds- og ekteskapsattester, og skatteoppkreveren (receiver of taxes), som innkrever skatt.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Town of Hempstead, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordbygdi

Nordbygdi er en dal og en bygd som ligger helt vest i Seljord kommune i Telemark. Bygdaråi renner gjennom Nordbygdi fra Vigdesjå til Seljordsvannet. 


== Eksterne lenker ==
Seljordportalen
Blokkmaker

Blokkmaker eller blokkdreier (gammel betegnelse: blokmager) var et håndverksfag som produserte blokkverk, taljer, klodrer, kauser, jomfruer, skipsratt og annet utstyr til seilskuter, heisekraner og liknende. Blokkmakerverkstedene var gjerne lokalisert i nærheten av skipsverft. Tredreiing var blokkmakerens spesialitet: han hadde dreiebenk og dreierjern som sitt viktigste verktøy. Han kunne være underleverandør av dreide deler til møbler og hus. 
Blokkmakerfaget er nå et utdødd håndverk, det forsvant sammen med seilskutene i første halvdel av 1900-tallet, og er blitt erstattet av industriell produksjon. 
Noen blokkmakere kunne fortsette som tredreiere eller som kunstddreiere.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Karl Ragnar Gjertsen: Fra en blokkmakers verksted. Norsk Sjøfartsmuseums årbok 1979.
Red House

Red House er en kommune i Cattaraugus County i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2000 hadde kommunen 38 innbyggere, noe som gjør den til New Yorks minst folkerike kommune. Navnet kommer fra en liten elv, Red House Creek. Kommunen ble grunnlagt i 1869.
Brookhaven (New York)

Brookhaven er en kommune i Suffolk County i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2000 hadde kommunen 448 248 innbyggere. Den dekker et område på 1376,6 km², hvorav 671,6 km² er land og 705,1 km² (51,22%) er vann. Brookhaven er den største kommunen i New York etter areal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Town of Brookhaven, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons