jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jon Øigarden

Jon Øigarden (født 31. mai 1971 i Oslo) er en norsk skuespiller. Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole, og har deltatt i flere filmer og skuespill. Han var også med i komiserien Lyckliga gatan, både som skuespiller og manusforfatter. Han var også frontfigur i komiserien Endelig fredag på TV 2.
Øigarden har han spilt en av hovedrollene i dramaserien Mammon på NRK, samt en større birolle i komiserien Helt perfekt på TVNorge. Han er oppvokst på Grefsen i Oslo.


== Filmografi ==
1998: Weekend
1998: 1732 Høtten … Baste Hartmann
1998: Nini
1999: Sofies verden … Harry
1999: Lyckliga Gatan … Wiseth, m.fl.
2000: Dykaren … Dirty Harry
2000: Detektor … Kenneth
2000: Get Ready to Be Boyzvoiced … Sverre Bratsberg
2001: Et kongerike for en lama … Kuzco (stemme)
2002: Endelig fredag … Claes
2005: En folkefiende … Programleder
2005: 37 og et halvt
2006: Gymnaslærer Pedersen … Harald Tholfsen
2007: Thomas P. … Erik Kongsberg
2007: Berlinerpoplene … Erlend Neshov
2008: Kurt blir grusom … Dr. Petter (stemme)
2008: Det var en gang et eventyr
2008: Gunvors Påske (VGTV) … Gunvor Isachsen
2009: En god nummer to … Sjokolademannen
2009: Bestevenner … Abrahamsen
2010: En ganske snill mann … Kristian
2010: Dramaqueens (kortfilm) … Lærer
2010: En helt vanlig dag på jobben … Redaktør Askvik
2010: Kommandør Treholt & Ninjatroppen … Otto Meyer
2010: Den unge Fleksnes … Dr. Hansteen
2010: Otto - helt privat … Ottos venn
2010: Påpp & Råkk … Ivo
2011: Kong Curling … Marcus
2011: Varg Veum - I mørket er alle ulver grå … Even Nymark
2011: Helt perfekt … Jon Øigarden
2011: Halvbroren … Arnold
2012: Fuck up … Jack
2013: Mammon … Peter Verås
2013: Lilyhammer … Bjørn Hansen
2014: Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama … Prins Badal (stemme)
2016: Vikingane … Jarl Varg
2017: Jul i Blodfjell … Cris
2018: 22 July … Geir Lippestad
2018: Lords of Chaos … Magne Andreassen
2019: Wisting … Terje Nordbø
2019: Jul i Blodfjell 2 ... Mikkel
2019: Exit … Jeppe Schøitt
2021: Nissene i bingen ... Sverre Bratsberg
2022: Gulltransporten ... Fredrik Haslund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Øigarden på Internet Movie Database 
Jon Øigarden hos Filmweb
(sv) Jon Øigarden i Svensk Filmdatabas 
(da) Jon Øigarden på Filmdatabasen 
(da) Jon Øigarden på Scope 
(fr) Jon Øigarden på Allociné 
(en) Jon Øigarden på AllMovie 
(en) Jon Øigarden hos The Movie Database 
Jon Øigardens profil hos Sceneweb
Cato Zahl Pedersen

Cato Zahl Pedersen (født 12. januar 1959 i Nesodden) er en norsk idrettsutøver. Han har vunnet 13 gull og ett sølv i fire forskjellige Paralympics, i grenene langrenn, alpint og friidrett. Han konkurrerer i klassen LW 5/7.
Under lek i skogen nær hjemstedet på Nesodden i 1973, klatret han opp i en høyspentmast for å se på utsikten. Til tross for rimelig klaring til de strømførende kablene, fikk han på grunn av den høye luftfuktigheten strøm igjennom kroppen, og falt ned i en steinrøys. Forbrenninger og kompliserte bruddskader førte til at hele venstre og halve høyre arm måtte amputeres.
I tillegg til å være en fremragende idrettsutøver, har han utmerket seg ved å ta utfordringer som synes uovervinnelige selv for folk med armer, og mestre de problemer som oppstår. Hans «Unarmed»-ekspedisjoner  har tatt ham til sydpolen  (1994 – 1995), verdens sjette høyeste fjell Cho Oyu (8.201 moh) i 2005, og nesten til toppen av Mount Everest (2007).
Cato Zahl Pedersen har vært en viktig medspiller i etableringen av CatoSenteret i Son. I januar 2017 ble Pedersen tildelt NIVs Ærespris for sin leder aktivitet innenfor handikapidretten.


== Medaljer i Paralympics ==
De 2. Paralympiske vinterleker 1980 på Geilo.
3 gull i langrenn og alpint.
De 6. Paralympiske sommerleker 1980 i Arnhem, Nederland.
4 gull i friidrettsøvelsene 100 meter, 400 meter, 1500 meter og lengde.
De 7. Paralympiske sommerleker 1984 i New York, USA og i Stoke Mandeville, England.
2 gull i friidrettsøvelsene 1500 meter og 5000 meter.
De 4. Paralympiske vinterleker 1988 i Innsbruck, Østerrike.
2 gull i alpine øvelser.
De 6. Paralympiske vinterleker 1994 på Lillehammer.
Gullmedalje i storslalåm.
Gullmedalje i Super-G.
Sølvmedalje i utfor.


== Priser og utmerkelser ==
1980: Olavstatuetten
1981: Peer Gynt Statuetten
1981: Egebergs Ærespris
1994: Erling Stordahl ærespris
1998: IOC President's Disabled Athlete Award
2016: Norske Idrettsleder-Veteraners ærespris


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk Idrettsleksikon, Tom A.Schanke, Aller Forlag


== Litteratur ==
Eidem, Knut (1918-2009) (1983). Cato. Oslo: Cappelen. ISBN 8202090733.  [Tilgang for norske IP-adresser]


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) CatoSenteret
(en) Cato Zahl Pedersen – Paralympic.org 
(en) Cato Zahl Pedersen – Olympedia 
(no) Meritter og personlige rekorder
(en) Cato Zahl Pedersen på Internet Movie Database 
(no) Cato Zahl Pedersen hos Filmfront
Gunnar Gurholt

Gunnar Oscar Gurholt (født 19. april 1937, død 6. juni 2016) var en norsk biolog, informatiker og pedagog, kjent for en rekke fagbøker og pionerprosjekt innen bruk av IT.Han ble i 1963 tilsatt ved Skien yrkesskole for handel- og kontorarbeid som senere ble en del av Skien videregående skole og var ansatt der til 2000. Han tok hovedfag i biologi i 1966. Gurholt er kjent for å ha etablert et av landets første EDB-studier i 1972, et 1-årig fagkurs for databehandling og organisasjon. Linjen hadde uteksaminert 2 kull med 20 elever da det i 1974 ble utpekt til nasjonal prøveinstitusjon for dette nye faget.  Han representerte også Norge ved de årlige konferansene for International Federation for Information Processing (IFIP) og mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2007.
Gurholt utga flere lærebøker i EDB og bedriftsøkonomi.


== Utgivelser ==
Gunnar Gurholt (1966). Epifyttiske makrolav i relasjon til luftforurensninger fra industrisentra i Brevik, Porsgrunn og Skien (Hovedfagsoppgave i biologi). Universitetet i Oslo.  – Se online artikkel utgitt i Blyttia 1968
Gunnar Gurholt (1976). Innføring i filbehandling. Bedriftsøkonomens forlag. 
Gunnar Gurholt (1983). ABC i systemutvikling. Analyse og konstruksjon av informasjonssystemer. Bedriftsøkonomens forlag. 
Gunnar Gurholt (1978). Kvantitative metoder. Økonomiske avgjerder og EDB. Bedriftsøkonomens forlag. 
Systemutvikling med DataEase. Fra problem til system (1988)
40 informasjonssystemer (1989)
Gunnar Gurholt (1995). Systemutvikling. Bedriftsøkonomens forlag. 


== Referanser ==
Jegor Tolstoj

Jegor Petrovitsj Tolstoj (født 19. juli 1802 i St. Petersburg, død 12. mars 1874) var en russisk greve, generalløytnant og senator.
Han var sønn av grev Pjotr Aleksandrovitsj Tolstoj.
Tolstoj fikk hjemmeundervisning og begynte i 1819 å tjenestegjøre ved Uglitsk-regimentet. Ble senere overført til Jegerskij-regimentet og ble adjutant hos general Aleksander von Neidgart. I 1826 deltok han i russisk-persisk krigen som adjutant hos generalmajor fyrst Aleksandr Sergejevitsj Mensjikov. I 1827 ble han adjutant hos keiser Nikolai I av Russland. Under Den russisk-tyrkiske krig (1828-1829) eksellerte han ved beleiring av Anapa festning, ble tildelt Sankt Georgsordenen og ble utnevnt til oberst. Under beleiring av Varna ble han såret. I 1831 deltok han i undertrykking av det polske opprøret og fikk Sankt Vladimirs orden for stormløpet mot Warszawa.
Fra 1835 var han embetsmann ved Innenriksdepartement til han tok avskjed i 1840. I april 1851 var han ansatt som guvernør i Kaluga og ble i 1854 overført til Taganrog som militær guvernør. Ledet Taganrogs forsvar under Beleiring av Taganrog. Han hadde denne stillingen inntil 1856 og under bombarderingen av byen 22. september 1855 deltok han i krigsoperasjoner mot fienden. Fra 31. august 1859 var han guvernør i Penza og to år senere ble han senator.
Portuguesa (delstat)

Portuguesa er en av 23 delstater i Venezuela. Delstatens hovedstad er Guanare. Portuguesa dekker et areal på 15 200 km². Ved folketellingen i 2011 hadde delstaten 876 496 innbyggere.


== Referanser ==
Olav Rytter

Olav Rytter  (født 29. januar 1903 i Ørsta, død 7. juni 1992) er mest kjent som medarbeider ved  den norske avdelingen av BBC under andre verdenskrig.


== Familiebakgrunn og yrkeskarrière ==
Han var sønn av lyrikeren Henrik Rytter og svigersønn til Emil Stang d.y.
Olav Rytter var utdannet filolog fra Universitetet i Oslo. I 1936 ble han ansatt som redaktør i den nystartede nynorskavisen Norsk Tidend. Samme år ble han medlem av Norsk Kvinnesaksforening.


== Andre verdenskrig ==
Ved krigsutbruddet 9. april 1940 arbeidet Rytter  i nyhetsavdelingen i NRK. Han fulgte regjeringen til Hamar, Elverum og Nybergsund. Han kom seg over til London via Stockholm og var på plass i BBC med norske sendinger fra 18. april 1940. Rytter var ved BBC under hele krigen. Han deltok i frigjøringen av Finnmark i 1944 i operasjon Crofter, som sivilmilitær kaptein og tolk. Etter kapitulasjonen var han i daværende kronprins Olavs følge tilbake til Norge og var på plass i NRK med sin første reportasje av hjemturen den 14. mai 1945.
Rytter skrev boken Frå Nybergsund til Honnørbrygga i 1946. Boken inneholder enkelte reportasjer og intervjuer han gjorde som krigskorrespondent og progamsekretær ved BBC under krigen.


== Etter krigen ==
I perioden 1948 til 1953 var han sjef for FN sitt informasjonskontor i Praha . Han har oversatt flere bøker fra slaviske språk. og fikk i 1975 Norsk kulturråds oversetterpris. 


== Utmerkelser ==
I fikk han 1975 Norsk kulturråds oversetterpris. Rytter ble før andre verdenskrig utnevnt til ridder av Den hvite løves orden og ble i 1947 forfremmet til offiser for sin innsats for Tsjekkoslovakia under verdenskrigen. Han var også innehaver av Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Kong Christian Xs frihetsmedalje og Medaljen for seier over Tyskland 


== Kort vita ==
Arbeidet først som lektor i norsk ved universitetet i Warszawa 1933–35.
Redaktør av Norsk Tidend 1936–37.
Programsekretær i NRK 1935–47.
Lektor i slaviske språk ved Universitetet i Oslo 1947–59.
Fra 1959 ansatt ved De forente nasjoner og arbeidet som direktør ved flere av FN´s informasjonskontorer, sist i Kairo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olav Rytter i Norsk biografisk leksikon

(no) Publikasjoner av Olav Rytter i BIBSYS

(no) Olav Rytter i Folketellingen 1910 fra Digitalarkivet. (Ørsta herred)
Cape May County

Cape May County er et fylke i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i sørøst i staten og det grenser mot Atlantic County i nord og Cumberland County i nordvest.
Cape May Countys totale areal er 1 607 km² hvorav 946 km² er vann. Administrasjonssenteret ligger i Cape May Court House. Fylket ble grunnlgt i 1685 og i 2000 hadde fylket 102 326 innbyggere. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Cape May County, New Jersey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Salem County

Salem County er et av 21 fylker i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i de sørvestlige delene av staten og det grenser mot Gloucester County i nordøst, Cumberland County i sørøst og mot delstaten Delaware i vest.
Salem Countys totale areal er 965 km² hvorav 90 km² er vann. I 2000 hadde fylket 64 285 innbyggere og 66 083 innbyggere i 2010.  Administrasjonssenteret ligger i byen Salem. Fylket ble grunnlagt i 1694.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Salem County, New Jersey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nikolaj Adlerberg

Nikolaj Vladimirovitsj Adlerberg (russisk: Николай Владимирович Адлерберг) (født 19. mai 1819 i St. Petersburg, død 25. desember 1892 i München) var en russisk greve, general og guvernør av Taganrog, Simferopol og Storfyrstedømmet Finland.
Etter å ha avsluttet tjenesten ved keiserens pasjekorps i 1837 og ble han ett år senere ansatt som adjutant for keiseren.
Etterpå deltok han i krigshandlinger i Kaukasus 1841-1842 og i Ungarn 1849. For fortjenester ble han utnevnt til kaptein og senere oberst. I 1852 ble grev Adlerberg kammerherre ved keiserhoffet og begynte sin tjeneste i Innenriksdepartement. I 1853 fikk Adlerberg stilling som borgermester i Taganrog, men overleverte i 1854 stillingen til general Jegor Tolstoj og gikk ut i militærtjeneste igjen. 
Under Krimkrigen i 1854-1856 var han militær guvernør i Simferopol og sivil guvernør i Tavritsjeskaja guvernement. I 1855 ble han generalmajor, to år senere generaladjutant. Han var medlem av den keiserlige russiske legasjon i Berlin. I løpet av 16 år fra 1866 til 1881 han var generalguvernør i Finland og øverstkommanderende for Finlands militærdistrikt. I 1881 ble han medlem av Statsrådet. Etter at han gikk av med pensjon flyttet Adlerberg og hans kone Amalie til Tyskland, hvor han døde i München i 1892.
Adlerberg var fra naturens side meget begavet, og dessuten velutdannet. To ganger foretok han reise til Palestina, første gang i 1845 via Hellas og Egypt og andre gang i 1860. Disse reisene beskrev han i bøkene sine Fra Roma til Jerusalem og I Orienten som begge var veldig populære i Russland.


== Referanser ==
Otto Pfeilizer-Frank

Otto Wilhelm Pheilizer-Frank (født 29. februar 1788 i Kuldiga/Goldingen, død 9. mars 1844 i Taganrog) var en russisk statsmann, baron og 6. guvernør i Taganrog ved Svartehavet.


== Liv og virke ==
Han fikk oppdragelse og undervisning i Kadettkorpset og ble ferdig med det i 1806 med rang av fenrik og begynte å tjenestegjøre i 8. Jegerskij regiment. 
Senere var han overført til Akhtyrskij husar regiment som deltok i den russiske-franske krigen i 1807. For fortjenester i kampen fikk Pheilizer-Frank orden av Sankt Stanislav av tredje grad.
Under krigen mot Napoleon deltok han i slaget ved Borodino.
I 1815 ble han overadjutant i et spesielt korps som var stasjonert i Frankrike under kommando av greve Mikhail Vorontsov. I 1822 var Pheilicher-Frank ansatt adjutant til generalguvernør i Novorossijsk, greve Vorontsov, i 1829 ble han en rådmann og embetsmann underordnet generalguvernør i Novorossijsk og Bessarabia. 
På tiden ble Sør-Russland rammet av pestepidemi, og Pheilizer-Frank fikk i oppdrag å treffe nødvendige tiltak for å stanse koleraepidemien. Han var meget aktiv på dette området og fikk orden av Sankt Stanislav av første grad; i 1830–1831 kjempet han like aktivt mot koleraen da han var formann for forebyggende komite i Kherson og Odessa. I 1831 var baron Otto Pheilizer-Frank ansatt guvernør i Ekaterinoslav, men snart, (i juni 1832), fikk han stilling som borgermester for Taganrog, Rostov, Nakhitsjevan og Mariupol. I tillegg til det var han sjef for Asovhavets sjøfart og sjef for Taganrog tollkrets. Han hadde disse stillingene til 1843. 
Under beleiring av Taganrog hadde han stilling av embetsmann for spesielle oppdrag hos generalguvernør Jegor Tolstoj.
Ivan Krasnov

Ivan Ivanovitsj Krasnov (født 1802, død 14. april 1871) var en russisk generalløytnant og forfatter, sønn til general Ivan Kuzmitsj Krasnov (1758–1812), kampfelle for Aleksander Suvorov og Matvej Platov. 
Han fikk utdannelse på kostskole ved Kharkov universitet. Han begynte sin militærtjeneste i Den keiserlige russiske hær i 1818 i et kosakk-regiment, deltok i Den russisk-tyrkiske krig (1828-1829) og i undertrykking av polsk opprør i 1831. Etterpå kom han tilbake til gamle tomter i Don-område og tok aktiv del i samfunnslivet og ble en sentral person for utdannet del av befolkningen. 
Under Beleiring av Taganrog var han ataman (kosakksanfører) for regimenter i Krimhæren og forsvarte Taganrog og omegn. Etter Krimkrigen begynte han på nytt samfunnsaktiviteten sin. Han gjorde mye for Don Troppen, skrev og publiserte mange artikler om Kosakks regimenter, noen av disse er av stor historisk betydning. I tillegg skrev han dikt som hadde stor popularitet.
Fountains Abbey

Fountains Abbey er en klosterruin i North Yorkshire. Klosteret ble grunnlaget av cistercienserordenen i 1132, og det var i drift inntil oppløsningen av klostrene i England i 1539. Den 1. oktober 1540 ble det solgt til forretningsmannen sir Richard Gresham. 
Fountains er et av de største og best bevarte cistercienserklostrene i England, og er sammen med Studley Royal Park som det ligger i et verdensarvsted. Det eies av National Trust.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fountains Abbey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fountains Abbey – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fountains Abbey en kort historie
Fountains Abbey
Olav Hanto

Olav Hanto er en norsk skuespiller, pyrotekniker og foredragsholder.  
Hanto flyttet til Porsgrunn i 1997 for å samarbeide  med Grenland Friteater. I tillegg hadde han en rekke administrative oppgaver i forbindelse med Porsgrunn Internasjonale TeaterfestivalI. Han var blant annet leder for utendørsprogrammet i flere år. I 2008 ble han fast ansatt som skuespiller ved teatret. Olav Hanto forlot teatret i 2014.Hanto har engasjert seg i kampen for homofiles rettigheter og ble kåret til «Mr. Gay Norway i 2006».Olav Hanto er også pyrotekniker, og har gjort seg bemerket med en rekke større fyrverkerioppdrag både innenfor og utenfor Norges grenser. Blant annet har han flere ganger hatt ansvar for fyrverkeri i Nuuk på Grønland, og hvert år står han bak fyrverkeriet under Porsgrunn Internasjonale Teaterfestival.


== Referanser ==
www.htp-pyro.no
Tå

Tå (flertall tær) er en leddet utvekst på en fot hos dyr og mennesker. Hver tå har som regel en negl, klo, hov eller klauv. Hos mange arter vokser alle tærne framover, mens de hos mange andre kan vokse både framover og bakover.
Tå kan også bety forreste del på en strømpe eller sko (underforstått, der tåen befinner seg).


== Tær hos mennesket ==
Mennesket har fem tær på hver fot. Tærne har en lignende oppbygning som fingrene, men kortere og har tynnere knokler. Den innerste tåen på hver fot er den største og kalles stortå. Den ytterste kalles lilletå. Det fins ikke allmenne betegnelser på andre tær enn stortå og lilletå. Den myke undersiden av hver tå kalles tåballe.


=== Struktur ===
Tåen refererer til en del av den menneskelige fot, med fem tær til stede på hver fot. Hver tå består av tre bein, falanks den proksimale, midtre og distale, med unntak av stortåen (latin: Hallux). Hallux inneholder kun to falanks-bein, den proksimale og distale. Utenfor hallux-beinet ligger huden, og hver tå har en tånegl.
Tærne er, fra medial (innerst) til lateral (ytterst): 

Den første tåen, også kjent som hallux eller «stortåen».
Den andre tåen, eller «langetåen».
Den tredje tåen, eller midterste tå.
Den fjerde tåen, eller «ringtåen».
Den femte tåen, eller «lilletåen».


=== Rim og regler ===
En notis om Bestefars tær i bladet Språknytt nr. 3/1994 vakte stor interesse og Språkrådet fikk tilsendt 18 ulike regler med tånavn fra hele landet.


== Tær hos fugler ==


=== Anisodactyly ===
Anisodactyly er den mest vanlige måten tær er arrangert på hos fugler, med tre tær peker framover og én bakover. Baktåen kalles hallux og kloa på den hallux-klo.  Dette er blant annet vanlig hos Passeriformes, Columbiformes, Falconiformes, Accipitriformes, Galliformes og majoriteten av fugler.


=== Syndactyly ===
Syndactyly ligner anisodactyly, men 3. og 4. tå (ytterste og midtre fraovervendte tå), eller tre tær, er sammensatt (festet sammen), noe som er vanlig hos råkefugler (Coraciformes).


=== Zygodactyly ===
Zygodactyly er når to tær peker framover (2. og 3. tå) og to bakover (1. og 4. tå). Denne arrangeringen av tær er mest vanlig hos trelevende arter, og i så måte er det vanlig hos Psittaciformes, Cuculiformes, og de fleste Piciformes, men også hos kameleoner.


=== Heterodactyly ===
Heterodactyly ligner zygodactyly, men 3. og 4. tå peker fraover, mens 1. og 2. tå peker bakover. Denne arrangeringen av tær finner man kun hos trogoner (Trogonidae).


=== Pamprodactyly ===
Pamprodactyly er et arrangement der alle fire tærne peker framover. Yttertærne er (1. tå, av og til også 4. tå) er som oftest reversibel. Dette er vanlig hos seilerfamilien (Apodidae) og musfuglfamilien (Coliiformes).


== Uttrykk ==
på tå hev – å være på vakt
liste seg på tå – gå stille
fra topp til tå – fra øverst til nederst
tråkke på tærne – forulempe eller komme for nær


== Se også ==
tågjengere


== Referanser ==
Fernanda Montenegro

Fernanda Montenegro (opprinnelig Arlette Pinheiro Esteves da Silva, født 16. oktober 1929 i Rio de Janeiro, Brasil) er en brasiliansk skuespiller.
I 1998 ble hun Oscarnominert i klassen beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle som «Dora» i filmen Brasils hjerte  (Central do Brasil). Hun er den første kvinnelige skuespilleren fra Brasil som har blitt nominert til prisen. Hun gjorde sin filmdebut i 1970 og i hjemlandet er hun en populær tv-personlighet på kanalen TV Globo.
Hun er mor til skuespilleren Fernanda Torres og regissøren Cláudio Torres og i 1954 giftet hun seg med skuespilleren Fernando Torres, som gikk bort i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernanda Montenegro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fernanda Montenegro – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fernanda Montenegro på Internet Movie Database 
(sv) Fernanda Montenegro i Svensk Filmdatabas 
(da) Fernanda Montenegro på Filmdatabasen 
(da) Fernanda Montenegro på Scope 
(fr) Fernanda Montenegro på Allociné 
(en) Fernanda Montenegro på AllMovie 
(en) Fernanda Montenegro hos Rotten Tomatoes 
(en) Fernanda Montenegro hos The Movie Database 
Fernanda Montenegro på Facebook
Knut Fosslia

Knut Fingarson Fosslia (født 1816, død 1880) var en norsk spelemann fra Krødsherad i Buskerud. Han regnes som en av de viktigste tradisjonsbærerne på 1800-tallet.
Knut Fosslia var en allsidig kar, som ellers er husket for å ha laget børser og feler, han var folketaler og gravtaler, i tillegg til kjøgemester. Noen sa han hadde svarteboka og kunne forgjøre folk. Han ble også satt fast en tid for falskmynteri. Han ble viktig kilde for mange av de andre spelemennene i Krødsherad. 
Knut giftet seg første gang i 1839 med Ragne Enderud og fikk fire barn med henne. I 1848 emigrerte han til Amerika, og giftet seg for andre gang der borte, med Anne Trangen fra Krødsherad. Han fikk ni barn og en stor etterslekt i Amerika. Knut bodde på Jefferson Prarie utenfor Chicago i mange år, og ble oppsøkt av Ole Bull da denne kom på turné til statene. Knut fulgte Ole Bull videre på turnéen, og det er sagt at de gjorde mange musikalske stunts sammen, blant annet å spille med felene på ryggen, over hodet, eller med buene på hverandres feler. Knut Fosslia likte allikevel ikke at det var Bull som stakk av med all viraken etter konsertene.
Knut Fosslia døde i USA i 1880.
Emily Watson

Emily Anita Watson (født 14. januar 1967 i London, England) er en britisk skuespiller. Hun er kjent fra Lars von Triers Breaking the Waves.
Hun har blitt Oscar-nominert i klassen beste kvinnelige hovedrolle to ganger. I 1996 for sin rolle som «Bess McNeill» i filmen Breaking the Waves og i 1998 for rollen som «Jacqueline du Pré» i filmen Hillary and Jackie.
Watson ble i nyttårslisten for 2015 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emily Watson på Internet Movie Database 
(sv) Emily Watson i Svensk Filmdatabas 
(da) Emily Watson på Filmdatabasen 
(da) Emily Watson på danskfilmogtv.dk 
(da) Emily Watson på Scope 
(fr) Emily Watson på Allociné 
(en) Emily Watson på AllMovie 
(en) Emily Watson hos Turner Classic Movies 
(en) Emily Watson hos Rotten Tomatoes 
(en) Emily Watson hos The Movie Database