jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bestla

Bestla er i den norrøne mytologien ei gyger (jotunkvinne) som er hustru til Bor, og mor til Odin, Vilje og Ve. Hun omtales som datter til jotnen Bolthorn og søster til Mime. Jotunavstamningen til Odins mor er mytisk viktig, og den preget ham på mange vis.


== Referanser ==
«Sleipner»-forliset

«Sleipner»-forliset skjedde den 26. november 1999 da hurtigbåten MS «Sleipner» tilhørende rederiet HSD Sjø AS grunnstøtte ved på Store Bloksen ved Ryvarden fyr i Sveio kommune i Hordaland. 16 mennesker omkom og 69 ble reddet.


== Forliset ==
MS «Sleipner» forlot Haugesund klokken 18.50 fredag 26. november 1999 med kurs for Bergen. På strekningen nordover var det bygevær med sterk vind fra sørvest. Noe før klokken 19.08 gikk fartøyet på skjæret Store Bloksen.
Klokken 19.08 sendte «Sleipner» ut nødmelding til Rogaland radio som igjen alarmerte Hovedredningssentralen i Sør-Norge (HRS-SN) om at «Sleipner» var gått på grunn ved Ryvarden.
Da vakthavende redningsleder ved Hovedredningssentralen mottok varsel om grunnstøtingen, la han raskt til grunn at ulykken kunne få katastrofedimensjoner. Han hadde blant annet erfaring fra lignende ulykker. Rogaland radio sendte derfor ut mayday relay på vegne av MS «Sleipner». MS «Sleipner» kalte ikke selv mayday, men meldte situasjonen som svært kritisk.Rogaland radio kontaktet fartøyer som var mobiliserbare og tilgjengelige for å delta i redningsaksjonen, og fartøyer innen en gangtid på 30–45 minutter ble straks bedt om å gå mot havaristedet. Kort etter forliset var det ca. ti–tolv fartøyer på eller nær ulykkesstedet. 69 personer ble reddet opp fra havet i live.
Kapteinen og rederiet ble tiltalt etter ulykken. Kapteinen ble dømt til seks måneders betinget fengsel med to års prøvetid for å ha opptrådt uaktsomt. Rederiet ble frifunnet.


=== Tidslinje for redningsaksjonen ===


=== Einar Eikeland ===
Einar Eikeland (født 1980, fra Kvinnherad) er en tidligere befalsskoleelev i Marinen som var om bord i «Sleipner» under forliset. Han var på vei fra Madla og hjem til Kvinnherad. Han var selv i livsfare under forliset, men kom seg i en gummibåt og bidro til å redde 18 medpassasjerer. Media omtalte ham som helten fra forliset for måten han forholdt seg rolig i den første fasen av forliset, og siden for innsatsen fra gummibåten. Eikeland ble kåret til årets navn av VG for 1999.


== Andre Sleipner-forlis ==
I november 1880 forliste det danske skipet «Sleipner» på nordvestkysten av Jylland.
23. august 1991 sank betongplattformen Sleipner A i Gandsfjorden under et «testdykk». Armeringen i betongen nær foten av plattfomens ben var feildimensjonert. Betongkonstruksjonene ga etter og vannet strømmet inn. Plattformen var da allerede nedykket med svært lite fribord og plattformen sank.


== Se også ==
Norske katastrofer og store ulykker
Søsterskipet til «Sleipner», MS «Draupner»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sleipner-forliset – Emnesamling om «Sleipner»-forliset hos VG
NOU 2000:31 Ulykkeskommisjonens rapport om forliset (PDF)
«Får millionerstatning 13 år etter Sleipner-forliset», artikkel fra NRK Hordaland, 18. desember 2012
NRK-podkast om forliset
Bergelme

Bergelme, Bergjelme (Bergelmir) er i norrøn mytologi den eneste jotnen som overlever den flodbølgen av blod som skyller over verden når Odin og brødrene hans, Vilje og Ve, dreper Yme. Bergelme og hans kone kommer seg unna ved å seile vekk i melkista si, og de blir opphav til rimtussene. Æsene fikk dermed ikke gjort helt slutt på jotnene. 
Bergelme er sønnesønn til Yme (Aurgelmir), og sønn av Thrudgelmir. De eneste skriftlige henvisningene til Bergelme er i Edda-diktet Vavtrudnesmål og i Snorre Sturlasons Gylvaginning


== Referanser ==
Vilje og Ve

Vilje og Ve (norrønt Vile og Vé) er i den norrøne mytologien brødrene til Odin. Bestla er deres mor og Bor er deres far. Ifølge den norrøne skapelsesberetningen drepte æsene Odin, Vilje og Ve jotnen Yme, et enormt stort og tvekjønnet urvesen, og skapte verden av liket. De tre søsknene skapte også de to første menneskene (Ask og Embla) av to trestokker som kom drivende. Vilje ga dem forstand og bevegelse. Ve ga dem form, tale, hørsel og syn.
Vilje og Ve styrte riket når Odin var borte. Snorres Ynglingesaga i Heimskringla forteller at en gang Odin var borte så lenge at æsene ikke trodde han skulle komme tilbake, giftet de begge seg med Odins kone, Frigg, og delte arven seg imellom. Odin kom imidlertid hjem, og tok Frigg tilbake.
Eddakvadet Voluspå sier imidlertid at det var Odin, Høne og Lodur som skapte Ask og Embla. Ve kan derfor være synonymt med Honr, Høn eller Høne, som Vilje kanskje er det med Lodur, Loke og Mundilfore.


== Referanser ==


== Se også ==
Den norrøne skapelsesberetningen


== Eksterne lenker ==
(en) Vili and Vé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ordet (tidsskrift)

Ordet er et tidsskrift som utgis fire ganger i året av Riksmålsforbundet.


== Historie ==
Ordet var opprinnelig et månedsskrift og utkom første gang i mars 1950, med undertittelen «Tidsskrift for fri sprogutvikling». Her ble Riksmålsforbundets språkpolitikk tydelig proklamert. Den første redaktøren var André Bjerke. Med seg hadde han blant annet Arnulf Øverland og Sigurd Hoel som bidragsytere. Andre skribenter gjennom årene omfattet Agnar Mykle, Jens Bjørneboe, Carl Keilhau, Iver-Tore Svenning og Francis Bull Første nummer av Ordet åpnet med en artikkel av Arnulf Øverland hvor han gikk hardt ut mot «språkmakerne», de som «vil kjøre nynorsk og riksmål gjennem kjøttkvernen idag, for de vil ha sproglapskaus til middag».
André Bjerke var redaktør til 1966. Deretter var Ebba Haslund redaktør i to år. Hun ble etterfulgt av Per Glad som var redaktør til 1972. Da ble Ordet lagt ned, av økonomiske årsaker. Det startet opp igjen i 1991 med Sissel Lange-Nielsen som redaktør og deretter Iver Tore Svenning.


== Referanser ==


== Se også ==
Riksmål
Foreldreaksjonen mot samnorsk
Frisprog
Ty

Ty eller Tyr er i den norrøne mytologien krigsguden – han som rår over hvem som skal vinne i strid. 
I Snorres Edda leser vi at da æsene skulle binde Fenrisulven, krevde ulven at noen la hånden sin i munnen dens. Kun Ty hadde mot til dette. Han la høyre hånden i ulvens gap. Men lenken holdt, og æsene nektet å slippe ham fri, og Ty var etter dette enhendt. Ty var også kjent for å være den eneste som torde å mate Fenrisulven fordi den var så stor og sterk. 
Ty dør under Ragnarok, da han slåss mot Garm, og de to dreper hverandre. 
Ty var også gud for ære, rettferdighet og tinget. Ty opptrer dessuten i gudediktet Hymeskvadet i Den eldre Edda, der han hjelper Tor med å skaffe et bryggekar som er stort nok til at det kan brygges øl til alle gudene på én gang. Ifølge Snorre og Den yngre Edda er Tyr sønnen til Odin, mens han i Hymeskvadet er sønnen til jotnen Hyme. Ty og Tor kan også være det tvillingparet som opptrer med store økser på danske helleristninger og som i fellesskap het Øl.


== Navn ==

Det nordiske gudenavnet Tyr stammer kanskje opprinnelig fra det indoeuropeiske ordet *deyewos, som er relatert til den indoeuropeiske himmelguds navn *Dyews, og er det samme ordet som ordet Dyaus i Sanskrit og det greske Zevs. Zevs er det eneste gudenavnet i gresk mytologi vi vet med sikkerhet har en indoeuropeisk rot, nemlig *Dyews, også *Dyews pHter, som kan sammenliknes med Dyaus Pitar på sanskrit, og Jup(p)iter, opprinnelig Deus Pater, «Himmelfaren» eller «Gudefaren» på latin.  
Ty heter Týr på norrønt, og navnet kom fra det germanske Tiwaz. Ty er det eneste norrøne gudenavnet som representerer et opprinnelig indoeuropeisk grunnord som kan bety «gud», «dag» eller «himmel». Ty er derfor sannsynligvis en yngre variant av indoeuropeisk himmelgud, selv om mange av hans funksjoner og betydning ble overtatt av Tor (Þórr), som tordengud, og Odin, som fryktinngytende krigsgud, i jernalderen.
Ty har beholdt den norrøne formen Tyr både på svensk og dansk. Det islandske týr (i flertall tívar) brukes også som fellesnavn for «gudevesen», altså æser.


=== Navn på Ty ===
Týr eller Tívar (norrønt)
Tyr (norsk, svensk, dansk, engelsk, tysk)
Tyz (gotisk)
Ti (gammelsvensk)
Tiw, Tiu eller Tew (gammelengelsk)
Ziu (gammelhøytysk)


=== Tirsdag ===
Ty har ellers gitt navn til den andre dagen i uka, tirsdag, som heter tysdag på nynorsk, tisdag på svensk og Tuesday på engelsk. Ty var krigsgud i germansk og norrøn mytologi, og da germanerne oversatte det latinske navnet på tirsdag, Martis dies, «krigsguden Mars' dag», ble denne dagen til det norrøne Týs-dagr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gro Steinsland Norrøn religion - Myter, riter, samfunn Pax 2005 ISBN 978-82-530-2607-7


== Eksterne lenker ==
(en) Týr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over norske aviser etter målform

Liste over norske aviser etter målform er en delvis opplisting av aviser ut i fra redaksjonelt språkvalg.


== Bokmål ==
Aviser m.v. som redigeres på bokmål og følger bokmålsnormalen fastsatt av Norsk språkråd

BA (Bergensavisen) (radikalt bokmål)
Dagbladet
Verdens Gang
Dagsavisen


== Nynorsk ==
Aviser som redigeres på nynorsk og følger nynorsknormalen fastsatt av Norsk språkråd

Avisa Møre
Bygdanytt
Bømlo-nytt
Bø blad
Dag og tid
Driva
Firda
Firdaposten
Firda tidend
Fjuken
Framtida
Grannar
Grenda
Hallingdølen
Hardanger folkeblad
Hordaland
Kvinnheringen
Marsteinen
Nordhordland
Os & Fusaposten
Ostringen
Ryfylke
Samningen
Setesdølen
Sirdølen
Sogn avis
Strilen
Suldalsposten
Synste Møre
Tysnes
Vaksdalposten
Vest-Telemark blad
Vikebladet vestposten


== Riksmål ==
Aviser som redigeres på riksmål og følger riksmålsnormalen fastsatt av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur

Aftenposten – morgennummeret (skiftet fra Riksmålsordlisten av 1952 til Det norske akademis rettskrivning av 1986 i 1990, og videre til moderat bokmål i 2006)
Aftenposten aften (ikke lengre egen utgave)
Budstikka
Dagens næringsliv
Ordet


== Ingen målpreferanse ==
Aviser som ikke har noen bestemt målpreferanse, men anvender flere målformer i redaksjonelle artikler

Bergens tidende
Friheten
Klassekampen
Morgenbladet
Nationen
Ny Tid
Panorama
Romsdals budstikke
Stavanger aftenblad
Sunnmørsposten
Vårt land
Avisen Agder


== Uklassifisert ==
Adresseavisen
Agderposten
Avisa Nordland
Bladet Tromsø
Brønnøysunds avis
Demokraten
Finnmark dagblad
Framtid i nord
Fredriksstad blad
Fædrelandsvennen
Glåmdalen
Gudbrandsdølen dagningen
Hamar arbeiderblad
Hamar dagblad
Harstad tidende
Lofotposten
Namdalsavisa
Nettavisen
Nordlys
Ringerikes blad
Svalbardposten
Oppland arbeiderblad
Tidens krav
Troms folkeblad
Trønder-avisa


== Referanser ==
Fenrisulven

For saturnmånen Fenrir, se Fenrir (måne).
Fenrisulven eller Fenresulven (norrønt: Fenrisúlfr) eller Fenre (norrønt: Fenrir) er et mytisk dyr fra norrøn mytologi. Han er nevnt i Edda-diktene Voluspå, Vavtrudnesmål og Loketretten. Ifølge mytene var han sønn av Loke og Angerboda.


== Beskrivelse ==
Fenrisulven er en diger ulv, sønn av Loke og Angerboda, fra den norrøne mytologien. Den har to søsken, Hel og Midgardsormen, og to halvsøsken, Narve og Vale.
Da Fenrisulven skulle bindes, prøvde de først med lenken Løding, men denne holdt ikke. Deretter prøvde de med lenken Drome, som var dobbelt så kraftig. Det gikk like dårlig. 
Da sendte Odin Skirne til noen dverger i Svartalvheimen for å få dem til å smi en lenke som var sterk nok. Lenken Gleipne ble skapt av seks ting som ingen kan finne: fiskens åndedrett, kvinneskjegg, fuglens spytt, fjellets røtter, lyden av kattepoter og bjørnens sener. Derfor finnes ikke disse tingene den dag i dag. Gleipne var tynn og myk som et silkesnøre, men sterkere enn alle andre lenker. 
Nok en gang måtte æsene lure Fenre. De lokket ulven med seg ut på den lille øya Lyngve i sjøen Åmsvartne, og sa at dersom han ikke greide å ødelegge denne lenken, var han så svak at æsene ikke hadde noen grunn til å frykte ham, og de ville i så fall slippe ham fri. Fenre hadde mistanke om at de forsøkte å lure ham, og krevde at noen holdt hånden i kjeften hans, som pant. Bare Ty torde dette. Han la høyrehånden i kjeften til Fenre. Fenre forsøkte å riste seg løs, men lenken ble bare strammere, og slitnet ikke. Slik mistet Ty armen sin.Fenre glefset etter dem, men da stakk de et sverd inn i kjeften hans, med spissen opp slik at han ikke kunne bite. Siklet hans ble til elven Vån. Det sies at når Ragnarok begynner, kommer Fenrisulven seg løs. 
Da vil Fenrisulven sluke Odin hel, og deretter dreper Vidar (sønnen  til Odin) ulven, ved å sette foten i ulvens underkjeve. Med begge hender griper han overkjeven på ulven og sliter munnen i stykker.


== Andre opplysninger ==
I Dronning Maud Land i Antarktis ligger fjellkjeden Fenriskjeften. Den høyeste toppen heter Ulvetanna (2931 moh.).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fenrir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fenrir – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Gylvaginning, til dansk ved Finnur Jónsson, heimskringla.no
Angerboda

Angerboda (norrønt Angrboða, «sorgvarsleren») er i norrøn mytologi en jotunkvinne fra Jernskogen, og var mor til Lokes barn eller avkom: Fenrisulven, Midgardsormen, og dødsgudinnen Hel.
Navnet hennes kommer trolig fra det faktum at hennes avkom, Fenrisulven og Midgardsormen, kommer til å drepe Odin og Tor under Ragnarok. Odin blir slukt av Fenrisulven, og Tor og Midgardsormen dreper hverandre.
Hun er nevnt den korte utgaven av Voluspå som finnes i diktet Hyndluljod som mor til Fenris med Loke. I Gylfaginning er hun også nevnt som en «jotne fra Jotunheimen». Det er blitt spekulert om hun nevnes i diktet Balders drømmer i vers 13 hvor Odin sier at volven er mor til tre troll eller monstre:

«Du er ikkje volva
den vise kvinna,
men til tussar
tri er du mor»Den eneste mor til tre monstre som er kjent i den norrøne mytologien er Angerboda.


== Referanser ==
Massekommunikasjon

Massekommunikasjon er kommunikasjon fra en sender til flere mottagere gjennom et medium. 
Eksempler på slike medier er: 

Avis
Radio
Fjernsyn
Reklame
Internett
TalereMålet for all massekommunikasjon er at flere mottakere, på forskjellig geografisk standpunkt, skal motta budskapet senderen ønsker å formidle.


== Se også ==
Massemedier
Æge

Æge (norrønt: Ægir) er i den norrøne mytologien en jotun som rår over havet. Han er gift med Rån (Ran) og har ni døtre som er bølgene. Rån fisker opp druknede sjømenn i garnet sitt. Æge kalles også Hlér og Gyme (Gymir). Æge er bror av Vinden og Ilden.Æge har to tjenere; Fimafeng og Elde. Boligen hans lyses ikke opp med vanlig ild, men av skinnende gull. Lys stråler også fra mjøden, som for øvrig bar seg selv rundt til gjestene.


== Æges fest ==
Æge ber hvert år æsene sammen til ete- og drikkegilde. Ved en anledning har ikke Tor kommet enda, han er ute i østerveg. Æsene skryter veldig av tjenernes innsats. Loke blir så misunnelig av at andre får skryt, og plutselig slår han Fimafeng ihjel. Æsene blir rasende, og jager Loke langt til skogs. Loke føler seg urettferdig behandlet, siden han hadde blitt jagd på grunn av en ussel tjener. Han vil tilbake til festen, men blir stanset i døren av Æges andre tjener, Elde. Han råder Loke til ikke å gå inn, siden æsene er så sinte på ham, men Loke baner seg vei inn. Æsene sier at han ikke er velkommen, men listige Loke minner (som mange ganger tidligere) Odin på at de er blodsbrødre, og at han har lovet å alltid stå på Lokes side. Odin befaler derfor at de skal gi plass til Loke.Loke setter seg og drikker, og fornærmer æsene en etter en. Æges hall er et fredlyst sted, så æsene vil ikke la seg hisse opp av det han sier. Men når Tor endelig kommer, og hører Loke, finner han seg ikke i dette, og ble så sint at Loke finner det best å stikke av. Han drar til Jotunheim, og bygger seg der en hytte med fire dører slik at han kan stikke av alle veier. Ofte skaper han seg om til en laks, og gjemmer seg i elven.Æsene greier likevel å fange ham, og tvinger ham til å gå inn i sin vanlige kropp. De tar med seg Loke og hans sønner, Vale og Narve, til en hule. Vale føler seg fanget, så han gjør seg om til en ulv, angriper Narve og river over strupen hans før han rømmer. Æsene tar så Narves tarmer og binder Loke med dem. De blir øyeblikkelig til kaldt og hardt jern. Lokes hustru Sigyn fortviler over mannens skjebne, men får ingen nåde. Skade henger en orm over hodet til Loke slik at giftig eiter (gift eller syre) drypper ned på ham. Sigyn finner en skål som hun holder under ormens hode, men hver gang hun må tømme den, drypper eiteren på Loke, og da vrenger Loke slik på seg at det blir jordskjelv. Slik skal Loke ligge helt til Ragnarok.Mineralet ægirin er oppkalt etter Æge.


== Referanser ==
Aleksander Kilde

Aleksander Aamodt Kilde (født 21. september 1992 på Jar i Bærum) er en norsk alpinist som representerer Lommedalens Idrettslag. Han vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2019/20.


== Karriere ==
Kilde var i ungdomsårene elev ved NTG-U, før han for alvor startet sin alpint-karriere på alpint-linjen på Dønski videregående skole i Bærum.
Kilde vant gullmedaljen i storslalåm i junior-VM i alpint 2013 i Québec i Canada. Resultatet kvalifiserte Kilde til det norske laget til verdenscupen for seniorutøvere.. Han vant også E-cupen sammenlagt i 2012/13 og ble tatt opp på World Cup-laget foran 2013/14-sesongen.
Han fikk sin første pallplassering i verdenscupen da han ble nummer tre i super-G i Val Gardena 18. desember 2015. Det ble tredobbelt norsk, Aksel Lund Svindal vant, og Kjetil Jansrud ble nummer to. Han vant sitt første verdenscuprenn da han vant utfor i Garmisch-Partenkirchen 30. januar 2016. Den 27. februar 2016 vant han sitt første super-G-renn i verdenscupen. I verdenscupavslutningen i St. Moritz i Sveits sikret han sammenlagtseieren i super-G-cupen for 2015/16-sesongen foran lagkameratene Jansrud og Svindal da han ble nummer to i avslutningsrennet bak sveitsiske Beat Feuz.Sesongen 2019/20 knivet Kilde med Alexis Pinturault og Henrik Kristoffersen om sammenlagtseieren i verdenscupen. Da Kilde ble nummer to i utforrennet i Kvitfjell 7. mars, gikk han forbi Pinturault i sammendraget. Det skulle vise seg å bli det siste rennet denne sesongen. Super-G-rennet dagen etter ble kansellert på grunn av værforholdene, og rennene i Kranjska Gora og Cortina ble avlyst på grunn av koronavirusutbruddet.
Kilde vant bronsemedalje i super-G og sølv i kombinasjonen under vinter-olympiaden i Beijing 2022. Kilde vant sju renn i verdenscupen 2021/22, fire i super-G og fire i utfor, deriblant utfor både under Lauberhornrennene i Wengen og Hahnenkammrennene i Kitzbühel. Kilde vant både utfor- og super-G-cupen denne sesongen.
Han er ikke i slekt med Kjetil André Aamodt.Han regnes som en av Norges fysisk sterkeste idrettsutøvere.


== Verdensmesterskap ==


== Olympiske leker ==


== Verdenscupoversikt ==


=== Titler ===


=== Podium ===
20 seire – (11 i utfor, 9 i super-G)
39 pallplasseringer – (20 super-G, 16 utfor, 3 kombinasjon)per 28. januar 2023


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Sigyn

Se også Sigyn (roman), av Olav Duun
Sigyn er i norrøn mytologi gift med Loke. Sammen får de sønnene Narve og Vale.
Som straff for Balders død og fordi han fornærmet alle gudene på Æges fest, straffet æsene Loke ved å lenke ham til en stein med en eiterorm over hodet, slik at etsende gift dryppet ned på hodet hans. Sigyn forsøket da å samle opp giften i et beger, men hver gang hun måtte tømme begeret, fikk han gift ned på hodet, vred seg i smerte og rykket i lenkene. Slik forklartes fenomenet jordskjelv.
Frigg (gudinne)

Frigg (Frigga) er i norrøn mytologi Odins kone. Hun er datter av Fjòrgyn. Frigg var svært vakker og den mektigste av gudinnene. Hun er kjærlighets- og skjebnegudinnen. 


== Bakgrunn ==
Frigg kjenner menneskers skjebne like godt som Odin selv. Hun er også gudinne over ekteskapet. Hun har sin egen hall, Fensalir («Vannhallen»). Hun blandes ofte sammen med Frøya. 
Sammen med Odin får Frigg sønnen Balder, som blir drept når Loke lurer Hod til å skyte en misteltein på ham etter at Loke får nyss om at mistelteinen er den eneste skapningen på jorda som kan skade Balder. Frigg får veldig skyldfølelse etter denne hendelsen, siden hun ikke ba mistelteinen om å love å aldri skade Balder. 
Hennes sendebud er åsynjen Gnå, som rir over himmelen på hesten Hofvarpnir. Andre åsynjer Frigg knyttes til er Lin, som verner alle mennesker som Frigg ønsker å gi beskyttelse, og Fulla, som bærer Friggs eske, passer hennes sko, og kjenner alle hennes hemmeligheter. 
I Snorres Ynglingesaga blir Frigg kjent for blant annet å ha vært utro mot Odin, med hans brødre Vilje og Ve, en gang Odin var på reise så lenge at de trodde han var død.
De tre stjernene i Orions belte  i stjernebildet Orion ble i norrøn mytologi kalt «Friggs rokk».


== Litteratur ==
Gro Steinsland Norrøn religion - Myter, riter, samfunn Pax 2005 ISBN 978-82-530-2607-7


== Eksterne lenker ==
(en) Frigg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Esoterisk portrett av Frigg
Oppslagsordet «Frigg» i Salmonsens konversationsleksikon (dansk leksikon fra 1915-1930)
Oppslagsordet «Frigg» i Nordisk familjebok (svensk leksikon fra 1908)
Fjorgyn

Fjorgyn eller Fjorgvin (norrønt Fjörgyn, «jord») er beskrevet i Voluspå og Hårbardsljod som moren til guden Tor, sønn av Odin. Tor blir også nevnt som sønn av Lodyn (Hlóðyn) og av Jord (Jörð). Filologene har som regel tolket dette som at Fjorgyn og Lodyn er andre navn på Jord. Men mytologi er sjelden konsekvent og ikke alltid sammenhengende: I Loketretten blir Frigg, Odins hustru nevnt som «Fjörgyns mær», noe som kan tolkes som både «datter» og «møy». Snorre Sturlason nevner at Frigg er Fjorgyns datter, men dette kan være en misforståelse.Fjorgyn er et hunkjønns navn, men det finnes også et hankjønns navn, Fjorgynn (eller Fjorgvin). Om disse er bror og søster (tilsvarende Frøy og Frøya), eller ektefeller, eller begge deler, er dog usikkert og har gitt store diskusjoner i forskningsverden. De opptrer uansett tidvis som mor til Frigg. En annen tolkning er at Fjorgyn også er et annet navn på Odin. En tredje tolkning at Fjorgyn og Lodyn (og kanskje også Jord) er et annet navn på Frigg. 'Fjör' er et gammelt ord for 'liv', og 'gyn' kan bety kvinne, eller mor.
Om fellesnevneren er Jord (Jörð) opptrer hun som en gudinne, åsynje, og i henhold til Snorre som både datter av og gift med Odin, og nevnes flere steder også som mor til Tor. Navnet gir assosiasjon til en fruktbarhetsgudinne som personifiseringen av jorden og den fruktbare jorden, og er kanskje svært gammel og går tilbake til en kult rundt modergudinnen.


== Skriftlige kilder ==
Fjorgyn er attestert i Den eldre Edda og i Eddadiktet Hårbardsljod, vers 56, og i Voluspå, vers 56. I Loketretten i vers 26 er også nevnt. Hun nevnes også i Gylvaginning (kapittel 9) og Skaldskaparmål (kapittel 19) i Den yngre Edda. I kvadene nevnes Fjorgyn tidvis som kjenning for «jord» eller «land».


== Teorier ==


=== Guddommelig par ===
Hilda Ellis Davidson har teoretisert at Fjorgyn og Fjorgynn kan ha representert et guddommelig par hvor lite informasjon har blitt bevart for ettertiden, tilsvarende med andre mytologiske figurer som Ull og (teoretiserte) Ullin, Njord og Nerthus, og attesterte Frøy og Frøya.


=== Fjorgyn og Jord ===
Rudolf Simek har hevdet at Fjorgyn er ganske enkelt et annet navn for Jord ettersom hun ikke opptrer i Den yngre Edda som en særskilt gudinne. At hun heller ikke opptrer andre steder i skaldekvadene «som vil være forventet som et rent litterært alternativ til Jord kan man merke seg.»


=== Indoeuropeisk opprinnelse ===
Det har blitt fremmet teorier om at Fjorgyn kan representere en forlengelse av en tidligere ureuropeisk gud/gudinne for torden eller regn grunnet indoeuropeiske lingvistisk forbindelse mellom norrøne Fjorgyn, den hinduistiske regnguden Parjanya, den litauisk guden Perkūnas, og den slaviske guden Perun.


== Referanser ==