jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karl Schnabl

Karl Schnabl (født 8. mars 1954 i Achomitz, Kärnten) er en østerriksk tidligere skihopper.
Hopptalentet ble oppdaget i 1970 av Østerrikes daværende trener, Baldur Preiml. Schnabl begynte på skigymnas i Stams (Tirol) og fikk raskt stor fremgang, ikke minst på grunn av rivaliseringen med lagkameraten Anton Innauer. Etter tallrike enkeltseire i store renn og en bronse i VM i skiflyging i Kulm, var Schnabl en av gullfavorittene foran OL 1976 i Innsbruck. Han mestret forventningspresset på hjemmebane og tok først bronse i normalbakken og deretter gull i storbakken.
Schabel la opp som aktiv skihopper i 1978 for å studere medisin. I dag arbeider han som lege og idrettsmedisiner ved landets idrettsmedisinske institutt i Kärnten.


== Meritter ==
OL 1976: gull i storbakke, bronse i normalbakke
VM i skiflyging 1975: bronse
Hoppuka: 2.-plass i 1975/76


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Karl Schnabl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karl Schnabl – Olympedia 
(en) Karl Schnabl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karl Schnabl – FIS (skihopping)
Beatservice Records

Beatservice Records er et norsk plateselskap basert i Tromsø som spesialiserer seg på elektronisk musikk.
Selskapet utgir elektronisk musikk fra norske musikere og internasjonele klubbscener.


== Utgitte band og artister ==
109th Street Connection
Addvibe
Alanïa
Anon
Atakama
B-Code
Bermuda Triangle
Bjørn Torske
Blackbelt Andersen vs Prins Thomas
Bugge Wesseltoft
Créme Fraîche
Debris
DJ Tripman
Djingo
Doc L. Junior
Download
Dynamic Bits
Elak
Elektrofant
Elektronische Geist
Excess-3
Front Line Assembly
Frost
Gork
Illumination
Ismistik
Jackmaster Dahle
James
Jimjam
Juz-T
Kahuun
Kalle Magnus & Daniel
Kangos Stein Massiv
Kango & Thang Family
K.Y.D
Kim Hiorthøy
Kohib
Legotrip
Lindbæk & Lindstrøm
Lindstrøm
Lindstrøm & Prins Thomas
Lorenzo
Mental Overdrive
Monlope
Moonflowers
N.U.G. Feat. Easton Davis
Mudman
Neural Network
Nicolette
Nils Noa & Thomas Øverås
Nu Headz
Nubian Soul
Nood
Olav Brekke & Sideshow Jøgge
Olav Brekke Mathisen
Palace of Pleasure
Peep-Holes
Perculator
Refraïche & Sol
Rune Lindbæk
Röyksopp
Sea
Simmel
Sidsel Endresen
Sketch
Slowpho
Soul For Life
Syntax Erik
Third Attempt
Tikiman
Time Of Madness
Todd Terje
Tromsdalen Funk Massive
Trulz & Robin
Tuka
Ultraviolet
Upper Rooms
Velvet Belly
Wilhelm View


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Beatservice Records på Twitter 
Beatservice Records på Instagram 
Beatservice Records på YouTube 
Beatservice Records på Myspace 
(en) Beatservice Records på SoundCloud
Carry That Weight

«Carry That Weight» er en sang av The Beatles, skrevet av Paul McCartney, men som sedvanlig kreditert Lennon/McCartney. Den ble utgitt i 1969 på albumet Abbey Road, og er en del av den såkalte Abbey Road-medleyen.
Sangen ble spilt inn, til og fra, mellom 2. juni og 19. august 1969. «Carry That Weight» og den foregående «Golden Slumbers», ble gjort som en sammenhengende innspilling. John Lennon var fraværende da instrumentopptakene ble gjort, ettersom han var på sykehus etter en mindre trafikkulykke.
Mellompartiet midt i sangen benytter messingblåsere, elektrisk gitar og vokal som gjentar motivet fra begynnelsen av «You Never Give Me Your Money» fra samme album, men med annen tekst. Mot slutten av «Carry That Weight» repeteres et gitarmotiv som brukes både i «You Never Give Me Your Money» og i «Here Comes The Sun» (foruten sangen «Badge» med Cream, som Harrison skrev sammen med Eric Clapton. Sangen går deretter sømløst over i «The End».
Teksten kan antas, i likhet med «You Never Give Me Your Money», å reflektere McCartneys bekymringer for Beatles' finansielle problemer, men dette er ikke den eneste måten å tolke den på. Sangen kan også handle om å erkjenne at man er blitt voksen, og om å tynges av det ansvaret som følger med:

Boy, you're gonna carry that weight
Carry that weight a long timeSelve frasen, Carry That Weight, gjenkjennes i en Charles Dickens-strofe i boken The Old Curiosity Shop: «She need be accustomed to such loads betimes thought, neighbor, for she will carry weight when you are dead.»


== Eksterne lenker ==
Alan W. Pollacks notater til «Carry That Weight»
Skolefritidsordning

Skolefritidsordning (SFO) er et frivillig, kommunalt tilbud for elever på første til fjerde årstrinn i barneskolen i Norge. Barn med spesielle behov har plass frem til 7. klasse. Hver kommune har sin egen skolefritidsordning.Foresatte som trenger tilsyn til barna lengre enn skoletid, for eksempel på grunn av egen jobb, kan la barna gå på SFO før og etter vanlig skoletid, ofte fra klokka 07 til skolestart og fra skoleslutt til 17 hver skoledag. SFO har vanligvis stengt i romjula, påskeuka og i fellesferien i juli. Selv om skolefritidstilbudet som oftest foregår i skolens lokaler og rektor er formelt ansvarlig, er det ikke et pedagogisk tilbud med undervisning. I stedet kan barna leke, spille, drive med formingsaktiviteter, lese lekser og så videre under oppsyn av voksne. Barna får også mat på SFO.Innholdet samt organiseringen er et kommunalt ansvar, men det eksisterer også private skolefritidsordninger.
Fra 1950- til 1980-tallet var det såkalte fritidshjem i Norge. De var ikke knyttet til skolen. Mot slutten av 1980-årene ble disse erstattet av SFO. Skolefritidsordningene er lovfestet i opplæringsloven og ble innført i Reform 97, og finansieres med foreldrebetaling, øremerkede statlige tilskudd til kommunene og eventuelle lokale tilskudd.
I Oslo ble tilbudet omorganisert i 2008, og navnet endret til Aktivitetsskolen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Barneombudet om skolefritidsordninga
Verdens beste SFO

Verdens beste SFO er en norsk komiserie for barn som ble sendt på NRK Super fra 2010 til 2013. Rollelisten omfatter blant annet Christine Hope i rollen som Cecilie, Jeppe Beck Laursen i rollen som vaktmesteren, Ulrikke Hansen Døvigen i rollen som helsesøster og Janny Hoff Brekke i rollen som Solveig. Serien handler om livet på SFO, Skolefritidsordning. Bestyrerinnen Cecilie gjør alt hun kan for å skape verdens beste SFO, men dette viser seg vanskeligere enn først antatt.
Serien er produsert av Nordisk Film TV for NRK Super. Den er regissert av Arne Lindtner Næss og Johannes Joner. Manus er skrevet av Elisabeth Botterli, Peder Udnæs og Ole Marius Araldsen. Serien var tilgjengelig på NRK TV frem til 14. mai 2022.


== Sesong 2 ==
Verdens beste SFO 2 er sesong 2 av serien om barna på SFO. Serien gikk i åtte episoder på NRK Super i påsken 2012. Nico har flyttet ut av byen, men barna får en ny gutt i gjengen; Alex, en gutt som har lomma full av skøyerstreker og et smil på lur. Vaktmesteren (Jeppe Beck Laursen) er fortsatt forelsket i helsesøster (Ulrikke Døvigen).


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Verdens beste SFO på Internet Movie Database 
(no) Verdens beste SFO på NRK TV
Cyril E. King lufthavn

Cyril E. King Airport (IATA: STT, ICAO: TIST) er flyplassen på øya St. Thomas, De amerikanske Jomfruøyer. Flyplassen er oppkalt etter Cyril Emanuel King, som var guvernør på De amerikanske Jomfruøyer i 1969 og 1975–1978.


== Flyselskaper ==
Air St. Thomas
Air Sunshine
American Airlines (Boston, Miami, New York/JFK, San Juan)
American Eagle  (San Juan)
Cape Air dba Continental Connection (San Juan, St. Croix)
Caribbean Sun (San Juan, St. Martin)
Continental Airlines (Newark)
Delta Air Lines (Atlanta)
JetBlue Airlines
LIAT (Anguilla, St. Martin, St. Kitts)
Seaborne Airlines
United Airlines (Washington/Dulles, Chicago)
US Airways (Charlotte, New York/LGA, Philadelphia)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cyril E. King Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Cyril E. King Airport på AirNav.com
Virgin Islands Port Authority
Vanning

Vanning eller vatning er tilførselen av vann til dyrket mark eller andre former for kulturlandskap, for å fremme veksten av planter og erstatte manglende regn.
Denne vanningen kan foregå på flere måter:

Terrassejordbruk, der vann slippes på øverst og flyter nedover en fjellside i stedet for å renne i bekk.
Damanlegg med kanaler til åkrene. Mange store dammer i verden bygges med dette som bihensikt, mens elektrisitet er et hovedmål. Nasjonale stridigheter kan skyldes kamp om kontroll med vannet.
Enkelte dalfører på Vestlandet har så tørre somre at der blir satt ut vannspredere.
Noen steder på jorden finnes eldgamle vanningskanaler som er ført dypt under jorden. Vann blir hentet opp ved at trekkdyr driver pumpeverk.
Vanningsanlegg drevet av pumpe
Selvgående vanningsvogn drevet av vanntrykket
Rør med påmonterte vannspredere
Kaitaia

Kaitaia er en by i Northland-regionen, lengst nord i New Zealand. Den ligger ved begynnelsen på Aupourihalvøya, rundt 160 km nordvest for Whangarei.
Byen er det siste bebodde område av noen størrelse som ligger langs hovedveien til de nordligste delene av Nordøya. Ahipara-bukta, som ligger i den sørlige enden av stranden Ninety Mile Beach, er fem kilometer vest for byen.
Hovednæringene i byen er skogbruk og turisme. Byens innbyggertall var i 2015 på 5610.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaitaia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Octopus’s Garden

«Octopus's Garden» er en sang skrevet av Ringo Starr med noe hjelp fra George Harrison, selv om den kun er kreditert til Starr under hans virkelige navn Richard Starkey. Den ble utgitt på The Beatles' album fra 1969 Abbey Road.
Det har blitt påstått at sangen er psykedelisk og at den viser til LSD, noe som er blitt sagt om flere sanger fra The Beatles. Ideen til sangen fikk Starr da han var på en båttur sammen med familien til Sardinia i 1968. Båtens kaptein tilbød «octopus», altså blekksprut, til lunsj, men Starr avslo. Kapteinen begynte da å fortelle ham alt han visste om blekkspruter, og om hvordan de svømte under vannet og lette etter blanke gjenstander og steiner for å bygge sine hager. Med denne informasjonen hadde Starr et tema for en sang:

I'd like to be under the sea
In an octopus's garden in the shade
He'd let us in, knows where we've been
In his octopus's garden in the shadeSangens sjarm ligger i den enkelhet og dens tematisk barnslighet i å kunne trekke seg tilbake fra en skummel verden til en plass i skyggen hvor det er varmt og trygt. Naiv er i denne sammenhengen ikke negativt. At sangen samtidig passer for barn, akkurat som to andre Beatles-sanger som «Yellow Submarine» (forøvrig også sunget av Ringo Starr) og «Rocky Raccoon» understreker 60-tallets interessesfære.
George Harrison hjalp Ringo Starr å skrive sangen under innspillingen av Let It Be. I filmen av samme navn kan man se de blir filmet mens de jobber med akkurat denne sangen. Harrison skrev akkordsekvensen og undervannslydene lagde Starr ved å blåse bobler i et vannglass.
Ringo Starr skrev kun to Beatles-sanger, den andre var «Don't Pass Me By» som ble utgitt på The Beatles (White Album).


== Personell ==
- Ringo Starr: Vokal, trommer, piano
- Paul McCartney: Bass, piano, kor, lydeffekter
- George Harrison: El.gitar (lead), kor, lydeffekter
- John Lennon: El.gitar (rytme)


== Eksterne lenker ==
Alan W. Pollack's Notes—detaljer om sangen (engelsk)
Arne Gauslå

Arne Gauslå (født 8. februar 1913 i Porsgrunn, død 30. oktober 1942 ved Modum) var en norsk redaktør, kommunistisk arbeideraktivist og senere motstandsmann.
Som 17-åring deltok han aktivt og ble arrestert og fengslet ved det beryktede Menstadslaget, hvor forsvarsminister Vidkun Quisling satte statspolitiet og militæret inn mot streikende arbeidere.
I 1933 - 1934 studerte han ved Kominterns Lenin-skole i Moskva. Deretter var han fra 1934 til 1941 leder for Norges Kommunistiske Ungdomsforbund og fra 1936 til 1940 redaktør for NKUs avis Klassekampen.
Gauslå var aktivt med i den kommunistiske motstandsbevegelsen under okkupasjonen av Norge. Han var blant annet sentral i utgivelsen av Friheten, en viktig illegal avis. Gauslå ble NKPs organisasjonssekretær og hadde byggingen av et nettverk for direkte motstand og illegalt arbeid som hovedoppgave. På denne måten kom han i kontakt med motstandsbevegelsen mange steder i landet. I tillegg var han med i NKPs sentralkomite av 1941, og var blant de 21 falne av komiteens opprinnelige 26 medlemmer.
Gauslå ble drept 30. oktober 1942 ved Modum i kamp med Gestapo.
Etter krigen æret NKU Gauslå ved å gi organisasjonens pressefond hans navn. «Arne Gauslås minnefond» ble lansert i januar 1946 i NKUs blad Unge viljer.Arne Gauslå var sønn av Olav Gauslaa.


== Referanser ==


== Kilder ==
NKP: Arne Gauslå
Handboka i lagarbeid, Norges kommunistiske ungdomsforbund, Oslo 1946
John Smith av Jamestown

John Smith (født 1580 i Alford i Lincolnshire, død 21. juni 1631) var en engelsk soldat og seiler, nå hovedsakelig husket for sin rolle i etableringen av den første permanente engelske kolonien i Nord-Amerika og for sin korte forbindelse med den innfødt amerikanske prinsessen Pocahontas.
Smith levde et interessant liv, selv om hans skrytende natur gjør det vanskelig for historikere å skille fakta fra hva som er oppdiktet.


== Liv og virke ==
Smith forlot hjemmet i en alder av 16 år etter at hans far døde og rømte til sjøs. Han tjente som leiesoldat i hæren til kong Henrik IV av Frankrike mot spanjolene kjempet senere mot Det osmanske riket. Smith ble forfremmet til kaptein mens han kjempet i Ungarn for habsburgerne, i kampanjen til Mihai Viteazul i 1600–1601. Etter at Viteazul døde, kjempet han for Radu Serban i Valakia mot Ieremia Movila, men ble såret, fanget og solgt som slave i 1602. Smith hevdet at tyrkeren sendte ham som en gave til sin kjæreste som ble forelsket i Smith og hjalp ham å flykte.Smith reiste så gjennom Europa og Nord-Afrika før han reiste tilbake til England i 1604. Der ble han involvert i planer om å kolonisere Virginia for å tjene penger gjennom Virginia Company som hadde fått en kontrakt av kong Jakob I av England. Ekspedisjonen satte seil med tre små skip 20. desember 1606. 13. mai 1607 landet nybyggerne ved Jamestown.
Hardt vær, mangel på vann og angrep fra algonquian-indianere ødela nesten kolonien, og i desember 1607, ble Smith tatt til fange og ført frem for den lokale høvdingen, Powhatan. Selv om han fryktet for sitt liv, ble Smith etter hvert gjort til en underordnet høvding av stammen og gav senere æren for dette delvis til høvdingens datter, Pocahontas, som var rundt elleve til tretten år på den tiden. Han sa at hun kastet seg over ham for å hindre at han ble henrettet, men det er betydelig usikkerhet rundt denne fortellingen.Senere forlot Smith Jamestown for å utforske Chesapeake Bay-regionen og lete etter hardt tiltrengt mat. Han ble etter hvert valgt til president av det lokale rådet i september 1608 og innførte en politikk av disiplin, oppmuntret landbruk med en berømt uttalelse om at «han som ikke arbeider, spiser ikke.» Bosetningen vokste under hans lederskap, men Smith ble alvorlig skadet i et uhell med krutt og måtte reise tilbake til England for behandling i oktober 1609. Han vendte aldri tilbake til Virginia.
I 1614 returnerte han til den nye verdenen i en reise til Maine og Massachusetts Bay, som han kalte New England. Han tilbrakte resten av sitt liv med å skrive bøker til han døde i 1631, 51 år gammel.


== Populærkultur ==
Legenden om Smith og Pocahontas har blitt innarbeidet i utallige bøker, skuespill og filmer, med varierende historisk nøyaktighet. Den nyeste filmen er The New World, tidligere har også Disney kommet med tegnefilmen Pocahontas med Mel Gibson som stemmen til John Smith.


== Referanser ==


== Videre lesning ==
The Project Gutenberg EBook of Captain John Smith, by Charles Dudley Warner [original publication: 1881]
David A. Price, Love and Hate in Jamestown: John Smith, Pocahontas, and the Heart of A New Nation, Alfred A. Knopf, 2003
Ninety Mile Beach

Denne artikkelen omhandler stranden Ninety Mile Beach i det nordlige New Zealand. For Ninety Mile Beach i Australia, se Ninety Mile Beach (Victoria)
Ninety Mile Beach er en strand helt i nord på vestkysten av Nordøya i New Zealand.
Stranden strekker seg fra like vest av Kaitaia til Cape Reinga langs Aupouri Peninsula halvøyen. Den begynner nær Reef Point, vest for Ahipara Bay og går et kort stykke nordøst før den snur mot nordvest. Stranden ender ved Scott Point, fem kilometer sør for kappet Cape Maria van Diemen.
Navnet Ninety Mile Beach stemmer ikke med den faktiske lengden. I virkeligheten er stranden 88 km (55 miles) lang. Opphavet til navnet er ukjent, selv om flere teorier verserer.
I 1932 ble Ninety Mile Beach brukt som rullebane for noen av de første flypostbudene mellom Australia og New Zealand. Den blir fremdels brukt som en alternativ rute av firehjulsdrevne kjøretøy til den ofte dårlige offisielle veien nord fra Kaitaia. 


== Eksterne lenker ==
Google Maps satellittbilde av stranden – kan  zoomes.
Korgfjelltunnelen

Korgfjelltunnelen er en 8 533 meter lang og stigning på 183 meter. veitunnel mellom Knutli i Vefsn kommune og Korgen i Hemnes kommune, begge i Nordland fylke i Norge. 
Arbeidet med tunnelen startet i den 20. oktober 2001. Den fikk gjennomslag 26. februar 2004 og den ble åpnet den 16. september 2005 av samferdselsminister Torild Skogsholm. Tunnelen, inkludert ny vei på begge sider, kostet 450 millioner kroner med Statens vegvesen som byggherre. Nyveien erstattet den kronglete og smale fjellovergangen over Korgfjellet og forkortet E6 med 4 km. Tunnelen er Nord-Norges nest lengste veitunnel og den lengste på hele E6.


== Historie ==
Den tidligste riksveien gjennom Nordland gikk opprinnelig lenger vest. Den daværende rv50 gikk forbi Elsfjord med ferge til Hemnesberget. Under den 2. verdenskrig bygget serbiske krigsfanger veien over Korgfjellet, eller Vesterfjellet som det også ble kalt. Fangene bodde i brakkeleirer i Osen/Knutli og i Korgen. 618 krigsfanger døde under arbeidet. Eidsivating lagmannsrett sa i en dom i 1947 at formålet var å utrydde samtlige fanger. Dette gjør at dette er en av to veistrekninger i Nordland som har fått navnet «Blodveien». Fjellovergangen ble åpnet i 1946.
Økende trafikkmengde, spesielt fra tungtransport, gjorde at Korgfjellet etter hvert ble en flaskehals på E6. På vinterstid var det ikke uvanlig at lastebiler med problemer sperret fjellovergangen. Vintersesongen 2003/2004 var fjellovergangen stengt 37 ganger på grunn av berging av lastebiler.
Korgfjelltunnelen ble opprinnelig utredet som et av flere alternativer. Korteste trasé gikk mellom Bjerka og Elsfjord. Dette ville føre til at kommunesenteret Korgen ble liggende i en bakevje, og var uakseptabelt for Hemnes kommune. I samarbeid med de andre berørte kommunene ble man enige om å benytte nåværende veitrasé. Anlegget ble påbegynt i oktober 2001. Entreprenørene var Leonhard Nilsen & Sønner AS og Mesta AS.
Etter åpningen har tunnelen vært i nyhetene flere ganger. Første gangen omkom en 75 år gammel motorsykkelfører, da han kjørte inn i tunnelveggen i sørenden av tunnelen den 22. mai 2006. Den andre gangen var 14. mars 2007 da Statens vegvesen varslet om mulig stenging av tunnelen i løpet av sommeren 2007, fordi telehiv i tunnelen utløste et behov for utbedringer. Også i 2011 ble tunnelen frostskadet. Den har vært stengt flere ganger, i 4 måneder i 2016 for sikkerhetforbedring (lys, telefoner, bommer etc) I 2019 stengt i en måned for vedlikeholdsarbeid. Ved alle stengninger har veien over fjellet blitt brukt.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Roy Waage

Roy Lennart Waage (født 17. november 1963) er en norsk politiker for Kystpartiet og tidligere Kristelig Folkeparti.
Han ble første gang valgt til varaordfører i Skjervøy etter kommunevalget i 1987, mens han ennå var 23 år gammel. Fra 1995 til 2011 var han Skjervøys ordfører. Han ble valgt ved direkte ordførervalg i 2003 og 2007. Han søkte ikke gjenvalg i 2011. Waage satt imidlertid som medlem av Troms fylkesting frem til 2015.Waage var leder i Skjervøy KrF fra 1984 til 1992 og leder i Troms KrF fra 1996 til 2000. I 2004 meldte Waage og de fleste av medlemmene i Skjervøy KrF overgang til Kystpartiet. Waage ble valgt til leder i Kystpartiet etter Steinar Bastesen den 13. mars 2005, men måtte trekke seg av helseårsaker med virkning fra 1. mai 2007.Waage var kirketjener og kirkegårdsarbeider i Skjervøy kommune før han ble ordfører. Han har senere drevet entreprenørfirma og annen næringsvirksomhet på hjemstedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Roy Waage hos Stortinget 
(no) Roy Waage hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Roy Waage i Store norske leksikon
Stetinden (Lom)

Stetinden er et fjell vest for Leirvatnet og Leirvassbu i Jotunheimen. Toppen danner grensepunkt mellom Lom kommune i Innlandet og Luster kommune i Vestland, og har en høyde på 2 020 meter over havet.Med sin «sorte knoll» ses toppen godt fra Leirvassbu, og er en av de mest populære turene fra hytta. Fra Leirvassbu tar turen om lag 4 timers gåtid opp og ned på sommerstid. Turen er noe kortere på vinterstid. Toppen er grei å bestige både fra øst og sørøst, mens man fra vest møter et stup på flere hundre meter.
Fra toppen er det fantastisk utsikt til Storebjørn (2 222 moh.)
Førstebestigere var Carl Hall og Matias Soggemoen i 1890.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Whangarei

Whangarei er det største bymessige området i Northland i New Zealand. Opptil 1989 var stedet beskrevet som en by, men er nå styrt av Whangarei District Council [1]. Distriktet inkluderer både Whangarei og de nærliggende områdene. Til tross for dette blir Whangarei normalt referert til som en by. Den er derfor omtalt som den nordligste byen i New Zealand.
Whangarei har et subtropiskklima. Om sommeren blir det sjelden varmere enn 30 celsius og nedbørsmengden er stor året rundt.


== Whangarei distrikt ==
Whangarei distriktet inkluderer landsbyen Hikurangi og forstedene Kamo, Tikipunga, Whau Valley, Otangarei, Kensington, Regent, Maunu, Morningside, Raumanga, og Onerahi. I tillegg til disse kommer det store landlige områder som strendene Ngunguru, sportsfiske mekka Tutukaka, og mange andre langs Whangareis kystlinje.
Distriktet strekker seg så langt sør som til Bream Bay, og i nord omfatter det halvøya Cape Brett. I vest finner vi skogsområdet Waipoua Forest. Øyene  Hen and Chicken Islands og Poor Knights Islands blir også regent med som en del av Whangarei.


== Kjente mennesker fra Whangarei ==
Skuespilleren Caleb Ross er fra Whangarei. Han er mest kjent for å spille Lex i TV-serien The Tribe.
Country musikeren Keith Urban ble født her, men vokste opp i Australia. Han bor nå i USA og giftet seg med skuespillerinnen Nicole Kidman den 25. juni 2006 i Sydney.


== Eksterne lenker ==
(en) Whangārei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Whangarei District Council
Falken Forlag

Falken forlag var et forlag som gav ut politisk og samfunnsorientert litteratur, samt marxismens klassikere. Forlaget ble grunnlagt 20. september 1946. Blant initiativtakerne var Johan Borgen, Olav Rytter, Svale Solheim, Olav Dalgard, Reidar Roos og Finn Pettersen. Forlaget er tilknyttet Norges Kommunistiske Parti.
Opprinnelig var Falken forlag kun ansvarlig for å gi ut verker skrevet før andre verdenskrig, mens forlaget Ny Dag hadde ansvar for nye utgivelser. Senere ble imidlertid forlagenes virksomheter slått sammen under navnet Falken Forlag.
I 2013 ble forlaget avviklet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Falken Forlag