jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Lee Hooker

John Lee Hooker var en blues-musiker og gitarist som regnes for en av de viktigste personene i rockens tidlige historie.
På 1940-tallet begynte han og andre musikere å lage sin musikk som ble kjent som 40-tallets rhythm & blues. I 1980 ble Hooker valgt inn i Blues Hall of Fame.


== Diskografi ==
No Shoes, 19??
Original Folk Blues, (1948–1954) 19??
How Long Blues, 19??
Boogie Man, 1952
I'm John Lee Hooker, 1959
The Folk Blues of John Lee Hooker, 1959
Burning Hell, 1959
Travelin', 1960
That's My Story, 1960
House Of The Blues, 1960
John Lee Hooker Sings The Blues, 1961
The Folklore of John Lee Hooker, 1961
Don't Turn Me From Your Door, 1962
Burnin', 1962
Solid Sender, 1963
On Campus, 1963
The Big Soul of John Lee Hooker, 1963
Concert At Newport, 1964
It Serves You Right To Suffer, 1966
The Real Folk Blues, 1966
Urban Blues, 1967
Live At The Cafe Au Go-Go, 1967
Simply The Truth, 1968
Moanin' And Stompin' The Blues, 1970
Endless Boogie, 1970
Hooker 'n' Heat, 1971,
Coast To Coast Blues Band, 1971
Never Get Out Of These Blues Alive, 1972
Detroit Special, 1972
Boogie Chillun, 1972
Mad Man Blues, 1973
Free Beer and chicken, 1974
The Cream, 1978
That´s Where It´s At!, 1979 (1969)
Sad And Lonesome, 1979 (1961)
Get Back Home, 1988 (1969)
John Lee Hooker – Alone, 1989
The Healer (Grammy), 1989
Live At Sugarhill vol.1&2, 1990 (1962)
The Ultimate Collection, (1948–1990) 1991
More Real Folk Blues / The Missing Album, 1991 (1966)
Mr. Lucky (Grammy), 1991
Introducing John Lee Hooker, (1951–1971) 1991
The Complete Chess Folk Blues Sessions, 1991 (1966)
The Country Blues of John Lee Hooker, (1959) 1992
Boom Boom (Grammy-Nominasjon), 1992
Urban Blues, (1967–69)1993
Everybody's Blues, (1950–1954) 1993
The Healer (1989) (Grammy, re-utgivelsen av remastered Etikett Mobile Fidelity Sound Lab (MFSL) en 24 karat Gull CD), 1994
Legendary Modern Recordings, (1948–1954) 1994
Whiskey & Wimmen, 1995
Chill Out (Grammy), 1995
Alternative Boogie: Early Studio Recordings, 1948-1952 1995
Jealous  (Grammy), 1996 (1986)
Hooker & The Hogs, 1996 (1965)
Don't Look Back (to Grammy), 1997
The Best Of Friends, 1998
The Golden Collection John Lee Hooker 2CD, 2000
John Lee Hooker 2CD Deluxe Edition; Dejavu Retro Gold Collection, 2001
John Lee Hooker 2CD Luxury Edition, 2003
Face to face, 2003
Blues is the Healer 10CD, 2005
Chill out (Remaster), 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Lee Hooker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om John Lee Hooker i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) John Lee Hooker på Internet Movie Database 
(en) John Lee Hooker hos Rotten Tomatoes 
(en) John Lee Hooker hos The Movie Database 
(en) John Lee Hooker på Apple Music 
(en) John Lee Hooker på Discogs 
(en) John Lee Hooker på MusicBrainz 
(en) John Lee Hooker på Spotify 
(en) John Lee Hooker på Songkick 
(en) John Lee Hooker på AllMusic
Eikli skole

Eikli skole er en nedlagt barneskole i Hønefoss, som hadde ca. 200 elever fordelt på 7 klasser. Skolen, som ble grunnlagt i 1914, ligger i tidligere Norderhov kommune, ved grensen mot Hønefoss langs Storelva og Osloveien på Eikli, rett sør for Kvernbergsund bru og like ved Ringerike rådhus i Ringerike kommune. Skolen hadde ca. 30 ansatte og har vært utbygd flere ganger.
Skolen ble nedlagt i 2019, og elevene ble overført til den nybygde Benterud skole.
Eikli hadde et skolekorps med ca. 30 medlemmer i Ringerike kommune. 


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eikli skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tinghaug

Tinghaug(en) er et stedsnavn som finnes flere stedet i Norge. Navnet henspiller på at det ble benyttet tingsted i tidligere tider


== Stedsnavn i Norge ==
Tinghaug (Klepp)
Tinghaug (Nøtterøy)
Tinghaugen på Frosta, der Frostatinget holdt til.
Matti Rönkä

Matti Rönkä (født 1959 i Kuusjärvi i Norra Karelen i Finland) er utdannet journalist og ansatt som nyhetssjef for finske Yleisradion TV1 og forfatter.
Rönkä har skrevet seks kriminalromaner. Med romanen Ystävät kaukana (ikke oversatt til norsk, tittelen betyr Langt fra venner) vant han Glassnøkkelen 2007 for beste nordiske kriminalroman. Boken vant også Vuoden johtolanka ("Årens ledetråd") -prisen 2006 for beste finske kriminalroman. 
Rönkäs fiktive faste etterforsker er Viktor Kärppä, en av de russiskfødte etterkommere av finner bosatte i Ingermanland som under president Mauno Koivisto ble gitt finsk statsborgerskap. Kärppä er en ufrivillig privatdetektiv, en bygningsentrepenør og fikser fra Helsingfors som på grunn av sin bakgrunn som innvandrer østfra og tidligere spesialsoldat i den russiske armeen kommer i berøring med østblokk-kriminalitet.


== Bibliografi ==
Tappajan näköinen mies – kriminalroman (2002) Med mord i blikket 2010
Hyvä veli, paha veli – kriminalroman (2003)
Ystävät kaukana – kriminalroman (2005)
Isä, poika ja paha henki – kriminalroman (2007)
Tuliaiset Moskovasta – kriminalroman (2009)
Väärän maan vainaja – kriminalroman (2011)


== Referanser ==
Osloveien (Ringerike)

Osloveien (1–161, 2–134) er veien mellom Hønefoss og grensen til Hole kommune. Veien begynner ved Kvernbergsund bru og passerer over Eikli opp til Hvervenkastet, der den den blir synonym med europavei 16 fram til kommunegrensen. Der skifter veien navn til Holeveien. Holeveien går siden over til å hete Ringeriksveien ved fylkesgrensen mellom Buskerud og Akershus.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Hønefoss videregående skole


== Referanser ==
Alfio Basile

Alfio Rubén Basile (født 1. november 1943 i Bahía Blanca), kjent som «Coco», er en argentinsk fotballtrener, tidligere spiller. Fra september 2006 ble han utpekt til trener for Argentinas landslag, da han etterfulgte José Pékerman.
Han trente også Argentina i perioden 1990–1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alfio Basile – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alfio Basile – UEFA 
(en) Alfio Basile – Transfermarkt (manager) 
(en) Alfio Basile – national-football-teams.com 
(en) Alfio Basile – WorldFootball.net 
(en) Alfio Basile – FootballDatabase.eu
Nevado Huascarán

Nevado Huascarán er et fjell i Peru i Sør-Amerika som måler 6 768 meter over havet. Det er det høyeste fjellet i Peru og det fjerde høyeste i Sør-Amerika. Det ligger i Huascarán nasjonalpark i Andes i Ancash-regionen i det nordlige Peru. 
Huascarán er et fjellmassiv med tvillingtopper; en nord- og en sørtopp. 


== Oppstigninger ==
Den nordlige toppen har flest oppstigninger. Et klatrelag med A. S. Peck, R. Taugwalder og G. zum Taugwald var de første som nådde nordtoppen den 2. september 1908, mens P. Borchers, W. Bernhard, H. Hoerlin, E. Hein og  E. Schneider var de første på sørtoppen den 20. juli 1932.
I mai 1970 skjedde en naturkatastrofe ved Huascarán da et snø- og steinskred utslettet byen Yungay med over 20 000 innbyggere. Skredet ble utløst av et stort jordskjelv som ellers gjorde mye skade i det nordlige Peru.


== Eksterne lenker ==
(en) Huascarán – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettstedet Andeshandbook om Huascarán
Huascarán i Yungay, Peru
Ascenciones al Huascaran, Peru
Chris Boardman

Chris Boardman (født 26. august 1968 i Hoylake) er en tidligere engelsk syklist. Han ble den første verdensmester på tempo i 1994 og tok gull på 4000 m forfølgelsesritt i OL i Barcelona og bronse på tempo under OL i Atlanta.
Han var kjent som en meget dyktig temposyklist gjennom hele karrieren, og fikk kallenavnet Mr Prologue etter seire i prologer og tempoetapper i store etapperitt.
Boardman har også blitt kritisert for å være en temposyklist som ikke kan klatre, noe han beviste med mange svake opptredener i Tour de France.


== Eksterne lenker ==
(de) Chris Boardman – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Chris Boardman – Olympedia 
(en) Chris Boardman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chris Boardman – ProCyclingStats 
(en) Chris Boardman – Cycling Archives 
(en) Chris Boardman – CycleBase 
(en) Chris Boardman – TheSports.org
Marzio Bruseghin

Marzio Bruseghin (født 15. juni 1974 i Conegliano) er en italiensk landeveissyklist. Blant hans største meritter er seieren på den tunge bakketempoen på den 13. etappen under Giro d'Italia 2007, og den 10. etappen i Giro d'Italia 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marzio Bruseghin – Olympedia 
(en) Marzio Bruseghin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marzio Bruseghin – ProCyclingStats 
(en) Marzio Bruseghin – Cycling Archives 
(en) Marzio Bruseghin – Cycling Quotient 
(en) Marzio Bruseghin – CycleBase 
Offisiell personlig hjemmeside (it)
Sorocaba

Sorocaba er en by og kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.Byen har 517 000 innbyggere i selve byen og 565 000 innbyggere (2005) i hele kommunen. Sorocaba fikk bystatus i 1661. I dag er byen er et viktig industrisentrum i delstaten og har blant annet en omfattende metallindustri og celluloseindustri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sorocaba – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.wikimapia.org/#y=-23434545&x=-47459865&z=15&l=9&m=s&v=2/
Altum

Altum kan sikte til:

Altumskalare, en søramerkansk ferskvannsfisk
Skalare fra Peru kalles noen ganger for Peru-altum
Rover 800

Rover 800-serien kom på markedet i 1986 og var det første resultatet av samarbeidet mellom Honda og Rover. Honda hadde bruk for en større bil enn Accord på det amerikanske markedet, og Rover hadde lite penger til
å utvikle en helt ny modell, så da ble samarbeidet innledet. Rover produserte sin 800-serie som erstatter for SD1 og Honda startet sin produksjon av Legend.
Bilene hadde samme plattform, men var ganske ulike å se til. Bilene hadde samme V6-motor, men Rover hadde sin egen firesylindrede motor på 820-modellen. Interiøret var veldig forskjellig, men i karosseriet kan en se en viss likhet.
De første modellen med V6 motor hadde ett sylindervolum på 2500 ccm (Rover 825), disse motorene hadde lavt dreiemoment i bunn og ble derfor erstattet av en oppboret modell med 2700 ccm som kom i 1988 (Rover 827).
Interiøret i disse bilene hadde mye av de engelske tradisjonene i seg, trepaneler og skinnseter ga en eksklusiv atmosfære. 
I Norge er disse bilene sjelden vare, det ble solgt noen biler på åttitallet, de fleste i 1988. Her hjemme var det stort
sett 820si og 827si som ble solgt. Det ble også solgt noen 820 sterling, men disse var dyre her i landet, 827-modellen kostet ca. 400 000  og 820-modellen ca. 300 000 kr i 1988.
De første modellene (MK1) hadde mye problemer en del problemer. Rust og problemer med elektronikken (fra Lukas) bidro til å gi bilen et dårlig rykte. I USA ble bilene solgt som Sterling og ikke Rover, men det hjalp lite. Både i Norge og USA stoppet salget opp etter få år og ble aldri solgt igjen.

I 1992 kom det en ny utgave av 800 serien, den var basert på den gamle MK1 modellen, men med litt rundere former og ett oppgradert interiør. Understell, dører, V6 motor og det meste av interiøret var det samme. Det som ble endret var fronten og bakparten, ny midtkonsoll og ny 4 sylindret motor med og uten turbo.
MK2-modellen hadde mye bedre kvalitet, mye bedre elektronikk og nesten ikke rustproblemer, men ble aldri solgt ny i Norge. Det finnes noen privatimporterte MK2-modeller i Norge, men på landsbasis er det ikke mer enn ca. 10 eksemplarer.

Det ble også lansert en coupemodell i 1992, for å vise at at Rover kunne lage eksklusive biler. Designen var bra og
interiøret var meget eksklusivt, men kjøreegenskapene var ikke på høyde med de beste, så det ble en bil for de spesielt interesserte (kun noen få tusen ble produsert).
Mk2-modellen hadde frem til 1996, 2,0-liters firesylindrede motorer med 136 hk, 180 hk og 200 hk og V6-utgave med 170 hk (Honda Legend-motor).
I 1996 fikk 800 serien en liten ansiktsløfting med nye motorer, oppgradert interiør, hellakkert listverk og oppgradert elektronikk. En ny V6-motor produsert av Rover ble introdusert, denne hadde 2500 ccm og 175 hk (finnes i dag i Rover 75).
Rover 800-serien ble produsert fra 1986 til 1999, da den ble erstattet av Rover 75.


== Eksterne lenker ==
Side om historien til Austin Rover
diskusjonsforum om Rover 800
Dan Waern

Dan John Rune Waern (født 17. januar 1933) er en tidligere svensk friidrettsutøver.
Under OL 1960 i Roma kom Waern på fjerdeplass på 1500 meter. Under EM 1958 i Stockholm tok han sølvmedalje på den samme distansen. 
I 1957 ble han den første svenske utøveren som løp drømmemilen, det vil si en engelsk mile (1609,4 meter) på under fire minutter. Dette året ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.I årene 1958–59 satte Waern tre verdensrekorder på den ikke-olympiske distansen 1000 meter, den siste rekorden var på 2.17,8. Waerns bestenotering på 1500 meter var 3.38,6 (1960). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dan Waern – Olympedia 
(en) Dan Waern – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Dan Waern – Sveriges olympiske komité 
(en) Dan Waern – World Athletics 
(en) Dan Waern – Track and Field Statistics
Jane Cederqvist

Jane Cederqvist (født 1. juli 1945, død 15. januar 2023) var en svensk svømmer. 15 år gammel tok hun sølv på 400 m fri under OL 1960 i Roma.Hun fikk tilnavnet «Silver-Jane» i svenske medier, og ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1960. Allerede året etter la hun opp, 16 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jane Cederqvist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jane Cederqvist – Olympedia 
(en) Jane Cederqvist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Jane Cederqvist – Sveriges olympiske komité
La Maddalena

La Maddalena er en by og kommune på øya med samme navn. Byen ligger nord på Sardinia, og er en del av provinsen Sassari.

Byen ligger 2 km fra den nordøstlige kysten av Sardinia, like ved Bonifaciostredet, som skiller Sardinia og Korsika.
Som øyenes viktigste by har La Maddalena ofte vært åsted for viktige militære hendelser. Piemonteserne okkuperte byen i 1767, og Benito Mussolini ble holdt som fange her 139 år senere, før han ble flyttet til Campo Imperatore.


== Historie ==
Det er kjent fra arkeologiske spor at øya har vært bosatt siden forhistorisk tid, men den skriftlige historien begynner med Romerriket. Øya var et stridsemne mellom republikkene Pisa og Genova på 1100-tallet og ble senere forlatt kun for å bli kolonisert på nytt av saubønder fra Korsika og senere av de første bosettere fra Sardinia på 1500-tallet.
La Maddalena har gjennomgått mange nevnendringer. Romerne kalte øya for Ilva, Fussa og Bucina, og middelalderen var øya kjent som Bicinara før den til sist fikk sitt katolske navn Santa Maria Magdalena på 1500-tallet. Etter det ble den endelig kjent som La Maddalena.
Dets lokalisering ved Bonifaciostredet hvor det går mye skipstrafikk har gitt øygruppen militær betydning. I 1793 ble den bombardert av franske revolusjonsstyrker under ledelse av en ung Napoléon Bonaparte. I 1803 etablerte britiske admiral Horatio Nelson en marinebase under 1804-blokaden av Toulon, og i 1887 etablerte den kongelige italienske marine (Regia Marina Italiana) sin marinebase der. I 1973 opprettet NATO sin marinebase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Maddalena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) La Maddalena – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
3D-fotografier av La Maddalena
Fylkesvei 4514

Fylkesvei 4514 går mellom Folkvord og Følhusholen i Sandnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 321.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SandnesTodnheimveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4514
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sabine Ginther

Sabine Ginther (født 3. februar 1970 i Ehenbichl) er en tidligere, østerriksk alpinist.
Hun vant seks gull i junior-VM i alpint: kombinasjonen i 1987, super-G, storslalåm og kombinasjonen i 1988 og utfor og super-G i 1989. Seks gull er rekord i junior-VM-sammenheng. Den ble tangert av Henrik Kristoffersen i 2015.I løpet av karrieren vant hun seks renn i verdenscupen (tre utforrenn, ett slalåmrenn og to kombinasjonsøvelser). I sesongene 1990/91 og 1991/92 gikk hun også til topps i sammendraget i kombinasjonscupen. 
I sesongen 1990/91 kom hun på andreplass sammenlagt i verdenscupen sammenlagt, bare slått av Petra Kronberger. Under VM 1991 kom hun på sjetteplass i utfor.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabine Ginther – FIS (alpint) 
(en) Sabine Ginther – ski-db.com
Helge Andre Njåstad

Helge Andre Njåstad (født 5. juni 1980) er en norsk politiker (FrP). Han har vært innvalgt på Stortinget fra Hordaland siden 2013. Før dette var Njåstad ordfører i Austevoll kommune 2003–2013.
Han har vært medlem av Austevoll kommunestyre siden 1999, medlem av Hordaland fylkesting 2003–2013 og medlem av fylkesutvalget 2011–2013. Etter at Fremskrittspartiet fikk 33,2 % av stemmene og inngikk et valgteknisk samarbeid med Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, ble Njåstad valgt til ordfører som 23-åring i 2003. Samarbeidet ble videreført etter valgene i 2007 og 2011, da Fremskrittspartiet fikk henholdsvis 43,7 og 47,4 % av stemmene. I 2010 ble han leder i Fremskrittspartiets kommunalpolitiske utvalg, der han hadde vært medlem siden 2005. Han var formann i Austevoll FrP 2000–2003. Njåstad var dessuten varamedlem av Noregs Mållags sentralstyre 2007–2008.Han gikk allmennfaglig linje ved Austevoll videregående skole 1996–1997 og Bergen Handelsgymnasium 1997–1999. Han var markedsmedarbeider i Austevoll forlag A/S 1999–2003 og overtok som daglig leder i 2003. Fra høsten samme år fikk han permisjon for å skjøtte ordførervervet.
Som leder av FrPs organisasjonsutvalg skal han gjentatte ganger ha diskutert sensitive saker med en tillitsvalgt for FrP som ikke er medlem av utvalget. Som en følge av dette trakk han seg fra alle tillitsverv i FrP i januar 2019.Njåstad har aksjer i flere oppdrettsselskaper (Mowi, Salmar, Grieg og Austevoll Seafoo) og har sammen med blant annet selskapet Mowi engasjert seg mot forslag i 2022 mot grunnrenteskatt på oppdrettsvirksomhet.


== Stortingskomitéer ==
2020–2025 1. nestleder i Kommunal- og forvaltningskomiteen
2019–2020 Medlem av Arbeids- og sosialkomiteen
2017–2019 2. nestleder i Finanskomiteen
2013–2017 Leder av Kommunal- og forvaltningskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helge André Njåstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Helge André Njåstad hos Stortinget 
(no) Helge André Njåstad hos Norsk senter for forskningsdata
Fylkesvei 4520

Fylkesvei 4520 går mellom Solamarken og Vestbø i Sola. Veiens lengde er 2,7 kilometer.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 380.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sola
Fv4524Fylkesvei 4524 Solamarken
Kommunal vei til Ølberg havn (0,4 km)
Fv4518Fylkesvei 4518 Vestbø


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4520
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 4660

Fylkesvei 4660 går mellom Fiskå og Vasstveit i Strand.
Før 2010 hadde veien betegnelsen Fv511. Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 530.


== Kommuner og knutepunkter ==

 StrandVostervegen 

Heggheímsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4660
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hans Christian Andersen Airport

Odense lufthavn (ofte kalt Beldringe lufthavn) (IATA: ODE, ICAO: EKOD) er en flyplass i tettstedet Beldringe, nordvest for Odense. Flystripen ble bygd for militær bruk på 1940-tallet under den tyske okkupasjonen av Danmark. 


== Ruter og selskaper ==


== Kilder ==
AIP Denmark: Odense – EKOD
VFR Flight Guide Denmark: Odense – EKOD
Most of this article is based on the corresponding article on the Danish Wikipedia, accessed on 30 May 2006.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Odense Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Chart of the runway
Flyplassinformasjon om EKOD hos World Aero Data
Fylkesvei 4646

Fylkesvei 4646 går mellom Stølen – Solbakk i Strand.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 524.


== Kommuner og knutepunkter ==

 StrandHellandsheivegen 

Heia 

Heiabakkane 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4646
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 4652

Fylkesvei 4652 går mellom Kvam og Strand kirke i Strand. Veien er 2,1 km lang.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 521.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 525.


== Kommuner og knutepunkter ==

 StrandMonanevegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4652
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Laure Pequegnot

Laure Pequegnot (født 30. september 1975 i Échirolles) er en tidligere, fransk alpinist.


== Karriere ==
Spesialdisiplinen til Peguegnot var slalåm. I denne disiplinen ble hun juniorverdensmester i 1994. Hun har hittil vunnet tre verdenscuprenn i slalåm, og gikk sesongen 2001/2002 til topps sammenlagt i slalåmcupen.
Under OL 2002 i Salt Lake City tok hun sølvmedaljen i slalåm. På grunn av skader og formsvikt oppnådde hun ikke like gode resultater de påfølgende sesongene. Under VM 2005 i Bormio var hun med på å vinne bronse for Frankrike i lagkonkurransen.
I februar 2007 kunngjorde Laure Pequegnot at hun la opp som alpinist.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Eksterne lenker ==
(en) Laure Pequegnot – Olympedia 
(en) Laure Pequegnot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Laure Pequegnot – FIS (alpint) 
(en) Laure Pequegnot – ski-db.com 
Laure Pequegnots hjemmeside
Reddalskanalen

Reddalskanalen er en kanal i Grimstad som forbinder Landvikvannet og Reddalsvannet med havet. Kanalen er delt opp i to deler, den første mellom havet og Landvikvannet, og den andre mellom Landvikvannet og Reddalsvannet. Sistnevnte også kalt for Eineidkanalen. 
Kanalen ble laget i 1877 for å gi plass til mer dyrkningsjord til bygdene. Utgravingen kostet den gangen 83600 kroner og 1300 dekar matjord ble vunnet. Kanalen er tre kilometer mellom sjøen og Landvikvannet, og 300 meter mellom Landvikvannet og Reddalsvannet. Anleggelsen av kanalen førte til at Reddalsvannet ble 2,5 til 3 meter lavere, og Landviksvannet ble 2 meter lavere. De nye arealene ble tilgodesett de 84 bøndene som hadde jord i området, men de måtte betale for dette. Bekostningen av kanalen var det staten og kommunene Grimstad og Landvik som sto for. Fra 1881 til 1885 gikk dampbåten «Tryg» i rute mellom Grimstad og Reddal gjennom kanalen.
I dag er kanalen et mye brukt utfartssted for småbåter, og dette førte etter hvert med seg en merkbar slitasje, særlig ved forbygningene. Kanalen er derfor blitt bygd opp og tilbakeført til sin opprinnelige stand. Gjenåpningen foregikk i 2004.
I Kulturminneåret 1997 ble Reddalskanalen valgt til Grimstad kommunes fremste kulturminne, og dette er markert med informasjonstavle ved innseilingen fra Strandfjorden. Her er også stilt opp møllesteinene etter den gamle mølla som en gang sto ved fossen her.


== Referanser ==


== Kilder ==
Agdermedia: Extra ukesmagasin, #24 15. juni 2011, s. 10-11


== Eksterne lenker ==
Reddalskanalen, fra kanaler.arnholm.nu
«Reddalskanalen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.