jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alex Webster

Alex Webster (født 25. oktober 1969 Akron, New York, USA) er bassisten fra Cannibal Corpse. Han er en av to nåværende medlemmer som var en del av den originale oppstillingen, den andre er trommeslageren Paul Mazurkiewicz.
Webster var opprinnelig med i thrash meetal-bandet Beyond Death i 1987, sammen med eks-Cannibal Corpse-gitarist Jack Owen. De ble kjent med Chris Barnes, Bob Rusay og Paul Mazurkiewicz, som alle var i bandet Tirant Sin. Han er kreditert for å ha laget bandets navn. Webster er den nye bassisten i Erik Rutans death metal-band Hate Eternal. Rutan produserte Cannibal Corpses siste album, Kill.
Webster er kjent for å være en enestående death metal-bassist, og i metal-sjangeren generelt. Han kan spille usedvanlig fort, og hans signatur er 3-finger walk (en «galopperende» fingerbevegelse). Han avslørte i en bak-kulissene-DVD for The Wretched Spawn at han startet å spille gitar, men byttet fordi han tenkte en bassgitar ville være mye lettere å lære. Webster spiller uten plekter og bruker ikke distortion-effekt, noe som er uvanlig blant death metal-bassister.
I tillegg til å spille bass har Webster skrevet mange tekster og melodier for bandet. Noen eksempler er «Fucked with a Knife», «Puncture Wound Massacre», «I Will Kill You», «Devoured by Vermin», «Unleashing the Bloodthirsty» og «Murder Worship» for å nevne noen få.


== Utstyr ==
Webster bruker for øyeblikket Modulus- og Spector-basser, DR-strenger, EMG-pickups og Ampeg-forsterker. Han brukte også en Fender P-bass på albumene Eaten Back to Life og Butchered At Birth og en Ibanez på albumene Tomb of the Mutilated og The Bleeding.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alex Webster på Internet Movie Database 
(en) Alex Webster hos The Movie Database 
(en) Alex Webster på Discogs 
(en) Alex Webster på MusicBrainz 
(en) Alex Webster på Encyclopaedia Metallum 
(en) Alex Webster på AllMusic 
Alex Webster på Twitter 
Alex Webster på Facebook 
Alex Webster på Instagram 
Alex Webster på Myspace
Yigal Amir

Yigal Amir (født 1970) er en israelsk jødisk ekstremist som i 1995 skjøt og drepte Israels statsminister Yitzhak Rabin under et fredsmøte i Tel Aviv.
Amir fortalte etter pågripelsen at han ikke angret på drapet og at han ved to tidligere anledninger hadde båret våpen i den hensikt å drepe Rabin, uten at det lyktes. Amir ble i 1996 dømt til livstid i fengsel. Årsaken bak drapet var hans sterke motstand mot Oslo-avtalen og oppfatningen om at Rabin var en forræder, en oppfatning som også ble delt av Amirs familie. Enkelte analytikere har i ettertid beskrevet drapet som en av 1900-tallets mest vellykkede attentater og at det bidro til å ødelegge fredsprosessen.Amir kom fra en ultraortodoks jødisk familie med opprinnelse fra Jemen. Han tjenestegjorde i en religiøs avdeling i det israelske forsvaret (1988–1991) og kunne dermed kombinere militærtjenesten med studier av Talmud. Han ble beskrevet som en religiøs ekstremist av sine medsoldater. Han var jusstudent da han drepte Rabin.


== Personer dømt for medvirking til drapet ==
Hans bror, Hagai Amir, ble dømt for medvirking til drapet på Rabin. Han ble løslatt i 2012. Like etter løslatelsen uttalte han til pressen han at han ikke angret, men var stolt over det han hadde gjort. I 2015 ble han satt i husarrest etter å ha truet Israels president, Reuven Rivlin, på livet.En tredje person, Dror Adani, ble også dømt for medvirking. Han ble løslatt i 2002.


== Referanser ==
Paul Mazurkiewicz

Paul Mazurkiewicz (født 8. september 1968) er en polsk-amerikansk trommeslager, best kjent fra det amerikanske death metal-bandet Cannibal Corpse, og er en av to gjenværende opprinnelige medlemmer. Den andre er bassist Alex Webster.
Mazurkiewicz var opprinnelig i bandet Tirant Sin, sammen med fremtidige de Cannibal Corpse-medlemmene Chris Barnes og Bob Rusay. Han, Barnes og Rusay ble kjent med Alex Webster og Jack Owen i 1988, og Cannibal Corpse var grunnlagt.
Mzurkiewicz bruker Tama-trommer og Zildjian-, Sabian- og Paiste-symbaler. Men han har også et godt forhold til DW og Yamaha-trommer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Mazurkiewicz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Mazurkiewicz på Internet Movie Database 
(en) Paul Mazurkiewicz hos The Movie Database 
(en) Paul Mazurkiewicz på Discogs 
(en) Paul Mazurkiewicz på MusicBrainz 
(en) Paul Mazurkiewicz på Encyclopaedia Metallum
Herten

Herten er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Byen ligger i kreisen Recklinghausen i det industrielle Ruhrområdet, omtrent 5 kilometer vest for Recklinghausen. Per 31. desember 2014 hadde Herten 60 710 innbyggere.Byen var sete for herskerne av Grevskapet West-Recklinghausen, en selvstyrt stat i Erkebispedømmet Köln.


== Severdigheter ==
Schloss Herten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Herten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Herten – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
The Carburetors

The Carburetors er et norsk rockeband med base i Oslo som spiller en blanding av rock'n roll og hardrock. I 2007 var bandet oppvarmingsband for Rose Tattoo på Rockefeller Music Hall i Oslo.


== Medlemmer ==
Eddie Guz (Edwin Pinilla Gustoff) – vokal
Kai Kidd (Kai Kristiansen) – gitar
Chris Marchand – gitar
King O'Men (Gunnar Lund Wang) – bass
Chris Nitro (Christopher Lindahl, født 1975) – trommer


== Album ==
Laughing In The Face Of Death (2015)
Rock'n'Roll Forever (2010) – new version
Rock'n'Roll Forever (2008)
Live - Wild at Heart, Berlin (2007) – live mini album
Loud Enough To Raise The Dead (2006) (CD, 2006, FaceFront)
Pain Is Temporary, Glory Is Forever (2004) (CD, 2006, FaceFront)


== Singler ==
Blood For Blood (2012) - single
Don't Touch the Flame (2012) – single
Feel Alive (2008) – single
God Damn (it's good to be right (2005) – single
Burnout (2003) – single
Fast Forward Rock'n'Roll (2002) – CD single
Burning Rubber (2002) – single


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
The Carburetors på Rockipedia https://www.rockipedia.no/artister/the_carburetors-32437/
NSU Ro 80

NSU Ro 80 er en bilmodell fra den tyske bil- og motorsykkelprodusenten NSU, som ble produsert mellom 1967 og 1977. Modellen var svært avansert for sin tid, og var blant annet utstyrt med en to rotors Wankelmotor på 116 hk som drev forhjulene via en semiautomatisk girkasse, som fungerte ved hjelp av et innovativt vakuumsystem. Andre avanserte detaljer var skivebremser og uavhengig hjuloppheng på alle fire hjul samt servostyring. 
NSU Ro 80 ble kåret til Årets Bil i Europa i 1968 og ble dermed første tyske bil som fikk denne tittelen.
Dessverre fikk Ro 80 raskt et ufortjent rykte for å være lite driftssikker, ettersom wankelmotoren i startfasen hadde tetningsproblemer med de såkalte apex-pakningene, som sitter ytterst på rotoren og tetter mellom hvert enkelt forbrenningskammer. I de aller første årgangene ble disse laget i et matriale som raskt ble utslitt, og enkelte motorer måtte overhales før de hadde gått 50 000 kilometer. Allerede i 1970 var dette løst med at Apex pakningene ble laget i det titanbasertete matrialet ferrotic. Dessverre var det få som fikk dette med seg, og kombinert med bensinkrise og en økende etterspørsel etter små bensingjerrige biler endte produksjonen opp i 1977 med knappe 37 398 produserte eksemplar, gjenværende eksemplarer av NSU RO80 i god stand er i dag blitt ettertraktede klassikere.
NSU ble importert til Norge av Maskinhuset A/S. og i løpet av de ti årene bilen var i produksjon ble det solgt knapt 36 eksemplarer av RO80 her til lands.
I 1969 ble NSU fusjonert med Auto Union, og selskapet fikk nytt navn: Audi NSU Auto Union AG. Fra 1985 er det bare navnet Audi AG som videreføres. NSU (Audi) Motorenwerke i Neckarsulm  produserte også bilene Porsche 924 og 944 derav navnet "Audi Porsche"  Fabrikken produserer i dag følgende biler: Audi A4 Limousine, Audi A5 Cabriolet, Audi S5 Cabriolet, Audi A6 Limousine, Audi A6 Avant, Audi A6 allroad quattro, Audi S6 Limousine, Audi S6 Avant, Audi RS 6 Avant, Audi RS 6 Avant performance, Audi A7 Sportback, Audi S7 Sportback, Audi RS 7 Sportback performance, Audi A8, Audi A8 L, Audi S8, Audi R8 Coupé, Audi R8 Spyder.
NSU RO80 ble designet av Claus Luthe som var designsjef hos NSU,og senere hos BMW, RO80 ble ansett som svært moderne, og har vært presentert på en rekke utstillinger av moderne industridesign.
Karla Faye Tucker

Karla Faye Tucker (1959–1998) var en amerikansk kvinne henrettet for et dobbeltdrap i Texas.
Tucker ble dømt til døden i 1984 for et dobbeltdrap hun hadde begått sammen med Danny Garrett i 1983. Garret ble også dømt til døden, men døde av sykdom i 1993 mens han fremdeles satt på dødscelle. I løpet av de 15 årene Tucker satt på dødscelle omvendte hun seg og ble en kristen. Den generelle motviljen mot dødsstraff i den vestlige verden (spesielt utenfor USA), gjorde at hennes sak og forberedelsen til henrettelsen vakte oppsikt over USAs grenser. Pave Johannes Paul II og Amnesty International var blant dem som ba om nåde for henne.George W. Bush var guvernør i Texas i 1995–2000 og underskrev dødsdommen i 1998. Tucker ble henrettet med giftsprøyte i statsfengselet i Huntsville, Texas. Hun var den andre kvinnen som ble henrettet i USA siden giftmorderen Velma Barfield ble henrettet i 1984. Hun var også den første kvinnen som ble henrettet i Texas siden 1863.


== I populærkultur ==
I 1998 ble det laget en TV-dokumentar om hennes liv kalt A Question of Mercy: The Karla Faye Tucker Story, og i 2004 kom Karla Faye Tucker: Forevermore. I 2002 kom en TV-spillefilm kalt Crossed Over med Jennifer Jason Leigh og Diane Keaton i de ledende rollene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karla Faye Tucker på Internet Movie Database
Jack Owen

Jack Owen er en amerikansk heavy metal-gitarist som er mest kjent for sitt arbeid med death metal-sjangeren. Han var en av grunnleggerne av Cannibal Corpse. Han var med bandet fra starten i 1988 til 2004. Han dro pga. at han ville satse mer på sitt andre prosjekt, Aside. Senere det året ble han leid av Deicide, et annet innflytelsesrikt og lengelevende death metal-band fra Florida. Han spilte inn et album med dem, The Stench of Redemtion, som ble utgitt i 2006.


== Diskografi ==


=== Cannibal Corpse ===
Eaten Back to Life (1990)
Butchered at Birth (1991)
Tomb of the Mutilated (1992)
The Bleeding (1994)
Vile (1996)
Gallery of Suicide (1998)
Bloodthirst (1999)
Gore Obsessed (2002)
The Wretched Spawn (2004)


=== Deicide ===
The Stench of Redemtion (2006)


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Owen på Internet Movie Database 
(en) Jack Owen hos The Movie Database 
(en) Jack Owen på Discogs 
(en) Jack Owen på MusicBrainz 
(en) Jack Owen på Encyclopaedia Metallum 
(en) Jack Owen på Songkick 
(en) Jack Owen på AllMusic
Agnes Kittelsen

Agnes Elisabet Hilden Kittelsen (født 1980) er en norsk skuespiller kjent fra filmer som Max Manus (2008) og Kon-Tiki (2012) samt TV-serien Exit (2019; 2021).


== Karriere ==
Kittelsen scenedebuterte som amatør sommeren 2002 i en moderne versjon av Aladdin. Dette var en forestilling med skuespillere fra andreklassen ved Statens teaterhøgskole. Hun fullførte teaterhøgskolen i 2003. 
Hun TV-debuterte i 2004 i serien Skolen, og hadde året etter en birolle i serien Brødrene Dal og mysteriet om Karl XIIs gamasjer. Høsten 2005 spilte hun hovedrollen som Alice i en sceneoppsetning av Alice i Eventyrland på Den Nationale Scene, og i 2007 medvirket hun i oppsetningen Kaldt produkt, som var en omskrevet versjon av Ibsens Et dukkehjem.Kittelsen hadde en sentral rolle i den norske filmen Max Manus i 2008. For rollen ble hun tildelt Amandaprisen for beste kvinnelige birolle og Kanonprisen 2008 for beste kvinnelige hovedrolle. I 2010 spilte hun hovedrollen i filmen Sykt lykkelig og ble nominert til Amandaprisen 2011 og Kanonprisen 2010 for filmen. 
Fra 2010 til 2015 spilte hun rollen som Malin Tramell i TV 2-serien Dag og fra 2019 rollen som Hermine Veile i NRKs TV-serie Exit. Hun har også spilt rollen som den vakre Unn den Fagre i syngespillet Herøyspelet Kongens Ring i flere år og spilt i teaterstykket Trollbyen.


== Filmografi ==


=== Film ===


=== Fjernsyn ===


== Priser og nominasjoner ==


== Privatliv ==
Kittelsen har to barn; en sønn med sin tidligere samboer skuespiller Endre Hellestveit, og en datter med sin nåværende ektemann svenske musiker Lars Winnerbäck.Hun ble i 2013 kjæreste med Winnerbäck, og de giftet seg i Stockholm den 30. april 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agnes Kittelsen på Internet Movie Database 
(no) Agnes Kittelsen hos Nationaltheatret 
(sv) Agnes Kittelsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Agnes Kittelsen på Filmdatabasen 
(da) Agnes Kittelsen på danskefilm.dk 
(da) Agnes Kittelsen på danskfilmogtv.dk 
(da) Agnes Kittelsen på Scope 
(fr) Agnes Kittelsen på Allociné 
(en) Agnes Kittelsen på AllMovie 
(en) Agnes Kittelsen hos The Movie Database 
(no) Agnes Kittelsen på Filmweb
(no) Agnes Kittelsen på Facebook 
(no) Agnes Kittelsen på Instagram
Tårnet i Tåken

Tårnet i Tåken (originaltittel: Tower of Evil) er en britisk skrekkfilm fra 1972 regissert av Jim O'Connolly. Hovedrollene spilles av Bryant Haliday, Jill Haworth, Mark Edwards og Jack Watson.
Filmen er også kjent under titler som Horror on Snape Island og Beyond the Fog.


== Handling ==
To fiskere finner først en avhugd menneskehånd og rett etter flere lik på en øde og tåkete britisk øy. Da de undersøker øyas fyrtårn blir den ene av dem angrepet med kniv av en skrekkslagen naken kvinne som raskt blir uskadeliggjort av den ene fiskeren. Den unge kvinnen blir senere anholdt for å ha drept sine venner, men hennes foreldre leier privatetterforskeren Brent (Bryant Halliday) for å undersøke saken nærmere og for å finne ut hva som egentlig har skjedd på øya. Han slår seg derfor sammen med en gruppe arkeologer som er på vei til øya i den hensikt å lete etter en gammel fønisk skatt, etterlatt av en religiøs kult fra oldtiden. Arkeologene ble særlig interessert i øyas hemmelighet da det viste seg at en av ungdommene ble myrdet med et antikk sverd av gull.
De besøkene skjønner etterhvert at de ikke er de eneste på øya og at de befinner seg i livsfare. En etter en blir de drept av øyas ukjente beboer som synes å være en skapning som er halvt menneske og halvt dyr. De overlevende blir til slutt kjent med øyas hemmelighet.


== Om filmen ==
Tårnet i Tåken kan beskrives som noe i mellom en klassisk britisk «Hammerfilm» og en mer moderne slasherfilm.
Filmen har fått bra kritikk på filmsiden DVDCult som blant annet skriver «There is a lot of tense atmosphere combined with gothic visuals which makes this film rise above your average bloodshed movie». Den danske Uncut er mere kritisk, men gir den godkjent og skrivev i 2007 at: «Tower of Evil besidder om ikke andet en excentrisk charme, og selv om den absolut viser sin alder, så afprøver den alligevel for mange idéer til at kunne blive beskyldt for at være doven».Den ble ikke vist på norske kinoer, men ble utgitt på video i 1982 av norske C.P. Entertainment.


== I rollene ==
(utvalg)

Bryant Haliday ...  Etterforsker Brent
Jill Haworth ...  Rose
Mark Edwards ...  Adam
Jack Watson ...  Fisker og kapteinen Hamp
Anna Palk ...  Nora
Derek Fowlds ...  Dan
Dennis Price ...  Bakewell
Anthony Valentine ....  Dr. Simpson
Gary Hamilton ....  Brom
George Coulouris ....  John Gurney
William Lucas ....  Inspector Hawk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tårnet i Tåken på Internet Movie Database 
(sv) Tårnet i Tåken i Svensk Filmdatabas 
(fr) Tårnet i Tåken på Allociné 
(nl) Tårnet i Tåken på MovieMeter 
(en) Tårnet i Tåken på AllMovie 
(en) Tårnet i Tåken på Turner Classic Movies 
Filmtrailer (YouTube)
Bilde av norsk videocover fra 1982 Arkivert 22. april 2016 hos Wayback Machine.
Det europeiske fortellersenteret

Det europeiske fortellersenteret (Europeisk Fortellersenter AS) er et selskap som holder til i kultursenteret Sandnes Brygge i Sandnes, og er et senter for fortelling og fortellerkunst i Europa. Senteret ble stiftet i 2007 og holdt frem til mai 2008 til i Rådhusteateret i Sandnes.
Senteret arrangerer fortellerforestillinger, formidler fortellere, gjennomfører fortellerutdanning, og initierer forskning omkring fortellingenes funksjon. På vegne av offentlige og private aktører utfører senteret prosjektoppdrag. For Stavanger2008 (europeisk kulturhovedstad 2008) arbeidet senteret med prosjektet Odins øye, som siktet mot å kartlegge hvilke verdier folk flest ønsker at fremtiden skal bygges på. Disse verdiene skulle bygges inn i fortellinger som skulle formidles på ulike arenaer.
Europeisk Fortellersenter samarbeide med Stavanger 2008 ført til gjennomføring av til sammen 70 arrangement med 15 000 tilskuere. Under samarbeidet med S2008 ble det tatt et initiativ til dannelse av et europeisk nettverk for fortellere. Dette samarbeide fortsetter enda. Neste samling for og etablere nettverket er i Sveits i august 2009.
Senteret planlegger å sette igang innsamling av muntlige fortellinger. Målet er at muntlige fortellinger skal gjøres tilgjengelige via digitaliserte filer som lagres på en tjener og kan lastes ned av forskere og privatpersoner. Senteret samarbeider med forskningsinstitusjoner i Stavanger, Bergen og i Østfold. Senteret har inngått samarbeid med Sandnes kommune, og hadde frem til 2008 lokaler og scener i Rådhusteateret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Barbourofelidae

Barbourofelidae (barbourofelider) er en utdødd, distinkt familiegruppe med kattelignende rovpattedyr, som eksisterte i Afrika, Eurasia og Nord-Amerika under miocen (16,9–9,0 Ma).


== Klassifisering ==
Barbourofelidae ble i en periode (1991–2004) klassifisert som en underfamiliene av falske sabeltanntigere (Nimravidae) og senere (fra 2004) under rovpattedyr (Carnivora). Nå klassifiseres imidlertid gruppen som en søstergruppe til kattedyrene (Felidae), men dette er altså ikke ekte katter.


== Utbredelse ==
Barbourofelider opptrer i fossile funn fra tidlig miocen i Afrika. Da landbruen mellom Afrika og Eurasia åpnet seg, migrerte det barbourofelider dit og videre (Barbourofelis) til Nord-Amerika. Minst tre tilfeller av migrasjon fra Afrika til Europa er kjent (Morlo, 2006). I 2013 ble det beskrevet et nytt tilfelle av migrasjon fra Afrika til Europa, i det at en ny art (†Albanosmilus jourdani) ble oppdaget i nordøst på Den iberiske halvøy.


== Beskrivelse ==
Barbourofelidene hadde lange sabeltannlignende hoggtenner og en kompakt kroppsbygning. Forskere har antydet at de kroppslig sett minnet om en blanding mellom løve og bjørn. Man kan derfor tenke seg at artene var snikmordere som smygjaktet på byttedyr.


== Artsinndeling ==
Artsinndelingen nedenfor er i henhold til J.M. Robles m .fl. (2013).
†Barbourofelidae
†Afrosmilini
†Prosansanosmilus
†Prosansanosmilus eggeri
†Prosansanosmilus peregrinus
†Afrosmilus
†Afrosmilus turkanae
†Afrosmilus africanus
†Afrosmilus hispanicus
†Barbourofelini
†Sansanosmilus
†Sansanosmilus palmidens
†Sansanosmilus jourdani
†Sansanosmilus vallesiensis
†Albanosmilus
†Albanosmilus jourdani
†Albanosmilus whitfordi
†Barbourofelis
†Barbourofelis loveorum
†Barbourofelis piveteaui
†Barbourofelis morrisi
†Barbourofelis fricki
Andre slekter og arter som har blitt beskrevet
Slekt †Ginsburgsmilus
†Ginsburgsmilus napakensis
Slekt †Syrtosmilus
†Syrtosmilus syrtensis
Slekt  †Vampyrictis
†Vampyrictis vipera


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbourofelidae i Encyclopedia of Life 
(en) Barbourofelidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Barbourofelidae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Barbourofelidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Barbourofelidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hofgeismar

Hofgeismar er en by i Tyskland i delstaten Hessen. Byen ligger omtrent 25 km nord for byen Kassel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hofgeismar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hofgeismar – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Schwangau

Schwangau er en by i Landkreis Ostallgäu i Bayern i Tyskland. Den ligger 4 km nordøst for den noe større byen Füssen og bare 1,5 km fra Hohenschwangau, en turistmessig samling i tilknytning til Schloss Neuschwanstein og Schloss Hohenschwangau.
Schwangau har ingen jernbane, men kan nås ved buss til Füssen, Hohenschwangau og andre alpebyer i nærheten. Den er den nest siste av byene på veiruten Romantiske veien, turistveien som ender i Füssen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schwangau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Falske sabeltannkatter

Falske sabeltannkatter (Nimravidae) er en utdødd distinkt familiegruppe med kattelignende rovpattedyr som levde i Nord-Amerika. Selv om de falske sabeltannkattene lignet de virkelige sabeltannkattene som Smilodon, var de ikke nært beslektet. De falske sabelkattene viste en rekke trekk som tilsvarer dem man finner hos moderne kattedyr. Moderne forskning har imidlertid vist at Nimravidae utviklet seg gjennom parallell evolusjon. Gruppen deles videre inn i to underfamilier som hver består av flere slekter, Nimravinae og Hoplophoninae.
Tidligere var også Barbourofelidae klassifisert som en underfamilie av Nimravidae, men denne er siden flyttet til en egen familiegruppe. De eldste fossilene etter nimravidene dateres ca. 37 millioner år tilbake i tid (til sen eocen). Man mener at de døde ut for omkring 5 millioner år siden.


== Klassifisering ==
Nimravidae
Nimravinae
Dinictis
D. cyclops
D. felina
D. priseus
D. squalidens
Dinaelurus
D. crassus
Dinailurictis
D. bonali
Eofelis
Nimravides
N. pedionomus
Nimravus
N. altidens
N. brachyops
N. edwardsi
N. gomphodus
N. intermedius
N. sectator
Pogonodon
P. davisi
P. platycopis
Quercylurus
Q. major
Hoplophoninae
Eusmilis
E. bidentatus
E. cerebralis
E. sicarius
Hoplophoneus
H. belli
H. dakotensis
H. occidentalis
H. latidens
H. mentalis
H. primaevus
H. robustus


== Eksterne lenker ==
(en) Falske sabeltannkatter i Encyclopedia of Life 
(en) Falske sabeltannkatter i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Falske sabeltannkatter hos Fossilworks 
(en) Kategori:Nimravidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nimravidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Per Sefland

Per Ottar Sefland (født 27. januar 1949 i Evje i Setesdal) er en norsk jurist og polititjenestemann som har vært sjef for Politiets sikkerhetstjeneste og sysselmann på Svalbard.Per Sefland er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo (1975). Han har vært politifullmektig på Sunnmøre, dommerfullmektig i Kristiansund og deretter politiadjutant på Nordmøre. Han var konstituert politimester i Vest-Finnmark 1982-1983 og var politimester på Nordmøre 1984-1997. 
Han var sjef for Politiets overvåkingstjeneste (POT), senere Politiets sikkerhetstjeneste (PST) fra 1997 til 2004, og sysselmann på Svalbard fra 1. oktober 2005 til 15. september 2009. Han arbeidet deretter med oppdrag fra Politidirektoratet og Justisdepartementet. 


== Referanser ==
Hanseatisches Oberlandesgericht

Hanseatisches Oberlandesgericht («den hanseatiske overstatsdomstolen») er oberlandesgericht, som er den øverste domstolen i den tyske bystaten Hamburg. Domstolen ble etablert 1. oktober 1879 som felles øverste appelldomstol for bystatene Bremen, Hamburg og Lübeck. 


== Eksterne lenker ==
Hanseatisches Oberlandesgericht