jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dick McKee

Richard «Dick» McKee (irsk Risteárd Mhic Aodha; født 4. april 1893 i Dublin, drept 21. november 1920 på Dublin Castle) var offiser i IRA.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Richard McKee ble født i Phibsborough Road i Dublin. Etter skolegang begynte han som lærling hos forleggeren Gill & Son, og deretter jobbet han en tid som komponist. I 1913 ble han medlem av Irish Volunteers, og gjorde tjeneste i 2. bataljon i Dublinbrigaden.


=== Påskeopprører ===
Under påskeopprøret var han stasjonert ved Jacob's Biscuit Factory under Thomas MacDonaghs kommando. Han ble arrestert etter at opprøret ble slått ned, og etter et kort opphold i Knutsford ble han satt i Frongoch interneringsleir.
Etter løslatelsen ble han tatt inn i IRA og forfremmet. Han ble først kaptein med ansvar for et kompani, så kommandant for 2. bataljon og til sist brigadér for Dublinbrigaden. I kraft av denne stillingen var han også del av staben ved IRAs hovedkvarter, som inkluderte blant annet Michael Collins og Richard Mulcahy. Sammen med de to var McKee en av arkitektene bak strategien med flying columns, mobile enheter som kunne angripe mål og så raskt trekke seg tilbake. I 1918 ble han fengslet for en kortere periode i Dundalk, mens han var IRAs treningsdirektør.


=== Den irske uavhengighetskrig ===
Under den irske uavhengighetskrig kjempet han aktivt, og var en rekke ganger nær ved å bli tatt til fange eller drept. Han var i aktiv tjeneste, og beveget seg mellom sikre hus hvor IRA-soldater kunne leve i skjul mellom aksjoner.
Den 21. november 1920, kjent som Bloody Sunday, ble han arrestert etter å ha blitt angitt av en tidligere soldat i British Army, «Shankers» Ryan. Han ble ført til Dublin Castle, hvor han sammen med Peadar Clancy ble avhørt, angivelig under tortur. Sammen med de to var også Conor Clune, som ikke hadde tilknytning til IRA men som hadde blitt arrestert fordi han befant seg på galt sted til gal tid. Sent på kvelden ble de tre skutt av fangevokterne, angivelig under fluktforsøk. Denne forklaringen var det få som satte lit til, og den vanlige oppfatningen er at de ble likvidert som hevn for drapene på fjorten britiske etterretningsagenter og informanter tidligere samme dag.
McKee og Clancy ble gravlagt fra St. Marys pro-katedral i Dublin, med den irske trikoloren drapert over kistene. Begge ble stedt til hvile på Glasnevin gravlund.
McKee Barracks i Dublin har navn etter Dick McKee.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sean O'Mahony, Death in the Castle: Three murders in Dublin Castle 1920. 1916/1921 Club
Krzysztof Piesiewicz

Krzysztof Marek Piesiewicz (født 25. oktober 1945 i Warszawa i Polen) er en polsk advokat, manusforfatter og politiker. Per i dag sitter han i det polske parlamentet som medlem av partiet Ruch Społeczny (RS). Som manusforfatter er han mest kjent for sitt samarbeid med regissør og medforfatter Krzysztof Kieślowski, og da særlig for Tre farger-trilogien, De ti bud og Veronikas to liv.


== Filmer ==
Bez końca (1985)
De ti bud (Dekalog) (1988)
Du skal ikke slå i hjel (Krótki film o zabijaniu) (1988)
En liten film om kjærlighet (Krótki film o miłości) (1988)
Veronikas to liv (La Double vie de Véronique / Podwójne życie Weroniki) (1991)
Blå (Trois couleurs: Bleu) (1993)
Hvit (Trois couleurs: Blanc / Trzy kolory: Biały) (1994)
Rød (Trois couleurs: Rouge) (1994)
Cisza (2001)
Heaven (2002)
L'Enfer (2005)
Nadzieja (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Krzysztof Piesiewicz på Internet Movie Database 
(sv) Krzysztof Piesiewicz i Svensk Filmdatabas 
(da) Krzysztof Piesiewicz på Filmdatabasen 
(da) Krzysztof Piesiewicz på Filmdatabasen 
(da) Krzysztof Piesiewicz på Scope 
(fr) Krzysztof Piesiewicz på Allociné 
(en) Krzysztof Piesiewicz på AllMovie 
(en) Krzysztof Piesiewicz hos The Movie Database 
Offisielt nettsted 
(en) Krzysztof Piesiewicz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Krzysztof Piesiewicz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Austin Stack

Austin Stack (født 7. desember 1879 i Ballymullen ved Tralee i Kerry i Irland, død 27. april 1927 i Dublin) var en irsk republikaner og medlem av Dáil Éireann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Stack ble født i grevskapet Kerry. Han ble utdannet hos Christian Brothers der. Fjorten år gammel sluttet han på skolen og begynte å jobbe på et advokatkontor. Han var en dyktig gælisk fotball-spiller, og var kaptein for Kerrylaget da dette vant det all-irske mesterskapet i 1904. Han var også president for grevskapslaget av Gaelic Athletic Association (GAA).


=== Republikaner ===
I 1908 ble han politisk aktiv, og meldte seg inn i Irish Republican Brotherhood (IRB). I 1916 var han kommandant for Irish Volunteers' Kerrybrigade, og hadde ansvar for å ta imot våpenlasten Roger Casement sendte fra Tyskland. Han fikk vite at Casement hadde blitt arrestert og ble holdt i Ballymullen Barracks, men gjorde ikke noe forsøk på å redde ham. Royal Ulster Constabularys distriktsinspektør, Kearney, behandlet Casement godt og sørget til og med for at Stack fikk vite at det ville være enkelt å få ham fri, men Stack gikk fortsatt ikke til aksjon.
Etter påskeopprøret ble han arrestert og dømt til døden. Dommen ble omgjort til livstids fengsel, og han ble løslatt under et generelt amnesti i juni 1917. I desember 1918 ble han valgt inn i det britiske parlamentet for Sinn Féin, men som de andre representantene til partiet boikottet han parlamentet, og var i stedet med på å opprettet Det første Dáil.
I 1921 var han motstander av den anglo-irske traktat, og under borgerkrigen kjempet han for IRA. Han ble tatt til fange i 1923, og sultestreiket i 41 dager under fengselsoppholdet. Han ble løslatt i juli 1924.
Da Éamon de Valera grunnla partiet Fianna Fáil i 1926 var Stack en av de som valgte å forbli i Sinn Féin. Han ble valgt inn i Dáil igjen i 1927.
Han kom seg aldri helt etter sultestreiken, og døde på sykehus i Dublin 27. april 1929, 49 år gammel.
Austin Stack Park, GAAs stadion i Tralee, er navngitt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Austin Stack hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Austin Stack hos Oireachtas, Irlands parlament 
(en) Austin Stack hos Oireachtas, Irlands parlament
Sheikh Mujibur Rahman

Sheikh Mujibur Rahman (Bangla: শেখ মুজিবর রহমান Shekh Mujibur Rôhman) (født 17. mars 1920, død 15. august 1975) var lederen blant grunnleggerne av Bangladesh. Som leder av Awami League ble han den første presidenten i Bangladesh, og senere statsminister. Han blir populært omtalt som Sheikh Mujib og med ærestittelen Bangabandhu (Bengals venn). «Sheikh» er et familienavn, og er ikke tittelen sjeik. Hans eldste datter, Sheikh Hasina, er den nåværende leder av Awami League og statsminister i Bangladesh i to perioder.


== Politisk betydning ==
Som studentpolitiker i Øst-Pakistan ble Mujib kjent som en karismatisk og kraftfull politisk taler i Awami League. Han var talsmann for sosialisme og ble derfor populær fordi han talte mot etnisk og institusjonell diskriminering av bengalene. Han krevde økt selvstyre for provinsen Øst-Pakistan og ble en kraftig motstander av militærstyret til Ayub Khan. Da spenningen rundt debatten om forholdet mellom Vest-Pakistan og Øst-Pakistan var på sitt sterkeste, trakk Mujib opp en sekspunktsplan for selvstyre som ble sett på som separatisme i Vest-Pakistan. Han ble tiltalt for påstått konspirasjon med Indias regjering i 1968, men ble ikke dømt. Trass i at han ledet sitt parti til en stor seier i valget i 1970, ble han ikke bedt om å danne regjering.
Etter samtaler med president Yahya Khan og den vestpakistanske politikeren Zulfikar Ali Bhutto ble Mujib arrestert, og det brøt ut en geriljakrig mellom regjeringsstyrker og separatister. Den indisk-pakistanske krig 1971 førte til at Bangladesh ble etablert, og etter at han ble løslatt, kunne Mujib innta kontoret som interimspresident og senere som statsminister. Selv da en forfatning ble vedtatt som krevde sosialisme og et sekulært demokrati, kjempet Mujib med de store utfordringen som stor fattigdom og arbeidsløshet var. Midt i stigende politisk uro fordømte han andre politiske partier og erklærte seg selv for president på livstid i 1975. Mujib ble snikmyrdet sammen med deler av sin familie av en gruppe offiserer i hæren.


== Etter hans død ==
Fem tidligere soldater ble henrettet (ved henging) i januar 2010 ved Dhaka Central Jail, dømt for å ha drept Rahman. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arne Fjørtoft (1972). Spelet om Bangladesh. Stavanger: Nomi. ISBN 8250101073.
L’Enfer

L'Enfer (norsk: Helvete) er en fransk film fra 2005, regissert av Danis Tanović og skrevet av Krzysztof Kieślowski og Krzysztof Piesiewicz. Filmen er nummer to i en planlagt trilogi som Kieślowski ikke rakk å fullføre før sin død. Heaven fra 2002 er den første av disse tre filmene, og den siste skulle hete Skjærsilden.
Emmanuelle Béart, Marie Gillain og Carole Bouquet spiller hovedrollene i filmen.


== Handling ==
Filmen er satt i Paris og handler om tre søstre: Celine, Anne og Sophie. En kvinne og hennes unge datter Celine går inn på et kontor og ser to personer: Hennes fa r og en ung mann som er naken. Faren hennes bryter seg inn i sin eks-kones leilighet og låste henne inne å kjøkkenet for å se døtrene sine. Men barna hadde låst seg inn på soverommet, og nektet å møte faren deres.
Moren bryter seg ut av kjøkkenet, og han angriper sin eks-kone og etterlot henne med en hjerneskade som gjør at hun ikke lenger kan snakke. Deretter hopper mannen fra et vindu, og begår selvmord. I dag har Anne en affære med en mann som både er faren til sin beste venn, og en Sorbonne Université-professor, som hun blir gravid sammen med (selv om professoren fremdeles er gift) og Sophies ekteskap faller fra hverandre når mannen hennes har en affære.


== Rolleliste ==
Emmanuelle Béart : Sophie
Karin Viard : Céline
Marie Gillain : Anne
Guillaume Canet : Sébastien
Jacques Gamblin : Pierre
Jacques Perrin : Frédéric
Carole Bouquet : La mère
Miki Manojlović : Le père
Jean Rochefort : Louis
Maryam d'Abo : Julie
Gaëlle Bona : Joséphine
Georges Siatidis : Le contrôleur du train
Véronique Barrault : Un professeur
Serge-Henri Valcke : Le libraire
Tiffany Tougard : Céline enfant
Marie Loboda : Sophie enfant


== Eksterne lenker ==
(en) L'Enfer på Internet Movie Database 
(fr) L'Enfer på Allociné 
(nl) L'Enfer på MovieMeter 
(en) L'Enfer på AllMovie 
(en) L'Enfer på Turner Classic Movies 
(en) L'Enfer på Rotten Tomatoes
Tryggere kan ingen være

Tryggere kan ingen være er en klassisk episode fra 1982 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.


== Handling ==
En prestefamilie er invitert på middag til biskopen og trenger derfor barnevakt til sine fire små barn. Fleksnes stiller gjerne opp, hjelpsom som alltid. Barna er i gode hender om noe skulle skje, og det gjør det. Den ene forviklingen etter den andre oppstår.


== Rollebesetning i denne episode ==
Rolv Wesenlund (Marve)
Lothar Lindtner (sognerpresten)
Marie Louise Tank (prestefrue)
Mona Levin (journalist)
Kari Simonsen (løssluppen dame)
Vibeke Falk (eldre dame fra menigheten)
Marit Halset (eldre dame fra menigheten)
Arne Reitan (Bjarne Volstad)


== Eksterne lenker ==
(en) Tryggere kan ingen være på Internet Movie Database 
(no) Tryggere kan ingen være hos Filmfront 
(no) Tryggere kan ingen være på NRK TV
Villmarkens sønn

«Villmarkens sønn» er en episode fra 1982 av den norske komiserien Fleksnes, med Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn (NRK) fra 1972 til 2002.


== Handling ==
Fleksnes må slanke seg og begynne å trimme slik legen har bestemt. Sammen med Modern reiser han til en avsidesliggende hytte på fjellet for å leve av det som naturen gir. Men naturen kan være lunefull.


== Rollebesetning i denne episode ==
Rolv Wesenlund (Marve)
Aud Schønemann (Magnhild, modern)
Wilfred Breistrand (doktor)
Inger Marie Andersen (på venteværelset hos legen)
Peter Lindbæk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Villmarkens sønn på Internet Movie Database 
(no) Villmarkens sønn hos Filmfront 
(no) Villmarkens sønn på NRK TV
Howth

Howth , gaelisk: Binn Éadair, er en halvøy i Irland, like nord for Dublin, som danner den nordligste del av Dublinbukten. Innerst i Dublin Bay er sentrum av byen med havna og elva Liffey som renner gjennom sentrum. 
Howth består av et mindre fjell med tre topper. I stor omkrets er det mye sjø østover (Irskesjøen), og helt flatt landskap vestover, og lange, flate sandstrender både nordover og sørvestover. Dette gjør halvøya både til landemerke, utsiktssted og turmulighet. 
På nordsiden av halvøya ligger en liten idyllisk havn og fiskelandsby, som også bare kalles Howth, som er i ferd med å bli slukt av bebyggelsen/forstedene rundt Dublin. Hit går en av linjene i det nye trikkesystemet DART (Dublin Area Rapid Transport), som gjør Howth til et tilgjengelig utfartsted for innbyggerne i Dublin.
Sutton er tettstedet som ligger på flatt, lavtliggende område innerst på halvøya. Det er mulig at området tidligere var dekket av sjøen og at Howth da var en øy.
På halvøya ligger også Howth Castle.
Høyt henger vi

Høyt henger vi er en episode fra 1982 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002.


== Handling ==
Etter en ukes tur på fjellet returnerer Fleksnes og Modern til sivilisasjonen. Tilbakekomsten skjer med gondol sammen med noen utenlandske turister. Plutselig går strømmen og gondolen stopper. Episoden minner om episoden I heisen fra 1972.


== Rollebesetning i denne episoden ==
Rolv Wesenlund (Marve)
Aud Schønemann (Magnhild, modern)
Per Pallesen (dansk turist)
Evert Lindkvist (svensk prest)
Helga Dahmen (tysk kvinnelig turist)
Frank Straass (tysk turist)


== Eksterne lenker ==
(en) Høyt henger vi på Internet Movie Database 
(no) Høyt henger vi hos Filmfront 
(no) Høyt henger vi på NRK TV
Greenwich-observatoriet

Greenwich-observatoriet, formelt Royal Observatory Greenwich (ROG), «Det kongelige observatorium», kjent som Old Royal Observatory fra 1957 til 1998 da det virksomme kongelige observatorium (RO) flyttet fra Greenwich til Herstmonceux i East Sussex. Det er som navnet indikerer et observatorium beliggende på en høyde i Greenwich Park med utsyn over elven Themsen. Det spilte en stor rolle i historien til astronomien og navigasjonen, og er best kjent som lokaliseringen av nullmeridianen, og ga derav sitt navn til Greenwich Mean Time (GMT), den tidssonen som (under betegnelsen vesteuropeisk tid) anvendes i Storbritannia og Irland på vinteren. Observatoriet har Den internasjonale astronomiske unions kode 000 for observatorier, den første på listen. Observatoriet, Det nasjonale maritime museum, Queen's House, og det historiske skipet «Cutty Sark» er kollektivt underlagt Royal Museums Greenwich.Observatoriet ble bestilt i 1675 av kong Karl II og grunnsteinen ble langt ned den 10. august samme år. Stedet ble valgt av arkitekten Christopher Wren. På samme tid opprettet kongen også posisjonen Astronomer Royal, «kongelig astronom», som direktør ved observatoriet og for å «gi ham selv dem mest nøyaktige omsorg og aktsomhet for å beriktige tabellene til himmelens bevegelser og plasseringen av fiksstjernene for sådan å finne ut den så lenge ønskede lengdegrad av stedene for å perfeksjonere navigasjonens kunst.» John Flamsteed ble den første utnevnte kongelige astronom. Bygningen, bygget av Wren, ble ferdigstilt sommeren 1676. Bygningen ble i begynnelsen ofte referert til som «Flamsteed House» grunnet dens første beboer. Det var den første bygningen i Storbritannia som utelukkende var oppført for et vitenskapelig formål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Royal Observatory, Greenwich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Morderen som forsvant

Morderen som forsvant er en episode fra 1995 av den norske komiserien Fleksnes, spilt av Rolv Wesenlund i hovedrollen, som ble vist på norsk fjernsyn NRK fra 1972 til 2002. Episoden ble opprinnelig innspilt i 1981.
Episoden ble første gang sendt den 29. desember 1995.


== Handling ==
Dette er en Fleksnes fra en seriøs side. Han har alltid vært interessert i kultur og er blant annet en flittig bokleser, men ikke alle bøker har en slutt. Idet han er i ferd med å fullføre en spennende kriminalroman, oppdager han at den siste siden mangler.
Dette er Fleksnes-episoden som «forsvant». I 1981 ble det i alt produsert 12 episoder. En av disse episodene ble aldri vist på TV ettersom originalbåndene ved en feiltagelse ble slettet før redigeringen var påbegynt. Det eneste som fortsatt var intakt, var noen VHS-kassetter. Det er fra dette arbeidsmaterialet at episoden nå har gjenoppstått og har blitt redigert til en ferdig Fleksnes-episode som først ble vist på TV i 1995.


== Rollebesetning i denne episoden ==
Rolv Wesenlund (Marve)
Aud Schønemann (Magnhild, modern)
Arne Thomas Olsen (bibliotekar)
Gunnar Haugan (Svein Olav Larsen, en ivrig bokleser)
Dan Fosse (Mann i universitetsbibliotekarkivet)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morderen som forsvant på Internet Movie Database 
(no) Morderen som forsvant på NRK TV
Terje Knudsen

Terje Knudsen (født 6. mars 1942 i Bergen, død 20. november 2017 i Bergen) var en norsk politiker. Han ble valgt inn på Stortinget for Fremskrittspartiet i 1997, og satt der frem til 2001. Han gikk imidlertid ut av FrP i 2001 etter den interne striden mellom partiledelsen og en gruppe med Vidar Kleppe i spissen. Han satt som uavhengig representant ut perioden på Stortinget.
Knudsen har i flere år vært lokalpolitiker i Bergen og Hordaland, både som Høyre-politiker på 1980-tallet, og som FrP-representant på 1990-tallet.


== Eksterne lenker ==
(no) Terje Knudsen hos Stortinget 
(no) Terje Knudsen hos Norsk senter for forskningsdata
Dag Danielsen

Dag Danielsen (født 8. april 1955 i Ullensaker) er en norsk politiker. Han var stortingsrepresentant for Fremskrittspartiet i perioden 1997–2001. Han meldte seg ut av partiet i 2001. Danielsen har i perioden  2006 – juni 2014 vært generalsekretær i Ungdommens Sjakkforbund, og var tidligere generalsekretær i Norges Sjakkforbund fra 2006 ut 2010.
Høsten 2000 ble Danielsen suspendert for 30 måneder av landsstyret i Frp. Danielsen og åtte andre suspenderte og ekskluderte tillitsmenn gikk straks til rettssak mot partiet for å få tilbake sine verv, men hverken Danielsen eller de andre fikk medhold i retten. Danielsen og to andre anket saken, men anken ble avvist av Høyesterett i januar 2001. Han meldte seg ut av partiet i februar 2001. Danielsen ble i forbindelse med denne konflikten, oppfattet som leder for det som ble beskrevet som «Dag Danielsen-fløyen». Konflikten startet høsten 2000, men det har blitt antatt at den hadde sitt utspring i en fordeling av maktposisjoner under valgene på Oslo Frps årsmøte i februar 1999. På dette årsmøtet ble Einar Lonstad valgt til byrådslederkandidat, til Hagens store forbitrelse. Det har blitt antatt at Lonstad var en del av den såkalte «Dag Danielsen-fløyen».Like etter utmeldelsen tok han og Fridtjof Frank Gundersen over minipartiet Det Liberale Folkeparti. Men en annen gruppe, ved avtroppende formann Trond Johansen, gjorde krav på partiet, og fikk støtte i Kommunaldepartementet. Dermed ble maktovertakelsen kjent ugyldig.Danielsen støttet Rune Gerhardsen under lokalvalget i Oslo i 2003.Danielsen har også markert seg som lokalpolitiker i Oslo og ble valgt som leder for Oslo Fremskrittsparti i februar 2000. Han var nestformann i Oslo Frp i perioden 1995–2000. Han var studieleder for Moderat Ungdom fra 1977 og formann Den Konservative Studenterforening fra 1979.Danielsen var ansatt ved Oslo Sporveier 1980–1997. Han var politisk medarbeider Morgenbladet fra 1988 og informasjonsrådgiver Consultas A/S i perioden 1989–1995.Han skal ha hevdet seg godt innen skolesjakken rundt 1970. I 2003 deltok han på sjakkturneringen Monarch Assurance på Isle of Man.Han er bror av tidligere advokat Per Danielsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Dag Danielsen hos Stortinget 
(no) Dag Danielsen hos Norsk senter for forskningsdata
Inger Stolt-Nielsen

Inger Stolt-Nielsen (født 5. mars 1943 i Haugesund) er en norsk tidligere lærer og politiker (H). Hun var stortingsrepresentant for Rogaland 1997–2001.
Hun er datter av skipsfører Andreas Stolt-Nielsen og hustru Constance Lothe, sønnedatter av skipsreder og stortingsmann Botholf Stolt-Nielsen samt kusine av skipsreder Jacob Stolt-Nielsen. Hennes datter Ragnhild Stolt-Nielsen har vært byrådsleder i Bergen.Hun er utdannet lærer fra Stord lærarhøgskule fra 1964. Hun har også grunnfag i historie og mellomfag i offentlig rett fra Universitetet i Bergen. Fra 1964 til hun ble innvalgt på Stortinget i 1997, var Stolt-Nielsen lærer i Haugesund, de siste ti årene vesentlig for fremmedspråklige elever.Stolt-Nielsen var medlem av Rogaland fylkesting 1992–1997, medlem av Haugesund bystyre 1995–1997 og stortingsrepresentant for Rogaland 1997–2001. Hun satt i Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomité, men gjorde seg vel så bemerket for sitt arbeid med fiskeri og sjøfart. I januar 2001 renominerte ikke Høyre henne til Stortinget, og i mars meldte Stolt-Nielsen overgang til Kystpartiet. Stolt-Nielsen ble dermed partiets andre stortingsrepresentant, etter at Steinar Bastesen brøt med Tverrpolitisk Folkevalgte og dannet partiet i 1999. Stolt-Nielsen var Kystpartiets 1. kandidat til Stortinget fra Rogaland ved stortingsvalgene i 2001 og 2005, men ble ikke valgt. I 2010 meldte hun seg inn i Høyre igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Inger Stolt-Nielsen hos Stortinget 
(no) Inger Stolt-Nielsen hos Norsk senter for forskningsdata
Densha Otoko

Densha otoko (電車男, oversettes til Togmannen) er en japansk fortelling som eksisterer som film, fjernsynsserie, tegneserie (manga), roman, og i andre utgaver. Fortellingen er påstått å være basert på en sann historie om en 23 år gammel otaku (japansk ord for en nerd) som blandet seg inn da en full mann overfaller en gruppe kvinner på et tog. Han begynner deretter å være sammen med en av kvinnene.
TV-serien er på 11 episoder (12 med en spesial-episode). TV-serien gikk fra 7. juli 2005 til 22. september 2005. Spesialen ble sendt den 6. oktober 2005.


== Handling ==
Handlingen dreier seg om at en nerd som redder en dame fra en fyllik på toget. Til gjengjeld spør hun om hun kan få adressen hans slik at hun kan sende ham en gave. Når han får gaven (et tekoppsett), legger han merke til at det er en adresse med telefonnummer. Usikker på hva han skal gjøre slår han på PC-en og går innpå et forum for single menn for å spørre om råd.


=== Roller i TV-serien ===
Saori Aoyama – Misaki Ito
Tsuyoshi Yamada – Atsushi Itō
Misuzu Jinkama – Miho Shiraishi
Kaho Sawazaki – Eriko Sato
Yūko Mizuki – Misa Sudo
Keisuke Aoyama – Mokomichi Hayami
Aoi Yamada – Maki Horikita
Tsuneo Yamada – Shirou Kishibe
Yuusaku Matsunaga – Gekidan Hitori
Shinji Kawamoto – Eiji Sugawara
Karin Takeda – Saori Koide
Munetaka Minamoto – Shun Oguri
Kazuya Sakurai – Kosuke Toyohara
Yuki Aoyama – Kumiko Akiyoshi
Ryoko Hashizume – Chizu Sakurai
Sadao Ushijima – Seiji Rokkaku
Susumu Ichisaka – Youichi Nukumizu
Tominaga – Tatsuya Gashuin


== Manga ==
Det finnes fire tegneserier basert på Densha Otoko. Det er to mangaer av Hidenori Hara og Wataru Watanabe. Begge er på tre bøker hver. I tillegg er det en manga av Daisuke Dōke bestående av tre bøker og en manga av Machiko Ocha på en bok.