Norske Kvinners Sanitetsforening

Norske Kvinners Sanitetsforening (NKS) er en norsk humanitær organisasjon som driver frivillig arbeid innenfor helse- og sosialområdet med vekt på kvinners helse og livsvilkår. NKS er Norges største kvinneorganisasjon og en av Norges største humanitære organisasjoner. Den er åpen for alle uansett kjønn.
NKS ble etablert etter initiativ fra Norsk Kvinnesaksforening av Fredrikke Marie Qvam, Gina Krog og Randi Blehr 26. februar 1896 i Kristiania, og ble ledet av Qvam fra etableringen til 1933. Opprinnelig var NKS tenkt som en kvinneforening for Norges Røde Kors som skulle yte et bidrag til Hærens sanitet, men i siste øyeblikk ble det bestemt at organisasjonen skulle være en selvstendig sanitetsforening. Etterhvert utvidet organisasjonen virksomheten til et bredt fokus på humanitære forhold med vekt på kvinners helse og livsvilkår.
NKS eier og driver en rekke sykehjem, pleiehjem og institusjoner, jobber lokalt med beredskapsarbeid og nasjonalt med prosjekter av betydning for kvinners livsvilkår, blant annet mot vold mot kvinner. Organisasjonen finansierer og initierer også forskning. NKS deler ut Fredrikkeprisen, oppkalt etter grunnleggeren Fredrikke Marie Qvam. På 1900-tallet var NKS en av Norges største organisasjoner med inntil 250 000 medlemmer; per 2017 er medlemstallet ca. 41 000. NKS er den største organisasjonen innenfor den tradisjonelle borgerlige kvinnebevegelsen og var sammen med Norsk Kvinnesaksforening initiativtaker til Norske Kvinners Nasjonalråd i 1904. Fra 2020 er NKS medlem av Norges kvinnelobby, en paraplyorganisasjon for kvinnebevegelsen opprettet på initiativ fra Norsk Kvinnesaksforening.


== Historie ==

Norske Kvinners Sanitetsforening ble etablert i 1896 etter initiativ fra Norsk Kvinnesaksforening (NKF). Bakgrunnen var frykten for krig med Sverige og at Norge manglet en sanitetstjeneste. Da situasjonen tilspisset seg sommeren 1895 holdt Norsk Kvinnesaksforening et møte med Norges Røde Kors' president Johan Frederik Thaulow. Få dager etter møtet stiftet NKF-leder Randi Blehr, Fredrikke Marie Qvam og Gina Krog kvinnenes arbeidskomité for Røde Kors, som skulle arbeide for å etablere en landsomfattende kvinneorganisasjon innen Norges Røde Kors. Etterhvert ble det klart at det høyredominerte styret i Norges Røde Kors hellet i retning av å bevare unionen med Sverige, og de venstreorienterte kvinnesakskvinnene i NKF ble etterhvert skeptiske til samarbeidet med Norges Røde Kors. Da Kvinnenes arbeidsforening for Røde Kors skulle etableres 26. februar 1896 ble foreningens navn i siste øyeblikk endret til Norske Kvinners Sanitetsforening. Fredrikke Marie Qvam ledet den nye organisasjonen fra etableringen og helt frem til 1933. Hun var også samtidig leder i Norsk Kvinnesaksforening 1899–1903 og i Landskvindestemmeretsforeningen 1898–1938, og på grunn av hennes sentrale roller i mange organisasjoner ble det sagt at «alle tråder løper sammen hos fru Qvam».I løpet av 1800-tallet hadde ca. 290 000 nordmenn dødd som følge av tuberkulose, og var en viktig motiverende faktor for etableringen av NKS. NKS engasjerte seg i smittevern på mange fronter, fremst ved hygienestyrkende tiltak. Den var for eksempel i 1890-årene en pådriver for at Statskirken skulle gå bort fra utdelingen av altervinen ved at alle drakk av felleskalker, og engasjerte seg i innføringen av bruk av særkalker og anskaffelsen av slike.
Lokale sanitetsforeninger og etablering av var viktige kampsaker som tok over da krigen uteble. Vedtaket av Tuberkuloseloven (1900), det første tuberkulosehjem (1903) og den foreløpige utryddelse (1947) var viktige for organisasjonen.
Etableringen av en midt-norsk sykepleierutdanning (Trondheim, 1919) var deres verk.
Under den Andre verdenskrig avholdt de utallige førstehjelpskurs, samlet inn og delte ut matpakker, etablerte 159 lasarett og førstehjelpsstasjoner med rundt to tusen senger.
I 1914 opprettet Norske Kvinners Sanitetsforening «kontrollstasjon for mor og barn», som ble forløperen til helsestasjonene. Nå drives helsestasjonene av kommunene. Da kommunen overtok driften av helsestasjonene i 1974 drev sanitetsforeningen ca. 650 helsestasjoner.


== Organisasjonen i dag ==
NKS har ca. 600 lokalforeninger og om lag 41 000 medlemmer (2021). Alt arbeidet foregår på frivillig basis, bortsett fra organisasjonens administrative apparat, et sekretariat på omtrent 60 ansatte. Alle lokalforeningene er selvstendige enheter som driver med lokalt tilpassede tiltak innenfor organisasjonens arbeidsområde. I tillegg er NKS en stor og mangfoldig ideell aktør som eier og driver i overkant av 40 ulike helse- og sosialinstitusjoner over hele landet.
NKS jobber primært i Norge, og etablerte i 2011 også søsterorganisasjonen Women’s Health Association of Ethiopia (WHAE) i Etiopia.
Organisasjonsleder er Ellen-Sofie Egeland og generalsekretær er Grete Herlofson (2021)


=== Formålsparagraf ===
NKS har som formål å bidra til et trygt og inkluderende samfunn ved å aktivisere medlemmene til frivillig innsats innenfor helse- og sosialområdet, med spesielt fokus på kvinner.


=== Motto ===
I de små ting frihet
I de store ting enighetI alle ting kjærlighet


== Arbeidsområder ==
NKS har fokus på kvinners helse og livsvilkår, og jobber for kvinner i alle livsfaser. Organisasjonen arrangerer konferanser, driver opplysende og holdningsskapende arbeid, initierer og finansierer forskning og setter i gang og drifter ulike hjelpetilbud. NKS er en samfunnsaktør som deltar aktivt i sentrale fora, i samarbeidsprosjekter og arrangementer, samt som høringsinstans for offentlige myndigheter.


=== Kvinnehelse ===
NKS jobber for å øke kunnskapen om kvinners helse i samfunnet gjennom konferanser, dialogmøter, kunnskapsformidling, forsknings- og utviklingsprosjekter og gjennom deltakelse i sentrale fora.


=== Vold mot kvinner ===
NKS har siden 2010 vært aktive i arbeidet mot vold mot kvinner. Problematikken har blitt tatt opp av lokale sanitetsforeninger som har satt temaet i fokus blant annet ved å arrangere temamøter og informasjonsstands. Det har også blitt arrangert nasjonale konferanser om vold mot kvinner.
Som en av flere organisasjoner fra det sivile samfunn står NKS bak den nasjonale kampanjen Stopp vold mot kvinner. Kampanjens krav er nulltoleranse for vold mot kvinner og en rød knapp er symbolet.
NKS deltar i sentrale fora og som høringsinstans, initierer og finansierer forskningsprosjekter og har blant annet satt i gang et tilbud som gir veiledning til kvinners som har blitt utsatt for vold.


=== Integrering ===
NKS etablerer møteplasser for norske kvinner og innvandrerkvinner med fokus på å inkludere og involvere. De lokale sanitetsforeningene har forskjellige tilbud der de står for innhold, planlegging og tilrettelegging. Det legges gjerne opp til samtaler, felles opplevelser og fysisk aktivitet. Eksempler på tilbud er: samtalegrupper, besøk i svømmehall, matlagingskvelder, turgrupper og kafé.


=== Forskning og utvikling ===
NKS initierer og finansierer forskning med særlig fokus på kvinners helse og livsvilkår. En del av arbeidet er også å formidle kunnskap om kvinners helse og livsvilkår gjennom konferanser og deltakelse på sentrale arenaer.


=== Utviklingsarbeid i utlandet ===
Norske Kvinners Sanitetsforening har etablert en søsterorganisasjon i Etiopia som en selvstendig, myndighetsgodkjent organisasjon. Women’s Health Association of Ethiopia (WHAE) ble stiftet i 2011 og har sitt hovedkontor i Addis Abeba.


=== Barn og unge ===
NKS har tiltak for barn og unge som har det vanskelig over tid. Gjennom tilbudet Min Dag i Dag arrangerer NKS drømmedager for barn og unge som trenger en ekstra oppmuntring i hverdagen.


=== Omsorgsberedskap ===
NKS lokale omsorgsberedskapsgrupper tar ansvar for hus, mat og omsorg ved større leteaksjoner, ulykker og kriser i lokalmiljøet.


=== Virksomheter ===
NKS eier og drifter en rekke institusjoner og virksomheter som yter helse- og velferdstjenester, for en stor del etter avtale med det offentlige. De fleste av institusjonene og virksomhetene er samlet under ressurs- og utviklingsselskapet N.K.S. Kløverinstitusjoner as. 


== NKS' publikasjoner og utmerkelser ==


=== Folkehelsen ===
Medlemsbladet Folkehelsen ble startet i 1916, underveis omdøpt til Fredrikke.  Det har fem utgaver årlig, og over 100 000 lesere.


=== Fredrikkeprisen ===
Fredrikkeprisen (100 000 kr og en bronsestatuett av Fredrikke Marie Qvam) utdeles hvert år av NSF sentralt utmerkelse. Den har blant annet blitt gitt til Gro Harlem Brundtland (2004) og kronprinsesse Mette-Marit (2008).


=== Æresmerket ===
«Æresmerket» gis årlig til de som i lang tid har bidratt til fortjenstfullt frivillig arbeid i organisasjonens ånd.


== Mottatte priser og utmerkelser ==
2018: Justis- og beredskapsdepartementets pris for foreningens arbeid mot vold  i nære relasjoner, tildelt Oslo Sanitetsforening, som er NSFs lokallag i Oslo. Dette er en pris som departementet delte ut for syvende gang i desember 2018.
2020: Samfunnssikkerhetsprisen, tildelt Sanitetskvinnene for foreningens støtte til enkeltmennesker og myndigheter i krisetider, med den frivillige samfunnsinnsatsen under koronaviruspandemien og etter leirskredet i Gjerdrum som ferske eksempler. Overrekkelsen fant sted under feiringen av Sanitetskvinnenes 125 årsjubileum 26. februar 2021.


== Litteratur ==
Magnhild Folkvord (2013). Fredrikke Marie Qvam : Rabaldermenneske og strateg. Det Norske Samlaget, Oslo. ISBN 978-82-521-8300-9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Norske Kvinners Sanitetsforening – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Norske Kvinners Sanitetsforening på NLIs Lokalhistoriewiki.
(no) Norske Kvinners Sanitetsforening på Arkivportalen