jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Botia

Botia er en gruppe smerlinger som har blitt delt opp i flere slekter.
De er bunnlevende fisk med flat buk og skjeggtråder rundt munnen.
Mange av artene er populære akvariefisk.
Fiskene i gruppen har en pigg under hvert øye. Disse ligger vanligvis skjult, men kan spiles ut når botiaen føler seg truet. Dette observeres ikke så ofte, men når man tar fisken i håv bør man være forsiktig så piggene ikke setter seg fast og fisken blir skadet.
En spesiell egenskap ved disse fiskene er de høye klikkelydene de lager. Disse kan man ofte høre ved fôringstid.
Mange botiaer foretrekker å «sove» på siden eller i andre merkelige positurer.
Botia i snever betydning er utbredt i Pakistan, India, Nepal, Bhutan, Bangladesh og Myanmar.


== Utvikling av systematikk ==
Botia var tidligere en større gruppe, med over 20 arter. Da Maurice Kottelat beskrev Botia kubotai i 2004, foreslo han samtidig å dele gruppen opp i fire slekter, basert på utseende og utbredelse.

Botia for indiske smerlinger (kort kropp).
Chromobotia for praktbotia.
Syncrossus for tiger-smerlinger (avlang kropp).
Yasuhikotakia for Mekong-smerlinger (kort kropp).En annen slekt, Parabotia, var allerede skilt som en separat slekt før Kottelats artikkel. Den har en avlang kropp lik Syncrossus, men med utbredelse hovedsakelig i Kina.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter M. Kottelat 2012.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
KLASSE Strålefinnede fisker (Actinopterygii) - 26 000 arter Klein, 1885
Orden Karpefisker (Cypriniformes) Bleeker, 1859
Overfamilie Smerlinger (Cobitoidea)
Familie Sandsmetter (Cobitidae) Swainson, 1838
Underfamilie Botiidae Berg, 1940
Slekt Botia Gray, 1831
bengalbotia (Botia dario) Hamilton, 1822
Botia birdi Chaudhuri, 1909
Botia histrionica Blyth, 1860
Botia kubotai Kottelat, 2004
Botia lohachata Chaudhuri, 1912
Botia rostrata Günther, 1868
Botia udomritthiruji
pakistanbotia (Botia almorhae) Gray, 1831
sebrabotia (Botia striata) Rao, 1920


== Arter som har blitt flyttet ut ==
Botia beauforti – nå Syncrossus beauforti
Botia berdmorei – nå Syncrossus berdmorei
Botia hymenophysa – nå Syncrossus hymenophysa
Botia lecontei – nå Yasuhikotakia lecontei
Botia macracanthus, praktbotia – nå Chromobotia macracanthus
Botia modesta, blågrønn botia – nå Yasuhikotakia modesta
Botia morleti – nå Yasuhikotakia morleti
Botia nigrolineata – nå Yasuhikotakia nigrolineata
Botia sidthimunki, dvergbotia – nå Ambastaia sidthimunki


== Referanser ==


== Litteratur ==
M. Kottelat (2004). «Botia kubotai, a new species of loach (Teleostei: Cobitidae) from the Ataran River basin (Myanmar), with comments on botiine nomenclature and diagnosis of a new genus» (PDF). Zootaxa. 401: 1–18. ISSN 1175-5334. 


== Eksterne lenker ==
(en) Botia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Botia i Encyclopedia of Life 
(en) Botia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Botia hos ITIS 
(en) Botia hos NCBI 
(en) Kategori:Botia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Botia – detaljert informasjon på Wikispecies 
«Botia». FishBase.
Bengalbotia

Bengalbotia er en smerling i gruppen Botia.
Fisken trues av et insektmiddel som brukes i dyrking av ris. Siden 1997 har myndighetene i Bangladesh håndhevet strenge forbud mot forurensning, med spesielle regler angående forurensning av vassdrag.
Bengalbotiaen finnes i bekker og elver i de nordlige og østlige regionene av Bangladesh (mot India og Burmas grenser). Den finnes også i India. 


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter M. Kottelat 2012.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
KLASSE Strålefinnede fisker (Actinopterygii) - 26 000 arter Klein, 1885
Orden Karpefisker (Cypriniformes) Bleeker, 1859
Overfamilie Smerlinger (Cobitoidea)
Familie Sandsmetter (Cobitidae) Swainson, 1838
Underfamilie Botiidae Berg, 1940
Slekt Botia Gray, 1831
bengalbotia (Botia dario) Hamilton, 1822
Botia birdi Chaudhuri, 1909
Botia histrionica Blyth, 1860
Botia kubotai Kottelat, 2004
Botia lohachata Chaudhuri, 1912
Botia rostrata Günther, 1868
Botia udomritthiruji
pakistanbotia (Botia almorhae) Gray, 1831
sebrabotia (Botia striata) Rao, 1920


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengalbotia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bengalbotia i Encyclopedia of Life 
(en) Bengalbotia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bengalbotia hos FishBase 
(en) Bengalbotia hos ITIS 
(en) Bengalbotia hos NCBI 
(en) Kategori:Botia dario – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Botia dario – detaljert informasjon på Wikispecies
My Religion

My Religion er det åttende studioalbumet til den norske rockegruppa TNT, utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«Invisible Noise» (Harnell/Tekrø)
«She Needs Me» (Harnell/Tekrø)
«Lonely Nights» (Harnell/Tekrø/Anderson)
«My Religion» (Harnell/Tekrø)
«Give Me a Sign» (Harnell/Tekrø)
«Perfectly» (Harnell/Tekrø)
«You'll Be There» (Harnell/Tekrø)
«Flow» (Harnell/Tekrø)
«Live Today» (Harnell/Tekrø)
«Everybody's Got a Secret» (Harnell/Tekrø)
«Everything U R» (Harnell/Tekrø)
«Song 4 Dianne» (Harnell/Tekrø)
«The Last Word» (Harnell/Tekrø)


== Personell ==


=== TNT ===
Tony Harnell – vokal
Ronni Le Tekrø – Gitar
Morty Black – Bass
Morten Dahl – Trommer


=== Tilleggspersonell ===
Dag Stokke – keyboard, tekniker
Amy Anderson – bakgrunnsvokal, blokkfløyte
Kjartan Hesthagen - tekniker
Bruno Ravel - tekniker, vokal
Tore Davidsen - tekniker
Bjørn Boge - teknikerassistent
Tommy Hansen - miksing, mastering
Eric Philippe - artwork, design
G.T. Nergaard - fotograf
Håkon Grav - fotograf


== Eksterne lenker ==
(en) My Religion på MusicBrainz 
My Religion
Virvasselva

Virvasselva (lulesamisk: Viresjåhkå, umesamisk: Vijriesjuhka) er et vassdrag i Rana kommune i Nordland, hvis kilder ligger i kommunene Sorsele og Arjeplog i svensk Lappland. Den øvre delen av vassdraget drenerer ut i østenden av Virvatnet. Boneselva løper sammen med Virvasselva i deltaområdet ca. 1 km øst for Virvatnet, og Sørbekken munner ut sammen med Virvasselva i Virvatnet. Dette er et stort, sammenhengende, svært rikt og urørt våtmarksområde med tjønner, elver, myrer og tett vegetasjon. Virvasselva er rik på røye.
Den nedre delen av Virvasselva munner ut i Ranelva ved Elvmøthei i Dunderlandsdalen, ca. 70 km fra Ranelvas utløp på Saltfjellet.

		
		


== Referanser ==
Botia kubotai

Botia kubotai er en nylig beskrevet art i gruppen Botia.
Den har raskt blitt en populær tropisk fisk for ferskvannsakvarier.
Den blir opptil 15 cm lang, men de fleste blir mindre, rundt 10 cm. 
Den har gylne, svarte og grå fargetegninger i mønstre som varierer sterkt etter alderen på fisken.
Ungfisk på rundt 2,5 cm ligner på Botia histrionica.


== Akvaristikk ==
Som de fleste smerlinger bør denne arten holdes i grupper når den skal leve i akvarium. Passelige vannverdier er temperatur på 25 – 30 °C, pH på 6,5 til 6,9 og hardhet opptil 8.0 dGH.
Den bør ha tilgang på godt med gjemmesteder. 
Når de er nyinnkjøpte kan det være en god ide å behandle dem mot innvollsparasitter, noe som er veldig vanlig hos viltfangede fisk som finner føde på bunnen.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter M. Kottelat 2012.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
KLASSE Strålefinnede fisker (Actinopterygii) - 26 000 arter Klein, 1885
Orden Karpefisker (Cypriniformes) Bleeker, 1859
Overfamilie Smerlinger (Cobitoidea)
Familie Sandsmetter (Cobitidae) Swainson, 1838
Underfamilie Botiidae Berg, 1940
Slekt Botia Gray, 1831
bengalbotia (Botia dario) Hamilton, 1822
Botia birdi Chaudhuri, 1909
Botia histrionica Blyth, 1860
Botia kubotai Kottelat, 2004
Botia lohachata Chaudhuri, 1912
Botia rostrata Günther, 1868
Botia udomritthiruji
pakistanbotia (Botia almorhae) Gray, 1831
sebrabotia (Botia striata) Rao, 1920


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Botia kubotai – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Botia kubotai i Encyclopedia of Life 
(en) Botia kubotai i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Botia kubotai hos FishBase 
(en) Botia kubotai hos ITIS 
(en) Botia kubotai hos NCBI 
(en) Kategori:Botia kubotai – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Botia kubotai – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Botia kubotai – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Botia kubotai - FishBase
Louisianas flagg

Louisianas flagg er blått og har i midten figurmotiv og motto fra delstatens segl. Flagget ble innført 1. juli 1912, men før den formelle innførelsen var det i uoffisiell bruk siden 1800-tallet. I 2006 ble flaggets farger og figurer på nytt spesifisert i lovgivning. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.
Pelikanen med ungene som kjennetegn for Louisiana går i alle fall tilbake til først på 1800-tallet, da det ble benyttet i segl. Motivet, en pelikan som mater sine unger med sitt eget blod, er et  symbol på selvoppofrelse og brukes også som Jesussymbol. Pelikanmotivet er kjent fra europeisk kirkekunst, emblemer, segl og våpenskjold tilbake til middelalderen.
Ved Louisianas lovvedtak i 2006 ble det uttrykkelig bestemt at det skal komme tre røde bloddråper fra morfuglens bryst. Dette hadde tidligere ikke alltid forekommet i flaggene som var i bruk, da tegningene kunne variere.
Pelikanen ble også benyttet i flagg og da delstatsforsamlingen erklærte brudd med unionen 26. januar 1861, var det nettopp et pelikanprydet flagg som vaiet over bygningen der forsamlingen møttes. Først i 1902 kom det offisielle bestemmelser om flagget og formelt vedtak om delstatsflagget med pelikanen ble fattet i 1912. 
Brunpelikanen (Pelecanus occidentalis) ble i 1966 gjort til offisielt delstatssymbol for Louisiana. 


== Historiske flagg ==
Selv om pelikanmotivet også ble benyttet i flagg, var det et annet flagg som først ble offisielt vedtatt for delstaten. Louisianas første flagg ble vedtatt 11. februar 1861 og besto av en flaggduk delt i blå, hvite og røde striper, samt en rød kanton hvorpå det var plassert en gul stjerne. Stjernen sto som et symbol på suverenitet, slik det gjorde i flaggene for Texas og Florida på samme tid. Fargene blått, hvitt og rødt er flaggfargene for Frankrike og USA, mens gult og rødt er Spanias. Flagget ble ikke formelt avskaffet, men gikk etter hvert ut av bruk.


== Litteratur ==
Whitney Smith: The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States, 1970


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) State flag of Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
House Bill No. 833 om delstatsflagget fra 2006
Sandsmetter

Sandsmetter (Cobitidae) er små, bunnlevende karpefisker som lever i ferskvann. Tidligere ble nesten alle smerlinger (underorden Cobitoidei) regnet til denne familien, men den er nå splittet på forskjellige måter hos ulike forskere. Her blir systematikken til Kottelat (2012) brukt.
De har en ormeformet kropp. Munnen sitter på undersiden av hodet og har 3–6 par skjeggtråder. Svelgtennene sitter i en enkelt rad. Nesten alle arter har en bevegelig pigg under øyet. Sidelinjen er redusert, eller kan mangle helt; bare Canthophrys og Lepidocephalus har en fullstendig sidelinje til basis av halefinnen. Hos hannene er som regel én eller flere av strålene i brystfinnen fortykket, eller omdannet på annen måte. Utformingen av brystfinnen er viktig for å skille ulike slekter og arter.
Noen av artene kan leve i vann med lite oksygen. De svelger luft ved overflaten, tar opp oksygen i tarmen og slipper ut karbondioksid gjennom gattåpningen. Disse artene blir svært urolige ved endringer i lufttrykket og er blitt brukt til å spå været. 
Sandsmettene er utbredt i nesten hele Eurasia fra Sibir i nord til Portugal i vest, Japan i øst og Java og Borneo i sørøst. En art, Cobitis maroccana, forekommer i Nord-Afrika. I Europa finnes dynnsmerling og mange arter i slektene Cobitis og Sabanejewia. Familien finnes sannsynligvis ikke i Norge, men sandsmett lever svært nær grensa i Bohuslän.


== Litteratur ==
M. Kottelat (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
B.W. Coad. «Cobitidae». Freshwater Fishes of Iran. Besøkt 26. juli 2014. 
P.S. Economidis og T.T. Nalbant (1996). «A study of the loaches of the genera Cobitis and Sabanejewia (Pisces, Cobitidae) of Greece, with description of six new taxa» (PDF). Travaux du Museum d’histoire naturelle ‘Grigore Antipa’. 26: 295–347. ISSN 1223-2254. Arkivert fra originalen (PDF) 11. august 2014. Besøkt 5. august 2014. 
T.T. Nalbant (1994). «Studies on loaches (Pisces: Ostariophysi: Cobitidae). 1. An evaluation of the valid genera of Cobitinae» (PDF). Travaux du Museum d’histoire naturelle ‘Grigore Antipa’. 34: 375–380. ISSN 1223-2254. Arkivert fra originalen (PDF) 6. oktober 2014. Besøkt 2. oktober 2014. 
A. Perdices m.fl. (2016). «Molecular evidence for multiple origins of the European spined loaches (Teleostei, Cobitidae)». PLoS ONE. 11 (1). ISSN 1932-6203. PMC 4699775 . PMID 26727121. doi:10.1371/journal.pone.0144628. 


== Eksterne lenker ==
(en) smerlinger – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) smerlinger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smerlinger hos Artsdatabanken 
(sv) smerlinger hos Dyntaxa 
(en) smerlinger hos Fauna Europaea 
(en) smerlinger hos Fossilworks 
(en) smerlinger hos ITIS 
(en) smerlinger hos NCBI 
(en) Kategori:Cobitidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cobitidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Cobitidae - Loaches - FishBase (inkluderer Kottelats Botiidae)
Sandsmett

Sandsmett eller piggsmerling (Cobitis taenia) er en ferskvannsfisk.


== Utseende og levevis ==
Kroppen er langstrakt og flattrykt fra sidene. Vanlig lengde er 6–8 cm, og maksimal lengde er 13 cm. Munnen er liten og sitter på undersiden av hodet. Øynene sitter på oversiden av hodet. Det er tre par skjeggtråder langs overkjeven. Under hvert øye er det en bevegelig pigg med to spisser. Ryggen og sidene er gråbrune og buken er hvitaktig. Langs ryggen er det én stripe og langs sidene to striper, som består av avlange svarte flekker.
Sandsmett lever i strømmende eller stillestående, klart vann. Om dagen ligger den nedgravd i sand. Etter mørkets frembrudd svømmer den langs bunnen på jakt etter smådyr som muslingkreps, hoppekreps og hjuldyr. Gytetiden er i april–juni. De klebrige eggene legges på sand eller planter.


== Utbredelse ==
I eldre litteratur har arten Cobitis taenia et enormt utbredelsesområde som omfatter nesten hele Europa, og som strekker seg østover gjennom Nord-Asia til Sakhalin og Japan, men den er nå splittet opp i en rekke arter.
Cobitis taenia i snever betydning finnes i elvene som renner til Biscayabukta, Den engelske kanal og Nordsjøen fra Loire og nordover, i elvene som renner til sørlige del av Østersjøen, i øvre deler av Volga og i elvene som renner til nordlige Svartehavet, men mangler helt i Donau. I Storbritannia finnes den bare i elvene Great Ouse, Trent og Witham. Det kan tenkes at den også finnes i de franske elvene Adour og Garonne.I Danmark finnes sandsmett på Sjælland, Fyn og Lolland, mens den i Sverige er utbredt nordover til Bohuslän og Uppland. I Finland forekommer den bare langs sørkysten. Sandsmett finnes ikke i Norge. Denne arten har ingen økonomisk betydning og blir ikke brukt som agn, og utbredelsen er derfor lite påvirket av menneskelig aktivitet.Artsdatabanken regner sandsmett som en dørstokkart i Norge. Det vil si at det er en viss mulighet for at arten kan spre seg til Norge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kottelat, M. (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
Muus, B.J. og P. Dahlstrøm (1978). Europas ferskvannsfisk (2 utg.). Gyldendal. s. 142–143. ISBN 82-05-10975-3. 
Pethon, P. (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) sandsmett – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sandsmett i Encyclopedia of Life 
(en) sandsmett i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sandsmett hos Artsdatabanken 
(sv) sandsmett hos Dyntaxa 
(en) sandsmett hos Fauna Europaea 
(en) sandsmett hos FishBase 
(en) sandsmett hos ITIS 
(en) sandsmett hos NCBI 
(en) Kategori:Cobitis taenia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cobitis taenia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cobitis taenia Linnaeus, 1758 Spined loach - FishBase
Botia histrionica

Botia histrionica er en art i gruppen smerlinger.
Den blir ca. 12 cm lang. 
Ungfisk kan lett forveksles med Botia kubotai, Botia rostrata eller pakistanbotia.


== Akvaristikk ==
Denne arten er relativt fredelig til Botia å være. Den bør holdes i grupper.
Den er også dagaktiv, og er ofte fremme i akvariet hvis den har tilstrekkelig tilgang på gjemmesteder.
Den foretrekker en pH på 6,5 – 7,2 og en temperatur på mellom 25 og 28 grader.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter M. Kottelat 2012.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
KLASSE Strålefinnede fisker (Actinopterygii) - 26 000 arter Klein, 1885
Orden Karpefisker (Cypriniformes) Bleeker, 1859
Overfamilie Smerlinger (Cobitoidea)
Familie Sandsmetter (Cobitidae) Swainson, 1838
Underfamilie Botiidae Berg, 1940
Slekt Botia Gray, 1831
bengalbotia (Botia dario) Hamilton, 1822
Botia birdi Chaudhuri, 1909
Botia histrionica Blyth, 1860
Botia kubotai Kottelat, 2004
Botia lohachata Chaudhuri, 1912
Botia rostrata Günther, 1868
Botia udomritthiruji
pakistanbotia (Botia almorhae) Gray, 1831
sebrabotia (Botia striata) Rao, 1920


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Botia histrionica – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Botia histrionica i Encyclopedia of Life 
(en) Botia histrionica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Botia histrionica hos FishBase 
(en) Botia histrionica hos ITIS 
(en) Botia histrionica hos NCBI 
(en) Kategori:Botia histrionica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Botia histrionica – detaljert informasjon på Wikispecies
Flakvarp

Flakvarp er ei bygd med 50 hus og ca. 150 innbyggere. Bygda tilhørte tidligere Solum kommune, men fra 1964 Skien kommune. Flakvarp ligger ved utløpet av Porsgrundselva i bunnen av Frierfjorden.
Flakvarp har en aktiv velforening som er over 50 år. Flakvarp båtforening har 30 båtplasser og planer om utvidelse. Stedet er også med i "Nabo sone", et prosjekt som skal erstatte nabokjerringa. Det vil si at vi skal prøve å se til at alle våre har det trygt og har noen å kontakte hvis de har behov for hjelp.
Navnet Flakvarp kommer fra at det var her seilskutene begynte varpingen opp elva for å komme til Skien og Porsgrunn. I Flakvarpbukta ligger en holme som heter Fantøya. Den ga bygda et
dårlig rykte i 50-åra pga. at her lå omreisende fortøyd med sine skuter hele sommersesongen mens de reiste rundt på bygdene og solgte sine varer.
Tidligere var det iseksport fra Flakvarp. Spor etter isrenna finnes ennå. Flakvarp er omgitt av skog med fine turstier og fjorden med bade og fiskemuligheter.
Produksjonsmiddel

Et produksjonsmiddel er et redskap som brukes til å produsere en vare. Eksempler på produksjonsmidler: fabrikker, maskiner og lignende.
Overklasse

Overklasse er et sosiologisk begrep som brukes om den øverste klassen i et klassedelt samfunn. Betegnelsen brukes om "den klassen eller det sjiktet som har den ledende stilling i et lands sosiale og økonomiske liv, med den politiske makt som følger med det."  Hva som regnes som overklasse varierer fra land til land. Familiebakgrunn, kulturell kapital og økonomisk velstand er vanlige faktorer.
Inndelingen i klasser har sitt opphav i de liberalistiske klasseteorier som oppstod på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet, hos tenkere som Jean-Baptiste Say (1767–1832), Charles Comte (1782–1838) og Charles Dunoyer (1786–1862), og er omstridt.I de fleste europeiske land ble innbyggerne tradisjonelt delt i tre stender, nemlig adel, geistlighet og bondestand. Med den industrielle revolusjon ble forskjellene mellom overklassen og underklassen større , og en middelklasse vokste frem.I Storbritannia bestod overklassen tradisjonelt av landeiere og aristrokater som arvet sine titler. Flertallet av overklassen etter middelalderen kom fra tidligere handelsfamilier som ble tildelt titler eller giftet seg til dem. Etter andre verdenskrig ble også andre med rikdom og innflytelse ansett som overklasse.
I Norge fra 1600-tallet utgjorde høyere embetsmenn og det velstående handelsborgerskapet tradisjonelt en økonomisk overklasse, ofte på regionalt nivå. Napoleonskrigene gjorde at Storbritannia innførte en kraftig importtoll på trelast, noe som førte til mange konkurser og at den økonomiske overklassen i praksis forsvant. Etter Napoleonskrigene ble embetsstanden den dominerende gruppen både på landsbygda og i byene.Ifølge marxistisk teori er overklassen, eller kapitalistene, de som eier produksjonsmidlene. Interessemotsetningene mellom disse og proletariatet, eller arbeiderklassen, anses som uoverstigelige og vil, ifølge teorien, øke helt til klassekampen fører til at arbeiderklassen seirer og avskaffer privat eiendomsrett og lager et klasseløst samfunn.


== Referanser ==
Maines flagg

Maines flagg er blått med delstatens segl i midten. Seglet har et skjold som viser en elg og et grantre. Over skjoldet står mottoet DIRIGO ("jeg viser veg") samt en sekstakket stjerne. Disse viser til nordstjernen og delstatens nordlige beliggenhet. Treet er et frihetssymbol som særlig benyttes i New England. Skjoldet flankeres av en bonde og en sjømann, representanter for delstatens tradisjonelle næringsveger. Delstatsseglet har ikke spesifisert offisielle farger, så variasjoner i utførelsen kan forekomme. Flagget er i størrelsesforholdet 26:33. Det ble vedtatt innført 24. februar 1909.
Maines flagg er modellert etter militære faner fra tiden før og under den amerikanske borgerkrigen. For Maines vedkommende var disse enten blå med delstatsseglet, eller hadde røde og hvite striper som USAs flagg og delstatsseglet på blått i kantonen. 
Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone. I Maines flagg skal blåfargen tilsvare den som benyttes i USAs flagg.
Nordstjernen som symbol gjenfinnes i to andre nordlige delstaters flagg: Alaska og Minnesota.


== Sjøfartsflagg ==
Maine har et eget flagg for bruk til sjøs. Dette ble innført 21. juli 1939 og har hvit flaggduk. På duken er det innsatt et grantre med et skråstilt anker i midten, med mottoet dirigo over og delstatens navn under.


== Tidligere flagg ==
Det første offisielle delstatsflagget ble vedtatt innført 21. mars 1901. Dette hadde lys brun (beige) flaggduk, grantre i grønt og brunt i midten og en blå stjerne i kantonen. Symbolikken var også i dette knyttet til frihetstreet og nordstjernen.


== Litteratur ==
Whitney Smith: The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States, 1970


== Eksterne lenker ==
Maine State Flag av David Martucci