jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
20. september

20. september er den 263. dagen i året og den 264. i skuddår. Det er 102 dager igjen av året.


== Navnedag ==
Tobias, Tage (guttenavn). Navnedag i Danmark: Tobias.


== Historie ==
1893 – New Zealand innfører stemmerett for kvinner som første land i verden.
1970 – Den sovjetiske romsonden Luna 16 lander på Månen, og samler inn prøver av overflaten.


=== Norsk historie ===
1633 – Bybrann i Stavanger. Halvparten av byens hus brenner ned. Den kraftige oppbyggingen etter brannen er noe av grunnen til at Stavanger har blitt den storbyen den er i dag.
1970 – Vulkan-utbrudd på Jan Mayen. Øya evakueres.


== Fødsler ==
Se flere som er født 20. september i Kategori:Fødsler 20. september.

1896 – Einar «Jeja» Gundersen, norsk fotballspiller (d. 1962)
1915 – Arthur Pevik, norsk motstandsmann (d. 1974)
1915 – K. H. Ting, kinesisk biskop (d. 2012)
1917 – Władysław Rubin, polsk kardinal (d. 1990)
1920 – Rolf Kirkvaag, norsk programleder (d. 2003)
1927 – Red Mitchell, amerikansk jazzmusiker (d. 1992)
1929 – Hans von Borsody, tysk skuespiller (d. 2013)
1929 – Anne Meara, amerikansk skuespiller (d. 2015)
1933 – Dennis Viollet, engelsk fotballspiller (d. 1999)
1934 – Sophia Loren, italiensk skuespiller
1935 – David Pegg, engelsk fotballspiller (d. 1958)
1937 – Monica Zetterlund, svensk sanger (d. 2005)
1940 – Richard McDermott, amerikansk skøyteløper
1943 – Sani Abacha, nigeriansk president og offiser (d. 1998)
1944 – Siri Frost Sterri, norsk politiker
1954 – Harriet Nordlund, svensk skuespiller, regissør og teatersjef
1960 – Peter Phelps, australsk skuespiller
1971 – Henrik Larsson, svensk fotballspiller
1971 – Elin Sogn, norsk skuespiller
1972 – Victor Ponta, rumensk statsminister
1975 – Thorsten Schmitt, norsk kombinertløper
1976 – Stephanie McMahon-Levesque, amerikansk fribryter
1977 – Jon Inge Høiland, norsk fotballspiller
1979 – Aljona Sidko, russisk langrennsløper
1979 – Lars Jacobsen, dansk fotballspiller
1980 – Vladimir Karpets, russisk syklist
1980 – Robert Koren, slovensk fotballspiller
1986 – Diego Singra, italiensk sandfotballspiller
1987 – Davy Claude Angan, ivoriansk fotballspiller
1996 – Jerome Sinclair, engelsk fotballspiller


== Dødsfall ==
Se flere som døde 20. september i Kategori:Dødsfall 20. september.

1894 – Heinrich Hoffmann, tysk psykiater og forfatter (f. 1809)
1898 – Theodor Fontane, tysk forfatter (f. 1819)
1905 – Adolf Hedin, svensk politiker (f. 1834)
1933 – Annie Besant, sosial reformator og teosof (f. 1847)
1957 – Jean Sibelius, finsk komponist
1996 – Max Manus, norsk motstandsmann (f. 1914)
1996 – Paul Erdős, ungarsk matematiker (f. 1913)
2000 – German Titov, sovjetisk kosmonaut (f. 1935)
2005 – Simon Wiesenthal, nazi-jeger
2006 – Sven Nykvist, svensk filmfotograf (f. 1922)
2007 – Arvid Falkenberg, norsk motstandsmann og politisk aktivist (f. 1911)
2010 – Tore B. Ramton, president i Norges Skøyteforbund (1981–1985) (f. 1945)
2011 – Burhanuddin Rabbani, afghansk politiker (f. 1940)
2014 – Erik Ninn-Hansen, dansk politiker (f. 1922)
Jaffa-appelsin

Jaffa-appelsiner, også kjent som Shamouti-appelsiner, er en veldig søt appelsinvariant nesten uten frø. Appelsinen har sitt navn fra byen Jaffa, hvor den først ble eksportert, etter at den først ble dyrket av arabiske og videre utviklet av jødiske bønder i Palestina på midten av 1900-tallet. Siden etableringen av Israel i 1948 har appelsinen blitt dyrket og eksportert av israelske produsenter.


== Referanser ==
Sionisme

Sionisme (hebraisk: ציונות‎, Tsiyonut; arabisk: صهيونية‎, Ṣahyūniyya) er en form for jødisk nasjonalisme, som hevder at det jødiske folk utgjør en etnisk/nasjonal gruppe med rett til hele eller deler av det historiske landskapet Palestina med hovedvekt på Jerusalem, definert som Israels land. Et religiøst mangfold av sionisme støtter at jøder opprettholder sin jødiske kultur og identitet, motsetter seg at jøder assimilerer seg inn i andre samfunn og har fremmet jødisk tilbakevending til Israel for at jøder kan være et flertall i sin egen nasjon, og for bli frigjort fra antisemittisk diskriminering, ekskludering og forfølgelse som historisk skjedde i diaspora.Sionismen oppsto på slutten av 1800-tallet i sentrale og østlige Europa som en nasjonalistisk bevegelse, og kort tid etter forsto de fleste ledere i bevegelsen at hovedmålet var opprette en egen stat i Palestina, den gang et område kontrollert av Det osmanske rike. Grunnlaget for sionismen ble lagt med Theodor Herzls bok Der Judenstaat (Jødestaten). Herzl hevdet at den eneste løsningen på de økende restriksjoner mot jøder og antisemittismen var en selvstendig jødisk stat. Fra 1917 fokuserte sionismen på å etablere en stat i den vestlige delen (dagens Israel) av det da nyopprettede britiske protektoratet Palestina (dagens Israel og Jordan) — tidligere en gruppe provinser i Det osmanske riket. Siden etableringen av staten Israel har sionistbevegelsen fortsatt, men hovedsakelig fremmet på vegne av den jødiske staten og fokusert på trusler mot dens fortsatte eksistens og sikkerhet.
Andre og mindre vanlig bruk av begrepet «sionisme» er som en ikkepolitisk og kulturell sionisme, opprettet og representert mest framtredende av Ahad Ha'am; og som politisk støtte for staten Israel av ikke-jøder, slik som kristen sionisme som mener at jødene vender tilbake til det hellige land er i henhold til bibelsk profeti. Begrepet «kristen sionisme» ble popularisert på midten av 1900-tallet etter at begrepet «sionisme» ble opprettet i 1890. Før den tid ble begreper som «restaurasjonisme» eller «gjeninnsettelsen» benyttet.Forsvarere av sionisme mener det er en nasjonal frigjøringsbevegelse for hjemføring og tilbakeføring av en spredt sosial-religiøs gruppe til sitt forlatte hjemland. Antisionisme, kritikere av sionisme, hevder at sionisme er kolonialisme, eller rasistisk ideologi som har ført til manglende rettigheter, fratagelse og forvisning av arabisk befolkning i Palestina.


== Se også ==
Israel
Sion
Antisemittisme
ZOG


== Referanser ==
Saarbrücken

Saarbrücken er hovedstaden i den tyske delstaten Saarland. Den hadde per 30. november 2016 182 357 innbyggere. Byen har universitet og er den eneste storby i delstaten. Den oppsto i 1909 ved sammenslåingen av de tre byene Saarbrücken, St. Johann og Malstatt-Burbach. Saarbrücken er det politiske, næringsmessige og kulturelle sentrum for Regionalverband Saarbrücken.


== Historie ==
Den første trefningen i den fransk-tyske krig fant sted her 2. august 1870.


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saarbrücken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Saarbrücken – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Zentrum gegen Vertreibungen

Zentrum gegen Vertreibungen (senter mot fordrivelser) er en stiftelse som arbeider for å oppføre et  dokumentasjonssenter og minnesmerke i Berlin med samme navn, som skal ta for seg den etniske rensningen gjennom fordrivelser av cirka 15 millioner tyskere (med 2 millioner døde) på slutten av og etter annen verdenskrig, fra sentral- og østeuropeiske områder som ble okkupert av Stalins røde armé. Senteret skal også behandle andre, både historiske og aktuelle, tilfeller av etnisk rensning.
Initiativet til stiftelsen og senteret ble tatt av CDU-politikeren Erika Steinbach, som også er president for Bund der Vertriebenen, og SPD-politikeren Peter Glotz.


== Se også ==
Fordrivelsen av tyskere etter andre verdenskrig


== Eksterne lenker ==
Zentrum gegen Vertreibungen
https://web.archive.org/web/20040113005340/http://www.bundestag.de/presse/hib/2002/2002_082/01.html
https://web.archive.org/web/20040403220616/http://www.bund-der-vertriebenen.de/infopool/zentrumggvertreibung.php3
Sparkstøtting

En sparkstøtting, eller simpelthen spark, er en slags liten slede som består av en stol som det er påmontert to meier under. Meiene fortsetter bakover til i overkant av det dobbelte av lengden av stolen.
Sparken drives framover av at føreren står på den ene meien, og samtidig sparker bakover i underlaget med den andre foten, derav navnet. Meiene har en viss fleksibilitet, og sparken kan styres ved hjelp av håndtakene som er montert i stolryggens øvre kant. Man kan ha en passasjer på stolsetet.
En spark kan bare kjøres på harde, glatte underlag som is eller på hardpakket snø. Spark brukes på islagte sjøer, både på reise og under isfiske. Til bruk langs vei er det flere forutsetninger som må være til stede: Det ideelle sparkføret er middels glatt, der meienes glid er godt balansert opp mot friksjonen mellom skoen og underlaget som er nødvendig for framdriften. Man kan da lett nå opp i hastigheter på rundt 15–20 km/t, eller enda mer i nedoverbakker.
Sparken er i vanlig bruk i Norge, Sverige og Finland. Sparkbruk forutsetter en visst trafikknivå, slik at løssnø blir hardpakket og danner det ideelle føret. Stor trafikk sliter unna snøen og vanskeliggjør sparkbruk. Strøing med grus, eller salting er på samme måte et hinder for sparkbruk. På den måten har sparken stort sett overlevd i utkantstrøk.
Spark-VM arrangeres på Geilo og i Hurdal.


== Historie ==

Den første kjente beskrivelsen av sparken er fra byen Piteå i Nord-Sverige i 1872. Byen Piteå har også et eget sparkmuseum som viser forskjellige eldre utgaver av sparken. Etter 1900 ble sparken vanlig i Norge. I Aschehougs konversasjonsleksikon fra 1925 heter det at den er «særlig yndet hos ungdommen». Fram til ca. 1930 ble sparkene produsert av bygdesmeder. Etter 1930 ble produksjonen industrialisert. Tidlige sparker hadde meier av tre med jernbeslag under. Sin fulle fleksibilitet fikk sparken først med stålmeiene.
I trefningen ved Minnesund i april 1940 ble sparkstøttinger brukt for å forflytte norske tropper på Mjøsisen.Historisk hadde sparken flere materielle forutsetninger. Først at bygdesmeder var vanlige. Dernest måtte det være et visst trafikkvolum av hest (med slede) som hardpakket snøen tilstrekkelig til sparkbruk. Sparkens bredde er etter alt å dømme tilpasset skrittbredden hos hester.
Det finnes flere varianter av sparken, med én eller tre meier, eller med hjul. Ingen har hatt samme suksess som originalen.
Nansen-sparken produsert av Nansen produkter på Vegårshei var ifølge firmaet selv det eneste produkt Fridtjof Nansen gav tillatelse til å bære hans navn. Nansen-sparken ble senere produsert av Norax AS på Tynset som er den siste norske produsenten av sparkstøttinger frem til de legger ned produksjonen våren 2021 grunnet lav etterspørsel og et gradvis varmere norsk klima.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kicksleds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Spark meg bak ! Om sparkens historie». Nordøsterdalsmuseet. Arkivert fra originalen 25. november 2016. Besøkt 25. november 2016. 
«Sparkpikene på Hølonda». adressa.no. 10. februar 2009. Besøkt 20. oktober 2009.
Spark

Spark er en brå, kraftig bevegelse med ben og fot. Å utføre dette kalles å sparke.«Spark» kan også ha andre betydninger:
Sport og idrett:

Sparkstøtting (spark) – en liten slede på tynne meier, lokalt også brukt i konkurransesammenhengSpark – en generell betegnelse på sportslige teknikker best kjent fra fotball og fra kampsporter:
Brassespark (fotball)
Frispark, indirekte frispark og straffespark (fotball)
Kampsport#Spark, i kampsportFotballklubben Spark fra 1898 var en av forløperne til VIF = Vålerengens Idrettsforening
Fotballklubben Spark fra 1919 var en av forløperne til Idrettslaget Stein fra HammerfestMusikk:

Spark (Jan Devik-album) – musikkalbum fra 1982, med Jan Devik
Spark (Marit Larsen-album) – musikkalbum fra 2011, med Marit LarsenAndre musikkalbum som begynner med Spark:
Spark of Life – et musikkalbum fra 2002, med Anne-Marie Giørtz og Ab und Zu
Spark the Revolution – en EP fra 2008, med Gerilja
Spark to a Flame: The Very Best of Chris de Burgh – et samlealbum fra 1989Annet:

(Få) sparken – et folkelig uttrykk for avskjed fra et arbeidsforhold


== Se også ==
flerbetydningssiden Sparks
Okkupasjon

Okkupasjon (fra latin tilegnelse) innebærer å fysisk ta besettelse over et landområde eller gods. Begrepet er særlig brukt om stater når det skjer i strid med folkeretten. Begrepet kan også brukes om et lands ervervelse av et landområde uten offisiell tilhørighet av et annet land (se anneksjon).
Det kan skilles mellom ulike former for okkupasjon. Den historisk vanligste, en militær okkupasjon, starter gjerne med en invasjon. En slik okkupasjon foregår så lenge okkupasjonsmakten er til stede og det antas at landets regime ikke kan holde seg til makten uten disse styrkene. 
Landokkupasjon kan betegne en gruppe menneskers inntreden på et offentlig eller privat, gjerne udyrket og ubebodd, område. Tilsvarende overtakelse av et offentlig eller privat bygg kalles husokkupasjon. I Norge er overtakelsen av Blitz-huset en kjent husokkupasjon. Denne formen for okkupasjon omtales på engelsk som squatting, (sittere, noen som slår seg ned), og det antas at så mange som en milliard mennesker på jorden kan kommer under denne definisjonen.


== Militær okkupasjon ==
Militære okkupasjoner er i folkeretten regulert av landskrigsordningen i 4. Haagkonvensjon av 1907. Okkupasjonen er en midlertidig tilstand, og en okkupasjonsmakt kan ikke vilkårlig endre det okkuperte landets grenser eller annektere hele eller deler av det. Befolkningen i det okkuperte landet har på den annen side plikt til å adlyde okkupasjonsmakten. Siviles væpnede motstand mot en okkupasjonsmakt er definert som en krigsforbrytelse, fordi lovlig stridende åpent skal bære sin uniform. Geriljavirksomhet kan være tillatt, dersom styrken i det minste nominelt står under statlig kontroll og de bærer kjennetegn som kan karakteriseres som uniform. 


== Liste over okkuperte områder og stater i 2004 (okkupasjonsmakten i parentes) ==
Afghanistan (av USA)
Irak (av USA)
Tibet (Enkelte land, deriblant Norge, har anerkjent Tibet som en del av Folkerepublikken Kina)
Vest-Sahara (Marokko)
Nord-Kypros (Erklærte seg selvstendig i 1983, men hele det internasjonale samfunnet regner området som ulovlig okkupert av Tyrkia)
Vestbredden (okkupert av Israel siden 1967, utplassering av israelske bosetninger)I tillegg kommer diverse okkuperte områder som kun utgjør deler av andre stater. Noen regner også Tsjetsjenia som okkupert.)


== Noen tidligere okkupasjoner 1946 - 2003 (okkupasjonsmakten i parentes) ==
Estland (Sovjetunionen)
Latvia (Sovjetunionen)
Litauen (Sovjetunionen)
Libanon (Israel og Syria)
Namibia (Sør-Afrika)
Øst-Timor (Indonesia)
Den dominikanske republikk (USA)
Haiti (USA)
Eritrea (Etiopia)
Afghanistan (Sovjetunionen)


== Noen tidligere okkupasjoner 1900 - 1946 (okkupasjonsmakten i parentes) ==
Øst-Grønland (Norge 1932–1933)
Abessinia (Italia 1937–1941)
Tsjekkoslovakia (Tyskland 1939–1945)
Polen (Tyskland 1939–1945)
Danmark (Tyskland 1940–1945, selv om Danmarks regjering og de fleste offentlige danske institusjoner forble operative)
Norge (Tyskland 1940–1945)
Belgia (Tyskland 1940–1944)
Nederland (Tyskland 1940–1945)
Luxembourg (Tyskland 1940–1945)
Frankrike (Tyskland 1940–1944)
Jugoslavia (Tyskland, Italia og Ungarn 1941–1944)
Hellas (Tyskland og Bulgaria 1941–1944)


== Referanser ==
Svartehavet

Svartehavet er et hav mellom Europa og Lilleasia, eller mellom Russland, Ukraina, Romania, Bulgaria, Georgia og Tyrkia, ca. 436 400 km² stort (ikke inkludert Azovhavet). Rominholdet er 547 000 km³. Lengden er 1 175 km og den største bredden er 610 km. Svartehavets dypeste sted er 2 212 m dypt (gjennomsnittlig dybde er mellom 1 240 m og 1 315 m) Det er forbundet med Middelhavet gjennom Bosporosstredet, Marmarahavet og Dardanellene. Det er forbundet med Azovhavet gjennom Kertsjstredet. De viktigste havnebyer er Odessa og Sevastopol.
Flere store elver renner ut i Svartehavet, deriblant: Don, Dnepr, Dnestr og Donau. Rundt en tredjedel av vannet i Europas elver renner ut i Svartehavet. På grunn av den store ferskvannstilførselen er deler av Svartehavet lite saltholdig.
Følgende seks land har kystlinje til Svartehavet:

Russland
Ukraina
Romania
Bulgaria
Tyrkia
Georgia


== Referanser ==
Braunschweig

Braunschweig er en by i Tyskland i delstaten Niedersachsen med om lag 240 000 innbyggere. Byen ligger nord for fjellene Harz så langt opp i elven Oker som den er seilbar. Elven knyter byen til Nordsjøen via elvene Aller og Weser.


== Historie ==
Opphavet til byen er ukjent, men enn mener at byen ble dannet av to bosetninger som ble slått sammen. Den ene ble grunnlagt av Bruno II, en saksisk greve som døde før 1017, på den ene siden av Oker. Den andre bosetningen ble grunnlagt av grev Dankward, som slottet Dankwarderode er kalt opp etter. Det opprinnelige navnet på byen var Brunswik en kombinasjon av navnet Bruno og wik, en by der kjøpmenn tok seg enn hvil og lagret varene sine. Navnet indikerer derfor en ideell hvileplass, siden den lå ved et vadested over Oker. Dokument fra kirken St. Magni fra 1031 oppga navnet på byen som Brunesguik. En annen forklaring på navnet er at det oppstod fra Brand, eller brenning, som indikerer et sted der landskapet har blitt ryddet etter en brann.

På 1100-tallet gjorde hertug Henrik Løve Braunschweig til hovedstad i staten sin og bygde Braunschweig domkirke. Han var så mektig at han turte å nekte og hjelpe Fredrik Barbarossa militært, noe som førte til at han ble fordømt og mistet makten.
Braunschweig var en hansaby fra 1200-tallet til midten av 1600-tallet. På 1700-tallet var Braunschweig både et politisk og kulturelt senter. Lessings drama Emilia Galotti og Goethes Faust ble framført første gang i Braunschweig.
Det meste av tiden var Braunschweig residens for et hertugdøme med samme namn (Herzogtum Braunschweig), som var en del av Det tyske riket siden 1871. Etter den første verdensskrigen fikk den status som Freistaat Braunschweig i Weimarrepublikken. Etter den andre verdenskrigen ble staten Braunschweig løst opp og en del av den nye delstaten Niedersachsen.

Under den andre verdenskrigen var byen en del av militærdistriktet Wehkreis XI, og ble utsatt for kraftige bombeangrep fra de allierte. 15. oktober 1944 ble det meste av gamlebyen ødelagt, til da den største samlingen av bindingsverkshus i Tyskland, og også de fleste kirkene. Bare domkirken, som av nazistene gjorde til nasjonalhelligdom, overlevde bombene.
En liten del av gamlebyen overlevde også bombetokta. Store deler av det som hadde blitt ødelagt ble restaurert og bygd opp igjen etter krigen.


== Kjente folk fra Braunschweig ==
Carl Friedrich Gauss (1777 - 1855), matematiker og fysiker
Wilhelm Wurm (1826–1904), kornettist og dirigent


== Se også ==
Braunschweig-Lüneburg
Hertugdømmet Braunschweig
Braunschweiger Schloss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Braunschweig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Braunschweig – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
 Braunschweig hos Wikivoyage
Jolly Cola

Jolly Cola er en brus som selges i Danmark, på Færøyene og på Grønland. I Norge ble den tidligere produsert av Brænne Mineralvatn. Brusen ble introdusert 14. mars 1959.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside på dansk
Kjell Rasmus Steinsvik

Kjell Jakob Rasmus Steinsvik (født 13. april 1933 i Oslo, død 16. juli 2000 i Modum) var en norsk fabrikkeier og mesén. 
Han er mest kjent for etableringen av Blaafarveværket som museum med årlige kunstutstillinger og dokumentasjon av Blaafarveværkets historie. I Steinsviks nedlagte magnesittverk på Morud holder nå Blaafarveværkets dokumentasjonssenter til. Han var gift med Tone Sinding Steinsvik. Han har fått Buskerud fylkes kulturpris to ganger, og ekteparet ble i 1993 utnevnt til riddere av 1. grad av Dannebrogordenen for sin innsats for å bevare Blaafarveværket.Han var sønn av redaktør Kjell Steinsvik og sønnesønn av Rasmus Olai Steinsvik og Marta Steinsvik samt dattersønn av Jakob Hveding Sletten. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kjell Steinsvik i Norsk biografisk leksikon
Blaafarveværket
Kjell Steinsvik (redaktør)

Kjell Steinsvik (født 18. desember 1903, død 12. februar 1977) var redaktør i Romsdals Budstikke fra 1936 til 1954. Han grunnla også det som etterhvert ble Hustadmarmor på 1950-tallet, bakgrunnen var engasjementet i Ytre Romsdalshalvøyas Jorddyrkings- og Jernbanekomite (der Steinsvik var formann). Komiteen arbeidet for å dyrke opp de store myrflatene ytterst på halvøya, de mente at 200 000 dekar myr i Hustad-området (i Fræna) kunne dreneres til åkerjord. Ideen var å bruke den kalkforekomsten i området til å gjøre den sure myrjorda grøderik. Hustad Bruk ble stiftet i 1948 med datterselskapene Hustadjord AS og Hustad Kalk og Marmor AS. Steinsvik og komiteen arbeidet også for å forlenge jernbanenettet til byene og kysten. 
Han var redaktør i avisen samtidig som han arbeidet oppbygging i Hustad Bruk og i 1954 ble han presset til å gå. Han argumenterte også for at Molde måtte få høye boligblokker. Steinsvik er hedret for sitt arbeid med en byste i Molde, avduket i 2004.
Under andre verdenskrig fikk han juling for en artikkel i Romsdals Budstikke som han nektet å beklage. Han gikk ut av redaksjonen (avisene i Romsdal ble fra 1942 utgitt i fellesskap) i 1943 og fortsatte da som daglig leder, mens NS-mannen Kåre Lange var redaktør. Han var tilbake som redaktør i juli 1945. Han var en periode medlem av  Molde bystyre (for Venstre) og var som redaktør engasjert i politisk debatt i Molde.Han var sønn av Rasmus Olai Steinsvik og Marta Steinsvik, og var far til Kjell Rasmus Steinsvik.


== Referanser ==
Ungarns regenter

Liste over regenter for Kongedømmet Ungarn:


== Huset Árpád ==
995 -1038 Stefan I av Ungarn
1038–1046 Peter I av Ungarn
1046–1060 Andreas I av Ungarn
1060–1063 Bela I av Ungarn
1063–1074 Salomon I av Ungarn
1074–1077 Géza I av Ungarn
1077–1095 Ladislaus I av Ungarn
1095–1116 Koloman av Ungarn
1116–1131 Stefan II av Ungarn
1131–1141 Bela II av Ungarn
1141–1162 Géza II av Ungarn
1162–1063 Ladislaus II av Ungarn
1163–1173 Stefan III av Ungarn
1170–1196 Bela III av Ungarn
1204–1205 Ladislaus III av Ungarn
1205–1235 Andreas II av Ungarn
1235–1270 Bela IV av Ungarn
1270–1272 Stefan V av Ungarn
1272–1290 Ladislaus IV av Ungarn
1290–1301 Andreas III av Ungarn


== Huset Anjou ==
1308–1342 Karl I Robert av Ungarn
1342–1382 Ludvig I av Ungarn, Ludvig den store
Familie (biologi)

Familie (Latin: familia) er en kategori brukt i den biologiske systematikken;
en familie kan omfatte én eller flere beslektede slekter, og én eller flere beslektede familier sammenfattes som orden. En gruppe av nært beslektede familier omtales som en overfamilie, og er en mellomgruppe, mellom orden og familie. Likedann ordnes slekter innen familien, som er nært beslektet som underfamilier.


== Noen kjente familier ==
Familier er tradisjonelt svært viktig i botanikken, der mange av de de kjente gruppene har navnet -familie også på norsk, slik som rosefamilien og kurvblomstfamilien. Også i dyreriket utgjør familiene ofte velkjente og lett identifiserbare grupper, slik som hundedyr, kattedyr (to familier av rovdyr), kvegdyr, hjortedyr (to familier av klovdyr) og marihøner og løpebiller (to familier av biller).
Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det ingen allmenne regler for hva som utgjør en familie, selv om de mest kjente familiene (som den over) har vært fastsatt og ankerkjent i flere hundre år. Høyere systematiske kategorier som slekt og familie vil imidlertid ofte representere tydelige episoder med radiasjon. Systematikere etter Charles Darwin har forsøker å skape systematikk som reflekterer det underliggende stamtreet, likevel vil spørsmålet om en art eller gruppe tilhører den ene eller andre familien eller om en beskrevet familie skal anerkjennes i det hele tatt – være et resultat av tradisjon og praksis. Innenfor fylogenetisk nomenklatur brukes derfor ofte begreper som «gruppe» og «clade» i stedet for formalenheter som familie.


== Navnetradisjoner ==
Vitenskapelige navn er laget slik at en kan kjenne igjen hvor i det systematiske hierarkiet plante- eller dyregruppen er plassert. Det gjøres ved at roten på typusslektens er lik.

Plantefamilier familie:  -aceae, underfamilier: -oideaeDyrefamilier familie: -idae, underfamilier: -inae, overfamilie: -oidea


== Se også ==
Liste over plantefamilier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata