jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oksidasjon

Oksidasjon er en kjemisk reaksjon der oksidasjonstallet til et stoff øker, og er den ene halvdelen av den kjemiske reaksjonen som skjer i en redoksreaksjon. Det motsatte er reduksjon. Det er forskjellige måter et stoff kan bli oksidert på, de mest kjente er ved at et stoff gir fra seg elektroner, tar opp oksygen eller gir fra seg 2H+. 


== Bakgrunn ==
Eksempler på reaksjonene er gitt under: 
S2O82- + Pb ↔ 2SO42- + Pb2+Her er det Pb som blir oksidert og det kan en se i halvreaksjonen som er vist under: 
Pb ↔ Pb2+ + 2e-På venstre siden av reaksjonslikningen er oksidasjonstallet til Pb = 0 og på høyre siden av reaksjonslikningen er  oksidasjonstallet til Pb = +II. 
CH3(CH2)2OH ↔ CH3CH2CHO + 2H+ved hjelp av et oksidasjonsmiddel som f eks H2O2.
På venstre siden av reaksjonslikningen er oksidasjonstallet til C i CH2OH gruppen = -I og på høyre siden av reaksjonslikningen er oksidasjonstallet til C i CHO gruppen = +I
CH3CH2CHO ↔ CH3CH2COOH
ved hjelp av et oksidasjonsmiddel som f eks H2O2 i en løsning av H+.
På venstre siden av reaksjonslikningen er oksidasjonstallet til C i CHO gruppen = +I og på høyre siden av reaksjonslikningen er oksidasjonstallet til C i COOH gruppen = +III. 
Et atom som gir fra seg en eller flere elektroner i en kjemisk reaksjon, blir oksidert. Slike kjemiske reaksjoner kalles «reduksjons – oksidasjons reaksjoner». En substans kan brukes som antioksidant ved at det oksiderer lettere enn en annen substans som skal beskyttes mot oksidering. Ett eksempel er en jernplate som galvaniseres med tinn eller bly. 
I all forbrenning i luft- med eller uten flamme – er det et stoff som binder seg til oksygenet (O2) i nærheten. En slik reaksjon kaller vi også oksidasjon, og de nye stoffene som dannes kaller vi oksider. 
Oksidering av metaller kalles korrosjon, og oppleves for det blotte øyet som tæring av metaller. Rust og irring er to eksempler på resultater av oksideringsprosesser.
Ångermanland

Ångermanland er et landskap i Norrland. Landskapet grenser i sør til Medelpad, i vest til Jämtland, i nord til Lappland og Västerbotten, og i øst til Bottenhavet. Prins Nicolas er hertug av Ångermanland.


== Referanser ==
Västerbotten

Västerbotten er et landskap i Norrland i Sverige. Västerbotten grenser i sør til Ångermanland, i vest til Lappland, i nord til Norrbotten og i øst til Kvarken og Bottenviken.


== Kommuner ==
Norsjö
Robertsfors
Skellefteå
Umeå
Vindeln
Vännäs
Norrbotten

Norrbotten er et landskap i Norrland i Sverige. Landskapet grenser i sør til Västerbotten, i vest til Lappland og i øst til Finland. Se også Norrbottens län.
Norrbotten er det yngste av Sveriges landskap. Norrbotten har 8 000 registrerte fornminner.
White Blood Cells

White Blood Cells er et album av The White Stripes, utgitt i juli 2001.
Albumet fikk fikk svært gode kritikker, og markerte The White Stripes' internasjonale gjennombrudd.
Dagsavisen kåret i 2005 White Blood Cells til århundrets 6. beste album.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av The White Stripes.

«Dead Leaves and the Dirty Ground» – 3.04
«Hotel Yorba» – 2.10
«I'm Finding It Harder to Be a Gentleman» – 2.54
«Fell in Love With a Girl» – 1.50
«Expecting» – 2.03
«Little Room» – 0.50
«The Union Forever» – 3.26
«The Same Boy You've Always Known» – 3.09
«We're Going to Be Friend» – 2.22
«Offend in Every Way» – 3.06
«I Think I Smell a Rat» – 2.04
«Aluminum» – 2.19
«I Cant Wait» – 3.38
«Now Mary» – 1.47
«I Can Learn» – 3.31
«This Protector» – 2.12


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) White Blood Cells på Discogs 
(en) White Blood Cells på MusicBrainz 
(en) White Blood Cells på Spotify 
(en) White Blood Cells på AllMusic
Fiskebåt (organisasjon)

Fiskebåt (tidligere Fiskebåtredernes Forbund) er en interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for den norske havfiskeflåten. Fiskebåt har hovedkontor i Ålesund og avdelingskontor i Tromsø og Bergen.Fiskbåt arbeider etter følgende visjon: «En miljøvennlig og lønnsom fiskeflåte som leverer sunn mat fra bærekraftige bestander i verdens reneste havområder.»Organisasjonen, som ble stiftet i 1946, skiftet i 2013 navn fra Fiskebåtredernes Forbund til Fiskebåt. Orgnaisasjonen har rundt 180 medlemsfartøy (2017). Forbundet er tilsluttet Norges Fiskarlag. Styreleder i Fiskebåt er Jonny Berfjord og administrerende direktør er Audun Maråk.
Medlemsfartøyene i Fiskebåt er fra 2014 organisert i tre regionlag, Fiskebåt Nord, Fiskebåt Vest og Fiskebåt Sør.
De viktigte arbeidsområdene til Fiskebåt er: Bi- og multilaterale fiskeriavtaler, som blant annet omfatter reguleringer av fisket i
internasjonalt farvann og nasjonale reguleringer av fiskeriene, blant annet fordeling av kvoteandeler mellom grupper. Andre arbeidsområder er næringsøkonomiske saker (skatter og avgifter mv.) og  rekruttering til yrkene i havfiskeflåten, blant annet utdanningsspørsmål.
Tarifforhandlinger med arbeidstakerorganisasjonene (Norsk Sjømannsforbund, Det norske maskinistforbund, Norsk Sjøoffisersforbund).
Bistand til medlemmene i enkeltsaker, både næringspolitisk og som arbeidsgiver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Tróndur í Gøtu

Tróndur í Gøtu (født omkring 945, død 1035 i Gøta) (IPA: [ˈtɹœndʊɹ ʊi ˈgøːtʊ], norrønt: Þrandr æ Gǫtu), også Tróndur Gøtuskegg og Gøtutróndur, var en stormann på Færøyene i vikingtiden. Han holdt hus i Gøta. Han er sammen med Sigmundur Brestisson den sentrale skikkelsen i Færøyingesaga.
Han var sønn av Torbjørn Gøtuskegg (død før 970) og hans kone Guðrun, som var søster av Svínoyar-Bjarni. Farbroren var Sigmundur den eldre, som var far til Brestir og Beinir Sigmundsson.
Færingesagaen beskriver Tróndur í Gøtu slik:

Trond var en høj mand med rødt hår og rødt skæg, fregnet og barsk af udseende, med en skummel tankegang, durkdreven og lumsk i alle sine planer, uselskabelig og ond over for almindelige mennesker, men honningsød over alle, der stod over ham, men altid svigefuld i sit hjerte.Hedningen Tróndur spiller i sagaen rollen som den onde, mens Sigmundur Brestisson, som forkynte kristendommen på Færøyene, er den gode. Tróndur blir Sigmundurs drapsmann. Sagaen er nedskrevet på Island i tidlig kristen tid. I nyere tid har det også blitt tegnet et annet bilde av Tróndur í Gøtu; han blir hedret av færøyske separatister som en færøying som forsøkte å holde øyene utenfor utenlandsk innflytelse.


== Referanser ==
Øystein Øysteinsson Møyla

Øystein Øysteinsson Møyla (norrønt Eysteinn Meyla; født 1157 på ukjent sted, død 1177 i slaget på Re på Re i Vestfold) var den første lederen av birkebeinerne. På Øretinget i 1176 ble han  utropt til konge av Norge. Det norrøne ordet «Meyla» betyr «vesle møy» eller «lita jente», og tilnavnet fikk han på grunn av sin unge alder og barnslige utseende.Øystein Møyla var sønn av kong Øystein II Haraldsson, som var konge av Norge fra ca. 1142 til 1157 og regjerte sammen med sine brødre Inge Krokrygg (regjeringstid 1136 til 1161) og Sigurd Munn (regjeringstid 1136 til 1155). Da Øystein Haraldsson i den første fasen av borgerkrigene ble drept i maktkampen mot broren Inge Krokrygg, samlet tilhengerne hans seg først under Sigurd Munns sønn, Håkon Herdebrei. Håkon ble imidlertid nedkjempet av Erling Skakke under slaget ved Sekken, nær Veøya i Romsdalen allerede i 1162.I 1174 dannet Erling Skakkes motstandere en flokk som fikk tilnavnet birkebeinerne. Med Øystein Møyla som leder inntok de Trondheim, og på Øretinget i 1176 utropte de ham til konge. Øystein Møyla og birkebeinerne gjorde deretter opprør mot Erling Skakke og hans unge sønn, kong Magnus V Erlingsson, som regjerte i perioden 1161–1184. I januar 1177 ble birkebeinerne grundig slått i slaget på Re. Øystein Møyla kom seg unna, men ble drept av en bonde da han ba om grid. Dette slaget er det siste som nevnes i Snorres  Heimskringla.
Birkebeinernes neste leder var Sverre Sigurdsson som regjerte som Norges konge fra 1184 til sin død i 1202.


== Referanser ==
Canal Grande

Canal Grande er den bredeste kanalen som går gjennom Venezia. Navnet betyr Stor-kanalen eller den store kanalen. Den er en hovedtrafikkåre i en by hvor trafikken går med båt. Kanalen går i bue som en speilvendt S, og går gjennom de sentrale deler av byen. Den starter fra lagunen nær jernbanestasjonen og møter Canale della Giudecca nær Markusplassen. Kanalen er mellom 30 og 70 meter bred, opp til 5 meter dyp og nesten 4 kilometer lang.


== Broer ==
Fire broer krysser Canal Grande, Ponte dei Scalzi ved jernbanestasjonen, den berømte Rialtobroen og Ponte dell'Accademia. Rialtobroen var lenge den eneste broen som krysset kanalen; først i 1854 ble Ponte dell'Accademia bygget. Det diskuteres nå (2011) hvorvidt broen bør erstattes av en betongbro. I 1934 ble Ponte dei Scalzi bygget. Den nyeste er Ponte dell'Constituzione, bedre kjent som Ponte Calatrava, etter den spanske arkitekten som tegnet den. Broen åpnet i 2009, etter en langvarig beslutningsprosess. Broen fører fra Piazzale Roma (buss-stasjonen) til jernbanestasjonn Santa Lucia.


== Palass ==
Langs Canal Grande ligger flere av Venezias fineste palasser, eller casaer (casa er italiensk for hus). De har opp gjennom årene huset byens finere familier og slekter. Storslagen arkitektur og overdådig utsmykning kjennetegner palassene. I mange av dem er det nå museer.
Her er en liste over noen av de mest kjente palassene langs Canal Grande (Ca' er forkortelse for casa):

Ca' d'Oro
Ca' Rezzonico
Palazzo Foscari
Palazzo Barbarigo
Dogepalasset (Palazzo Ducale)


== Kirker ==
Santa Maria della Salute


== Kilder ==
Venice.jc-r.net: Palaces in Venice, Italy Besøkt 11. oktober 2017
Per Egil Nygård

Per Egil Nygård (født 17. juni 1954) er en norsk fotballkeeper som har spilt klubbfotball for Skeid Fotball og Bryne FK.  Nygård debuterte for Skeid i 1973 og ble cupmester med klubben i 1974.  Han spilte 273 kamper for Skeid, før han forlot klubben til fordel for Bryne i 1980. I Bryne spilte han i fem sesonger og ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av VG i 1982.Nygård fikk ti landskamper på A-lagsnivå.
Etter sin aktive karriere har Nygård vært keepertrener for Skeid.  Han har også vært keepertrener for Stabæk Fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Egil Nygård – Transfermarkt 
(en) Per Egil Nygård – FootballDatabase.eu 
(en) Per Egil Nygård – EU-Football.info 
(no) Per Egil Nygård – Norges Fotballforbund 
Per Egil Nygård på eu-football.info
Per Egil Nygård på WorldFootball.net
Per Egil Nygård på footballdatabase.eu
Per Egil Nygård på Footballzz.com
Moskvaprosessene

Moskvaprosessene er en fellesbetegnelse på tre rettssaker som ble ført i Sovjetunionen mot politiske motstandere av Josef Stalin under den store terroren. Mange av de dømte ble henrettet. Prosessene anses som skueprosesser, hvor dommene og straffene var bestemt på forhånd og offentlig rettferdiggjort gjennom fremtvungede tilståelse. Hensikten med prosessene var å eliminere alle mulige utfordrere til Stalins makt, særlig gamle bolsjeviker med erfaring fra den russiske revolusjonen. De fleste ofrene for prosessene ble anklaget etter artikkel 58 i den sovjetiske straffeloven, for å konspirere med vestlige land om å myrde Stalin og andre sovjetledere, oppdele Sovjetunionen og gjenopprette kapitalismen.
Prosessene ble gjennomført mot tidligere fremtredende maktpersoner i Sovjetunionen i årene 1936 til 1938. De ble satt i verk etter drapet på lederen av kommunistpartiets avdeling i Leningrad, Sergej Kirov. Det var Stalin som sto bak Moskvaprosessene for å konsolidere sin makt over kommunistpartiet. Mange mener også at Stalin sto bak drapet på Kirov, selv om dette ikke er blitt bekreftet etter at de sovjetiske arkivene ble åpnet etter Sovjetunionens sammenbrudd. Om lag 50 personer ble dømt i Moskvaprosessene, de fleste til døden. Blant de dømte var Nikolaj Bukharin, Lev Kamenev, Grigorij Zinovjev, Jurij Pjatakov, Karl Radek og Aleksej Rykov.
Rettssakene ble holdt med internasjonal presse til stede. Blant annet rapporterte den norske forfatteren Nordahl Grieg fra rettssakene, og han gikk svært langt i å forsvare Stalins prosesser. I artikkelen «Dramaet i Moskva» (februar 1937) angrep han åtte norske forfattere som kritiserte prosessene. Prosessene utgjorde også grunnlaget for hans roman Ung må verden ennu være. I sin samtid var rettssakene bemerkelsesverdige på grunn av hvor mange tidligere bolsjeviker som kom med innrømmelser både om landsforræderi og konspirasjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Moskvaprosessene i Store norske leksikon
Morten Vinje

Morten Vinje (født 5. juli 1956 på Langesund,  kommune) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte opprinnelig i Larvik Turn. Vinje spilte midtstopper for klubbene Skeid og Moss på slutten av 1970- og begynnelsen av 1980-tallet. Vinje spilte 132 klubbkamper for Skeid og 15 A-landskamper. Han ble cupmester for Moss i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Vinje – Transfermarkt 
(en) Morten Vinje – national-football-teams.com 
(en) Morten Vinje – WorldFootball.net 
(en) Morten Vinje – EU-Football.info 
(no) Morten Vinje – Norges Fotballforbund
Linjeskip

Linjeskip kan ha flere betydninger:

Linjeskip (marinefartøy), et historisk type krigsskip.
Linjeskip (handelsskip), et type handelsfartøy.
Pluralisme (filosofi)

Pluralisme er sameksistens av forskjellige grunnsyn. Ordet stammer fra latin og oppfatningen om at virkeligheten består av flere selvstendige grunnpremisser som alle er like mye verdt. 
Likestilling mellom religioner, legning, verdensbilder og så videre, som til og med strider mot hverandre i de fleste tilfeller, er eksempler på pluralisme. Sekularisering, det at religionens oppgaver avlastes av religionsuavhengige institusjoner, er også et eksempel på pluralisme.
Det at ulike oppfatninger anerkjennes som likeverdige, kan sees som en motsetning til ensrettingen i totalitære samfunn.


== Se også ==
Kulturrelativisme
Postmodernisme
Relativisme
Verdirelativisme
Krystallografi

Krystallografi er læren om hvordan atomer er organisert i faste materialer (fast fase). Det benyttes ofte røntgen for å finne den tredimensjonale strukturen til materialene.


== Kjente fagfolk innen krystallografi ==
William Henry Bragg
William Lawrence Bragg
Auguste Bravais
Pierre Curie
Francis Crick
Boris Delone
Paul Peter Ewald
Rosalind Franklin
Guo Kexin
René Just Haüy
Carl Hermann
Robert Huber
Ernest-François Mallard
Georges Friedel
Charles-Victor Mauguin
William Hallowes Miller
Dorothy Crowfoot Hodgkin
Max Perutz
Hugo Rietveld
Jean-Baptiste L. Romé de l'Isle
Constance Tipper
Don Craig Wiley
Ada Yonath
Freestyle

Freestyle eller freeski eller friski er en gren av skiidretten som omfatter kulekjøring, hopp, halfpipe, slopestyle, big air og skicross. Målet med disiplinen er å fullføre hopp og «stunt», på ski eller snøbrett. Hoppene eller stuntene må være så originale som mulig, og er blitt en meget publikumsvennlig gren.
I 1980-årene da denne idretten ble populær og man begynte å arrangere offisielle mesterskap og verdenscup, var også ballett en gren man konkurrerte i. Denne grenen ble ikke tatt opp som øvelse i olympiske leker, og interessen for varianten avtok. Det arrangeres likevel konkurranser nå og da.
Britannica omtaler det som ekstremsport.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bendiksen, Trond; Nord, Svein (1978). Freestyle : Skiballett & oppreiste hopp. Bergen: Vestlandske publikasjonstjeneste. ISBN 8290304013. 
Instebø, Steinar; Mikkelsen, Per Arne (1984). Freestyle : Hvordan arrangere et freestylerenn?. Hauger: Norges Skiforbund. 


== Eksterne lenker ==
Resultatarkiv internasjonale konkurranser fra Sports123.com Arkivert 9. februar 2011 hos Wayback Machine.
Visby

Visby er den eneste byen på Gotland og er administrasjonssenter for både Gotland kommune og Gotlands län i Sverige. Tettstedet Visby hadde 22 593 innbyggere i 2010. Navnet kommer av vi, «offerplass», og by.


== Historie ==

Ingen vet hvor langt tilbake byens historie går. Ifølge en teori skal byen ha blitt grunnlagt omkring 900, men allerede før dette tidspunktet fantes det et handelssentrum på stedet.

På 1100-tallet var Visby et viktig sete for Hansaen. Byens befolkning var da halvt tysk, og det rådet sterke motsetninger mellom by og land. Derfor er ringmuren betydelig tykkere mot land- enn mot havsiden.I 1361 ble Gotland erobret av Valdemar Atterdag. Ved den avgjørende trefningen, øst for muren, mellom dansker og gotlandske bønder, stilte byen seg nøytral.I 1525 var det konflikt mellom Lübeck og Visby. Lübeckerne skal ifølge tradisjonen ha brent alle byens kirker, unntatt den tyske, som nå er domkirke. Visby ble en svensk by i 1645, etter freden i Brömsebro.I 1808, under den siste svensk-russiske krigen, ble Visby og resten av Gotland annektert «til evig tid», men det tok ikke mer enn en måned før Gotland igjen var på svenske hender. Den avsatte, russiske guvernøren, Bodisko, ble etter krigen guvernør i Finland.Fra 1995 har Visby stått på UNESCOs verdensarvliste.


== Befolkningsutvikling ==


== Severdigheter ==
Mange minnesmerker fra Visbys storhetstid er i dag severdigheter:

Ringmuren fra 1200-tallet, 3,5 km lang med totalt 44 tårn.
Av festningen Visborg finnes knapt synlige rester igjen.
Flere kirkeruiner.
Visby domkirke.
Ca. 150 middelalderhus i mer eller mindre godt bevart stand.
Botanisk hage, eid av selskapet DBV (De badande vännerna).
Galgberget, nord for Norderport, med en bevart galge fra middelalderen – tre steinpilarer med sytten steiner i hver. Opphav til eden: «Fy sjutton (stenar).»


== Festivaler ==
Hvert år i august er det middelalderuke innenfor ringmuren. Det serveres mat og godbiter med oppskrifter fra middelalderen.
Det lages også smykker og settes opp skuespill fra middelalderen.


== Kommunikasjon ==
Visby lufthavn ligger like utenfor byen. Bilferja Visby—Nynäshamn, Visby-Oskarshamn og Visby-Öland (Grankullavik).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Visby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hansestaden Visby – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Økonomisk sone

Økonomisk sone er en havsone der en kyststat har suverene rettigheter over naturressursene i sjøen, på og under havbunnen.
Kyststatenes rett til å opprette økonomiske soner er nedfelt i FNs havrettskonvensjon. Sonen kan strekke seg ut til 200 nautiske mil fra grunnlinjen, det ble allment akseptert under FNs havrettskonferanse. Staten har ikke – som for sjøterritoriet, som maksimalt kan strekke seg ut til tolv nautiske mil – suverenitet over den økonomiske sonen, kun rett til å forvalte og utnytte naturressursene. Andre stater har rett til bl.a. skipsfart, overflyving og til å legge og vedlikeholde undersjøiske kabler og rørledninger i en kyststats økonomiske sone.


== Se også ==
Havrett
Norges økonomiske sone
Åpent hav


== Eksterne lenker ==
De forente nasjoners konvensjon om havretten, del V
Norges regjering om Norges økonomiske sone
Blaupunkt (album)

Blaupunkt er et musikkalbum med Blaupunkt, utgitt i 1982. Dette var bandets første og siste hele album.


== Sporliste ==
«Maskin maskin» (Harald Haakstad)
«Dama i skapet» (Haakstad/Tone Rønning)
«Linedanser» (Kåre Berntzen)
«Dine kyss aha» (Bjørn Rølla/Rønning)
«Etter oss» (Berntzen/Haakstad/Rønning)
«Singin' In My Funeral» (Blaupunkt)
«Ekkodalen» (Haakstad/Rønning)
«Vi må – må ha» (Haakstad/Rønning)
«Space Twist» (Haakstad)
«Luksusdyr» (Blaupunkt)
«Gal kvinne (på frifot)» (Rølla/Rønning)
«In the Metro» (Haakstad/Berntzen/Rønning)


== Medvirkende ==


=== Blaupunkt ===
Tone Rønning - vokal, produsent, låtskriver, coverdesign
Harald Haakstad - gitar, produsent, låtskriver, coverdesign
Kåre Berntzen - gitar, produsent, låtskriver, coverdesign
Bjørn Rølla - bass, produsent, låtskriver, coverdesign
Gunnar Hanslien - trommer, perkusjon, låtskriver, coverdesign


=== Øvrige ===
Rolf Kjernet - produsent, tekniker
Knut Riisnæs - saksofon på Luksusdyr
Kristin von Hirsch - kor på Luksusdyr
Paul Værlien - kor på Luksusdyr
Dutte - tekniker
Per Sveinson - tekniker
Annabel Ranheimsæter - fotograf
Volker Zibell - coverdesign


== Referanser ==
Lars Elton Myhre

Lars Elton Myhre (født 17. august 1984 i Gjøvik) er en norsk tidligere alpinist. Han kjørte for Gjøvik Skiklubb.
Myhre tok bronse i kombinasjon under junior-VM i alpint 2004. Han debuterte først i verdenscupen i 2004. Hans beste plassering i et verdenscuprenn er en femteplass i superkombinasjonen i Beaver Creek 29. november 2007. Han deltok i OL i 2006 i Sestriere hvor han kjørte ut i slalåmrennet.
I VM i alpint 2007 i Åre ble han nummer 25 i utfor, nummer 15 i superkombinasjonen og nummer ti i slalåm.  I OL 2010 ble han nummer 25 i super-G og nr. 31 i utfor. Han kjørte ut i slalåm og i superkombinasjonen.
Han la opp i år 2013 og begynte som ekspertkommentator i TV 2. Fra 2016 er han ekspertkommentator på NRK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Elton Myhre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lars Elton Myhre på Internet Movie Database 
(en) Lars Elton Myhre – Olympedia 
(en) Lars Elton Myhre – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lars Elton Myhre – FIS (alpint) 
(en) Lars Elton Myhre – ski-db.com
Den forente opposisjon

Den forente opposisjonen var en opposisjon innen Sovjetunionens kommunistiske parti (SUKP) ledet av Lev Kamenev, Grigorij Sinovjev og Leo Trotskij. Kampen mellom flertallet i partiledelsen og Den forente opposisjonen var den siste i Sovjetunionens historie som foregikk i åpenhet.
Det var flere årsaker til at Den forente opposisjonen ble dannet. Allerede i 1921 hadde det utkrystallisert seg en venstreopposisjon i partiet, hvis ideologiske leder var Jevgenij Preobrasjenskij. Særlig var denne kritisk til den nye økonomiske politikken (NEP) og ønsket å gå fortere frem. Et særlig krav var at industriutviklingen skulle forseres på bekostning av bondebefolkningen. Alle lederne av Den forente opposisjonen var i utgangspunktet positive til NEP, men særlig Trotskij ble snart utålmodig og begynte å støtte venstreopposisjonens standpunkter, noe som var den direkte foranledningen til at Sinovjev og Kamenev sammen med Stalin fikk skjøvet Trotskij ut på sidelinja. Dette var imidlertid ikke mer enn gjort før alliansen brøt opp, da Kamenev og Sinovjev begynte å nærme seg Trotskij. Det var altså både politikk og maktallianser involvert i disse prosessene.
Det var fremfor alt Trotskij som tok initiativ til å danne opposisjonen, som hadde til hensikt å fjerne Stalin, Bukharin og de nå ledende bolsjevikene fra partiledelsen. De oppnådde imidlertid liten støtte, og ble rammet av fraksjonsforbudet som var iverksatt i partiet i 1921. I stedet for å fjerne partiledelsen oppnådde Sinovjev og Trotskij å bli ekskludert fra partiet, mens Kamenev ble ribbet for posisjoner. Trotskij forble ekskludert, rømte landet i 1929 og forble i eksil til han ble drept i 1940. Sinovjev krøp til korset og ble tatt opp igjen i partiet i 1928. Sammen med Kamenev ble han imidlertid blant de første ofrene for Moskvaprosessene da de ble henrettet i 1936.