Hanns Johst

Hanns Johst (født 8. juli 1890 i Seerhausen ved Riesa i Sachsen, død 23. november 1978 i Ruhpolding) var en tysk lærer, dramatiker og ekspresjonistisk og senere nasjonalsosialistisk dikter.  
Han meldte seg inn i NSDAP i 1932 og fikk etterhvert graden Gruppenführer i SS. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johst vokste opp som sønn av en folkekolelærer i Oschatz og Leipzig auf, og i sistnevnte begynte han i 1902 på det nylig etablerte Königin-Carola-Gymnasium, og tok abitur der i 1911. I tenårene tenkte han på å bli misjonær, Som 17-årig var han en kort tid pleier på Bodelschwingh’schen Anstalt i Bethel. 
Johst studerte så medisin og filosofi, og senere kunsthistorie. Han meldte seg frivillig til militærtjeneste i 1914 og kjempet i første verdenskrig. Etter krigen slo han seg i 1918 ned ved Starnberger See i Bayern. 


=== Kunstnerisk karriere ===
Hans tidligste verker var inspirert av ekspresjonismen (som f.eks. Der Anfang (1917) og  Der König (1920)). Senere hengav han seg til naturalistisk psykologi (Wechsler und Händler (1923), Thomas Paine (1927). Innslagene av völkisch og antijødisk tematikk oppstod gradvis, og var fast etablert i 1922. 
I 1935 ble Johst president for Reichsschrifttumskammer (underlagt Reichskulturkammer) og Deutsche Akademie für Dichtung. I Standpunkt und Fortschritt (1933) hadde han tilkjennegitt sin tilslutning til Adolf Hitlers ideologi.
Med skuespillet Schlageter, dedisert til Adolf Hitler, fikk Johst sin største teatertriumf. Dramaet, som han hadde arbeidet med fra 1929 til 1932, ble uroppført 20. april 1933 - Hitlers fødselsdag. Schlageter ble oppført på teatre i over tusen tyske byer. For Johst innbragte dette knapt 50.000 Reichsmark tantiemer. Stykket beskjeftiger seg med frikorpskjemperen Albert Leo Schlageter, som under Ruhrokkupasjonen i 1923 ble dømt til døden av en fransk militærdomstol etter at han hadde foretatt angrep på militære kommunikasjonspunkter. Johst proklamerte ham som «Det tyske Rikes første soldat». Det her som Johst skrev den setning som vanligvis feilaktig legges i Hermann Görings munn (eller noen ganger tilskrives Heinrich Himmler):
«Wenn ich Kultur höre ... entsichere ich meinen Browning».
(«Når jeg hører ordet kultur ... avsikrer jeg min Browning!»)

- Schlageter (akt 1, scene 1)


== Verker ==


=== Romaner, fortellinger, noveller ===
Der Anfang, 1917
Der Kreuzweg, 1921
Consuela, 1924
Consulea. Aus dem Tagebuch einer Spitzbergenfahrt, 1925
So gehen sie hin, 1930
Die Begegnung, 1930
Die Torheit einer Liebe, 1931
Ave Maria, 1932
Mutter ohne Tod. Die Begegnung, 1933
Maske und Gesicht, 1935
Gesegnete Vergänglichkeit, 1955


=== Drama ===
Stunde der Sterbenden, 1914
Strof, 1915
Der junge Mensch, 1916
Der Ausländer, 1916
Stroh, 1916
Der Einsame, 1917
Der König, 1920
Propheten, 1922
Wechsler und Händler, 1923
Die fröhliche Stadt, 1925
Der Herr Monsieur, 1926
Thomas Paine, 1927
Schlageter, 1932
Fritz Todt. Requiem, 1943


=== Lyrikk ===
Wegwärts, 1916
Rolandruf, 1918
Mutter, 1921
Lieder der Sehnsucht, 1924
Briefe und Gedichte von einer Reise durch Italien und durch die Wüste, 1926


=== Essays, taler m.m. ===
Dramatisches Schaffen, 1922
Wissen und Gewissen, 1924
Ich glaube! Bekenntnisse, 1928
Meine Erde heißt Deutschland, 1938
Ruf des Reiches, Echo des Volkes, 1940
Hanns Johst spricht zu dir (Sammelausgabe), 1942
Erzählungen, 1944


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanns Johst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hanns Johst på Internet Movie Database 
(en) Hanns Johst – Olympedia