jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
East Hertfordshire

East Hertforshire er et administrativt distrikt i Hertfordshire, England.
Distriktet administreres fra Bishop's Stortford, mens Hertford som også ligger i East Hertfordshire er administrasjonsby for grevskapet.
Distriktet har et areal på 475,69 km² og hadde 137 687 innbyggere i 2011.


== Steder i distriktet ==
Bishop's Stortford
Hertford
Ware


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) East Hertfordshire District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Río Imperial

Río Imperial er en elv sør i Chile, i regionen Araucania. 
Río Imperial har en lengde på rundt 52 km. Den er resultatet av at elvene Rio Cautín og Río Huichahue flyter sammen. Rio Cautín har sitt utspring fra den 2 727 m høye vulkanen Lonquimay. De to elvene går sammen ved Nueva Imperial, sørvest for Temuco. Like nedenfor kommer også Río Cholchol til. Elven renner til slutt ut i Stillehavet ved Puerto Saavedra.


== Nøkkeltall ==
Lengde: 52 km (240 km med Rio Cautín)
Areal: 12 400 km² (med nedslagsfelt)


== Større byer i nærheten ==
Nueva Imperial
Carahue
Puerto Saavedra


== Historie ==
Området rundt Río Imperial ble aldri egentlig erobret av de spanske konkvistadorene. Fra 1604 til 1880 hadde Mapucheindianerne praktisk talt uinnskrenket makt. Først i 1881 kunne koloniseringen omkring Temuco ta til.
Epping Forest (distrikt)

Epping Forest er et administrativt distrikt i Essex, England. Det har navn etter Eppingskogen, som for en stor del ligger i dette distriktet. Distriktet dekker et areal på 338,99 km² og hadde 124 659 innbyggere i 2011.


== Historie ==
Distriktet ble opprettet den 1. april 1974 ved å slå sammen de urbane distriktene i Chigwell, Epping og Waltham Holy Cross, sammen med det meste av de rurale distriktene i Epping og Ongar. Siden da har det vært en del endringer til Stor-Londons grense:

I 1994 ble 1,13 km², som nå utgjør Enfield Island Village nord for London, overført til Londons distrikt (borough) Enfield.
I 1995 ble et mindre område rundt stasjonene Grange Hill og Roding Valley overført til Londons distrikt Redbridge.


== Steder i distriktet ==

Buckhurst Hill
Chigwell, Chipping Ongar
Debden
Epping
Greensted
Loughton
Sewardstone, Stapleford
Theydon
Waltham Abbey


== Kollektivtransport ==
Selv om distriktet ligger utenfor London, betjenes det av Central-linjen på Londons undergrunnsbane. Stasjonene er:

Buckhurst Hill
Chigwell
Debden
Epping
Grange Hill
Loughton
Roding Valley
Theydon BoisMens det andre steder utenfor Stor-London er en spesiell takst på undergrunnen, regnes stasjonene i Epping Forest med i kollektivsone 5 eller 6. Dette skyldes at grevskapsrådet i Essex har inngått en avtale med Transport for London, slik at de subsidierer selskapet på samme måte som Londonbydelene. Dette har ikke blitt gjort i Hertfordshire og Buckinghamshire, hvor Metropolitan-linjen har flere stasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted 
(en) Epping Forest District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ottestad

Ottestad er et område i Stange kommune i Innlandet. Området ligger nord i kommunen, som grenser til Hamar. Ottestad hadde 5712 innbyggere i 2009, slik SSB definerte området. Lokalt varierer størrelsen ettersom en kan referere til Ottestad som et område som dekker Åkersvika helt mot nord. I dette området bor det omtrent 8000 innbyggere  (1. jan. 2017). I Åkershagan ligger et fritidsområde hvor en finner Åkershagan opplærings- og aktivitetssenter og Utvandrermuseet.
Opprinnelig var det området rundt Ottestad stasjon som ble betegnet som Ottestad, da dette området hadde det opprinnelige Ottestad poståpneri, med postnummeret 2312, slik det fremdeles er. Bekkelaget, som er en del av Ottestad, hadde eget postnummer og poststed tidligere, 2342 Stangebrua. Dette ble faset ut 1. september 1970 da Ottestad poståpneri ble lagt ned, og postnummeret 2312 omgjort til å omfatte hele området. Bekkelaget er det største handelsstedet i kommunen. Fra tettstedet Bekkelaget og Sandvika er det utsikt over Mjøsa. I Bekkelaget ligger Kjonerud amtmannsgård, som i dag er et kultursenter med variert virksomhet. Ottestad kirke, en korskirke fra 1730, ligger lenger sør.
Ottestad står for rundt 60 prosent av Stange kommunes skatteinntekter.I Vestbygda ligger den historiske Ringnes gård og Atlungstad Brenneri.
Frem til 1972, da motortrafikkveien ble åpnet fra sør i Stange og frem til Olrud i Ringsaker, gikk E6 gjennom Bekkelaget i Ottestad og over Stangebrua i samme trasé som fylkesvei 222 har nå.


== Kultur ==
Norsk utvandrermuseum
Atlungstad Brenneris samlinger


== Rekreasjon og fritid ==

I 2006 åpnet Atlungstad Golf  med en 18-hulls bane. Ottestad Idrettslag holder til på Ottestad Idrettspark. A-laget i fotball lå i 2014 i 3. divisjon. I 2008 ble en ny kunstgressbane åpnet i friområdet ved HIAS. Ottestadstien er en 15 km lang tursti rundt Ottestad. Ottestad har to musikkorps, henholdsvis  Ottestad Skolekorps og voksenkorpset Ottestad Brass.


== Etternavn ==
Navnet Ottestad brukes som etternavn i Norge av 169 personer. Navnet stammer fra personer som bodde på gårdene Ottestad i Stange og Veøy.


== Personer fra Ottestad ==
Otto Blehr – tidligere statsminister i Norge.
Marius Skjelbæk – programleder og kommentator i TV 2.
Nicholas Mickelson – fotballspiller i Strømsgodset.
Simen Bolkan Nordli – fotballspiller i Aalesund.
Julie Blakstad – fotballspiller i Rosenborg.


== Referanser ==
Sløke

Sløke (Angelica sylvestris) er art i skjermplantefamilien med brede, dobbeltfinnete bladfliker, som kan bli mellom en og to meter høy.


== Beskrivelse ==
Stengelen er grov, rørformet og fiolett nederst, med svært brede bladskaft. Øverst er stengelen fint håret, med avlange eggrunde, sagtannete bladavsnitt. De øvre bladene er redusert til slireaktige bladskaft. Blomsterstanden er en avflatet, svakt hvelvet skjerm med tallrike grønnhvite blomster med 20–30 fint hårete stråler.


== Utbredelse ==
Sløke vokser på på åpne enger, kulturpåvirket mark og på fuktige steder, langs strender, bekker og sumper. Den er vanlig i hele Norge, men noe sjeldnere i nordlige deler av Troms og Finnmark. Den vokser opp til tregrensen. I verden er den konsentrert i Europa, men vokser i et bredt belte østover til Kina. Noen funn er også gjort i på øskysten av Nord-Amerika


== Bruk ==
Vi vet at den har vært brukt som grønnsakplante i Norge helt fram til 1900-tallet. Planten var bra mot skjørbuk, og den kunne også lagres. Stengelen ble spist fersk, og bladene kunne karves og kokes til en grøt for lagring. Den kunne senere kokes opp med melk til en god matrett. I krisetider har sløken vært viktig som nødmat. Kandisert sløke er den dag idag en vanlig ingrediens i baking både i Frankrike og Storbritannia. Kandisert sløke brukes på samme måte som sukat, men har en aroma nærmere fennikel og karve. Planten har også vært brukt til farging. I tradisjonell kinesisk medisin brukes sløke under navnet Bai Zhi. De hule stilkene har også blitt brukt av samene til å lage fløyter.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sløke i Encyclopedia of Life 
(en) sløke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sløke hos Artsdatabanken 
(sv) sløke hos Dyntaxa 
(en) sløke hos ITIS 
(en) sløke hos NCBI 
(en) sløke hos The International Plant Names Index 
(en) sløke hos Tropicos 
(en) Kategori:Angelica sylvestris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Angelica sylvestris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Angelica sylvestris – detaljert informasjon på Wikispecies
«Valkyrien» (fly)

Valkyrien var et norskregistrert Sikorsky S-43 sjøfly («amfibium»). Flyet ble anskaffet av Det Norske Luftfartselskap (DNL) i 1936, og var ment å skulle settes inn i en ny atlanterhavsrute som skulle flys i samarbeid med Pan American World Airways fra 1. juli samme år. Samarbeidet med PanAm ble ikke noe av, og flyet ble i stedet satt inn mellom Gressholmen sjøflyhavn i Oslo og Bromma lufthavn i Stockholm sommeren 1937 og mellom Oslo og København. DNL innledet kontrakt med Igor Sikorsky og selskapet fikk overta ett av de 14 S-43-flyene som skulle leveres til Panair. Flyet ble skipet til Norge i deler, ble satt sammen og registrert i Norges luftfartøyregister som LN-DAG. Flyet kostet 600.000 kroner.Det var tidligere inngått en avtale mellom Bernt Balchen på vegne av DNL og Juan Trippe på vegne av Panair, hvor DNL skulle besørge flyvningene mellom  Bergen og Reykjavík og Panair strekningen mellom Reykjavik og New York. Da flyplassen i Stavanger åpnet 30. mai 1937, som Norges første på land, var første flygning utført av Balchen med «Valkyrien».Panair gikk fra avtalen, og DNL ble sittende igjen med en maskin som de ikke hadde trafikkmessig behov for. Så snart flyet var satt sammen og registret ble det fløyet til Malmö for å settes i opplag i påvente av at DNL fant en kjøper. Flyet ble solgt til Frankrike 14. september 1938 og fikk den nye registreringen F-AREX


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Flere foto av S 43 (modellfly)
Reidar Johan Berle

Reidar Johan Berle (født 28. juni 1917 i Bergen, død 15. oktober 1997) var en norsk grafiker, illustratør og maler.
Berle formga og illustrerte en mengde bøker, blant annet til tekster av Petter Dass og til bøker for barn. I en lengre periode var Berle tilknyttet Eide Forlag og Bergens Tidende. Han har mottatt flere priser for sin bokkunst, deriblant Kirke- og undervisningsdepartementets bildebokpris flere ganger på 1970-tallet. Tegnestilen var preget av mellomkrigstidens kantete estetikk: forenklet, naivistisk og ofte med et grafisk preg.
Berle var den første vinneren av Bokkunstprisen under «Årets vakreste bøker» i 1957.
Berle har også arbeidet med store utsmykningsoppgaver, for eksempel steinmosaikken i Bergens Tidendes bygg og betongrelieffet i Evanger kraftstasjon.


== Referanser ==
Thyssen Henschel Transportpanzer I

Thyssen Henschel Transportpanzer I eller Fuchs er et tysk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy. Det ble utviklet av Daimler-Benz og bygget av Thyssen-Henschel for den tyske hæren sent på 1970-tallet. Etter planen skal de fra 2007 erstattes av Boxer MRAV.


== Eksterne lenker ==
(en) TPz Fuchs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Transportpanzer 1 Fuchs – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
ENASA BMR 600

ENASA BMR 600 (spansk: Blindado Medio de Ruedas) er et spansk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy.  Det ble tatt fram for den spanske hæren sent på 1970-tallet.  Det er også i bruk i Egypt, Saudi-Arabia og Peru.


== Kilder ==
FAS.org: BMR-600
Sigrun Sæbø Kapsberger

Sigrun Sæbø Kapsberger (født 23. november 1942, død 20. juli 2017) var en norsk illustratør og maler. 
Kapsberger var utdannet ved Bergen Kunsthåndverkskole 1959-1962, og bodde i Tyskland 1964–68. Hun illustrerte en mengde barnebøker, og mottok Kultur- og kirkedepartementets barnebokpris for illustrasjonene til Eit hus i stova (1968) og Hos oss (1969) av Ingvald Langemyr, Barna som gikk for å hente våren (1970) av Nils Johan Rud og Laksen Glad (1973) av Ingvald Svinsaas. Illustrasjonene hennes kjennetegnes ved en fargeglad og naivistisk akvarellteknikk.
Sigrun Sæbø Kapsberger bodde i bydelen Tertnes i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sigrun Sæbø Kapsberger i BIBSYS
SIBMAS

SIBMAS er et belgisk sekshjulsdrevet amfibisk stormpanservogn. Det ble utviklet fra den sørafrikanske Ratel på privat initiativ sent på 1970-tallet, og solgt til Malaysia i 1981.


== Eksterne lenker ==
Bilder og beskrivelse hos ArmyRecognition.com (fransk)
Bilder og beskrivelse hos GlobalSecurity.org (engelsk)
WZ 523S

WZ 523 er et kinesisk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy.  Det ble først sett av vestlige observatører på en militærparade i Beijing i 1984.  Det ligner på belgiske SIBMAS.
Sandock-Austral Ratel

Sandock-Austral Ratel er et sørafrikansk sekshjulsdrevet stormpanservogn. Det ble tatt fram på 1970-tallet, og er i tjeneste med Marokko og Sør-Afrika.


== Eksterne lenker ==
(en) Ratel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans Jørgen Toming

Hans Jørgen Toming (født 9. juni 1933 i Esbjerg, Danmark, død 15. november 2002 i Oslo) var en dansk-norsk billedkunstner og bokkunstner. Toming ble utdannet ved kunstakademiet i Danmark, men bosatte seg i Norge fra 1956 og ble norsk statsborger. Han arbeidet både med design, tegning, maleri og grafikk. Han var også politisk karikaturtegner. 
Som designer for Den Norske Bokklubben fra 1961 til 1980 var Toming ansvarlig for en enorm bokproduksjon. Toming var også en av initiativtagerne til Bokklubbens Barn, hvor han i mer enn ti år var med på å velge ut gode barnebøker. Opp gjennom årene mottok Toming en rekke priser, bl.a. Norsk Designpris i 1963, og han var representert blant «Årets utvalgte 25 vakreste bøker» 14 ganger. I 1994 ble han Æreskunstner i Grafill.Hans Jørgen Toming hadde en rekke store utstillinger og arbeidene hans ble gjengitt i flere internasjonale årbøker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hans Jørgen Toming hos Store norske leksikon utdyping
Jan-Kåre Øien

Jan-Kåre Øien (født 30. november 1950 i Trondheim) er en norsk tegner, illustratør og grafiker. 
Øien er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole, der han tok diplom ved bokkunstlinja i 1974. Han har tegnet for aviser, tidsskrifter og i alt rundt hundre bøker, deriblant flere bildebøker. Han mottok Kultur- og kirkedepartementets pris for beste bildebok i 1984. Han har hatt flere utsmykningsoppdrag og en rekke utstillinger. Øien er innkjøpt av bl.a. Nasjonalgalleriet. 
Jan-Kåre Øien bor og arbeider i Drøbak utenfor Oslo.


== Bibliografi ==
Røverboka, barnebok (1987)
Huset med det rare i, barnebok (1993)
Pakken fra Australia, barnebok, Cappelen Damm (2008)
Den kinesiske tekannen, barnebok, Cappelen Damm (2009)
Gjøken i klokka, billedbok, Cappelen Damm (2010)
Spøkelser i måneskinn, billedbok, Cappelen Damm (2012)
Havets skrekk, billedbok, Cappelen Damm (2015)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Jan-Kåre Øien i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan-Kåre Øien i BIBSYS
Tegnerforbundets sider om Jan Kåre Øien
Wenche Øyen

Wenche Øyen (født 28. juli 1946 i Bærum) er en norsk maler og illustratør. 
Wenche Øyen er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1963–1967) og Statens kunstakademi (1967–1971). Hun har malt både landskapsmotiver og portretter, ofte i en forenklet, poengtert still og utført i olje eller akvarell. Hun begynte som illustratør for barnebladet Maurtua i 1975, og har siden illustrert en rekke bøker, bl.a. den prisbelønte barneboka Ein god dag  fra 1979 med tekster av Einar Økland og den kjente «sorgboka» Farvel, Rune fra 1986 med tekst av Marit Kaldhol.


== Referanser ==
Vivian Zahl Olsen

Vivian Zahl Olsen (født 24. januar 1942 i Asker) er en norsk tegner, grafiker og illustratør. 
Hun er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Hun har illustrert en rekke skolebøker, fortellingsbøker og bildebøker, bl.a. Flode alene av Trond-Viggo Torgersen og Fru Pigalopp av Bjørn Rønningen. Hun har også tegnet for et stort antall serier for barne-TV, og laget dekorasjoner og animasjonsfilmer. I en årrekke sto hun for illustrasjonene i Framtiden i våre henders medlemsblad Ny livsstil.  
Zahl Olsen har mottatt flere priser både i Norge og utlandet, bl.a. Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur 1974 og 1981, Jacobprisen i 1980 og Cappelenprisen i 1981.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Vivian Zahl Olsen i BIBSYS
(no) Vivian Zahl Olsen i Norsk biografisk leksikon
Viktor Kositsjkin

Viktor Ivanovitsj Kositsjkin (russisk Виктор Иванович Косичкин, født 25. februar 1938 i Rybnoje i daværende Sovjetunionen, død 30. mars 2012 i Moskva i Russland) var en russisk skøyteløper. Han representerte Dynamo Moskva og Sovjetunionen. 
Han slo gjennom med et brak under OL 1960, da han vant 5000 meter foran Knut Johannesen. På 10 000 m byttet de plass på resultatlista, og begge kunne reise hjem med en gull- og en sølvmedalje. 
I 1961 vant han EM på skøyter, allround for herrer i Helsingfors, og året etter ble han verdensmester på hjemmebane i Moskva. 
Etter sin aktive løperkarriere var Kositsjkin skøytetrener for andre skøyteløpere i Dynamo Moskva.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørnsen, Knut (1932–2008) og Jorsett, Per (1920–) (1971). «Viktor Kositsjkin – «Kupper’ns» konkurrent». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 137–140. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(de) Viktor Kositsjkin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Viktor Kositsjkin – Olympics.com 
(en) Viktor Kositsjkin – Olympic.org 
(en) Viktor Kositsjkin – Olympedia 
(en) Viktor Kositsjkin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Viktor Kositsjkin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Viktor Kositsjkin – Speedskatingbase.eu 
(en) Viktor Kositsjkin – SpeedSkatingNews.info 
(en) Viktor Kositsjkin – SpeedSkatingStats.com 
(en) Viktor Kositsjkin – TheSports.org 
(no) Viktor Kositsjkin i Store norske leksikon
(en) Viktor Kositsjkin på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Viktor Kositsjkin på The-Sports.org (noen resultater)
(ru) Viktor Kositsjkin på Legends of Soviet Sport sportlegend.kulichki.net
(ru) Intervju med Kositsjkin m/et bilde på www.ug.ru (en avis)
Klipp fra Vinter-OL 1960 på YouTube.com
Lausanne

Lausanne er en by i den fransktalende delen av Sveits. Byen er hovedstad i kantonen Vaud, og ligger ved bredden av Genèvesjøen.


== Nasjonale institusjoner ==
Landets høyesterett, den tredje statsmakt, ligger i byen.


== Internasjonale institusjoner ==
Den internasjonale olympiske komité (IOC) har sitt hovedkvarter i Lausanne. Her ligger også Olympiamuseet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Lausanne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lausanne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ken Henry

Kenneth Charles «Ken» Henry (født 7. januar 1929, død 1. mars 2009) var en amerikansk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz, 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo. 
Med klar margin, 0,7 sekunder, vant han gullmedaljen på 500 meter på Bislett under OL 1952.
Ken Henry var best på korte distanser, men han gjorde det overraskende bra under verdensmesterskapene i 1949 og 1950, da han fikk to fjerdeplasser sammenlagt. 
Under OL i Squaw Valley 1960 fikk Henry æren av å tenne den olympiske ild.


== Andre OL meritter ==
1948  St. Moritz - 5.-plass i hurtigløp på skøyter, 500 meter  USA


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ken Henry – Olympics.com 
(en) Ken Henry – Olympic.org 
(en) Ken Henry – Olympedia 
(en) Ken Henry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ken Henry – Speedskatingbase.eu 
(en) Ken Henry – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ken Henry – SpeedSkatingStats.com
Jack Shea

John Amos «Jack» Shea (født 7. september 1910 i Lake Placid i New York, død 22. januar 2002) var en amerikansk skøyteløper som tok to gullmedaljer på hjemmebane under OL 1932 i Lake Placid. Under åpningen av disse lekene avla Shea den olympiske eden på vegne av deltakerne.
Sheas etterkommere har fulgt opp den olympiske familietradisjonen. Sheas sønn, Jim Shea Sr., deltok i langrenn og kombinert under OL 1964 i Innsbruck, og sønnesønnen, Jim Shea jr., tok gull i skeleton under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City. Jack Shea bar den olympiske fakkelen inn i Lake Placid under fakkelstafetten i forkant av OL i Salt Lake City. Shea ble dessverre drept i en bilulykke kort tid før OL, så han fikk ikke oppleve sin sønnesønn vinne olympisk gull.


== OL-medaljer ==
1932  Lake Placid -  Gull i hurtigløp på skøyter, 500 meter
1932  Lake Placid -  Gull i hurtigløp på skøyter, 1 500 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Shea – Olympics.com 
(en) Jack Shea – Olympic.org 
(en) Jack Shea – Olympedia 
(en) Jack Shea – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jack Shea – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Jack Shea – Speedskatingbase.eu 
(en) Jack Shea – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jack Shea – SpeedSkatingStats.com
HM Ship

His Majesty's Ship eller Her Majesty's Ship (avhengig av monarkens kjønn; forkortes HMS) er en betegnelse som brukes på skip i den britiske marine. Betegnelsen brukes også uformelt om skip i kongelig eie i andre land, og formelt om fartøyene til Sveriges marine når de omtales på engelsk. Tidligere ble også formen HMBS, for His/Her Britannic Majesty's Ship, brukt. 
Ubåter regnes ikke som skip, og brukes derfor betegnelsen HM Submarine, noen ganger uformelt forkortet HMSm. Kongeskipet «Britannia» har betegnelsen His Majesty's Yacht (HMY) eller Royal Yacht.
Tidligere ble mindre fartøyer, som fregatter og slupper omtalt som HM Frigate og HM Sloop, men også disse omtales nå som HMS. Britiske marinebaser, som etter gammel tradisjon er rulleført som «stenfregatter» i Royal Navy, bruker også betegnelsen HMS. 
Skip som eies av britiske myndigheter, men som ikke er underlagt Royal Navy har andre betegnelser, som Royal Fleet Auxiliary (RFA, «Den kongelige flåtereserve»). 
Tidligere brukte man også betegnelsen HMAV, His Majesty's Armed Vessel eller Her Majestys Armed Vessel, for væpnede skip i Royal Navy som ikke hadde kamphandlinger som fremste oppgave. Dette kunne være skip som ble brukt til viktige oppdrag i potensielt farlige områder, og som derfor trengte større bestykning enn et handelsskip kunne føre.


== Samveldelandene ==
Flere samveldeland bruker varianter av betegnelsen, som His Majesty's Canadian Ship (HMCS), His Majesty's Australian Ship (HMAS).


== Se også ==
Kongelige Norske Marine
NHC

NHC kan vise til:

Norwegian Hull Club
National Hurricane Center
National Hurricane Center

National Hurricane Center er en avdeling av amerikanske National Weather Services Tropical Prediction Center, som er ansvarlig for å spore og forutse den sannsynlige oppførselen til orkaner og tropiske stormer. Avdelingen ligger i Miami i Florida.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) National Hurricane Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons