jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oswiu av Northumbria

Oswiu (også Oswio, Oswy, Osuiu; født ca. 612, død 15. februar 670) var konge av Northumbria i dagens England fra 642 til sin død. Han regnes også som bretwalda, de angelsaksiske kongenes overherre.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Oswiu var sønn av Æthelfrith av Northumbria, og hadde en eldre bror, Oswald. Oswiu etterfulgte Oswald i Bernicia etter at Oswald falt i slaget ved Maserfield.


=== Virke som konge ===
Oswiu lyktes i å underlegge seg de fleste briter, piktere og skotter. Ved Gilling fikk han i 651 myrdet Oswine, en slektning av Edwin av Northumbria som hadde blitt innsatt som konge i Deira. Noen få år senere tok Oswiu full kontroll over Deira. 
Han ser ut til å ha vært dyktig til å danne allianser, blant annet gjennom ekteskap. Han giftet seg, antagelig i 642, med Eanfled, datter av Edwin, og forente dermed de to dynastiene som kjempet om makten i Northumbria. Han giftet bort datteren Alhfled til Penda av Mercia, og datteren Ostryth til Aethelred, Pendas tredje sønn. 
Oswiu hadde støtte fra kirken, og gjorde gjengjeld blant annet ved å overtale kong Sigeberht av Essex til å akseptere kristendommen.I 655 ble han angrepet av Penda. Oswiu hadde langt mindre styrker til rådighet, og forsøkte å kjøpe fred. Penda ser ut til å ha avvist dette, og de to møttes i slaget ved Winwaed. Pendas allierte forlot han under slaget, og Oswiu vant en avgjørende seier. Penda og Aethelhere av East Anglia falt i slaget. 
Oswiu tok deretter kontroll over det meste av Mercia, og lot Pendas sønn Peada få en mindre bit av riket. Før slaget skal han ha lovet å sende sin datter Rifled i kloster, og å gi eiendommer til ny klosterbygg dersom han seiret. Han oppfylte dette løftet, og grunnla blant annet klosteret i Whitby. 
Mange historikere mener at han også fikk fotfeste i pikternes rike gjennom kong Talorcan.I 660 giftet han bort sin sønn Ecgfrith med Aethelryth, datter av kong Anna av East Anglia. 
Ved synoden i Whitby aksepterte Oswiu det romerske kirkelige ritus. 
Han døde i 670, og ble etterfulgt av sønnen Ecgfrith.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lapidge et al. (utg.): The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England. Wiley-Blackwell, Oxford u. a. 2001, ISBN 978-0-631-22492-1.
D. P. Kirby: The Earliest English Kings, Routledge, 2000, ISBN 978-0-415-24211-0.
Nicholas J. Higham: The convert kings: power and religious affiliation in early Anglo-Saxon England, Manchester University Press, 1997, ISBN 978-0-7190-4828-9.
David W. Rollason: Northumbria, 500-1100: Creation and Destruction of a Kingdom. Cambridge University Press, 2003, ISBN 978-0-521-81335-8.
Barbara Yorke: Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England. Routledge, London-New York 2002, ISBN 978-0-415-16639-3. PDF (6,2 MB)
Nicholas J. Higham: An English Empire: Bede, the Britons, and the Early Anglo-Saxon Kings, Manchester University Press, 1995, ISBN 978-0-7190-4423-6.
Leinøya

Leinøya er ei øy i Herøy kommune i Møre og Romsdal. Leinøy er forbundet med broer til Bergsøya, Remøya og Nautøya.. Øya blir også kalt Bølandet.
Høyeste punktet på øya er Leinehornet (Leinekiven) som er 365 meter høyt. Arealet er 14,4 km². Innbyggertallet var 1 441 pr 1. januar 2015.   
Torvik på øyas østside er stoppested for hurtigruten.


== Referanser ==
Bølandet

Bølandet kan vise til:

Bølandet (Surnadal) – ei bygd i Surnadal kommune i Møre og Romsdal
Bølandet – et gammelt navn på Leinøya i Herøy kommune i Møre og Romsdal
Leine (Møre og Romsdal)

Leine er en bygd på sørsiden av Leinøya i Herøy kommune i Møre og Romsdal.
Navnet Leine kommer fra ordet Lein (Len) som betyr «helling mot havet».
Leinekrins dekker Leine og Voldsund og har elever fra første til sjette klasse.
Tettstedet Leinstrand har ifølge Statistisk sentralbyrå 587 innbyggere pr. 1. januar 2022.


== Referanser ==
Jan Peter Balkenende

Jan Peter Balkenende (egentlig Jan Pieter Balkenende; født 7. mai 1956 i Biezelinge, Kapelle) var nederlandsk statsminister fra 22. juli 2002 til 14. oktober 2010. Han tilhører de nederlandske kristeligdemokratene Christen-Democratisch Appel (CDA). 
Han har ledet fire koalisjonsregjeringer siden 2002, som alle har blitt oppløst før perioden er over. Hans siste regjering ble etablert etter valget i november 2006, men denne gikk i oppløsning 20. februar 2010 etter uenighet om hvorvidt nederlandske soldater i Afghanistan skal trekkes tilbake i 2010 eller ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Peter Balkenende – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jan Peter Balkenende – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Government.nl – Jan Peter Balkenende
Meat Puppets

Meat Puppets er et rockeband fra Scottsdale, Arizona dannet i januar 1980 av brødrene Cris og Curt Kirkwood samt trommeslageren Derrick Bostrom. Bandet startet opp som et punkband, men fikk senere innslag av sjangere som country og psykedelia i musikken sin.
I 1993 ble de bandet dratt frem i lyset igjen da Nirvana spilte coverversjoner av Meat Puppets-låtene «Plateau», «Oh, Me», og «Lake of Fire» på albumet MTV Unplugged in New York.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Meat Puppets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Meat Puppets på Internet Movie Database 
(en) Meat Puppets på Apple Music 
(en) Meat Puppets på Discogs 
(en) Meat Puppets på MusicBrainz 
(en) Meat Puppets på SoundCloud 
(en) Meat Puppets på Spotify 
(en) Meat Puppets på Songkick 
(en) Meat Puppets på Last.fm 
(en) Meat Puppets på Genius — sangtekster 
(en) Meat Puppets på AllMusic
Mato Grosso do Sul

Mato Grosso do Sul er en delstat i den sentral-vestre regionen i Brasil.
Den grenser til følgende delstater (fra nord, med klokka) Mato Grosso, Goiás, Minas Gerais, São Paulo og Paraná. Mato Grosso do Sul grenser også til Paraguay og Bolivia i vest. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på 2 651 235.Navnet stammer fra den nærliggende delstaten Mato Grosso, som den skilte seg fra da den ble opprettet. Siden delstaten ligger sør for Mato Grosso, ble den kjent som Mato Grosso do Sul (Sør-Mato Grosso).
Navnet "Mato Grosso", derimot, betyr «tykt gress».Delstaten har 11 regioner. De største byene er Corumbá, Dourados og Bonito.


== Geografi ==
I delstaten ligger savanneområdet Cerrado samt deler av våtmarksområdet Pantanal. Hovednæring i Mato Grosso do Sul er landbruk, hvor kvegdrift er viktigst. Andre landbruksprodukter er sukkerrør, hvete, soyabønner, maniok, ris og bomull.
Det høyeste punkt i delstaten er Morro Grande (1065 m). 


== Historie ==
Mato Grosso do Sul ble skilt ut fra delstaten Mato Grosso i 1977 og fikk endelig status som delstat 1. januar 1979.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mato Grosso do Sul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mato Grosso do Sul – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Sukkerrør

Sukkerrør (Saccharum) er en tropisk gress-slekt som består av mellom 6 og 37 arter (det hersker uenighet om antallet) som kan bli inntil 7 meter høyt og med 5 cm tykke stengler.
Margsaften inneholder 18–20 % sukker som brukes i produksjonen av rørsukker (også kjent som sukrose). Arten stammer muligens fra Polynesia, men har vært dyrket i India siden før 510 f.Kr. da den persiske keiser Darius under en invasjon i India fant «et siv som gir honning uten bier». 
Dyrkingen av sukkerrør spredtes gjennom Nord-Afrika til Spania under den muslimske erobringskrigen, og sukker ble ført til Nord-Europa med korstogene.
Columbus plantet sukkerrør i Karibia, hvor plantene trivdes og ga grunnlag for en sterk økonomi. Senere var sukkerrør en svært viktig inntektskilde for Portugal på 1500-tallet, som dyrket planten i stor skala i Brasil.
Napoleonskrigene førte til at rørsukker ble mangelvare i en periode, noe som gjorde at man utviklet en metode for fremstilling av sukker fra andre planter (sukkerroe). Dette utgjør i dag omtrent 30 % av verdens forbruk.


== Se også ==
Sukkerroe


== Eksterne lenker ==
(en) Sukkerrør i Encyclopedia of Life 
(en) Sukkerrør i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sukkerrør hos Artsdatabanken 
(en) Sukkerrør hos ITIS 
(en) Sukkerrør hos NCBI 
(en) Sukkerrør hos The International Plant Names Index 
(en) Sukkerrør hos Tropicos 
(en) Sukkerrør hos GrassBase 
(en) Kategori:Saccharum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saccharum – detaljert informasjon på Wikispecies
University of Surrey

University of Surrey (UniS) ble opprettet 9. september 1966. Det lå opprinnelig ved Battersea i det sørvestlige London. Før det fikk status som universitet het det Battersea College of Technology. Historien går tilbake til 1891, da det ble opprettet som Battersea Polytechnic Institute for å tilby høyere utdanning til den fattigere del av Londons befolkning.
I 1968 flyttet det til sentrum av Guildford i Surrey, ved siden av Guildfordkatedralen. Det bruker bare 0,3 km² av en tomt på 1,2 km², og det er planer om å utvide universitetet. Opprinnelig var det planlagt at det skulle ha 5 000 studenter, men det er nå omkring 10 000.
Det utgjorde mellom 2000 og 2004 sammen med Roehampton University en enhet som kaltes Federal University of Surrey. Sent i 2003 ble det foreslått at Roehampton, som den gang het University of Surrey Roehampton, skulle få status som selvstendig universitet, noe som ble innvilget av regjeringen i juni 2004.


== Rangeringer ==
University of Surrey ble rangert som nummer 8 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 4 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.I QS World University Rankings for 2014 rangerte University of Surrey som nummer 314 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 401-500 av verdens universiteter. Universitetet var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) University of Surrey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Guildfordkatedralen

Guildfordkatedralen (på engelsk Guildford Cathedral) er den eneste anglikanske katedralen som er bygget i kirkeprovinsen Canterbury etter reformasjonen i England. Guildford bispedømme ble opprettet i 1927, og arbeidet på katedralen, til tegninger av Edward Maufe, begynte i 1936. Det ble avbrutt av andre verdenskrig, og bygningen ble derfor ikke vigslet før i 1961.


== Beskrivelse ==
Den står på Stag Hill i sentrum av Guildford i Surrey, og er en solid bygning i rød teglstein. Rett ved siden av ligger Universitetet i Surrey. Teglsteinene er laget av leire fra åsen den står på.
Tårnet er omkring 48 meter høyt, og har ti klokker støpt av Whitechapel klokkestøperi, mest kjent for å støpe Frihetsklokken i Amerikas forente stater og Big Ben i London. På toppen av tårnet står en 3 meter høy forgylt engel som dreier med vinden. Skrekkfilmen Omen (1976) ble filmet i katedralen; engelen på toppen av spiret ble faktisk plassert der spesifikt for filmen. Medlemmene av menigheten likte den så godt at de ba om å få beholde den.
Katedralen er svært lys innvendig, med søyler av lys sandstein fra Somerset og gulv av hvit italiensk marmor. Arkitekten Maufe skrev i 1932, før byggingen begynte at «idealet var å lage en design som definitivt hører vår tid til, men er i tråd med de store engelske katedralen; å bygge på nytt etter tradisjonen, å sette sin lit til proporsjoner, masse, volum og linjer heller en forsiring og ornamenter». Kunsthistorikeren Nikolaus Pevsner har i Pevsner Architectural Guides beskrevet den som en «søtmodig, udramatisk kurvilinear gotisk» kirke, og interiøret som «edelt og subtilt». Den er vurdert som en bevaringverdig bygning i nivå II*.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Guildford Cathedral – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted
A history of the choristers of Guildford Cathedral
Seeds of Hope Children's Garden Arkivert 20. februar 2020 hos Wayback Machine.
Whitechapel klokkestøperi

Whitechapel klokkestøperi (Whitechapel Bell Foundry) er en bedrift i Whitechapel i det østlige London. Det er Storbritannias eldste produksjonsselskap som er i drift, etablert i 1570 under Elisabeth I og i kontinuerlig drift siden. Historien går enda lenger tilbake, til mesterstøperen Robert Chamberlain som 1420 grunnla selskapet under Henrik V, men det var et opphold i driften før 1570.
Hovedvirksomheten er støping av kirkeklokker med oppheng og tilbehør, men de støper også klokker til klokkespill og andre formål.
Selskapet har produsert flere berømte klokker, som den originale Frihetsklokken i Amerikas forente stater (1752) og Big Ben i Westminsterpalasset (1858). Big Ben er med sine 13½ tonn den største klokken de har støpt. Etter andre verdenskrig finner man blant deres viktigste oppdrag klokkene til Guildfordkatedralen i Guildford, Surrey og til Nasjonalkatedralen i Washington D.C.. 
Selskapets lokaler er en fredet bygning (Grade II listing).
I 2016 kunngjorde Whitechapel klokkestøperi at de vil stenge i mai 2017, etter litt over 250 år, og flytte til en ny adresse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Whitechapel klokkestøperi
Big Ben

Big Ben er kallenavnet på den største av klokkene i tårnet på Westminsterpalasset i London. Det blir også ofte feilaktig brukt om hele tårnet som i seg selv egentlig heter Elizabeth Tower. 
Klokken ble påbegynt i 1858 og sto ferdig bygd i 1859. Den skal ha blitt oppkalt etter Benjamin Hall, som var sjefskommissær for offentlige arbeider. En annen teori er at den, fordi den var den tyngste i sitt slag, ble kalt opp etter den berømte proffbokseren Benjamin Caunt. Den ble støpt av Whitechapel klokkestøperi.
Under andre verdenskrig ble uret utsatt for en rekke tyske flyangrep, men overlevde og fortsatte å markere tiden. Kun én eneste gang i historien har uret i tårnet som rager 96,4 meter over Themsen, gått for sent. Det skjedde i 1962, da et stort snøfall fikk Big Ben til å ringe inn det nye året ti minutter over midnatt. Også i 1976 og i 1997 stanset den opp.Fredag 27. mai 2005 skjedde det igjen; klokken 22.07 stoppet uret, og etter en liten pause gikk det igjen, fram til 22.20. Den siste stoppen varte i en og en halv time, og de britiske tjenestemennene som har ansvaret for Big Ben hadde ingen forklaring på hvorfor. En teori var at denne fredagen var den varmeste dagen i London siden 1953.I dag blir klokken brukt som offisiell klokke i mange nyhetsstasjoner, som BBC.


== Renovering ==
21. august 2017 begynte et fire år langt renoveringsarbeid på Elizabeth Tower som skal inkludere installering av en ny heis. Det er også planer om å restaurere glasset og male klokkehjulene på nytt. Med noen få unntak, som nyttårsaften og Remembrance Sunday, skal klokkene være stille til arbeidet er ferdig i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Big Ben på Store Norske leksikon
Big Ben på det Britiske parlamentet sine offisielle sider
(en) Offisielt nettsted 
(en) Big Ben (bell) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Big Ben – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ismail Kadare

Ismail Kadare (født 28. januar 1936 i Gjirokastra sør i Albania) er en albansk forfatter.
Kadare studerte litteraturvitenskap i Tirana og Moskva. Etter at Albania og Sovjetunionen brøt med hverandre, arbeidet han som journalist i Tirana. Siden fortsatte han flere år som bare forfatter. Han flyttet til Paris tidlig på 90-tallet, og der har han bodd siden.
Kadare har skrevet flere titalls bøker, og mange av romanene hans er blitt oversatt til mer enn 40 språk. Hans mest kjente bøker ble skrevet under kommunistregimet i Albania. Kadare har i de siste år ofte blitt nevnt som en mulig kandidat til nobelprisen i litteratur. Han ble i 2009 tildelt Fyrsten av Asturias-prisen for litteratur. I 2020 ble han forfremmet til storoffiser av Æreslegionen.


== Verker utkommet på norsk ==
(Innledende årstall henviser til den albanske originalutgivelsen)

1967 – Bryllupet (roman). – Sekundæroversatt fra engelsk etter The Wedding, ved Torstein Bugge Høverstad. Originaltittel: Dasma. Forlaget Oktober (1972)
1963 – Den døde hærs general (roman).  Sekundæroversatt fra fransk etter Le général des armées mortes, ved Kari og Kjell Risvik. Originaltittel: Gjenerali i ushtrise se vdekur. (Cappelen, 1997).
1980 – Hvem fulgte Doruntine hjem? (roman). Sekundæroversatt fra fransk etter Qui a ramené Doruntine?, ved Christine Amadou. (Cappelen, 1990)
1981 – Drømmenes palass (roman). Sekundæroversatt fra fransk etter Le palais des rêves, ved Bente Christensen. Originaltittel: Nepunesi i pallatit de endrrave. (Cappelen, 1991)
1991 – Albansk vår: krønike, brev, refleksjoner.  Sekundæroversatt fra fransk etter Printemps albanais, ved Tom Lotherington. Originaltittel: Nga nje dhjetor ne tjetrin. (Cappelen, 1991)
1989 – H for Homer (roman). Sekundæroversatt fra fransk etter Le dossier H, ved Bente Christensen. Originaltittel: Dosja H. (Cappelen, 1992)
1980 – Avbrutt april (roman). Sekundæroversatt fra fransk etter Avril brisé, ved Bente Christensen. Originaltittel: Prilli i thyer. (Cappelen, 1993)
1998 – Tre sørgesanger for Kosovo (essay). Sekundæroversatt fra fransk etter Trois chants funèbres pour le Kosovo, ved Tom Lotherington. Originaltittel: Tri kenge zie per Kosoven. (Cappelen, 1999)
1985/2003 – Agamemnons datter + Etterfølgeren (to kortromaner). Sekundæroversatt fra fransk etter: La fille d'Agamemnon og Le successeur, ved Tom Lotherington Originaltitler: Vajza e Agamemnonit og Pasardhësi. (Cappelen, 2008)
2008 – Ulykken (roman). Sekundæroversatt fra fransk etter L'accident, ved Tom Lotherington. Originalens tittel: Aksidenti. (Cappelen Damm, 2010)
2009 – Den uønskede middagen (roman). Oversatt fra albansk av Jardar Østbø. Originaltittel: Darka e gabuar (Cappelen Damm, 2013).


== Priser og nominasjoner (utvalg) ==
2009 – Fyrsten av Asturias' pris for litteratur
2009 – Nominert til Independent Foreign Fiction Prize
2005 – The Man Booker Prize International


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ismail Kadare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ismail Kadare på Internet Movie Database 
(fr) Ismail Kadare på Allociné 
(en) Ismail Kadare på AllMovie 
(en) Ismail Kadare hos The Movie Database 
(en) Ismail Kadare på Discogs
AltaVista

AltaVista var en søkemotor for internett. Søkemotoren ble utviklet ved amerikanske Digital Equipment Corporation, og lansert 15. desember 1995 på altavista.digital.com. Som den første søkemotoren med mulighet til å gjøre fulltekstsøk over en stor del av internett, ble den raskt ett av verdens mest besøkte nettsteder.
I 1998 ble Digital solgt til Compaq, som redesignet Altavista til en webportal for å konkurrere med Yahoo!. I løpet av de neste årene ble det klart at portal-strategien hadde vært mislykket, og søkemotoren tapte besøkende til fordel for konkurrenten Google. I februar 2003 ble AltaVista overtatt av Overture Services, Inc., som igjen ble overtatt av Yahoo! i juli samme året. Yahoo! valgte i mai 2011 å stenge ned Altavista, og omdirigere søk til selskapets egen søkemotor Yahoo! Søk.
AltaVista tilbød tjenesten Babelfish, som var den første nettbaserte tjenesten for maskinoversettelse av tekst og hele websider til og fra flere språk, som engelsk, spansk, fransk, tysk, portugisisk, italiensk og russisk. I mai 2008 ble tjenesten omprofilert som en del av Yahoo!.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
BabelFish
Yahoo!

Yahoo! Inc. er et amerikansk teknologiselskap med hovedkvarter i Sunnyvale i California. Selskapet er mest kjent for en nettportal, søkemotor, en nettkatalog, webmail, nyhetsaggregator, nettannonser og lignende tjenester. 
Nettstedet Yahoo ble opprinnelig utviklet av Stanford-studentene David Filo og Jerry Yang i januar 1994 og lansert i mars 1995. 


== De mest kjente tjenestene til Yahoo! ==
Yahoo! Games
Yahoo! Finance
Yahoo! Groups
Yahoo! Mail
Yahoo! Messenger
GeoCities
LAUNCHcast
HotJobs
Yahoo! Movies
Yahooligans!, portal for barn.
Yahoo! Launch, Gratis musikkvideoer.
Yahoo! Search
Yahoo! TV
Flickr


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Yahoo! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yahoo! – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Yahoo! Norge
Atahualpa

Atahualpa, eller Atahuallpa (født 1502, død 1533 i Cajamarca, dagens Peru),  var den 13. og siste keiser av Inkariket.
Han var sønn av en prinsesse i Quito og inkaen Huayana Capac. Inkaen hadde inngått et allianse-ekteskap for å knytte kongen av Quito til seg og på den måten innlemme kongedømmet i Inkariket. Huayana trivdes så godt i Quito at han ble værende der, og Atahualpa ble kongens favorittsønn. Dette mislikte hoffet i Cuzco sterkt. De mente inkaen sviktet sin rolle som solens sønn ved ikke å være i Cuzco, den hellige hovedstad, og mente også at Atahualpa ikke var ektefødt arving av inkaen, da det bare var barn av bror og søster som var ektefødte og rettmessige arvinger. I Cuzco bodde den rettmessige arving av tronen; Huascar. 
Da Huayana Capac døde av pest i 1527 brøt det ut borgerkrig mellom Atahualpa med sin base i Quito og Huascar med sin base i Cuzco.
I 1532 beseiret Atahualpa sin eldre halvbror Huáscar og sikret seg kontroll over hele imperiet. 
16. november 1532 ble han tatt til fange av den spanske conquistadoren Francisco Pizarro. Inkaene betalte et rom fylt med gull og to rom fylt med sølv som løsepenger for ham. Pizarro så at han hadde mulighet til å sikre seg alle rikdommene til inkaene dersom han kunne ta kontroll over imperiet, og valgte derfor i stedet å henrette Atahualpa ved garrotering den 29. august 1533. Offisielt ble han henrettet for mord på Huáscar, hans halvbror (brodermord), for polygami (han hadde flere koner, som var lov for inkaen etter inkaenes lover, men ikke for spanjolene), og for incest (han var gift med sin egen søster, som var lovpålagt i inkariket, men straffbart hos spanjolene.Hans død markerte slutten på Inkariket. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atahualpa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Atahualpa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Huáscar

Huáscar, hans fulle navn var Inti Cusi Huallpa Huáscar («Gledens sol») (født 1491, død 1532 i Cuzco), var den siste legitime inkahøvding og rettmessig arving til Inkariket. Han var nummer to i arverekken etter Ninan Cuyuchi, men Cuyuchi døde omtrent samtidig med faren, inka Huayna Cápac rundt 1525.  Huáscar ble da utnevnt og kronet til inka med sete i Cuzco. I begynnelsen delte han riket med halvbroren Atahualpa som var de facto hersker i nordriket, men senere brøt det ut borgerkrig mellom de to fraksjonene. 
I et endelig slag utenfor Cuzco i 1532 seiret Atahualpa og Huáscar ble fanget. Sent i 1532 vart han myrdet etter ordre fra Atahualpa som selv var fange hos Francisco Pizarro i Cajamarca.


== Referanser ==