jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Djangofestivalen

Djangofestivalen (etablert 23. januar 1980 i Oslo) er en årlig musikkfestival for musikk i Django Reinhardts ånd, startet av Jon Larsen for å markere dennes syttiende fødselsdag.  Festivalen avholdes  i dag på Cosmopolite i Oslo.En rekke likelydende festivaler fins, de to største  avholdes i Samois sur Seine ved Paris og Birdland i New York.
I tillegg finner man Djangofestival 
på Mosebacke i Stockholm, 
i Akureyri på Island,  
ved Altdorf i Tyskland,
i Chicago,Arizona,Mill Valley i California,
og Seattle.


== Referanser ==
Kambrosilur

Kambrosilur er en norsk betegnelse for de geologiske periodene kambrium, ordovicium og silur for 545-417 millioner år siden, og brukes idag generelt om avleiringer dannet i denne tiden.
I kambrosilurtiden var det oppblomstring av dyr med harde deler som kunne bevares som fossiler, særlig trilobitter, graptolitter, koraller, blekkspruter og armfotinger. Det er betydelig lagdelt dannelse av skiftevis skifer og kalkstein i perioden, mot slutten også en del sandstein.


== Kambrosilurske avsetninger i Norge ==
I Norge finnes kambrosilurske avsetninger i midtre deler av Oslofeltet (særlig i Oslo, Bærum og Asker), på Vestlandet og i Trondheimsfeltet, Nordlandsprovinsen, Troms og Finnmark.
Den kambrosilurske lagrekken er særlig komplett på Ringsaker hvor den er 125 meter tykk – lengre sør i Oslofeltet mangler avleiringene fra tidligkambrium og lagene er tynnere. I Oslofeltet er kambrosilurlagene synlige oppe i dagen i hovedstadsområdet og nedover langs den kystnære, østre halvdelen av Bærum og Asker, inklusive de vestre øyene i Indre Oslofjord. De ligger nær den østlige, ytre forkastningssonen mot Nesodden, og er sterkt foldet i retningen sørvest-nordøst. Mange steder er lagene vendt 90° med tydelgie striper langs overflaten av mørt skifer og lys kalkstein. Ovenforliggende lag fra permtiden er ikke synlige her, de ligger lengre nord og vest rundt Oslogryta. 


== Kilder ==
(no) Kambrosilur i Store norske leksikon
Graptolitter

Graptolitter er utdødde, små kolonidannende dyr som levde fra kambrium- til devontiden.
Fossilene ser ut som enkle eller doble, rette eller sammenrullede løvsagblad; i hver tagg satt det ett dyr. De er gode ledefossiler; blant annet i skifre fra ordovicium- og silurtiden i Oslofeltet.


== Kilder ==
Bulman, 1970. In Teichert, C. (ed.). Treatise on Invertebrate Paleontology. Part V. Graptolithina, with sections on Enteropneusta and Pterobranchia. (2nd Edition). Geological Society of America and University of Kansas Press, Boulder, Colorado and Lawrence, Kansas, xxxii + 163 pp.


== Eksterne lenker ==
Graptolite Net – Graptolite.net
Klassifikasjon av Cephalodiscoidea (Graptolithoidea) – Graptolite.net – Cephalodiscus
BIG G – The British & Irish Graptolite Group – British and Irish Graptolite Group (BIG-G)
Graptolittforekomster – The palaeoecology and palaeoenvironment of graptolitic mudrocks
Written by Josh Caplan for Professor Bill Chaisson's Invertebrate Paleontology course in December 2000.
Norsk Folkeblad

Norsk Folkeblad, også omtalt som Folkebladet, var et illustrert, norsk ukeblad som ble utgitt i perioden 1866 til 1873.
Bladet ble grunnlagt av telegrafrevisor O. Hansen og sekretær P. Olsen. Bjørnstjerne Bjørnson var allerede fra før det ble lansert, påtenkt som bladets redaktør, men ventet til han fikk initiativtakerne til å godta alle hans krav før han mottok stillingen. De første syv numrene ble derfor redigert av kunsthistorikeren Lorentz Dietrichson. Bjørnson overtok fra nummer 8 i 1866 og fortsatte til forfatteren Oluf Vilhelm Falck-Ytter overtok redaktøransvaret i 1871.
I hard konkurranse med Paul Botten-Hansen og Illustreret Nyhedsblad gikk Bjørnson til det uvanlige skritt å importere xylografer fra Tyskland, og lovte leserne tresnitt av en kvalitet som de norske xylografene ikke ville være i stand til å konkurrere med.
Bjørnson lovet også at overskuddet av bladforetaket skulle gå til opprettelse av et pensjonsfond for lærere. Det ble derfor appellert til landets lærerstand om å anbefale foreldre til å tegne abonnement på bladet med den begrunnelse at bladet var lærerikt og ville øke kunnskapsforrådet hos elevene. Illustrasjonene ville stimulere leselysten.


== Kilder ==
Erik Henning Edvardsen: Gammelt nytt i våre tidligste ukeblader. Aktstykker om folketro og sagn i Illustreret Nyhedsblad og Norsk Folkeblad. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 143 / Aschehoug & Co. (W. Nygaard), Oslo 1997. ISBN 82-03-17965-7.
Olav Myre: Svunne Tiders sensasjoner. Streiftog gjennem norsk pressehistorie. Jacob Dybwads Forlag. Oslo 1944.


== Eksterne lenker ==
Illustreret norsk literaturhistorie fra 1896 om Bjørnsons gjerning i Folkebladet
Lilian Jégou

Lilian Jégou (født 20. januar 1976 i Nantes) er en fransk tidligere profesjonell syklist som avsluttet karrieren i det franske laget Bretagne-Schuller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Lilian Jégou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lilian Jégou – ProCyclingStats 
(en) Lilian Jégou – Cycling Archives 
(en) Lilian Jégou – Cycling Quotient 
(en) Lilian Jégou – CycleBase 
(en) Lilian Jégou – TheSports.org
De Tomaso Longchamp

De Tomaso Longchamp er en todørs coupé produsert av den italienske bilprodusenten De Tomaso. Longchamp er en coupéutgave av De Tomaso Deauville, bygget på en forkortet Deauville-plattform. Disse to modellene er de eneste frontmotoriserte bilene De Tomaso har bygget. Longchamp ble først presentert på bilutstillingen i Torino i 1972, ett år senere ble varianten GTS lansert, mens en cabrioletutgave ble presentert på bilutstillingen i Torino i 1980. Cabrioletutgaven ble bygget av Carrozzeria Pavesi.
Bilen var designet av Tom Tjaarda hos Ghia. Longchamp ble designet med et svært langt panser for å få plass til den 5.8 liter (5766 ccm) store Ford Cleveland V8-motoren, som leverte en effekt på 330 hk og sørget for at bilen fikk en toppfart på 240 kilometer i timen. Motoren var den samme som ble brukt i De Tomaso Pantera. De fleste bilene ble levert med en tretrinns automatisk girkasse fra Ford (C6), men det var mulig å velge en femtrinns manuell girkasse fra ZF uten merkostnader. 17 biler ble utstyrt med manuell girkasse. Longchamp ble levert med ventilerte bremseskiver både foran og bak. Bremsene var de samme som for GT4-versjonen av Pantera.  
Totalt 409 Longchamp ble bygget (395 coupéutgaver, 14 cabriolet) frem til 1989.
Prototypen til Longchamp var den eneste serie 1000 modellen som ble produsert. 2000-serien ble levert fra 1973 til 1978 og 3000-serien fra slutten av 1978. For 3000-serien ble motor og girkasse flyttet ca 10 cm bakover for bedre vektfordeling. Frontdempere ble også endret. Det samme gjelder styringen som ble erstattet med en ZF-enhet. Alle endringer for å forbedre vei- og kjøreegenskaper. 
I begynnelsen av 1980 fikk Longchamp større støtfangere montert foran og bak.
Fra rundt 1984 ble enkelte biler levert med interiørdetaljer fra Maserati og Lancia.
Stéphane Goubert

Stéphane Goubert (født 13. mars 1970 i Montpellier) er en fransk tidligere profesjonell syklist som syklet de siste seks sesongene av sin karriere for det franske laget AG2R - La Mondiale.


== Tour de France ==
Sammenlagtplasseringer:

2009 – 16. (Beste plassering)
2008 – 21.
2007 – 27.
2006 – 37.
2005 – 34.
2004 – 20.
2003 – 31.
2002 – 17.
2001 – 31.
1999 – 74.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stéphane Goubert – ProCyclingStats 
(en) Stéphane Goubert – Cycling Archives 
(en) Stéphane Goubert – Cycling Quotient
De Tomaso Guarà

De Tomaso Guarà er en sportsbil fra den italienske bilprodusenten De Tomaso som ble produsert mellom 1994 og 2004. Dette var den siste bilmodellen fabrikken produserte før den ble nedlagt i 2004 etter Alejandro de Tomasos død i 2003. Modellen ble presentert på bilutstillingen i Genève i 1993, og var tilgjengelig både som coupé og roadster (som coupéutgaven, men uten tak og frontrute. Roadsterutgaven måtte kjøres med hjelm). Guarà er basert på Maseratis Barchetta Stradale prototype fra 1991. En tredje modell var en vanlig cabrioletutgave, men kun fem ble produsert.
De første bilene ble solgt i 1994, og med enkelte avbrytelser var både coupé og roadsterutgavene fortsatt tilgjengelig for salg i Italia, Østerrike og Sveits i 2005/2006. Det er allikevel ikke kjent at noen biler ble bygget etter 2004, da selskapet ble nedlagt.
Karosseriet i Guarà er laget av glassfiber, kevlar og andre komposittmaterialer. Understellet består av Formel 1-teknologi, og Guarà er velkjent for sin ekstreme kjøreopplevelse. De første modellene var utstyrt med teknologi og interiørdeler fra BMW, men senere modeller var utstyrt med Ford-deler.
Det totalt produserte antallet er noe usikkert, men omkring 10-12 roadster, 5 cabriolet og 50 coupémodeller antas å være bygget. Produksjonen av cabrioletutgaven stoppet da De Tomaso byttet til Ford-motorer, som ikke gav plass til taket.
Bentonitt

Bentonitt er en leirbergart (smektitt) som er dannet ved forvitring av vulkansk aske eller tuff. Den vil svelle i vann. 
Benyttes i petroleumsvirksomheten med ferskvann som borevæske og ellers som fortykningsmiddel, materiale for rensning av olje og fett, og som tilsetningsmiddel til maling for å oppnå spesielle flyteegenskaper.
Bentonitt er oppkalt etter Bentonskiferen i USA (Montana, Wyoming, Nord Dakota, Sør Dakota, Colorado og Nebraska).
Rinøyvåg

Rinøyvåg er ei grend på Rinøya i Lødingen kommune i Nordland. Stedet ligger i Lødingen Vestbygd, ca. 2 mil fra europavei 10. Det bor ca. 20 personer på øya, fra 10 år til godt over 80 år.


== Næringsvirksomhet ==
På Rinøya drives det innen sjøveis transport og opplevelsesturer i nærområdet. I tidligere tider var fiskerier og vågehvalfangst den mest vanlige næringsveien for øyas befolkning. Øyas sørside ligger mot Vestfjorden, mens øyas nordside ligger mot Hestfjorden.


== Samferdsel ==
Rinøyvåg og Rinøya har veiforbindelse til kommunesenteret Lødingen. 20. juni 1960 fikk stedet fergeforbindelse til Lødingen. Ferga la i begynnelsen til ved Fenesbruket i Rinøyvåg - fergekaia ble først tatt i bruk rundt 23. oktober 1962. Fergeforbindelsen ble erstattet av daværende riksvei 837 (nå fylkesvei 837) og Kanstadstraumen bru 12. desember 1976.


== Referanser ==
Firedagers i Dunkerque

Firedagers i Dunkerque (fransk: Quatre Jours de Dunkerque) er et sykkelritt som tidlig i mai går i Frankrike, nærmere bestemt i og rundt Dunkerque i Nord-Pas-de-Calais. Det ble første gang arrangert i 1955. Til tross for navnet, foregår det vanligvis over fem-seks dager. Siden 2005 har det vært med i UCI Europe Tour, kategorisert som 2.HC. 


== Sammenlagt ==


== Eksterne lenker ==
Rittet hos cyclingarchives
Offisielt nettsted 
(en) Quatre Jours de Dunkerque – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fred Blom

Fredrik Arvid Blom (født 1872, død 1927) var en svensk-amerikansk sangforfatter knyttet til Frelsesarmeen, hvor han hadde tjent som korpsleder flere steder, både i Sverige og i USA. 
Han sluttet som frelsesoffiser og forsøkte seg som forretningsmann. Det var ikke så vellykket, og han fikk blant annet en fengselsdom på seg. I 1917 var han svært nedbrutt, men takket ja til en invitasjon fra et vennepar i Frelsesarmeen til å feire jul sammen med dem. Her fant han tilbake til troen, og skrev denne julehelgen sin mest kjente sang: «Som en herlig guddomskilde...». Selv kalte han den for «För blodets skuld», men den er mest kjent som «Han skal åpne perleporten».
Senere vendte han tilbake til Sverige, der han en periode var pastor i det svenske misjonsforbundet.
Han er også kjent for «Gullgraversangen», (En gang i fjerne vest). Denne ble kjent, ikke minst gjennom at sangevangelisten Lapp-Lisa hadde den på sitt repertoar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Dagen
Gilles Veissière

Gilles Veissière (født 18. september 1959 i Nice) er en tidligere franske fotballdommer. Han dømte i tre store internasjonale mesterskap; fotball-EM 2000, fotball-VM 2002 og fotball-EM 2004. Han dømte 19 kamper i Mesterligaen og fire kamper i UEFA-cupen.


== Kamper i VM/EM ==


=== VM ===
VM 2002

Gruppespill, 2. juni 2002: Argentina – Nigeria 1–0
Gruppespill, 14. juni 2002: Tunisia – Japan 0–2


=== EM ===
EM 2004

Gruppespill, 15. juni 2004: Tsjekkia – Latvia 2–1
Gruppespill, 20. juni 2004: Russland – Hellas 2–1EM 2000

Gruppespill, 17. juni 2000: Romania – Portugal 0–1
Gruppespill, 21. juni 2000: Jugoslavia – Spania 3–4


== Referanser ==
Alejandro de Tomaso

Alejandro de Tomaso (født 10. juli 1928 i Buenos Aires, død 21. mai 2003 i Modena, Italia) var en argentinsk racerfører og forretningsmann. Han deltok i to Formel 1-mesterskap, med debut 13. januar 1957, men scoret ingen mesterskapspoeng. De Tomaso er kanskje mest kjent for å være mannen bak den italienske bilprodusenten De Tomaso, som han startet i 1959.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
De Tomaso ble født i Argentina i 1928, men rømte til Italia da han var i tyveårene, etter å ha vært involvert i et kuppforsøk mot den argentinske presidenten, Juan Perón. 


=== Racersjåfør ===
De Tomaso startet sin karriere i bilindustrien som racerfører for Maserati og O.S.C.A., og giftet seg med Isabelle Haskell, en amerikansk racerfører.


=== Forretningsmann ===
I 1959 stiftet han De Tomaso i Modena, opprinnelig for å bygge prototyper og løpsbiler, blant annet en Formel 1-bil for Frank Williams' team i 1970. De Tomaso skiftet senere fokus til superbiler med aluminiumschassis, som senere ble firmaets tekniske varemerke. Blant firmaets modeller finnes den midtmotoriserte Vallelunga, Mangusta og den kanskje mest kjente Pantera. I tillegg bygget selskapet en firedørs sedan, Deauville, og en todørs coupéversjon av denne, Longchamp, som senere ble videreutviklet til Maserati Kyalami. De Tomasos siste prosjekt var Guará, en todørs sportsbil med karosseri i karbonfiber.
Gjennom 1960- og 1970-tallet kjøpte de Tomaso seg opp i italiensk industri. I tillegg til karosseribyggerne Ghia og Vignale tok han kontrollen over motorsykkelprodusentene Benelli og Moto Guzzi, bilprodusenten Innocenti (opprinnelig stiftet av British Motor Corporation for å bygge Mini i Italia), og, i 1975, sportsbilprodusenten Maserati, som han reddet fra konkurs i et samarbeid med italienske myndigheter. Over tid solgte han de fleste selskapene sine, Ghia ble solgt til Ford i 1973, og Innocenti og Maserati ble solgt til Fiat i 1993.
De Tomaso ble rammet av slag i 1993, og den daglige driften av De Tomaso ble tatt over av sønnen Santiago. Alejandro de Tomaso døde i Italia i 2003.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)


== Se også ==
Liste over Formel 1-førere


== Referanser ==
Vignale

Vignale var et italiensk selskap som designet og bygget karosserier for biler. Selskapet ble etablert som Carrozzeria Alfredo Vignale i 1946 av Alfredo Vignale.
Selskapets første karosseri, bygget på en Fiat 500, ble laget i 1948, etterfulgt av en spesialutgave av Fiat 1100. De fleste kundene var italienske selskaper som Cisitalia, Alfa Romeo, Ferrari, Fiat, Maserati og Lancia. I 1968 designet Vignale karosseriet til Tatra 613, men bortsett fra dette arbeidet Vignale hovedsakelig med spesialutgaver for nevnte bilprodusenter.
Vignale ble kjøpt opp av Ghia i 1969, og opphørte i 1974. Aston Martin produserte en konseptbil ved navn Lagonda Vignale til bilutstillingen i Genève i 1993. Denne fikk navnet fra Vignale (Aston Martin var da eid av Ford, som også eier Ghia). Ford benyttet også Vignale-navnet på sin konseptbil Ford Focus Vignale til bilutstillingen i Paris i 2004, mens produksjonsmodellen fikk navnet Ford Focus Coupé-Cabriolet.


== Eksterne lenker ==
(en) Vignale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Vignale Gamine
Teófilo Stevenson

Teofilo Stevenson (født 29. mars 1952 i Puerto Padre, død 11. juni 2012) var en cubansk bokser.  Han regnes for å være en av tidenes beste boksere, og han vant OL-gull i boksing ved tre anledninger:

München 1972
Montreal 1976
Moskva 1980


== OL-medaljer ==
1972  München -  Gull i boksing, tungvekt  Cuba
1976  Montréal -  Gull i boksing, tungvekt  Cuba
1980  Moskva -  Gull i boksing, tungvekt  Cuba


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Teófilo Stevenson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Teófilo Stevenson – Olympics.com 
(en) Teófilo Stevenson – Olympic.org 
(en) Teófilo Stevenson – Olympedia 
(en) Teófilo Stevenson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Teófilo Stevenson – BoxRec
Tefra

Tefra er luftbårent materiale produsert av et vulkanutbrudd uavhengig av sammensetning eller størrelse. Tefra er typisk ryolittiske i sammensetningen, da de fleste eksplosive vulkaner er et produkt av den mer tyktflytende felsiske eller kiselsyrerike magmaen.
Vulkanologer kaller det også pyroklaster. Når dette materialet har landet forblir det vanligvis der som tefra, såfremt det ikke smelter sammen med pyroklastiske bergarter eller tuff. Fordelingen av tefra rundt et vulkanutbrudd er vanligvis de større og tyngre fragmentene nærmest krateret, mens de mindre beveger seg lenger, slik som aske som kan forflytte seg tusenvis av kilometer og forbli i stratosfæren i ukevis.
Tefra-fragmenter klassifiseres etter størrelse:

Vulkansk aske – partikler som er mindre enn 2 mm i diameter.
Lapilli eller vulkansk sinder – mellom 2 og 64 mm i diameter.
Vulkanske bomber – større enn 64 mm i diameter.Både ordene tefra og pyroklast er avledet fra gresk. Tefra betyr «aske». Pyro betyr «ild», mens klastos betyr «brutt i stykker» – med andre ord så hentyder pyroklaster til noe som er «brutt i stykker av ild.»


== Eksterne lenker ==
How Volcanoes Work Arkivert 23. august 2010 hos Wayback Machine. (en)
Volcanic Materials Identification (en)
Jonás Gutiérrez

Jonás Manuel Gutiérrez (født 5. juli 1983) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Club Atlético Banfield.
Han kom til Newcastle United fra RCD Mallorca sommeren 2008. RCD Mallorca hadde kjøpt ham fra den argentinske klubben Vélez Sársfield foran 2005/2006-sesongen. I siste halvdel av sesongen 13/14 ble han lånt ut til Norwich.
Gutiérrez debuterte på det argentinske landslaget mot Frankrike i februar 2007, og har totalt spilt tre landskamper for Argentina.
Han spiller til vanlig på vingen.


== Meritter ==
NewcastleFootball League Championship: 2009/2010


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jonás Gutiérrez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jonás Gutiérrez – FIFA 
(en) Jonás Gutiérrez – UEFA 
(fr) Jonás Gutiérrez – LÉquipe 
(en) Jonás Gutiérrez – Transfermarkt 
(en) Jonás Gutiérrez – national-football-teams.com 
(en) Jonás Gutiérrez – WorldFootball.net 
(en) Jonás Gutiérrez – Soccerbase.com 
(en) Jonás Gutiérrez – FootballDatabase.eu 
(en) Jonás Gutiérrez – Soccerway 
(en) Jonás Gutiérrez – PlaymakerStats.com 
Profil på terra.es (spansk)
Semmen

Semmen (gnr. 279) (på lokaldialekt uttalt Sømmen, men opprinnelig av norr. Sígmvin) er en gammel storgård som ligger sør i Vestre Ådal, på grensen mot tidligere Norderhov kommune (nå Ringerike kommune) i Buskerud. Gården er delt flere ganger. Av navnet og beligenheten på gården ser man at det er en gammel vin-gård, trolig opprinnelig etablert i løpet av de første århundrene etter år 0. Navnet kan ha sammenheng med det norrøne verbet síga, som betyr glidende og nok refererer til hvordan Ådalselva renner på denne strekningen. Området sogner til Norderhov prestegjeld og Veien skole.
I 1528 betaler Anders på Semmen gjengjerden (en særlig matskatt innført i senmiddelalderen, også kalt gjengjerdsskatt), som var på 24 skilling eller 1 lodd sølv på den tiden. I de bevarte regnskapene fra 1557 ser vi imidlertid at det er to brukere på Semen, Dyre på Semmen og Gunder på Semmen. Kan hende var det i tiden mellom disse to hendelsene at gården Søre Semmen ble ryddet eller tatt i bruk på nytt. Gården nevnes også i norske diplomer fra 1400-tallet, blant annet i 1436 og 1494. I det siste som «Sudre gardom Sigmine», som kan antyde at Søre Semmen ble ryddet mye tidligere. Det er imidlertid uklart om disse er samme gård eller ikke. Kan hende har også Søre Semmen ligget øde en tid etter svartedauden i 1349–1350.
Fra 1868 var Semmen et av anløpsstedene for DS «Bægna», som trafikkerte Ådalselva og Sperillen fram til 1929, da en motorbåt tok over. Dette fortsatte fram til 1933, da båttrafikken ble nedlagt for godt. På elva ble imidlertid trafikken nedlagt i 1926, da Sperillbanen ble åpnet.


== Se også ==
Nordre Semmentjern
Søndre Semmentjern
Semmenelva (Kvennelva)
Gjerd

Gjerd var en skatteytelse som statsmakten påla bøndene. Gjerden var hjemlet i det gammelnorske lovverket og kunne anta spesifikke former, som smørgjerd (skatt betalt med smør eller verdien av smør) og gjengjerd.


== Gjengjerd ==
Gjengjerden (også kalt veitslegjerd og sølvskatt) var en avløsning av kongens veitslerett, altså kongens rett til underhold for seg selv og sitt følge når han drog i gjestebud gjennom landet. Den avløste også den såkalte bordleidangen, en leidangsskatt til mat for kongens bord.
Gjengjerden oppsto i norsk senmiddelalder (1400–1536). I 1405 ble det blant annet gitt gjengjerd da Erik av Pommern kom til Norge, likeledes da Christian II kom hit i 1514. Likeledes ble det gitt gjengjerd til kroningen av Frederik I i 1528 og til hyllingen av kronprins Frederik, den senere Frederik II, i 1548.
Fra oppkrevingen av gjengjerden på Østlandet er det bevart skattelister som er en viktig kilde til bosetningshistorien i denne delen av landet. Skattelistene forteller at bøndene i grupper av forskjellig størrelse ble stilt ansvarlig for innbetalingen av skatten.


== Se også ==
Leidang
Ilmenitt

Ilmenitt (FeTiO3) (titanjernstein) er et mineral som ofte danner metalliske, sorte korn i mange magmatiske bergarter. Fra ilmenitt fremstilles pigmentet titandioksid også kjent som titanhvitt.Norge har de største ilmenittreservene i Europa og blant de største i hele verden.
Titania A/S bryter seks millioner tonn ilmenitt årlig i Rogaland anortosittprovins på Hauge i Dalane. Malmen videreforedles til titanoksid ved Kronos Titan i Fredrikstad.


== Ilmenitt på månen ==
Ilmenitt er funnet i månesteiner. I 2005 brukte NASA Hubble Space Telescope for å lokalisere potensielt ilmenitt-rike lokaliteter. Mineralet vil kunne være viktig for en eventuell månebase fordi ilmenitt ville være en kilde for jern og titan til bygging av konstruksjoner og essensiell oksygenekstraksjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lane, Megan. BBC News – How to set up a moon base, 26. august 2005
Mineral Data Publishing, PDF
Webmineral data
Mineral galleries
USGS Mineral Commodities Summary: Ilmenite 1998 – PDF


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Store norske leksikon
The Revenant Choir

The Revenant Choir er den japanske gruppa Versailles' første utgivelse. Singelen var kun tilgjengelig på bandets debutkonsert i juni, 2007.


== Sporliste ==
«The Revenant Choir»
«The Revenant Choir» -Vocal Lesson-
«The Revenant Choir» -Bass Lesson-
«The Revenant Choir» -Drum Lesson-
«The Revenant Choir» -Guitar Lesson-


== Eksterne lenker ==
(en) The Revenant Choir på Discogs 
(en) The Revenant Choir på MusicBrainz
Jakovlev AIR-9

Jakovlev AIR-9 var et to-seters sportsfly utviklet i Sovjetunionen. AIR-9 var et konvensjonelt, lavvinget monoplan, utstyrt med  en M-11 stjernemotor med en ytelse på 100 hk. I sin opprinnelige form fløy AIR-9 første gang i 1934. I 1935 gjennomgikk flyet noen oppgraderinger, den mest synlige var den nye frontruten som var kantet forover, og fikk betegnelsen AIR-9bis. Forskjellige kilder er uenig om dette var den opprinnelige prototypen som ble ombygget, eller om man bygde et fly til.
Prefikset «AIR» var til ære for partimannen Aleksej Ivanovitsj Rykov, men etter at han ble ekskludert fra partiet i 1937, og senere henrettet, fikk AIR-9 betegnelsen Ja-9.
4. juli 1937 ble flyet brukt til å sette en høyderekord for kvinner.
AIR-9 ble aldri satt i produksjon, men ble grunnlaget for treningsflyet AIR-10 som skulle bli videreutviklet og satt i produksjon som UT-2.