jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dimetyltryptamin

Dimetyltryptamin, også kjent som DMT og N,N-dimetyltryptamin, ikke å forveksle med 5-MeO-DMT, er et hallusinogent tryptamin, liknende i struktur nevrotransmitteren serotonin. DMT blir produsert i små mengder av menneskekroppen gjennom vanlig metabolisme. Rent DMT er ved romtemperatur et fargeløst, voksaktig eller krystallint fast stoff. DMT ble første gang kunstig fremstilt i 1931. Det forekommer også naturlig i mange plantearter. Planter med høyt DMT-innhold blir brukt i flere søramerikanske sjamanistiske praksiser. Det er en av de viktigste aktive ingrediensene i snus (som sniffes) som yopo og i drikken ayahuasca.
Dimetyltryptamin har blitt godkjent til religiøst bruk i Brasil og USA; ellers er stoffet ulovlig i de fleste landene i verden.


== Hallusinogene egenskaper ==
DMT er et kraftig psykoaktivt stoff. Hvis DMT røykes, injiseres eller inntas oralt med en MAOI, kan det skape kraftfulle enteogene opplevelser inkludert ekte hallusinasjoner (opplevd virkelighetsutvidelse). En bisitter (trip sitter) er som regel til stede både for å gi brukeren psykisk støtte og for å assistere i det praktiske arbeidet ved bruken. 
I en studie utført i 1988 ved universitetet i New Mexico fant psykiateren Rick Strassman at anslagsvis 20 % av de frivillige som fikk injisert høye doser med DMT hadde opplevelser identiske med Nær døden opplevelser.


== Kjemi ==
DMT er et derivativ av tryptamin med to ekstra metyl-grupper ved amin-nitrogenatomet. DMT blir ofte syntetisert gjennom Speeter-Anthony syntese fra indol ved hjelp av oksalylklorid, dimetylamin, og lithiumaluminiumhydrid som reagenser. DMT blir vanligvis brukt i sin basiske form, men det er mer stabilt som et salt, f.eks. som et fumarat. I motsetning til DMTs base er dets salter vannløselige. DMT i løsning mister hurtig sine egenskaper og bør oppbevares beskyttet fra luft og lys i en fryser.


== Juridisk status ==
DMT står oppført i den norske narkotikalisten, jf. Konvensjonen om psykotrope stoffer, 1971, med klassifikasjonen Schedule I.
DMT blir i USA  klassifisert som et Schedule I-stoff selv om det helt nylig foreligger et høyesterettskjennelse som gjør det mulig for en bestemt brasiliansk kirke (Uniao do Vegetal) å importere og bruke  hoasca-te (inneholdende DMT) i sine religiøse seremonier. I Canada er det klassifisert som et Schedule III-stoff. I Frankrike er stoffet og de fleste planter det utvinnes fra klassifisert som stupéfiant. I Storbritannia er det klassifisert som et Class A-stoff.
I Brasil finnes en rekke religiøse bevegelser basert på bruken av ayahuasca, vanligvis i en animistisk kontekst som kan være sjamanistisk eller, oftere, blandet med kristen symbolikk. Disse ble legalisert etter offentlige undersøkelser av teen.
Denne praksisen er også tillatt i USA, der DMT er en Schedule-1 substans.


== Eksterne lenker ==
Release The Reality – Web Journal: DMT & Ayahuasca info
Rick Strassman – "DMT: The Spirit Molecule " – A book on the effects of DMT
Marit Tingelstad

Marit Tingelstad (født 18. juni 1938 i Lier, Buskerud) er en norsk politiker (Sp). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1993.
Hun var vararepresentant i perioden 1989–1993.


== Stortingets presidentskap ==
11. oktober 1993 – 30. september 1997 Varasekretær i Odelstinget


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 varamedlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1997–2001 medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomitéen
1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen
1997–2001 medlem i Fullmaktskomitéen
1993–1997 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
1993–1997 medlem i Kontroll- og konstitusjonskomitéen
1993–1997 varamedlem i Valgkomitéen


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Tingelstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Marit Tingelstad hos Stortinget 
(no) Marit Tingelstad hos Norsk senter for forskningsdata
Rigmor Kofoed-Larsen

Rigmor Kofoed-Larsen (født 22. mars 1944 i Halden) er en norsk politiker (KrF). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1997. Hun er utdannet sykepleier, og hadde en lang innsats bak seg i kommune- og fylkespolitikken da hun ble valgt inn på Stortinget i 1997. Ved valget i 2001 falt hun ut igjen av Stortinget, til manges overraskelse. Hun har sittet mange år i KrFs sentralstyre, og har også vært leder for Kristelig Folkepartis Kvinner (KrFK).


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem i Samferdselskomitéen
1997–2001 sekretær i Valgkomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Rigmor Kofoed-Larsen hos Stortinget 
(no) Rigmor Kofoed-Larsen hos Norsk senter for forskningsdata
Ian Hodder

Ian Richard Hodder (født 23. november 1948 i Bristol) er en britisk arkeolog og er en av pionerene innen post-prosessuell arkeologi. Han er Dunlevie Family Professor og leder for institusjonen for kultur og sosialantropologi ved Stanford University i California i USA. 
Innen feltarbeid er Hodder mest kjent for utgravningen av den 9000 år gamle neolittiske boplassen  Çatal Höyük i det sentrale Anatolia i Tyrkia. Han er leder for "Çatalhöyük Archaeological Project" som har som mål å bevare utgravningsområdet, plassere det i sin sammenheng og å presentere det for allmennheten.
Hodder tok sin Bachelor of Arts i forhistorisk arkeologi ved University of London i 1971 og en doktorgrad i Spatial Analysis in Archaeology ved University of Cambridge i 1975.  Han var foreleser ved University of Leeds mellom 1974 og 1977 før han vendte tilbake til Cambridge, der han etterhvert ble professor i arkeologi i 1996.  Han flyttet til Stanford i 1999 og ble Dunlevie Family Professor i 2002. I 1996 ble han medlem av British Academy.
I 2019 ble Hodder utnevnt til companion av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden.


== Utgivelser ==
Spatial analysis in archaeology (1976, med C. Orton)
Symbols in action. Ethnoarchaeological studies of material culture (1982)
The Present Past. An introduction to anthropology for archaeologists (1982)
Reading the Past. Current approaches to interpretation in archaeology (1986) (revidert 1991 og, med Scott Huston, 2003)
The Domestication of Europe: structure and contingency in Neolithic societies (1990)
Theory and Practice in Archaeology (1992)
On the Surface: Çatalhöyük 1993-95 (1996) Som redaktør,  Cambridge:  McDonald Institute for Archaeological Research and British Institute of Archaeology at Ankara. ISBN 0-9519420-3-4.
The Archaeological Process. An introduction (1999)
Archaeology beyond dialogue (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside ved Stanford University
Curriculum vitae (PDF, 56K)
Intervju med Society for California Archaeology 1999
Reidun Gravdahl

Reidun Gravdahl (født Engen, 12. januar 1948 i Østre Toten, Oppland) er en norsk politiker (Ap). Gravdahl er nå fylkespolitiker i Oppland. I 2003 ble hun valgt inn på fylkestinget, og ved valget i 2007 ble hun fylkesvaraordfører.  
Reidun Gravdahl ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1997. Hun var vararepresentant i periodene 1993–1997 og 2001–2005.
Gravdahl vokste opp i Solvoll i Vestre Toten. Hun ble ansatt ved Raufoss Ammunisjonsfabrikker (RA) i 1978, og fra 1986 ble hun tillitsvalgt på heltid, som studieleder og nestleder i klubben på RA. Gravdahl har drevet fagforeningsarbeid (Fellesforbundet) parallelt med politisk engasjement på alle nivåer. Reidun Gravdahl er bosatt på Raufoss.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen
1997–2001 medlem i Sosialkomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Reidun Gravdahl hos Stortinget 
(no) Reidun Gravdahl hos Norsk senter for forskningsdata
Rune E. Kristiansen

Rune Egil Kristiansen (født 30. oktober 1948 i Oslo) er en norsk tidligere politiker (Ap). 
Han var innvalgt på Stortinget fra Oslo fra 1997 til 2001, og var vararepresentant i to perioder fra 1989 til 1997. Han var fast møtende vara størsteparten av disse to periodene, mens Gro Harlem Brundtland og Thorbjørn Berntsen satt i regjering.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 sekretær i Kirke-, utdannings- og forskningskomitéen
1997–2001 medlem i Fullmaktskomitéen
1993–1997 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
1993–1997 medlem i Kommunalkomitéen
1993–1997 varamedlem i Valgkomitéen
1989–1993 medlem i Energi- og industrikomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Rune E. Kristiansen hos Stortinget 
(no) Rune E. Kristiansen hos Norsk senter for forskningsdata
John Dale

John Dale (født 22. mars 1940 i Vaksdal, Hordaland) er en norsk politiker (Sp). Han var stortingsrepresentant for Hordaland ble innvalgt fra 1993 til 2001.
Han var vararepresentant i perioden 1969–1973.
Dale er filolog (cand. philol.) med historie hovedfag. Han var leder av Senterungdommen 1966-1970 og 
sekretær i Senterpartiets stortingsgruppe 1964-1966 og 1969-1979. Han var konsulent for den nordiske delegasjoin til Nordisk Råd 1979-1983 og statssekretær i Miljøverndepartementet 1983-1984. Han har også vært generalsekretær i Senterpartiet  og leder for Nei til EU i Hordaland.Han var lektor ved Voss gymnas fra 2001 til han gikk av med pensjon i 2008.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 varamedlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1997–2001 medlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1997–2001 medlem i Energi- og miljøkomitéen
1997–2001 varamedlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1993–1997 medlem i Utenrikskomitéen
1993–1997 medlem i Den utvidede utenrikskomitéen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Dale hos Stortinget 
(no) John Dale hos Norsk senter for forskningsdata
Inge Myrvoll

Inge Myrvoll (født 21. juni 1948 i Rana i Nordland, død 25. oktober 2020 i Rana i Nordland) var en norsk politiker (SV). Han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1989. Myrvoll satt på Stortinget i tolv år fra 1989 til 2001, alle tre periodene som medlem av Stortingets  samferdselskomite. Han var vararepresentant i perioden 2001–2005.
Myrvoll var ordfører i Rana kommune fra 2003 til 2007.
Myrvoll arbeidet ved Norsk Jernverk 1978–1989 og var i en årrekke tillitsvalgt i Jern og Metall (senere del av Fellesforbundet). Han gikk LO-skolen i 1985 og Manchester-skolen i 1987 og hadde en rekke lokale og sentrale tillitsverv i LO.
Myrvoll var en talsmann for økt utbygging av jernbanen og tok blant annet initiativ til jernbaneforbindelse i tunnel fra Bærum og under Krokskogen til Hønefoss (Ringeriksbanen).Myrvoll deltok i solidaritetsarbeidet for Eritrea.


== Stortingets presidentskap ==
11. oktober 1993–30. september 1997 – Visesekretær i Lagtinget
15. april 1996–22. juni 1996 – Midlertidig visepresident i Lagtinget


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 – medlem i Samferdselskomitéen
1997–2001 – medlem i Valgkomitéen
1993–1997 – nestleder i Samferdselskomitéen
1993–1997 – medlem i Valgkomitéen
1993–1997 – medlem i Fullmaktskomitéen
1989–1993 – medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
1989–1993 – medlem i Samferdselskomitéen
1989–1993 – medlem i Fullmaktskomitéen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inge Myrvoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Inge Myrvoll hos Stortinget 
(no) Inge Myrvoll hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Inge Myrvoll hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Bent Hegna

Bent Hegna (født 10. juni 1959 i Oslo) er en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 1993.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem i Energi- og miljøkomitéen
1993–1997 medlem i Energi- og miljøkomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Bent Hegna hos Stortinget 
(no) Bent Hegna hos Norsk senter for forskningsdata
Jon Olav Alstad

Jon Olav Alstad (født 9. august 1968 på Skatval i Nord-Trøndelag) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker (Ap).
Etter fagbrev ved Stjørdal videregående skole i 1987 var han maskinoperatør ved Dynoplast på Stjørdalshalsen. Mellom 1995 og 2009 drev han slektsgården Vestre Forbord på Skatval. Han har også studert økonomiske fag ved BI og Høgskolen i Nord-Trøndelag.Alstad var leder i Stjørdal AUF 1987–1989, medlem av Stjørdal kommunestyre 1988–1993 og leder i Nord-Trøndelag AUF 1991–1993. Han var med på å etablere Ungdom mot EF og ledet organisasjonen i Nord-Trøndelag foran folkeavstemningen om EU-medlemskap i 1994. Alstad var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1993–2001, deretter 1. vararepresentant 2001–2005. På Stortinget var han medlem av Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomité. Alstad er særlig opptatt av kulturpolitikk, og har vært mediepolitisk talsmann i Arbeiderpartiet. Han var leder i Nord-Trøndelag Arbeiderparti 2002–2004 og igjen medlem av Stjørdal kommunestyre 2007–2011. Han var styreleder i Snøscooterforeningen 2007–2014.
Alstad var med på å etablere kommunikasjonsselskapet Tankesmia i 2005. I 2009 ble han politisk rådgiver i NAF, hvor han ledet politikk- og forbrukerseksjonen 2011–2016. I 2016 ble han seniorrådgiver i kommunikasjonsselskapet Footprint.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jon Olav Alstad hos Stortinget 
(no) Jon Olav Alstad hos Norsk senter for forskningsdata
Alfred Graf von Schlieffen

Alfred Graf von Schlieffen (28. februar 1833–4. januar 1913) var en tysk feltmarskalk og strateg som tjente som sjef for Tysklands generalstab fra 1891 til 1905. Han er særlig kjent for å stå bak schlieffenplanen.


== Karriere ==
Schlieffen var sønn av en prøyssisk generalmajor, og gikk selv inn i den prøyssiske hæren i 1854. Han avanserte raskt og kom allerede i 1863 i tjeneste i generalstaben.
I 1866 deltok han som hauptmann under slaget ved Königgrätz i Den østerriksk-prøyssiske krig og som major i staben til storhertug Friedrich Franz II av Mecklenburg-Schwerin under Den fransk-prøyssiske krig. I årene 1876 til 1884 var han kommandant over et Ułan-regiment og deltok samtidig i generalstabens arbeid.
I 1884 ble han leder av generalstabens historiske seksjon, og i 1891 overtok han etter Waldersee som sjef for generalstaben. Han forsvarte i 1904 overfor keiseren de brutale metodene Lothar von Trotha benyttet seg av i å slå ned Herero-oppstanden. Han satt som generalstabssjef fram til han ble pensjonert ved utgangen av 1905.Keiser Wilhelm II la personlig ned en krans ved Schlieffens grav da han ble begravet på Invalidenfriedhof.


== Innflytelse ==
Schlieffen var en kjent militær strateg i sin samtid, og hans tanker ligger til grunn for utviklingen av den senere manøverkrigføring. Hans militærstrategiske tenkning har vært pensum i høyere offiserutdannelse en rekke steder, både i USA og i Europa.
Han er kjent for å stå bak schlieffenplanen som ble utarbeidet i 1905. Denne var ment å beseire Frankrike og Russland i tilfelle av en stor konflikt i Europa på en slik måte at Tyskland unngikk en to-frontskrig. Planen forutsatte at Frankrike først ble slått, slik at Tyskland kunne gå inn med en samlet styrke mot Russland. Dette forutsatte blant annet en opprustning av de tyske jernbanen, da store troppestyrker slik hurtig kunne fraktes østover. Planen ble til en viss grad benyttet under første verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ty) (de) Verk av og om Alfred Graf von Schlieffen i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(ty) Alfred von Schlieffen 1833-1913, Deutsches Historisches Museum i Berlin
(ty) Schlieffen und sein Plan: In kühner Zangenbewegung gegen Frankreich
(ty) Alfred Graf von Schlieffen: Denkschrift Krieg gegen Frankreich (Schlieffen-Plan), Dezember 1905, i 1000dokumente.de, med innledning av Michael Epkenhans
Ole Johs. Brunæs

Ole Johannes Brunæs (født 4. februar 1936 i Göteborg, død 24. februar 2019 i Sandefjord) var en norsk industrileder og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Vestfold 1989–2001.Han vokste opp i Oslo som sønn av industrimannen Johs. Brunæs og sykepleier Ingeborg Winding Sørensen. Faren var administrerende direktør i Joh. Petersen Aktieselskab og president i Norges Industriforbund.Etter artium på Nordstrand høyere skole og Befalsskolen for kavaleriet utdannet han seg til sivilingeniør i skipsmaskinteknikk ved NTH. Etter et par år ved Nakskov Skibsværft i Danmark begynte han som konstruktør ved Framnæs Mekaniske Værksted i Sandefjord, hvor han ble teknisk direktør i 1973. I 1986 ble verftet omorganisert til et konsern, og Brunæs ble administrerende direktør i morselskapet Framnæs Industriutvikling. Omstillingen ble svært krevende for verftet. Fra 1988 til 1989 var Brunæs administrerende direktør i ingeniørbedriften Keftech ved gamle Kaldnes Mekaniske Verksted i Tønsberg.Før han ble valgt til Stortinget fra Vestfold i 1989, var Brunæs medlem av Sandefjord bystyre 1980–1983, formann i Sandefjord Høyre 1980–1986 og formann i N.A.F. og NHOs avdelinger i Vestfold og Telemark 1984–1989. Han hadde også vært formann i Norske sivilingeniørers forening. På Stortinget var Brunæs medlem av Stortingets sosialkomité 1989–1993 og Stortingets samferdselskomité 1993–2001. I sin siste stortingsperiode var han sykmeldt i tre år frem til desember 2000, og Ellen Gjerpe Hansen møtte i hans sted. Brunæs søkte ikke renominasjon til Stortinget foran valget i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Johs. Brunæs hos Stortinget 
(no) Ole Johs. Brunæs hos Norsk senter for forskningsdata
Daley Thompson

Francis Morgan «Daley» Thompson (født 30. juli 1958 i London) er en britisk tidligere friidrettsutøver. Han vant to OL-gull, ett VM-gull, to EM-gull og satte fire verdensrekorder i tikamp.  Han var ubeseiret mellom 1979 og 1987.
Thompson og den bitre konkurrenten Jürgen Hingsen vekslet på å inneha verdensrekorden, selv om Thompson vant når de møttes. Thompsons personlige rekord på 8893 poeng stod som verdensrekord i ni år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Daley Thompson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Daley Thompson – Olympics.com 
(en) Daley Thompson – Olympic.org 
(en) Daley Thompson – Olympedia 
(en) Daley Thompson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daley Thompson – Commonwealth Games Federation 
(en) Daley Thompson – World Athletics 
(en) Daley Thompson – Track and Field Statistics 

]
Suur Munamägi

Suur Munamägi («Store Eggfjell») er Estlands og Baltikums høyeste punkt, 318 moh. Fjellet ligger ved landsbyen Haanja i Võru fylke sørøst i Estland. På toppen av fjellet står et 29 meter høyt observasjonstårn som ble bygd i 1939 og påbygd i 1969.
Det blå/svart/hvite estiske flagget ble heist på Suur Munamägi 1. juli 1987, over 4 år før Estland ble selvstendig. [1]


== Eksterne lenker ==
Worldwide Vikings' Europa-tur 2003: Suur Munamägi
Tårnet på Suur Munamägi Arkivert 20. november 2012 hos Wayback Machine. (estisk)
Gunnar Skaug

Gunnar Skaug (født 25. mai 1940 i Sarpsborg, død 24. juni 2006) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Østfold i 1969. Han var president i Odelstinget fra 1993 til 2001. Han var vararepresentant i perioden 1973–1977.


== Biografi ==
Skaug tok eksamen artium i 1959 og var deretter journalist i Østfold-Posten Askim et par år. Fra 1962 til 1963 var han soldat ved FN-styrkene i Gaza før han begynte på Nordisk Folkhøyskole i Genève i 1963. Deretter var han journalist i Moss Dagblad før han i 1965 ble redaktør av Fritt Slag og samtidig journalist i Finnmark Dagblad. Han avviklet disse jobbene da han i 1967 kom tilbake til Moss Dagblad og jobbet som journalist et par år før han ble valgt inn på Stortinget i 1969. I tiden i Moss var han også med i kommunestyre og formannskap.


== Stortingets presidentskap ==
1. oktober 1971 – 1. oktober 1972  Visesekretær i Stortinget
2. oktober 1972 – 30. september 1973   Sekretær i Stortinget
1993–1997 President i Odelstinget
1997–2001 President i Odelstinget


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 leder i Kontroll- og konstitusjonskomitéen
1997–2001 medlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1997–2001 medlem i Kontroll- og konstitusjonskomitéen
1997–2001 medlem i Arbeidsordningskomitéen
1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen
1993–1997 nestleder i Kontroll- og konstitusjonskomitéen
1993–1997 medlem i Forsvarskomitéen
1993–1997 medlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1989–1993 leder i Utenriks- og konstitusjonskomitéen
1989–1993 leder i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
1989–1993 leder i Kontrollkomitéen
1989–1993 medlem i Kontrollkomitéen
1989–1993 medlem i Utenriks- og konstitusjonskomitéen
1989–1993 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
1989–1993 medlem i Valgkomitéen
1985–1989 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
1985–1989 medlem i Utenriks- og konstitusjonskomitéen
1985–1989 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
1985–1989 varamedlem i Kontrollkomitéen
1985–1989 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
1985–1989 medlem i Valgkomitéen
1981–1985 medlem i Fullmaktskomitéen
1981–1985 medlem i Sosialkomitéen
1969–1973 sekretær i Administrasjonskomitéen
1969–1973 medlem i Administrasjonskomitéen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gunnar Skaug hos Stortinget 
(no) Gunnar Skaug hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Gunnar Skaug hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Tom Thoresen

Tom Thoresen (født 16. mai 1947 i Glemmen, Østfold) er en norsk politiker (Ap) og stortingsrepresentant for Østfold 1977-2001. 
Han tok examen artium i Fredrikstad og ble cand. philol. ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1974. Han var medlem av Fredikstad bystyre 1971-1987 og ble valgt inn på Stortinget i 1977. Han var nestleder i Arbeiderpartiets stortingsgruppe 1990-2001 og parlamentarisk leder 1996-1997.    
Han var direktør for Statens medieforvaltning og senere Medietilsynet 2002-2017. Han har også vært medlem av Kringkastingsrådet, Norges Banks representantskap og den norske UNESCO-kommisjonen.


== Stortingets presidentskap ==
10. oktober 1989 – 30. september 1993 - første varapresident i Odelstinget
13. mai 1986 – 30. september 1989 - andre varapresident i Odelstinget


== Stortingskomitéer ==
1997-2001 - medlem i Utenrikskomitéen og Den utvidede utenrikskomitéen
1997-2001 - medlem i Valgkomitéen
1996–1997 - medlem i Utenrikskomitéen
1993–1996 - nestleder i Kontroll- og konstitusjonskomitéen
1993–1997 - medlem i Den utvidede utenrikskomitéen
1993-1997 - medlem i Valgkomiteen
1992–1993 - medlem i Utenriks- og konstitusjonskomitéen
1990–1993 - medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
1985-1992 - medlem i Finanskomitéen
1981-1985 - medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
1977-1981 - medlem i Administrasjonskomitéen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tom Thoresen hos Stortinget 
(no) Tom Thoresen hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Tom Thoresen hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Brit Hoel

Brit Karen Hoel (tidligere Jørgensen; født 19. desember 1942 i Arendal, Aust-Agder) er en norsk politiker (Ap) fra Øyestad i Agder. Hun ble innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder i 1981 og satt i 16 år, til 1997. På stortinget var hun leder av Sosialkomitéen 1989–93.
Lokalt var hun medlem av kommunestyret i Øyestad i perioden 1975 til 1979. Fra 1979 til 1983 var hun medlem av Aust-Agder fylkesting. Etter tiden på Stortinget var hun medlem av Riksrevisjonen fra 2000 til 2002. Fra 2004 engasjerte hun seg i Landsforeningen for hjerte- og lungesyke med flere sentrale verv. Hoel var landsstyreleder i LHL 2011–14.Av utdanning hadde hun realskole og handelsskole. Deretter jobbet hun i butikk. Fra 1975 til hun kom på Stortinget jobbet hun på kontor. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Brit Hoel hos Stortinget 
(no) Brit Hoel hos Norsk senter for forskningsdata