jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Orangutangåpningen

Sokolsky-åpningen, også kalt orangutang eller polsk åpning, er en uvanlig sjakkåpning med 1. b4. Ifølge ChessBase er åpningen nummer ni (av de tjue mulige førstetrekk fra hvit) på listen over mest populære åpninger på mesternivå. Den betraktes som en irregulær åpning, og er klassifisert under kode A00 i the Encyclopaedia of Chess Openings.
Orangutang-åpningen skiller seg fra Larsens åpning ved at b-bonden går til b4 i stedet for til b3.
Åpningen er aldri blitt populær på toppnivå, selv om flere prominente spillere har brukt den (for eksempel Richard Réti mot Abraham Speijer i Scheveningen 1923 og Boris Spasskij mot Vasily Smyslov i Moskva-Leningrad – partiet i 1960). Den kanskje mest berømte bruk av dette åpningsspillet skjedde i partiet Tartakower-Maroczy i New York 1924. Det er fra dette partiet navnet "orangutang-åpningen" kommer. Tartakower hadde vært i dyrehagen og bestemte seg for å dedisere sitt neste parti til en orangutang han hadde sett der. Den sovjetiske Alexei Pavlovich Sokolsky (1908–1969) skrev en monografi om denne åpningen i 1963, Debyut 1 b2-b4. 


== Svarts mulige svar ==

Åpningen er hovedsakelig basert på taktikk på dronningfløyen eller f6 og f7-feltene. Svart kan svare på mange måter. Kanskje det mest prinsipielle er å gjøre krav på sentrum (som hvits førstetrekk ignorerer) med 

1... d5,
1... e5 eller
1... f5selv om mindre ambisiøse trekk som 

1... Sf6,
1... c6 (forbereder ... Db6) og
1... e6også er brukbart. 
Sjeldnere forsøk er blitt gjort med 

1... a5 eller
1... c5.
1... e6 følges vanligvis av  ... d5, ... Sf6 og et eventuelt ... c5.Etter 1. b4 e5 er det normalt for hvit å ignorere angrepet på b-bonden og spille 2. Lb2 (se diagram), når 

2... d6,
2... f6 og
2... Lxb4alle er spillbare. 
Etter 1... a5 vil hvit oftest spille 2. b5 og utnytte svekkelsen av svarts dronningfløy. 1... c5 er mye skarpere og mer aggressivt og er normalt brukt for å avverge teori. Etter erobringen vil svart vanligvis sette press på c5 og prøve å utvikle et angrep mot hvits svake struktur på dronningfløyen.


== Åpningsfelle ==

Sokolsky-åpningen inneholder en felle for svart. Etter

1 b4 e6
2 Lb2 Lxb4kommer Lxg7, og hvit vinner svarts tårn.

1. b4 variations and games by Marek Trokenheim (Marek's 1.b4 Encyclopaedia)
Beezewax

Beezewax er et norsk band fra Øreåsen i Moss som spiller indiepop.
Bandets historie er preget av ekstensiv turnévirksomhet med hovedtyngde utenfor Norge. Bandet ble startet av Kenneth Ishak (vokal, gitar), Anders Isaksen (gitar, vokal), Jan Erik Hoel (bass, vokal) og Stian Olsen (trommer) i 1995.
I dag består bandet av Kenneth Ishak (vokal, gitar), Thomas Garder Olsen (gitar), Jan Erik Hoel (bass, vokal), Mattias Krohn-Nielsen og Chris Goveia Jacobs (trommer).
Det har vært noe utskiftninger i besetningen. Andre medlemmer i bandet til forskjellige tider har inkludert:

Christian Spro – gitar
Fridtjof August Lindeman – bass
Øistein Markus Holm – gitar, tangenter
Karl-Joakim Wisløff – bass
Leifson Persbraaten – gitarVokalist og gitarist Kenneth Ishak har gitt ut fire soloalbum og er også aktiv i bandet Heyerdahl som albumdebuterte januar 2013 med albumet Øen.


== Diskografi ==
A Dozen Summits (1997, LaNuGo)
South of Boredom (1999, Popkid)
Beezewax/Stapleton split mini-CD (2001, Biscay Records)
Beezewax vs. Red Bank split CD (2001, Complicity Records)
Burning Up In Style 7" (2002, Super Duper Hero's Rec)
Oh Tahoe (2002, Trust Me Records)
Who to Salute (2005, Warner Music Norway)(2006, Thistime Records (JP), Popboomerang (Aus),  Reveal Records (UK))
Music to the Art of the Late Olivia Mordecai (2006, Division Records)
Tomorrow (2014, Sellout! Music)
Out of the window EP (2016, Sellout! Music)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Beezewax på Discogs 
(en) Beezewax på MusicBrainz
Joe Lieberman

Joseph «Joe» Isadore Lieberman (født 24. februar 1942 i Stamford i Connecticut) er en tidligere amerikansk politiker og advokat. Han var medlem av Senatet for Connecticut fra 1989 til 2013 og visepresidentkandidat for Al Gore ved presidentvalget i 2000. Han tilhørte Det demokratiske parti. Lieberman var den første jøden noensinne til å bli nominert av et av de store partiene som visepresidentkandidat i USA.
I 2004 stilte Lieberman som presidentkandidat i demokratenes nominasjonsprosess, men trakk seg etter å ha mottatt lite støtte blant velgerne i primærvalgene.
Lieberman var blant de fremste konservative demokratene, som stod republikanerne nært i utenriks- og sikkerhetspolitikken, men i hovedsak fulgte demokratenes linje i økonomiske og sosiale spørsmål. Lieberman tapte knepent demokratenes primærvalg til Senatet i 2006, mye på grunn av sin støtte til Irakkrigen. Han stilte imidlertid til gjenvalg som uavhengig, og vant en klar seier over demokratenes offisielle kandidat, Ned Lamont, som senere ble Connecticuts guvernør. Lieberman satt deretter i Senatet som «uavhengig demokrat». Han stilte ikke til gjenvalg i 2012.Han er utdannet jurist fra Yale Law School. Han arbeidet i et advokatfirma i New Haven før han ble politiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Joe Lieberman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (en) Biografi hos Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek
(en) Stemmegivingsoversikt vedlikeholdt av The Washington Post
(en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Opptredener på C-SPAN-programmer
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
(en) Profil, nyheter og kommentarer hos The New York Times
Nancy Pelosi

Nancy Patricia Pelosi (født D'Alesandro; 26. mars 1940 i Baltimore i Maryland i USA) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Hun har vært medlem av Representantenes hus siden 1987. I perioden 2023–2025 representerer hun Californias ellevte distrikt, som omfatter det meste av San Francisco. Hun har også representert femte, åttende og tolvte distrikt.
Før valget i 2006 var Pelosi leder for demokratenes gruppe i Representantenes hus, og hun ble valgt til USAs første kvinnelige speaker i Representantenes hus 4. januar 2007. Ved mellomvalget i 2010 mistet Demokratene sitt flertall, og Pelosi ble igjen minoritetsleder for Demokratene. Den 3. januar 2019 ble hun på nytt valgt til Representanthusets speaker, og hun ble gjenvalgt i 2021. Ved valget i november 2022 mistet demokratene sitt flertall i Representantenes hus, og hennes speakerperiode utløp derfor 3. januar 2023. Hun ba også om avløsning som leder av demokratenes gruppe, og Hakeem Jeffries ble valgt til hennes etterfølger fra 3. januar 2023.Pelosi kunngjorde 24. september 2019 at Representantenes hus kom til å innlede en formell riksrettssak mot den sittende presidenten, Donald Trump, for påståtte brudd på embedseden og forsøk på å forlede en fremmed nasjon for å sverte en politisk motstander, presidentkandidat Joe Biden. Trump ble senere frifunnet i riksrettssaken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nancy Pelosi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nancy Pelosi – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nancy Pelosi på Internet Movie Database 
(en) Nancy Pelosi hos The Movie Database 
(en) Nancy Pelosi på Twitter 
(en) Nancy Pelosi på Facebook 
(en) Nancy Pelosi på Instagram 
(en) Nancy Pelosi på YouTube 
(en) Nancy Pelosi hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek (en) Finansredegjørelse for valgkamp hos Federal Election Commission
(en) Valgkampbidrag hos OpenSecrets.org
(en) Opptredener på C-SPAN-programmer
(en) Biografi, stemmegivingsoversikt, og oppslutning hos interessegrupper hos Project Vote Smart
(en) Stilling i saker og relaterte sitater hos On The Issues
(en) Medarbeiderlønn, turer og personlig finans hos LegiStorm.com
(en) Kongressprofil  hos GovTrack.us
(en) Profil, nyheter og kommentarer hos The New York Times
Fimbulwinter

Fimbulwinter var et norsk black metal-band. Bandet ble startet i 1990 av Morten «Necronos» Lunde og Per Morten «Orbweaver» Bergseth. Shagrath som senere ble vokalist i Dimmu Borgir og Skoll ble med i bandet i 1991 ca..Skoll er i dag mest kjent som bassisten i Arcturus. 
Navnet «Fimbulwinter» har sitt opphav fra norrøn mytologi der begrepet Fimbulvinter er de tre år lange vinterne før ragnarok.


== Medlemmer ==


=== Siste kjente oppstilling ===
Hugh Steven James «Skoll» Mingay – Bass
Stian «Shagrath» Thoresen – Sologitar
Morten «Necronos» Lunde – Vokal og rytmegitar


=== Tidligere medlemmer ===
Per Morten «Orbweaver» Bergseth – trommer


== Utgivelser ==


== Kilder ==
(en) Fimbulwinter hos Encyclopaedia Metallum


== Eksterne lenker ==
(en) Fimbulwinter på Discogs 
(en) Fimbulwinter på MusicBrainz 
(en) Fimbulwinter på Encyclopaedia Metallum
431 f.Kr.


== Begivenheter ==
Peloponneskrigen starter. Theben beleirer Plataia. Athen beleirer Potidaia med hjelp fra Perdikkas II av Makedonia.


== Dødsfall ==
Sverre Gjørvad

Sverre Gjørvad (født 26. oktober 1966) er en norsk jazzmusiker (slagverk), dirigent og komponist, kjent fra flere innspillinger.
Han er utdannet ved Jazzlinja (NTNU), og spilte der i Bodega Band, samt Storytellers (med Nils-Olav Johansen gitar og Svein Folkvord bass), som ga ut Enjoy Storytellers! (Curling Legs, 1994). 
Som distriktsmusiker i Nord-Trøndelag var han en ofte brukt instruktør, samtidig som han komponerte bestillingsverket Jazz Pathetique til SoddJazz 1999; en festival han forøvrig var med å etablere.
I Dingobats spilte han med Eirik Hegdal sax, Njål Ølnes sax, Thomas T. Dahl gitar og Mats Eilertsen bass.
Hans eget debutalbum kom i 2001. Ellers har han bl.a. bidratt på Richard Badendyck (That's All, 2004).
Han utviklet sin egen kvartett med Rob Waring vibrafon, Bjørn Klakegg gitar og  Mats Eilertsen bass.I 2006 flyttet Gjørvad til Hammerfest hvor han nå jobber som produsent for Arktisk Kultursenter.


== Utgivelser ==
2001: Denne lille pytten er et hav (Curling Legs). Tekster fra Jan Kjærstads (Forføren og Speil) og Peter Handkes romaner, og medvirkende bl.a.  Mats Eilertsen bass, Ståle Storløkken tangent, Øyvind Brekke trombone og Live Maria Roggen vokal.
2011: Patience For The Little Things (Reflect Records), med Siri Gjære, Ståle Storløkken, Mark Fransman, Brydon Bolton, Gorm Helfjord, og Melanie Scholtz.
2019: Voi River (Losen Records), med Herborg Rundberg, Kristian Olstad og Dag Okstad.
2020: Elegy of Skies (Losen Records), med Herborg Rundberg, Kristian Olstad, Dag Okstad og Joakim Milder.
2021: Time To Illuminate Earth (Losen Records), med Herborg Rundberg, Kristian Olstad, Dag Okstad og Embrik Snerte.
2022: Here Comes The Sun (Losen Records), med Herborg Rundberg, Kristian Olstad, Dag Okstad og Eirik Hegdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Gjørvad på Discogs 
(en) Sverre Gjørvad på MusicBrainz 
(en) Sverre Gjørvad på Myspace
Trigonal

Trigonal er ett av de syv krystallsystem brukt innen krystallografi, der alle tre akser har lik lengde (a), men ulik innebyrdes vinkel (alfa, beta og gamma) mellom 90° og 120°.  Av enkelte klassifiseres det trigonale under det heksagonale krystallsystem.  Et romboedrisk  krystall er trigonalt og ulik vinkel mellom alle aksene.
Sigrun Okkenhaug

Sigrun Okkenhaug (født 10. september 1889 i Levanger, død 30. august 1939) var en norsk barnebokforfatter fra Levanger, mest kjent for utviklingsromanen Helga (1925). Hun var også mor til komponisten Paul Okkenhaug.
Hun var datter av læreren og lokalhistorikeren Arne Vestrum. Etter å ha gått på Sund folkehøgskole giftet hun seg 18 år gammel med gårdbrukeren Fredrik Okkenhaug fra Frol. Paret fikk 11 barn, hvorav 10 vokste opp. Ved siden av gårdsarbeidet engasjerte hun seg i sanitetsforening, mållag, fattigkommisjon og ungdomslag. Ved stortingsvalget i 1936 sto hun på Venstres liste i Nord-Trøndelag.Hun debuterte som forfatter med Vesle Gunnar og dei andre i 1919; boka inneholdt fortellinger og noveller som tidligere hadde vært trykt i blad som Norsk Barneblad og Magne. Et gjennomgående tema er elendighet i husmannsfamilier. Også Born (1921) består av slike små fortellinger, mens Lauvfall (1920) var noveller for voksne. 
Utviklingsromanen Helga (1925) fikk oppfølgerne Ut i verda (1926) og I vika (1928). Hovedpersonen Helga er «en positiv helt» som 14 år gammel tar ansvar for småsøsknene etter at moren dør. 
Sosial nød, alkoholmisbruk og sjukdom er vanlige tema i forfatterskapet. I Desideria får avløysing (1938) handler det om tuberkulose, mens voksenromanen Den vene skåla (1935) drøfter abort og voksennovellene i Merket (1938) «tematiserer dei svartaste sidene ved menneskelivet, mellom anna incest, sosialt avvik, skuldkjensle, sinnssjukdom og fordommar».
Hun skrev også hørespillet Da hun gikk (1939)


== Bibliografi ==
1919: Vesle Gunnar og dei andre
1920: Lauvfall: forteljingar
1921: Born
1925: Helga: forteljing for smågjentor
1926: Ut i verda
1928: I Vika
1929: Tvil
1931: Skattehola: forteljing
1933: Det rette grunnlag: spelstykke i tri vendingar
1935: Den vene skåla
1936: Tore: spelstykke for ungdomslag i tri vendingar
1938: Desideria får avløysing
1938: Merket
1950: Peter Kristian drar på fiske (post mortem-oversettelse til bokmål av fortellinga "Magne")


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
okkenhaug.com privat biografiside med bilde, bibliografi og omslagsfaksimiler
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Sigrun Okkenhaug
Diskotek

Et diskotek er et underholdningsetablissement eller en nattklubb med innspilt musikk som blir avspilt av en DJ (deejay eller discjockey) istedenfor et live band. Ordet stammer opprinnelig fra fransk discothèque (en type nattklubb). discothèque er et teleskopord dannet rundt 1941 av disc og bibliothèque av La Discothèque som den gang lå på Rue de la Huchette i Paris (Jones og Kantonen, 1999). Før dette hadde de fleste offentlige lokaler med betalt underholdning benyttet levende musikk.
I dag er ordet diskotek som oftest synonymt med nattklubb eller ungdomsdiskotek. Begrepet «disco» ble først tatt i bruk i USA på sekstitallet som en forkortelse for discothèque, et sted hvor man spiller «discomusikk».


== Noen historiske diskoteker ==
La Discothèque i Paris (på rue Huchette), åpnet i 1941 (tyske tropper stengte Paris sine dansehaller)
Whisky à Go-Go, i Paris, åpnet i 1947 av Paul Pacine
Chez Regine i Paris' latinerkvarter, åpnet av Regine Zylberberg i 1957
La Discothèque i London åpnet i 1960
Ad Lib i London, åpnet i 1963 av Nicholas Luard og Lord Timothy Willoughby
Le Club i NYC, åpnet i 1960 av Olivier Coquelin, en fransk emigrant
Peppermint Lounge i New York City, 1961
Whisky A Go-Go i West Hollywood, California, åpnet i 1964. Et av sentrene for politiopptøyene på Sunset Strip i 1966. (The Miracles spilte inn sangen Going to a Go-Go i 1966).
Arthur i NYC, åpnet av Sybil Burton i 1965 der hvor tidligere El Morocco hadde ligget
Electric Circus på St. Mark’s Place, et hippie-diskotek som åpnet i 1967
L’Interdit i NYC
Il Mio (wrn italiensk discoteca) i NYC
Shepheard’s i NYC
The Loft i NYC, åpnet i 1970 av David Mancuso
Studio 54 i NYC, drevet av Steve Rubell som ble fremstilt i filmen 54 fra 1998, dessuten parodiert i filmen Austin Powers in Goldmember fra som Studio 69.
Cheetah i NYC på hjørnet av Broadway og 53rd St.
Whisky a Go Go i Chicago
La Dom, i underetasjen til Electric Circus, drevet av Andy Warhol
Aux Puces i NYC, et av de første homse-diskoteken
The Sanctuary i NYC, det mest berømte homsediskoteket på begynnelsen av 1970-tallet (en del av filmen Klute er innspilt der
Down The Street i Asbury Park, New Jersey, åpent fram til 1999


== Disco ==

Navnet disco er avledet fra diskotek. Det viser vanligvis til en bestemt musikkform og dans som er sammenfallende med dette kulturelle landemerke.


== Se også ==
nattklubb
disco


== Eksterne lenker ==
American Heritage: Disco (historie)
Diskotekets historie
Village Voice-artikkelen «King of Clubs», fortelling om Mancusos The Loft
El 9

NSB El 9 var et elektrisk lokomotiv som ble brukt av NSB for å trekke tog på sidelinjene Flåmsbana og den nå nedlagte Hardangerbana. De ble bygget i 1944 av Thunes mekaniske verksted og Norsk Elektrisk & Brown Boveri. Sabotasje mot det elektriske anlegget på linjene utsatte introduksjonen av El 9 til 1947. På Flåmsbana ble El 9 erstattet av El 11, NSB type 69 i 1984 og deretter El 17 i grønn utførelse for Flåmsbana. El 9 fortsatte å tjenestegjøre som skiftelokomotiver frem til 1989.
Det ble bare bygget til sammen tre El 9 lokomotiver, og de ble nummerert 9.2062 til 9.2064. Lokomotiv 2063 står utstilt ved Flåm stasjon mens 2064 var bevart av Norsk Transport AS og sto på Tinnoset stasjon til 15. juni 2019 da den ble hugget opp. Dermed er EL 9.2063 siste igjen av sitt slag.


== Eksterne lenker ==
El 9 – NJK Materielldatabasen
El 9 – Jernbane.net
Historikken til Flåmsbana
Nevner 9.2064 Arkivert 11. mars 2007 hos Wayback Machine.
Mike Kjølø

Mike Christoffer Johannessen Kjølø (født 27. oktober 1971 i Oslo) er en spilleragent og en tidligere norsk fotballspiller.
Kjølø vokste opp på Romsås i Oslo. Han spilte barne- og ungdomsfotball i Romsås IL og Strømmen IF. Han har tidligere spilt for Skeid, AIK og Stabæk med kapteinsbindet i de to sistnevnte klubbene. Han har også spilt én A-landslagskamp.
Kjølø har arbeidet som spilleragent siden 2008 og er fra 2014 styreleder for agentselskapet Keypass AS. Denne bedriften bisto da Mike Kjøløs sønn Mathias Kjølø meldte overgang til PSV Eindhoven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Kjølø – Transfermarkt 
(en) Mike Kjølø – WorldFootball.net 
(en) Mike Kjølø – EU-Football.info 
(no) Mike Kjølø – Norges Fotballforbund 
(en) Mike Kjølø – FBref
Bessemerprosess

{{Kildeløs}}

Bessemerprosess (patentert 1855 av Henry Bessemer i Sheffield, England) er en teknikk for foredling av metall, mye brukt i norske jernverk.
Teknikken var kjent i Kina på 1200-tallet, og innebærer fjerning av urenheter i jernet gjennom oksidering, ved at luft blåses gjennom det smeltede jern og forårsaker temperaturøkning som vedlikeholder smeltetilstanden.  
En Bessemer-konverter er en beholder med 8 til 30 tonn kapasitet (vanligst er 15 tonn). Råmateriale tilføres via en skråstilt toppåpning, der man også tar ut det faste avfallet (slig) som silisium, mangan og karbon.  I omdannelsen vil luft presses inn fra bunnen via luftkanaler, tuyères.  Beholderen er innvendig belagt med leire eller dolomitt (av og til kalksten eller magnesitt), avhengig av om det er henholdsvis lav eller høy gehalt av fosfor i råmaterialet. Ferdiggraden i omdanningen ble anslått ved å observere flammen, i senere tid ved fotoelektriske metoder. Etter ferdig omdanning (ca. 20 minutt) ble det tilsatt speiljern (et jern-karbon-mangan stoff) for å gi de ønskede egenskaper i stålet, som så tømmes over i former.
Bessemerprosessen avløste teknikker der man (før 1700) varmet opp 1 del råjern med 3 deler kull i ukeslange perioder. På 1700-tallet brukte Benjamin Huntsmans (også fra Sheffield) mindre modifikasjoner som ga et bedre stål. Bessemer reduserte tidsbruk til en halv time, brukte langt mindre kull (til å smelte råjernet) og oppnådde å få kostnadene redusert til £7 pr tonn, en dramatisk lavere pris som hadde store ringvirkninger i industrien.
Bessemerprosessen avgikk utover 1900-tallet, i USA sist i 1968. Den ble avløst hovedsakelig av Linz-Donawitz-prosessen, som ga bedre kontroll bl.a. med fosfor-behandlingen. 
En av Storbritannias siste eksempler på en fungerende Bessemer-konverter (fra Workington i Cumbria) er fortsatt på utstilling i Kelham Island Museum i Sheffield.


== Eksterne lenker ==
(en) Bessemer converter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fredric Lundqvist

Fredric «Lunkan» Lundqvist (født 3. august 1976) er en svensk fotballspiller. Han spilte i Viking i 2005- og 2006-sesongen, men en hælskade satte en stopper for videre spill. Han har tidligere spilt for de svenske klubbene Gammelstads IF, Lira Luleå BK, IFK Luleå og GIF Sundsvall. Lundqvist ble hentet til Viking fra sistnevnte klubb den 26. juli i 2005-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredric Lundqvist – Transfermarkt 
(en) Fredric Lundqvist – national-football-teams.com 
(en) Fredric Lundqvist – EU-Football.info 
(en) Fredric Lundqvist – FBref
Charn

Charn er en fiktiv verden i C. S. Lewis' roman Drømmen om Narnia.
I boken ankommer barna Digory Kirke og Polly Plummer en verden hvor finner et stort kongeslott og en helt tom by i et halvveis ødelagt land. Elven som hadde flytt gjennom Charn var tørket helt inn, og det fantes ikke vann noe sted.
Charn er en gammel verden som har en døende, stor, rød og kald sol. Den eneste levende personen i Charn på den tiden historien i Drømmen om Narnia foregår, er Jadis, Charns siste dronning. Hun er i en dyp dvale, som Digory vekker henne fra ved å slå på en bjelle. Hun forteller at hun og hennes søster utkjempet en langvarig krig. Etter å lidt nederlag fremsa hun det ødeleggende ordet, som førte til at alle unntatt hun selv døde.
Charn ble fullstendig ødelagt etter at Jadis, Digory Kirke og Polly Plummer dro derfra. Tusen år senere blir Jadis den hvite heksen i Løven, heksa og klesskapet.
Kristian Flittie Onstad

Kristian Flittie Onstad (født 9. mai 1984) er en norsk fotballspiller. Fra 2006 til 2009 spilte han for Esbjerg forenede Boldklubber, men var utlånt til Brann i 2009-sesongen. Etter at låneperioden i Brann var over ble Onstad fristilt fra kontrakten med Esbjerg. I januar 2010 signerte han for Stabæk, men den 1. august 2010 ble han fristilt fra kontrakten med Stabæk og signerte kontrakt med Raufoss Fotball ut sesongen 2010. Desember 2013 signerte han en ettårskontrakt med Moss Fotballklubb
Han kom opprinnelig fra Gjelleråsen IF i Nittedal, før han gikk videre til Lyns junioravdeling. Hans posisjon på banen er midtstopper, og omtalt som en spiller med stor arbeidskapasitet. Onstad har spilt en rekke kamper for det norske U21-landslaget og debuterte i tippeligaen for Lyn mot Stabæk den 19. august 2001.
Onstad er også kjent som en habil futsalspiller, og spilte sesongen 2008/2009 i Telekiosken Futsal Liga for Harstad Futsal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Flittie Onstad – Transfermarkt 
(en) Kristian Flittie Onstad – WorldFootball.net 
(no) Kristian Flittie Onstad – Norges Fotballforbund 
(en) Kristian Flittie Onstad – FBref
Meritokrati

Meritokrati er en styreform hvor intelligens, kompetanse og ytelse gir grunnlaget til maktfordeling og sosial status. Kan i praksis minne om andre styreformer som demokrati, men makt og autoritet tildeles etter evner og ferdigheter, og ikke etter popularitet som i et demokrati.«Meritokrati» er satt sammen av merito (fra latin meritus, «fortjent») og krati (fra gresk kratein, «styre»).
Begrepet «meritokrati» ble lansert av Michael Youngs bok The Rise of the Meritocracy i 1958. Boken var en satire og beskrev hvordan glupe arbeiderbarn fikk gå på universitet, og slik komme seg opp og fram i samfunnet. På sikt skaper dette enda verre klasseskiller, mente Young, siden det i det gamle regimet fantes glupe arbeidere og samtidig dumme mennesker i de høyere sosiale lag. I det gamle regimet ville det derfor være krefter i de lavere klasser som kunne makte å kjempe for sin klasse. Dersom den herskende klassen bare består av de skarpe og velutdannede, ville denne klassen bli enda mer arrogant enn før, siden de da ville tro at de fortjente privilegiene sine. De lavere klasser vil da føle seg enda mer miserable av den samme grunn. I framtidssatiren spår Young at underklassen gjør oppgjør og slår ned meritokratiet i 2033.


== Eksempler på bruk av begrepet ==
Nettleksikonet Wikipedia ble i en Dagbladet-artikkel fra 2008 omtalt som et meritokrati.


== Se også ==
Demokrati
Oligarki


== Referanser ==