jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Erik Glosimodt

Erik Waldemar Glosimodt (født 19. desember 1881 i Kristiania, død 19. september 1921 i Trondhjem) var en norsk arkitekt. 
Glosimodt studerte først under Herman Major Schirmer ved Den kongelige Tegneskole i Kristiania og ble gjennom dette påvirket av byggeskikken på landsbygda på Østlandet. Han gikk også på Kunstakademiet i København.
Som utdannet arkitekt arbeidet Glosimodt hos Ole Sverre fra 1904 til 1907. Deretter var han i København, hvor han blant annet tegnet Paladshotellet i København (med Anton Rosen). Tilbake hos Ole Sverre bidro han ved ombyggingen av Grand Hotel.I 1911 etablerte han egen praksis i Kristiania. Han vant konkurransen om Sparebanken i Haugesund i 1913. Omtrent samtidig fikk han oppdraget med det som nok har gjort ham mest kjent: en rekke stasjoner langs Dovrebanen: Fokstua, Vålåsjø, Hjerkinn, Kongsvoll og Drivstua, alle i nasjonal stil og med barokk- og rokokkoornamentering.Glosimodt tegnet også flere mindre stasjoner i hovedstaden, langs Holmenkollbanen og Ekebergbanen. Videre tegnet han kiosker for Narvesens Kioskkompani, for eksempel den som fortsatt står på hjørnet av Karl Johans gate og Rosenkrantz' gate.
Glosimodt omkom i Nidareid-ulykken i 1921. Etter hans død ble Erik Glosimodts legat for norske arkitekter opprettet til hans minne.


== Stasjoner på Dovrebanen ==

		
		
		
		


== Forstadsbanestasjoner i Oslo ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Erik Waldemar Glosimodt (1881-1921) på Arkitekturhistorie.no
Erik Waldemar Glosimodt i Norsk kunstnerleksikon
GAU-8 Avenger

GAU-8 er en gatlingkanon fra amerikanske General Electric med kaliber på 30 mm.  Den ble utviklet for å monteres i Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt II, hvor hele flyet var bygget rundt den kraftige 30 mm GAU-8.  Flyet ble tatt fram spesielt for å bekjempe sovjetiske stridsvogner.


== Historie ==
Fairchild allierte seg med General Electric for å bygge en prototype av et fly for et program kalt A-X (forkortelse for Attack Experimental) fra midten av 1960-tallet.  Dette ble senere kalt A-10.  GE tok fram en svært mye kraftigere versjon av den gamle M61 Vulcan i 30 mm kaliber.  Flyprøvene viste at A-10 var et bedre fly enn konkurrentene, og endte opp med å vinne prøvene i 1972.  Et antall på 600 fly ble planlagt bygget.
I 1970-årene utviklet nederlandske Signaal (nå Thales Group Nederland) Goalkeeper CIWS, et system for å montere på krigsskip for å skyte ned innkommende sjømålsmissiler, sammen med GE.  Systemet er i bruk i den nederlandske og britiske marinen, og bruker GAU-8 som våpen.


== Teknisk ==
Kanonen GAU-8/A er en syvløps gatlingkanon med hydraulisk drift og dobbelt ammunisjonsmating fra to tønner.  Totalvekt med full ammunisjonslast er rundt 1770 kg, eller omtrent 20 % av startvekten til flyet.  Kanonen er montert i senterlinjen til flyet for å motvirke den kraftige rekylen.


== Bilder ==

		
		
		


== Kilder ==
Joseph Berk; The Gatling Gun, ISBN 0-87364-644-4


== Eksterne lenker ==
FAS.org: GAU-8 Avenger (engelsk)
Nazarian`s Gun`s Recognition Guide (engelsk)
When the Levee Breaks

«When the Levee Breaks» er opprinnelig en bluessang fra 1929 ved ekteparet Kansas Joe McCoy og Memphis Minnie. Sangen er basert på en historie om den store Mississippi-flommen i 1927.
Sangen er imidlertid best kjent i form av Led Zeppelins delvis omskrevne versjon på albumet Led Zeppelin IV, lagd som et resultat av at vokalisten Robert Plant hadde platen i sin personlige samling. «Stairway to Heaven» er utvilsomt albumets mest kjente spor, men «When the Levee Breaks» huskes av mange som en passende avslutning på albumet. 
Videre er Led Zeppelins versjon kjent for en særdeles tung og resonant trommeintro av John Bonham. Trommeintroen er blant de mest brukte musikkbitene i populærmusikkens historie, eksempelvis Beastie Boys' sampling på låta «Rhymin & Stealin» fra deres debutalbum Licenced to Ill. Den akustike kvaliteten ble oppnådd ved å plassere trommesettet i en trappegang og én enkelt mikrofon flere etasjer over settet.
Robert Plant spiller også munnspill, og Jimmy Page benyttet seg av en unik teknikk med baklengsekko for å gi instrumentet et distinkt lydbilde. En «slide»- eller «bottleneck»-gitar bidrar også til et bestemt særpreg.
Som en kraftig studioprodusert sang var den vanskelig å reprodusere live, noe som medførte at bandet kun forsøkte dette noen få ganger i løpet av sin USA-turné i 1975.
Pernille Sørensen

Pernille Sørensen (født 15. september 1977 i Bærum) er en norsk komiker og skuespiller.
Hun studerte i perioden 1998–2002, har medievitenskap og statsvitenskap mellomfag fra NTNU, og har studert stat og politikk i Midtøsten og Nord-Afrika ved UiO.Hun har jobbet mye innenfor humorsjangeren både på scenen, TV og radio. Hun er en av skaperne og skuespillerne i den norske humorserien Melonas som gikk på NRK1 fra 2002 til 2006. Hun er også kjent fra andre programmer på NRK, blant annet som paneldeltaker i 20 spørsmål, Løvebakken og for enkelte roller i Uti vår hage.Sørensen fikk prisen som årets nykommer under Komiprisen 2003. Hun hadde en statistrolle i Hotel Cæsar høsten 2001 som TV-reporter. Høsten 2009 spillefilmdebuterte hun i Knerten, som ble regissert av Åsleik Engmark. For rollen ble hun nominert til Amandaprisen 2010 i klassen beste kvinnelige birolle. Hun spilte også i oppfølgeren, Knerten gifter seg, i 2010. Våren 2011 hadde TV-serien Åse Tonight premiere på NRK med Sørensen som manusforfatter og hovedrolleinnehaver. Fra høsten 2013 spilte hun rollen som Lisbeth Berg i TV-serien Side om side på NRK1. Februar 2015 tok hun over etter Ingrid Gjessing Linhave som fast paneldeltaker i Nytt på Nytt. Under Komiprisen 2016 vant hun publikumsprisen årets morsomste.Sørensen har også opptrådt på scenen «Latter», hvor hun er ansatt. I 2001 var hun med på «Julegalla i Olavshallen» og «Stand Up Komiske Leker» i 2002. I september 2010 hadde hun premiere på sitt soloshow Flink Pike, som mottok velvillig kritikk i dagspressen. Utover dette har hun også vært med på «3 Fantastiske Mennesker» og «Lattergalla». I 2018 hadde hun solo-forestillingen «Kultur».Sørensen er siden 2006 gift med Dagfinn Lyngbø.


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pernille Sørensen på Internet Movie Database 
(da) Pernille Sørensen på Filmdatabasen 
(en) Pernille Sørensen hos The Movie Database 
(da) Pernille Sørensen hos danskefilmstemmer.dk 
(en) Pernille Sørensen på Discogs 
(no) Pernille Sørensen - profil og bilder på Filmweb
Adhesjonsbane

Adhesjonsbane er en jernbane der materiellets framdrift skjer kun ved hjelp av friksjon mellom drivhjulene og skinnene.  Siden de fleste jernbaner er adhesjonsbaner brukes begrepet bare når det er viktig å presisere denne teknikken til forskjell fra andre framdriftsformer, som tannstangbane og kabelbane.
Adhesjonsbaner er mye enklere å bygge enn andre framdriftsformer, men har en begrensing i hvor stor stigning baner kan bygges. Friksjonsprinsippet setter begrensing både med å klare å få ønsket vekt av ikke-selvdrevne vogner i forhold til lokomotivenes trekkevne, og med tanke på togets evne til bremse ved fall. I Norge har største stigning på hovedlinje tradisjonelt vært satt til 25 ‰ (1:40), men Flåmsbana er bygget med hele 55 ‰ (1:18) stigning. Materiellet som trafikkerer Flåmsbana er da også utstyrt med flere bremsesystemer enn vanlig. Noen sporveislinjer i Norge skal ha hatt stigninger opp i 70 ‰.
Stigningsforholdene er en ting som påvirker hvor mye et lokomotiv kan trekke med adhesjonsmetoden. Noe annet som påvirker og endrer friksjonen, er skinnenes beskaffenhet som følge av regn, oljesøl eller hvis det ligger løv på skinnene. De fleste lokomotiver og motorvogner har med seg sand som kan sprøytes ut rett foran drivhjulene for å motvirke at hjulene begynner å spinne. Slik sanding skjer automatisk ved nødbremsing.


== Litteratur ==
Carter, F. W. On the Stability of Running of Locomotives. Proc. Royal Society. 
Inglis, Sir Charles (1951). Applied Mathematics for Engineers. Cambridge University Press. s. 194–195. 
Wickens, A. H. (1965–1966). «The Dynamics of Railway Vehicles on Straight Track: Fundamental Considerations of Lateral Stability». Proc. Inst. Mech. Eng.: 29. 
Wickens, A. H.; Gilchrist, A O; Hobbs, A E W (1969–1970). Suspension Design for High-Performance Two-Axle Freight Vehicles. Proc. Inst. Mech. Eng. s. 22.  by A H Wickens
Wikins, A. H. Fundamentals of rail vehicle dynamics : guidance and stability. Swets & Zeitlinger.
Cave (musikkgruppe)

Cave er en technoprodusent og DJ fra Bergen. Han har gitt ut plater på technolabler som Ingoma, Terminal M, Intec, Primate, G-Force og Spilo (hans eget plateselskap). Han har hatt spillejobber i inn- og utland siden 1999 og har på denne tiden vært i store deler av verden, innbefattet turnéer i Sør-Amerika, Japan og Europa.
Den første platen han ga ut på Ingoma-labelet til Ben Sims het Carne Levale EP og endte med å bli en kjempesuksess som etter hvert fikk regelmessig spilletid av kjente techno-DJs. Etter dette har han jevnlig gitt ut nye plater som han får mye skryt for i technomiljøet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Militære kjøretøy

Militære kjøretøy er kjøretøy for bruk i krig eller andre operasjoner utført av militærvesen. Mange militære kjøretøy har armering og kan kjøre lett over ujevnt terreng.


== Se også ==
Liste over militære kjøretøyer


== Eksterne lenker ==
(en) Military vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kirkelærer

Kirkelærer (Doctor Communis Ecclesiae) er en tittel innen den katolske kirke. 
Tittelen gis særlig teologer og andre som anses for forbilder for de troende. Kravet er at hele den kristne kirke drar nytte av deres virke. Tittelen gis svært sjelden og kun til avdøde personer. Kun personer som er kanonisert og saliggjort kan bli opphøyet til kirkelærer. Tittelen gis innen den katolske kirke til forfattere som har skrevet autoritative skrifter, uten at disse tilskrives ubetinget autoritet.Det er kun paven eller det økumeniske konsil som kan gi en slik tittel, men hittil er det kun paven som har gjort det.De første og opprinnelige kirkelærerne ble oppnevnt i 1298. Disse var den hellige Ambrosius, den hellige Augustin, den hellige Hieronymus og pave Gregor I. 
Kirkelærernes virke har variert mye i både område og form. Noen, som pave Gregor I og den hellige Ambrosius, var prominente brevskrivere. Andre har vært mer mystikere, som den hellige Katarina og Johannes av Korset. Den hellige Augustin og den hellige Robert Bellarmin beskyttet kirken mot kjetteri. 
Først i 1970 ble den første kvinne opphøyd til kirkelærer.
Med utnevnelsene 7. oktober 2012 er det oppnevnt til sammen 35 kirkelærere. 


== Liste over kirkelærere ==
*Også anerkjent av Den ortodokse kirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Liste over kirkelærere
Jason Bournes ultimatum

Jason Bournes ultimatum (orig. The Bourne Ultimatum) er den tredje og siste boken i Robert Ludlums trilogi om «Jason Bourne», og oppfølgeren til Gåten Jason Bourne. Romanen ble utgitt av Random House i 1990. Eric Van Lustbader skrev en oppfølger kalt The Bourne Legacy 14 år senere.
Boken blir filmet i 2007.


== Handling ==
Romanen følger David Webb, alias Jason Bourne, som forsøker å finne sin tidligere fiende, Sjakalen Carlos, som prøver å drepe ham. Men Sjakalen begynner å bli gammel, og bestemmer seg for at han vil gjøre to ting før han dør: drepe Webb / Bourne, samt ødelegge et KGB-anlegg i Novgorod - hvor sjakalen ble trent opp, men ble avvist for å være en galning.
Sjakalen Carlos bruker et mangfoldig kollektiv av eldre menn kjent som «The Old Men of Paris» som for det meste er kriminelle. De arbeider for Sjakalen, til gjengjeld for at familiene deres skal leve ett godt liv. Webb sender sin kone og barn, for å bo hos broren hennes, John St. Jacques, i Karibien for beskyttelse. Samtidig som Webb selv samarbeider med en gammel venn og CIA-offiser, Alexander Conklin, for å jakte på og drepe Sjakalen først.
Men en av «The Old Men of Paris» reiser til Karibia, for å myrde Marie St. Jacques og hennes to barn. Samtidig kommer en tidligere dommer, Brendan P. Prefontaine til området, som Sjakalen tror er der for å hindre drapsplanene hans. Han bestikker derfor en sykepleier på øya, for å drepe Prefontaine. Men leiemorderen ombestemmer seg, og skyter sykepleieren for å redde Prefontaine. Etter dette forhindrede attentatet vender Webb tilbake til Karibia, men Sjakalen kommer også til området samtidig.
Ingebjørg Bratland

Ingebjørg Harman Bratland (født 8. mai 1990 på Edland i Vinje i Øvre Telemark) er en norsk folkemusiker, kveder og sanger.
Hun er i slekt med Sondre Bratland.


== Musikalsk karriere ==
Bratland startet med kveding da hun var fem og et halvt år gammel. I 2008–2009 gikk hun på Foss videregående skole i Oslo. Bratlands sanglærer har vært Ellen Nordstoga. I 2004, 14 år gammel, fikk hun Eckbo legaters folkemusikkpris. Bratland har som kveder vunnet fire seire i C-klassen på Landskappleiken.
Bratland synger tittelsporet på barneserien Jul i svingen på NRK1. Seriens musikk er skrevet av Odd Nordstoga og gitt ut i 2006. Den vant også Spellemannprisen i 2006 for beste barneplate. Bratland synger duett på Julevise med Odd Nordstoga. Hun har bidratt med sangen «Mitt hjerte alltid vanker» på kronprinsesse Mette-Marits CD med utvalgte salmer, Sorgen og gleden, og har deltatt på en rekke andre konserter og forestillinger. Hun sang blant annet Den fyste song for kong Harald i forbindelse med hans 70-årsdag i 2007.I 2009 vant hun vokal klasse A under NM i folkemusikk på Geilo. Hun er også nordisk mester i folkemusikk og har mottatt Vinje kommunes kulturstipend for 2009. I 2010 vant Bratland Fureprisen på 50.000 kroner Bratland har også deltatt på fjernsynssendinger som Beat for Beat på NRK1 og Det store korslaget på TV2.
I forbindelse med minnekonserten i Oslo domkirke 30. juli 2011 sang hun Nordahl Griegs «Til Ungdommen» a cappella.I 2013 ga hun ut albumet Heimafrå sammen med Odd Nordstoga. For albumet fikk de Spellemannprisen 2013 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk. Bratland ble nominert til Spellemannprisen 2014 i klassen viser for albumet Berre meg. Hennes andre soloalbum Månesinn ble tilgjengelig på strømmetjenester 6. november 2015 og offisielt lansert 13. november 2015. Albumet består av låter Bratland har skrevet sammen med produsentene Espen Lind og Geir Hvidsten. I kjølvannet av opptredenen på Spellemannprisen 2016 ble det også sluppet en remiks av singelen «Stjernene», som gjestes av rapperen Lars Vaular. 
I 2017 vant hun Hilmarprisen, en folkemusikkpris som deles ut av Steinkjer kommune og Nord-Trøndelag fylkeskommune til minne om Hilmar Alexandersen.I januar 2018 ble hun tildelt Wenche Foss' ærespris. Hun delte prisen med Norsk Fosterhjemsforening.


== Diskografi ==
Heimafrå (med Odd Nordstoga) (2013)
Berre meg (2014)
Månesinn (2015)
Hjarteskjell (2017)
Papirfly (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Ingebjørg Bratland på Internet Movie Database 
(en) Ingebjørg Bratland på Discogs 
(en) Ingebjørg Bratland på MusicBrainz 
(en) Ingebjørg Bratland på Spotify 
(en) Ingebjørg Bratland på Songkick
Torsten Evert Karsten

Torsten Evert (Tor) Karsten (født 20. august 1870 i Orivesi i Finland, død 12. september 1942 i Helsingfors) var en finsk filolog. Han ble student 1888, filosofisk lisensiat 1895, dosent i oldgermanske språk 1897 og i germansk filologi 1908, og professor i germanske språk 1913. Fra 1931 til 1937 var han professor i nordisk filologi. Karsten undersøkte særlig finske stedsnavn og spørsmål i forbindelse med svenskenes bosetning i Finland.


== Verker ==
Studier öfver de nordiska språkens primära nominalbildning (1895, 1900)
Österbottniska ortsnamn. Språkhistorisk och etnografisk undersökning (1906)
Die mitteldeutsche poetische Paraphrase des Buches Hiob (1910)
Svensk bygd i Österbotten nu och fordom I–II (1921, 1923)


== Referanser ==
Magnus Fredrik Lundgren

Magnus Fredrik Lundgren (født 21. januar 1852 i Göteborg, død 8. mai 1903 i Lund) var en svensk språkforsker.
Han var sønn av sogneprest Johan Fredrik Lundgren og Maria Magdalena Leffler, ble student 1870, dr. philos. 1875, dosent i nordiske språk og germansk sammenlignende språkvitenskap samme år, vikarierte for professoren i nordiske språk 1876 og store deler av 1879. I 1881 ble han utnevnt til lektor ved Nya elementarskolan i Stockholm. Lærergjerningen passet ham ikke, men han kom på sin rette plass som medlem av redaksjonen for Svenska akademiens ordboksarbeide. I forbindelse med dette arbeid ble han fra 1893 fritatt for sitt lektorat. Han ble gift 1884 med Sigrid Sofia Elisabet Malmqvist.


== Verker ==
Språkliga intyg om hednisk gudatro i Sverige (1878)
Spår af hednisk tro och kult i fornsvenska personnamn (1880)
Om fornsvenska personnamn på -ing og -ung (1886)
Personnamn från medeltiden (1892–96)
Bidrag till svensk namnforskning (1892)
Bidrag till nordisk namnforskning (1893)


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk biografiskt handlexikon [1]
Johann Karl Simon Morgenstern

Johann Karl Simon Morgenstern (født 28. august 1770 i Magdeburg, død 3. septemberjul./ 15. september 1852greg. i Dorpat i Estland) var en tysk filolog.
Han var sønn av bylegen i Magdeburg, Friedrich Simon Morgenstern, og Johanna Katharina Brömme. I 1788 ble han student ved universitetet i Halle, og 1797 ble han utnevnt til ekstraordinær professor i filosofi samme sted. 1798 overtok han et professorat i retorikk og poesi i Danzig, før han 1802 ble professor i retorikk klassisk filologi, estetikk, kunst- og litteraturhistorie ved universitetet i Tartu.
Morgenstern har gitt opphav til begrepet dannelsesroman.


== Verker ==
De Platonis Republica commentationes tres (1794)
Auszüge aus den Tagebüchern und Papieren eines Reisenden (1811–13)
Ueber den Geist und Zusammenhang einer Reihe philosophischer Romane (1817)
Ueber das Wesen des Bildungsromans (1820)
Zur Geschichte des Bildungsromans (1824)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon ved universitetet i Magdeburg.
Austertana

Austertana (nordsamisk: Juovlavuotna, kvensk: Jouluvuono) er ei bygd i Tana kommune i Finnmark. Den ligger rundt 30 kilometer nord-nordøst for kommunesenteret Tana bru, og bebyggelsen strekker seg fra Leirpollen og oppover nedre del av Juladalen. Grunnkretsen Austertana hadde 199 innbyggere per 1. januar 2017.Bygda har store forekomster av kvarts i bergarten kvartsitt. Austertana har verdens nest største kvartsittbrudd. Dagbruddet eies drives av Elkem Tana. 
Innbyggerne lever ellers stort sett av tjenesteytende næringer.
Fylkesvei 890 går gjennom bygda. Austertana Oppvekstsenter er skolen på stedet. Idrettslaget i bygda heter Austertana IL 
En god del av bebyggelsen ble brent under tvangsevakueringen av Finnmark. Kirken Austertana kapell ble bygd i 1958.
Ved Austertana ligger Varangerhalvøyas høyeste fjell, Stangenestind 724 moh.
Det nordligste punktet for den skandinaviske bjørkeskogen ligger i Austertana.I Austertana ligger Norges lengste sandstrand
. Den strekker seg fra Leirpollnes til Rødberget (13km)


== Referanser ==
E6-prosjektet Østfold

E6-prosjektet Østfold var et arkeologisk forvaltningsprosjekt ved Kulturhistorisk museum, Universitetet i Oslo, som hadde som mål å undersøke automatisk fredete kulturminner som kom i konflikt med utvidelsen av veitraseen for E6 gjennom Østfold. Undersøkelsene fant sted mellom 2003 og 2006, innenfor kommunene Råde, Sarpsborg, Fredrikstad og Halden. Statens vegvesen bygget i forbindelse med denne utvidelsen sammenhengende firefelts motorvei fra Akershus til grensen mot Sverige. 38 lokaliteter med kulturminner ble berørt. Disse besto hovedsakelig av bosetningsspor og dyrkningsaktivitet. Kulturminnene var fra yngre steinalder, bronsealder og jernalder. Det ble også undersøkt helleristninger fra yngre steinalder og bronsealder.
Under undersøkelsene ble det blant annet avdekket flere til nå ukjente helleristningsfelt, samt en rekke bosetningsspor i form av langhus. Det største av disse ble funnet på Missingen i Råde. Huset, som er datert til romersk jernalder, var ca. 61 m langt, og er det lengste fra denne perioden i Norden.


== Eksterne lenker ==
Kulturhistorisk museums nettside om E-6 prosjektet
Evald Lidén

Bror Per Evald Lidén (født 3. oktober 1862 i Sandhult i Västergötland, død 11. oktober 1939) var en svensk språkforsker.
Han var sønn av gårdbrukeren Gustaf Lidén og Sissa Björnsdotter, ble student i Uppsala 1883, cand. philos. 1890, filosofisk lisensiat 1895 og ble samme år utnevnt til dosent i indoeuropeisk språkvitenskap ved Uppsala universitet. I 1899 ble han utnevnt til professor i sammenlignende språkvitenskap med sanskrit ved Göteborgs högskola. Lidén gjorde seg tidlig kjent som en av Noréns mest fremstående læresvenner, og utøvet en livlig forfattervirksomhet. Hans arbeider angikk ulike språk i den indoeuropeiske språkfamilien, særlig de germanske, slaviske, keltiske og oldindiske, og omhandlet ordhistorie, betydningslære og forskjellige grammatiske og lydhistoriske spørsmål. Hans hovedinteresse var rettet mot eldre germanske og særlig nordiske språk. I 1903 ble han gift med Agda Leman.


== Verker ==
Studien zur altindischen und vergleichenden Sprachgeschichte (1897)
Ein baltisch-slavisches Anlautsgesetz (1899)
Blandade språkhistoriska bidrag (1903)


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk biografiskt handlexikon
Oppslagsverk

Et oppslagsverk er et bokverk med alfabetisk eller systematisk ordnede artikler om ulike emner.
De vanligste formene for oppslagsverk er leksika, ordbøker, encyklopedier, håndbøker og atlas.


== Eksterne lenker ==
 (en) Reference works – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kjæremål

I norsk prosessrett var kjæremål tidligere betegnelsen på et krav om overprøving av rettslige avgjørelser som ikke kunne ankes.  Både tvistemålsloven av 1915 og straffeprosessloven skilte mellom anke som var krav om overprøving av realitetsavgjørelse (dom) i saken og kjæremål som var krav om overprøving av andre avgjørelser (kjennelser og beslutninger). Da den nye tvisteloven trådte i kraft 1. januar 2008 forsvant dette skillet i sivilprosessen og samtidig ble også straffeprosessloven endret slik at terminologien ble den samme. Alle krav om overprøving i en høyere rettsinstans kalles nå anke, og det har også fått den konsekvens at Høyesteretts kjæremålsutvalg nå heter Høyesteretts ankeutvalg. Det er samtidig foretatt en gjennomgang av lovverket slik at uttrykket kjæremål er erstattet med anke i de aller fleste lover (men ikke domstolloven § 10 og enkelte andre mindre viktige lover).
I tvisteloven er reglene om anke fra tingrett til lagmannsrett samlet i kapittel 29, mens reglene om anke til Høyesterett og Høyesteretts ankeutvalg finnes i kapittel 30. I straffeprosessloven finner vi ankereglene i kapittel 23 (anke over dommer) og i kapittel 25 (anke over kjennelser og beslutninger).