Struves meridianbue

Struves meridianbue var astronomen Friedrich Georg Wilhelm von Struves prosjekt for nøyaktig å bestemme jordens form og størrelse. Christopher Hansteen (Norge) og Nils Haqvin Selander (Sverige) bisto Struve fra 1845 til avslutningen i 1855. Arbeidet besto i å måle vinkler i et stort antall målepunkter (trigonometriske punkter), etablere 10 basiser for å få inn skala og beregne posisjoner i 13 målepunkter ved astronomiske observasjoner mot stjerner.
Målingene pågikk over 40 år. Det var et viktig vitenskapelig arbeid, og 34 av de opprinnelige målepunktene er i dag på UNESCOs verdensarvliste.


== Oppmålingen ==

Oppmålingen omfattet trianguleringspunkter på 265 steder i tre land, Norge, Sverige og Russland (i dag ti land). Arbeidet startet i 1816 og ble ferdig 40 år senere, i 1855. 
Punktene ligger langs en 282 mil lang bue som strekker seg fra Fuglenes i Norge (70º 40’11 N, 22º30 Ø), over Norrbottens län i Sverige, gjennom Finland, en russisk øy i Finskebukta, ned gjennom Estland, Latvia og Litauen og videre inn i Belarus og Moldova for å slutte i Izmail (45º 20 03 N, 30º Ø) ved Svartehavet i Ukraina.
Resultatet ble den første nøyaktige målingen av en stor del av en meridian. Dette gjorde det mulig å regne ut jordens størrelse og var et viktig steg i forskningen om jorden og for konstruksjon av kart. Samarbeidet om Struves meridianbue ble et eksempel på internasjonalt vitenskapelig samarbeid. I dag benyttes GPS for tilsvarende formål (landmåling, kartproduksjon).


== En del av verdensarven ==
Den 15. juli 2005 ble 34 av de opprinnelige målepunktene erklært av UNESCO å tilhøre verdensarven. Alle de nevnte punktene har en eller annen markering; et hull i fjellet, en jernbolt, ei steinrøys eller en obelisk. Oppføringa oppfyller de kulturelle kriteriene II, III og VI.


== Målepunktene som er innskrevet på UNESCOs verdensarvliste ==


=== Norge ===
Meridianstøtten på Fuglenes i Hammerfest. Representerer det nordligste målepunkt og var en av 13 steder hvor det ble foretatt astronomiske observasjoner.
Fjelltoppen Lille-Raipas (Unna Ráipásaš) i Alta. Representerer ekspansjonsnettet ut fra Alta basis, som gjorde at de fikk en målestokk inn i målingen av vinkler, slik at man senere kunne beregne den faktiske lengde mellom målepunktene.
Fjelltoppen Luvddiidčohkka (Lodiken) i Kautokeino. Representerer møtet mellom ekspansjonsnettet og hovedmålepunktene i trianguleringen.
Fjelltoppen Bealjášvárri i Kautokeino. Representerer punktet hvor meridianbuenettet går ut av Norge og inn i Finland.


=== Sverige ===
Pajtas-vaara (Tynnyrilaki) i Kiruna
Kerrojupukka (Jupukka) i Pajala
Pullinki (Pullinki) i Övertorneå
Perra-vaara (Perävaara) i Haparanda


=== Finland ===
Stuor-Oivi (Sm: Stuorrahanoaivi) i Enontekis
Avasaksa (Sm: Aavasaksa) i Övertorneå
Nedertorneå kyrka (Fi: Alatornion kirkko) i Torneå
Puolalakka (Fi: Oravivuori) i Korpilahti
Porlom II (Fi: Tornikallio) i Lappträsk
Svartvira (Fi: Mustaviiri) i Pyttis


=== Russland ===
Mäki-päälys (Mäkipäällys) på øya Hogland i Finskebukta i distriktet Kingisepp
Hogland, Z (Gogland, Tochka Z) nær ovenstående


=== Estland ===
Woibifer (Võivere) i Väike-Maarja kommune
Katko (Simuna) i Väike-Maarja kommune
Dorpat (Tartu observatorium) i Tartu


=== Latvia ===
Sestu-Kalns (Ziestu) i Sausneja
Jacobstadt (Jekabpils) i Jekabpils


=== Litauen ===
Karischki (Gireišiai) i Panėmunelis, Rokiškis kommune
Meschkanzi (Meškonys) i Nemenčinė, Vilnius landkommune
Beresnäki (Paliepiukai) i Nemėžis, Vilnius landkommune


=== Belarus ===
Tupischki (Tupishki) i Oshmyany
Lopati (Lopaty) i Zelva
Ossownitza (Ossovnitsa) i Ivanovo
Tchekutsk (Chekutsk) i Ivanovo
Leskowitschi (Leskovichi) i Ivanovo


=== Moldova ===
Rudy (Rudi) i Rudi


=== Ukraina ===
Felschtin (Felschtin) i Hvardiiske
Baranowka (Baranowka) i Baranivka
Staro-Nekrassowka (Stara Nekrasivka) i Nekrasivka


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Struve Geodetic Arc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Struve Geodetic Arc – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
UNESCO World Heritage Centre – Struve Geodetic Arc
Miljøstatus i Norge: Struves meridianbue
Kartverket: Struves meridianbue Arkivert 15. juni 2017 hos Wayback Machine.
Miljøverndepartementet: Norske punkter på Struves triangelkjede
FIG – Proposal to UNESCO for the Struve Geodetic Arc to become a World Heritage Monument
Verdensarvsstedet Struves meridianbue hos www.kulturminnesok.no