jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frode Estil

Frode Estil (født 31. mai 1972 i Sørli) er en norsk tidligere langrennsløper på Langdistanselandslaget. Han var tidligere på landslaget. Han fikk sine første verdenscuppoeng i 1996 med en niendeplass i et sprintrenn i Reit im Winkl. Estils første verdenscupseier kom i Davos i desember 1999, der han vant en klassisk tremil. Han representerte idrettslaget Lierne Ski.


== Karriere ==
Med 5 gull, 3 sølv og 2 bronse i internasjonale mesterskap er Frode Estil tidenes mestvinnende langrennsløper i klassisk stil siden stilarten ble innført i VM i 1987.
På jaktstarten under OL 2002 kom han egentlig på delt andreplass sammen med Thomas Alsgaard. Det var ikke mulig å skille de to på målfotoet. Da Johann Mühlegg senere ble tatt for doping og fratatt sine gullmedaljer, delte de to gullet på distansen.Estil er kjent for sine raske taktomslag i bratte motbakker (såkalte "Estilbakker"). Denne evnen har han brukt til å avgjøre flere spurtdueller i sin favør. Under VM i Oberstdorf 2005 brukte han denne taktikken da han vant sitt første VM-gull (50 km klassisk, fellesstart). To år senere avsluttet han sin mesterskapskarriere med sølv på samme distanse etter å ha tapt spurten mot Odd-Bjørn Hjelmeset.Estil vil i sitt siste mesterskapsløp bli husket for sin gode sportsånd. Han bidro til å senke farten i tetgruppen slik at Hjelmeset, som måtte bytte en ski, hadde sjans til å ta igjen teten og vinne løpet. Estil fikk sølvet bak Hjelmeset.
For sine prestasjoner fikk Estil Holmenkollmedaljen i 2007.
Estil er i dag bosatt i Meråker, og jobber fulltid som trener/lærer ved Meråker videregående skole fra sommeren 2007. I 2011 var han med i tredje utgave av Mesternes Mester på NRK.


== Mesterskapsmedaljer ==
VM 2001: gull på 4 x 10 km stafett, sølv på 30 km klassisk
OL 2002: delt gull på jaktstarten (sammen med Thomas Alsgaard), gull på stafetten, sølv på 15 km klassisk
VM 2003: gull på 4 x 10 km stafett, bronse på 15 km klassisk og 30 km klassisk
VM 2005: gull på 50 km klassisk, gull på stafetten, bronse på 2 x 15 km jaktstart
OL 2006: sølv på 2 x 15 km jaktstart. Etter å ha falt og knekt en ski i starten og kommet sist ut av stadion, jobbet Estil seg fram til teten og ble kun slått av russeren Jevgenij Dementjev. Dementjev ble tre år senere dopingtatt.
VM 2007: sølv på 50 km klassisk


== Verdenscupoversikt ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frode Estil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frode Estil på Internet Movie Database 
(en) Frode Estil – Olympedia 
(en) Frode Estil – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frode Estil – FIS (langrenn)
Haakonsvern orlogsstasjon

Haakonsvern orlogsstasjon (HOS) er Sjøforsvarets hovedbase i Mathopen i Bergen kommune. Den er cirka 8 km sørvest for Bergen sentrum. Basen ble påbegynt 1954 og ble offisielt innviet av kong Olav V i 1963. Haakonsvern er, sammen med Ramsund orlogsstasjon i Troms og Finnmark, den ene av to orlogsstasjoner i Norge i dag.
Til daglig jobber inntil 3500 offiserer, sivile og vernepliktige på basen. Ei rekke av Forsvarets avdelinger er representert her, og Haakonsvern har blant annet egen brannstasjon, sykestue, postkontor, kirke, lege- og tannlegekontor, kjøkken, forlegninger og verksteder.


== Historie ==
Etter andre verdenskrig ble det besluttet å bygge opp en ny hovedbase for Marinen i Bergensområdet. Det strategiske tyngdepunktet i forsvaret av Norge var nå i hovedsak rettet mot Nordsjøen og nordområdene. Utbyggingen på Haakonsvern ble finansiert gjennom NATO-infrastrukturmidler og igangsatt i 1955. Mathopen ble valgt pga. gode havneforhold med muligheter for bygging av lager og verksteder i fjell samtidig som topografien ga god beskyttelse mot angrep fra sjø og luft.


=== Tidslinje ===
1955: Utbyggingen av Haakonsvern igangsatt.
1960: Ubåtvåpenet overført fra Marineholmen til Haakonsvern.
1962: SKV, Sjøforsvarskommando Vestlandet, senere Vestlandets Sjøforsvarsdistrikt (VSD) overført fra Marineholmen i Bergen. SVSS, Sjøforsvarets våpenskolesenter, nå KNM T (Tordenskjold) ble opprettet ved sammenslåing av skoler fra Horten, Måkerøy ved Tønsberg og Trondheim.
1963: Orlogsstasjonen offisielt åpnet 7. juni 1963 av kong Olav V og oppkalt etter Kong Haakon VII.
1977: Kystvakten i Sør (KV SØR) opprettet på Haakonsvern Orlogsstasjon.
1997: Sjøforsvarets maskin- og elektroskole (SMES), overført fra Horten. KAINSP, Kystartilleriinspektoratet, overført fra Oslo. SSKA overført fra Kristiansand.
2002: FLO/ Sjø får hovedsete på Haakonsvern.
2006: Den første av Sjøforsvarets nye fregatter, KNM Fritjof Nansen, ankommer Haakonsvern.
2007: Arbeid med tilrettelegging og oppgradering av infrastruktur for å kunne motta nye fregatter. Hovedkaien oppgradert og tørrdokken vesentlig utvidet og fornyet. Steinmassene brukt til å etablere nye landarealer på og rundt basen.
2011: Det militære treningsanlegg på Haakonsvern ble åpnet.
2016: Helikopterbasen til 334 skvadron sto ferdig.


== Avdelinger ==
Sjef Haakonsvern med stab.
Forsvarets logistikkorganisasjon har Regional logistikkommando Vest-Norge på basen, i tillegg til vedlikeholdsverksted for Sjøforsvarets fartøy og materiell.
KNM Tordenskjold, Sjøforsvarets utdannings- og kompetansesenter for maritim krigføring.
Sjef Sjøforsvaret med stab.
Sjef Marinen.
Sjef Kystvakt skvadron Sør.
334 skvadron med seks NH90 helikoptre.
Marinejegerkommandoen.
Forsvarsmateriell.
Forsvarsbygg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Haakonsvern orlogsstasjon
Bergen byleksikon på nett, om Haakonsvern
Ny luftbase for 334-skvadronen på Haakonsvern
Tjeldøya

Tjeldøya (nordsamisk: Dielddasuolu), øy i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark med 192 innbyggere (2016). I vest og nord skiller Tjeldsundet øya fra Hinnøya, østover ligger fastlandet på andre siden av Ramsundet og mot sør ligger Ofotfjorden. Øya har et areal på 187,88 km². Høyeste punkt er Trollfjellet på 1010 moh.
Tjeldøya er knyttet til fastlandet med den 240 meter lange Ramsundbrua.
Rådhuset i Tjeldsund lå tidligere på Hol på Tjeldøya, men etter kommunesammenslåingen i 2020 har kommuneadministrasjonen flyttet til rådhuset på Evenskjer.


== Referanser ==
Opiumsvalmue

Opiumsvalmue (Papaver somniferum) er en plante i valmuefamilien. Som navnet antyder blir den blant annet brukt til produksjon av opium, og inneholder flere viktige alkaloider som morfin, kodein og papaverin. Morfin er fremdeles et av de viktigste smertestillende stoffer til medisinsk bruk, og planten har vært brukt i farmasien fra de eldste tider og finnes også avbildet i apotek.


== Brukt som råstoff ==

Morfin fra opiumsvalmuen blir også brukt som råstoff for produksjon av heroin. Planten blir derfor dyrket i stor skala i enkelte asiatiske land, i de senere år særlig i Afghanistan.


== Annen bruk ==
Opiumsvalmuen blir også dyrket til mer sosialt aksepterte formål, som produksjon av valmuefrø til bruk i bakerier på brød og rundstykker, og som prydplante i hager (i land som tillater dette).

I Norge er lovlig å dyrke til prydformål, men bruk til selvmedisinering vil være straffbart og rammes av narkotikalovgivningen.


== Mytologi ==
Valmuekranser ble brukt ved flere guder, men vanligst ved søvnens gud, Hypnos, den romerske Somnus og dennes sønn Morfeus, drømmenes representant. I tillegg var dødens gud Thanatos og romernes Mors ofte prydet med valmuekranser.


== Galleri ==

		


== Se også ==
Opiater
Opium


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) opiumsvalmue i Encyclopedia of Life 
(en) opiumsvalmue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) opiumsvalmue hos Artsdatabanken 
(sv) opiumsvalmue hos Dyntaxa 
(en) opiumsvalmue hos ITIS 
(en) opiumsvalmue hos NCBI 
(en) opiumsvalmue hos The International Plant Names Index 
(en) opiumsvalmue hos Tropicos 
(en) Kategori:Papaver somniferum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Papaver somniferum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Papaver somniferum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Opiumsvalmue i Urtebok Arkivert 13. mars 2007 hos Wayback Machine.
Lateranoverenskomsten

Lateranoverenskomsten av 11. februar 1929 er et konkordat som ble inngått mellom Italia og Vatikanet ved pave Pius XI. Denne sørget for at Vatikanstaten ble opprettet med paven som monark. Avtalen bestemmer Vatikanstatens grenser og en rekke bygninger utenfor disse som er vatikanske eksklaver.
Vatikanet hadde vært en del av staten Italia siden denne ble opprettet i 1870 da den tidligere Kirkestaten ble lagt inn i den nye statsdannelsen. Konkordatet erstattet Garantiloven av 13. mai 1871 som hadde sikret pavens ukrenkelighet innen Vatikanet og gitt ham visse rettigheter, som blant annet retten til eget diplomati og livgarde gjennom Sveitsergarden.
Kirken nektet å anerkjenne Garantiloven da den mente at den måtte være uavhengig av enhver politisk og verdslig myndighet i sitt åndelige virke. Fram til Lateranoverenskomsten ble inngått anså derfor pavene seg som fanger i Vatikanet.
Til minne om denne avtalen som slik begravde en lang og bitter strid, ble hovedgaten til Vatikanet inn mot Petersplassen, Via della Conciliazione, (italiensk: «Forsoningens gate»), anlagt.
Avtalen ble undertegnet av statsminister Benito Mussolini på vegne av kong Viktor Emmanuel III av Italia og av kardinalstatssekretær Pietro Gasparri på vegne av pave Pius XI i Lateranpalasset, og dette siste ga navnet til overenskomsten.
Lateranoverenskomsten ble ratifisert av det italienske parlamentet 7. juni 1929 og ble innarbeidet i den italienske konstitusjonen i 1947.


== Avtalebrudd ==
Da Italia innførte de anti-jødiske lovene i 1938, ble det innført forbud mot ekteskap mellom jøder og ikke-jøder. Vatikanet anså dette som et brudd på Lateranoverenskomsten, da kirken er den myndigheten som regulerer katolikkers inngåelse av ekteskap.
I februar 1944 ble Sankt Paul utenfor murene, som er en eksklave under Vatikanstaten i henhold til Lateranoverenskomsten, angrepet av italienske fascister.


== Reservasjon ==
Den hellige stol meddelte at den fra 1. januar 2009 ikke lenger vil automatisk adoptere italiensk lovgivning, men vurdere hver lov for seg. Det er en åpning i avtalen for at Vatikanet kan reserve seg mot lover som er på kant med kirkens lære, men kirken går i dette tilfeller noe lenger enn dette.


== Eksterne lenker ==
Om Den hellige stols reservasjoner etter 1. januar 2009
Royal Parks Constabulary

Royal Parks Constabulary var en politistyrke som patruljerte de kongelige parker i London og Edinburgh. Politistyrken ble opprettet i 1872 under navnet Royal Parks Keepers med full politimyndighet i de kongelige parkene. Den tok navnet Royal Parks Constabulary i 1974.
Til forskjell fra de fleste andre politistyrkene i Storbritannia var Royal Parks Constabulary ikke underlagt indredepartementet; men derimot kultur-, media- og idrettsdepartementet, som finansierte virksomheten gjennom Royal Parks Agency.
Politistyrken i London ble innlemmet i Scotland Yard, som har ansvar for hele Stor-London, gjennom Serious Organised Crime and Police Act 2005. I Skottland ble den opprettholdt.
Sirkulasjonssystem

Sirkulasjon eller det sirkulatoriske system er det organsystemet som lar blod sirkulere i kroppen.
Menneskets sirkulatoriske system består av blod, blodårer og hjertet. Det er funksjonelt og anatomisk tett forbundet med åndedrettssystemet.
Hjertet er en hul muskel som pumper blod.  Blodåresystemet består av arterier, vener og kapillærer.  Arterier er blodårer som frakter blod ut fra hjertet.  Vener er blodårer som frakter blodet tilbake til hjertet. Kapillærene er de minste blodårene og utgjør overgangen mellom arterier og vener. Kapillærene danner et nett som bringer oksygen og næring inn i vevet, og fører avfallsstoffer og karbondioksid til venene. Fra venene blir blodet frakta tilbake til hjertet via nyrene.   
Blodets kretsløp kan grovt deles i to: lungekretsløpet og systemkretsløpet.  


== Lungekretsløpet ==
Hjertets høyre hovedkammer pumper blod ut i lungearterien. Denne deler seg i to og leder blodet til lungene, hvor det renner gjennom et kapillarnett tett ved de små luft-fylte lungeblærene. Det gjør det mulig for karbondioksid å passere fra blodet til lungene og oksygen å passere fra lungene til blodet.  Deretter returnerer blodet til hjertet. Det sies nå å være oksygenert, og renner inn i venstre forkammer gjennom de fire lungevenene.


== Systemkretsløpet ==
Systemkretsløpet, også kalt det store kretsløpet pumper blodet fra venstre hjertekammer/ventrikkel ut til kroppens organer og tilbake til hjertets høyre forkammer/atrium. 


== Se også ==
Kardiologi
Lymfesystemet
åpent sirkulasjonssystem


== Eksterne lenker ==
The Circulatory System, a comprehensive overview
Studies on Hemodynamics and Coronary Circulation
Home Office

Home Office er innenriksdepartementet i Storbritannia. Departementet har sitt hovedkontor i Marsham Street 2 i Westminster.
Departementet er ansvarlig for politiet, immigrasjon/grensekontroll, og kontraterrorisme og rikets sikkerhet. Departementet ble etablert i 1782, da det tidligere såkalte Southern Department fra 1660 ble omdannet til Home Office, samtidig som Northern Department ble det nye Foreign Office. De to tidligere departementene hadde de samme ansvarsområdene, men hadde oppgavene fordelt geografisk.
Blant etatene som er underlagt Home Office er:

MI5
UK Border Agency
UK Border Force
Grense- og immigrasjonsetaten
Identity and Passport Service
Forensic Science Service
Assets Recovery Agency


== Målsettinger ==
Departementet har følgende målsettinger:

å redusere kriminalitet
gi publikum sikkerhet i deres hjem og dagligliv, særlig gjennom mer synlig, ansvarlig og pålitelig polititjeneste
beskytte Storbritannia mot terroristangrep
å endre balansen i rettssystemet til fordel for lovlydige majoriteten og ofrene for kriminalitet
å behandle lovovertredere slik at publikum blir beskyttet og å hindre gjentatte lovovertredelser
å sikre Storbritannias grenser, forhindre utnyttelse av Innvandringslovgivningen og behandle immigrasjons- og emigrasjonssakene til Storbritannias fordel.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Home Office – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Innenriksdepartementet (USA)

Det amerikanske innenriksdepartementet (engelsk: Department of the Interior – Departementet for det Indre) er et departement i den amerikanske regjeringen med ansvar for forvaltning og vern av landområder i føderalt eie. Innenriksministeren er sjef for Innenriksdepartementet og utnevnes av USAs president med godkjenning av Senatet.
Pr. 2004 forvaltet departementet 2 050 000 km² med landområder, eller rundt en femdel av landmassen i Amerikas forente stater. Det administrerer også 476 damanlegg og 348 reservoarer, 388 nasjonalparker og -monumenter, og 544 naturreservater. Energivirksomhet på landområder i føderalt eie står for 28 prosent av landets energiproduksjon.


== Etater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) United States Department of the Interior – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marianne Mjaaland

Marianne Mjaaland (født 31. mai 1955) er en norsk forfatter, lege, forsker og skribent. Mjaaland har arbeidet som anestesilege, kirurg, psykiater og journalist. I 1986 ble hun den første kvinnelige kirurgen ved Regionsykehuset i Tromsø. Hun arbeidet i Afghanistan under den sovjetiske okkupasjonen.
Mjaalands litterære debut, kriminalromanen Unaturlig dødsfall meldes, som også problematiserte mannsdominansen og den indre justisen blant kirurger, ble gjenstand for debatt i Tidsskrift for Den norske legeforening da enkelte mente at identifiserbare ansatte ved Regionsykehuset i Tromsø ble hengt ut.
Politisk har hun bakgrunn i ml-bevegelsen, der hun var aktiv i AKP(m-l) og kommunestyrerepresentant for Rød Valgallianse i Odda. Under den sovjetiske okkupasjonen arbeidet hun sammen med AKP-legen og krigskirurgen Hans Husum i Afghanistan. Hun har også vært engasjert i den offentlige debatten om abort med utgangspunkt i egne erfaringer både som lege og abortsøkende kvinne. For dette fikk hun Livsvernprisen av organisasjonen Menneskeverd i 2009.
Hun mottok Åpenhetsprisen i 2020 for å ha fortalt om sin bipolare lidelse.


== Bibliografi ==
Unaturlig dødsfall meldes – kriminalroman (2003)
Kandahar – roman (2004)
13. uke – roman (2008)
Tvang og tvil. En innsideberetning fra norsk psykiatri – (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Marianne Mjaaland i NRK Forfatter
Marianne Mjaaland i Aftenposten Alex
Marianne Mjaaland som NRK P1`s lunsjgjest om abort (11. juni 2008, NRK Østlandssendingen)
British Transport Police

British Transport Police (BTP) er en ikke-regional britisk politistyrke. Den har ansvar for å håndheve loven på jernbanen i Storbritannia, samt på Londons undergrunnsbane, Docklands Light Railway, Midland Metro og Croyon Tramlink. Den har ikke ansvar for Glasgows undergrunnsbane og Tyne and Wear Metro. Styrken er underlagt Home Office. 
Styrken hadde pr. 2004 2 206 regulære konstabler, 120 spesialkonstabler og en støttestab på 667 personer. Den er spredt over hele England, Wales og Skottland. I Nord-Irland er jernbanen såpass lite utbygget at den lokale politistyrken, Police Service of Northern Ireland, har ansvaret. 
BTP ble opprettet omkring 1825, samtidig med de første organiserte politistyrker i Storbritannia. Man mente at jernbanen ville trenge en egen politistyrke for å beskytte last og passasjerer. I tillegg til at BTP kunne avse konstabler til eskorte av verditransporter og jevnlig patruljere togene, var den som en nasjonal styrke ikke avhengig av å følge grensene som de regionale styrkene er underlagt. Tidligere hadde hvert enkelt jernbaneselskap sin egen styrke, men med opprettelsen av British Rail i 1948 ble de samlet i én styrke. 
Konstablene har samme myndighet som medlemmer av de regionale styrkene, men begrenser sin aktivitet til jerbanenettverkene og andre kollektivtilbud som er underlagt dem, samt områder helt nær disse. Uniformene er også de samme som andre styrker, med de typiske bobby-hjelmene for mannlige konstabler. Unntaket er offiserene, som gjerne bærer gensere med et spesielt svart og hvitt sjakkbrettmønster og teleskopbatonger av en type som flere andre styrker underlagt Home Office bruker. 
I nyere tid har trusselen mot jernbanen endret seg. Verditransporter kjøres sjelden med tog, i det minste transporter av en slik størrelse at togrøveri er lønnsomt. Styrkens største utfordring er derfor hærverk, fyll og bråk på tog og stasjoner, ikke minst på Londons undergrunnsbane. 
Siden 1970-årene har BTP også vært det første fotballhooligans møter på vei til en kamp, og styrken har ansvar både for å stoppe de som begår lovbrudd underveis og å kartlegge situasjonen slik at politistyrken som har ansvar i området hvor kampen skal spilles får informasjon om hva den kan vente seg. I forbindelse med større slåsskamper på undergrunnsstasjoner i London må BTP normalt innkalle forsterkninger fra lokale styrker som har utstyr for opprørskontroll.
BTP har ikke teknisk eller mannskapsmessig kapasitet til å etterforske terrorhandlinger, og slike oppdrag blir derfor overlatt til andre politistyrker.
Aldgate undergrunnsstasjon

Aldgate undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane, ved Aldgate i City of London. Den betjener linjene Circle og Metropolitan, og er østlig endestasjon for sistnevnte. Stasjonen ligger i kollektivsone 1.
Den åpnet 18. november 1876. I 1882 ble Circle-linjen fullført etter at utvidelsen til Tower of London undergrunnsstasjon var fullført. Strekningen mellom Aldgate og det som i dag er stasjonen Tower Hill er den eneste strekningen som kun kjøres av Circle. Fram til 1941 gikk Metropolitan-togene videre til den sørlige endestasjonen for East London-linjen.
Stasjonen ble sterkt skadet av flybomber under andre verdenskrig. 


== Eksterne lenker ==
Aldgate Underground Station Transport for London (Engelsk)
Sophie Charlotte av Mecklenburg-Strelitz

Sophie Charlotte av Mecklenburg-Strelitz (født 19. mai 1744 i Mirow, død 17. november 1818) var en tysk prinsesse. Hun var datter av prins Carl av Mecklenburg, halvbror av den regjerende hertug Adolf Fredrik III av Mecklenburg-Strelitz, og var gjennom sitt ekteskap med Georg III dronning av Storbritannia og Irland, og kurfyrstinne, senere dronning, av Hannover. Hun var farmor til dronning Victoria av Storbritannia, og tipp-tipp-tipp-oldemor til Elisabeth II av Storbritannia.
Syv byer i USA bærer hennes navn, deriblant Charlotte, Nord-Carolina, som derfor har tilnavnet Queen City. Også Dronning Charlotte-øyene er oppkalt etter henne.


== Etterkommere ==
Georg IV, konge av Storbritannia, Irland og Hannover (1762–1830)
Fredrik August, hertug av York og Albany (1763–1827)
Vilhelm IV, konge av Storbritannia, Irland og Hannover (1765–1837)
Charlotte Augusta (1766–1828) – gift med kong Fredrik I av Württemberg
Edward, hertug av Kent (1767–1820)
Augusta Sophia (1768–1840)
Elisabeth (1770–1840) – gift med Fredrik VI av Hessen-Homburg (1769–1829)
Ernst August I. (1771–1851), konge av Hannover
August Fredrik, hertug av Sussex (1773–1843)
Adolph Fredrik, hertug av Cambridge (1774–1850)
Maria (1776–1857), gift med Vilhelm Fredrik, hertug av Gloucester (1776–1834)
Sophia (1777–1848)
Oktavius (1779–1783)
Alfred (1780–1782)
Amelia (1783–1810)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlotte of Mecklenburg-Strelitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sophie Charlotte zu Mecklenburg-Strelitz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Liverpool Street stasjon

Liverpool Street stasjon (også kalt London Liverpool Street) er en jernbane- og undergrunnsstasjon i det nordøstlige hjørnet av City of London, byens finansielle sentrum. Den har inngang fra Bishopsgate og Liverpool Street, og ligger i Londons kollektivsone 1.


== Jernbane ==
Liverpool Street har tog til destinasjoner i det østlige England, inkludert London Stansted Airport, Great Yarmouth, Norwich, Ipswich, Chelmsford, Colchester, Braintree, Harwich og forstedene i det nordøstlige Stor-London. Et daglig ekspresstog til Harwich korresponderer med fergen til Hoek van Holland. I motsetning til hva mange tror går det ikke tog derfra til Liverpool, de går fra Euston stasjon. 
De fleste passasjertogene fra Liverpool Street drives av one. Rutene er kjent kollektiv som Greater Anglia network. Det er også to tog fra c2c på hverdager, til Southend og Shoeburyness. Alle andre c2c-tog går fra Fenchurch Street stasjon. Både one og c2c eies av National Express Group.


== Historie ==
Stasjonen ble åpnet av Great Eastern Railway i 1874. Den ble tegnet av selskapets sjefsingeniør, Edward Wilson, og ble bygget der Bethlem Royal Hospital tidligere hadde ligget. 
Stasjonen var den første bygningen i London som ble truffet av en flybombe fra et tysk Gotha-bombefly under første verdenskrig. Bombingen fant sted i mai 1917, og stasjonen ble truffet av bomber med ca. 450 kilo sprengkraft. 162 mennesker omkom. 
Mellom 1985 og 1992 ble stasjonen sterkt ombygget, men fasaden med jernpillarer fra damplokomotivenes tid, og en ærestavle for ansatte i Great Eastern Railway som falt i første verdenskrig, ble bevart. Den ble formelt gjenåpnet av dronning Elisabeth II i 1991. 


== Undergrunn ==
Liverpool Street er stasjon for linjene Central, Circle, Hammersmith & City og Metropolitan. 
Central-linjen er en dypgående linje, mens de andre tre enn grunne linjer. Derfor ligger Centrals plattformer, som ble åpnet 28. juli 1912, under de andre. 
Det er planer om at Crosslink skal stoppe ved Liverpool Street, med direkte overgang til undergrunn eller jernbane. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Liverpool Street station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
London Liverpool Street Station NetworkRail (Engelsk)
London Liverpool Street Station, Stations & Destinations National Rail Enquiries (Engelsk)
Liverpool Street Station Tube/bus/overground/TfL rail  Transport for London (Engelsk)
Herdbarhet

Herdbarhet er materialets (stålets), evne til å la seg herde. Karboninnhold, austenittkornstørrelse og de øvrige legeringselementene virker inn på herdbarheten. Et mål på herdbarhet, er kritisk herdedybde.