jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slaget på Jællinge hede

Slaget på Jællinge hede var det slag i 1131. Det var det første militære sammenstøtet i de danske kongekrigene om makten i kongedømmet Danmark.
Etter mordet på Knud Lavard ved Haraldstedskov nord for Ringsted 7. januar 1131 var store deler av det danske aristokratiet i opprør over hertugens død, som var forårsaket av hans fetter Magnus kongesønn. Magnus kongesønn hadde følt seg truet av Knud Lavard som hadde fått stor politisk makt som hertug av Slesvig, som den nye herskeren av abodritterne og som vasall av den tyske kongen Lothar.
Knud Lavard var populær hos de danske adelige i Sjælland, som reiste anklager for mord mot kongesønnen og hans medskyldige. De tok til seg Knud Lavards halvbror, Erik, som av de sjællandske og skånske adelige fikk tildelt kongenavn, men Erik nektet å akseptere dette og foretrakk å tvinge fram et oppgjør i forveien. Erik dro over til Jylland med sine krigsfolk og sluttet seg til biskopen Tord i Ribe, som forklarte Erik at en fredelig løsning var underveis så det ville være mulig å unngå krig.
Erik trodde på ribebispen og kalte sine fanebærerne tilbake for å slå leir på Jællinge hede i tro på at tiden for forhandlinger var inne.
Danskekongen var ikke enigiom å slutte forlik eller i å gå med på noe som helst med Erik og opposisjonen i aristokratiet. Etter å ha fått melding om at opprørerne hadde slått leir på Jællinge hede gikk han helt uventet til angrep på leiren.
Etter kortvarige kamper som spredte opprørshæren på vill flukt, var Erik nødt til å vende tilbake til Sjælland og Skåne hvor han ble hyllet som konge.
Bakgrunnen til ribebispens svik var at alle bisper som representerte kirken i Danmark hadde sluttet seg til Nils og hans ekteskapelige sønn Magnus i tillegg til store deler av landets mektigste stormenn, ikke minst i Jylland.
Like etterpå brøt de første stridigheter mellom partene på den jyske halvøya. De blodige stridighetene om kongemakten på Danmark pågikk i mange år framover.


== Kilder ==
Saxo Grammaticus: Danmarkskrøniken
Totem

Totem er den enkelte persons, families eller klans spesielle emblem, vanligvis et dyr eller et ikkemenneskelig vesen som klanen assosierer seg med og mottar beskyttelse fra. Totem er troen på at en dyreart har spesiell tilknytning til den enkelte og at dennes adferd og normer er påvirket av hvilken totemdyr man har. 
Selv om begrepet er av indiansk opprinnelse, avledet fra roten -oode- fra den algonkinspråklige stammen ojibwa (chippewa) i Nord-Amerika, er det ikke begrenset til dette kontinentet. Tilsvarende totemisme har eksistert som tro og forestilling over det meste av verden. I diktet Bjarkemål nevnes det at Bjarke hadde en bjørn som totemdyr som kjempet i hans sted mens han sov. 
I moderne tid har en del mennesker selv uten å være involvert i stammereligion valgt å adoptere sin personlige åndelige hjelper som har egen verdi for dem og blir referert til som en totem. Denne ikketradisjonelle bruken av begrepet er rådende i, men ikke begrenset til, den såkalte kulturstrømningen new age.


== Se også ==
Totemfigur
Totempåle
Totemdyr


== Eksterne lenker ==
Totem Spirit Animals: Discovering Animal Totems, Dictionaries, Feathers
Historical Wonders of Sanxingdui
Welcome to Sanxingdui (with history of excavation)
Totems in Zimbabwe
Totem (programvare)

Totem er en fri programvare medieavspiller (lyd og video) for GNOME skrivebordsmiljøet, som kan kjøre på GNU/Linux, Solaris, BSD og andre Unix og Unixlike operativsystemer. Det er offisielt inkludert i GNOME, fra og med versjon 2.10 (utgitt i mars 2005), men det var allerede de facto inkludert i de fleste GNOME-miljø. Den vanlige bakenden er gstreamer-rammeverket, men Totem kan også benytte xine-biblioteket.
Totem er inkludert som standard medieavspiller i mange skrivebordslinuxdistribusjoner, inkludert Ubuntu, Mandriva og andre.


== Funksjoner ==
GStreamer (et rammeverk for multimedia)
GNOME- og Nautilus-integrasjon
DVD, VCD og Digital CD (med CDDB via FreeDB) avspilling
Lys, kontrast, «Hue» og «Saturation» kontroll
Fullskjermmodus med støtte for Xinerama, toskjerms-, og Viewport
Endring av sideforhold, skalering basert på videoens opprinnelige størrelse
Undertekster og språkstøtte, med automatisk lasting av eksterne undertekster
4.0, 4.1, 5.0, 5.1, stereo og AC3-S/PDIF lydstøtte
Søking og volumkontroll
Visualiseringsutvidelser for lydavspilling
TV-Out konfigurasjon med valgfri endring av oppløsning
LIRC (Linux infrarød fjernkontroll)-støtte
SHOUTcast, m3u, asx, XSPF, SMIL og RealAudio spillelistestøtte
Spilleliste med gjentakelse og stokking, med lagringsfunksjon og omorganisering ved dra-og-slipp
Skjermskuddfunksjon
Telestrator-modus ved å bruke Gromit
Lage miniatyrstillbilder av en video
Mozilla-utvidelse
Omfattende støtte for flere språk


== Se også ==
Medieavspillere
GNOME
Linux


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) GNOME Videos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
F-Spot

F-Spot er et fotohåndteringsverktøy for GNOME-skrivebordsmiljø. Aktiv utvikling opphørte i 2017.


== Funksjoner ==
F-Spots brukergrensesnitt skal være er enkelt å bruke, men allikevel støtte avanserte funksjoner som å merke bilder og vise og eksportere Exif- og XMP-metadata.
Bilder kan importeres direkte fra kameraet. Driverstøtten gis av libgphoto2.
Grunnleggende funksjoner slik som kantkutting, rotering og gjøre om størrelse er tilgjengelig sammen med mer avanserte funksjoner slik som rød-øye-fjerning og revisjonskontroll. Fargejustering er støttet, inkludert lys, kontrast, nyanse, metning og temperatur.


== Støttede formater ==
De vanligste digitale bildeformater er støttet, inkludert JPEG, PNG, TIFF, DNG og flere leverandørspesifike RAW formater (CR2, PEF, ORF, SRF, CRW, MRW and RAF). Andre støttede filtyper er GIF, SVG (Skalerbar vektorgrafikk) og PPM.
Foto-CDer kan lages ved å velge flere bilder og velge «eksporter til CD» fra hovedmenyen.
Bilder i F-Spot biblioteket kan lastes opp til en antall Internet-lagringsider, som Flickr og Google Picasa Web Album.


== Teknisk informasjon ==
F-Spot er skrevet i programmerinsspråket C# ved hjelp av Mono.
Prosjektet ble opprinnelig startet av Ettore Perazzoli siden oppdatert av Larry Ewing.


== Referanser ==


== Se også ==
digiKam
Gthumb
iPhoto
Picasa


== Eksterne lenker ==
(en) F-Spot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
F-Spot epostliste
Eva Jansen

Eva Solveig Jansen (født 1946) er en tekstforfatter som skrev teksten til vinnermelodien Visjoner i den norske Melodi Grand Prix-finalen i 1992. Artist var Merethe Trøan, og komponisten var Robert Morley. Disse skrev også Tor Endresens hit Café le swing fra Melodi Grand Prix 1990 og Barneøyne i Melodi Grand Prix 1989. Jansen var også tekstforfatter av Dine øyne og La musikken leve i Melodi Grand Prix 1984 og Casanova i Melodi Grand Prix 1994.


== Referanser ==
Metacity

Metacity (uttales /mə'tæsəti/ med trykk på andre stavelse) er en kompositt vindusbehandler som tidligere ble brukt som standard i et GNOME-skrivebordsmiljø.  Havoc Pennington er initiativtaker og Metacity utgis under GNU General Public License.
Før introduksjonen av Metacity i GNOME 2.2, brukte GNOME Enlightenment og Sawfish som dets vindusbehandlerere. Selv om Metacity er en del av GNOME prosjektet og laget for å integreres i GNOME-skrivebordet, krever det ikke at GNOME kjører, og GNOME kan brukes med forskjellige vindusbehandlere, så lenge de støtter ICCCM-spesifikasjonene.
Metacity er implementert i GTK+, som gjør det mulig å endre tema og gjør at det blander seg med andre GTK+ programmer.


== Filosofi ==
Metacitys fokus er på enkelhet og brukbarhet heller enn overfladigheter og gimmick. Dets forfatter har karakterisert det som en: «kjedelig vindushåndterer for den voksne i deg. Mange vindushåndterere er som Marsmallows; Metacity er som Cheerios.»"


== Tema ==
Til tross for at Metacity ikke har en komplett utviklingsdokumentasjon, har det blitt skrevet mange tema for Metacity. Et stort antall slike tema kan lastes ned fra GNOMEs kunst side, art.gnome.org. Det mest populære temaet er Clearlooks, som har vært GNOMEs standard tema siden versjon 2.12.


== Kontrovers ==
Metacity, i motsetning til tidligere valg av GNOME vindushåndterere, har få konfigurasjonsvalg og dets innføring som standardvalg var en kontroversiell utvikling. De som var for Metacity sa at GNOME retter seg mot nye brukere av datamaskiner som ikke trenger den ekstreme konfigurabiliteten som Sawfish og Enlightenment gir. Havoc Pennington skrev et essay for å forklare hvorfor han skrev Metacity og forenklet GNOME-skrivebordet. Kritikere hevder at Metacity har ofret fleksibiliteten og kontrollen som vanligvis assosieres med Unix programmer. Denne oppfattede mangelen på fleksibilitet har ført til utvilkingen av utvidelser som Devil's Pie og Brightside.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
(en) Metacity – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Metacitys hjemmeside / Nedlastingsside Arkivert 17. februar 2020 hos Wayback Machine.
Metacity tema
Å lage Metacity tema av Glynn Foster
Uljanovsk

Uljanovsk (russisk: Ульяновск) er en by i Russland og hovedstad i Uljanovsk oblast. Byen ligger ved bredden av elva Volga, lengst øst i den europeiske delen av Russland, 893 km øst for Moskva.
Uljanovsk ble grunnlagt under navnet Simbirsk i 1648 og fikk bystatus i 1796. I 1924 ble byens navn endret til Uljanovsk, etter det egentlige etternavnet til Lenin – Vladimir Uljanov – som ble født i byen og bodde der til han var 17 år gammel. Aleksandr Kerenskij, lederen av Den russiske provisoriske regjering som ble styrtet av Lenin under oktoberrevolusjonen, ble også født i samme by. Deres fedre arbeidet begge i skoleverket og var nære venner..


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Ulyanovsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ульяновск – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Beginerhusene i Hoogstraten

Beginerhusene i Hoogstraten (ned.: Het Begijnhof van Hoogstraten) består av 36 mindre hus, en barokk, tre-skipet beginerkirke viet til Sint-Jan-de-Evangelist (evangelisten Johannes) og en låve. Sammenlignet med andre beginerhus som ligger i byene er dette meget enkelt, nesten fattigslig.


== Historikk ==
Dette samfunnet fikk sitt stiftelsesbrev  i mars 1380, og på den tiden var 13 beginere bosatt her. I det 16. århundre brant det flere ganger, blant annet på skjærtorsdag i 1506 da alt bortsett fra kirken brant ned. I 1534 ble en mur bygget rundt beginerhusene. 
I begynnelsen av det 17. århundre bodde to beginere her, men antallet økte slik at på høydepunktet, i 1664, hadde antallet steget til 160. Den franske revolusjon forårsaket en kraftig tilbakegang, det gikk så langt at kirken ble omgjort til låve for lagring av høy.
I 1972 døde den siste av beginerne, Johanna van den Wijngaard.
Frem til 1991 forfalt beginerhusene. I denne perioden var det kun kirkens interiør som ble restaurert, den ble brukt og brukes til gudstjenester. En gruppe boeboere fra Hoogstraten gikk i 1991 sammen og opprettet non-profit-organisasjonen Het Convent, dens mål var å bevare klosteret. I juni 1992 fikk de beginerhusene på en åremålskontrakt på 99 år. Deretter ble en selv-finansiert restaurering startet, på slutten av 1997 var alle husene ferdig restaurert og fra da av er alle bebodd.


== Priser og erkjennelser ==
1997 Flemish Monuments award
1998 Henry Ford European conservation awards
1998 På UNESCOs verdensarvliste sammen med tolv andre flamske beginerhus
1999 Europa Nostra Award


== Eksterne lenker ==
Nettsted om beginerhusene (engelsk, fransk, nederlandsk)
Jay Bouwmeester

Jason «Jay» Bouwmeester (født 27. september 1983 i Edmonton, Alberta) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for Calgary Flames. Han har tidligere spilt for Florida Panthers i NHL. Etter 2008/09-sesongen sikret Calgary seg rettigheten til å forhandle frem en kontrakt med Bouwmeester før Free Agent-vinduet åpnet. I retur fikk Florida Panthers rettighetene til Jordan Leopold og et tredjerunde-valg samme år. Bouwmeester signerte en fem-årsavtale med Flames verdt 33 millioner US dollars 30. juni 2009.Bouwmeester ble draftet som nummer tre i NHL Entry Draft i 2002. Han spilte for Panthers senere det året. Bouwmeester spilte for Team Canada i VM i ishockey 2003 i Finland, og var med på å vinne gullmedalje. Han var også med på Team Canada som i VM i ishockey 2004 vant gullmedalje igjen. I september 2004 spilte Bouwmeester for Team Canada i da de vant World Cup.
8. februar 2006 annonserte Hockey Canada at Bouwmeester skulle spille i OL 2006 for Team Canada som erstatning for skadede Scott Niedermayer. Bouwmeester spilte sin første NHL All-Star-kamp i 2006/07-sesongen. Han var med på Canadas lag som ble olympisk mester under Vinter-OL 2014 i Sotsji.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jay Bouwmeester – Olympedia 
(en) Jay Bouwmeester – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jay Bouwmeester – National Hockey League (NHL) 
(en) Jay Bouwmeester – Hockeydb.com 
(en) Jay Bouwmeester – Hockey-Reference.com 
(en) Jay Bouwmeester – Eliteprospects.com
Norsk fortellerforum

Norsk Fortellerforum (NOFF)  er en organisasjon for fortellere og andre som er interessert i fortelling.  Organisasjonen ble stiftet i Oslo 2. juni i 1996 og er landsomfattende. Organisasjonen har en bred medlemsgruppe som jobber med scenefortelling, fortelling i pedagogisk sammenheng, innen helse, i næringslivet, som litteraturformidling m.m.  
Styret i NOFF arrangerer kurs og fagkvelder for medlemmene, og arbeider i tillegg med å dokumentere fortellerpraksis i Norge, bidra til fagutvikling og fungere som informasjonsportal for norsk fortellerkunst. På sikt arbeides det med å opprette et nasjonalt kompetansesenter. Styreledere har bl.a vært Torgrim Mellum Stene, Kristine Haugland, Karen Høie og Tormod Fuglestad. 


== Fortellerkunst ==
Muntlig fortelling eller fortellerkunst er ikke teater eller opplesning, men en egen kunstart der selve fortellingen og møtet mellom den som lytter og den som forteller står i sentrum. Fortelleren har bare seg selv, sin stemme og sine indre bilder, og viktigst av alt – sine historier. Han eller hun gjenforteller ikke en nedskrevet tekst ordrett, men søker å gi historien sitt personlige særpreg. Kildene er som regel muntlige eller innsamlet tradisjonsstoff som myter, eventyr, legender, sagn og vitser. Skrøner og historier fra eget eller andres liv blir også fortalt.
Æresmedlemmer i Norsk Fortellerforum er Marit Jerstad, som opprettet fortellerkunst som eget studie på Høgskolen i Oslo, tidligere leder Lars Poverud, og Prinsesse Märtha Louise. 


== Eksterne lenker ==
Norsk fortellerforums hjemmeside
https://www.facebook.com/pages/Norsk-Fortellerforum/123298011028621?fref=ts
http://fortellerfestivalen.no
Franzefoss Minerals

Frantzefoss Minerals er et norsk aksjeselskap som driver kalksteinsbrudd, kalkmølle og pukkverk i Bærum i Akershus. 
I perioder har selskapet også drevet uttak av olivin i Telemark og steinbrudd ved Bonkall på Stovner i Oslo.


== Produksjonssteder ==


=== Ballangen ===
Ved Ballangen ved Narvik produseres to typer dolomitt i et dagbrudd: Arctic Dolomitt S med et høyt Mg-innhold og Arctic Dolomitt SH med en høy hvithet.


=== Hole ===
Hole Kalkverk på Bøverbru ved Gjøvik produserer kalkstein til vassdragskalking, kalkfiller  til industrien og pukk. 


=== Franzefoss ===
Franzefoss kalkgruve i Sandvika brukes i dag som lager.
Videre produseres kalksteinsfillere, industrifillere og dolomittfiller, og i mikseanlegget er det leieproduksjon av mørtel. 
Råvarene til kalksteinsfillere hentes fra Ringerike Kalkverk ved Hønefoss.


=== Verdal og Inderøy ===
I Tromsdalen i Verdal driver konsernet Franzefoss Minerals i samarbeid med andre et kalksteinsbrudd, og på Hylla i Inderøy kommune produseres brentkalk og hydratkalk.


=== Stenskogen ===
Stenbrudd for uttak av sten og pukkverk.
Stenbruddet på Stenskogen er lite belastende på miljøet. Det tas ut sten fra stenbrudd som ligger Inne i et fjell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Christina von Braun

Baronesse Christina von Braun (født 27. juni 1944 i Roma) er en tysk kulturforsker, forfatter og filmskaper. Fra 1994 har hun vært professor i kulturvitenskap ved Humboldt-Universität zu Berlin.
Hun er datter av diplomaten Sigismund von Braun og Hildegard Beck-Margis, og er niese av romfartspionéren Wernher von Braun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christina von Braun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christina von Braun på Internet Movie Database 
(en) Christina von Braun på Discogs 
(de) Verk av og om Christina von Braun i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Beginerhusene i Lier

Beginerhusene i Lier (ned.: Het Lierse begijnhof) i den belgiske provinsen Antwerpen er et typisk eksempel på gatebeginerhus. Det er i dag en ommurt landsby i byen som består av 162 hus og den tre-skips St. Margaretakirken. Mange av disse har egne navn som for eksempel het Stalleken van Bethlehem (den lille stallen i Bethlehem), Vijf Wondekens (fem undre), Wijngaert des Heren (Herrens vingård) og het Soete Naemken (det søte navnet). En av de fire inngangene til beginerhusene markeres av en renessanseport, kront med en statue av Begga. Rundt omkring på beginerhusenes område er korsveisandakter plassert.


== Historikk ==
Samfunnet ble opprettet i det 13. århundre, da tre søstre bestemte seg for å avstå arven sin for å grunnlegge et sted for spirituelle kvinner, og i 1258 var dette Liers første kirkelige institusjon. Rundt to hundre år senere hadde beginerhusene vokst til å omfatte en kirke, et hospital og tre klostre for beginerne. Beginerhusene ble i 1485, 1526 og 1542 i større eller mindre grad ødelagt av brann. 
I det 14. og 15. århundre ble det bygget flere beginerhus, en vekst som fortsatte i det 17. og frem til begynnelsen av det 18. århundre. Barokkporten ble bygget av mursten på et grunnlag av sandsten rundt 1690. Ved siden av denne porten ligger en mindre port som ble brukt som nattinngang, folk ble sluppet inn etter å ha fått tillatelse av portnersken. 
St. Margaretakirkens barokke fasade er fra det 17. århundre. I det 18. århundre ble det tilføyd volutter og en lanterne. Prestegården (fra ca. 1690) ligger i Begijnhofstraat. Kirken ble ikke gjenoppbygget før i det 17. århundre. Den siste utvidelsen fant sted i 1721-'26 da kanalsiden (de Grachtkant) ble tatt i bruk.
Under den franske revolusjon ble beginerhusene konfiskert og solgt. Først i 1814 fikk beginerne tillatelse til igjen å bruke den karakteristiske klesdrakten. 
I 1990-årene ble store deler av beginerhusene restaurert, den østlige kanalsiden (inklusiv husenes interiør) ble helt fornyet. Disse husenes forside vender inn mot den beginerhusenes sentrale område, mens deres vindusløse baksiden vender ut mot den lille elven Nete.
Den siste av beginerne døde her i 1994.
Beginerhusene i Lier var en av den flamske forfatteren Felix Timmermans store inspirasjonskilder, han ga området kjælenavnet d'amandelboom van Lier (Liers mandeltre) i bøkene Begijnhofsproken (1912) og De zeer schoone uren van Juffrouw Symforosa begijntjen (1918).


== Erkjennelse ==
1998 På UNESCOs verdensarvliste sammen med tolv andre flamske beginerhus


== Eksterne lenker ==
Nettsted om beginerhusene Arkivert 29. april 2009 hos Wayback Machine. (engelsk)
Finnsand

Finnsand eller Finsand (gnr. 283) er en gammel storgård og ei grend i Øvre Ådal, i Ringerike kommune i Viken fylke.
Stedet, som ligger ved østbredden av innsjøen Sperillen, var anløpssted for dampskipstrafikken på innsjøen mellom 13. oktober 1868 og 1933. Fram til 1929 anløp DS «Bægna», deretter ble trafikken overført til en motorbåt.
Finnsand ble også endestasjon for Sperillbanen, som åpnet for trafikk mellom Hønefoss stasjon og Finnsand 31. juli 1926. Da ble også Finnsand sørligste anløpssted for dampskiptrafikken, som tidligere gikk via sluseanlegget ved Killingstrømmen og ned Ådalselva til Hen. Sperillbanen ble imidlertid nedlagt for persontrafikk alt 1. juli 1933, men godstrafikken fortsatte fram til 1957. Da ble hele banestrekningen nedlagt. Stasjonsbygningen og lokomotivstallen står ennå på stedet og er godt synlige inntil veien på hver side av E16. I tillegg står det noen mindre bygninger og skur som tidligere var tilknyttet jernbanedriften. Vannstenderne som ble brukt til å fylle vann på damplokomotivene, er senere tatt i bruk på Sørumsand stasjon for Urskog–Hølandsbanen.
Det er en flott badeplass på stedet.


== Se også ==
Ådal


== Referanser ==
Tobolsk

Tobolsk (russisk: Тобо́льск), tatarsk: Tubıl) er en historisk hovedstad for Sibir, og nå en vanlig by i Tjumen oblast i Russland. Byen ligger der elvene Tobol og Irtysj møtes. Innbyggertall: 92 880 (folketelling 2002).


== Historie ==
Tobolsk ble grunnlagt av  Jermaks kosakker i 1585–1586 under det første russiske fremstøt inn i Sibir nær ruinene etter Sibirkhanatets hovedstad Qashliq. Den ble sete for viseregenten av Sibir og blomstret opp på grunn av handel med Kina og Bukhara. Det var der at Sibirs første skole, teater, og avis ble etablert. I The Further Adventures of Robinson Crusoe lot forfatteren Daniel Defoe sin helt Robinson Crusoe oppholde seg i Tobolsk fra september 1703 til juni 1704.
Etter at territoriet ble administrativt oppdelt forble Tobolsk sete for Vestsibirs generalguvernør helt til det ble flyttet til Omsk i 1820–1830. Mange sibirske byer hadde Tobolsks våpen som en del av sine opprinnelige byvåpen, blant andre Omsk, Tjumen og Tomsk, og Omsk har endog beholdt dette byvåpenet helt frem til i dag. 
Frem til den russiske revolusjon (1917) var byen hovedstad for Tobolsk gubernija. Byen ble også brukt som eksilsted. Blant annet ble noen av desembristene fra 1825 sendt i eksil til Tobolsk. Byens betydning avtok etter at den transsibirske jernbanens trasé ikke ble lagt innom byen i 1890-årene.
I august 1917, etter februarrevolusjonen, ble Tsar Nikolaj II av Russland og hans familie brakt hit for å leve i relativ luksus i det tidligere huset til generalguvernøren. Men i april 1918, etter at den hvite armé nærmet seg byen, ble hele tsarfamilien skutt av Den røde armé i Jekaterinburg.


== Økonomi og næringsliv ==
Økonomien i dagens Tobolsk er sentrert rundt et stort oljeraffineri. Enkelte tradisjonelle håndverk, slik som utskjæring i bein, er blitt bevart.


== Severdigheter ==
Tobolsk er den eneste byen i Sibir som har en godt bevart stein-kreml, eller byfestning, bygget ved overgangen fra 1600- til 1700-tallet. Dens hvite murer og tårn med en samling av kirker og palasslignende bygninger er spektakulært beliggende på en høy elvebredd, og ble erklært som en  nasjonal historisk og arkitektonisk skatt allerede i 1870.
De viktigste monumentene i byens kreml er St. Sofiakatedralen (1683–1686), en overbygd markedsplass (1703–1705), et biskop-palass (1773–1775) (nå et museum for lokalkunnskap), og det såkalte Svenske kammer, med seks barokk-haller (1713–1716). Byen har noen bemerkelsesverdige barokke og nyklassisistiske kirker fra 1700- og 1800-tallet. Bemerkelsesverdig er også et granittmonument til Jermak, bygget etter et utkast av Aleksander Brullov i 1839.
Området rundt byen er rikt på forhistoriske kurganer og hedenske helligdommer. Enkelte av disse daterer seg tilbake til rundt 1000 f.kr.


== Kjente personer fra Tobolsk ==
Dmitrij Mendelejev – russisk kjemiker og oppfinner.
Vasilij Perov – russisk maler


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Tobolsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Тобольск – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted for byens administrasjon
Informasjon om Tobolsk
Internettavis for Tobolsk