jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Discolomatidae

Discolomatidae er en familie av små, tropiske biller som lever på barken av ulike slags trær. Familien har ofte blitt kalt Discolomidae, og omfatter gruppene som av og til har blitt kalt Aphanocephalidae og Notiophygidae.


== Utseende ==
Små (1,2 – 2 mm), kort ovale til nesten sirkelrunde, flate biller. De er blanke, glatte, tett punkterte og brunlige til svarte på farge. Hodet er temmelig lite, på sidene vanligvis dekket av brystskjoldets framskutte framhjørner. Antennene er nokså korte, 9- eller 10-leddete, med en en-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, mer eller mindre halvsirkelformet sett ovenfra, jevnt og ganske tett punktert, uten påfallende groper eller knøler. Dekkvingene er brede, ovale, ganske tett punkterte, men uten punktrekker. Noen arter mangler flygevinger. Beina er ganske korte, lårene er tykke, hoftene (coxae) er uvanlig små og delvis innesluttet i groper på undersiden. Føttene er tre-leddet.


== Levevis ==
Billene blir ofte funnet på barken av ulike slags tropiske trær, og er blant annet blitt samlet inn ved trekrone-gassing (canopy fogging).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
Familien Discolomatidae Hoern, 1878
Underfamilien Aphanocephalinae Grouvelle, 1912
Slekten Aphanocephalus Wollaston, 1873  – tropisk Asia og Amerika
Slekten Fallia Sharp, 1902
Slekten Parafallia Arrow, 1939
Slekten Profallia John, 1954
Slekten Solitarius John, 1943
Underfamilien Cephalophaninae John, 1954
Slekten Cephalophanus John, 1940
Underfamilien Discolomatinae Horn, 1878
Slekten Cassidoloma Kolbe, 1898
Slekten Discogena Kolbe, 1897
Slekten Discoloma Erichson, 1845
Underfamilien Notiophyginae Jacobson, 1915
Slekten Dystheamon Grouvelle, 1927
Slekten Holophygus Sharp, 1899
Slekten Notiophygus Gory, 1834
Slekten Pachyplacus John, 1935
Slekten Parmaschema Heller, 1912
Slekten Praviclava John, 1941
Underfamilien Pontonatinae John, 1954
Slekten Katoporus John, 1956
Slekten Pondonatus John, 1954


== Eksterne lenker ==
(en) Discolomatidae i Encyclopedia of Life 
(en) Discolomatidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Discolomatidae hos Fossilworks 
(en) Discolomatidae hos ITIS 
(en) Discolomatidae hos NCBI 
(en) Kategori:Discolomatidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Discolomatidae – detaljert informasjon på Wikispecies Ubestemt Discolomatidae fra Indonesia: [1]
Frankie Laine

Frankie Laine (Frank Paul LoVecchio) (født 30. mars 1913, død 6. februar 2007) var en amerikansk sangere. I sin karriere utga og sang han en lang rekke av hits (blant annet «Jealousy», «That Lucky Old Sun» og «I Believe») og har på verdensplan solgt mer enn 250 millioner plater. Han var kjent under kunstnernavnene Mr. Rhythm, Old Leather Lungs og Old Man Jazz.
Han var gift to ganger, første gang fra 1950–1993 og igjen fra 1999, da han rundet 86 år.


== Se også ==
Liste over stjerner på Hollywood Walk of Fame


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frankie Laine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frankie Laine på Internet Movie Database 
(en) Frankie Laine hos Rotten Tomatoes 
(en) Frankie Laine hos The Movie Database 
(en) Frankie Laine hos Internet Broadway Database 
(en) Frankie Laine på Discogs 
(en) Frankie Laine på MusicBrainz 
(en) Frankie Laine på Songkick 
(en) Frankie Laine på Last.fm 
(en) Frankie Laine på AllMusic
TV 2 Gruppen

TV 2 Gruppen AS er Norges femte største mediekonsern. TV 2 Gruppen driver en rekke TV-kanaler i tillegg til strømmetjenester. Konsernet har siden 9. januar 2012 vært heleid av Egmont.Konsernet omfatter TV-kanalene TV 2 Direkte, TV 2 Zebra, TV 2 Livsstil, TV 2 Nyheter, TV 2 Sport og TV 2 Sport Premium, C More, strømmetjenesten TV 2 Play, TV-distributøren RiksTV og nettstedet TV2.no.
Konsernet hadde i 2019 inntekter på 5 milliarder kroner, og et driftsresultat på 330 millioner kroner.Konsernet har 913 ansatte (pr. 13. januar 2017). Hovedkontoret ligger i Bergen.


== Historie ==


=== Eierskap ===
TV 2 Gruppen ble etablert 13. november 1991 som følge av den vellykkede søknaden om konsesjon til å bli den eneste kommersielle allmennkringkasteren i Norge. Schibsted og Egmont var de to største aksjonærene ved oppstarten av selskapet.
I 1995 kjøpte A-pressen 24,51 prosent av aksjene i selskapet, og de tre mediekonsernene kontrollerte dermed 87,2 prosent av TV 2 Gruppen.
I 1997 solgte Norsk Aller, Tinius Nagell-Erichsen og Bergens Tidende seg ut av selskapet og de tre hovedaksjonærene kontrollerte 99,65 prosent av selskapet.
I mai 1997 kjøpte TV 2 Gruppen 49,33 prosent av aksjene i TVNorge. Oppkjøpet førte til en samarbeidsavtale på tvers av de to selskapene. Avtalen innebar at TV 2 skulle kjøpe inn programmer og styre sendeskjemaet til TVNorge. Samarbeidet opphørte i desember 1999, og TV 2 Gruppen solgte seg ut av TVNorge i 2004.


=== Konsernsjefer og sjefredaktører ===
1991–1993: Bjørn Atle Holter-Hovind
1993–1999: Arne A. Jensen
1999–2007: Kåre Valebrokk
2007–2015: Alf Hildrum
2015–: Olav Terjeson Sandnes


== Virksomheter ==


=== Fjernsyn ===
Fjernsyn har vært den største delen av TV 2 Gruppen sin virksomhet siden oppstarten i 1991.
Fjernsynsdelen av TV 2 Gruppen består av de følgende kanalene:

TV 2 Direkte (1992–)
TV 2 Zebra (2004–)
TV 2 Nyheter (2007–)
TV 2 Sport 1 og 2 (2007–)
TV 2 Sport Premium (2010–)
TV 2 Livsstil (2015–)


=== Strømming ===
Siden 2005 har strømming vært en del av TV 2 Gruppen sin virksomhet. Tjenesten TV 2 Play tilbyr abonnenter programmer og sport som har blitt sendt på TV 2 sine fjernsynskanaler, direktesending fra en av kanalene, filmleie og Sumo eksklusivt. I 2020 passerte tjenesten 500 000 betalende abonnenter.Tjenesten fikk ny drakt og navn før sommeren 2021. Navnet ble endret fra TV 2 Sumo til TV 2 Play samtidig som siden fikk ny logo.
TV 2 Play (2005–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Institutt for sjelesorg

Institutt for Sjelesorg – dr. Einar Lundbys stiftelse – er en ideell økumenisk / felleskirkelig stiftelse, én av flere, ved Modum Bad. Instituttet tilbyr rekreasjonsopphold, driver ulike kurs innen sjelesorg på ulike nivå, og videreutdanning på masternivå i samarbeid med Det teologiske Menighetsfakultetet. Stedet utgir også Tidsskrift for Sjelesorg, Nordens eneste skandinaviskspråklige fagtidsskrift for sjelesorg og driver med fagutvikling og forskning i møtet mellom psykiatri / psykologi og sjelesorg.  


== Historie ==
Instituttets historie er knyttet til legen og sjelesørgeren Einar Lundbys liv. Da driften av Lundbys kristne hvilehjem, Solborg ved Jevnaker, opphørte i 1964, ble det besluttet at arbeidet skulle søkes videreført i form av et Institutt for Sjelesorg, beliggende på Modum Bad. Da instituttet ble opprettet i 1975, var det et synlig uttrykk for samarbeidet mellom tre av samtidens markante kristne ledere, psykiateren Gordon Johnsen, presten Peder Olsen og Einar Lundby.


== Virksomhet ==
Institutt for sjelesorg har et omfattende kurs- og seminartilbud i sjelesorg og relaterte emner for alle som er interessert i å lære mer om samtale og sjelesorg. Institutt gjennomfører hvert år rundt 20 rekreasjonsuker. Dette er uker som kan benyttes av enkeltpersoner og ektepar til rekreasjonsopphold eller studieopphold ved instituttet. Tilbudet er åpent for alle. Med støtte fra Kultur- og kirkedepartementet og Den norske kirkes presteforening har holdt instituttet på begynnelsen av 2000-tallet såkalte ressursuker for prester for å motvirke utbrenthet hos prestene.
I tillegg til sjelesorg tilbyr ansatte ved instituttet også arbeidsveiledning, enten individuelt eller i gruppe. Instituttet utgir også Tidsskrift for sjelesorg, Nordens eneste skandinaviskspråklige fagtidsskrift for sjelesorg. 
Instituttets deltakelse i den offentlige debatt rundt sekter, både i form av deltakelse i rapporten "Religiøse grupper og 
bruddprosesser", og ved flere foredrag og avisartikler, har blitt kritisert med hensyn til objektivitet.Fungerende instituttleder er Kristin Leite.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Institutt for sjelesorg
Zermatt

Zermatt (wallisertysk Zermat, fransk Praborgne, avledet av latin Pratobornum) er en kommune i distriktet Visp i den sveitsiske kantonen Wallis. Den ligger ved enden av Matterdalen i en høyde av 1610 moh., og er kjent for sin beliggenhet nedenfor fjellet Matterhorn. Zermatt er et kjent vintersportssted, og er også et populært feriested om sommeren.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zermatt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Zermatt kommune
Kulebiller

Kulebiller (Alexiidae) er en liten familie av små, runde biller. Én art, Sphaerosoma pilosum, er ganske vanlig i Norge. Familien har ofte vært kalt Sphaerosomatidae, eller blitt regnet som en undergruppe av soppmarihøner (Endomychidae).


== Utseende ==
Små (mindre enn 2 mm), ovale til nesten kulerunde, sterkt hvelvede, blanke, men hårete biller. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er middels lange, 10-leddete, de to innerste leddene er store og omtrent pæreformede, de tre ytterste danner en kølle. Brystskjoldet er mye bredere enn langt, sterkt rundet tilsmalnet framover. Dekkvingene er ovale, uten tydelige punktstriper. Både brystskjold og dekkvinger er dekket av punktgroper som varierer fra svake og spredte til ganske dype og tette, og av fine, oppstående hår. Hos noen arter kan disse være lange og stå ganske tett. Beina er korte, særlig de fire-leddete føttene.


== Levevis ==
Den norske arten, Sphaerosoma pilosum, er vanlig mellom løvstrø i skog, selv om man sjelden legger merke til den fordi den er så liten. Den lever sannsynligvis av sopp.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
Familien kulebiller, Alexiidae Imhoff, 1856
Slekten Sphaerosoma Stephens, 1832 (=Alexia Stephens, 1833)


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kulebiller i Encyclopedia of Life 
(en) kulebiller i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kulebiller hos Artsdatabanken 
(sv) kulebiller hos Dyntaxa 
(en) kulebiller hos Fauna Europaea 
(en) kulebiller hos Fossilworks 
(en) kulebiller hos ITIS 
(en) kulebiller hos NCBI 
(en) Kategori:Alexiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alexiidae – detaljert informasjon på Wikispecies Sphaerosoma sp., trolig pilosum. Fra Atlas of the family Alexiidae of Russia, foto av. K.V. Makarov: [1]
Hannibal Hamlin

Hannibal Hamlin (født 27. august 1809 i Paris i daværende Massachusetts i USA, død 4. juli 1891 i Bangor i Maine) var USAs 15. visepresident. Han tjenestegjorde under president Abraham Lincoln i perioden 1861–1865. 
Hamlin var utdannet jurist, og praktiserte i hjemstaten Maine fram til han begynte sin politiske karriere som representant i underhuset i Maine i 1836. Derfra gikk han i 1843 videre til Kongressen, hvor han først satt i Representantenes hus i fire år og deretter, fra 1848, i Senatet. 
Det vakte oppsikt da Hamlin i 1856 trakk seg fra Det demokratiske partiet og gikk over til det nystartede republikanske partiet. Grunnen til overgangen var uenighet rundt spørsmålet om slaveriet i USA. Hamlin hadde lenge vært motstander av slavehold. Republikanerne nominerte ham til guvernør for Maine, og i januar 1857 tiltrådte han. 
Etter presidentvalget i 1860 ble han visepresident i USA. Han ble da den 15. i rekken, og den første fra Det repuplikanske parti. Her jobbet han videre mot slaveriet og i 1865 var det i praksis avskaffet. Hamlin forble i politikken som senator fram til 1881.
Hannibal Hamlin døde 4. juli 1891, 81 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hannibal Hamlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hannibal Hamlin hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Hannibal Hamlin hos American National Biography
Polanere

Polanerne (polsk Polanie) var en vestslavisk stamme som førte til grunnleggelsen av den første stat på områdene som utgjør dagens Polen. Polaner-stammen gav opphav til huset Piast, som i sin tur grunnla staten Polen.
Fra det 8. århundre bebodde polanerne dagens Stor-Polen. Mot slutten av det 9. århundre klarte de å forene de fleste slaviske stammer mellom Karpatene og Østersjøen og mellom elvene Odra og Bug. Mot det 10. århundre klarte de også å integrere landområdene Masovia, Kujavia og Stor-Polen. Hovedsentrene i polanernes stat var Giecz, Poznań, Gniezno og Ostrów Lednicki.
Arawak (språk)

Denne artikkelen omhandler språket arawak. For andre betydninger, se arawak.Arawak er et språk i arawak-språkfamilien i Sør-Amerika. Språket hadde rundt 2 450 brukere i 1980.


== Referanser ==
Olav Gjærevoll

Olav Gjærevoll (født 24. september 1916 i Alvdal i Hedmark, død 30. august 1994 i Trondheim) var en norsk botaniker og politiker (Ap). Han var ordfører i Trondheim, og innehadde en rekke ministerposter, og var Norges første miljøvernminister. Som botaniker går han under autorforkortelsen «GJAEREV», brukt for funn og beskrivelser.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Olav Gjærevoll var sønn av bonde Gunnar Gjærevoll (1879–1965) og hans hustru Kristine Haugen (1891–1963). Gjærevoll vokste opp på et småbruk som faren hans overtok etter mange år som gruve- og anleggsarbeider. 
Olav Gjærevoll var aktiv i motstandskampen under krigen og var sentral i arbeidet med den illegale avisen Vi vil oss et land. Men 1941 ble han etterlyst av statspolitiet. Han unnslapp så vidt å bli arrestert av Gestapo og måtte flykte til Sverige. Han ble gift 23. desember 1944 i Stockholm med Astri Skaar (1912–1989), datter av forretningsmann Eilif Skaar (1886–1956) og Marie Schröder (1890–1969).
Han var cand.real. fra Universitetet i Oslo fra 1947. Ved Uppsala universitet tok han fil.lic.-graden i 1955 og doktorgrad i 1956.


=== Yrkeskarriere ===
Han var ansatt som konservator ved Vitenskapsmuseet i Trondheim 1947–1979. I tillegg hadde han en professorstilling ved Norges lærerhøgskole 1958–1986. Som botaniker arbeidet han mest med planter til fjells og i arktiske strøk. Han deltok i vitenskapelige ekspedisjoner til Alaska og Grønland, og gav ut over 130 vitenskapelige avhandlinger i botanikk, spesielt innen plantesosiologi og plantegeografi.
Foruten de mer faglige publikasjonene skrev han også populærvitenskapelige bøker, og drev opplysningsarbeid om botanikk. Hans Fjellflora (skrevet sammen med Reidar Jørgensen, illustrert av Dagny Tande Lid) har fast plass i lomma hos mange fjellvandrere.


=== Politisk karriere ===
Gjærevoll var ordfører i Trondheim 1958–1963 og 1980–1981. 
Han var sosialminister i Einar Gerhardsens regjering 1963–1965, med et kort avbrudd mens John Lyng var statsminister. I perioden 1965–1969 møtte Gjærevoll på Stortinget som fast representant for Sør-Trøndelag. Han satt i denne perioden i Finans- og tollkomiteen (fra 1967 Finanskomiteen), og var også vararepresentant i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen. I Trygve Brattelis regjering var han lønns- og prisminister 1971–1972, hvoretter Gjærevoll ble utnevnt til landets (og verdens) første miljøvernminister. Han hadde denne posten i fem måneder, til regjeringen Bratteli gikk av i oktober 1972 som følge av folkeavstemningen om EF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Gjærevoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Olav Gjærevoll på Internet Movie Database 
(no) Olav Gjærevoll hos Stortinget 
(no) Olav Gjærevoll hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Olav Gjærevoll - Store norske leksikon
(no) Olav Gjærevoll - Norsk biografisk leksikon
(no) Olav Gjærevoll Arkivert 1. mars 2018 hos Wayback Machine. - trondheim.no
(no) Olav Gjærevolls privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Å kaste sten i glasshus

Å kaste sten i glasshus er et ordtak som benyttes for å beskrive at man ikke skal kritisere andre for ting man gjør selv.
Ordtaket har ifølge The Urban Dictionary opprinnelse fra et tyggegummiomslag. George Herbert skrev imidlertid i sitt verk Outlandish Proverbs fra 1640, lenge før det sto ordtak på tyggegummiomslagene, «Whose house is of glasse, must not throw stones at another».Det er mange bibelsitater som ligger tett opp til dette ordtaket. For eksempel fra Johannes 8.7: «Men da de fortsatte å spørre, rettet han seg opp og sa: ‘Den av dere som er uten synd, kan kaste den første steinen på henne.’»


== Referanser ==
Selim III

Selim III (osmansk tyrkisk: سليم ثالث) (født 24. desember 1761, død 29. juli 1808) var sultan av Det osmanske riket fra 1789 frem til 1807. Han ble avsatt til fordel for sin nevø Mustafa IV og senere drept av sjefsevnukken i haremet.


== Referanser ==
Paraíba (elv)

Elven Paraíba, også kjent som Rio Paraíba do Norte eller Rio Paraíba er en brasiliansk elv som går igjennom delstaten Paraíba. Det er en av de viktigste i staten grunnet sin utbredelse og økonomiske relevans.
Elven begynner i Serra do Jabitacá i kommunen Monteiro, mer enn 1000 meter over havet, og løper igjennom delstatens sentrale sørregion og dekker et område på 20 071,83 km². Elven går blant annet igjennom hovedstaden João Pessoa samt den nest største byen Campina Grande.
Jørn Simen Øverli

Jørn Simen Øverli (født 1. august 1950 i Oslo) er en norsk visesanger. Han har blant annet arbeidet med russisk og sentraleuropeisk vise- og sangtradisjon. Han vant Spellemannprisen 1989 i klassen visesang for Levende bandasjer, en plate med gjendiktninger av den russiske gitarpoeten Vladimir Vysotskijs sanger. Jørn Simen Øverli har også drevet Josefine Visescene i Oslo siden 1995 sammen med Kari Svendsen, Lars Klevstrand og andre. Han fikk Gammleng-prisen i klassen viser i 2000, NOPAs tekstpris for Karuzela i 2011 og Alf Prøysens Ærespris i 2016. Han var også nominert til Spellemannprisen 1986 i klassen viser for Den røde bussen.
Jørn Simen Øverli har samarbeidet med en rekke musikere og også hyllet kolleger, for eksempel visesangeren Jens Gunderssen på platene 12 viser av Jens Gunderssen (1975) og Stjerner lyser hvite (2012).


== Plateutgivelser ==
1975: 12 viser av Jens Gunderssen – LP med Geirr Lystrup og Jorunn Pedersen utgitt på plateselskapet Mai
1985: Den røde bussen, sammen med Zbigniew Lapinski, utgitt på plateselskapet Kirkelig Kulturverksted
1989: Levende bandasjer, Øverli synger Vysotskij, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
1992: I min fars hus er det mange rom og de fleste er i kjelleren, Øverli synger Prøysen, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
1996: Russlands hus, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
2001: Sannheten og løgnen, samleplate, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
2001: Teietid, viser av Arnljot Eggen, utgitt på Via Music
2003: Pengenes oppmuntrende virkning, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
2005: Prøysenvisene som forsvant, utgitt på Kirkelig Kulturverksted
2011: Karuzela, sammen med Tora Augestad og Joanna Lewandowska-Zbudniewek
2014: Gull i munn, sammen med Sølvguttene


=== Som del av Jørn Simen Øverli Trio ===
Vidunderlig (2020). KKV


== Bokutgivelser ==
1984: Gitar for alle, lærebok i gitarspill
2000: Ulvejakten: Vladimir Vysotskij og hans russiske gitarpoesi, biografi


== Referanser ==


== Se også ==
Sultestreiken i Oslo og Stockholm i 1981


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside med biografi, CV, diskografi mm.
Omtale i Norsk pop- og rockeleksikon fra 2005
Choisy-le-Roi

Choisy-le-Roi er en kommune i departementet Val-de-Marne i regionen Île-de-France, og er en av de sørøstlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 10,7 km fra sentrum av Paris. Seinen renner gjennom kommunen.
Kommuner i nærheten er Alfortville i nordøst, Créteil i øst, Valenton og Villeneuve-Saint-Georges i sørøst, Orly i sørvest, Thiais i vest og Vitry-sur-Seine i nordvest.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Choisy-le-Roi:


== Transport/forstadstog ==
Choisy-le-Roi betjenes av Choisy-le-Roistasjonen på Paris RER-linje C.
Videre betjenes den av Villeneuve – Prairiestasjonen på Paris RER-linje D.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Choisy-le-Roi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Choisy le Roi på Google Maps
Mustafa IV

Mustafa IV (osmansk tyrkisk: مصطفى رابع) (født 8. september 1779, død 17. november 1808) var sultan av Det osmanske riket fra 1807 til 1808. Han kom til makten ved å slå seg sammen med janitsjariske opprørere som ville avsette hans onkel Selim III. Etter nyhetene om et nytt opprør som ville avsette han, beordret han henrettelsene av Selim III og sin egen bror Mahmud II for å være den eneste som hadde krav på tronen. Selim III ble henrettet, mens Mahmud II unnslapp. Mustafa ble selv avsatt og henrettet.


== Referanser ==
Wyre

Wyre kan vise til:

Wyre (distrikt), administrativt distrikt i Lancashire i England
Wyre (elv), elv i Lancashire i England
Wyre (Orknøyene), en av Nordøyene på Orknøyene
Borettslaget Friis’ gate 6

Borettslaget Friis' gate 6 er et sosialt borettslag i Friis' gate på Grønland i Oslo. 
Borettslaget er en av syv boligblokker i kvartalstruktur i postmodernisme som ble  oppført i 1987 av USBL med mer fellesrom og fellesskap enn vanlig i bygårder. Gården ble bygd med tanke på å fungere som et bofellesskap. 


== Kvartalsbygging ==
Friis' gate 6 er omtalt som et eksempel på postmodernisme i en kvartalstruktur. De andre blokkene i kvartalet  er: Heimdalsgata 37-39, 30, 36, Herslebs gate 37, Tøyengaten 32, og Urtegaten 46.Bygningene har ulik plassering i kvartalene og er forskjellig i størrelse og form. Byggeoppgaven ble brukt til å eksperimentere med ukonvensjonelle boligformer og boliger for spesielle grupper. En ønsket å skape bygningsmiljøer der nytt og gammelt dannet fysiske enheter hvor det var lagt tilrette for lokal stedstilhørighet. USBL ønsket også å styrke fellesskapet i bomiljøet. Bygningene inneholder derfor en rekke fellesrom for å oppmuntre til dette.


== Utseende ==
Husene har en felles karakter der materialer og fasadeelementer er ens for alle husene, men brukt på forskjellig måte slik at hver bygning skal få individualitet. En veksler mellom frilagte og pussede teglflater som lager ulike figurer på fasadene. Disse er også med på å fremheve inngangspartier, sokkelpartier, hjørner og tilknytning til omgivelsene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bruun, Ole Daniel; Arkitektur i Oslo, en veiviser til byens bygningsmiljø Oslo 1999, ISBN 82-573-0948-6
Engh, Pål Henry (red); Arkitektur i Norge Oslo 1989, s. 21-22 ISBN 82-422-0010-6
Eriksen, Arild; Skajaa, Joakim (red); Pollen 3 - Bofellesskap Oslo 2012, s. 16-17 ISSN 1893-2320


== Eksterne lenker ==
Borettslaget Friis' gate 6
Nye boliger med "Nogo attåt" Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Pollen No 2
Borettslaget i Enhetsregisteret
Wyre (distrikt)

Wyre er et administrativt distrikt i Lancashire i England. Administrasjonssenteret er Poulton-le-Fylde. Distriktet har navn etter elven Wyre, som renner gjennom området. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Fleetwood, Poulton-le-Fylde, Preesall, Thornton Cleveleys og Garstang landdistrikt.


== Steder i distriktet ==
Barnacre with Bonds, Bleasdale
Cabus, Catterall, Claughton-on-Brock
Fleetwood, Forton
Garstang, Great Eccleston
Hambleton
Inskip-with-Sowerby
Kirkland
Myerscough and Bilsborrow
Nateby, Nether Wyresdale
Out Rawcliffe
Pilling, Poulton-le-Fylde, Preesall
Stalmine-with-Staynall
Thornton Cleveleys
Upper Rawcliffe with Tarnacre
Winmarleigh