jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Franz Roubaud

Franz Roubaud, også kjent som Frants Aleksejevitsj Rubo (russisk: Франц Алексеевич Рубо), Francois Iwan Roubaud og Frants Roubaud, (født 5. junijul./ 17. juni 1856greg. i Odessa, død 13. mars 1928 i München) var en russisk maler som er mest kjent for sine panoramamalerier av slagscener og bilder fra folkeliv i Kaukasus.


== Livsløp ==
Franz Roubaud var den tredje i en søskenflokk på ni i en kjøpmannsfamilie som hadde emigrert fra Marseille I Frankrike.
Han begynte å få tegneundervisning fra 6-årsalderen, og fulgte opp med studieopphold i Kaukasus. Fra 1877 til 1878 studerte han i München under veiledning av Carl Theodor von Piloty, Otto Seitz og Wilhelm von Diez og hos soldatmaleren Joseph von Brandt. Han ble adlet i 1889 og ble satt pris på av tsarene Alexander III og Nikolaj II.
Etter studieopphold i Paris kom han til St. Petersburg hvor han var professor ved kunstakademiet fra 1903 til 1912. I 1913 dro Roubaud til München hvor han døde i 1928.


== Verk ==
I St. Petersburg malte Roubaud to store panoramaer: Beleiringen av Sevastopol (1904) som ble fraktet dit og satt opp i et eget museum der. (Både bygget og maleriet ble skadd i 1942 da byen ble utsatt for en ny beleiring. Restaureringen ble sluttført i 1950-årene.) Bildet Slaget ved Borodino (1912) ble flyttet til  Poklonnajahøyden i Moskva i 1962 og er en del av en større krigsminnepark der. Fra før hadde han fullført Stormen mot Akhulgo (1896, Tiblisi) som ikke lengre finnes.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kilde til tyskspråklig wikipediaartikkel:

Claudia Over : Trödler & Sammler Journal Oktober 2004, pp. 56 – 61 (med 16 fargereåroduksjoner).


== Detaljer fra Sevastopol Panorama ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
Biographie auf der russischen Geschichtswebseite hrono.ru
Biografie auf peoples.ru
Roubauds Werke online
Ebrima Sohna

Ebrima Sohna (født 14. desember 1988) er en gambisk fotballspiller, som kom til Sandefjord Fotball i mars 2007. Hans posisjon er sentral midtbane og han spiller for landslaget til Gambia. 
Ebrima ble årets beste spiller i Sandefjord Fotball sesongen 2008. 
Han dro fra klubben i 2012, og dro videre til RoPS i Finland. Senere dro han til KuPS. 
Veien gikk videre til Vostok Oskemen, før han var tilbake i KuPS. Han spilte sist for Al-Arabi 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ebrima Sohna – FIFA 
(en) Ebrima Sohna – Transfermarkt 
(en) Ebrima Sohna – national-football-teams.com 
(en) Ebrima Sohna – WorldFootball.net 
(en) Ebrima Sohna – FootballDatabase.eu 
(en) Ebrima Sohna – Soccerway 
(en) Ebrima Sohna – FBref 
Sandefjord Fotball.no – Spillerens profil
Øystein Olsen (sentralbanksjef)

Øystein Olsen (født 8. januar 1952) er en norsk samfunnsøkonom som fra 2011 til 2022 var Norges sentralbanksjef. Han ble opprinnelig utnevnt for en åremålsperiode på seks år. Olsen ble i statsråd i mai 2016 gjenoppnevnt til sentralbanksjef og leder for Norges Banks hovedstyre for en ny åremålsperiodeOlsen var ut året 2010 administrerende direktør i Statistisk sentralbyrå, en stilling han hadde fra 1. januar 2005 etter Svein Longva. Han har også tidligere arbeidet i SSB og kjenner organisasjonen godt fra stillinger som forsker, seniorforsker og leder for Olje- og energigruppa i tiden 1977–1990.
Etter ett år i ECON, Senter for økonomisk analyse, kom han tilbake til SSB som forskningssjef i årene 1991–1994. Fra 1996 til 1999 var han ansatt som forskningsdirektør og leder av Forskingsavdelingen samme sted. Fra 1999 til han ble direktør i SSB var han ekspedisjonssjef i Økonomiavdelingen i Finansdepartementet, og Olsen er en av arkitektene bak handlingsregelen.Olsen er cand.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1977 og hadde både Trygve Haavelmo og Leif Johansen som forelesere. I 1985-1986 hadde han et forskningsopphold ved University of California, Berkeley. Fra 1993 til 1998 var han professor II ved Handelshøyskolen BI.
Øystein Olsen spilte i eliteserien i basketball for Eikeli basketballklubb i 1970-årene. Han er bror av journalisten Knut Olsen (1953–2011).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grünfeld, Leo A. (2004), «Den nye tall-høvding.  Intervju med Øystein Olsen: Ny sjef for Statistisk sentralbyrå», Økonomisk forum 58 (9):  4-6 
Jenssen, Hugo Lauritz (2010-10-30), «Rentespøkelset.  (Portrettintervju med Øystein Olsen)», Dagens Næringsliv 121 (251):  64-66 
Reinertsen, Maria (2010-10-29), «Salige er de saktmodige», Morgenbladet, arkivert fra originalen on 2010-11-02, https://web.archive.org/web/20101102171118/http://morgenbladet.no/apps/pbcs.dll/article?AID=%2F20101029%2FOAKTUELT%2F710299917  Arkivert 2. november 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(no) Øystein Olsen vert ny administrerande direktør i SSB

(no) Publikasjoner av Øystein Olsen (sentralbanksjef) i BIBSYS
4. serierunde i Tippeligaen 2007

4. serierunde i Tippeligaen 2007 startet lørdag 28. april klokken 19:00 med Vålerenga mot Strømsgodset. Runden fortsatte med fem kamper søndag 29. april, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 30. april klokken 19:00 med Lillestrøm mot Lyn.


== Fakta ==


== Eksterne lenker ==
Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater på nifs.no
Gimse skole

Gimse skole er en barneskole i Melhus kommune i Trøndelag. Den gamle, skolen  ble bygd i 1956 og revet i 2022. C-bygget er det eneste som er igjen fra den gamle skolen. I 2022 ble den nye skolen åpnet. Skolen ligger i Melhus sentrum, i Gammelbakkan på vestsida av elva Gaula. Den har 292 elever og 36 ansatte (2011). Skolefritidsordningen har ca. 90 barn og er delt i to baser, Regnbuen for 1. trinn og Sjiraffen for 2.-4. trinn. Skolen ligger i samme område som Gimse ungdomsskole og Melhus videregående skole.
Nåværende (2011) rektor/virksomhetsleder er Lasse Volden.


== Historie ==
Gimse skole ble ferdigstilt og tatt i bruk høsten 1956. Skolen ble bygd som «sentralskole» for nedre Melhus og avløste tidligere grendeskoler som Elverhøy, Hollum, Øye og Åsen. Etterhvert ble skolen for liten i forhold til elevtallet, og man tok i første omgang i bruk igjen deler av gamle Elverhøy skole. I 1979 kom en mer varig løsning da en del elever flyttet over til nybygde Høyeggen skole. I 1997 økte man kapasiteten gjennom en påbygging og i 2006 økte den ytterligere ved at en del elever flytter over til nybygde Brekkåsen skole.
Byggingen av en helt ny skole er under planlegging.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Jan III Sobieski av Polen

Jan III Sobieski av huset Sobieski (født 17. august 1629, død 17. juni 1696) var en av de mest fremtredende monarker i Polen-Litauen, som konge av Polen og storfyrste av Litauen fra 1674 til sin død. Sobieskis 22 år lange styre innledet en periode med stabilisering i realunionen etter «den svenske syndefloden» og Khmelnytskyjs opprør. Han var populær blant sine undersåtter og var også en fremragende militærleder, mest kjent for å ha seiret over tyrkerne 13. september 1683 i slaget ved Wien. For sine seirer over Det osmanske riket ble han gitt oppnavnet «Lehistans løve» av tyrkerne og «Troens vokter» av de kristne.Sobieski begynte sin militære karriere som 20-åring etter å ha utdannet seg ved Det jagellonske universitet og reist i tre år i vestlige Europa (han lærte seg tysk, latin, fransk, italiensk og senere også tyrkisk og tatarisk). I 1656 ble han kongelig standartbærer, i 1665 kongelig marskalk, i 1666 kongelig feltshetman og i 1668 kongelig storhetman. 
Etter sin seier i slaget ved Wien – da han drev osmanene ut av Østerrike og Ungarn – fikk han av Johannes Hevelius et stjernetegn oppkalt etter seg («Sobieskis skjold»).
Fasaden på Kapusinerkirken i Warszawa er dekorert med Sobieskis våpenskjold Janina. I kirken finnes også sarkofagen med Sobieskis hjerte.


== Referanser ==
Eggemoen leir

Eggemoen leir er en nedlagt militærleir på Eggemoen nord for Hønefoss. Flyplassen heter nå Hønefoss flyplass, Eggemoen 
Flyplassen ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig. Etter 1946 ble den liggende ubrukt til Widerøe Flyveselskap flyskole kom til Eggemoen med sine seks Fairchild Cornell treningsfly 22. november 1950. Skolen ble flyttet tilbake til Rygge flystasjon for en periode sommeren 1951, men der var det ikke betongdekke. Det førte til at skolen kom tilbake til Eggemoen utpå høstparten. I 1952 ble den permanent flyttet til Rygge.
Den 12. mai 1953 ble også Luftkommando Østlandet (LKØ) overført til Eggemoen fra Rygge. Eggemoen var også rekruttskole for Hærens transportkorps og Ingeniørbataljonen i mange år. I mange år var flyplassen også base for Nor-Fly, som drev med malmleting fra fly for NGU. I en periode på 1990-tallet var flyplassen aktuell som ny småflyhovedplass på Østlandet, men det skulle ikke gå slik.
Det var tidligere i alt tre militærleirer rundt Hønefoss: Hvalsmoen leir, Helgelandsmoen leir og Eggemoen leir. Alle ble vedtatt nedlagt 13. juni 2001. Ringerike kommune kjøpte Eggemoen leir i 2005 for 23 millioner kroner fra Skifte Eiendom og solgte den tilbake i juni 2006. Eiendommen legges igjen ut for salg høsten 2007. Eiendommen som selges fra Skifte eiendom er på ca. 1380 mål og omfatter blant annet den gamle kompanileiren. Salget gjennomføres av Colliers International as på vegne av Skifte eiendom.
Hele eiendommen, både flyplassen og leiren ble til sist solgt til Ringeriks-gründeren Ola Tronrud.
Det skjer nå en betydelig nyetablering på Eggemoen, uten at selve leiren ser ut til å være særlig berørt av det. Tronrud står for utbygging av området rundt Eggemoen leir og mot Riksvei 35. Det er hele 2400 mål som er under utvikling, med rullebanen i sentrum. To splitter nye hangarer tilhørende Ola Tronrud AS og Heli Support ble først oppført. Disse representerte starten på utviklingen av området "Eggemoen Aviation and Technology Park".
Heller ikke Forsvaret har forlatt Eggemoen for godt, snarere tvert om. I tillegg til Forsvarets Satellittstasjon Eggemoen som ble bygget på 70-tallet og som driftes av Cyberforsvaret, har Forsvarsbygg de siste 10-12 år etablert betydelige anlegg lenger inn på moen. Dette inkluderer Forsvarets stasjon Ringerike - som er en del av det offentlig kjente globale Echelon-nettverket.
Abraham Gesner

Abraham Pineo Gesner (født 2. mai 1797 i Cornwallis i Nova Scotia i Canada, død 29. april 1864 i Halifax i  Nova Scotia) var en lege og geolog som ble den første grunnlegger av den moderne oljeindustrien.  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Abraham Gesner, hvis forfedre på tidlig 1700-tall hadde innvandret fra Tyskland til Nordamerika, var sønn av Henry Gesner som var bror av den kanadiske politiker Abraham Gesner. Fra 1825 studerte han medisin i London, der han også ble interessert i naturfagene.


=== Karriere ===
Mens han praktiserte som lege tilbake i Canada, fulgte Gesner også sin lidenskap for geologi. I 1836 ga han ut en studie om mineraler på Nova Scotia som inkluderte et detaljert geologisk kart med informasjon om nøkkelfunn av jernmalm og kull der. I 1838 ble han utnevnt til provinsgeolog for New Brunswick med oppgave å foreta en lignende geologisk undersøkelse. I forbindelse med dette oppdaget Gesner i 1839 den bitumenholdige asfaltsubstansen albertitt, som han ga navn etter Albert County New Brunswick hvor den ble funnet.
I 1842 startet han Gesner Museum, i Saint John i New Brunswick, det første offentlige museum i Canada. Dette ble senere til det prestisjefylte New Brunswick Museum.
Gesners forskning på mineraler resulterte i hans oppdagelse i 1846 av en prosess for å lage en bedre type drivstoff av kull. Hans nye produkt, som han kalte kerosene, men som oftest ble kalt kullolje, brant renere og var ikke så dyr som hvalolje og planteolje som da ble brukt. I 1850 etablerte han Kerosene Gaslight Company som begynte å installere lys på gatene i Halifax og snart etter i andre byer. I 1854 hadde han ekspandert til USA hvor han startet North American Kerosene Gas Light Company på Long Island New York. Etterspørselen vokste til et nivå hvor hans selskaps kapasitet til å produsere ble et problem, men oppdagelsen av petroleum, hvorfra man også kunne lage parafin, løste problemet. 
Abraham Gesner fortsatte sin forskning på drivstoffer og skrev flere vitenskapelige studier om dette, inkludert en publikasjon i 1861 som han kalte A Practical Treatise on Coal, Petroleum and Other Distilled Oils.  Denne ble standardverket på området. Etter hvert ble Gesners selskap slått sammen med oljemonopolet  Standard Oil og han vendte tilbake til Halifax, hvor han ble utnevnt til Professor of Natural History ved Dalhousie University.
I 1933 reiste Imperial Oil Ltd., en underavdeling av Standard Oil, et minnesmerke på kirkegården Camp Hill Cemetery i Halifax for å minnes Abraham Gesners bidrag til oljeindustrien. I 2000 ble han æret med frimerke av Canadas Postvesen.


== Se også ==
Ignacy Łukasiewicz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Dictionary of Canadian Biography Online
Abraham Gesner monument i Chipman Corner (i det tidligere Cornwallis Township), Nova Scotia
Abraham Gesner hos Nova Scotia Museum
Abraham Gesner sparte flere hvaler enn Green Peace noensinne vil klare, av James S. Robbins (engelsk)
Veien skole

Veien skole er en barneskole i Ringerike kommune med ca. 220 elever og 37 ansatte. Skolen tok over etter Veien gamle skole, som nå er skolemuseum, ved skolestart høsten 1965. Skolen ligger i Veienmarka, ca. 2,5 km vest for Hønefoss.
Veien skole ble i perioden 2001–2003 ombygget fra en tradisjonell skolebygning med klasserom og korridorer til en skole med 3 moderne læringsmiljøer, tilpasset en organisering med storgrupper og smågrupper. Hvert læringsmiljø har egen inngang med garderobe og toaletter og består av grupperom av ulike størrelser, et større landskap, kjøkkenkrok og arbeidsrom for lærerne.
Veien ble en PALS-skole i 2004.


== Eksterne lenker ==
Ringerike kommune – Veien skole
Den gylne horde

Den gylne horde (mongolsk Altan Orda, tyrkisk Altın Ordu, tatarisk Altın Urda, russisk Золотая Орда (Zolotaja Orda)) var en mongolsk – senere tyrkifisert – stat oppstått i deler av dagens Russland, Ukraina og Kasakhstan etter Mongolrikets deling i 1240-årene. På sitt største omfattet Den gylne hordes territorium mesteparten av europeisk Russland fra Uralfjellene til Karpatene og langt inn i Sibir. I sør grenset Hordens land til Svartehavet, Kaukasus og territoriene til det mongolske dynastiet Ilkhanatet.
Den gylne hordes hovedstad var Saraj. Riket gikk gradvis i oppløsning etter Den store konfrontasjonen ved elva Ugra.


== Avløserstater ==
Etter Den gylne horde kollapset oppstod det ulike khanater (stater) befolket av tatarer på dette territoriet. Eksempler på dette:

Astrakhan-khanatet
Kazan-khanatet
Krim-khanatet
Sibir-khanatetKazan ble erobret av russerne i 1552, Astrakhan i 1556 og Sibir-khanatet i 1582. Krim-khanatet overlevde, til dels som en vasall av Det osmanske riket frem til 1783.
VH1

VH1 (VH-1: Video Hits One frem til 1994) er en amerikansk TV-kanal som sender musikk- og livsstilsprogrammer. Den ble startet i januar 1985 av Warner-Amex Satellite Entertainment, på det tidspunktet del av Warner Communications som også eide MTV. Begge kanalene eies nå av Viacom. Kanalen ble opprettet med henblikk på et mer voksent publikum enn søster-kanalen MTV.Kanalen er opphavet til VH1 Classic, VH1 Soul, VH1 Uno og VH1 MegaHits. Sistnevnte ble nedlagt grunnet lave seertall. Mange land har dessuten egne versjoner av VH1, slik som blant annet Storbritannia, Tyskland, Danmark og India.


== Programmer ==
Kanalen er kjent for musikkprogrammer som blant annet Video Countdown, Behind the Music, VH1 Divas og Pop-Up Video. Ved siden av rene musikkprogrammer er den også kjent for serier som blant annet Hogan Knows Best (2005-2007) og Rock of Love with Bret Michaels (2007-2009).


== Historie ==
Da VH1 startet opp i Europa hentet de mange av programlederne (VJs) fra MTV Europe. Idag har den europeiske versjonen av VH1 i praksis ingen programledere. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) VH1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gerd Karlick

Gerd Karlick () var en tysk forfatter av slagertekster og dreiebøker. Han skrev blant annet tekster for vokalsekstetten Comedian Harmonists som gruppas pianist Erwin Bootz satte musikk til. Samarbeidet oppsto da Bootz bodde til leie hos Karlicks mor Else Karlick i Passauer Straße 27/29 i Berlin.


== Kjente sanger ==
Ich hab für Dich 'nen Blumentopf bestellt (Bootz/Karlick) – 1930
Schöne Isabella aus Kastilien (Bootz/Karlick) – 1932


== Referanser ==


== Litteratur ==
Georg Maria von Coellen: Texte und Musik nach Maß. Gerd Karlick, in: Der Artist Nr.2569, 14.03.1935


== Eksterne lenker ==
(en) Gerd Karlick på Internet Movie Database 
(sv) Gerd Karlick i Svensk Filmdatabas 
(fr) Gerd Karlick på Allociné 
(en) Gerd Karlick på AllMovie 
(en) Gerd Karlick hos The Movie Database 
(en) Gerd Karlick på Discogs 
(en) Gerd Karlick på Discogs 
(en) Gerd Karlick på MusicBrainz
Palpa (distrikt)

Palpa er et av Nepals 75 distrikter.
Palpa ligger i Lumbini sone,  Vestregionen. Distriktet grenser mot Arghakhanchi i vest, Gulmi, Syangja og Tanahu fra vest til øst i nord, Nawalparasi i øst og Rupandehi i sør.
Areal er 1 374 km². Befolkning i 2001 var 268 558.
Hovedstad er Tansen, som i 2005 hadde en anslått befolkning på 23 190.
Antall distriktsutviklingskomiteer 65. Bykommuner 1.
Palpa har en stor magar-befolkning.
Keshar Jung Rayamajhi, leder av kommunistpartiet som under det kongelige diktaturet fra 1960 til 1990 blei en sentral rojalistisk politiker, er født i Palpa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Palpa-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Ringmoen

Ringmoen eller Ringen er ei grend Ytre Ådal i Ringerike kommune. Grenden ligger ved sørenden av Sperillen, rett øst for Killingstrømmen ved utløpet til Ådalselva (som Begna kalles mellom Sperillen og Hønefoss).
Ringmoen ligger sentralt i forhold til Ådalsfjellene. Ringmoen skole var grendas egen barneskole fram til skolen ble nedlagt etter skoleåret 2008/2009. Elever som soknet til gamle Ringmoen skole sokner nå til Hallingby for barneskole og ungdomsskole, mens det videregående skoletrinnet sokner til Hønefoss. Det går bru over Killingstrømmen til Vestre Ådal fra Ringmoen. Nærmeste by er Hønefoss, ca. 27 km langs E16 sørover.


== Referanser ==


== Se også ==
Ådal
Øvre Ådal
Killingstrømmen
Ringmoen skole
Baitadi (distrikt)

Baitadi er et av Nepals 75 distrikter, og er en del av i den Fjernvestlige regionen, Mahakali sone.
Arealet er 1 610 km². 
Baitadi ligger i den vestligste delen av Nepal, med vestgrense mot den indiske delstaten Uttarakhand. Distriktet ligger i det nepalere kaller åsene, men inneholder også høyfjell. I nord og vest grenser det mot Darchula, i nord og øst mot Bajhang, i øst mot Doti og i sør og øst mot Dadeldhura.
Hovedstad er Baitadi.
Største by er Dashrathchand, som i 2005 hadde omtrent 18 318 innbyggere. 
Distriktet skal ha 62 landsbyutviklingskomiteer (Village Developtment Comitee (VDC), et administrativt nivå som nærmest kan sammenliknes med landkommuner), og 1 bykommune. 
Bybefolkninga i 2001 var 7,8 %.
Forventa levealder 52,3 år, barnedødelighet pr. 1 000 fødte 116,1, folk uten tilgang til reint drikkevann 46,4 % (tall fra 2001), leger 5 (2002).
Høykaste-befolkning 76,76 %, dalit 11,10 %, religioner utenom hinduisme oppgis offisielt til 0,2 % (tall fra 2001).
Den fjernvestlige delen av Nepal er minst utvikla og fattigst i hele landet, med flest underernærte barn og høyest andel som lever under fattigdomsgrensa.
Befolkninga i distriktet var tradisjonelt nepali-talende khas kura, som i nyere tid i stor grad har gått over til å være særlig chhetri-kaste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baitadi District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Baitadi-distriktet
Kart med helsestatistikk
Transatlantic

Transatlantic er en såkalt supergruppe, et progressivt rockeband med medlemmer fra Dream Theater, Spock's Beard, Marillion og The Flower Kings. Gruppas første periode varte mellom 2000 og 2002, da de ga ut to studioalbum og to konsertalbum. I 2009 ble gruppa gjenforent og ga 26. oktober 2009 ut albumet The Whirlwind.Ideen til supergruppa kom fra Dream Theater-trommeslager Mike Portnoy, som ønsket å gjøre et prosjekt med Spock's Beards vokalist/keyboardist Neal Morse og Fates Warnings gitarist Jim Matheos. Matheos hadde ikke anledning til å være med, men Portnoy og Morse fikk med seg gitarist Roine Stolt fra den svenske gruppa The Flower Kings og bassist Pete Trewavas fra britiske Marillion. Alle fire bidrar på vokal, men med Neal Morse som hovedvokalist.
Transatlantic eksisterte som et sideprosjekt for de fire medlemmene til 2002, da Neal Morse trakk seg tilbake fra Transatlantic og Spock's Beard for å konsentrere seg om å lage kristen musikk. Morse ombestemte seg, og ble med på gjenforeningen og på innspillingen av bandets tredje album i 2009. 


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
SMPT:e (2000)
Bridge Across Forever (2001)
The Whirlwind (2009)
Kaleidoscope (2014)
The Absolute Universe (2021)


=== Konsertalbum ===
Live in America (2001)
Live in Europe (2003)
Whirld Tour 2010: Live in London (2010)
More Never Is Enough: Live In Manchester & Tilburg 2010 (2011)
KaLIVEoscope (2014)


=== Annet ===
Neal Morse: Transatlantic Demos (2003)
SMPT:e - The Roine Stolt Mixes (2003)


=== Video/DVD ===
Live in America (video) (2001)
Building the Bridge (video) (2002)
Live in Europe (DVD) (2003)
Live in America/Building the Bridge (DVD) (2006)
The Official Bootleg DVD (DVD) (2008)
Whirld Tour 2010: Live in London (2010)
More Never Is Enough: Live In Manchester & Tilburg 2010 (2011)
KaLIVEoscope (2014)


== Medlemmer ==
Neal Morse – vokal, keyboard, gitar
Mike Portnoy – trommer, perkusjon, vokal, bakgrunnsvokal
Roine Stolt – gitar, bakgrunnsvokal
Pete Trewavas – bass, bakgrunnsvokal


=== Turnémedlemmer ===
Daniel Gildenlöw – gitar, bakgrunnsvokal og keyboard (under både 2003- og 2010-turneene, 2017)
Ted Leonard – gitar, bakgrunnsvokal, perkusjon og keyboard (under 2014-turneen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Transatlantics nettsted
(en) Transatlantic på Discogs 
(en) Transatlantic på MusicBrainz 
(en) Transatlantic på Encyclopaedia Metallum 
(en) Transatlantic på Spotify 
(en) Transatlantic på Songkick 
(en) Transatlantic på Last.fm 
(en) Transatlantic på Genius — sangtekster 
(en) Transatlantic på AllMusic 
Transatlantic på Twitter 
Transatlantic på Facebook 
Transatlantic på Instagram 
Transatlantic på YouTube
Himmelseng

En himmelseng er en type seng med tak eller panel, kalt «himmel», gjerne holdt oppe med fire vertikale stolper – én plassert i hvert hjørne. Disse sengene har historisk blitt brukt for å vise velstand.Himmelsenger har eksistert siden middelalderen, men ble utbredt blant byborgerne på 1600-tallet, i barokken. Den hollandske renessansesengen – et design som påvirket norske sangere utforming i nyere tid  – hadde hjørnestolper med kronlister festet øverst. Vangene var videre delt opp i felter, noe som var vanlig i europeisk sengedesign. Ofte kunne draperte forheng festes, og utseende og dekor var viktig. Stilarter som rokokkoen, barokken og klassisismen påvirket alle dekorasjonene og utformingene på sengene.


== Himmelsenger i Norge ==

Himmelsengen ble utbredt i norske bygdestrøk. Til og med i de mest avlukkede bygdene som Setesdal ble himmelsenger populært så tidlig som på 1700-tallet. Disse var ofte formet i en renessansestil. Slike senger ble brukt i Norge så sent som på 1800-tallet.

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Four poster beds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons