jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Innocens VI

Innocens VI (født 1282 eller 1295, død 12. september 1362 i Avignon) ble født som Étienne Aubert, var pave i Avignon fra 18. desember 1352 til sin død.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han vokste opp i landsbyen Les Monts i Limoges (i dag del av kommunen Beyssac, i departementet Corrèze). Etter at han hadde undervist i sivil rett i Toulouse ble han utnevnt til biskop i Noyon og deretter i Clermont.
I 1342 ble han utnevnt til kardinal, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.


=== Pave ===
Da pave Klemens VI døde, ble Aubert valgt til pave 18. desember 1352 etter at hver enkelt av kardinalene hadde bundet seg til en politisk linje dersom han skulle bli valgt. Aubert tok navnet Innocens VI – og en av hans første embetshandlinger var å erklære pakten mellom kardinalene som ulovlig og dermed ugyldig.Den politikken Innocens IV deretter fulgte skiller seg fordelaktig ut fra politikken de andre Avignon-pavene hadde ført. Han fikk gjennomført en rekke nødvendige reformer i administreringen av kirkens affærer. Sammen med kardinal Albornoz og den romerske politikeren Cola di Rienzi arbeidet han for å gjenopprette orden i Roma. I 1355 ble Karl IV (1346–78) kronet i Roma med Innocens' tillatelse etter at Karl hadde sverget på at han skulle forlate byen samme dag som kroningsseremonien var gjennomført.Det var i stor grad takket være Innocens VIs innsats at traktaten i Brétigny (1360) mellom Frankrike og England kom i stand. Under hans pontifikat tilbød den bysantinske keiseren Johannes V Palaiologus (1341–47, 1354–76, 1379–90, 1390–91) å legge den greske kirken under bispestolen i Roma mot at Innocens VI skulle støtte ham i stridighetene med Johannes VI Kantakouzenos (1347–54). Innocens måtte imidlertid takke nei til keiserens tilbud fordi han måtte bruke alle sine ressurser på hjemlige problemer.Det meste av rikdommene som ble bygget opp av pavene Johannes XXII og Benedikt XII var gått tapt gjennom det ekstravagante pontifikatet til Klemens VI. Innocens VI reduserte utgiftene og kunstverk ble solgt i stedet for at nye ble bestilt. Pontifikatet hans ble dominert av krigen i Italia og gjenoppbyggingen av Avignon etter pesten. Begge deler gjorde dype innhogg i skattkistene hans. I 1357 klagde han over fattigdom.
Innocens VI var en liberal, ordets mann, og dersom man ser bort fra harde tiltak mot “små brødre”-grupper  (fraticelli – som mente at rikdom ikke var noe kirken skulle etterstrebe) har hans pontifikat et godt rykte for rettferdighet og barmhjertighet. Han døde 12. september 1362, og hans etterfølger ble Urban V (1362–70). Hans gravsted finnes på carthusianer-klosteret i Villeneuve-les-Avignon.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Spillmagasinet

Spillmagasinet, eller SPMG, er et bloggmagasin for videospill utgitt av Mediehuset Nettavisen og Blogg.no. Tidligere har det vært et norsk nettmagasin publisert av Mediehuset Nettavisen. Spillmagasinet ble første gang utgitt 17. januar 2004, da under navnet Spillsonen.


== TV-sendinger ==
De fikk også et eget program på TV 2 (og TV 2 Zebra) som gikk fra 18. september 2004 til 13. juni 2006. TV-programmet gikk på lørdager og ble ledet av Thomas Strzelecki, Frode Haugen og Cathrine Riis Lilleaas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spillmagasinet
Eskadre

En eskadre er en større flåtestyrke som opptrer som en enhet. En eskadre består normalt av flere skvadroner.
Et eksempel på en eskadre er den norske Marinen.


== Kilder ==
(no) Eskadre i Store norske leksikon
Skandinavisk (sjakkåpning)

Skandinavisk er en sjakkåpning som defineres ved åpningstrekkene 1.e4 d5 (diagram 1). Åpningen ble nevnt allerede av Lucena i 1497. Åpningen ble analysert av flere skandinaviske mestere, inkludert svensken Colljin. Åpningen har også blitt spilt av den tyske mester Jacques Mieses og senere av David Bronstein, Nona Gaprindashvili og Ian Rogers. I 1995 ble Skandinavisk noe overraskende spilt av Viswanathan Anand i verdensmesterskapet mot Garri Kasparov. Anand oppnådde en utmerket stilling, men spilte feil og tapte. Blant norske stormestere som av og til spiller skandinavisk, kan man nevne Einar Gausel.


== Ideer ==
Skandinavisk er ikke en spesielt populær åpning. Etter 1.e4 d5 er hvits naturligste og absolutt vanligste trekk 2.exd5. Svart kan da slå igjen med 2...Dxd5, men dette utvikler dronningen svært tidlig og den blir straks jaget med 3.Sc3. Svart pleier da å spille 3...Da5 (Karpov-Larsen 1979), 3...Dd8 eller det mer moderne 3...Dd6.


=== Varianter med 2. ... Sf6 ===

I stedet for å ta igjen bonden med en gang kan svart spille 2...Sf6, som planlegger gjenerobring av bonden med springeren. Etter 

3.c4 c6
4.dxc6 Sxc6 (diagram 2) har svart utmerket kompensasjon for bonden, med to springere utviklet og et fint sentrumsfelt på d4 som hvit aldri får kontrollert med en bonde lenger.Vanligere enn 4.dxc6 er derfor 

4.d4 og etter 4...cxd5 er man over i en variant av Caro-Kann som vanligvis oppstår etter 1.e4 c6 2.d4 d5 3.exd5 cxd5 4.c4 Sf6.Også mulig er 3.Lb5+. Dette kan føre til komplisert spill, f.eks 3...Ld7 4.Lc4 Lg4 (4...b5!? er også mulig) 5.f3 Lf5 6.Sc3 Sbd7 7.De2 Sb6 8.Lb3 Dd7 9.d6!. Svart får ikke gjenerobret bonden, men oppnår gjerne noe kompensasjon for den.

Imidlertid er det vanligste trekket 3.d4 (diagram 3) som ikke har ambisjoner om å holde på bonden, men satser på rask og naturlig utvikling. Hvis svart fortsatt ønsker å spille gambit kan 3...Lg4!? (Portugisisk gambit) spilles.
Babettes gjestebud

For filmen ved samme navn, se Babettes gjestebud (film).Babettes gjestebud (eng. Babette's Feast, dansk Babettes gæstebud) er en langnovelle skrevet av Karen Blixen. Novellen ble første gang publisert i 1950, i magasinet Ladies Home Journal. Handlinga i novellen er lagt til Berlevåg i Finnmark. Babettes gjestebud ble filmatisert i 1987, med Gabriel Axel som regissør.


== Handling ==
Babettes gjestebud er lagt til en historisk sammenheng, i dette tilfelle begynnelsen av 1870-årene. Fortellingen utspiller seg i en nordnorsk bygd, hvor en fransk kvinne har søkt tilflukt etter oppstanden i Paris, Pariserkommunen.
Kvinnen heter Babette og fortellingen handler om hennes skjebne og om lokalmiljøet. Babette har tidligere vært en høyt skattet gourmetkokk, men i det lille samfunnet kjenner ingen hennes historie og hun forsørger seg som husholderske for et par eldre søstre. Etter en årrekke skjer det mirakuløse at hun vinner 10.000 francs på en gammel lotteriseddel. Samtidig med dette nærmer 100-års-minnedagen for den avdøde prosten seg. Babette bestemmer seg for å tilrettelegge en utsøkt middag på minnedagen, som hun håper vil inngi gjestene respekt. 
Men middagsgjestene er hovedsakelig nordnorske bønder som hverken har  tradisjon eller religiøs aksept for kulinariske utfoldelser. Etter en andaktsfull start som nærmest har karakter av en symbolsk nattverd, åpner de kulinariske nytelsene for en ny form for aksept og innbyrdes innsikt. Tidligere uvennskap løses opp; forståelse, lykke og forløsning brer seg i kraft av de himmelske kulinariske nytelsene.


== Eksterne lenker ==
Omtale av novellen, (dansk)
Bernhard Ernst von Bülow

Bernhard Ernst von Bülow (født 2. august 1815 i Cismar i hertugdømmet Holstein, i det nåværende Grömitz; Schleswig-Holstein, død 20. oktober 1879 i Frankfurt am Main) var en dansk og tysk embetsmann og politiker. Han var statssekretær, og dermed leder av utenriksdepartementet til Det tyske keiserriket. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bülow ble født i Holsten som sønn av den danske embedsmannen Adolf von Bülow, og tilhørte en kjent mecklenburgsk adelsslekt. Han studerte jus ved universitetene i Berlin, Göttingen og Kiel.


=== Karriere ===
Bülow begynte sin karrière i dansk tjeneste, først ved det tyske kanselli i København (kanselliet for Slesvig, Holsten og Lauenburg), og senere i den diplomatiske tjenesten.I 1842 ble han legasjonsråd, og i 1847 dansk chargé d'affaires til hansastedene, hvor hans omgang omgang i borgerskapet førte til at han ble kjent med den rike Louise Victorine Rücker, og som han giftet seg med i 1848.
Da opprøret brøt ut i hertugdømmene ved Elben i 1848, forlot han den danske tjenesten. Han tilbød sine tjenester til den midlertidige regjering i Kiel, men ble der avvist.
I 1849 gikk han på nytt i dansk tjeneste, ble utnevnt til geheimekammerherre og i 1850 sendt til forbundsdagen i Frankfurt am Main for å representere hertugdømmene Slesvig og Holsten. Her kom han i kontakt med Otto von Bismarck, som beundret hans behandling av problemene knyttet til spørsmålet om Slesvig-Holsten. Det radikale Ejder-danskepartiet i Slesvig-Holsten mislikte han imidlertid sterkt, og da dette partiet kom til makten i 1862 ble han kalt tilbake fra Frankfurt.
Han gikk deretter i storhertugen av Mecklenburg-Strelitz' tjeneste, og ble hertugdømmets regjeringssjef. I 1867 ble han fullmektig for de to hertugdømmene Mecklenburg i Det nordtyske forbunds forbundsråd, hvor han utmerket seg med sitt vellykkede forsvar av hertugdømmenes middelalderlige konstitusjon, mot liberale angrep.


=== I prøyssisk tjeneste ===
Bismarck overbeviste om å gå i Preussens tjeneste, og i 1873 ble han utnevnt til prøyssisk utenriksstatssekretær. Frem til sin død var han kanslerens mest lojale medarbeider. I 1875 ble han prøyssisk fullmektig i Forbundsrådet. I 1877 ble han utnevnt til tysk utenrikssekretær (utenriksminister), og i 1878 var han sammen med Bismarck og fyrst Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst prøyssisk fullmektig ved kongressen i Berlin.
Han døde i 1879 i Frankfurt. Av hans seks sønner ble den eldste, Bernhard Heinrich Karl, senere tysk utenriksminister og rikskansler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wikikilden: Allgemeine Deutsche Biographie om Bernhard Ernst von Bülow.
Bernhard Ernst von Bülow Dansk biografisk leksikon, på Prosjekt Runeberg.
Hu Shi

Hu Shi  (forenklet kinesisk: 胡适, tradisjonell kinesisk: 胡適, pinyin: Hú Shì, Wade-Giles: Hu Shih, også kjent som  Shìzhī, født 17. desember 1891 i Shanghai i Kina, død 24. februar 1962 i Nangang på Taiwan) var en kinesisk filosof og essayist.
I januar 1904 ble hans ekteskap med Jiang Dongxiu arrangert. Hun var en analfabet med snørte føtter, ett år eldre enn ham selv. Bryllupet fant sted i desember 1917. 
Hu Shi fikk sin grunnutdannelse i Jixi i Anhui og i Shanghai. Han ble kåret til nasjonal mønsterstudent og den 16. august 1910 ble han sendt til USA for studier ved Cornell University og senere Columbia University. Der ble han kjent med professor John Dewey som gjorte et dypt inntrykk på ham, og han ble for resten av livet en forkjemper for pragmatisk evolusjonær forandring. Han tok doktorgrad i filosofi i 1917 og vendte hjem for å undervise ved Pekinguniversitetet. Der begynte han å skrive for tidsskriftet Ny Ungdom, og vokste i innflytelse. Han ble en av de ledende intellektuelle i 4. mai-bevegelsen og senere Ny Kultur-bevegelsen. Etterhvert sluttet han å skrive for Ny Ungdom og utgav på 1920-tallet en rekke politiske tidsskrifter og aviser sammen med sine venner. Han gjorde meget for å fremme litteratur på kinesisk dagligtale (baihua) slik at ikke den klassiske kinesiske litterære stil (wenyan) skulle være så dominerende. Han var medlem av det litterære selskap Nymåneselskapet.
Han var Republikken Kinas ambassadør til USA (1938–1942), kansler for Pekinguniversitetet (1946–1948) og senere (fra 1958) president for Academia Sinica i Taiwan, der han forble til sin død i Nangang, 71 år gammel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Martina Eglauer: Wissenschaft als Chance. Das Wissenschaftsverständnis des chinesischen Philosophen Hu Shi (1891-1962) unter dem Einfluss von John Deweys (1859-1952) Pragmatismus. Steiner, Stuttgart 2001. (= Münchener ostasiatische Studien; 79.) ISBN 3-515-07850-9
Jerome B. Grieder: Hu Shih and the Chinese Renaissance. Harvard University Press, Cambridge/MA. 1999
Sukhoj Su-57

Sukhoj Su-57 er et femte generasjons jagerfly under utvikling i Russland for det russiske flyvåpenet. Da programmet startet var det kjent som Sukhoj PAK FA (russisk: ПАК ФА) hvor PAK FA står for Perspektivnyj Aviatsionnyj Kompleks Frontovoj Aviatsii (Перспективный авиационный комплекс фронтовой авиации på russisk) som betyr noe som «fremtidig luft kompleks for taktiske flyvåpen». T-50 ble så navnet på prototypen utviklet av Sukhoj for PAK FA-programmet. Flytypen bygges av et konsortium ledet av Sukhoj. Det er ment at Su-57 skal erstatte MiG-29 og Su-27 i russisk tjeneste. India er med på prosjektet.


== Historie ==


=== MiG-MFI ===

Historien til PAK FA går tilbake til Mikojan-Gurevitsj MiG-39/1.42 MFI-prosjektet. Det var opprinnelig bestemt at MiG-39 (en forbedring av MiG-35) skulle bli Russlands svar på amerikanske F-22. Slik gikk det imidlertid ikke. Planen ble lagt på is, og det hele utviklet seg til et forskningsprosjekt med et stk eksperimentfly i stedet. Navnet på prosjektet ble også endret, først til 1.42 MFI, og deretter til 1.44 MFI. Dette prosjektet blir vanligvis forkortet til MiG-MFI.
MiG-MFI som skulle blitt et eget masseprodusert fly, ble i stedet russernes svar på amerikanernes "advanced tactical fighter"-program, som i sin tid ledet til F-22.


=== Su-47 ===

I 1997 ble ytterligere et eksperimentfly laget, med denne gang fra Sukhoj. Det fikk navnet Su-47. Flyet var ment til å vise hva slags teknologi et moderne 5. generasjons jetjagerfly kunne og burde ha.


=== Sukhoj får oppdraget ===
I 2002 ble det besluttet at Sukhoj skulle få oppdraget med å masseprodusere Russlands 5. generasjons jagerfly. Den fikk nummeret Sukhoj T-50. PAK FA skal benytte seg av teknologi fra både MiG-MFI og Su-47.
Flyet ble testet første gang 29. januar 2010.


=== India ===
India ble tilbudt å være med på PAK FA allerede i 2001. Etter lange forhandlinger sa de nei i 2005, men ombestemte seg og sa ja til å delta i 2007. Dette prosjektet heter Sukhoj/HAL FGFA.


== Egenskaper ==
Det har vært spekulert i om flyet kan være et forsøkfartøy for såkalt «Plasma Stealth» teknologi, og at en plasmasky-generator etter sigende skal være installert ombord. Denne generatoren danner en plasmasky rundt flyet, og skal dermed hindre at flyet blir oppdaget på radar. Det finnes imidlertid ikke informasjon tilgjengelig som kan bekrefte at slik teknologi faktisk fungerer.


== Spesifikasjoner (T-50) ==


== Se også ==
Relaterte prosjekter:j
Sukhoj/HAL FGFA
Mikojan-Gurevitsj MiG-39/1.42 MFI
Sukhoi Su-35S
Lignende fly:
Chengdu J-20
Lockheed Martin F-22 Raptor
Lockheed Martin F-35 Lightning II


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sukhoj
Mustafar

Mustafar er en vulkansk planet i Star Wars-universet. Den ble vist i Star Wars Episode III: Sithene tar hevn, og var den siste hjemverdenen til separatistkonføderasjonen.


== Geografi ==
Planeten er dekket av hundrevis av vulkaner, som er i konstant utbrudd. Selv om leveforholdene var vanskelige der, hadde det utviklet seg livsformer, kjent som mustafarianere, som bodde i de kjøligere områdene på planeten. De var delt inn i to underarter: De lange og slanke  nord-mustafarierne og de kortere, hardførere syd-mustafarianerne.


== Historie ==


=== Konføderasjonens verden ===
Planeten ble brukt til gruvevirksomhet av separatistene, som også hadde sitt siste hovedkvarter der.  Teknounionen fattet interesse for den mineralrike planeten og ansatte mustafarierne til å utvinne disse mineralene. De fikk beskyttelse mot den voldsomme varmen takket være Teknounionens teknologi. De innfødte hadde liten interesse i utenomverdens politikk, og var glade for å få arbeid på hjemverdenen deres.
Ettersom planeten var under kontroll av Teknounionen, var Mustafar medlem av Konføderasjonen, men ble stort sett urørt av Klonekrigen. Etter hvert som krigen fortsatte fikk grev Dooku og separatistene bygd en festning der, som skulle bli brukt hvis krigen mot Den galaktiske republikken ikke gikk bra. 
Blant annet Teknounionen og Handelsføderasjonen betalte for den dyre festningen som var designet for å stå imot ethvert angrep. Mustafars terreng og miljø gjorde det vanskelig nok til en gang og nå bunkeren, og den var designet så selv om fienden klarte å passere terrenget, ville de være maktesløse i å nå festningen. Den var også beskyttet av skjoldteknologi hele veien langs lavaelvene og de indre kamrene var klimakontrollerte.     


=== Lavaduellen ===
Mustafar ble åstedet for den endelige duellen mellom jedimesteren Obi-Wan Kenobi og hans tidligere padawan Anakin Skywalker. I duellen kjempet de over de veldige lavaelvene, og satte seg selv i fare for å bli brent i hjel. Obi-Wan innså snart at det ikke var håp om å få Anakin til å vende fra den mørke siden, og at han måtte drepe vennen. På grunn av alt hatet og arrogansen Anakin bar på klarte han ikke å stå imot Obi-Wans angrep og han falt ut i lavaen, hvor han ble sterkt forbrent, han mistet deler av kroppen sin, bortsett fra den mekaniske armen, som ble sterkt skadet. Håret hans ble brent bort og fjeset hans ble stygt forbrent, også lungene ble sterkt skadet. Men hatet hans vokste seg bare større, og han nektet å ta imot hjelp fra jedimesteren, som ikke hadde annet valg enn og la ham ligge igjen for å dø.  


=== Expanded Universe ===
En flyktning fra klonekrigen, Gizor Delso, som hatet Det galaktiske imperiet, planla å starte en ny klonekrig. Han satte i gang droidefabrikken som skulle produsere en ny droidehær. Han fikk tak i arkitekttegningene til en ny, overlegen kampdroide, men planene ble stoppet da Darth Vaders egen legion ødela fabrikken og drepte Gizor.


== Eksterne lenker ==
StarWarsGuiden Arkivert 5. mai 2006 hos Wayback Machine.
StarWars.com Databank
Revisor

Revisor er en betegnelse på en person som utfører revisjon. I dagligtale tenker man som regel på en som går over regnskap og ser til at en bedrift har fulgt lover og regler for avleggelse av årsregnskapet. Revisoren kontrollerer også at innholdet i årsregnskapet er pålitelig slik at brukeren av regnskapet ikke tar feil beslutninger på grunnlag av tallene.
For å kunne revidere regnskap for revisjonspliktige må revisor enten være registrert revisor eller statsautorisert revisor. Forskjellen på disse ligger i utdannelsen der den registrerte revisor har 3-årig høgskoleutdannelse (universitetsgrad i revisjon) mens den statsautoriserte revisor i tillegg har Master i regnskap og revisjon (tidligere HRS). I tillegg til utdannelse ved høgskole er det krav om minst 3 års relevant praksis.For å være oppdragsansvarlig revisor ved revisjon av børsnoterte selskap kreves det av Oslo Børs sine «Løpende forpliktelser for børsnoterte selskaper» statsautorisert revisor. Dette er den eneste forskjellen i autorisasjonen mellom registrert og statsautorisert revisor. I offentlig sektor brukes revisorer også til forvaltningsrevisjon.
Et revisjonsselskap skal bidra til at kapitalmarked, eiere, offentlige myndigheter og kreditorer har tillit til selskapet, og sikre at eierne mest mulig objektivt vet hva selskapet er verdt. Fordi revisor har nær kontakt med selskapers ledelse, regnes de ofte som å ha særlig tilgang til å gi ledelsen råd. På grunn av nære kundeforhold til store bedrifter, har mange revisjonsselskaper ekspandert til å drive med annen rådgivning enn tradisjonell revisjon. Derfor har mange tradisjonelle revisjonsselskaper utviklet seg til å bli generelle konsulentselskaper som også jobber med juridisk og økonomisk rådgivning, teknologi og strategi. Dette har i enkelte tilfeller ført til interessekonflikter hvor revisjonsselskap har hatt økonomisk egeninteresse å ikke gi korrekt revisjon av selskap de selger konsulenttjenester til.


== Store internasjonale revisjonsselskap ==
PricewaterhouseCoopers
Ernst & Young
KPMG
Deloitte
Arthur Andersen (nedlagt 2002)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trygve Gulbrandsen Revisorene kapittel 18 i Profesjonshistorier Pax 2014 ISBN 9788253037523
Øystein Kock Johansen Verdien av tillit — Revisjonens historie Kagge 2015 ISBN 9788248914358


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av revisor
Utdanning til revisor
Kravene til godkjenning som registrert/statsautorisert revisor
Sophie Gustafson

Sophie Gustafson (født 27. desember 1973 i Varberg i Sverige) er en profesjonell svensk golfspiller på Ladies European Tour (LET) og LPGA-touren. 
Hun ble profesjonell i 1992. I tre sesonger spilte hun på svenske Telia Tour i tillegg til at hun mottok enkelte sponsorinvitasjoner til turneringer på LET. I 1995 fikk hun full spillerett på LET, og fikk i sin første fulle sesong to topp-ti-plasseringer på tretten starter. Året etter kom den første seieren da hun vant Ladies Swiss Open. 
Den første seieren på LPGA-touren kom i 2000, da hun vant Chick-fil-A Charity Championship. Senere samme år vant hun Women's British Open, som anerkjennes som seier på begge tourene, og som major-turnering på LET. 
Gustafson har deltatt i samtlige Solheim Cup etter debuten i 1998. Av 31 matcher har hun vunnet 13, delt (spilt uavgjort) 5, og tapt 13, og tatt 15½ poeng.


== Meritter ==


=== Seire på LPGA-touren ===
2009: CVS/pharmacy LPGA Challenge
2003: Samsung World Championship
2001: Subaru Memorial of Naples
2000: Chick-fil-A Charity Championship, Weetabix Women's British Open


=== Seire på Ladies European Tour ===
2010: AIB Ladies Irish Open
2007: De Vere Ladies Scottish Open
2006: Siemens Austrian Ladies Open
2003: Ladies Irish Open, HP Open, BT Ladies Open
2002: Biarritz Ladies Classic
2001: AAMI Womens Australian Open
2000: Ladies Italian Open, Waterford Crystal Irish Open, Weetabix Women's British Open
1998: Donegal Irish Ladies' Open, Marrakech Palmeraie Open
1996: Deesse Ladies' Swiss Open


=== Øvrige seire ===
1997: Thailand Open (Ladies Asian Tour)
1998: Praia d'El Rey European Cup (lag),  Telia Ladies Finale (Telia Tour)
1999: Praia d'El Rey European Cup (lag)
2000: TSN Ladies World Cup Golf (lag)
2003: World Matchplay
2010: European Ladies Golf Cup (lagturnering, med Anna Nordqvist)
2011: Communitat Valenciana European Ladies Golf Cup (lagturnering, med Anna Nordqvist)


=== Utmerkelser ===
LET Order of Merit: 2000, 2003, 2007, 2009
Årets spiller på LET: 1998, 2000, 2003


== Deltakelse i lagturneringer ==
Solheim Cup: 1998, 2000, 2002, 2003, 2005, 2007, 2009


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sophie Gustafson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sophie Gustafson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sophie Gustafson – LPGA-touren 
(en) Sophie Gustafson – Europatouren 
Profil hos Ladies European Tour
Høyere revisorstudium

Høyere revisorstudium er en betegnelse på et studium som fører frem til tittelen statsautorisert revisor, forutsatt at alle kriterier fastsatt av Kredittilsynet er oppfylt. Fra høsten 2005 tilbys studiet som masterstudium (master i regnskap og revisjon) ved Norges Handelshøyskole i Bergen og Handelshøyskolen BI i Sandvika.


== Eksterne lenker ==
Kravene til godkjenning som registrert/statsautorisert revisor
Høyere revisorstudium ved BI
Høyere revisorstudium ved NHH