jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kornisk

Kornisk (eget navn Kernowek, Kernewek, Curnoack) er et av de brittonske keltiske språk, det vil si samme gruppe som walisisk, bretonsk og cumbrisk.


== P-keltisk språk ==
Kornisk er et brittonsk keltisk språk, og derfor er det også et P-keltisk språk. «P-keltisk» eller «Q-keltisk» er et skille som er laget for øykeltiske språk. Skillet går ut på at der indoeuropeisk hadde lyden qu([kʷ]), har P-keltisk fått lyden p. Den andre språkgrenen, Q-keltisk har [kʷ] blitt erstatta av c. For eksempel heter tallet «fire» i irsk ceathair, mens det i kornisk heter peswar. Flere eksempler nedenunder:


== Vokabular ==
Vokabularet er omkring 80 % felles med bretonsk, 75 % med walisisk, 35 % med irsk gælisk og 35 % med skotsk gælisk. 


== Bortfall av kornisk ==

Den siste kjente personen som snakket kornisk som eneste morsmål var Dolly Pentreath, som døde i desember 1777.Når kornisk som muntlig form døde helt (før revitaliseringen), er det forskjellige kilder med forskjellig konklusjon. Historikeren Hobson Matthews nevner Davy i sin History of St. Ives, Lelant, Towednack, and Zennor. Her sier Matthews at Davy var en kornisk bonde som visste hva navnene i nabolaget betød, samt "kunne snakke noen fraser på språket". Dette er imidlertid kritisert av Henry Jenner: 
Med mindre mr. Matthews, hvis vurdering her kan stoles på, faktisk hørte ham gjøre det, er det siste utsagnet vanskelig å tro på.
 Grenoble og Whaley (2008) uttaler at: John Davey fra Zennor (også kjent som Davy) døde i 1891 som siste morsmålsbruker.


== Gjenopplivning ==
I nyere tid har det vært drevet kampanjer for å øke bevisstheten om språket i Cornwall, og omkring 3 500 mennesker snakker det, 100-150 av dem helt flytende.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ferdinand, Siarl (2013). Brief History of the Cornish language, its Revival and its Current Situation. ''E-Keltoi'', Vol. 2, 2 Dec. pp. 199–227
Ellis , Peter Berresford (1974). The Cornish language and its Literature. Routledge. ISBN 0-7100-7928-1. 
Grenoble, Lenore A. og Whaley, Lindsay J. (2006). Saving Languages: an Introduction to Language Revitalization. New York: Cambridge University Press. ISBN 0521016525. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Matthews, John Hobson (1892). A history of the parishes of St. Ives, Lelant, Towednack and Zennor: in the county of Cornwall. E. Stock. 
Jenner, Henry (1904). A Handbook of the Cornish Language. London. 
Shield E., Lesley. (1984). «Unified Cornish–-Fiction or Fact? an examination of the death & resurrection of the Cornish language». Journal of Multilingual & Multicultural Development.
Ödön von Horváth

Ödön (Edmund Josef) von Horváth (født 9. desember 1901 i Fiume (nå Rijeka, Kroatia), død 1. juni 1938) var en av de mest betydningsfulle tyskspråklige forfattere og dramatikere i det tyvende århundre.
Han ble født i dagens Kroatia som sønn av den østerriksk-ungarske diplomaten dr. Edmund Josef Horváth og Maria Hermine Prehnal. Faren ble opphøyet i adelstanden i 1909, samtidig som han ble stasjonert i München. Ödon gikk på skole i Budapest, Wien og München, og studerte deretter germanistikk ved Ludwig-Maximilians-Universität München. Mellom 1924 og 1933 bodde han i Berlin, Salzburg og Murnau i Oberbayern. I 1933 reiste han til Wien, og i 1938 slo han seg ned i Paris.
Folkekultur og tysk politisk historie spiller en viktig rolle i Horváths arbeider, og han advarte særlig mot fascismen.


== Verker ==


=== Teaterstykker ===
"das Buch der Tänze" (1920)
"Mord in der Mohrengasse" (1923)
"Zur schönen Aussicht" (1926)
"Die Bergbahn" (opprinnelig "Revolte auf Côte 3018") (1926)
"Sladek der schwarze Reichswehrmann" (opprinnelig "Sladek oder Die schwarze Armee") (1929)
"Rund um den Kongreß" (1929)
"Italienische Nacht" (1930)
"Geschichten aus dem Wienerwald" (1931, for denne fikk han samme år Kleist-prisen)
"Glaube, Liebe, Hoffnung" (1932)
"Kasimir und Karoline" (1932)
"Glaube Liebe Hoffnung" (1932)
"Die Unbekannte aus der Seine" (1933)
"Hin und her" (1934)
"Don Juan kommt aus dem Krieg" (1936)
"Figaro läßt sich scheiden" (1936)
"Pompeji. Komödie eines Erdbebens" (1937)
"Ein Dorf ohne Männer" (1937)
"Himmelwärts" (1937)
"Der jüngste Tag" (1937)


=== Romaner ===
"Der ewige Spießer", (1930), Suhrkamp 2001, ISBN 3-518-39844-X
"Jugend ohne Gott" (1938), Suhrkamp 2001, ISBN 3-518-39845-8
"Ein Kind unserer Zeit" (1938), Suhrkamp 1994, ISBN 3-518-38875-4


=== Diverse prosa ===
"Sportmärchen", (1924–1926)
"Interview" (1932)
"Gebrauchsanweisung" (1932)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ödön von Horváth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ödön von Horváth på Internet Movie Database 
(no) Ödön von Horváth hos Sceneweb 
(sv) Ödön von Horváth i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ödön von Horváth på Allociné 
(en) Ödön von Horváth på AllMovie 
(de) Biographie beim DHM
(de) Biographie bei aeiou
Magnar Solberg

Magnar Solberg (født 4. februar 1937 i Soknedal) er en norsk tidligere skiskytter, olympisk mester og politimann. Han var medlem av Trondhjems Skytterlag og Sportsklubben Freidig.Solberg tok gull på 20 kilometer i OL 1968 i Grenoble, og forsvarte gullmedaljen i OL 1972 i Sapporo. Han var dessuten norsk flaggbærer under sistnevnte vinter-OL. I 1968 ble han tildelt Olavstatuetten og Morgenbladets gullmedalje.
Han tok bronse på 20 kilometer under VM både i 1969 og 1971, mens han var på det norske stafettlaget som tok sølv i VM tre år på rad: 1969, 1970 og 1971
Magnar Solberg tok del i etterforskningen av Fritz Moen, som endte med justismord i det som er kjent som Moen-saken. «- Jeg tok del i den store tabben, sammen med mange andre», sa han til VG.


== Mesterskapsmedaljer ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hyldmo, Endre (1992). «Magnar Solberg – Konsentrasjonsfenomenet Magnar (sidene 54–60)». Trøndergull : Trøndelags vinter-OL-historie. Melhus: Snøfugl. ISBN 8270831964.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]


== Eksterne lenker ==
(en) Magnar Solberg – Olympics.com 
(en) Magnar Solberg – Olympic.org 
(en) Magnar Solberg – Olympedia 
(en) Magnar Solberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Magnar Solberg – databaseOlympics.com (arkivert) 
NRK Trøndelag om Magnar Solberg
Akutt aksent

Akutt aksent ( ´ ) (på fransk: accent aigu), også kjent som høyreaksent, er et diakritisk tegn. På norsk brukes akutt aksent særlig for å markere at en staving har sterkt trykk. Hovedsakelig benyttes akutt aksent i visse fremmedord, personnavn og fremmede geografiske navn for å angi hovedtrykk.


== Norske eksempler ==

allé, diaré, kafé, idé, entré, komité, kupé, moské, supé, trofé, diskré, én (tallord)
fór (preteritum av å fare i nynorsk), blót [1]


== Andre eksempler ==
Bogotá, Luiz Inácio Lula da Silva
Andalucía, São Tomé og Príncipe, Asunción


== Praktisk bruk ==
På en PC med norsk tastatur skrives tegnet ´ ved å holde AltGr inne og trykke \, og deretter den bokstaven aksenten skal være over (f.eks. e blir é). Ønsker man kun aksenten trykkes mellomromstasten i stedet.
På en Mac med norsk tastatur finnes en egen tast for aksent.


== Se også ==
Diakritisk tegn
Cedille
Cirkumfleks
Gravis
Tøddel
Tilde
Trema


== Koding ==
ISO-8859-1-bokstavkodingen inkluderer bokstavene á, é, í, ó, ú, ý og deres respektive store bokstaver. Mange flere bokstaver er tilgjengelige i Unicode.


== Eksterne lenker ==
Språkrådet – Aksenttegn
Korrekturavdelingen.no – Aksent
Donetsk oblast

Donetsk oblast (ukrainsk: Донецька область) er en oblast (provins) øst i Ukraina. Hovedstaden heter Donetsk. Historisk sett har provinsen utgjort mesteparten av Donbas-området. Provinsen har et areal på 26 500 km².
Donetsk er den mest folkerike provinsen i Ukraina, med 4,7 millioner innbyggere (5. januar 2004). Dette skyldes noen store industribyer samt urbane områder rundt disse byene. Provinsen har mye tungindustri, blant annet kullgruver samt jern- og stålverk.
Myndighetene i Donetsk truet med at dersom Viktor Jusjtsjenko vant presidentvalget i Ukraina i 2004, ville man holde folkeavstemning om Donetsk skal erklære seg som en uavhengig provins i Ukraina. Denne folkeavstemningen ble senere avlyst.


== Utbryterrepublikken ==

Donetsk oblast og Luhansk oblast har siden 2014 vært delvis kontrollert av pro-russiske separatister. Delelinjen går midt gjennom de to regionene med byene Donetsk og Luhansk på opprørernes side av linjen, mens blant annet Kramatorsk og Mariupol er kontrollert av ukrainske myndigheter (per februar 2022). Folkerepublikken Donetsk og Folkerepublikken Lugansk ble erklært i 2014. Utbryteren har vært støttet av Russland og kontakten med øvrige Ukraina er stengt av en frontlinje. Russiske myndigheter anså til februar 2022 disse to områdene som del av Ukraina. Viktor Janukovitsj, som ble avsatt i 2014, er fra Donetsk-området. Kramatorsk har siden fungert som hovedstad for den delen av Donetsk oblast som er under kontroll av ukrainske sentralmyndigheter. Russiske styrker har uoffisielt vært til stede i området siden 2014. Det har vært uklart om striden i Øst-Ukraina skal defineres som borgerkrig eller som krig med Russland.Russlands president, Vladimir Putin, kunngjorde 21. februar 2022 at Russland ville anerkjenne de to utbryterområdene som uavhengige. Putin inngikk samtidig vennskaps- og bistandsavtale med lederne for de to selverklærte republikkene med rett for Russland til å etablere militærbaser og utplassere raketter. Putin kunngjorde straks at Russland ville sende «fredsbevarende styrker» inn i området. Et flertall i FNs sikkerhetsråd inkludert USA fordømte Russlands anerkjennelse og at de sendte styrker inn i Ukraina (Russland har vetorett i sikkerhetsrådet). Kina fordømte ikke Russlands anerkjennelse av utbryterne.


== Viktige byer i Donetsk oblast ==
Donetsk (hovedstad)
Horlivka
Jenakijeve
Kramatorsk
Makijivka
Mariupol
Slovjansk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Donetsk Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Донецкая область – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
NRK-kommentar om folkeavstemmingen 5. januar
Seksuelt overførbar infeksjon

En seksuelt overførbar infeksjon (SOI) er en infeksjon der smittematerialet kan overføres ved seksuell kontakt. Tidligere kalt seksuelt overførbare sykdommer, kjønnssykdomer eller veneriske sykdommer. I 1999 anbefalte Verdens helseorganisasjon at betegnelsen seksuelt overførbare infeksjoner erstattet de tidligere, siden den også omfatter asymptomatiske infeksjoner.
Aids, som utvikles etter at man har blitt smittet av hiv, er i Norge i dag den seksuelt overførbare infeksjonen med høyest dødelighet.


== Mikroorganismer som forårsaker seksuelt overførte infeksjoner ==


=== Bakterier ===
Chlamydia trachomatis – Klamydia
Neisseria gonorrhoeae – Gonoré
Treponema pallidum – Syfilis
Haemophilus ducreyi – Bløt sjanker (Ulcus molle)


=== Virus ===
Epstein-Barr-viruset (EBV) – Mononukleose (Kyssesyke), etc.
Hepatitt B-virus (HBV) – Hepatitt
Hepatitt D-virus (HDV) – Hepatitt
Herpes simplex-virus (HSV) – Herpes
Humant immunsviktvirus (HIV) – Aids
Humant papillomavirus (HPV) – Kondylomer (kjønnsvorter), Livmorhalskreft
Molluscum contagiosum-virus (MCV) – Mollusker


=== Parasitter ===
Flatlus (Phthirius pubis)
Skabb (Sarcoptes scabiei)


=== Sopp ===
Candida albicans – Trøske


=== Protozoer ===
Entamoeba histolytica – Amøbiasis
Giardia lamblia – Giardiasis
Trichomonas vaginalis – Skjedebetennelse
Ørje

Ørje er et tettsted og administrasjonssenteret i Marker kommune i Østfold. Tettstedet har 1 849 innbyggere per 1. januar 2022. Boligområdene i Ørje er foruten bebyggelsen nær Ørje sentrum fordelt på flere boligfelt. Disse boligfeltene heter blant annet Lihammeren, Helgetjern, Mosebyneset, Åstoppen, Krogstadfeltet og Torpåsen


== Stedet ==
I tettstedet finnes blant annet bank, rådhus, apotek, Marker skole, spisesteder, butikker og bibliotek.
Marker kommune er en Mot-kommune med aktiviteter for barn og ungdom som for eksempel UKH (Ungdommens kulturhus) og ulike lagsporter.
Av større arrangement finnes blant annet  ØGB (Ørje gummibåtfestival), «Ørjes store fiskepris», kanallekene, frimarked, tivoli og konserter.
6 km øst for sentrum ligger Ørje Tollsted. Ørje er den viktigste innfallsporten til Norge og Oslo fra Stockholm. Ørje er den nest største landevegsovergangen til Norge målt i antall tyngre kjøretøy og den tredje største i antall personbiler.


== Historie ==
Ørje er kjent for kanalmuseum og dampbåtklubb. Engebret Soot lagde i 1849 Norges første sluseanlegg på Ørje, med en total høydeforskjell på 10 meter. Slusene er plassert mellom Rødenessjøen og Øymarksjøen, som er en del av Haldensvassdraget.
Haldenvassdraget går i retning mot sør gjennom kommunen. Landskapet domineres av de langstrakte innsjøene Rødenessjøen og Øymarksjøen. Ørjeelva mellom de to sjøene ble kanalisert i 1860, og her ligger kommunesenteret Ørje. Rundt sjøene er de beste jordbruksområdene, og ellers er Marker en av Østfolds viktigste skogbrukskommuner med store skogsområder. I sørvest, mot grensa til Rakkestad, går åsene opp i høyder mot 327 meter (Linnekleppen).
I 1905 fikk Ørje oppmerksomhet ettersom Ørje fort, som hadde blitt opprettet to år tidligere, ble sett på av Sverige som uheldig, ettersom kanonene pekte østover, mot Sverige. Etter Karlstadkonvensjonen i september 1905 ble Ørje fort, sammen med Urskog fort og de moderne tilbyggene ved Kongsvinger festning og Fredriksten festning fjernet og en demilitarisert sone opprettet.


== Severdigheter - kulturminner ==
Ørje fort
Engebret Soot
kanalmuseum
Haldenvassdraget
Basmo festning
linnekleppen


== Avstander ==
Ørje ligger ca 6 km fra riksgrensen til Sverige mens det er 23 km til nærmeste togstasjon på Mysen og 85 km til Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kanalmuseet på Ørje
Marker skole
Hertfordshire

Hertfordshire (uttales som Hartfordshire, forkortes Herts) er et grevskap i England. Det tilhører regionen Øst-England, og regnes med blant Home Counties. Det grenser mot Stor-London, Essex, Buckinghamshire, Bedfordshire og Cambridgeshire. Administrasjonsbyen er Hertford.
Store deler av Hertfordshire er en del av Londons pendlerbelte. 


== Historie ==
I romersk tid lå en av de viktigste byene i romersk Britannia der, nemlig Verulamium (på samme sted som dagens St. Albans). 
Hertfordshire var opprinnelig det området som var underlagt en festning bygget i Hertfor i 913 under Edward den eldre. Navnet Hertfordshire forekommer i Den angelsaksiske krønike. 
I 1613 ble den menneskeskapte elven New River åpnet, med startpunkt i Hertfordshire. Den ble anlagt for å skaffe rent drikkevann til London. 
I 1965 ble Barnet overført til Stor-London, men samtidig ble Potters Bar og South Mimms overført fra Middlesex. 


== Viktige byer og steder ==
Abbots Langley, Albury, Aldbury, Apsley, Baldock, Berkhamstead, Bishop's Stortford, Borehamwood, Bovingdon, Broxbourne, Bushey, Cheshunt, Flamstead, Hatfield, Hemel Hempstead, Hertford, Hertford Heath, Hitchin, Hoddesdon, Holwell, Kings Langley, Langley, Letchworth Garden City, Long Marston, Markyate, Mill End, New Mill, Oxhey, Potters Bar, Preston, Redbourn, Royston, Stevenage, St Albans, Tring, Watford, Welwyn Garden City, Weston.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hertfordshire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hertfordshire i Open Directory Project
Aschehougprisen

Aschehougprisen er en norsk litteraturpris som deles ut hvert år ut av forlaget Aschehoug.  
Aschehougprisen tildeles norske forfattere som en ærespris uten hensyn til hvilket forlag de er knyttet til. Prisen tildeles for et samlet forfatterskap, og tildelingen skjer etter bindende innstilling fra seksjonsutvalget for litteratur i Norsk kritikerlag, «for å sikre en forlagsuavhengig og kvalifisert bedømmelse». Prisen deles ut under forlagets tradisjonelle hagefest i august, i forlagets representasjonsvilla i Drammensveien 99. Prisen ble innstiftet i 1972 til Aschehoug 100-årsjubileum. De første årene var prisbeløpet 15 000 kr, og prisen ble delt ut på forlagets stiftelsesdato 20. september; Kritikerlaget var jury for prisen helt fra begynnelsen.Prisen regnes blant de mest sentrale og prestisjetunge litteraturprisene i Norge. Prisen består av en statuett og et beløp på 100 000 kroner (2018). Statuetten er en miniatyr av Ørnulf Basts skulptur «Evig liv», hvis original står utenfor forlagslokalene på Sehesteds plass.


== Mottakere av Aschehougprisen ==

1973 – Stein Mehren
1974 – Bjørg Vik
1975 – Kjartan Fløgstad
1976 – Karin Bang
1977 – Knut Hauge
1978 – Olav H. Hauge
1979 – Ernst Orvil og Tor Åge Bringsværd
1980 – Idar Kristiansen
1981 – Jan Erik Vold
1982 – Kjell Erik Vindtorn
1983 – Arnold Eidslott
1984 – Cecilie Løveid
1985 – Edvard Hoem
1986 – Rolf Jacobsen
1987 – Finn Carling
1988 – Einar Økland
1989 – Bergljot Hobæk Haff
1990 – Erling Kittelsen
1991 – Kjell Askildsen
1992 – Eldrid Lunden
1993 – Jan Kjærstad
1994 – Inger Elisabeth Hansen
1995 – Lars Amund Vaage
1996 – Tor Fretheim
1997 – Jon Fosse
1998 – Gro Dahle
1999 – Øyvind Berg
2000 – Laila Stien
2001 – Ole Robert Sunde
2002 – Ellen Einan
2003 – Steinar Opstad
2004 – Dag Solstad
2005 – Hans Herbjørnsrud
2006 – Espen Haavardsholm
2007 – Hanne Ørstavik
2008 – Paal-Helge Haugen
2009 – Thure Erik Lund
2010 – Anne Oterholm
2011 – Bjørn Sortland
2012 – Ragnar Hovland
2013 – Erlend Loe
2014 – Geir Gulliksen
2015 – Vigdis Hjorth
2016 – Per Petterson
2017 – Øyvind Rimbereid
2018 – Liv Køltzow
2019 – Johan Harstad
2020 – Ingen utdeling
2021 – Karin Haugane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Leyte (provins)

Leyte er en filippinsk provins i regionen Eastern Visayas i landsdelen Visayas. Den omfatter størstedelen av øya Leyte. I nord er den skilt fra øya og provinsen Biliran med et smalt strede. Provinshovedstaden er Tacloban City. Vest for Leyte ligger øya og provinsen Cebu, og i sør grenser den mot Southern Leyte, som omfatter den sørlige fjerdeparten av øya. I øst ligger øya Samar med provinsen Samar, tidligere kalt Western Samar.
Leyte var lenge én provins. Fordi det var vanskelig å administrere hele øya fra Tacloban, ble Southern Leyte utskilt som egen provins den 22. mai 1959.


== Politisk inndeling ==
Leyte er delt i tre "cities" (bykommune) og 40 "municipalities" (landkommuner) per 30. september 2019.


=== Bykommuner (cities) ===
Baybay
Ormoc
Tacloban


=== Landkommuner (municipalities) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Leyte (province) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Biliran (provins)

Biliran på Filippinene er en øy og en provins i landsdelen og øygruppen Visayas, i regionen Eastern Visayas. Biliran er en av Filippinenes minste provinser, med et areal på 556 km². Provinshovedstaden heter Naval, men har ennå ikke (2004) oppnådd bystatus.


== Politisk inndeling ==
Biliran består av 8 landkommuner («municipalities»), som alle – med unntak av Maripipi – ligger på selve øya Biliran.


=== Landkommuner («municipalities») ===


=== Språk ===
Grensen mellom de cebuano- og de waray-språklige områdene løper gjennom denne provinsen, slik at innbyggerne i de vestlige kommunene er cebuanotalende, og i de østlige waraytalende.
Cebuano: Almeria, Culaba, Kawayan og Naval
Waray: Biliran, Cabucgayan, Caibiran og Maripipi


== Kilder ==
National Statistical Coordination Board, Filippinene Arkivert 3. oktober 2008 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Biliran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jus (drikk)

Jus, eller juice er drikkeklar råsaft utvunnet av frukt eller grønnsaker. Eksempler på råvarer kan være sitrusfrukter som appelsin, grapefrukt og sitron eller rotfrukter som gulrot, bete og kålrot. Dersom jusen er framstilt fra kun en sort skal den kalles med sortens navn og endingen -jus eller -juice, for eksempel ananasjus, appelsinjus, eplejus og tomatjus eller ananasjuice, appelsinjuice, eplejuice og tomatjuice.
I utgangspunktet er det ingen forskjell begrepene saft, jus og most, annet enn ordenes opphav. Eplemost og eplejus og eplesaft er i prinsippet det samme, men kan brukes i en snevrere betydning. 
Juice er et engelsk fremmedord som er registrert for første gang på norsk i 1961. Det kommer fra indoeuropeisk, via fransk til engelsk og deretter til norsk. Felles betydning av de forskjellige ordene er «kraften av noe». Ordet saft favner vidt, og omfatter væsken i planter, frukt og bær, men også i sin videste forstand væsken i andre organismer, slik som i uttrykket «kjøttsaft». Det er beslektet med ost, sjy og sevje. Ordet jus på norsk brukes ganske enkelt i betydningen «fruktsaft». Uttrykket most er lavtysk, men stammer fra latin slik jus gjør. Det brukes gjerne om det uferdige pressproduktet. Det er imidlertid også tradisjon for å kalle noen sorter fruktsaft for jus og andre for most. Most brukes spesielt om ferskpresset, ugjæret råsaft fra epler, pærer, druer og bær, og som kan brukes i produksjonen av vin, brennevin eller sider. Annen type råsaft kalles helst jus.
Både jus og most kan lages fra konsentrat på visse vilkår. I Norge er dette regulert i Forskrift om fruktjuice og lignende produkter, også kalt Juiceforskriften. Den inneholder definisjoner og betegnelser på kommersielle produkter framstilt av råsaft. I forskriften skilles det mellom fruktjuice, fruktjuice fra konsentrat, konsentrert fruktjuice, vannekstrahert fruktjuice, dehydrert fruktjuice, fruktnektar og eplemost. Det stilles dessuten krav til råvarenes kvalitet, behandling av dem og hvilke tilsetningsstoffer som kan tilsettes.


== Referanser ==
Ilocos Norte

Ilocos Norte er en provins i landsdelen og på øya Luzon på Filippinene. Den ligger i regionen Ilocos nord for Manila. Provinshovedstaden er Laoag City. I vest og nord ligger Sørkinahavet. I øst er provinsene Cagayan, Apayao, og i sør Abra og Ilocos Sur. I 2015 hadde Ilocos Norte en befolkning på 593 081.


== Navnet Ilocos ==
Navnet Ilocos er sannsynligvis avledet av navnet på den filippinske folkegruppen som begolker området, ilokanoene.


== Politisk inndeling ==
Ilocos Norte er inndelt i to bykommuner (cities) og 21 landkommuner (municipalities).


=== Bykommune (city) ===
Batac
Laoag City


=== Landkommuner (municipalities) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ilocos Norte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Batanes

Batanes er en øygruppe lengst nord i Filippinene i landsdelen Luzon. Batanes er samtidig en av Filippinenes minste provinser, i regionen Cagayan Valley. Provinsens hovedsete heter Basco (oppkalt etter generalguvernør Basco som i 1782 innlemmet øyene i det spanske koloniveldet). Sør for Batanes ligger Babuyan-øyene, som er del av provinsen Cagayan.


== Navnet Batanes ==
Opprinnelig het provinsen Provincia de la Concepción. Men den største folkegruppen, eller stammen, på øyene kalles basay eller batan.


== Politisk inndeling ==
Batanes har 6 "municipalities" (landkommuner) per 30. september 2019.


=== Landkommuner (municipalities) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batanes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marinduque

Marinduque er en øy og en provins i Sibuyanhavet i den filippinske landsdelen Luzon. Den ligger nær provinsen Quezon i nord, Romblon i sør, og øya Mindoro i vest. Provinsens hovedsete er i Boac.


== Politisk inndeling ==
Marinduque har 6 "municipalities" (landkommuner).


=== Landkommuner (municipalities) ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marinduque – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luristan

Luristan, eller Lorestan persisk: استان لرستان Ostān-e Lorestān, luriska: آستۊن لٛۏرسوݩ, kurdisk: پارێزگای لوڕستان, er en av de trettien provinsene i Iran.  Den ligger i det vestlige Iran, i fjellene nær grensen til Irak. Hovedstaden er Khorramabad. Provinsen har et areal på om lag 31 000 km² og en befolkning på 1 760 649, ifølge folketellingen i 2016. Provinsen er for det meste bebodd av lurere, et halvnomadisk iransk folkeslag.


== Referanser ==
Kvinge

Kvinge er en liten bygd i Masfjorden kommune i Hordaland fylke.


== Eksterne lenker ==
Bilder fra Kvinge