jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bengal (fiktivt land)

Bengal (engelsk Bangalla) er et fiktivt land fra Lee Falks tegneserie Fantomet. Opprinnelig lå landet på det indiske subkontinent, men på 1960-tallet ble Bengal "flyttet" til Afrikas østkyst. Kart vist i de skandinaviske bladene antyder gjerne at Bengal ligger omtrent der hvor Kenya ligger i virkeligheten. Den bengalske "Wambezi-elven" alluderer til den virkelige elven Zambezi som flyter gjennom Zambia, Angola og Mosambik. Tidligere skal Bengal ha vært en britisk koloni, men "i dag" er landet en republikk. Hovedstaden i landet er Morristown, på engelsk også kjent som "Mawitaan" (etter de lokales uttale?). Andre store byer er Spyglass, Bengaltown og Sanloi.
Fantomet bor i De dype skogene inne i jungelen, midt i landet. Presidenten var fram til 2007 Lamanda Luaga. I historien «Den nye presidenten» ble Sandal Singh, datter av Dogai Singh, tidligere leder i forbryterligaen Singh-brorskapet, valgt til president i Bengal.Bengal har (det like fiktive) nabolandet Fari-Lana, også kjent som Ivory-Lana. Et annet naboland er Rhodia (også stavet Rodia), med hovedstad Marcusburg. Rhodia er delvis en allusjon til virkelighetens Rhodesia, delvis til Sør-Afrika med hovedstad Johannesburg ("Marcusburg" skifter ut det første elementet med navnet med en annen bibelsk evangelist). Mens Bengal og Fari-Lana har gode forbindelser, skildres Rhodia helst som en fiendtlig innstilt diktaturstat med et apartheid-lignende regime, som tydeligvis har klort seg til makten mye lenger enn i virkelighetens Sør-Afrika.


== Referanser ==
Argentinsk dogge

Argentinsk dogge (FCI #292) er en stor og meget kraftig argentinsk mastiff, som er forbudt å holde i Norge. Den er den eneste hunderasen med opprinnelse fra Argentina.


== Opprinnelse og alder ==
Argentinsk dogge er en mastiff av molossertype som ble skapt av brødrene Matinez på begynnelsen av 1900-tallet, selv om kun dr. Antonio Nores Martinez blir kreditert som oppdretter i moderne litteratur.
Hunderasen er et resultat av kryssavl mellom en rekke hunderaser, der den såkalte cordobanske kamphunden (en blanding av bull terrier, engelsk bulldog og ulike mastiffer) dannet stammen i avlen. I blodslinjene finnes således engelsk mastiff, pyreneisk mastiff, spansk mastiff, vorstehhund, grand danois og irsk ulvehund m.fl.
Den første rasestandarden skriver seg fra 1928, men den ble først anerkjent av den argentinske kennelklubben, Federación Cinológica Argentina, den 21. mai 1964. FCI anerkente rasen 31. juli 1973, men siden da har den rukket å bli forbudt i en rekke land – blant annet i Norge.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Argentinsk dogge er en stor og meget kraftfull hunderase, med en litt langstrakt kroppsbygning. Pelsen er kort og ligger tett mot huden. Fargen skal være ensfarget hvit. Hodet er stort og bredt og tydelig utmeislet. Kjevene er meget kraftfulle. Vekten ligger normalt mellom 40–50 kg, avhengig av kjønn. Hanner skal ha en skulderhøyde på ca. 62–68 cm, mens tispene gjerne er ca. 5 cm lavere.


== Bruksområde ==
Rasen ble opprinnelig avlet som en kombinert jakthund, vakthund, men den har også andre kvaliteter som brukshund. Som familiehund er den lite egnet annet enn for de med solid erfaring, selv om den regnes som kjælen og snill.


== Lynne og væremåte ==
Argentinsk dogge er en meget robust, aktiv, energisk, modig og svært voktsom hunderase. Den regnes imidlertid som føyelig, mild, rolig, snill og svært tålmodig og tolerant med de den kjenner og liker. Den skal også være svært sosial og liker helst å holde seg i nærheten av sine folk. Den bjeffer sjelden, men er ofte svært dominant og kan være lite kontrollerbar omkring andre hunder. Den skal også være svært fiendtlig mot fremmede når den oppholder seg på eierens eindom.
Rasen trenger regelmessig og mye mosjon, men ikke av den intense sorten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Argentine dogo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dogo Argentino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Margaret Eckbo

Margaret Thorgrimsen Eckbo (født 20. oktober 1948 i Oslo) er en norsk politiker (FrP).
Hun er utdannet sykepleier og har jobbet som avdelingssykepleier på Ullevål sykehus. Hun var daglig leder for bygningsfirmaet Borgea Bygg AS fra 1989 til 1995.Eckbo ble utpekt som byråd for velferd og sosiale tjenester i Oslo kommune i oktober 2003. Hun sto bak en del omstridte vedtak, blant annet vedtaket om å oppløse det såkalte Plata-miljøet. I oktober 2005 fremmet RVs representant i bystyret, Erling Folkvord, mistillitsforslag mot Eckbo. Eckbo trakk seg som byråd i januar 2006. I juli 2006 ble hun ansatt av byrådet som direktør i Gravferdsetaten i Oslo i en åremålstilling på seks år.Hun var gift med Eivind Eckbo, som var sentral i oppbyggingen av Anders Langes parti/Fremskrittspartiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Margaret Eckbo hos Stortinget 
(no) Margaret Eckbo hos Norsk senter for forskningsdata
Vårrull

Vårruller (fra kinesisk: 春捲 / 春卷, pinyin: Chūn juǎn) er det norske navnet på paraplybetegnelsen for en rekke svært utbredte østasiatiske matretter. De kan tilberedes på forskjellige måter, men består enten av en pastalignende tynn deig eller rispapir som pakker inn et fyll som kan bestå av kjøtt, fisk eller grønnsaker.
Vårrullene kan være frityrstekt, men det finnes også ukokte varianter. 
Navnet vårrull kommer av den kinesiske preferansen å servere den til vårfesten. 
I Vietnam heter retten Chả giò. På Filippinene heter den lumpia, som er et lånord fra kinesisk.   


== Eksterne lenker ==
(en) Spring rolls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Krepidoma

Krepidoma eller krepis (gresk κρηπίς) betegner fundamentet i et klassisk gresk eller romersk tempel. Det har normalt tre trinn, hvis høyde bestemmes i forhold til søylene. Søylene står på krepidoma, enten direkte eller på baser.
Carl Axel Magnus Lindman

Carl Axel Magnus Lindman (født 6. april 1856 i Halmstad, død 21. juni 1928 i Stockholm) var en svensk botaniker.


== Liv og virke ==
Lindman tok licentiateksamen ved Universitetet i Uppsala i 1884, med botanikk og zoologi som hovedfag. Samme år ble han utnevnt til dosent i botanikk. 
Fra 1887 til 1905 underviste han ved Högre latinlärovärket på Norrmalm i Stockholm, med to lengre avbrudd: I 1892- 94 reiste han på en stipendreise til Rio Grande do Sul i Brasil og til Paraguay, og i åra 1896-1900 var han privatlærer for prinsene Gustav Adolf (seinere kong Gustav VI Adolf), Wilhelm og Eugen.
I 1905 ble Lindman utnevnt til professor ved Riksmuseets botaniske avdeling, det nåværende Naturhistoriska riksmuseet, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon i 1923.
Som botaniker huskes Lindman best for flere arbeider i befruktningsbiologi, som Om postflorationen och dess betydelse såsom skyddsmedel för fruktanlaget. Seinere orienterte han seg mer og mer mot systematikk. Som intendant for Riksmuseet var han også opptatt av formidling og utstilling, og han planla og bygde opp utstillinger som sto oppe til inn på 1980-tallet. Han har også skrevet lærebøker i botanikk for den høgere skolen. Lindman var en meget dyktig plantetegner, og mange av avhandlingene hans er illustrert med egne tegninger.

Det verket som er best kjent for allmennheten, er Bilder ur Nordens flora, som kom ut første gang i 1901-05, og med en utvida utgave i 1917. Dette verket har omkring 650 fargeplansjer; de fleste er forbedringer av illustrasjoner til en eldre svensk flora, men omkring en fjerdedel er Lindmans egne. Verket kom i 1974 i en forkorta ettbindsutgave med tittelen Nordens flora.
Etter stipendreisa til Sør-Amerika publiserte Lindman en mengde artikler om bregner, gress, siv, ananas, erteplanter og andre familier. Han beskrev mange inntil da ubeskrevne arter, og oppdaga blant annet en ny slekt som fikk navnet Regnellidium i familien Marsiliaceae. I 1900 kom det store arbeidet Vegetationen i Rio Grande do Sul. Seinere utførte han feltarbeid i Tunisia, Algerie og flere europeiske land.
Lindman huskes også for sitt arbeid med å få samla og ordna den store svenske botanikeren Carl von Linnés herbarier, og han utga også flere skrifter om Linné, blant annet Carl von Linné såsom botanist, som ble utgitt til 200-årsjubileet for Linnés fødsel i 1907.
Lindman har fått planteslekten Lindmania oppkalt etter seg.


== Verker ==
Om postflorationen och dess betydelse såsom skyddsmedel för fruktanlaget, 1884
Bidrag till kännedomen om Skandinaviska fjellväxternas blomning och befruktning, 1887
Vegetationen i Rio Grande do Sul, 1900
Bilder ur Nordens flora, 1901-05
Carl von Linnés betydelse såsom naturforskare och läkare, 1907


== Referanser ==


== Kilder ==
Hesselman, Henrik: Carl Axel Magnus Lindman, 1929


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Axel Magnus Lindman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nerja

Nerja (maurisk Narixa – rik kilde) er en kommune og en by i Spania. Kommunen Nerja består av byen Nerja og tettstedet Maro.
Nerja ligger i landskapet Axarquía ved Costa del Sol i provinsen Málaga i Andalucía, rundt 50 km øst for byen Málaga. Kommunen har rundt 20 000 innbyggere, om sommeren kommer flere titusen turister i tillegg.
Nerjas historie strekker seg svært langt tilbake. I 1959 oppdaget lekende barn noen dryppsteinhuler i nærheten av byen. I disse hulene fant man knokler, steinverktøy, keramikk og malerier. Det antas at hulene var bebodd allerede 20 000 år f.Kr. En del av hulene er åpne for publikum og er etter Prado i Madrid og Alhambra i Granada den mest besøkte severdighet i Spania.
I byens sentrum ligger Balcón de Europa (Europas balkong). Dette er et utsiktspunkt som gir besøkende et imponerende skue mot havet. Det blir sagt at navnet ble foreslått av kong Alfonso XII, som besøkte området i 1885 i forbindelse med en jordskjelvskatastrofe, og ble trollbundet av utsikten. Historiske dokumenter har likevel vist at navnet eksisterte før dette besøket.
Nerja har et mikroklima med forhold som gjør stedet mer solrikt, samt kjøligere om sommeren og varmere om vinteren, sammenlignet med mesteparten av regionen. Forholdene skyldes at området ligger i le av fjellområdet Sierra Almijara. Dette har gjort det gunstig for dyrking av subtropiske frukter som annona og avokado, og klimaet har tiltrukket seg mange utenlandske fastboende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nerja – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nerja – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Nerjas huler
Fylkesvei 467

Fylkesvei 467 (Fv467) går mellom Skjeggestad og Sira i Flekkefjord. Veiens lengde er 4,4 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

FlekkefjordSirnesvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv467
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 466

Fylkesvei 466 (Fv466) går mellom Sandvatn og Flikka i Flekkefjord. Veiens lengde er 28,2 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

FlekkefjordMydlandsvegen 

Gylandsvegen 

 Gyland stasjon
  Sørlandsbanen (4,0 m)


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv466
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Themistokles

Themistokles (gresk: Θεμιστοκλῆς, «Lovens prakt»; født ca. 524 f.Kr., død ca. 459 f.Kr.) var en athensk politiker og hærfører. Han tilhørte den nye generasjonen av politikere som ikke kom fra aristokratiet i de første årene av demokratiet i Athen. Hans mor skal ha vært en hetære fra Trakia, Abrotonom. Som politiker var Themistokles en populist som hadde støtte fra de lavere klasser athenere, og sto generelt i motsetning til den athenske adelen. Han ble valgt til arkont i 493 f.Kr., han overbeviste Athen til øke sin krigsflåte, noe som ble et vedvarende tema i hans politiske karriere. I løpet av den første persiske invasjonen av Hellas, kjempet han ved slaget ved Maraton, og var muligens en av ti athenske strategoi (generaler) i dette slaget.
I årene etter Maraton, og i oppløpet til den andre persiske invasjonen ble han den meste framstående politikeren i Athen. Han fortsatte å fremme en sterk, athensk marine, og i 483 f.Kr. overtalte han athenerne til å bygge en flåte på 200 triremer. Disse kom til å vise seg som avgjørende i den kommende konflikten med Perserriket. I løpet av den andre invasjonen var han den som kommanderte den greske allierte flåtestyrken i slagene ved Artemision og Salamis, og den avgjørende greske seirene der var vendepunktet i invasjonen som ble avsluttet året etter ved det persiske nederlaget på land i slaget ved Plataiai.
Etter at krigen var over fortsatte Themistokles å være en av de fremste athenske politikerne. Imidlertid fremmet han fiendskap i Sparta ved å beordre Athen til å bli befestet på nytt og hans arroganse begynte å fremmedgjøre ham hos athenerne. I 472 eller 471 f.Kr. ble han forvist og han dro til Argos. Spartanerne så da en mulighet for å få ødelagt Themistokles, og impliserte ham i et forrædersk komplott på deres egen hærfører Pausanias. Themistokles ble tvunget til å flykte fra Hellas og hans reiste til Anatolia hvor han gikk i tjeneste hos fienden, den persiske kong Artaxerxes. Han ble gjort til guvernør av Magnesia, og levde der for resten av sitt liv.
Themistokles døde i 459 f.Kr., antagelig av naturlige årsaker. Hans omdømme var rehabilitert etter hans død, og han ble på nytt betraktet som en athensk helt. Han er fortsatt vurdert som «den mann som var mest medvirkende til redde Hellas» fra den persiske trussel, slik Plutark beskrev ham. Hans flåtepolitikk hadde varig virkning på Athen da byens marinemakt ble en hjørnestein i det athenske rike og byens gullalder. Det var historikeren Thukydides' bedømmelse at Themistokles var «en mann som viste de mest utvilsomme tegn på genialitet; faktisk, i dette har han særskilt krav på vår beundring som meget ekstraordinær og uten sidestykke.»


== Litteratur ==
Arthur Keaveney: The life and journey of Athenian statesman Themistocles (524-460-B.C.?) as a refugee in Persia. Lewiston, 2003.


== Referanser ==
Dørk

Dørk betegner gulvet i et skips maskinrom eller andre rom ombord.  Ordet er sammen med en rekke andre skipsuttrykk tatt opp fra hanseatenes nedertysk. «Dørken» i bestemt form betyr ofte fyrdørken, det vil si fyrrommet eller kjelerommet ombord i et skip.
Fra dette ordet har vi uttrykket å gå i dørken for å falle om.
Akter

Akter (atter) betegner den bakre delen på et skip, aktenfor tvers, det vil si alt som er bak midtskips. Ordet kommer fra nederlandsk, på samme måte som en rekke andre skipsuttrykk. De ble tatt opp i norsk språk mens Nederland var en dominerende handels- og sjøfartsnasjon i vår del av verden på 1600-tallet.
Antonymet til akter er forut, og til selve akterenden eller akterspeilet er baugen.


== Se også ==
Baug
Styrbord
Babord
Skipskonstruksjon
Skott

Skott er en betegnelse for vertikale skillevegger ombord i skip. Skott som går i skipets lengderetning omtales som langskipsskott, mens de som står på tvers omtales som tverrskipsskott.  Små rom under for- og akterdekk i båter kan også kalles skott. Skottene forsterker skroget og tar opp tverr- og langskipspåkjenninger samt torsjonskrefter.
For å sikre at vann ikke trenger inn i et skip eller for å sikre at vann ikke får flomme uhindret fra rom til rom inne i et skadet skip bygger man vanntette skott.  De vanntette, innvendige skottene er en oppfinnelse som kineserne gjorde mange hundre år før de kom i vanlig bruk i europeiske skip.  Det forulykkede skipet RMS «Titanic» var konstruert og bygget med delvis vanntette skott, men de gikk ikke høyt nok. Dermed kunne vann renne over toppen av de vanntette skottene og over i neste rom så snart skipet fikk slagside.
Vanntette skott brukes i dagligtalen når det ikke er kommunikasjon eller annen forbindelse mellom folk, grupper eller ting.
Ordet kommer fra nederlandsk sammen med en rekke andre skipsuttrykk som ble tatt opp i norsk språk mens Nederland var en dominerende handels- og sjøfartsnasjon på 1600-tallet.
Et skvalpeskott er et delvis gjennomtrengbart skott inni en væskebeholder og brukes til transport for å minske skvulping i væskebeholdere som ikke er fulle. Eksempler på bruksområder er tankskip, tankbiler og oljereservoar i tørrsumpsmøring.
Fylkesvei 465

Fylkesvei 465 (Fv465) går mellom Risnes i Kvinesdal og Kjørrefjord i Farsund.


== Historikk ==
Fram til 2006 var strekningen mellom Hangelandsvika og Faret bru del av E39. Etter at den nye traseen til E39 ble åpnet, ble den gamle strekningen mellom Rørvik og Faret bru nedgradert og er nå del av fylkesvei 4090.
24. november 2009 ble strekningen Hanesund–Sande (6,8 km) i Farsund kommune åpnet som ny vei. Byggearbeidene startet høsten 2006. Den nye strekningen var 6,8 kilometer lang og inkluderte Ravneheitunnelen på 3340 meter. Tunnelen er Agders lengste veitunnel. I tillegg til vesentlig bedre veistandard, førte dette til en innkorting av strekningen på fire kilometer, og seks minutter kortere reisetid.Ytterligere ti kilometer vei mellom Sande og Ulland ble utbedret frem til 2012, og hele strekningen mellom Farsund og Liknes er nå tofelts.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


=== Trafikktall ===
Strekningen mellom Kjørrefjord og Opofte (krysset med E39) hadde en trafikkøkning fra 300 til drøye 1000 kjøretøy i døgnet etter at strekningen stod ferdig i 2012. I 2018 var årsdøgntrafikken gjennom Ravneheitunnelen 1280 kjøretøy. Størst trafikk har veien mellom Opofte og Liknes, der trafikken ligger fra 4000 til 5000 kjøretøy i døgnet.
Strekningsvis trafikkmengde målt i 2018. Kilde Statens vegvesen.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KvinesdalRisnesvegen 

Knabevegen 

Vesterdalsvegen 

Vesterdalsvegen 

Egelandsletta 
Egelandsmyra 
Øyesletta 

Angholmveien 

Erstattet av europavei 39

Gjervollstadveien 

FarsundGjervollstadveien 

Åptaveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv465
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingervegvesen.no – Vegprosjekter Rv. 465 Kjørrefjord-Ulland
NRK.no Sørlandet – Lang tunnel åpnet (24. november 2009)
Brian McFadden

Brian Nicholas McFadden (født 12. april 1980 i Artane, Dublin) er en irsk sanger.
McFadden er mest kjent som et medlem av boybandet Westlife. Han forlot gruppa den 9. mars 2004 for å jobbe med soloprosjekt. Mens han var medlem av Westlife kalte han seg for Bryan McFadden, men endret navnet til dåpsnavnet Brian McFadden etterpå. Han sluttet i Westlife for å bruke mer tid på familien.
Han utga sin debutsingel «Real to Me» i september 2004, og den fikk en førsteplass på britiske hitlistene. Hans andre singel, «Irish Son», ble utgitt i november 2004 og gikk til 6.-plass på de britiske listene. Men hans album, også kalt for «Irish Son», nådde bare en skuffende 30.-plass og den påfølgende singelen «Demons» fra albumet nådde kun plass 28. mai 2005.
Videoen for «Irish Son» skapte en del kontrovers ettersom den viste en Christian Brothers skole i Sutton mens sangteksten impliserte at McFadden hadde blitt psykisk mishandlet ved en slik skole, selv om han i realiteten ikke hadde gått på en sådan. Sangen kritiserte det grep som den katolske kirke hadde på det irske samfunnet tidligere, til tross for at forholdene hadde endret seg da McFadden ble født.
McFadden var gift med Kerry Katona fra jentegruppa Atomic Kitten i 2002. Ekteparet har to barn, Molly og Lilly Sue, men de annonserte i september 2004 at de skulle separeres. Skilsmissen gikk gjennom cirka to år senere.
I august 2004 spilte han inn duetten «Almost Here» sammen med den australske sangeren og skuespilleren Delta Goodrem, og i desember samme år ble de sammen. «Almost Here» nådde en tredjeplass på hitlistene i Storbritannia i februar 2005, og førsteplass i Australia noen uker senere. Sommeren 2005 turnerte han sammen med henne på hennes "Visualise Tour", der de blant annet sang «Almost Here» og «Flying Without Wings» (sang han hadde spilt inn sammen med Westlife). Paret er idag forlovet.
Våren og sommeren 2006 spilte han inn sitt nye album som kom ut senere på året. Albumet inneholdt blant annet en ny duett med den amerikanske country-artisten LeAnn Rimes som heter «Everybody's Someone». 


== Diskografi ==
Irish Son, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brian McFadden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brian McFadden på Internet Movie Database 
(en) Brian McFadden hos The Movie Database 
(en) Brian McFadden på Discogs 
(en) Brian McFadden på MusicBrainz 
(en) Brian McFadden på Songkick 
(en) Brian McFadden på Genius — sangtekster 
(en) Brian McFadden på AllMusic 
Brian McFadden på Twitter 
Brian McFadden på Facebook 
Brian McFadden på Myspace
Fylkesvei 461

Fylkesvei 461 (Fv461) går mellom Liknes i Kvinesdal og Brennåsen i Kristiansand. Veiens lengde er 86,1 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KvinesdalBrådlandsveien 

LyngdalBrådlandsveien 

Kvåsveien 

Brattestien 

Kvåsheiveien 

Konsmoheiveien 

LindesnesKonsmoheiveien 

Marnarveien 

Songdalsvegen 

KristiansandSongdalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv461
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Uttlesford

Uttlesford er et administrativt distrikt i Essex, England. Administrasjonsbyen er Saffron Walden. Navnet kommer fra et gammelt hundred, et administrativt distrikt i angelsaksisk tid.
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at bydistriktet Saffron Walden ble slått sammen med landdistriktene Dunmow og Saffron Walden. Distriktet dekker et areal på 641,18 km² og hadde 79 443 innbyggere i 2011.I 2001 ble Uttlesford kåret til det beste sted å bo i England i en undersøkelse utført av Sunday Times. Faktorer som sikret seieren var lave boligkostnader, gode skoler og lav kriminalitet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Uttlesford District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Samtidsmusikk

Samtidsmusikk brukes som en fellesnevner for kunstmusikk i det 20. og 21. århundre. Den blir ofte regnet som en stil innen den vestlige musikken, men også komponister fra andre deler av verden faller inn under samtidsmusikken.
Samtidsmusikk dekker et mangfold av uttrykk, fra modernisme og postmodernisme til nyklassisisme, minimalisme og nyvennlighet. Det er tydelig dersom en sammenligner komponister som Pierre Boulez, Karlheinz Stockhausen, György Ligeti, Iannis Xenakis, Luciano Berio, John Adams, Philip Glass, Henryk Górecki, Steve Reich, Louis Andriessen, Brian Ferneyhough, Helmut Lachenmann, Wolfgang Rihm, Krzysztof Penderecki, Arvo Pärt, Tristan Murail, Philippe Hurel, John Tavener, Salvatore Sciarrino, Younghi Pagh-Paan og Kaija Saariaho. Samtidskomponister har utviklet teknikker som serialismen og tolvtonemusikken.Kjente norske samtidskomponister er blant andre Fartein Valen, Arne Nordheim, Magnar Åm, Olav Anton Thommessen, Lasse Thoresen, Cecilie Ore, Rolf Wallin, Asbjørn Schaathun, Jon Øivind Ness, John Persen, Eivind Buene og Maja Ratkje. En landsomfattende, kunstnerstyrt organisasjon for å spre kjennskap til samtidsmusikk, Ny Musikk, ble etablert i 1938. Norsk Musikkforlag og Norsk musikkinformasjon har også vært viktige for utgivelse av samtidsmusikk. Tilskudd til musikkformen kommer blant annet gjennom Musikkfondene, tidligere Norsk Musikkfond, som Ny Musikks Komponistgruppe var med på å opprette i 1993.Siden 1980-årene har det blitt dannet en rekke ensembler i Norge som fremfører nyskrevet musikk, blant andre Oslo Sinfonietta, Cikada, asamisimasa, Poing og BIT20 Ensemble.
Det finnes flere utmerkelser i Norge innen kategorien samtidsmusikk, blant annet Edvard-prisen og Spellemannprisen. 
Samtidsmusikk ble obligatorisk emne i grunnskolen med Læreplan 97.


== Se også ==
Liste over komponister, spesielt «Komponister født 1901–1945» og «Komponister født etter 1945».


== Referanser ==