jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
FA Premier League 2003–2004

FA Premier League 2003–2004 var den tolvte sesongen av FA Premier League. Arsenal vant Premier League for tredje gang, klubbens 13. ligatittel totalt. Arsenal vant ligaen uten å tape en eneste kamp.
Leicester, Leeds og Wolverhampton rykket ned til Championship.


== Tabell ==


== Statistikk ==


=== Toppscorerlisten ===


=== Månedens spiller og manager ===
* Prisen ble delt mellom Dennis Bergkamp og Edu.


== Opprykk ==
De tre dårligste klubbene i Premier League rykket automatisk ned til Championship og de to beste klubbene i 1. divisjon rykket automatisk opp til Premier League. Play-off ble spilt der klubbene som kom på tredje, fjerde, femte og sjetteplass i 1. divisjon spilte om en plass i Premier League.
Football League 1. divisjon 2003–2004:
Play-off


== Referanser ==


== Se også ==
FA Premier League
Electronic Sports World Cup

Electronic Sports World Cup (ESWC) er en årlig arrangør av verdens størte organiserte cup for e-sport.
Per 2006 deltar mer enn 50 nasjoner.


== Disipliner per 2013 ==
Counter-Strike: Global Offensive
Counter-Strike: Global Offensive for kvinner
Call of Duty: Black Ops 2
Dota 2
Shootmania Storm Elite
TrackMania² Stadium
Fifa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Electronic Sports World Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marcia Cross

Marcia Cross (født 25. mars 1962 i Marlborough i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller.
Cross spilte rollen som Bree Van De Kamp i TV-serien Frustrerte fruer fra 2004 til seriens slutt, i 2012. Hun har også hatt roller i såpeseriene Melrose Place, The Edge of Night og Everwood.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcia Cross – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marcia Cross på Internet Movie Database 
(sv) Marcia Cross i Svensk Filmdatabas 
(fr) Marcia Cross på Allociné 
(en) Marcia Cross på AllMovie 
(en) Marcia Cross hos Rotten Tomatoes 
(en) Marcia Cross hos The Movie Database 
(en) Marcia Cross hos Internet Broadway Database 
(en) Marcia Cross på Discogs 
(en) Marcia Cross på MusicBrainz 
(en) Marcia Cross på Twitter 
(en) Marcia Cross på Instagram
The Taker/Tulsa

The Taker/Tulsa er et album av Waylon Jennings fra 1971.


== Sporliste ==
«The Taker» Kris Kristofferson/Shel Silverstein (2:29)
«You'll Look for Me» Waylon Jennings (2:03)
«Mississippi Woman» Red Lane (2:56)
«Loving Her Was Easier (Than Anything I'll Ever Do Again)» Kris Kristofferson (3:06)
«Six White Horses» Bobby Bond (2:42)
«(Don't Let The Sun Set on You) Tulsa» Wayne Carson Thompson (3:08)
«Casey's Last Ride» Kris Kristofferson (4:01)
«A Legend in My Time» Don Gibson (2:21)
«Sunday Morning Coming Down» Kris Kristofferson (3:54)
«Grey Eyes You Know» Harlan Howard/Gene Myers (2:34)


== Eksterne lenker ==
(en) The Taker/Tulsa på Discogs 
(en) The Taker/Tulsa på MusicBrainz
Europavei 11

E11 eller Europavei 11 er en europavei som går mellom Vierzon og Montpellier i Frankrike. Veiens lengde er rundt 570 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Vierzon – Montluçon – Clermont-Ferrand – Montpellier.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Øivind Bolstad

Øivind Bolstad (født 1. februar 1905, død 7. mai 1979) var en norsk forfatter.
Blant Bolstads mange romaner finner vi to som er dramatisert: Den røde begonia og Gamle Winckels testament. Du er morderen vant den første norske hørespillkonkurransen. I 1973 ble han mottaker av litteraturprisen Doblougprisen.
Den røde begonia er kanskje den første beskrivelse av overgrepene mot tuberkuløse. Den ble ansett som rettet mot en lett gjenkjennbar overlege.
MedProfitøren gikk Bolstad til angrep på krigsprofitørene.
I Gamle Winckels testamente møter vi humoristen Bolstad. 
Bolstad ble nå offer for antikommunismen, som vel kan dateres til Gerhardsens Kråkerøytale i 1949. 
Spøkkfuglen på Toska framstår som et mer perifert forsøk på å tekkes opinionen, før han først fra 1967 på NKPs forlag Ny Dag får utgitt de moderne romanene i trilogien Dødens tango, Apassionata og Jorunn. Den mest modernistiske romanen han skrev, Sort messe kom i 1970, og markerer egentlig slutten av Bolstads mest verdifulle verker.


== Bibliografi ==
De gylne lenker – roman (1945)
Den røde begonia – roman (1947)
Profitøren – roman (1947)
Gamle Winckels testament – roman (1949)
Spøkefuglen på Toska. Historier fra strilelandet – historier (1955)
Fortellinger og fabler – fortellinger (1966)
Dødens tango – roman (1967)
Apassionata – roman (1968)
Jorunn – roman (1969)
Bergensikon – miniordbok over bergensk dialekt (1970)
Sort messe – roman (1970)
Bolstad forteller – selvbiografi (1971)
Tilgi oss ikke for Helene – roman(1975)
Duell med døden – roman (1977)


== Hørespill ==
Deres første skilsmisse (produsert 1938, 1940)
Den røde begonia (produsert 1949, 1954)
Testamentet (produsert 1949, 1950, produsert 1965 som Gamle Winckels Testamente, reprise 1965)
Barndom (om Edvard Grieg) (produsert 1949, 1950)
Skandalen (produsert 1949)
Du er morderen (produsert 1950, 1951, produsert 1960)
Dobbeltgjengeren (produsert 1958, 1958)


== Priser og utmerkelser ==
Doblougprisen 1973


== Referanser ==
The Juilliard School

The Juilliard School er en privatskole for utøvende kunst i New York, som underviser i musikk, dans og drama. Skolen ble grunnlagt i 1905 som Institute of Musical Art. I 1920 ble Juilliard-stiftelsen opprettet, oppkalt etter tekstilgrossisten Augustus Juilliard som testamenterte en betydelig sum til fremme av musikk i USA. Stiftelsen dannet en skole, Juilliard Graduate School, i 1924, og denne ble slått sammen med Institute of Musical Art to år senere.
Blant skolens mest kjente alumni er Miles Davis, Christopher Reeve, Kevin Kline, Kevin Spacey, Robin Williams, Val Kilmer, William Hurt, André M. Smith, Camilla Wicks, Jordan Rudess og Yo-Yo Ma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Juilliard School – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ladies Love Outlaws

Ladies Love Outlaws er et album av Waylon Jennings fra 1972.


== Sporliste ==
«Ladies Love Outlaws» Lee Clayton
«Never Been to Spain» Hoyt Axton
«Sure Didn't Take Him Long» Waylon Jennings
«Crazy Arms» Ralph Mooney/C. Seals
«Revelation» Bobby Braddock
«Delta Dawn» Alex Harvey/Larry Collins
«Frisco Depot» Mickey Newbury
«Thanks» Bill Martin/Phil Coulter
«I Think It's Time She Learned» Waylon Jennings/Mirriam Eddy
«Under Your Spell Again» Dusty Rhodes/Buck Owens


== Eksterne lenker ==
(en) Ladies Love Outlaws på Discogs 
(en) Ladies Love Outlaws på MusicBrainz
Aase Nordmo Løvberg

Aase Nordmo Løvberg (født 10. juni 1923 i Målselv, død 25. januar 2013 på Lillehammer) var en norsk operasanger. I en årrekke sang hun med Jussi Björling ved Kungliga Operan i Stockholm, og hun har sunget under berømte dirigenter som Herbert von Karajan og Georg Solti.
Løvberg debuterte i Universitetets Aula i Oslo i 1948. Hennes operadebut fant sted på Nationaltheatret i 1952 som Imogen i Arne Eggens opera Cymbelin. Fra 1952 til 1970 var hun tilknyttet som sollist ved Kungliga Teatern (Kungliga Operan), i Stockholm. Gjennom hele sin sangkarriere var hun også en ettertraktet sollist ved andre operahus som Wiener Staatsoper og The Metropolitan Opera i New York.
Av utdrag fra den norske yrkeskarrieren, kan det nevnes at hun ble lektor ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1970. Hun ble videre professor ved Norges musikkhøgskole i perioden 1973–90 og var sjef ved Den norske opera fra 1978–81.
Løvberg ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden i 1957 og til kommandør i 1981. Etter å ha avsluttet sin yrkesaktive karriere, fikk hun Gammleng-prisen i klassen veteran i 2000.
Hun var gift to ganger: Første gang i 1947 med Gunnar Eilert Løvberg, og andre gang i 1976 med Børt-Erik Thoresen.Løvbergs begravelse fant sted i Ringsaker kirke tirsdag 5. februar 2013. Hennes gravsted ligger på nordsida av kirken fem meter fra hovedportalen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Guri Sandvik (2008). Aase Nordmo Løvberg : et sangerliv. Orkana Forlag. ISBN 9788281040823. 


== Eksterne lenker ==
(en) Aase Nordmo Løvberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aase Nordmo Løvberg på Internet Movie Database 
(no) Aase Nordmo Løvberg hos Nationaltheatret 
(en) Aase Nordmo Løvberg på Discogs 
(en) Aase Nordmo Løvberg på MusicBrainz 
(no) Biografi (NRK Klassisk)
Susanne Albrecht

Susanne Albrecht (født 1. mars 1951 i Hamburg) er en tysk tidligere terrorist. Hun var medlem av den venstreekstreme tyske terrororganisasjonen RAF.
Hun var datter av en velrenommert advokat. Etter å ha avlagt Abitur på en kostskole i 1971 studerte hun pedagogikk, sosiologi og psykologi ved Universität Hamburg, og var aktiv i husokkupantmiljøet i byen.
Albrecht var en av hovedgjerningsmennene bak drapet på bankmannen Jürgen Ponto, styreformann for Dresdner Bank, den 30. juli 1977 i Oberursel ved Frankfurt am Main. Som datter av et ektepar som var venner av Ponto-familien avtalte hun å møte ham og ble sluppet inn av den intetanende Ponto. Straks trengte terroristene Brigitte Mohnhaupt og Christian Klar seg også inn i Pontos villa, og det ble klart at det dreide seg om et borføringsforsøk. Det kom til håndgemeng da Ponto satte seg til motverge, og terroristene avfyrte fem dødelige skudd.

Fra 1978 til 1979 oppholdt Albrecht seg i en palestinsk treningsleir i Jemen.
Den 25. juni 1979 deltok hun, sammen med Werner Lotze og Rolf Clemens Wagner, i et bombeangrep på NATOs øverstkommanderende i Europa, general Alexander Haig, i den belgiske byen Obourg. Haig overlevet attentatet.
I 1980 flyktet Albrecht sammen med en rekke andre RAF-medlemmer via Tsjekkoslovakia til DDR, hvor hun levde under falskt navn frem til den tyske gjenforeningen ti år senere. Den 6. juni 1990 ble hun arrestert i Berlin-Marzahn. På dette tidspunktet kalte hun seg Becker, var gift, hadde et barn og arbeidet som kjemilaborant.
I den omfattende rettssaken tilsto hun alt og vitnet mot tidligere medsammensvorne (kronvitne), og ble derfor bare dømt til tolv års fengsel. Hun ble løslatt på prøve allerede i 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.rafinfo.de/bio/a-f/albrecht.php
Webley & Scott

Webley & Scott er en våpenprodusent med hovedkvarter i Birmingham i England. 
Selskapet ble opprettet under navnet Webley i 1834, og produserte da revolvere og geværer. Selskapet gikk i 1979 over til å produsere kun luftpistoler og luftgeværer.
Webley er særlig kjent for sine Webley revolvere og halvautomatiske pistoler, som ble brukt av britiske militære styrker, spesielt British Army, fra 1887 og gjennom første og andre verdenskrig. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Webley and Scott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Snake

Snake (også kalt slange eller orm) er et videospill hvor man skal styre en slange (sammenhengende strek) horisontalt og vertikalt innenfor et avgrenset område på jakt etter mat. Maten den spiser fører til at slangen vokser, og man får mer poeng. Utfordringen er å unngå kollisjon med sin egen hale og eventuelle vegger eller hindringer. Etterhvert som slangen vokser blir det vanskeligere å manøvrere den rundt seg selv og hindringene, og til slutt blir det umulig. Den som klarer å få flest poeng vinner.
Spillet er utgitt i utallige versjoner siden hjemmedatamaskiner ble vanlige på 1970-tallet, og regnes som et klassisk videospill i all sin enkelhet. Achtung, die Kurve! er et spill som ligner Snake. Snake (eller Orm) var også et av de første spillene som ble utviklet for mobiltelefoner.


== Eksterne lenker ==
Digitalt fortalt: "Pyton - Et digitalt kulturminne" (skrevet av Øyvind Svaleng, Drammensbiblioteket ) (besøkt 13. april 2011)
Skotsk Premier League 2005–2006

Den Skotske Premier League 2005–06 ble avsluttet med Celtic som mester. Livingston rykket ned, og for første gang på 11 år klarte et lag å skille Celtic og Rangers, med Hearts på 2.-plass.


== Tabell ==
Mester: Celtic
Nedrykk: Livingston


=== Toppscorerlisten ===
1 Kris Boyd (Kilmarnock/Rangers) 32
2 John Hartson (Celtic) 18
3 Craig Dargo (Inverness CT) 17
=4 Derek Riordan (Hibernian) 16
=4 Rudi Skacel (Hearts) 16
=4 Maciej Zurawski (Celtic) 16
=7 Paul Hartley (Hearts) 14
=7 Peter Lovenkrands (Rangers) 14
=9 Shaun Maloney (Celtic) 13
=9 Steven Naismith (Kilmarnock) 13
10 Mark Burchill (Dunfermline Ath) 12


== Eksterne lenker ==
Scottish Premier League Archive 2005/2006 hos Scottish Professional Football League (spfl.co.uk)
Skotsk Premier League 2004–2005

Dette var den 108. sesongen med seriefotball i Skottland. 


== Skotsk Premier League ==
Mester: Rangers
Nedrykk: Dundee


== Toppscorerlisten ==
John Hartson (Celtic) 30
Nacho Novo (Rangers) 25
Derek Riordan (Hibernian) 23
Dado Pršo (Rangers) 21
Kris Boyd (Kilmarnock) 19
Garry O'Connor (Hibernian) 19
Chris Sutton (Celtic) 16
Paul Hartley (Hearts) 15
Steve Lovell (Dundee) 15
Darren Mackie (Aberdeen) 15
Scott McDonald (Motherwell) 15
Jim McIntyre (Dundee United) 15


== Gjennsomsnittstall for tilskuere ==
Celtic – 57 943
Rangers – 48 676
Aberdeen –  13 577
Hibernian – 12 539
Hearts – 12 272
Dundee United – 8 211
Motherwell – 6 960
Dundee – 6 880
Dunfermline Athletic – 6 192
Kilmarnock – 5 930
Livingston – 5 158
Inverness CT – 4 067


== Eksterne lenker ==
Scottish Premier League Archive 2004/2005 hos Scottish Professional Football League (spfl.co.uk)
Staffordshire Police

Staffordshire Police er en engelsk politistyrke som betjener Staffordshire og Stoke-on-Trent i regionen West Midlands.
Styrken ble opprettet 1. januar 1968 under navnet Staffordshire County and Stoke-on-Trent Constabulary ved sammenslåing av Staffordshire Constabulary og Stoke-on-Trent City Police. Noen områder ble avstått til det nye West Midlands Police i 1974, og samtidig fikk styrken sitt nåværende navn.
I begynnelsen av 2006 foreslo innenriksdepartementet å slå styrken sammen med Warwickshire Constabulary, West Mercia Constabulary og West Midlands Police til en felles styrke for West Midlands.


== Eksterne lenker ==
Staffordshire Police Arkivert 25. april 2006 hos Wayback Machine.
Staffordshire Police Authority
Bayerische Polizei

Bayerische Polizei er statspolitiet (Landespolizei) i Fristaten Bayern, og en av 16 politistyrker på delstatsnivå i Tyskland. Det er underlagt Bayerns innenriksministerium og har ca. 36 000 ansatte.
Den fiktive kriminaletterforskeren «Derrick» i fjernsynsserien av samme navn arbeider i Bayerische Polizei.


== Eksterne lenker ==
Bayerische Polizei
Pancho Villa

José Doroteo Arango Arámbula, bedre kjent som Francisco Villa og især Pancho Villa, (født 5. juni 1878, død 20. juli 1923) var en av de fremste lederne og mest kjente generalene i den meksikanske revolusjonen (1910–1920) som brøt ut mot diktatoren Porfirio Díaz. Villa var også guvernør av provinsen Chihuahua fra 1913 til 1914.
I revolusjonsårene opererte Villa primært i det nordlige Mexico, gjerne i områder i eller i nærheten av Chihuahua. Villa ble ofte omtalte som El centauro del norte («kentauren i nord») som følge av hans mange kavaleriangrep i tiden som general. Utallige gater og kvartaler i Mexico er oppkalt etter Villa. 


== Tidlig liv ==
Villa var født 5. juni 1878 som José Doroteo Arango Arámbula, som sønn av to fattige bønder ved navn Agustín Arango og Micaela Arambula i nærheten av San Juan del Rio. Han var eldst av fem søsken og hjalp mye til i hjemmet, særlig etter at faren Agustín døde.Da han fylte 16 år flyttet han til Chihuahua, men dro raskt hjem igjen. Han ble senere en lovløs og var med i en gruppe ledet av den da legendariske Ignacio Parra, en av datidens mest ettersøkte kriminelle. Han brukte navnet Orango under sin kriminelle virksomhet.
I 1902 ble han arrestert for å ha stjålet et muldyr og slått ned en annen person. Han ble spart for galgen fordi han kjente Pablo Valenzuela, en av Mexicos mektigste menn, men måtte gå inn i den meksikanske hæren. Han trivdes ikke der, og etter noen måneder deserterte han og dro tilbake til Chihuahua. I 1903 drepte han en militæroffiser og stjal hesten hans. Han var lenger ikke kjent som Orango, men Francisco «Pancho» Villa. Navnet var en hyllest til hans bestefar Jesus Villa. Han var også kjent blant venner som «La Cucaracha» (kakkerlakken).Villa og hans tilhengere, som ble kalt Villistas, tok i bruk taktikk som propaganda og eksekusjonspelotonger mot sine fiender. De eksproprierte også land som de distribuerte til fattige landarbeidere, leilendinger og villa-soldater og i tillegg trykket de opp falske penger for å finansiere Villas hær. Mange av disse strategiene og taktiske trekkene ble senere tatt i bruk av andre utover på 1900-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pancho Villa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pancho Villa på Internet Movie Database 
(en) Pancho Villa hos The Movie Database 
(en) Pancho Villa hos American National Biography
Sampler

Sampler (fra engelsk) er et elektronisk musikkinstrument som fungerer som en avansert lydopptaker og avspiller. Ved hjelp av et grensesnitt (som oftest MIDI) kan man kontrollere samplerens av- og innspilling av lydopptak (såkalte samples). Samples blir ofte brukt i produksjon av «beats» innen hiphop/rhythm and blues. Chamberlinen var den første analoge sampleren, oppfunnet på 1940-tallet, og er i prinsippet det samme som den mer kjente mellotronen.
Hans Backenroth

Hans Backenroth (født 1966 i Karlstad) er en svensk jazzmusiker (kontrabass), utdannet ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm (1987–1990), der han etablerte samarbeidet med kollega-student Mats Larsson gitar.  Dette ble videreført i Sweet Jazz Trio (1995–) sammen med Lasse Törnqvist trompet (Moldejazz 2003).
Ellers har han samarbeidet med de fleste fra svensk jazzscene, som Putte Wickman, Arne Domnérus, Bengt Hallberg (In a mellow tone, 1998), Rune Gustafsson, Claes Jansson, Kjell Öhman, Lars Erstrand, Monica Zetterlund og Jan Lundgren.  Internasjonalt har han virket med Buddy DeFranco, Toots Thielemans, Roger Kellaway og James Moody.
I 2005 besøkte han Oslo Jazzfestival med Lill Lindfors og Hector Bingert med Claes Crona Trio, samt med Ulf Wakenius i oppsetningen In the Spirit of Oscar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Backenroth på MusicBrainz 
(en) Hans Backenroth på Songkick
Eugene

Eugene er den tredje største byen i delstaten Oregon og hovedsete for Lane fylke. Byen ligger noe vest i staten, i sørenden av Willamettedalen, ca. 97 km fra stillehavskysten. Byen ligger i et område med mye skog, og det er mulighet for mange utendørsaktiviteter i naturen. Folketallsestimatet for 2016 var 166 575.
Byen er oppkalt etter grunnleggeren Eugene Franklin Skinner som bygget et handelssenter i 1850 og grunnla byen i 1862. I 1872 ble byggingen av University of Oregon vedtatt i håp om å gjøre Eugene til et sentrum for læring. Universitet ble åpnet i 1876 og har i dag omtrent 20 000 studenter og er blant Eugenes største arbeidsgivere.
Ellers ligger hovedkvarterene til dagligvarekjeden Bi-Mart i Eugene, og flere kjente bedrifter som skoprodusenten Nike, hurtigmatkjeden Taco Time og videospillprodusenten Brøderbund, ble opprettet i byen (selv om de senere har flyttet ut).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Eugene, Oregon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ålfotbreen

Ålfotbreen er en isbre i kommunene Bremanger, Kinn og Gloppen i Vestland fylke. Breen har et areal på 10,6  km² (2010) og det høyeste punktet er på 1385 moh.
Det er estimert at Ålfotbreen har en årlig nedbørnormal på 5600 mm, noe som gjør den til det våteste stedet i Norge.


== Landskapsvernområde ==
Breen ble 9. januar 2009 vedtatt vernet som Ålfotbreen landskapsvernområde av Kongen i statsråd. Verneområdet er 226 km²


== Referanser ==
Pølsehorn

Et pølsehorn, også kalt pølsesprøyte eller pølsestapper er et kjøkkenredskap som brukes til å lage pølser. Pølsehornet er gjerne utformet som en tilsats til en kjøttkvern slik at kjøttfarsen eller pølseblandingen passerer ut gjennom sprøyten i en mindre åpning. Pølseskinnet (den rengjorte tarmen) er tredd inn over pølsehornet, slik at kjøttfarsen presses inn i pølseskinnet gjennom denne.
Betegnelsen horn kommer av at man for en del generasjoner siden benyttet deler av et kuhorn, eventuelt et bukkehorn, som trakt for å fylle pølsene.


== Eksterne lenker ==
Bilder av gammeldagse pølsehorn hos Digitalt Museum
En nettside med billedeksempler på diverse moderne pølsehorn
DOD

DOD, Dod eller DoD kan sikte til:

Forsvarsdepartementet (USA), DOD
Drakar och Demoner, rollespill forkortet DoD
IATA-koden til Dodoma internasjonale lufthavn i TanzaniaPersoner

Lottie Dod, britisk tennis- og golfspiller
William Dod, britisk bueskytter
Defense Contract Audit Agency

Defense Contract Audit Agency (DCAA) er en amerikansk etat underlagt Forsvarsdepartementet med ansvar for revisjon av kontrakter og økonomisk rådgivning til alle departementents enheter som driver innkjøp og innleie.
DCAA ble opprettet 8. januar 1965 og har rundt 4 000 ansatte ved mer enn 300 distriktskontorer i USA, Europa og stillehavsområdet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Bane NOR

Bane NOR SF er et norsk statsforetak med ansvar for infrastruktur på jernbanen i Norge. Det ble bestemt opprettet i februar 2016 og kom i drift fra 1. januar 2017.


== Bakgrunn ==
I etableringsfasen var Bane NOR kjent som Jernbaneinfrastrukturforetaket SF. Foretaket ble vedtatt opprettet av Kongen i statsråd 5. februar 2016 og kom i operativ drift 1. januar 2017. Etableringen av foretaket var en del av Erna Solbergs regjerings jernbanereform.Det vedtektsfestede formålet er å sørge for tilgjengelig jernbaneinfrastruktur og effektive og brukervennlige jernbaneinfrastrukturtjenester (inkludert knutepunkts- og terminalutvikling) som grunnlag for transport av personer og gods på det nasjonale jernbanenettet. Foretakets oppgaver er planlegging, utbygging, forvaltning, drift og vedlikehold av det nasjonale jernbanenettet, trafikkstyring og forvaltning av jernbaneeiendom, som foretaket etter avtale med Jernbanedirektoratet har påtatt seg ansvar for. Dette er hovedsakelig områder Jernbaneverket hadde ansvar for tidligere.
Foretaket eies av Samferdselsdepartementet og fungerer operativt fra 1. januar 2017. Det skal i hovedsak finansieres gjennom avtaler med Jernbanedirektoratet om forvaltning, drift og vedlikehold av eksisterende infrastruktur og om planlegging og utbygging av ny infrastruktur, i tillegg til inntekter fra salg av tjenester til togselskaper, kjøreveisavgift og inntekter knyttet til eiendom. Bane NOR overtok eierskapet av Rom Eiendom fra NSB-konsernet.


== Organisasjon ==

Bane NOR er organisert i fem divisjoner med ansvar for hver sine virkeområder og fire konsernstaber med fagansvar på tvers av divisjonene.
Utbyggingsdivisjonen har ansvar for å planlegge og gjennomføre prosjekter for ny infrastruktur.
Infrastrukturdivisjonen har ansvar for forvaltning, drift og vedlikehold, samt investeringsprosjekter knyttet til forbedring av eksisterende infrastruktur.
Kunde- og trafikkdivisjonen har ansvar for den operative trafikkstyringen, operasjonell ruteplan, avtaler med togoperatører og informasjon til reisende.
Knutepunkt- og eiendomsdivisjonen har ansvar for å forvalte og utvikle eiendom.
Digitalisering- og teknologidivisjonen har ansvar for utvikling og leveranser innen digitalisering og teknologi.


== Teknisk regelverk ==
Bane NORs tekniske regelverk er en samlebetegnelse for normaler innenfor de ulike jernbanetekniske fagområder.
Tekniske regelverk er et viktig styringsverktøy og et viktig hjelpemiddel ved prosjektering, bygging og vedlikehold av jernbaneanlegg, og i tillegg har læreplaner og retningslinjer for jernbanekompetanse betydning.


== Hendelser ==
9. august 2022 meldte NRK at Bane Nor innrømmet å ha brøytet for dårlig på jernbanestrekningen over Saltfjellet sist vinter. Selskapet CargoNet krever på grunn av dette 17 millioner NOK i erstatning fra Bane NOR. Også SJ kommer til å kreve erstatning fra Bane NOR for dårlig brøyting på strekningen.


== Se også ==
Jernbanedirektoratet
Norges Statsbaner
Jernbaneverket, også for en viss bakgrunnshistorikk
Baneservice
Spordrift
Banedanmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Bane NOR – kategori av bilder, video eller lyd på Commons