jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hundeveddeløp

Hundeveddeløp er en svært fartsfull form for hundesport, der hunder jager en kunstig hare (lokkehare) som trekkes rundt en ovalbane av en motor via en line. Hundene stilles opp i startbokser som åpnes automatisk når stratskuddet lyder, hvoretter hundene sprinter etter en lokkeharen rudt banen. Denne formen for hundesport er basert på hundens naturlige jaktinstinkter, derfor brukes gjerne munnkurv for å unngå at hundene skader hverandre.


== Hundene ==
Alle typer hunder kan utøve denne sporten og ha glede av det, men mynder er best egnet på grunn av sin overlegne toppfart sammenlignet med andre hundetyper. Mynder som avles som veddeløpshunder er gjerne fysisk mindre, men tettere av vekst enn utstillingshunder av samme type. Muskulaturen er eksplosiv og ofte «bulende».
Greyhound er den mest vanlige hunderasen på veddeløpsbanen, selv om også spansk galgo (spesielt i Spania) og whippet benyttes utstrakt. Likeledes hender det at andre mynderaser deltar, men som regel ikke i løp der totalisator er i bruk. Ofte konkurrerer også hundene rasesvis, siden den enkelte rases løpsegenskaper er varierende. Noe er kortsprintere, andre mer utholdende.


== Banene ==
Belle Vue, like utenfor Manchester i England, var den første banen i Storbritannia. Den ble åpnet for løp 24. juli 1926. Mer enn 1 700 tilskuere overvar det første løpet, som gikk over 402 m (440 yards) og ble vunnet av greyhounden Mistley. Distansene det konkurreres på er vanligvis 220, 330, 440, 550, 660 eller 770 yards, men andre distanser kan også være aktuelle. Løpene kan både være med hinder («hurdles») eller uten hinder («flat»).
Den største banen i England i dag er Wimbledon Greyhound Stadium, som ligger utenfor London.
Totalisatorspill i samband med hundeveddeløp tillates i flere land utenfor Storbritannia, bl.a. i Irland, Spania, USA, New Zealand og Australia. Man kan satse på enten at en enkelt hund vinner («win»), hvilken hund man tror kommer enten nummer 1 eller 2 («place»), hvilke hunder som kommer som nummer 1 eller 2 i korrekt rekkefølge («forecast»), eller hvilke hunder som kommer på første-, andre- og tredjeplass i korrekt rekkefølge («trio»). Noen ganger spilles også «jackpot», der man kan satse på hvilke startnummer som kommer til å vinne alle løp.
I disse landene er oppdrett og veddeløp blitt en storindustri, der økonomiske interesser ofte veier mer enn velferden til hundene. Det har blitt antydet at det i USA alene hvert år avlives omkring 15 000-20 000 greyhounder, som av ulike grunner ikke lenger er, eller ble, gode nok for veddeløpsbanen. Omplassering av veddeløpshunder har derfor også blitt omfattende i disse landene, ofte knyttet til frivillige organisasjoner.
Det drives også hundeløp i Norge, i regi av Norsk Greyhoundklubb og Norsk Myndeklubb, men uten totalisatorspill. Sporten har aldri blitt særlig populær her. I Danmark og Sverige er den mer populær, og der tillates totalisatorspill.


== Se også ==
Veddeløpshund
Lure coursing
Mynde
Hundesport


== Eksterne lenker ==
Hundeveddeløp i England (med videoklipp)
Differensial

Differensial er en utvekslingsmekanisme som overfører dreiemoment fra én aksel til to andre aksler. På denne måten kan to aksler som beveger seg med forskjellig hastighet drives av samme motor. En bil som kjører gjennom en sving vil ha forskjellig rotasjon på hjul i innersving og hjul i yttersving. De hjulene som er ytterst i svingen vil tilbakelegge en lenger distanse enn hjulene som er innerst.


== Egenskaper og oppførsel ==
Differensialen kan betraktes som et spesialtilfelle av planetgiret, der planettannhjulene står vinkelrett på solgiret, og ringen er byttet ut med enda et solgir. Fordi "solgirene" er like store, blir dreiemomentet deres likt. I likhet med planetgiret, står dreiemomentene på de tre delene i et innbyrdes konstant forhold – bare at to av dreiemomentene er like.


== Differensialsperre ==
Når en bil får spinn på ett hjul på glatt føre er motstanden liten og det blir dermed overført lite dreiemoment til det hjulet som spinner. Differensialen gir da like lite dreiemoment på det andre hjulet. En del differensialer har en sperre som kan stoppe planetdrevet i differensialen. Begge hjul går da like fort og hvert hjul kan få full overført kraft fra motoren. En del personbiler og ambulanser har automatisk differensialsperre der mye rotasjon i planetdrevet gir varme som ekspanderer en bremseskive som stopper planetdrevet. 
Firehjulsdrevne biler med midtdifferensial har ofte egen spak bak girstanga som kobler inn differensialsperre i midtdifferensialen. Med denne i sperrestilling kan bilen spinne, men det må være spinn på ett framhjul og ett bakhjul samtidig. 
Ved kjøring på glatt føre med bil med midtdifferensial som ikke er sperret, kan vanlig bremsing blokkere framhjulene. Dersom gir og clutch gir kobling mellom motor og hjul i denne situasjonen vil midtdifferensialen gi dobbel fart på bakhjulene og bilen skyves framover med låste framhjul. Med sperret midtdifferensial i denne situasjonen vil den ekstra bremsekraften på framhjulene overføres til bakhjulene.
Noen få firehjulsdrevne biler har differensialsperre på både midtdifferensial og på differensialene på både framaksel og bakaksel. Da må alle hjulene rotere like fort og dreiemomentet kan overføres sterkest til hjulene med best feste.


== Differensialbrems ==
En differensialbrems er en mekanisme som brukes på noen differensialer som fungerer som en begrenset differenialsperre.


== Historie ==
Navnet på oppfinneren av differensialen har gått tapt i historiens mørke, men i 1827 ble i hvert fall en moderne differensial patentert av urmakeren Onésiphore Pecqueur (1792–1852).


== Se også ==
Kardang
Kjøretøyoppsett
Rasmus Ingebrigtsson Myklebust

Rasmus Ingebrigtsson (Myklebust), kalt Store-Rasmus (født ca. 1595 på Li i Ørskog, død ca. 1666), var en «bondeopprører» i Møre og Romsdal. Han var leilending på gården Myklebust på Harøya i Haram (nå i Ålesund kommune).
Rasmus førte regnskap med fogder som tok for mye skatt og klaget dem inn for Kongen. Etter flere runder i retten, hvor søksmålene gikk begge veier, ble han 24. august 1661 dømt til livsvarig straffarbeid på Akershus slott for ulovlige allmuemøter, grunnløse klagemål og ringeakt for retten.
Hans sønn, «Unge-Rasmus», som hadde hjulpet faren i rettsprosessen, fikk etter søknad lov til å beholde gården Myklebust. Flere av hans mange tusen etterkommere er omtalt i Slekter fra Romsdalskysten (1979) av Anna S. Julnes.


== Referanser ==
Tollbugata (Oslo)

Tollbugata (1–35, 2–32) i Oslo er en av langgatene i Kvadraturen som går øst–vest. Den strekker seg fra Tollpakkhuset ved Bjørvika til Bokhandelens hus i Øvre Vollgate. På 1600-tallet ble gaten kalt Vaterstræde. Mot øst fortsetter gateløpet som Operagata.
Trafikkmønsteret i Tollbugata og parallellgatene Prinsens gate og Rådhusgata er endret betydelig over tid. Prinsens gate og Rådhusgata var enveiskjørt mot vest, med trikk i førstnevnte, mens Tollbugata (med trikk) var enveiskjørt mot øst. I løpet av siste halvdel av 2010-tallet har alle gatene blitt toveiskjørt med trikketrafikk i Prinsens gate, busstrafikk i Tollbugata og (blant annet) sykkeltrafikk i Rådhusgata. Trikken kom for øvrig til Tollbugata med ett spor i 1894, og dette ble utvidet til to i 1898, før begge ble tatt ut av bruk i 1926. Nytt spor ble tatt i bruk i 1940, men dette er altså fjernet.Bygningsmessig og reguleringsmessig har det vært store endringer i Tollbugata siden Christianias grunnleggelse etter brannen i 1624. Mye av dette kan observeres gjennom bilder fra 1800-tallet til i dag. Hovedmønsteret er som ellers i Kvadraturen at lave bygg (typisk to etasjer i utmurt bindingsverk og med valmtak) har blitt avløst av høyere murgårder ettersom behovet har meldt seg. Et par bygg (Bokbindergården i nr. 14 og Collettgården på hjørnet ved Kirkegata og med adresse til den) er gjenoppført i byavdelingen på Norsk Folkemuseum på Bygdøy. I noen tilfelller har en større gård blitt oppført på områder der det tidligere stod flere små. Det kan synes logisk at Tollboden har husnummer 1A, men rundt 1900 ble dette nummeret brukt for Hotel Britannia, som stod der dagens Fred. Olsens gate 2 står.


== Bygninger ==


== Tidligere bygninger ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Tollbugata
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi. 
Morten Krogstad, red. (1996). Kristiania i Sentrum. Fortidsminneforeningen i Oslo og Akershus. ISBN 8299359902. 
Dag-Ivar Rognerød (1998). Christiania: Kvadraturen i Oslo. Oslo: ARFO. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tollbugata, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tollbugata i Lokalhistoriewiki
Byantikvarens gule liste
«Fra Toldbogaten (med illustrasjonstegning fra 1897)». Historier.no. Besøkt 6. april 2019.
Stortingsgata (Oslo)

Stortingsgata (17, 2-30) i Oslo sentrum strekker seg fra Wessels plass ved Stortingsbygningen til Henrik Ibsens gate ved Slottsparken. Den fikk sitt nåværende navn i 1865, året før Stortingsbygningen ble innviet, før det het den Drammensveien. Sørsida er dominert av forretninger, serveringssteder og hoteller; mot nord går Stortingsgata langs Eidsvolls plass og Nationaltheatret.
Spesielle bygninger med adresse Stortingsgata:

Nr. 2 – forretningsgård fra 1991, arkitekt Lysaker Mølle/Målsnes-Nyhus
Nr. 4 – forretningsgård fra 1899, arkitekt Kristen Rivertz
Nr. 6 – forretningsgård fra 2005 (bl.a. Fokus bank) (Statens byggeskikkpris – hedrende omtale), arkitekt Kristin Jarmund
Nr. 8 – forretningsgård fra 1989, Her opprinnelig lå hovedhuset på Grünings løkke
Nr. 12 – forretningsgård fra 1933/34, arkitekt Arnstein Arneberg
Nr. 14 – «Hollendergården» fra 1897, arkitekt Christian Reuter
Nr. 15 – Nationaltheatret, eneste bygning på nordsiden av gaten. Arkitekt Henrik Bull
Nr. 16 – forretningsgård fra 1918, arkitekt Henry Fearnley Coll
Nr. 20 – Høyres hus, arkitekt Magnus Poulsson
Nr. 22 – Revet 31. oktober 1898
Nr. 24 – Theatercafeen
Nr. 26 – Hotel Continental, arkitekt Ivar Cock
Nr. 28 – Odd Fellow-gården, arkitekter Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas
Nr. 30 – Torstedhjørnet – forretningsgård fra 1936 bygget av Birger Torsted
Nr. 32 – Revet mellom 1932 og 1936, erstattet av ovennevnte nr. 30


== Eldre bilder ==

		
		
		


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Stortingsgata». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 414-415. ISBN 82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Stortingsgata, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Odd Fellow-gården

Odd Fellow-gården i Oslo er en monumental forretningsgård i Stortingsgata 28 
ved Nationaltheatret stasjon.
Gården er tegna av arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas etter en konkurranse i 1931 og oppført for Odd Fellow-ordenen i 1934. Byggearbeidene ble utført av entreprenørformaet F. Selmer. Gården er i seks etasjer og har sammenhengende vindusbånd i alle etasjer. For arbeidet mottok arkitektene i 1934 Sundts premie, som utdeles av Oslo arkitektforening til «en i arkitektonisk henseende fremragende privatbygning oppført på Oslo bys grunn».
Bygget rommer Saga kino, som startet i 1934. Det har  møtelokaler for Odd Fellow og ellers forretninger og kontorer. Statens landbruksforvaltning hører til her i 4.-6. etasje og ellers er mange av kontorene brukt av tannleger. Scala (revyteater) holdt til her 1934-37 under ledelse av Victor Bernau og Einar Rose.  I 1936 tilkom Einar Sisseners biscene for Det Nye Teater, samt bar og restaurant Kaba, en av landets første jazz-scener.  Oslo Kinos Scala Kino brukte revyscenen 1937-71.


== Eksterne lenker ==
«Odd Fellow-gården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hundekløving

Hundekløving eller kløving med hund er en form for hundesport der hunden bærer kløv på ryggen. Kløving foregår gjerne i fjellet eller i skog og mark.
246 f.Kr.


== Begivenheter ==
Selevkos II Callinicus blir konge i Selevkidriket


== Dødsfall ==
Antiokos II, konge i Selevkidriket
Ptolemaios II av Egypt
Selevkos II Kallinikos

Selevkos II Kallinikos eller Pogon (gresk: Σέλευκος Βʹ Καλλίνικος; kallenavnene betyr henholdsvis «flotte seiersherre» og «skjeggete»; ukjent fødsel - død 225 f.Kr.) var konge av det hellenistiske Selevkideriket og styrte fra 246 f.Kr. til 225 f.Kr.
Det er uklart når han ble født, muligens en gang rundt 265 f.Kr. Etter at hans far Antiokos II Theos var død, ble Selevkos utropt som konge av sin mor Laodike I i Efesos. Hun hadde samtidig latt sine egne folk i byen Antiokia ved Orontes drepe Antikos' andre hustru Berenike og hennes lille sønn. Berenikes bror var kong Ptolemaios III Euergetes av Egypt. I raseri over søsterens død, erklærte han krig og invaderte Selevkideriket. Hans mistanker om dødsårsaken for søsteren og nevøen var ikke grunnløse og var en hovedårsak for den tredje syriske krig, også kalt for den leodikiske krig. Han marsjerte seierrik helt til Tigris, og kanskje videre også. Selevkiderikets østlige provinser underkastet samtidig som den egyptiske flåten sveipte langs kysten av Anatolia. Han fikk tatt Laodike I tatt til fange og henrettet henne.
Selevkos II Kallinikos holdt seg i trygt i innlandet av Anatolia, og da Ptolemaios III til sist vendte tilbake til Egypt, dro Selevkos ned i Syria og gjenopprettet kontrollen over de nordlige og østlige provinsene. Imidlertid etablerte hans yngre bror Antiokos Hieraks seg som en rival til tronen i Anatolia med den fraksjonen som tilhørte moren Laodike.
Ved Ankyra en gang rundt 235 f.Kr. gikk Selevkos på et knusende militært nederlag og etterlot landet bortenfor Taurusfjellene til sin bror og andre statsmakter i Anatolia. Selevkos forsøkte deretter å erobre Partia, men maktet ikke å oppnå noe som helst. I henhold til en del kilder ble han selv tatt til fange og holdt i fangenskap i flere år av den partiske kongen, men det kan være en sammenblanding med en senere historisk konge. Andre kilder nevner at han etablerte en fredsavtale med Arsakes I av Partia som anerkjente (i navnet) hans overherredømme.
I Anatolia blomstret den greske byen Pergamon ved kysten av Egeerhavet og ble en betydelig maktfaktor under Attalos. Antiokos Hieraks forsøkte, uten lykkes, å ta sin brors besittelser da hans egne forsvant hen, og endte opp som en flyktning i Trakia i 228 eller 227 f.Kr. Rundt et år senere ble Selevkos drept da han ramlet av hesten. 
Selevkos II Kallinikos hadde giftet seg med sin kusine Laodike II, datter av Andromakos. Selevkos fikk fem barn med henne, to døtre og tre sønnene, og av disse var blant annet Selevkos III Keraunos og Antiokos III den store. Han ble etterfulgt av sin eldste sønn Selevkos III, og deretter av sin yngre sønn, Antiokos III. Hans ene datter, nevnt som Antiokis, ble gift med Xerxes av Armenia, mens navnene på de to andre barna er uklare.


== Eksterne lenker ==
«Seleucus II Callinicus», oppslag i historiske kildebok av Mahlon H. Smith
«Seleucus II Callinicus», Livius.org
225 f.Kr.


== Begivenheter ==
Selevkos II blir konge i Selevkidriket


== Dødsfall ==
Selevkos II, konge i Selevkidriket
Étienne-Hubert de Cambacérès

Étienne-Hubert de Cambacérès (født 11. september 1756 i Montpellier i Frankrike, død 25. oktober 1818 i Rouen) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Rouen 1802–1818. Han ble utnevnt til kardinal i januar 1803 av pave Pius VII, med Santo Stefano al Monte Celio  som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1943
Kardinal Giovanni Battista Caprara Montecuccoli (1733-1810) *1766
Kardinal Étienne-Hubert de Cambacérès (1756-1818) *1802


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biographical note Short biography on the site dedicated to his brother Jean-Jacques Regis of Cambacérès.
The Cardinals of the Holy Roman Church
Janneau

Janneau er et armagnac-hus. Det ble grunnlagt i Condom i 1851 av Pierre Etienne Janneau og er det eldste av de store armagnac-husene. Det er kjent for sitt store lager av gamle armagnacer. Janneau skiller seg ut fra alle andre armagnac-hus ved at de både dobbeldestillerer og enkeltdestillerer armagnacen, og blander dette til en blend.
Huset ble kjøpt opp av Martell, som igjen ble kjøpt opp av Seagram's. Grunnet lavt salgsvolum ble Janneau i 1993 solgt til italieneren Armando Giovinetti. Giovinetti investerte store summer i armagnachuset, som har vokst til å bli et av de største merkene innen armagnac, og markedsledende i mange land. Han ansatte Willie Philips som direktør for huset, mannen som tidligere har bygget opp whisky-merket Macallan til et av de best ansette merkene innen single malt whisky.Janneau har ca. 5.500 fat, med til sammen 2 500 000 liter armagnac. Disse ligger dels i lageret som ble bygd samme år som huset ble etablert, og dels i nyere lager, bygd på 1970-tallet. De eier en av de største samlingene av gammel armagnac, og har til sammen ca. 10% av produksjonen av armagnac.


== Utvalg ==
The Janneau Collection

VSOP eller "7 years old" – minimum 7 års fatlagring
XO Royal eller "12 years old" – 12 – 25 års fatlagring, denne har vunnet mange priser i internasjonale konkurranser de siste årene
Tres Vieille Reserve – 18 til over 30 års fatlagringDobbeldestillerte

5 ans d'âge – dobbeldestillert, minimum 5 års fatlagring, 70% bas-armagnac, 30% Ténarèze
8 ans d'âge – dobbeldestillert, minimum 8 års fatlagring, 50% Bas Armagnac, 50% Ténarèze
15 ans d'âge – dobbeldestillert, minimum 8 års fatlagring, 90% Ténarèze, 10% Bas ArmagnacJubileumsutgivelse

Anniversaire 1851-2001 – Markerer husets 150-årsdag, 25-36 års fatlagring på Sherry-tønnerÅrgangsarmagnacer (Millesims)
Janneau har en lang rekke årgangsarmagnacer. En del av disse finnes det svært få flasker av, men det som pr 2005 finnes er: 1900, 1942, 1947, 1950, 1962, 1964, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1973, 1974, 1976, 1978, 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989 og 1990.


== Eksterne lenker ==
Janneau Offisiell hjemmeside
110 f.Kr.


== Fødsler ==
111 f.Kr.


== Begivenheter ==
Kina okkuperer Vietnam
112 f.Kr.


== Begivenheter ==
Jugurtha erobrer Numidias hovedstad Cirta og henretter Adherbal sammen med resten av byens mannlige befolkning. I denne aksjonen blir også enkelte romerske handelsmenn henrettet, noe som tvinger Senatet til å gripe inn. Den romerske republikken erklærer krig mot Jugurtha av Numidia, denne ender i 105 f.Kr..
Lucius Calpurnius Piso Caesoninus og Marcus Livius Drusus er konsul i Imperium Romanum. Marcus Livius Drusus kjemper på Balkan under Gaius Marius.
Farnadjom blir konge av Hispania
Silkeveien til Asia åpnes
Slaget ved Noreia


== Fødsler ==
Ban Chao, kinesisk general
Crassus, romersk politiker


== Dødsfall ==
Adherbal, konge av Numidia 118 – 112 f.Kr.
113 f.Kr.


== Begivenheter ==
Kimbrerkrigen starter
114 f.Kr.


== Fødsler ==
115 f.Kr.


== Fødsler ==
Marcus Licinius Crassus, romersk politiker


== Dødsfall ==
Caecilius Metellus Macedonicus, romersk konsul 143 f. Chr., general og Censor
116 f.Kr.


== Begivenheter ==
Antiokos IX Cyzicenus returnerer til Syria og krever Selevkidrikets trone. Borgerkrig bryter ut mellom ham og Antiokos VIII Grypus
117 f.Kr.


== Fødsler ==
118 f.Kr.


== Dødsfall ==
Micipsa - konge i Numidia fra 148 f.Kr. til 118 f.Kr
119 f.Kr.


== Fødsler ==
120 f.Kr.


== Fødsler ==
121 f.Kr.


== Dødsfall ==
Kleopatra Thea, herskerinne over Selevkidriket
122 f.Kr.


== Fødsler ==
123 f.Kr.


== Begivenheter ==
Aleksander II Zabinas' styre i deler av Syria tar slutt
Mithridates II blir konge i Partia
124 f.Kr.


== Dødsfall ==
Artabanes I, konge i Partia
125 f.Kr.


== Begivenheter ==
Kleopatra Thea blir herskerinne over Selevkidriket sammen med Antiokos VIII Grypus


== Dødsfall ==
Demetrius II, konge i Selevkidriket
126 f.Kr.


== Fødsler ==
127 f.Kr.


== Begivenheter ==
Artabanes I blir konge i Partia
Tibetansk tidsregning innledes med den mytiske kongen Nyatri Tsenpo, som skal ha regjert fra dette året


== Dødsfall ==
Fraates II, konge i Partia
128 f.Kr.


== Fødsler ==
129 f.Kr.


== Begivenheter ==
Partia slår tilbake Selevkidriket i et stort slag i Media hvor Antiokos VII blir drept
Skyterne invaderer Partia
Demetrius II tar tilbake tronen i Selevkidriket
Aleksander II Zabinas tar makten over deler av Syria


== Dødsfall ==
Antiokos VII Sidetes, konge i Selevkidriket
130 f.Kr.


== Begivenheter ==
Antiokos VII angriper Partia
131 f.Kr.


== Fødsler ==
132 f.Kr.


== Begivenheter ==
Første slavekrig slutter


== Fødsler ==
Mitridates VI av Pontos, konge av Pontos


== Dødsfall ==
133 f.Kr.


== Fødsler ==
135 f.Kr.


== Begivenheter ==
Første slavekrig bryter ut
136 f.Kr.


== Fødsler ==
137 f.Kr.


== Fødsler ==
138 f.Kr.


== Begivenheter ==
Antiokos VII Sidetes blir konge i Selevkidriket
Fraates II blir konge i Partia


== Dødsfall ==
Antiokos VI Dionysus, konge i Selevkidriket (f. 148 f.Kr.)
Diodotus Tryfon, konge i Selevkidriket
Mithridates I, konge i Partia
139 f.Kr.


== Begivenheter ==
Parterne erobrer Persia
Keiser Wu av Kina sendte sendebud til land i vest; Baktria, Partia og byen Fergana (dagens Usbekistan)
140 f.Kr.


== Fødsler ==
Tigranes II av Armenia
141 f.Kr.


== Begivenheter ==
Demetrius II av Selevkidriket marsjerer mot Mithridates I av Partia, men blir tatt til fange og holdt i fangenskap i ti år
Partherne erobrer Media
142 f.Kr.


== Begivenheter ==
Generalen Diodotus Tryfon avsetter Antiokos VI Dionysus og blir selv konge i Selevkidriket
143 f.Kr.


== Fødsler ==
144 f.Kr.


== Begivenheter ==
Antiokos VI Dionysus blir konge i Selevkidriket, etter at generalen Diodotus Tryfon plasserer ham på tronen i opposisjon til Demetrius II
Partherne erobrer Babylonia
145 f.Kr.


== Fødsler ==
146 f.Kr.


== Begivenheter ==
Kartago falt for Romerske styrker ledet av Scipio Aemilianus. Etter ordre fra det romerske senat skulle Kartago jevnes med jorden, mot Scipios protester. Ødeleggelsen av Kartago endte den tredje punerkrig.
Slaget ved Korint – Romerriket under Lucius Mummius bekjempet det akhaiske forbund under Critolaus ved Korint. Korint ble ødelagt, og det akhaiske forbund ble oppløst. Hellas ble en Romersk provins.
Hipparchus fastslår det equinoctial punkt.
Demetrius II blir konge i Selevkidriket
Den romerske provinsen Makedonia blir offisielt opprettet.


== Dødsfall ==
Critolaus, general i den Achaeanske League (falt i slag).
Aleksander I Balas, konge i Selevkidriket
147 f.Kr.


== Fødsler ==
148 f.Kr.


== Begivenheter ==
Den romerske generalen Quintus Caecilius Metellus beseirer Andriskus av Makedonia.


== Fødsler ==
Antiokos VI Dionysus, konge i Selevkidriket


== Dødsfall ==
Masinissa, konge i Numidia
149 f.Kr.


== Begivenheter ==
Den tredje punerkrigen, mellom Karthago og Roma startet.


== Dødsfall ==
Cato den eldre
150 f.Kr.


== Begivenheter ==
Aleksander I Balas blir konge i Selevkidriket
Fjerde makedonerkrig bryter ut mellom Roma og Makedonia


== Dødsfall ==
Demetrius I, konge i Selevkidriket