jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Snorre Bjerck

Snorre Bjartmann Bjerck (født 25. februar  1962 i Florø) er en norsk jazzmusiker (perkusjon) utdannet ved Jazzlinja (NTNU). Han har spilt i grupper som First Set, Batagraf og den samiske gruppa Transjoik. Han har forøvrig bidratt i Østnorsk Jazzsenters band Norske Store Orkester.
Han gav ut soloplaten My place i 2006.
Han mottok VossaJazzprisen i 2007.


== Referanser ==
Klarissene

Klarissene (Ordo Sanctae Clarae, «Den hellige Klaras orden», forkortet O.S.C) er en katolsk orden og den kvinnelige delen av Fransiskanerordenen, opprettet av Klara av Assisi allerede i 1212. Etableringen var i samarbeid med Frans av Assisi, og han spilte en stor rolle gjennom sin etablering av Fransiskanerordenen. I Klaras levetid ble de kalt «De fattige kvinnene» eller «Damianittene» etter San Damiano-kirken hvor de hadde sitt tilholdssted.
Ordenen bygger på fransiskanernes ordensløfter om fattigdom, kyskhet og lydighet, med en sterk vektlegger bønn og stillhet. I 1216 fikk ordenen tilltaelse av pave Innocens III til å leve kun av gaver og almisser og uten noen form for eiendom.
Ordenen vokste raskt og spredte seg til det øvrige Europa, og ved Klaras død i 1253 hadde den 111 klostre i det sørlige og sentrale Europa. Utover på 1300-tallet spredte også ordenen seg til England og Skandinavia. De kom til Danmark 1497 og opprettet i København et kloster, Skt. Clare, i Klareboderne, en gate i Indre By i København.
Per 2011 er det over 20 000 klarissenonner i over 75 land verden over. De er organisert i føderasjoner. I Norge er det en kommunitet i Larvik gjennom Høysteinane kloster med en nybygget kirke som åpnet våren 2007. Her har miljøet vært preget av personkonflikt og per 2011 ble to nonner forvist. Med sju nye søstre fra India har det kommet i 2015 ny positivisme til klosteret i Larvik.


== Se også ==
Klara av Assisi
Fransiskanerordenen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poor Clares – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Klarissene (O.S.C.)», , inkludert navnliste og adresse, Katolsk.no
Joaquín Rodrigo

Joaquín Rodrigo Vidre (født 22. november 1901 i Sagunto nær Valencia, Spania død 6. juli 1999 i Madrid) var en spansk komponist og pianist.
En stor del av Rodrigos musikk er skrevet for å fremføres på gitar, og hans kanskje mest kjente verk er Concierto de Aranjuez for gitar og orkester.   
I en alder av tre år mistet Rodrigo det meste av synet, da han ble han rammet av en Difteri-epidemi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joaquín Rodrigo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joaquín Rodrigo på Internet Movie Database 
(en) Joaquín Rodrigo hos The Movie Database 
(en) Joaquín Rodrigo på Discogs 
(en) Joaquín Rodrigo på MusicBrainz 
(en) Joaquín Rodrigo på Spotify 
(en) Joaquín Rodrigo på Songkick 
(en) Joaquín Rodrigo på AllMusic
Artur Jussupow

Artur Jussupow, (russisk Артур Маякович Юсупов, Artur Majakovitsj Jusupov, født 13. februar 1960 i Moskva, Russland) er stormester i sjakk. Han er nå tysk statsborger.
Han ble juniorverdensmester i 1977 og sovjetmester i 1979 før han ble stormester. Han nådde semifinalen i tre verdensmesterskap. Han gikk i skole hos Mark Dvoretskij. Selv om han fortsatt er en meget aktiv sjakkspiller, bruker han mye tid som sjakktrener og driver en sjakkskole sammen med sin gamle læremester. Han var sekundant for Viswanathan Anand og Péter Lékó i deres forsøk på å bli verdensmester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Artur Jussupow – FIDE 
(en) Artur Jussupow – US Chess Federation 
(en) Artur Jussupow – chessgames.com 
(en) Artur Jussupow – OlimpBase 
(en) Artur Jussupow – 365Chess.com 
(es) Artur Jussupow – as.com
Coffs Harbour

Coffs Harbour er en kystby i New South Wales, Australia. Det er en kjent ferieby på grunn av den korte distansen fra Sydney. Mange av innbyggerne i Coffs Harbour er pensjonister.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Coffs Harbour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asker Turlag

Asker Turlag er et lokallag av Den Norske Turistforening. Asker Turlag ble stiftet 29. mars 2006 på Venskaben i Asker. Alle medlemmer i DNT Oslo og Omegn er automatisk medlem i Asker Turlag dersom de bor i Asker kommune og ikke reserverer seg mot medlemskap. Asker Turlag har rundt 3000 medlemmer (mars 2006).
Asker Turlag arbeider blant annet for oppussing av Hovdehytta i Vestmarka.


== Eksterne lenker ==
Asker Turlag
Hovdehytta (Asker)

Hovdehytta er en turisthytte på Furuåsen i Vestmarka, nær Solli i Asker kommune. Hytta ligger på om lag 450 moh., og har fantastisk utsikt over Asker og området rundt Oslofjorden. Den drives i dag av DNT. Hovdehytta nås enklest fra utfartsparkeringen på Solli i Asker.Hovdehytta ble bygget av slakter Thoralv Hovde fra Asker i 1921. I 1957 overtok Luftforsvaret hytta, til militært bruk som «luftvakthytte». I 2005 la Forsvaret hytta ut for salg. Asker kommune ble tilbudt hytta til takst som var 110 000 kr, men takket nei. Hytta ble dermed tilbudt private kjøpere, og det kom inn 149 bud. Askers innbyggere protesterte mot at ikke kommunen sørget for å gjøre denne hytta offentlig tilgjengelig, og det endte med at kommunen likevel kjøpte den, men da for kr 218 615.I 2006 solgte kommunen hytta videre til DNT Oslo og Omegn for samme beløp. En forutsetning for kjøpet var at DNT skulle ruste opp hytta og gjøre den tilgjengelig for almenheten. Asker turlag, som er DNTs lokallag i Asker, sto så for en omfattende oppgradering av hytta. Hovdehytta ble høytidelig åpnet som DNT-hytte 29. september 2007.


== Referanser ==
Ophelia (maleri)

Ophelia (Ofelia) er et maleri av den engelske maleren og pre-rafaelitten John Everett Millais. Bildet ble fullført i 1852 og henger i dag i galleriet Tate Britain i London. Motivet er fra William Shakespeares tragedie Hamlets fjerde akt, scene fem, hvor Ofelias død beskrives av Hamlets mor Gjertrud, som forteller at Ofelia drukner i et vannløp - syngende og grepet av vanvidd (i Hartvig Kirans oversettelse):
Her er den glatte jomfru-i-det-grøne åt deg, og svikefull akeleie; her er anger-urt åt deg, og her er nokre åt meg; nådegras kan vi kalle dei til sundags; å, du må bera angerurten på særskild vis. Her er ein tusenfryd; eg skulle gjerne ha gjeve deg fioler, men dei visna alle då far gjekk bort; dei seier han fekk ein fin død.Selv om Ofelia er en forholdsvis fåmælt karakter, blomstrer hun, i mest bokstavelige forstand, språklig i sitt vanvidd. Den sarte kvinnelige skjønnheten i det mørke vannet er også et morbid scenario, og et eksempel på Viktoriansk tids fascinasjon av vakre kvinners død. Samtidsforfatteren Edgar Allan Poe slo ganske enkelt fast at det mest poetiske temaet er nettopp en vakker kvinnes død: 
Modellen til Millais Ophelia er kollegaen Dante Gabriel Rossettis kommende hustru Elizabeth Siddal. Hennes sarte fysikk var kroppsliggjøringen av det pre-rafaelittiske kvinneideal, en skjør og resignert sensuell skjønnhet. Maleriet er kjent for dens avbildning av den detaljerte flora i elven og ved elvebredden, den tett innkapslede løvhytte-beskjæringen, og den minutiøse botaniske korrektheten i alle detaljer. 
Blomstene som flyter langs elven ble valgt for å svare til Shakespeares beskrivelse av Ofelias krans, men reflekterte også viktoriatidens interesse i «blomstenes språk» hvor hver type blomst hadde hver sin respektive mening. Ofelia ligger under sørgepiler og er dessuten omgitt av fioler, som symboliserer troskap, og de fremtredende, røde valmuene (som ikke er nevnt hos Shakespeare) symboliserte søvn og død. Ofelias positur med åpne armer og med blikket rettet oppover minner om den måten som helgener og martyrer tradisjonelt ble portrettert, men har også blitt tolket som en erotisk positur.
Til tross for stykkets opprinnelige danske bakgrunn er maleriets landskap utvilsomt engelsk. Det ble malt langs bredden av elven Hogsmill i nærheten av Tolworth i London. I henhold til en undersøkelse for å finne nøyaktig riktig sted mener man at det er Six Acre Meadow, langs Church Road, Old Malden. Millais' kollega William Holman Hunt arbeidet med maleriet Den innleide gjeter i nærheten på samme tid.
Elisabeth Siddal ble derimot malt liggende i et badekar som ble oppvarmet av oljelamper fra undersiden. Da Millais ble så intenst opptatt i malearbeidet sluknet lysene. Den dedikerte modellen sa ingenting om kulden med det resultat at hun fikk en kraftig forkjølelse. Hennes foreldre krevde erstatning av maleren.
Maleriet har en foruroligende effekt, noe som gjør at det ikke blir oppfattet som kitsch. Kvaliteten som hever det over det banale er nettopp at motivet ikke er trivielt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Photo of Ophelia
Sleep and Health essay on painting
LizzieSiddal.com
JEdit

jEdit er en teksteditor, et program som er beregnet på å behandle rå tekst, slik som Notisblokk i Windows.  jEdit er dog mer avansert enn Notisblokk og bedre tilpasset programmering.
Den er skrevet i Java og kan brukes i blant annet Unix, Windows og Mac OS X.
Programmet er utgitt under GNU General Public License.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) JEdit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) JEdit – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jinmenju

Jinmenju (じんめんじゅ) er, ifølge japansk mytologi, merkelige trær som vokser i mørke skoger. Jinmenjus frukt ser ut som menneskehoder, og trærne lokker til seg byttet ved å imitere ensomme rop. Når et menneske nærmer seg, stjeler Jinmenjuen dets sjel. Den avdødes ansikt vil da etter hvert prege en av treets frukter.
Egil Andersen Hylleraas

Egil Andersen Hylleraas (1898–1965) var en norsk fysiker fra Engerdal, angivelig den første som underviste kvantefysikk i Norge. Hylleraas er internasjonalt kjent for sitt arbeide med tilnærmet løsning av Schrödingerligningen for to-elektron-atomer (He, H-, Li+, Be++) på slutten av 20-tallet. Han samarbeidet med/ble veiledet av storheter som Max Born og Hans Bethe.
Etter oppvekst i Trysil ble det examen artium i 1918 fra Ragna Nielsens skole i Kristiania, cand.real. i fysikk i 1924 fra Universitetet i Oslo og arbeide som assistent for professor Lars Vegard. Etter et par år i offentlig skole ble han universitetsstipendiat fra 1926 til 1928. Med stipend fra Rockefeller-stiftelsen ble det lengre studieopphold ved Georg-August-Universität Göttingen der han imponerte både Niels Bohr og Max Born med en studie av heliumatomet. Han fikk jobb ved Chr. Michelsens Institutt i Bergen i 1931 og ble dr.philos. i 1932 ved UiO, der han var professor i teoretisk fysikk fra 1936 til 1965.
Hylleraas deltok i arbeidet med opprettelsen av det europeiske forskningssenteret CERN.


== Utgivelser ==
Se alle digitaliserte utgivelser hos NasjonalbiblioteketHylleraas, Egil A. (1934). Det fysikalske verdensbillede. Bergen: Chr. Michelsens institutt for videnskap og åndsfrihet. 
Hylleraas, Egil A. (1934). Atomteori og kjernebygning i lys av de nyeste opdagelser, neutronet og deutonet. Bergen. 
Hylleraas, Egil A. (1947). Atomene: forskningens vei mot ukjent land. Oslo: Cammermeyer. 
Hylleraas, Egil A. (1950). Matematisk og teoretisk fysikk.  1: Fysikkens matematiske grunnlag. Oslo: Grøndahl. 
Hylleraas, Egil A. (1951). Matematisk og teoretisk fysikk. 2: Mekanikk og statistikk. Oslo: Grøndahl. 
Hylleraas, Egil A. (1950). Matematisk og teoretisk fysikk.  3: Elektrisitet og magnetisme. Oslo: Grøndahl. 
Hylleraas, Egil A. (1952). Matematisk og teoretisk fysikk.  4: Atomteori. Oslo: Grøndahl. 
Hylleraas, Egil A. og Sven Oluf Sørensen (1954). Forskning og fremskritt i moderne fysikk. Oslo: Aschehoug. 


== Familie ==
Han var sønn av Ole Andersen (1848–1926) og Inger Rømoen (1859–1935), og bror av lærer og ordfører Ottar Andersen. Begge foreldrene var lærere og bønder. Egil giftet seg i 1926 med Magda Cathinka Christiansen (1900–1987). Datteren Inger Mathilde Hylleraas (1927–) ble gift med folkeminnegransker Olav Bø (1918–98) og utga en biografi om faren (Egil) i 2006.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Inger Hylleraas Bø (2006), Gjetergutten som dro ut i verden
Hallstein Høgåsen, anmeldelse av Inger Hylleraas Bøs biografi «Gjetergutten som dro ut i verden» i Fra Fysikkens Verden nr 4, 2006.
Mujina

Mujina (貉) er et gammelt japansk ord for «tanuki» (mårhund). I japansk mytologi er disse skapningerne dyktige til å skifte form (shapeshifting), og en av formene de tok var et ansiktsløst spøkelse. Dette monstret blir ofte referert til som «mujina» av folk i Vesten, men japanerne kjenner dem som noppera-bō.
Argaladhytta

Argaladhytta er en turisthytte tilhørende Bodø og Omegns Turistforening beliggende i Skaitidalen som er en del av  Junkerdal-Balvatnet plantefredningsområde.
Hytta ble oppført i 1912 som en jaktbu før den ble flyttet i 1929 etter skredskader.  I 1965 overtok BOT hytta fra familiens eie. 
I 2006 reddet 2 belgiske ballongfarere seg til hytta etter ballongen gikk ned på vei mot Nordkapp.


== Referanser ==
Bickertonitter

The Church of Jesus Christ eller Bickertonittene er et trossamfunn av De siste dagers hellige som ble grunnlagt rundt William Bickerton. Han hadde i sin tid blitt ordinert av Sidney Rigdon. Samfunnet driver misjon i flere land i dag og oppgir å ha omkring 15 000 medlemmer. 


== Plassering i Siste dagers hellige-bevegelsen ==

Offisiell Hjemmeside
BMW International Open

BMW International Open er en golfturnering på Europatouren som har vært arrangert årlig i Tyskland siden 1989. Turneringen spilles alltid på en golfbane i eller i nærheten av München, som er hjembyen til tittelsponsoren BMW, og er siden 1997 spilt på Golfclub München Eichenried. Viktor Hovland tok sin første seier på Europatouren ved å vinne turneringen i 2021.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Profil på EuropeanTour.com
Galtesund

For skipet med samme navn, se: DS «Galtesund»Galtesund er sundet som skiller øyene Hisøy og Tromøy i Arendal kommune i Agder. Sundet er litt over 2 km langt, og bredden varierer fra 200 m til om lag 500 m.Galtesund er den viktigste innseilingsleden til Arendal havn, og ganske store skip kan gå inn sundet. Galtesund har navn etter en holme i sundet med navn Galten. Leden er smalest og grunnest ved denne holmen, hvor det er foretatt utsprengninger for å gjøre leden dypere. Innseilingen til Galtesund markeres ved Store Torungen fyr samt Sandvigodden fyr.
Fartøyer på vei østover kan om de ønsker smult farvann holde innaskjærs ved å seile nordover Galtesund og fortsette østover gjennom Tromøysund.


== Referanser ==
Robert Karlsson

Robert Karlsson (født 3. september 1969) er en svensk golfspiller på PGA-touren og Europatouren. Med 11 seire er han den svenske som har flest seire på disse to tourene.
Karlsson ble profesjonell golfspiller i 1989 og kvalifiserte seg til Europatouren gjennom kvalifiseringsskolen i 1990. Han har beholdt spilleretten siden, og har hatt en stabil karriere med fire topp 20-plasseringer på Order of Merit, inklusive en tiendeplass i 1997. Han har vunnet ni turneringer på touren. Under The Celtic Manor Wales Open i 2006 satte han nye rekorder på Europatouren for 36 og 54 hull med henholdsvis 124 slag på de to første rundene og 189 på de tre første. Banen hadde imidlertid par 69, noe som er svært uvanlig på dette nivået, slik at score i forhold til par var mindre bemerkelsesverdig (14 under etter to runder og 18 under etter tre).
Hans andre seier i 2006, i Deutsche Bank Players Championship of Europe, dyttet Karlsson opp blant de 50 beste på verdensrankingen i golf.
Karlsson spilte for Fastlandseuropa i lagkonkurransen Seve Trophy i 2000, 2002 og 2007.  Han spilte i Ryder Cup i 2006 og 2008.
I 2008 vant han Europatourens Order of Merit. Det meste av 2009-sesongen ble ødelagt av en øyeplage, han mistet plutselig dybdesynet, men i 2010 var han tilbake med to seire.   


== Meritter ==


=== Seire på Europatouren ===
2010: Commercialbank Qatar Masters presented by Dolphin Energy, Dubai World Championship
2008: Mercedes-Benz Championship, Alfred Dunhill Links Championship
2006: The Celtic Manor Wales Open; Deutsche Bank Players Championship of Europe
2002: Omega European Masters
2001: Via Digital Open de España
1999: Belgacom Open
1997: BMW International Open
1995: Turespana Open Mediterrania


== Eksterne lenker ==
(de) Robert Karlsson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Robert Karlsson – PGA-touren 
(en) Robert Karlsson – Europatouren 
(en) Robert Karlsson – Verdensrankingen 
Profil på EuropeanTour.com
Eógan II av Strathclyde

Eógan II av Strathclyde, også kjent som Owen den skallete fra hans latinavledede tilnavn Eugenius Calvus, på moderne gælisk Eòghann, og moderne walisisk Owain, var en konge over Kongedømmet Strathclyde, en region i dagens Skottland for en tid tidlig på 1000-tallet.
Eógan var til stede, i henhold til Symeon av Durham, i slaget ved Carham i 1018. Det er ingen direkte bevis på han døde i slaget, men De walisiske annaler opptegner at en «Eugein sønn av Dumnagual» døde 82 år før 1097, det vil egentlig si år 1015. Ingenting annet er sagt om denne personen, men er likevel antatt å være Eógan II av Strathclyde, og at opptegnelsen er feilaktig oppført for 1018 for å kunne få Eógans død til å stemme overens med slaget ved Carham.Eógans påståtte død ved Carham i 1018 er blitt sett på som slutten på kongedømmet Strathclyde, og at det er av den grunn at Eógan er den mest kjente av alle konger fra Strathclyde. Imidlertid har nyere forskning vist at dette har synet har mangler, og at feilkilden ligger hos kronikøren John av Fordun og at kongedømmet Strathclyde faktisk overlevde fram til regime til kong David I av Skottland som overtok den skotske kronen i 1124.Den nest best kjente konge av Strathclyde, er Máel Coluim II av Strathclyde (anglifisert til Malcolm II av Strathclyde).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, Alan Orr (1922): Early Sources of Scottish History: AD 500–1286, 2 bind, Edinburgh.
Anderson, Alan Orr (1908): Scottish Annals from English Chroniclers: AD 500–1286, London, gjenutgitt av Marjorie Anderson, red., Stamford, 1991.
Broun, Dauvit (høsten 2004): «The Welsh Identity of the Kingdom of Strathclyde» i: The Innes Review 55 (2), s. 111-180
Duncan, A.A.M. (2002): The Kingship of the Scots 842–1292: Succession and Independence, Edinburgh.
MacQuarrie, Alan (1993): «The Kings of Strathclyde» i: Grant, A. & Stringer, K., red.: Medieval Scotland: Crown, Lordship and Community, Essay presentert til G.W.S. Barrow, Edinburgh, s. 1-19.
Oram, Richard (2004): David I: The King who made Scotland, Gloucestershire.
Smyth, Alfred (1984): Warlords and Holy Men, Edinburgh.
Landgangen i Kips Bay

Landgangen i Kips Bay var en britisk manøver under felttoget i New York i den amerikanske uavhengighetskrigen. 15. september 1776 gikk William Howe i land med rundt 4000 menn på nedre Manhattan i det som i dag er nedre enden av 34th Street. De møtte motstand i 900 amerikanske militsmenn ledet av oberst William Douglas. Der var noen kamper, men trefningen var preget av panisk amerikansk tilbaketrekning. Amerikanerne oppgav sine kanoner, krutt og viktige forsyninger. 
Mot slutten av dagen tok Howe kontroll over New York City og rykket tvers over øya. Howe rapporterte bare tolv døde blant sine menn, mens han hevdet å ha forårsaket rundt 60 døde og sårede på amerikansk side og tok rundt 320 fanger.
De amerikanske styrkene trakk seg tilbake til Harlem Heights hvor det dagen etter sto et større slag.
Bruce Edwards

Bruce Edwards (født 16. november 1954, død 8. april 2004) var fast caddie for golfspilleren Tom Watson.
Edwards begynte som caddie for Watson i 1973 og assisterte ham frem til 1989. Edwards arbeidet deretter for Greg Norman, men vendte tilbake til Watson i 1992 og forble i hans tjeneste frem til 2003. Det året fikk han diagnosen amyotrofisk lateralsklerose (ALS), men fortsatte å assistere Watson inntil anstrengelsen ble for stor.
Livet hans er skildret i boken Caddy For Life: The Bruce Edwards Story (ISBN 0-316-77788-9) skrevet av hans biograf John Feinstein.
Edwards måtte gi tapt for ALS i 2004, 49 år gammel, i sitt hjem i Florida.
Tom Watson

Thomas Sturges Watson (født 4. september 1949) er en amerikansk golfspiller som deltar på Champions Tour og innimellom på PGA-touren. Watson hadde sin storhetstid i 1970- og -80-årene, da han vant åtte major-turneringer og toppet pengelisten på PGA-touren fem ganger.
I 2009 ble han den eldste spilleren til å lede en major-turnering etter 54 hull, i The Open på Turnberry. Han var også i delt ledelse etter 72 hull, men tapte i omspill mot Stewart Cink.I 2015, på St. Andrews i Skottland, spilte han The Open for siste gang i karrieren, en turnering han vant fem ganger.I 2016 spilte han Masters på Augusta for siste gang i karrieren. Han var to slag unna å klare cuten i turneringen.


== Meritter ==
39 seire på PGA-touren i tidsrommet 1974-1998
8 seire i major-turneringer:
The Open: 1975, 1977,1980, 1982, 1983
Masters: 1977, 1981
US Open: 198214 seire på Champions Tour, hvorav 6 major-turneringer.


== Se også ==
Liste over golfspillere med flest seire på PGA-touren
Liste over golfspillere med flest major-seire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tom Watson (golfer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Tom Watson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tom Watson – Kansas Sports Hall of Fame 
(en) Tom Watson – PGA-touren 
(en) Tom Watson – Europatouren 
(en) Tom Watson – Japantouren 
(en) Tom Watson – Verdensrankingen
Molekylærgenetikk

Molekylærgenetikk er den grenen av biologi som omhandler genenes struktur og funksjon på molekylært nivå. Molekylærgenetikere benytter metoder fra genetikk og molekylærbiologi og skiller seg på den måten fra andre deler av genetikk, som populasjonsgenetikk og økologisk genetikk. Blant molekylærgenetikernes oppgaver er å finne funksjonen til de ulike genene (også kalt funksjonell genomikk) og å finne genetiske årsaker til sykdom (medisinsk genetikk). Molekylærgenetikk benyttes også til å klassifisere levende organismer (molekylær systematikk) og til å utforske de molekylære mekanismer for evolusjon.


== Se også ==
Molekylærbiologi
Biokjemi
Nansen dialog

Nansen Dialog ble opprettet i 1995 på Nansenskolen, Lillehammer, som en reaksjon på at det var krig i den tidligere vinter-OL-byen Sarajevo, mens vinter-OL ble arrangert på Lillehammer. Nansenskolen samlet unge ledere fra de forskjellige etniske gruppene i tidligere Jugoslavia til samtaler. Etter hvert flyttet de det meste av arbeidet til Balkan, og i dag er det 10 dialogsentre med mer enn 60 ansatte som arbeider med dialog mellom etniske grupper som har vært i krig med hverandre. Det har blitt arrangert mer enn 150 dialogseminar mellom fiender fra krigsområder på Nansenskolen. Fortsatt drives det også med kurs på Lillehammer, og dialogerfaringene har ført til at man har arrangert kurser for flere grupper fra andre konflikt- og krigsområder som Midtøsten og Afrikas horn. Leder for prosjektet er Steinar Bryn. I 2010 gikk Nansen Dialog sammen med Norsk Fredssenter og skapte Nansen Fredssenter som er en selvstendig virksomhet under stiftelsen Nansenskolen.


== Eksterne lenker ==
Nansen Dialogue Network
Nansen Fredssenter
nansenskolen.no
Funksjonell genomikk

Funksjonell genomikk (også kalt funksjonell genomforskning) er den grenen av molekylærbiologi som benytter de store mengder data fra genomprosjektene til å identifisere funksjonen til gener (og proteiner) og interaksjoner dem i mellom. Funksjonell genomikk skiller seg fra tradisjonell molekylærbiologi ved at det typisk benyttes molekylærbiologiske og molekylærgenetiske metoder som gir store mengder data i hvert eksperiment. Et mål innen funksjonell genomikk er å utforske dynamiske endringer i funksjon og regulering av gener (og proteiner) for derved å kunne bygge modeller som beskriver hvordan de levende celler fungerer (et forskningsfelt også kjent som systembiologi).
Norges forskningsråd hadde i perioden 2002-2011 et stort forskningsprogram innen funksjonell genomikk: FUGE. Programmet fordelte totalt 1,5 milliarder kroner til 233 prosjekter, inkludert 10 nasjonale teknologiplatformer for: 

DNA-sekvensering
Bioinformatikk
Proteomikk
Mikromatriseteknologi
Genotyping
Strukturbiologi
Billedbehandling
Humane biobanker
Sebrafisk
Genofisk


== Referanser ==