jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lårdal (tidligere kommune)

Lårdal er en tidligere selvstendig kommune og prestegjeld i Øvre Telemark. Den har røtter i Lårdal prestegjeld som er kjent siden reformasjonstiden. Prestegjeldet fikk status som eget formannskapsdistrikt i 1837 og dette distriktet ble senere betegnet herad og kommune.
Tradisjonelt betegnet navnet Lårdal hele bygda, dvs. prestegjeldet og den senere kommunen. Etterhvert vokste det frem et tettsted også kalt Lårdal som var administrasjonssenter i kommunen. Øvrige tettbebyggelser i kommunen omfattet blant andre Dalen, Eidsborg, Høydalsmo og Øyfjell (fram til 1860).
1. januar 1964 ble Lårdal og Mo slått sammen til den nåværende Tokke kommune. Grensen mellom Mo og Lårdal hadde tidligere fulgt Tokke oppstrøms fra innsjøen Bandaks vestende inntil den møtte kommunegrensen mot Vinje sør for Nesland. I Lårdal kommune lå kirkesognene Lårdal, Høydalsmo og Eidsborg. Dalen, som nå er kommunesentrum i Tokke, ligger akkurat der Tokke løper ut i Bandak, hovedsakelig på nordbredden, og lå således i Lårdal kommune.
Lårdal og nabokommunen Kviteseid er kjerneområdet for den muntlige overleveringen av Draumkvedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Historiske arkiver etter Lårdal kommune på Arkivportalen
Åmot Idrettsforening

Åmot Idrettsforening (stiftet 19. mars 1919) er et idrettslag fra Åmot i Modum kommune. Klubben driver blant annet med driver med allidrett,  turmarsjer, boksing, fotball, håndball og langrenn.


== Fotball ==

A-laget i fotball spiller i 2011 i 4. divisjon.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Didaktikk

Ordet didaktikk kommer fra to greske ord, didaskein, som betyr å lære, undervise eller klargjøre, bevise og didakti’ké techné, som betyr undervisningskunst. Ordet blir derfor gjerne oversatt med undervisningslære. 
Didaktikken befatter seg med tre grunnspørsmål: Undervisningens hva, hvordan og hvorfor. I pedagogikken finner man en snever og en vid forståelse av didaktikkens innhold. Enkelte avgrenser didaktikk til å bare omfatte undervisningens hva og hvorfor, dvs. en drøfting av undervisningens mål, innhold og begrunnelser, mens hvordan man skal undervise reserveres for metodikken, slik at didaktikk og undervisningsmetodikk blir sideordnede begreper. I vid betydning inkluderer didaktikken ikke bare undervisningens mål, innhold og begrunnelser, mens også den praktiske tilretteleggelse og vurdering av undervisningen. Her blir med andre ord undervisningsmetodikken og evalueringen av undervisningen og læringen en del av didaktikken. Denne siste forståelsen er nok den mest vanlige i dag.Enkelte opererer med en teoretisk orientert didaktikkforståelse. En kan finne didaktikk definert som teori om undervisning og teori som anvisning for undervisning, mens andre fokuserer mer på praksissiden og definerer didaktikk som praktisk-teoretisk planlegging, gjennomføring, vurdering og analyse av undervisning og læring.En kan skjelne mellom en analytisk didaktikk og en normativ didaktikk. I den analytiske didaktikken legges det vekt på å forstå det som skjer i undervisningen. I den normative didaktikken er man opptatt av å drøfte idealene for opplæringen og foreskrive prinsipper for valg av innhold og framgangsmåter i undervisningen.
En kan også skjelne mellom allmenn didaktikk og spesiell didaktikk. Allmenn didaktikk omfatter problemer som gjelder undervisning generelt, mens den spesielle didaktikken konsentrerer seg om problemer knyttet til undervisning i bestemte fag (i historie, matematikk osv, også kalt fagdidaktikk, yrkesdidaktikk) eller undervisning rettet mot bestemte aldersgrupper (førskoledidaktikk, voksenpedagogikk).
I faglitteraturen kan en finne at enkelte inkluderer i didaktikken en drøfting av de spørsmål som i særlig grad er knyttet til oppdragelsen, mens andre skiller ut oppdragelsesteori som et eget fagfelt som krever en egen framstilling.En modell for didaktisk analyse som er mye brukt i Norge de siste tiårene er den såkalte didaktiske relasjonsmodellen (Bjørndal og Lieberg, 1978).


== Se også ==
Pedagogikk
Norsk utdanningshistorie
Europeisk utdanningshistorie
Matetikk


== Litteratur ==
Bjørndal og Lieberg: Nye veier i didaktikken? : en innføring i didaktiske emner og begreper. Oslo: Aschehoug 1978.
Imsen, Gunn: Elevenes verden. Innføring i pedagogisk psykologi. Universitetsforlaget 2005.
Imsen, Gunn: Lærerens verden. Innføring i generell didaktikk. 1997. Tano Aschehoug
Matematisk institutt (UiB)

Matematisk institutt er ett av åtte institutter ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet, UiB. Instituttet er delt i tre fagseksjoner, som igjen er delt i tilsammen 15 forskningsgrupper. Instituttet har i overkant av 30 fast tilsatte, samt stipendiater og ansatte i administrasjonen, som tar seg av den daglige driften. Instituttrådet er det øverste rådgivende organ for instituttleder, i saker som vedrører hovedlinjene for instituttets virksomhet.


== Fagseksjoner ==
Anvendt og beregningsorientert matematikk (ABM)
Anvendt analyse
Bilder og signaler
 Bølger og hav
 Geometrisk integrasjon
Ikke-lineære bølger
Kvantefysiske beregninger
 Mekanikk, dynamiske systemer og modellering
Reservoargruppen
Ren matematikk
 Algebra/algebraisk geometri
Matematisk analyse
Topologi
Statistikk
Tidsrekker
Forsikring og finans
Beregningsorientert statistikk
Marine anvendelser
 Lærerutdanning i matematikk


== Tilbud for studenter ==
Matematisk institutt tilbyr  Bachelorprogram i matematiske fag, og forskjellige masterprogram. I tillegg tilbyr instituttet Integrert adjunktutdanning i matematikk og naturfag og Integrert lektorutdanning med master i naturvitskap eller matematikk. Bachelorprogrammet har en felles kjerne innenfor fagene matematikk, anvendt- og beregningsorientert matematikk (ABM) og statistikk. Dette programmet inneholder 90 studiepoeng med faglig spesialisering, samt 90 frie studiepoeng. Det er altså mulig å fordype seg enda mer i matematikk, eller ta fag fra andre retninger, for eksempel fysikk. Ved godkjent bachelorgrad kan en søke på et av masterprogrammene, dersom en har oppfylt kravene som stilles.


== Matematisk fagutvalg ==
Matematisk Fagutvalg er studentenes forum på instituttet. De arrangerer populærvitenskapelige foredrag om matematikk, filmframvising, idrettslag og fester. π-happy er oppholdsrommet for sosialt samvær i 6. etasje ved instituttet, og inneholder en bar som vanligvis er åpen torsdager fra 19-24.


== Mat-nytt ==
To ganger i måneden gir matematisk institutt ut nyhetsbrevet Mat-nytt. Her kommer informasjon fra instituttleder, en oversikt over hva som skjer og referat fra hva som har skjedd, samt utlyste og nylig besatte stillinger. Det er administrasjonen som har ansvaret for utgivelsen.


== Eksterne lenker ==
Instituttets hjemmesider ved Universitetet i Bergen
Anvendt og begregningsorientert matematikk (ABM) ved Matematisk institutt
Lærerutdanningen ved Matematisk institutt
Statistikk ved Matematisk institutt
Ren matematikk ved Matematisk institutt
Matematisk Fagutvalg
Morten Borgersen

Morten Borgersen (født 12. oktober 1950 i Skien) er en norsk skuespiller, instruktør og forfatter.Borgersen er utdannet ved Statens Teaterhøgskole og debuterte i 1970. Han har vært skuespiller ved Rogaland Teater, Trøndelag Teater, Riksteatret, Den Nationale Scene, Oslo Nye Teater, Teater Ibsen, Thalia teater og TV- teatret. Han har også hatt roller i film og TV og vært instruktør siden 1986. 
Han var teatersjef ved Den Nationale Scene i Bergen fra 2001 til 2008. Han har tidligere vært teatersjef ved Teatret Vårt 1991-1997 og Teater Ibsen 1998-2001.
I 2012 debuterte han som romanforfatter, med boka Jeg har arvet en mørk skog.


== Instruert i utvalg ==
Mens vi venter på Godot av Samuel Beckett, Den Nationale Scene
München – Athen av Lars Noren, Den Nationale Scene
Hiroshima, min elskede av Marguerite Duras, Den Nationale Scene
Jenta i sofaen av Jon Fosse, Den Nationale Scene
Fruen fra havet av Henrik Ibsen, Den Nationale Scene
Maskespill- Maskefall av Gunnar Staalesen, Den Nationale Scene
Baal av Bertolt Brecht, Den Nationale Scene
Mein Kampf av Georg Tabori, Den Nationale Scene
Lillelord av Johan Borgen, Den Nationale Scene
Landskap og Elskeren av Harold Pinter, Den Nationale Scene
Ridder Blåskjegg av Bela Bartok, Opera Bergen
Victoria av Knut Hamsun, Den Nationale Scene og Teatret Vårt
Lasso rundt fru Luna av Agnar Mykle, Teatret Vårt
Helligtrekongersaften av William Shakespeare, Teater Ibsen
Skammen av Bergljot Hobæk Haff, Nationaltheatret
Sangen om den røde rubin av Agnar Mykle, Riksteatret
Anna Karenina av Tolstoj/Petras, Riksteatret og Maksim Gorkij-teater, Russland
Høstsonaten" av Ingmar Bergman, Oslo Nye Teater
Himmlers fødselsdag av Thomas Bernhard, Det Norske Teatret
Sju dagar i august av Brit Bildøen, Det Norske Teatret
John Gabriel Borkman av Henrik Ibsen, Det Norske Teatret
The Sound of music  musical, Kilden teater og konserthus
Tre søstre av Tsjekov, Nordland teater
Et dukkehjem av Ibsen, Maksim Gorkij-teater, Russland


== Bibliografi ==
Teaterhistorie (Bind 2), fagbok, Tell ( 1997)
Jeg har arvet en mørk skog, roman, Piratforlaget (2012)
Forestillinger, roman, Vigmostad & Bjørke (2014)
Våre stemmer. HIV – 30 år i Norge, sakprosa, Press (2015)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Morten Borgersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Morten Borgersen hos Nationaltheatret
FF Lillehammer

For de nåværende fotballagene, se Lillehammer Fotballklubb og Faaberg Fotball.Faaberg Fotball Lillehammer (19. november 1999 – 14. april 2010), mest kjent som FF Lillehammer, var en fotballklubb som ble stiftet som et samarbeidsprosjekt mellom Lillehammer Fotballklubb (LFK) og Faaberg Fotball (FF).


== Historie ==
Laget ble startet opp i sesongen 2000 etter en fusjon av toppfotballsatsingen til Faaberg Fotball og Lillehammer Fotballklubb, den 19. november 1999. Den nye klubben FF Lillehammer beholdt Faabergs plass i 2. divisjon, men utropte nytt styre med nye målsetninger. Deriblant visjonen "toppfotball i vinterland".
Den første sesongen gjorde de det bra, og vant sin avdeling i 2. divisjon, men de klarte ikke å vinne kvalifiseringen til 1. divisjon. I 2003 rykket de ned til 3. divisjon, men rykket rett opp igjen året etter. I 2005 endte de igjen på nedrykksplass og måtte spille 2006-sesongen i 3. divisjon. De rykket rett opp igjen, før de rykket ned igjen etter 2007-sesongen. I 2009 spilte de igjen 2. divisjonsfotball, og avsluttet sesongen med en sikker 8.-plass som ga plass i 2. divisjon i sin siste sesong.


== Sesong for sesong ==
2000 – 2. divisjon (1.-plass)
2001 – 2. divisjon
2002 – 2. divisjon (9.-plass av 14 lag)
2003 – 2. divisjon (12.-plass av 14 lag)
2004 – 3. divisjon
2005 – 2. divisjon (14.-plass av 14 lag)
2006 – 3. divisjon
2007 – 2. divisjon (13.-plass av 14 lag)
2008 – 3. divisjon (1.-plass av 12 lag)
2009 – 2. divisjon (8.-plass av 14 lag)


== Birkebeinerbanden ==
Birkebeinerbanden var FFLs supporterklubb. Den ble først stiftet som Ballberget (som et ordspill på Balbergkampen, en fjellkolle i Lillehammer), 13. oktober 2008. Det ble senere kjent at en annen lokal klubb, Mesna Fotball, hadde en supporterklubb med et tilsvarende navn. Ved et ekstraordinært styremøte ble det dermed vedtatt at et navnebytte måtte finne sted, og at en folkeavstemning var rette veien å gå. Etter et suverent flertall ble supporterklubben omdøpt til sitt nåværende navn, Birkebeinerbanden, 1. desember 2008. Grunnleggerne var juniorspillerne Jens August Dalsegg, Nicolai Løland Dolva og Sigurd Njøs Kurdøl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Realistavisen QED

Realistavisen QED er avis for studentene ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. 
Avisen ble startet i 1995 som en søsterorganisasjon til Bergen Realistforening, RF. Etter at RF mistet deler av sin realfagstilknytning, bestemte redaksjonen seg for å fortsette som en fakultetsavis for Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen, men delte fortsatt maskoten Hans Majestet Capra Hircus Capra Caprarum og generalforsamling, GF, som de høyeste autoriteter i organisasjonene. I tillegg har QED en gurugruppe som er de eneste som kan overstyre de beslutninger redaktøren tar.
Høsten 2008 ble den frigjort fra RFs generalforsamling og er nå uavhengig.
Avisen har vært ute av trykk siden ca 2010. Matnatprat er fakultetets nye studentavis.
Aberffraw

Aberffraw er en liten landsby på sørvestkysten av øya Anglesey i Wales, ved vestbredden av elven Ffraw. 
Fra det 9. til det 13. århundre var stedet sete for prinsen av Gwynedd. Dette endte i 1282, da Llywelyn ap Gruffydd ble drept. Aberffraw var en av de tre fremste kongelige residenser i Wales, ved siden av Mathrafal og Dinefwr. 
Detr ligger en kirke fra det 7. århundre viet til St. Cwyfan nær landsbyen. Det holdes fortsatt gudstjenester i den om sommeren. Aberffraw har også en strand, og innsjøen Llyn Coron ligger i nærheten.
Essex Police

Essex Police er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Essex i England. Hovedkvarteret ligger i Chelmsford.
Kontrollorganet for styrken er Essex Police Authority.


== Eksterne lenker ==
Essex Police
Essex Police Authority
Peter Hærem

Peter Lorentzen Hærem (født 29. august 1840 i Stavanger, død 22. mars 1878) var en norsk prest og filantrop.
Han stiftet KFUM i Norge og Norges første studenterhjem, Studenterhjemmet i Kristiania (1876). Som sekretær i Lutherstiftelsen ledet han i vesentlig grad det norske indremisjonsarbeidet. Fra 1867 redigerte han en kristelig-politisk avis, Fædrelandet (senere Landsbladet).
I Stavanger er Peter Lorentzen Hærem hedret med Peter Hærems gate som ligger i Vålandsskråningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Studenterhjemmet
Studenterhjemmet

Studenterhjemmet av 1875  ble stiftet av presten Peter Hærem fra Stavanger i 1875. Hjemmet ligger i Underhaugsveien 13, i tilknytning til Homansbyen i Oslo. Arkitekt var Niels Stockfleth Darre Eckhoff. Tomten ble skjenket som gave av en eldre britisk dame ved navn Mrs. Merrlees. Hærem samlet deretter inn penger til å finansiere byggingen av huset.
Studenthjemmet er Norges eldste av sitt slag og huser 39 studenter.Blant tidligere beboere på Studenterhjemmet er Arne Garborg og Sigbjørn Obstfelder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Studenterhjemmets nettsider
«Studenterhjemmet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lands Museum

Lands Museum er et museum for natur, kultur og historie for Nordre Land og Søndre Land kommuner i Innlandet fylke. Museet ligger i Dokka, ved nordenden av Randsfjorden og Dokkadeltaet naturreservat.
Museet ble opprettet i 1927, og gikk i 2004 sammen med Hadeland Folkemuseum inn i Randsfjordmuseet. 
Lands Museum er et 40 mål stort senter innen kultur- og naturhistorie som befinner seg i Landregionen. I friluftmuseet fins rundt 40 bygninger, den eldste fra 1630 og den yngste fra ca. 1924. Disse er historiske bygninger som gjenspeiler områdets gamle bondekultur gjennom århundrene. Det varierer fra storgårder til husmannsplasser og skogsarbeiderkoier. Blant dem er et hus fra 1700-tallet fra Thomle gård, som har rokokkomalerier av kunstneren Peder Aadnes (1739–92). Videre faller en restaurert husmannsplass i Ringelia i Søndre Land, og en utløe i Dokkadeltaet under museet. Museet spiller også en rolle i Grønvold sag og mølle i Torpa.
Museet har et amfi som muliggjør konserter, teater- og filmforestillinger. Dette er også et av stedene der innbyggerne i Land samles 17. mai. Et annet nytt bygg er teateret. Dette ble bygget i forbindelse med markeringen av årtusenskiftet. I museets administrasjonsbygning finnes skiftende utstillinger. 
Lands Museum eier også Brustuen Elektrisitetsverk.


== Eksterne lenker ==
www.randsfjordmuseet.no
Helleristningene ved Møllerstufossen

Helleristningene ved Møllerstufossen, er et helleristningsfelt ved Nordsinni i Nordre Land kommune i Innlandet. Disse ble oppdaget i 1961 på et svaberg ved Etna(elv). Dette er et felt med veideristninger fra steinalderen. Feltet dekker rundt 20 m², og består av totalt 14 figurer, hvorav noen er usikre. Av disse viser 11 figurer avbildninger av klovdyr, mest sannsynlig elg, en bever og et ubestemmelig pelsdyr. Den største av figurene er omtrent 90 cm lang og er usedvanlig dypt og tydelig hugget. Den forestiller en elgokse med stort gevir. De øvrige elgene er hunndyr.
Denne typen bergkunst, kalt veideristninger, er motivmessig preget av de viltlevende klovdyrene, ofte er det hunndyrene som er fremstilt. Et helt spesielt særtrekk er at de er fremstilt med de indre organene synlig, som en naturlig del av dyret. Det er også vanlig at ristningene er plassert ved vann. Det er god grunn til å anta at helleristningene ved Møllerstufossen er hugget en gang mellom 8000 og 6000 år siden.Ristningene ligger rett ved fylkesvei 33 omtrent 10 km vest for Dokka. De er malt opp og er godt synlige, og området er tilrettelagt med plattformer for besøkende.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Helleristningene ved Møllerstufossen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Königlich Preußische Militär-Eisenbahn

Königlich Preußische Militäreisenbahn var en jernbanestrekning mellom Berlin og Kummersdorf respektive Jüterbog.


== Historie ==
Den ble bygget etter den fransk-prøyssiske krig for å gi jernbanetroppene øvelsesmuligheter, etter at jernbanens strategiske betydning hadde vist seg svært viktig i den pågående krigen. Den militære jernbanen ble forvaltet av Königliche Direction der Militäreisenbahn.
Den 26. februar 1874 ble det gitt ordre til å bygge banen. Den 45,6 km lange strekningen fra Berlin Militärbahnhof (Schöneberg) til Kummersdorf Schießplatz kunne åpnes allerede 15. oktober 1875. Den løp frem til Zossen ca. 30 km parallelt med strekningen til Berlin-Dresdener Eisenbahngesellschaft og bøyet deretter av i sydvestlig retning. Den 1. mai 1897 ble den forlenget med ytterligere 25 km frem til Jüterbog Militärbahnhof.
Offentlig transport ble også tillatt på strekningen, mellom Berlin og Zossen imidlertid først fra 1. november 1888.


== Pionéerstrekning for elektrifisering ==
Til utprøvelse av elektrisk togdrift ble strekningen elektrifisert i en lengde på 33 km. mellom Berlin-Marienfelde og Zossen av det såkalte Studiengesellschaft für elektrische Schnellbahnen, som bestod av AEG, Königlich Preußische Eisenbahn-Verwaltung, og Siemens. 
1901 ble på denne strekningen første gang en hastighet over 160 km/t oppnådd, og 7. oktober 1903 første gang en toghastighet over 200 km/t. 27. oktober samme år stilte AEGs forsøkstog med 210,2 km/t enda en verdensrekord.
Chamissoplatz

Chamissoplatz, oppkalt etter Adelbert von Chamisso, ligger i Kreuzberg i Berlin, mellom Willibald-Alexis-Straße og Arndtstraße i et gammelt boligområde nær Tempelhof lufthavn. 
De vakre bygningene ved plassen stammer fra slutten av 1800-tallet, den såkalte Gründerzeit da det var en stor byggeboom i Berlin og andre tyske byer.
Hver lørdag holdes et marked for økologiske produkter fra Berlin-Brandenburg-regionen på den østlige delen av plassen
Chamissoplatz er populær blant kunstnere og studenter.
Pariser Platz

Pariser Platz er en omtrent 1,5 hektar stor kvadratisk plass i bydelen Mitte i Berlin.
Den ligger på østsiden av Brandenburger Tor i enden av Unter den Linden. På vestsiden av Brandenburger Tor ligger Platz des 18. März, og videre vestover går Straße des 17. Juni gjennom Tiergarten.
Pariser Platz ble anlagt under Fredrik Vilhelm I av Preussen mellom 1732 og 1734 som del av en barokk byplan for utvidelse av Berlin. Plassen ble bebygget med adelspaléer.
Dens opprinnelige navn var Viereck. Sammen med plassene Achteck (idag Leipziger Platz) og Rondell (idag Mehringplatz) markerte den de nye bygrensene.
I 1814 fikk den sitt nåværende navn etter de prøyssiske og allierte troppenes erobring av Paris i befrielseskrigen mot Napoléon Bonaparte. Fra ca. 1850 ble plassen enhetlig ombygget i klassisistisk stil.
I sluttkampene av andre verdenskrig i 1945 ble bygningene rundt plassen nesten fullstendig ødelagt og senere fjernet. Brandenburger Tor med kvadrigaen ble sterkt ramponert. Senere ble Berlin delt og plassen var i mange år grenseområde uten spor av tidligere bebyggelse.
Etter murens fall startet gjenoppbygging i henhold til Berlins senats retningslinjer for "kritisk rekonstruksjon". Det innebar «blokkrandbebyggelse» i kvartaler og rekonstruksjon i henhold til tidligere tomtegrenser. Plassen er idag helt gjenoppbygd som en lukket plass. 


== Plassens bygninger ==
Pariser Platz 1, før 2. verdenskrig Haus Sommer, idag Commerzbank AG (med tidligere navn).
Pariser Platz 2, før 2. verdenskrig Blüchersches Palais og USAs ambassade, idag USAs ambassade.
Pariser Platz 3, før 2. verdenskrig Palais Wrangel, idag DZ Bank.
Pariser Platz 4, før 2. verdenskrig Palais Arnim og sete for Preußischer Akademie der Künste, idag Akademie der Künste.
Pariser Platz 5, før 2. verdenskrig Palais Beauvryé, siden 1815 Frankrikes ambassade, i dag Frankrikes ambassades nye bygning.
Pariser Platz 5a−6, idag Dresdner Banks Eugen-Gutmann-Haus.
Pariser Platz 6a, Palais am Pariser Platz
Pariser Platz 7, før 2. verdenskrig  Haus Liebermann, idag Bankgesellschaft Berlin (med tidligere navn).Ved plassen, med adresse Unter den Linden 77, ligger også det i 1997 gjenreiste Hotel Adlon.


== Berømte beboere av plassen ==
August von Kotzebue, dramatiker
Friedrich Karl von Savigny, prøyssisk statsråd, filosof og romantisk rettsteoretiker
Giacomo Meyerbeer, komponist
Achim von Arnim, dikter
Wilhelm Friedrich Redern
Max Liebermann, maler
Albert Speer


== Litteratur ==
Gerhard Drexel: Rund um den Pariser Platz. ISBN 3-930863-83-9
Matthias Pabsch: Pariser Platz – Architektur und Technik. ISBN 3-496-01259-5
Günter de Bruyn: Unter den Linden, Siedler Verlag, Berlin 2002, ISBN 3-88680-789-4


== Eksterne lenker ==
Berlin.de
Geschichte des Pariser Platzes