jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Juan Luis Cipriani Thorne

Juan Luis Cipriani Thorne (født 28. desember 1943 i Lima i Peru) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Lima.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Juan Luis Cipriani Thorne sluttet seg til personalprelaturet Opus Dei i Lima i 1962. Han studerte ved Universidad Nacional de Ingenierma (UNI) i Lima og tok doktorgraden i produksjonsteknikk i 1966. Samtidig var han en av Perus fremste basketballspillere. Han deltok på det peruanske laget i basketball som vant under Boliviar-lekene i Barranquilla i Colombia, ble nummer to i den søramerikanske turneringen i Lima og vant den søramerikanske turneringen i Montevideo i Uruguay. Han deltok også i de pan-amerikanske lekene i Winnipeg i Canada.
Han arbeidet som ingeniør i selskapet W.R. Grace (1967–68) og stiftet Instituto Rural Valle Grande.
Han studerte til prest på Opus Deis internasjonale seminar i Roma og universitetet i Navarra i Pamplona i Spania, hvor han tok doktorgraden i teologi.


=== Prest ===
Han ble presteviet i 1977, og etter fullførte studier virket han som sjelesørger i Lima. Samtidig doserte han moralteologi ved byens pavelige høyskole.


=== Biskop, erkebiskop ===
Fra 1988 til 1995 var Cipriani Thorne hjelpebiskop og 1995 til 1999 erkebiskop av Ayacucho. I hans bispedømme var basen til den maoistiske geriljagruppen Lysende Sti. Han nektet å la biskopenes menneskerettighetsgruppe komme inn i området og satte en stopper for prester som var sympatisk innstilt til frigjøringsteologien, som han betraktet som marxistisk.
Under det langvarige gisseldramaet i den japanske ambassadørens residens i Lima i 1996/97 utnevnte president Fujimori ham til megler. Han gjorde seg internasjonalt bemerket for sin megling.
I 1999 ble han erkebiskop av Lima.


=== Kardinal ===
Pave Johannes Paul II kreerte ham til kardinal i 2001.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
Kardinal Giovanni Tacci (Porcelli) (1863-1928) *1895
Kardinal Fernando Cento (1883-1973) *1922
Kardinal Juan Gualberto Guevara y de la Cuba (1882-1954) *1941
Kardinal Juan Landázuri Ricketts, O.F.M. (1913-1997) *1952
Kardinal Juan Luis Cipriani Thorne (1943- ) *1988 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hustelefonsentral

En hustelefonsentral eller  hussentral koordinerer forbindelsene mellom telefonapparater av forskjellig slag innbyrdes og med det offentlige telefonnettet.  Betegnelsene hussentral og hustelefonsentral kan ofte være misvisende ettersom det i større organisasjoner kan være flere tusen telefonapparater tilknyttet en enkelt sentral, og en enkelt hussentral kan betjene mange bygninger.
Forkortelsen PBX står for den engelske betegnelsen private branch exchange og forkortelsen PABX står for den engelske betegnelsen private automatic branch exchange. Begge disse betegnelsene benyttes om det vi i norsk dagligtale kaller hussentral.


== Se også ==
Sentralbord


== Referanser ==
Ragnar Nikolay Larsen

Ragnar Nikolay Larsen (født 7. januar 1925, død 14. januar 1982) var en norsk landslagsspiller  og -trener i fotball og senere sportsjournalist i Aftenposten. I den hjemlige serien spilte han for Oslo-klubben Sandaker SFK. Han var også proff i utlandet i åtte år hvor han spilte for de italienske klubbene SS Lazio og Genoa CFC og sveitsiske AC Lugano. I løpet av karrieren i Italia spilte han 149 kamper og laget 19 mål i Serie A.
På det norske landslaget hadde Larsen en merkelig karriere. Han debuterte mot Finland i 1948. Så ble han proff, og var dermed bannlyst fra videre landslagsspill på grunn av Norges Fotballforbunds selvpålagte amatørbestemmelser – og fikk dermed ikke sin andre landskamp før i 1960, etter at NFF hadde lettet på amatørreglementet slik at hjemvendte proffer kunne få tilbake sin amatørstatus, og dermed spille for Norge.
Før han kunne gjøre comeback på landslaget som spiller var imidlertid Ragnar Larsen en kort periode engasjert som trener for landslaget i 1958. Larsen fikk til sammen elleve A-landskamper og scoret to landslagsmål.
Larsen var også norsk landslagstrener i perioden 1962 til 1966, etter at han hadde lagt opp som spiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ragnar Nikolay Larsen – Transfermarkt 
(en) Ragnar Nikolay Larsen – Transfermarkt (manager) 
(en) Ragnar Nikolay Larsen – national-football-teams.com 
(en) Ragnar Nikolay Larsen – EU-Football.info 
(no) Ragnar Nikolay Larsen – Norges Fotballforbund
SpareBank 1-alliansen

SpareBank 1-alliansen er et norsk banksamarbeid etablert i 1996, mellom 13 banker under felles merkevare SpareBank 1, som er organisert gjennom de felleseide selskapene SpareBank 1 Gruppen AS og SpareBank 1 Utvikling DA med deres datterselskaper, i tillegg til flere andre direkte eide selskaper av SpareBank 1-bankene.


== Banker ==
SpareBank 1 Gudbrandsdal
SpareBank 1 Hallingdal Valdres
SpareBank 1 Helgeland
SpareBank 1 Lom og Skjåk
SpareBank 1 Nord-Norge
SpareBank 1 Nordmøre
SpareBank 1 Ringerike Hadeland
SpareBank 1 SMN
SpareBank 1 SR-Bank
SpareBank 1 Søre Sunnmøre
SpareBank 1 Sørøst-Norge
SpareBank 1 Østfold Akershus
SpareBank 1 Østlandet


== Se også ==
Eika Alliansen
Lokalbank (allianse)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tore André Dahlum

Tore André «Totto» Dahlum (født 21. juni 1968) er en norsk tidligere fotballspiller. Dahlum spilte tre perioder i Start (1987-91, 1994-96, 2001), to perioder i Rosenborg, og hadde også korte proffopphold i gresk og dansk fotball. 
Dahlum var en notorisk måljeger i begynnelsen av 1990-årene. Som Start-spiller ble han toppscorer i Eliteserien 1990 med 20 mål. Han ble også tatt ut på landslaget, hvor han fikk totalt 15 A-landskamper og scoret 6 mål. Hans største øyeblikk i landslagstrøya var da han scoret Norges første mål i seieren over Italia i 1991.
I 1992 ble Dahlum kjøpt av Rosenborg, hvor han opplevde formsvikt, og ble satt ut av både klubb- og landslag. Han scoret imidlertid på et sterkt volley-skudd i cupfinalen i 1992, der Rosenborg vant 3-2 over Lillestrøm. To år senere returnerte han til Start, og hadde senere et kortvarig proffopphold i den greske klubben Skoda Xanthi. I 1997 dro han nok en gang til Rosenborg (og gjorde comeback på landslaget), og var også innom danske AaB Aalborg før han avsluttet karrieren med enda et opphold i Start.
Fra 1. desember 2007 til 8. desember 2009 trente Dahlum 3.-divisjonsklubben Jerv fra Grimstad i Aust-Agder. Han skrev en 5-årskontrakt med klubben som hadde som mål å spille i 1. divisjon innen 2012, men måtte etter 2 år forlate stillingen etter mistillit i spillergruppa.Den 21. juni 2011 skrev Dahlum under en kontrakt med Våg om å tiltre som sportslig leder fra august.Hans sønn Henrik ble før 2012-sesongen tatt opp i Starts A-stall.


== Landskamper ==


== Karrierestatistikk ==


=== Klubbstatistikk ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore André Dahlum – UEFA 
(en) Tore André Dahlum – Transfermarkt 
(en) Tore André Dahlum – national-football-teams.com 
(en) Tore André Dahlum – EU-Football.info 
(no) Tore André Dahlum – Norges Fotballforbund 
(en) Tore André Dahlum – FBref
Christine Hamborgstrøm

Christine Hamborgstrøm (født 27. april 1960, død 19. juli 2018) var en norsk advokat med praksis siden 1987, blant annet kjent som forsvarer til David Toska, før hun ifølge mediene ble byttet ut til fordel for advokat Øystein Storrvik. Hun jobbet i kontorfellesskap med blant andre advokat Fridtjof Feydt, som også ble byttet ut av Toska ifølge mediene.


== Referanser ==


== Kilder ==
–Toska sparket advokatene Arkivert 26. september 2007 hos Wayback Machine. – artikkel i TV2 Nettavisen
José da Cruz Policarpo

José da Cruz Policarpo  (født 26. februar 1936 i Alvorninha i Portugal, død 12. mars 2014 i Lisboa) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og patriark av Lisboa.


== Liv og virke ==
José da Cruz Policarpo studerte til prest i Portugal og Italia. I Roma tok han doktorgrad i teologi ved Det pavelige universitet Gregoriana. Han ble presteviet i 1961.
Som prest underviste han i og ledet en rekke presteseminarer.
I 1978 ble da Cruz Policarpo hjelpebiskop i Lisboa, i 1997 koadjutor-erkebiskop der, og til slutt, i 1998, ble han patriark av Lisboa.
Han ble kardinal i 2001.
Kardinal da Cruz Polikarpo deltok i 2004 i en gruppe likesinnede prelater som møttes årlig i januar fra 1995 til 2006 i Sankt Gallen i Sveits for å diskutere reformer med hensyn til utnevnelsen av biskoper, kollegialitet, bispekonferansene, pavens primat, og seksualmoral; de var ikke enige i alt og ethvert men de delte den oppfatning at kardinal Joseph Ratzinger ikke var den slags kandidat de håpet å se valgt ved det neste pavevalget.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1773
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1856
Erkebiskop Gaetano Aloisi Masella (1826-1902) *1877
Kardinal José Sebastião (d’Almeida) Neto, O.F.M. Disc. (1841-1920) *1880
Biskop António José de Souza Barroso (1854-1918) *1891
Biskop Manuel Luís Coelho da Silva (1859-1936) *1915
Kardinal Manuel Gonçalves Cerejeira (1888-1977) *1928
Kardinal Antonio Ribeiro (1928-1998) *1967
Kardinal José da Cruz Policarpo (1936-2014) *1978


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ørjan Håskjold Nyland

Ørjan Håskjold Nyland (født 10. september 1990) er en norsk fotballspiller som siden oktober 2022 spiller for den tyske klubben RB Leipzig. Han har tidligere spilt for Hødd, Volda, Molde, Ingolstadt og Aston Villa. Nyland har fem landskamper for Norges U-17 landslag, tre kamper for Norges U-18 landslag, tre kamper for Norges U-21 landslag, og flere A-landslagskamper.
Nyland har studert ved Høgskulen i Volda.


== Karriere ==
Før sesongen 2013 meldte han overgang til Molde FK. Hvor han ble norgesmester samme år. I løpet av 2014 fikk han sitt gjennombrudd på landslaget og ble fast keeper for Norges A-landslag. For Molde FK ble han seriemester dette året. Han spilte tre cupfinaler på rad i årene 2012-2014.
Han sto en solid kamp i mål for Norge da U-21-laget tok en stor triumf mot Frankrike og kvalifiserte seg til EM i Israel 2013. I cupseieren for Hødd mot Tromsø i 2012 ble han kåret til banens beste spiller.
I 2015 signerte han for den tyske klubben Ingolstadt, der spilte han i tre år.
Sommeren 2018 ble han hentet av Aston Villa i England, hvor han ble værende frem til kontrakten ble terminert i oktober 2020. Han fikk 36 kamper for Aston Villa.
I januar 2021 signerte Nyland kontrakt med Norwich City FC.
Vinteren 2022 signerte han for Reading FC. 20. mai ble kontrakten hans med klubben terminert.Den 9. oktober 2022 signerte han for den tyske klubben RB Leipzig på en kontrakt varende ut 2022/23-sesongen, etter at Péter Gulácsi pådro seg en korsbåndsskade.


== Landslaget ==
Den 19. november 2013 fikk Nyland sin landslagsdebut på sin hjemmebane, Aker Stadion, mot Skottland.


== Meritter ==
Hødd 
NM: (1) 2012Molde FK
NM: (2) 2013, 2014
Seriemester: (1) 2014Individuelt
Gullballen årets keeper: (1) 2014


== A-landskamper ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ørjan Håskjold Nyland – UEFA 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – Transfermarkt 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – national-football-teams.com 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – WorldFootball.net 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – Soccerbase.com 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – FootballDatabase.eu 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – Soccerway 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – EU-Football.info 
(no) Ørjan Håskjold Nyland – Norges Fotballforbund 
(en) Ørjan Håskjold Nyland – FBref 
(no) Profil på www.altomfotball.no
(no) Profil på www.moldefk.no
(en) Profil på www.footballzz.com
Konsistoriet februar 2001

Konsistoriet i februar 2001 var det åttende konsistorium hvor pave Johannes Paul II utnevnte nye kardinaler. Det ble holdt 21. februar 2001 i Vatikanet.
Det ble utnevnt 42 kardinaler ved konsistoriet, det høyeste antall ved et tilfelle under Johannes Paul IIs pontifikat. Dette bragte det totale antalle han hadde utnevnt til 201. Det ble også annonsert at kardinalen som var utnevnt in pectore ved forrige konsistorium var Jānis Pujats fra Latvia. 


== Kilder ==
John Paul II (1978-2005) – The Cardinals of the Holy Roman Church Arkivert 29. januar 2015 hos Wayback Machine., besøkt 18. november 2015
Sopwith Camel

Sopwith Camel var et britisk jagerfly fra første verdenskrig produsert av Sopwith Aviation Company Ltd. Flyet ble satt inn i tjeneste sommeren 1917, og 5 490 eksemplarer ble produsert. Det var bevæpnet med to .303 (7,7 mm) Vickers maskingeværer som skjøt synkronisert med propellen.
Camel regnes som et av de beste jagerflyene fra første verdenskrig, men hadde også sine uheldige egenskaper. Blant annet viste flyet seg å være vanskelig å håndtere for uerfarne piloter. Dette var mye på grunn av at det var konstruert ustabilt, noe som gav et fortrinn i luftkamp, siden det dermed kunne skifte retning og rolle mye raskere. Disse egenskapene gjorde den til en glimrende «dogfighter», men under normal flyving måtte piloten hele tiden kompensere for ustabiliteten. Mange fly gikk tapt på grunn av dette, spesielt under landing.
Et annet særtrekk var at det korte skroget gjorde lengdestabiliteten ekstra påvirkelig av sentrifugalkreftene fra den roterende radialmotoren. Dette medførte at mange piloter, når de skulle svinge 90 grader mot venstre, isteden foretrakk å svinge 270 grader mot høyre, da det syntes å gå raskere.
Flytypen er kreditert for nedskyting av 1 294 tyske fly.


== Spesifikasjoner (Sopwith F.1 Camel) ==

Vingespenn: 8,53 m
Lengde: 5,72 m
Høyde: 2,59 m
Vingeareale: 21,46 m²
Nettovekt: 420 kg
Lastet startvekt: 660 kg
Topphastighet: 185 km/t
Maks. høyde: 5 790 m
Rekkevidde: 350 km


== Eksterne lenker ==
(en) Sopwith Camel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sopwith Camel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
9 × 19 mm Parabellum

9 × 19 mm Parabellum (av latin, for krig, 9 × 19 mm Luger, 9 × 19 mm NATO) er en patron for pistol utviklet av Georg Luger rundt 1900. I dag er det den mest brukte ammunisjonstype til pistol i verden, og de fleste vestlige land har approbert den. Den er blant annet i bruk i Glock 17 og MP5, som er i bruk i det norske forsvaret (2007).


== Historie ==
Georg Luger utviklet denne patronen på Deutsche Waffen und Munitionsfabriken (DWM) rundt 1902. Den tyske marine tok i bruk Luger-pistolen i kaliber 9 × 19 i 1904, og hæren gjorde det samme i 1908. I 1902 henvendte Luger til Storbritannia med sin nye 9 mm pistol og presenterte den for British Small Arms Commitee. Våren 1903 ble 3 Lugerpistoler og 9 mm ammunisjon levert til den amerikanske hæren for testing ved Springfield Armory. I 1904 ble ytterligere 50 pistoler og 25 000 skudd levert for videre testing. Disse pistolene, samt noen som ble produsert i USA før første verdenskrig, ble stemplet med den amerikanske ørn og ble derfor kalt «American Eagle». Amerikanerne valgte å heller approbere John Moses Brownings .45 ACP patron.
På samme tid viste også det tyske forsvaret interesse for kaliberet. Deres 7,65 Lugerpatron hadde ikke nok slagkraft og i løpet av kort tid erstattet den tyske hæren all pistolammunisjon med 9 mm. En del av nabolandene begynte også å benytte kaliberet, blant annet Italia, som reduserte kruttmengden og omdøpte den til 9 mm Glisenti. De benyttet den i sine Glisenti M1910 pistoler. Da Italia og Tyskland begynte å utvikle de første praktiske maskinpistolene rundt 1914–15 var det dette kaliberet som ble brukt.


== Se også ==
Liste over patrontyper
9 mm patroner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 9 × 19 mm Parabellum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 9 × 19 mm Parabellum – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Andrej Sakharov

Andrej Dmitrijevitsj Sakharov (russisk Андрей Дмитриевич Сахаров, født 21. mai 1921 i Moskva, død 14. desember 1989 samme sted) var en sovjetisk vitenskapsmann som ble tildelt Nobels fredspris i 1975.Fredsprisen ble overrakt til hans hustru Jelena Bonner, da han selv ikke fikk utreisetillatelse. Han ble forvist til Gorkij i 1980 og politisk rehabilitert av Mikhail Gorbatsjov i 1986.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sakharov var sønn av Dmitrij Ivanovitsj Sakharov, fysikklærer ved privatskoler og amatørpianist. Senere underviste han ved Statsuniversitetet i Moskva. Andreijs bestefar hadde vært advokat i det russiske keiserdømmet og hadde respekt for sosial bevissthet og humanitære prinsipper. Sakharovs bestefar ville senere ha en stor innflytelse på Andrej Sakharov. Sakharovs mor var Jekatrina Aleksejevna Sakharova, som hadde greske røtter. Sakharovs foreldre og bestemor på farssiden hadde stor innflytelse på hvordan personligheten hans utviklet seg. Sakharov vokste opp som russiskortodoks, men ble ateist senere i livet. Han mente derimot at et «ledende prinsipp» ledet universet og menneskenes liv.


=== Vitenskapsmann ===
Han blir regnet som den sovjetiske hydrogenbombens far. Forståelsen for hvor mye ødeleggelse denne bomben kunne forårsake, la grunnlaget for hans kamp for fred og frihet.


=== Menneskerettighetsengasjement ===
Andrej Sakharov fremførte tidlig sin oppfatning ar forutsetningen for at verden skulle unngå fullstendig undergang var at det rådet en teknisk jevnbyrdighet mellom øst og vest. Han viet seg fra midten av 1960-tallet  stor grad av sin tid til å arbeide for en forbedring av de annerledes tenkendes situasjon. For dette arbeid ble han belønnet med Nobels fredspris i 1975. Sakharov ble forhindret fra å ta i mot prisen i Norge og Jelena Bonner tok i mot prisen i hans sted. Ettersom han også sterkt kritiserte statsledelsen for krigen i Afghanistan ble han forvist fra Moskva og sitt arbeide der og måtte bo i Gorkij. Først i 1986 opphevet Mikhail Gorbatsjov hans indre eksil.
Fra manifestet Tanker om framsteg, intellektuell frihet og fredleig sameksistens (1968) via Sakharov har ordet til Mitt land og verden ble hans innstilling  til Sovjetunionen og dens sosialisme fra kritikk til fordømmelse, særskilt vedrørende den manglende tillempningen av Helsingforsavtalens bestemmelser om menneskerettigheter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Andrei Sakharov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Андрей Дмитриевич Сахаров – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nobels fredspris 1975 hos Nobelprize.org
(en) Andrej Sakharov hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobels fredspris 1975
Antonio María Javierre Ortas

Antonio María Javierre Ortas (født 21. februar 1921 i Siétamo i Spania, død 1. februar 2007 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og tidligere prefekt for Sakraments- og gudstjenestekongregasjonen i Vatikanet. Han tilhørte Salesianerne av Don Bosco.
Antonio María Javierre Ortas ble presteviet i 1949 og tok doktorgrad i teologi i Louvain. I mange år underviste han i fundamentalteologi og dogmatikk blant annet i Torino, Roma, Peru, Guatemala og Polen. Under Annet Vatikankonsil var han sakkyndig for de spanske biskoper i økumeniske spørsmål.
I 1976 utnevnte pave Paul VI ham til erkebiskop og sekretær for Kongregasjonen for katolsk utdannelse. Han ble kardinaldiakon i 1988, og ble samtidig Vatikanets bibliotekar og arkivar. I 1992 ble han så forfremmet til kardinalprest og prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentene, et verv han hadde frem til 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Melding om kardinalens død på katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Allerød kommune

Allerød kommune er en dansk kommune på Nordsjælland. Den inngår fra 1. januar 2007 i den nydannede Region Hovedstaden. Kommune- og regionreformen 2005–07 har ikke påvirket kommunens grenser. Allerød omfatter byene 
Lillerød, Lynge-Uggeløse, Blovstrød og Kollerød. 

Allerød kommune ble dannet i 1970 av kommunene Lillerød, Blovstrød og Lynge-Uggeløse i det nordøstlige hjørne av Sjælland. Fra 1970 
til 31. desember 2006 var Allerød en kommune i Frederiksborg amt, som ble oppløst i og med kommune- og regionreformen 2005-07. Kommunen hadde i 2004 i alt 23 425 innbyggere, mot 23 609 i 2007. 
Det gamle navnet på Allerød var Alryth.  Mest kjent er kommunen kanskje for funnet av lurene fra Brudevælte. Allerød er også hjemkommunen for teatret Mungo Park. 


== Lokalpolitikk ==


=== Kommunalvalg ===
Ved valgene siden 2005 har kommunestyret hatt følgende sammensetning:


=== Borgermestre ===
Karsten Längerich (V) 2018–
Jørgen Johansen (K) 2014–2017
Erik Lund (K) 2008–2014
Eva Nejstgaard (K) 1994–2008
Preben Nybo Andersen (V) 1988–1994
Oskar Jensen (V) 1970–1988


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Allerød Kommune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«KMDValg / Valgresultater» (dansk). KMD. Besøkt 1. april 2019.
Birkerød kommune

Birkerød kommune er en tidligere dansk kommune i forhenværende Frederiksborg amt på Nordsjælland, opprettet ved Kommunalreformen (1970) fra 1. april 1970. Siden 1. januar 2007, gjennom Danmarks kommunale strukturreform, inngår den i nye Rudersdal kommune i Region Hovedstaden sammen med tidligere Søllerød kommune.


== Kommunesammenslåing ==
Borgmester Ove C. Alminde i Birkerød var våren 2005 i alvorlig tvil om de økonomiske fordelene ved sammenslåingen, og Birkerød byråd utskrev derfor folkeavstemning om sammenslåingen. Avstemningen 12. april 2005 ga et flertall på bare 50,65 % for sammenslåing. 
Kommunevalget i november 2007 medførte at Venstre fikk absolutt flertal i det nye kommunestyret og Søllerøds borgmester Erik Fabrin ble valgt som ny borgmester for den nye kommunen. Kommunestyret har 27 medlemmer, herav 14 fra den tidligere Birkerød kommune. Utvalgene i den nye kommunen er derimot alle besatt av medlemmer fra den tidligere Søllerød kommune. Også kommunaldirektøren og de fleste ledende embetsmenn er fra Søllerød. Dette har ført til atskillig strid og kritikk fra Birkerød-borgere og kommunalt ansatte i Birkerød.  


== Referanser ==