Grekere

Grekere (gresk Έλληνες (Éllines), også kalt «hellenere», er en nasjon og en etnisk gruppe som har befolket Hellas, fra en gang rundt 1600-tallet f.Kr. og siden da også på Kreta, Kypros og andre naboregionene frem til i dag. Grekerne regner alle som har gresk navn, opprinnelse eller som greskortodokse som grekere. Ordet grekere er avledet av latin graeci, som først skal ha siktet til en folkestamme vest i landet. Senere har det i alminnelighet kommet til å stå for alle hellenere.
Greske kolonier og samfunn har historisk blitt etablert i de fleste hjørner av Middelhavet, men grekerne har særlig konsentrert seg rundt Egeerhavet hvor gresk språk har blitt snakket siden antikken. Fram til tidlig på 1800-tallet var grekere spredt mellom den greske halvøy, vestkysten av Lilleasia, Pontos mot svartehavskysten, Egypt, Kypros og Konstantinopel; mange av disse områdene besto i stor grad av grensene til Østromerriket på slutten av 1000-tallet og det østlige delen av Middelhavet som en del av oldtidens greske kolonisering.I ettervirkningen av den gresk-tyrkiske krigen 1919-1922 ble det gjennomført en stor folkevandring av grekere fra Tyrkia, og i motsatt retning, tyrkere fra Hellas, i en storstilt utveksling av mennesker mellom de to landene. Det sikret at etniske grekere hovedsakelig kom til være bosatt innenfor grensene av dagens Hellas og Kypros. Andre etniske greske befolkningsgrupper kan bli funnet i fra sørlige Italia og til Kaukasus og i utlendighet i en rekke andre land i verden. I dag er de fleste grekere medlem av den gresk-ortodokse kirke.


== Historie ==
Se hovedartikkel, Hellas’ historieGrekere snakker gresk språk som utgjør sin egen særskilte del innenfor den indoeuropeiske språkfamilien. Grekerne utgjør en gruppe av førmoderne etniske folk, beskrevet av Anthony D. Smith som et «erketypisk diaspora folk».Den moderne greske staten ble opprettet i 1832 da grekerne frigjorde en del av sitt historiske hjemland fra undertrykkelsen fra Det osmanske rike. Den store greske diaspora (spredning utenfor hjemlandet) og handelsklasse var medvirkende i å fremme ideene om vestlige romantisk nasjonalisme og filhellenisme («venn av grekere»), sammen med konseptet om hellenisme som ble formulert i løpet av de siste århundre av det gresktalende bysantinske rike, utgjorde grunnlaget for Diafotismos («opplysningen») og den nåværende oppfatningen av hellenisme.


=== Opprinnelse ===
Urgrekerne oppsto antagelig i det området som i dag er Hellas, i den sørlige enden av Balkanhalvøya, en gang mot slutten av 3000-tallet f.Kr. Rekkefølgen av innvandring til det greske fastlandet i løpet av 2000-tallet f.Kr. har blitt rekonstruert som grunnlaget for dialektene i gammelgresk slik som de presenterer seg selv i århundrene senere, men dette er underlagt flere usikkerheter. De var minst to innvandringer, den første med jonere og aiolere som resulterte i det mykenske Hellas ved 1500-tallet f.Kr. og den andre, en dorisk invasjon eller innvandring en gang på 1000-tallet f.Kr. som erstattet de arkadisk-kypriotiske dialekter som hadde oppstått under den mykenske perioden. Begge innvandringene skjedde ved avgjørende perioder, den mykenske ved overgangen til sen bronsealder, og den doriske da det kom et sammenbrudd i bronsealderen.
Det har vært foreslått at det var tre bølger med innvandring som indikerer en urjonisk, enten samtidig eller faktisk tidligere enn den mykenske sivilisasjon. Denne muligheten synes å ha vært først foreslått av Ernst Curtius på 1880-tallet. I dagens forskning er den gjengse antagelsen å gruppere sammen den joniske med den arkadisk-kypriotiske gruppe som etterfølgerne til en enkelt midtre bronsealder-innvandring i felles opposisjon til den «vestlige» gruppe av dorere.


== Noen kjente grekere ==
Sokrates
Platon
Herodot
Perikles
Aristoteles
Aleksander den store
El Greco


== Se også ==
Hellenisme


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bryce, Trevor (2006): The Trojans and their neighbours. Taylor and Francis. ISBN 0415349559
Drews, Robert (1994): The coming of the Greeks: Indo-European conquests in the Aegean and the Near East. Princeton, N.J: Princeton University Press. ISBN 0691029512.