jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Felix av Danmark

Felix, prins til Danmark (Felix Henrik Valdemar Christian), greve av Monpezat (født 22. juli 2002 på Rigshospitalet i København) er sønn av prins Joachim og prinsesse Alexandra av Danmark. Han er nr. åtte i arvefølgen til den danske tronen.
Han ble døpt 6. oktober 2002 i Møgeltønder kirke. Etter at Joachim og Alexandra ble skilt har de felles foreldremyndighet for sønnene.


== Anetavle ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prince Felix of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Felix av Danmark på Internet Movie Database 
(en) Felix av Danmark hos The Peerage
Benedikte av Danmark

Benedikte, prinsesse til Danmark, prinsesse av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (Benedikte Astrid Ingeborg Ingrid) (født 29. april 1944 på Amalienborg slott i København) er datter av kong Frederik IX og dronning Ingrid av Danmark, og er søster av dronning Margrethe II.Hun giftet seg på Fredensborg slott den 3. februar 1968 med prins Richard zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, som var overhode for fyrstehuset Sayn-Wittgenstein-Berleburg. Han døde 13. mars 2017.Prinsesse Benedikte og prins Richard har tre barn:

Prins Gustav av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 1969)
Prinsesse Alexandra av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 1970)
Prinsesse Nathalie av Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 1975)Da prinsesse Benedikte giftet seg fikk hun kongens samtykke, men med en rekke forbehold:

Dersom prinsesse Benedikte blir nærmeste arving til tronen skal hun bo permanent i Danmark
Prins Richard skal på samme måte bo permanent i Danmark, og skal også søke om dansk statsborgerskap
For å ha arverett til tronen skal deres barn (og senere etterkommere)
bo permanent i Danmark
#når de blir nærmeste arving til tronen
#senest når de når skolealder
søke om dansk statsborgerskap når de blir myndigeEttersom ingen av prinsessens barn har oppfylt disse kravene, har de ikke arverett.
Prinsesse Benedikte er en aktiv representant for det danske kongehuset, og er høy beskytter for blant annet hestesport og speiderbevegelsen.
Prinsesse Benedikte ble i 1974 utnevnt til storkors av St. Olavs Orden. Hun er ridder av Elefantordenen og er tildelt Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Princess Benedikte of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benedikte av Danmark på Internet Movie Database 
(en) Benedikte av Danmark hos The Peerage
Kvifjorden

Kvifjorden er en innsjø og kraftmagasin i kommunene Kvinesdal, Sirdal og Bygland kommune i Agder. Innsjøen er magasin for Solhom kraftverk, og reguleringshøyden er 38 meter.
Magasinet ble dannet ved at en rekke mindre innsjøer, Nesjen, Badstogflona, Kvifjorden og Kvivatnet, ble oppdemmet og fløt sammen til ett stort magasin. Kvifjorden var den største av disse. Oppdemmingen ble utført med tre store steinfyllingsdammer.
Ettersom demningene ligger ved utløpet av Nesjen, den sørligste av de tidligere innsjøene, blir magasinet også kalt Nesjen/Kvifjorden eller også bare Nesjen.
Østsiden av innsjøen danner grense til Setesdal Vesthei – Ryfylkeheiane Landskapsvernområde.


== Referanser ==
Feragen

Feragen er en innsjø som ligger 654 meter over havet i Røros kommune i Trøndelag. Sjøen har tilsig både fra Røragen i nord og fra Langtjønna i sør. Utløpet er i sørvest med Feragselva gjennom Håsjøen og Rambergsjøen via Håelva til Glåma. Feragen ligger dermed øverst i Glommavassdraget, nær vannskillet mot Femunden (662 moh) og Trysil-/Klarälv/Götaälv-vassdraget. Da kobberverkene hadde forbrukt det nærmeste trevirket, ble det behov for å skaffe tømmer lenger unna, og man anla tømmerrenne fra Femunden til Feragen.Langs østsiden av Feragen går det bilvei fram til Ljøsnåvollen. Grensa for Femundsmarka nasjonalpark følger strandlinja til sjøen et stykke i sørøst.


== Se også ==
Liste over norske innsjøer


== Referanser ==
Savalen

Savalen er en innsjø som ligger i kommunene Tynset og Alvdal i Innlandet, og en grend ved den samme sjøen.
Savalen er et av distriktets største rekreasjonsområder. Savalen Fjellhotell ligger i den nordøstlige enden av sjøen. Den nå nedlagte skøytebanen i nærheten av hotellet var kjent for å ha rask skøyteis, og det ble satt både verdensrekorder og flere norgesrekorder her, blant annet av Frode Rønning, Jan Egil Storholt, Rolf Falk-Larssen og Johann Olav Koss. Det er også et alpinanlegg i området med to skiheiser, samt skistadion og rulleskiløype.
Arne Garborg bodde på østerdalsstua Kolbotn ved Savalen fra året før han giftet seg med Hulda i 1887, til sønnen Arnes skolegang gjorde at de i 1896 flytta til Stokke i Vestfold. Brev- eller essaysamlinga Kolbotnbrev, som kom ut i 1890, er fra denne tida. Flere andre av Garborgs bøker er også skrevet her.
Innsjøen er undersøkt flere ganger opp gjennom årene, spesielt i tilknytning til at innsjøen ble ytterligere regulert til vannkraftproduksjon i 1971. Grundige undersøkelser av vannkjemi og planktonsammensetning ble utført av Morten Nicholls på slutten av 1970-tallet. Utredningen inneholder også et dybdekart og informasjon om geologi og enkelte forurensningskilder i nedbørfeltet. Innsjøen karakteriseres som en oligotrof innsjø.Savalen regnes som Dovrefjells østlige grense.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Savalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sandsjøen

Sandsjøen er en innsjø som ligger i Lierne kommune i Trøndelag.


== Referanser ==
Vråvatn

Vråvatn er en innsjø i Kviteseid kommune i Telemark.  Den er en del av Arendalsvassdraget og har sitt hovedtilløp i Folsetelva fra Skredvatn, mens utløpet er via Roholdtåi, eller «Straumen», til Nisser.
I 1914 ble det anlagt to sluser i Straumen, Storstraum–Småstraumkanalen. Dette gjorde det mulig å reise hele den 50 km lange strekningen fra Tveitsund sør i Nisser til Vråliosen nord i Vråvatn med båt. Veteranbåten MS «Fram» trafikkerer fortsatt denne strekningen med turister om sommeren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vråvatn, Kviteseid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Takvatnet

Takvatnet er en innsjø i Målselv og Balsfjord kommuner i Troms og Finnmark. E6 passerer på vest for innsjøen og fylkesvei 857 passerer på nordsida.


== Fiske ==
Vatnet ble nesten fisketomt på grunn av hardt garnfiske etter stor ørret tidlig på 1900-tallet. Før andre verdenskrig ble det derfor satt ut røye, både som mat for ørreten, og som en egen bestand å fiske på. En kort tid så dette ut til å være vellykket, men etter hvert ble vannet overbefolket av småvokst røye, og ørreten ble nesten utryddet. Fisken hadde mye parasitter, og var i dårlig kondisjon. Rundt 1980 var vatnet blitt helt ubrukelig som fiskevann. Fra 1984 til 1989 drev UiT ved hjelp av lokale fiskeentusiaster en intens utfisking av røye med teiner, som førte til bedre næringstilgang og dermed  storørretens comeback. og idag forventes det omtrent 50/50 ørret og røye i fangstene. 

Institutt for arktisk og marin biologi på UiT eier en forskningsstasjon lokalisert ved Takvatnet og har i mange år drevet forskning her. Det forskes blant annet på energi og metabolisme hos fisk, næringsnett, parasittisme, vannkvalitet og hydrologi. Forskningsstasjonen brukes også årlig for feltkurs for studenter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Takvatnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Store Måsvannet

Store Måsvannet (nordsamisk: Stuorra Sopmir, historisk også skrevet Stuorra Såbmir) er en innsjø sør for Laksefjorden i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Den er en del av Friarfjordvassdraget. Innsjøen er regulert og er hovedmagasin for Adamselv kraftverk.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Finnmark


== Referanser ==
Rien

Rien er en innsjø i Røros kommune i Trøndelag. Innsjøen dreneres av elven Glåma.


== Referanser ==
Vågåvatnet

Vågåvatnet er en innsjø som ligger i kommunene Lom og Vågå i Innlandet.  Den har et areal på 14,05 km² og ligger 362 meter over havet. Elva Otta renner inn i vestenden av Vågåvatnet, og fortsetter mot øst ved Vågåmo, gjennom Ottadalen til samløpet med Gudbrandsdalslågen ved byen Otta i Sel kommune.
Vågåvatnet er en av de 200 største innsjøene i Norge.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oppland


== Referanser ==
Vatndalsvatnet

Vatndalsvatnet er en innsjø i Bykle kommune i Agder. Innsjøen er regulert som magasin for Holen kraftverk, med en reguleringshøyde på hele 140 meter.
Det går vei (sperret for biltrafikk) langs sørsiden av vannet inn til Ormsavatnet, med en stikkvei opp til Store Urevatn.
Vatnedalsvatn omkranses i sør, vest og nord av Setesdal Vesthei - Ryfylkeheiane Landskapsvernområde.


== Referanser ==
Store Urevatn

Store Urevatn er en innsjø som ligger i Bykle kommune i Agder.
Vannet er regulert som magasin for Holen kraftverk, etter konsesjon gitt i 1949. Vannet er omgitt av Setesdal Vesthei Ryfylkeheiane landskapsvernområde med dyrelivsfredning, men er på grunn av kraftreguleringen ikke selv en del av dette.
Vannet har en bestand av bekkerøye og ørret, dette er fisk som er satt ut etter pålegg, men man tror at bekkerøyen reproduserer naturlig i vannet.
Det går vei inn til vannet. Veien er vinterstengt, men ellers åpen for alle. Den brukes mye av turgåere og fiskere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Store Urevatn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Langvatnet (Ballangen)

Langvatnet (nordsamisk: Guovddelisjávrre) er en innsjø som ligger i Ballangen kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Skjomen kraftverk.


== Referanser ==
Fjergen

Fjergen er en innsjø nord for tettstedet Kopperå i Meråker kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Tevla kraftverk.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVE, dybdekart 1984
Jonsvatnet

Jonsvatnet er en innsjø i Trondheim kommune i Trøndelag. Innsjøen er hoveddrikkevannskilde for Trondheim kommune. Jerfir er et eldre navn på sjøen.
Jonsvatnet består av tre deler, Litjvatnet, Storvatnet og Kilvatnet. Utløpet fra Jonsvatnet ligger i Litjvatnet, og vannstanden reguleres med et damanlegg. Kommunegrensa til Malvik følger østbredden av innsjøen på to korte strekninger.
Ørret, røye og gjedde er å finne i vatnet, og det ble også satt ut kreps på 1930- og 1970-tallet.
En sidetunnel fra Bratsberg kraftverk gjør det mulig å overføre vann fra Selbusjøen hvis det skulle oppstå vannmangel. Denne tunnelen har alltid vært stengt unntatt en kort periode i 1978. Fisken lake og krepsdyrene mysis og firetornet istidskreps klarte den gang å vandre inn i Jonsvatnet gjennom tunnelen. Introduksjonen av mysis førte til en dramatisk reduksjon av antall vannlopper, men bestandene har i ettertid økt igjen.I årene 1936 til 1939 var «Trondheim lufthavn Jonsvatnet» i Valsetbukta. Det Norske Luftfartsselskap (DNL) hadde en sjøflyrute mellom Bergen og Tromsø i sommersesongen. Den viktigste grunnen til opprettelsen av denne ruta var postverkets behov for raskere forsendelse av posten. I  1935 var det  prøvedrift i juli. Trondheim kommune bygde slipp og ekspedisjonshus. 
Under den tyske invasjonen i Norge i 1940 ble det islagte Jonsvatnet brukt som fremskutt tysk feltflyplass, og opptil 60 tyske fly brukte den improviserte basen. Da våren kom og isen smeltet var det minst tre fly igjen, et Heinkel He 111 og et Junkers Ju 88 bombefly og et Junkers Ju 52 transportfly. Vraket av sistnevnte fly ble senere ødelagt av utbyggingen av en drikkevannsledning på 1980-tallet. De andre to flyene ble etter flere års forberedelser hevet i 2005. Blant en av tilskuerne var Artur von Casimir som var med som flyger på et av flyene som sank i 1940. Under letingen etter flyene ble det også funnet et tysk Arado Ar 196 rekognoseringsfly som styrtet senere under krigen. Dette flyet er imidlertid fredet som krigsgravplass, og ble ikke undersøkt videre.
På Jonsvatnet ligger Trondheim sjøflyplass, Jonsvatnet, som Trondheim kommune har ønsket å legge ned.


== Se også ==
Ju88.net Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.


== Referanser ==
Øymarksjøen

Øymarksjøen er en lang og smal innsjø som ligger i kommunene Aremark og Marker i Viken. Søndre del av Øymarksjøen kalles Bøensfjorden, og nordre del Lifjorden.
Innsjøen inngår i Haldenkanalen, og har tilløp fra Rødenessjøen i nord og utløp i sør til Aremarksjøen.
Øymarksjøen er blant annet kjent for en stor gjeddebestand. Den største som har blitt fanget var på 14,5 kilo.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Østfold


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øymarksjøen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Unkervatnet

Unkervatnet (sørsamisk: Åanghkejaevrie) er en innsjø som ligger i Hattfjelldal kommune i Nordland. Den ligger vest for Skardmodalen med Skardmodalen naturreservat.


== Referanser ==
Rømsjøen

Rømsjøen er en innsjø som ligger i Aurskog-Høland kommune i Viken. Sjøen har utløp via Oselva til Dalslands kanal.
Det finnes flere fiskeslag i sjøen, de vanligste er abbor, gjedde og mort. Men også ørret, sik, lake, laue og bekkeniøye finnes.


== Referanser ==
Forsvatnet

Forsvatnet (lulesamisk: Gårttjejávrre) er en innsjø i Hamarøy og Sørfold kommuner i Nordland. Den er regulert som magasin for Kobbelv kraftverk, med en reguleringshøyde på 100 meter. Etter oppdemmingen har Forsvatnet flytt sammen med Linnajávrre.
Det er det største vatnet i Hamarøy kommune, og det ligger omtrent syv kilometer fra grensen til Sverige, øst for Gasskatjåhkkå og Lássestjåhkkå. Av totalarealet på 13,63 km² ligger bare 0,69 km² av sørvestenden i Sørfold. Den nordlige delen av vatnet, som strekker seg inn mot foten av Gasskatjåhkka, utgjør den tidligere separate innsjøen Linnajávrre. 
Utløp er til Forsvasselva fra sørvestenden av vatnet, og som via Øvre og Nedre Veikvatnet renner til Kobbvatnet og videre via Kobbelva til Leirfjorden.


== Referanser ==
Halnefjorden

Halnefjorden er en innsjø som ligger på Hardangervidda i øvre del av Numedalsvassdraget i kommunene Hol og Nore og Uvdal i Viken samt Eidfjord kommune i Vestland. Innsjøen får tilsig hovedsakelig vestfra gjennom Skulevikåna, Skaupa og Sevra, og den er regulert 4 meter med en dam ved utløpet til Sleipa i sørøst.
I nordenden av innsjøen ligger Halne fjellstue ved riksvei 7. Det går båtrute på vannet om sommeren mellom Halne brygge i nord og Skaupa i sør. Båtruten med Halnekongen har vært driftet siden 1954, da demningen på Sleipa ble bygget.


== Fiske ==
Regulanten er pålagt å sette ut 11 000 ørret årlig som kompensasjon for reguleringen. Det er også en meget stor bestand av ørekyt som er en konkurrent for ørreten.


== Referanser ==
Steinbusjøen

Steinbusjøen er en innsjø som ligger i Vang kommune i Innlandet.  Innsjøen er en del av Begnavassdraget, og er sammen med Øyangen magasin for Ylja kraftverk.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oppland


== Referanser ==
Skasen

Skasen (skogfinsk: Kassi eller Kassinjärvi) er en innsjø på Finnskogen i kommunene Kongsvinger og Grue i Innlandet. Den har utløp via Skasåa, som leder vannet fra Skasen gjennom flere andre sjøer før det ender opp i Glåma. Det er mulighet for overnatting og camping ved sjøen. I innsjøen er det bestander av abbor, mort, gjedde, lake, ørekyt, røye og ørret. Det fiskes en del røye i sjøen på vinterstid.


== Limnologi ==
Skasen er en næringsfattig eller oligotrof innsjø med et lite nedbørfelt i forhold til innsjøens størrelse. Det lille nedbørfeltet gjør innsjøen særskilt utsatt for menneskelig påvirkning (NIVA 1985). I en limnologisk undersøkelse utført av NIVA (Norsk institutt for vannforskning) i 1985 ble det konkludert med: «Skasen er en relativt dyp skogssjø med klart, svakt surt og næringsfattig vann. Innsjøen er i dag (dvs. i 1985) lite påvirket av menneskelig aktivitet, men er sårbar overfor økte påvirkninger av næringssalter og surt vann.»


== Geologi ==
Skasen ligger i det sørøstnorske grunnfjellsområdet, og innsjøen er omsluttet av sure bergarter som er forholdsvis rike på kvarts og feltspat. Fjellgrunnen består hovedsakelig av gneis og granitt, og er derfor svært kalkfattig .


== Referanser ==
Tisleifjorden

Tisleifjorden er en innsjø som ligger i kommunene Gol og Hemsedal i Viken og Nord-Aurdal kommune i Innlandet. I forbindelse med byggingen av Åbjøra kraftverk ble  Tisleifjorden regulert i 1949, demningen ble ytterligere utvidet i 1959.  Høyden kan nå variere med opptil 11 meter.  Vannet fra Tisleifjorden renner ut i elva Tisleia.
I august 2015 ble det åpnet et småkraftverk i selve damanlegget for å benytte vannmassene før de renner til Åbjøra kraftverk. Dette småkraftverket får en årsproduksjon på 6,5GWh og har en fallhøyde på 10,75 meter. Kraftverket har en kostnad på 33 millioner kroner. Damanlegget som ble bygd 1948-50 er restaurert for 133 millioner kroner. Det er hevet med 2,6 meter og eies av Bægnavassdragets regulering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tisleifjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heddalsvatnet

Heddalsvatnet er en innsjø som ligger i kommunene Notodden og Midt-Telemark i Vestfold og Telemark. Innsjøens hovedtilløp er Tinne og Heddøla. Utløpet er elva Saua, ned til Norsjø. Den sørligste delen av innsjøen kalles Bråfjorden. Denne er avgrenset mot resten av Heddalsvatnet ved Nautsundet, der fylkesvei 360 krysser i bro. Jernbanen til Notodden går langs østsiden.Innsjøen er en del av Skiensvassdraget og den naturskapte delen av Norsjø–Skienkanalen. Heddalsvatnet ligger bare 16 moh. Og to sluseanlegg ved Skien var nok til å åpne Heddalsvatnet for skipsfart. Kanalen åpnet i 1861 og gjorde etterhvert Notodden til landets største innlandshavn. På 1800-tallet ble det bygget havgående skip ved Heddalsvatnet. Byen Notodden ligger ved nordenden av Heddalsvatnet.
Straks etter istiden sto havet om lag 150 meter høyere enn Notodden. Havet strakte seg som en lang fjordarm innover i landet forbi Heddalsvatnet og helt til Hjartdal. De første menneskene som bosatte seg i indre Telemark reiste trolig med båt langs Heddalsvatnet mens det fortsatt var saltvann og en del av havet. Landhevingen har senere skilt Heddalsvatnet fra havet. I neolittisk tid var Heddalsvatnet fortsatt forbundet med havet, og ble på grunn av landheving skilt fra havet omkring midten av eldre bronsealder.

Ved flommen i 1927 ble det registrert en vannstand på 21,2 meter.


== Referanser ==
Einavatnet

Einavatnet, eller Einavannet, ofte benevnt som Einafjorden, er en innsjø som ligger i Vestre Toten kommune i Innlandet, 398 meter over havet. Einavannet er omkring 13 km i nord-syd retning, mens bredden sjelden overstiger 1 km. Inn i Einavannet kommer Evjua fra syd og Vigga fra øst, ut fra vannet renner Hunnselva ut som munner ut i Mjøsa i Gjøvik.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Oppland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einavatnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Holden (Steinkjer)

Holden (uttales «Hørdin») er en innsjø i Steinkjer kommune i Trøndelag. Innsjøen er regulert som magasin for Brattingfoss kraftverk.


== Referanser ==
Strondafjorden

Strondafjorden (også kalt Strandefjorden og Strøndafjorden) er en innsjø som ligger i kommunene Nord-Aurdal og Vestre Slidre i Innlandet.  Innsjøen er en del av Begnavassdraget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Strondafjorden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lille Rostavatn

Lille Rostavatn (nordsamisk: Vuolit Rostojávri) er en innsjø i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Både det største tilløpet i sørøst og utløpet i vest heter Rostaelva.


== Referanser ==
Storfjorden (Vestre Slidre)

Storfjorden (også kalt Flyvatnet) er en innsjø i Vestre Slidre kommune i Innlandet.  Innsjøen er grunn, gjennomsnittsdybden er på 8 meter.  Den største målt dypet er på 27 meter. Innsjøen ble regulert i 1955, demningen ble utvidet i 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVE, dybdekart 1979
Follsjå

Follsjå er en innsjø i Notodden kommune i Telemark. Vannet har utløp via Fulldøla, som etter ca. to kilometer munner ut i Tinnelva.


== Referanser ==
Øgderen

Øgderen (også kalt Hemnessjøen) er en innsjø i Aurskog-Høland og Indre Østfold kommuner i Viken fylke. Naturreservatene Kragtorpvika og Kollerudvika ligger i Øgderen.
Innsjøen ligger i et vakkert kulturlandskap, og særlig øst for sjøen er det store jordbruksarealer. Vannet er forholdsvis næringsrikt og har flere steder en særdeles velutviklet takrørvegetasjon. Det rike fuglelivet i Øgderen skyldes ikke minst den frodige vegetasjonen i vikene. Sjøen har funksjon som hekke- og oppvekstområde og som rasteplass for vade- og andefugl under trekk. En stor andel av Norges bestand av toppdykkere hekker i innsjøen.
Øgderen tilhører Haldenvassdragets øvre del, og drenerer via Hemneselva, Bråtevannet og Korselva til Hølandselva og Skulerudvannet.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Akershus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øgderen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rødungen (Ål og Nore og Uvdal)

Rødungen er en innsjø som ligger på grensa mellom Ål og Nore og Uvdal kommuner  i Viken.
Rødungen er 13,1 km² stor. Sjøen er regulert til vannkraftproduksjon og er magasin for Usta kraftverk.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Buskerud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rødungen, Ål / Nore og Uvdal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sisovatnet

Sisovatnet (lulesamisk: Sijdasjávrre) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Innsjøen ligger i et øde fjellområde rett ved Blåmannsisen. Innsjøen har sitt utløp mot vest hvor Fagerbakkelva renne i flere stryk og fosser ned til Øvervatnet, videre til Andkjelvatnet og tilslutt ut i Tørrfjorden. Elva har et fall på 660 meter på 4 kilometer.Innsjøen er regulert som magasin for Siso kraftverk. Når vannstanden er høy, flyter vannet sammen med Rundvatnet i øst til ett magasin med areal 14,95 km². Til Sisovatnet overføres også vannføringen fra Løytavatnet i nord og fra Laksåga i sør.Blåmannsisen har hatt elleve jøkulhlaup i perioden 2001–2020 som har ført store vannmasser ut i Sisovatnet. I det første tilfellet i 2001 økte vannstanden i Sisovatnet med 2,5 meter i løpet av mindre enn to døgn. Det er det bredemte vannet Øvre Messingmalvatn som av og til dreneres ut under en bretunge av Blåmannsisen, altså at vannet renner ut mellom isen og fjellgrunnen under. Vanligvis har Messingmalvatnan avrenning mot Sverige, men fordi isen de siste årene har blitt stadig tynnere skjer disse plutselige nedtappingene.


== Referanser ==
Lyngsvatnet

Lyngsvatnet er en innsjø i kommunene Forsand og Hjelmeland i Rogaland. Innsjøen er magasin for Lysebotn kraftverk, og vannstanden reguleres mellom 686 og 636 moh som en følge av dette.
Elva Evardalsåna fra øst, og elva i Falkadalen fra nordøst er Lyngsvatnets naturlige tilløp. Innsjøens naturlige utløp er til Lyngsåna, som renner ned Rykanfossen og går senere sammen med Storåna ved gården Nes i Hjelmeland.
Innsjøen demmes opp av tre steinfyllingsdammer, to ved innsjøens utløp i vest, Lyngsvatn Hoveddam og Norddammen eller Lyngsvatn Sekundærdam Nord, og en mot sør, Håhellerdammen. Oppdemmingen begynte i 1964, da Lyngsvatn Hoveddam og Norddammen ble bygd. I 1975 ble dammene oppgradert til det de er i dag, i tillegg ble Håhellerdammen bygd. 


== Referanser ==
Bleikvatnet

Bleikvatnet er en innsjø i Hemnes kommune i Nordland. Etter Bleikvatnet har Bleikvasslia sitt navn. Rett nord for Bleikvatnet ligger Okstindan, i sør Kongsfjellet.
Bleikvatnet er regulert som magasin for Øvre og Nedre Røssåga kraftverk. Bleikvatnets naturlige utløp er mot vest til Bleikvasselva, ei sideelv til Røssåga, men etter kraftutbyggingen overføres vannføringen østover til Røssvatnet gjennom en tunnel. 
Rundt vannet ligger gårdsbrukene Rabliåsen, Smalsundmoen (nedl.), Lenningsvika (nedl.), Finneset (nedl.) og Oksfjellelva (nedl.). De eldste av gårdene ble tatt opp på 1700-tallet, men de fleste gårdene ble fraflyttet på 1960-tallet som følge av vannkraftutbygginga. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bleikvatnet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons