Gary Neville

Gary Alexander Neville (født 18. februar 1975 i Bury, Stor-Manchester) er en engelsk tidligere fotballspiller og nåværende ekspertkommentator og trener. Han var kaptein for Manchester United og er den høyrebacken med flest landskamper for England. Neville spilte hele sin karriere for Manchester United hvor han var med på å vinne blant annet åtte Premier League-titler, tre FA-cup-titler, to Mesterligaen-titler og to Ligacup-titler. Ligacup-finalen i 2006 var hans første trofé som kaptein. Han fikk sin landslagsdebut i 1995 og var førstevalg på høyrebacken på både klubb- og landslag i mer enn 10 år. Neville kunngjorde den 2. februar 2011 at han la opp med øyeblikkelig virkning. Han fikk til sammen 602 kamper og syv mål for Manchester United
Han er bror av tidligere Premier League-spiller og Everton-kaptein Phil Neville, som også spilte for Manchester United fra 1993 til 2005. Hans søster Tracey Neville spilte på Englands landslag i netball. Hans mor, Jill, jobber i resepsjonen hos Bury FC, mens faren, Neville Neville, en gang spilte cricket for Lancashire County Cricket Club. Gary Neville var også en talentfull cricketspiller i sin ungdom og har spilt for Greenmount Cricket Club i Bolton Cricket League.


== Manchester United ==
Gary Neville kom til Manchester United på lærekontrakt da han gikk ut av skolen i 1991. I hans første sesong var han kaptein på juniorlaget som vant FA Youth-cup. Han fikk sin debut for førstelaget i september 1992 mot Torpedo Moskva i UEFA-cupen. Han var en del av Alex Fergusons ungdomsrekke på 1990-tallet som fikk kallenavnet Fergie's Fledglings, senere også kalt Class of '92, en «oppdatert» versjon av 1950-tallets Busby Babes som inkluderte blant andre hans bror Phil, Ryan Giggs, David Beckham, Nicky Butt og Paul Scholes. I 1994 ble Neville klubbens førstevalg på høyrebacken, idet han erstattet Paul Parker. Sommeren 2004 signerte Neville en ny fireårskontrakt med United. I desember 2005 ble Neville oppnevnt som ny United-kaptein, etter at Roy Keane forlot klubben.
I januar 2006 var Neville involvert i kontroverser etter å ha jublet foran de tilreisende Liverpool-supporterne på Old Trafford. Neville løp fra midtbanen og over til motstanderens fans for å feire Rio Ferdinands matchvinnende scoring på overtid. Oppførselen hans ble kritisert av Jamie Carragher, media og politiet, som mente at Neville var skyld i gnisninger som oppstod mellom fansen etter kampen. Han ble senere tiltalt for upassende oppførsel av FA. Neville protesterte på dette, og spurte om fotballspillere skulle opptre som «roboter» uten å kunne vise følelser. Han ble idømt en bot på £5 000.
Neville pådro seg i mars 2007 en alvorlig ankelskade under kamp mot Bolton. I hans første kamp etter skadeavbrekket, en reservelagskamp mot Everton i januar 2008, scoret han et sjeldent mål i det 21. minutt, og hjalp med det laget til et 2-2-resultat.9. april 2008 fikk Neville sitt etterlengtede comeback på Manchester Uniteds førstelag i Mesterligaen-kvartfinalen mot Roma på Old Trafford. Han kom inn i det 81. minutt for Anderson. Neville ble ønsket velkommen tilbake på banen med stående ovasjoner, og ble også tildelt kapteinsbindet med en gang i sin 99. kamp i Mesterligaen. Han var ikke med i troppen til Mesterligaen-finalen den 21. mai, men fikk medalje og sluttet seg til lagkameratenes feiringer etter å ha slått Chelsea på straffesparkkonkurranse.
Neville startet sin første førstelagskamp på 17 måneder da han som kaptein ledet Manchester United ut på banen mot Portsmouth i Community Shield den 10. august 2008. Han startet igjen mot Zenit St. Petersburg i Supercupen, før han fikk sin første start på hjemmebane siden skaden, mot Villarreal i gruppespillet i Mesterligaen. 21. september 2008 startet Neville sin første ligakamp på nesten 18 måneder, mot Chelsea. Neville spilte sin siste kamp den 1. januar 2011. Den 2. februar 2011 la han opp som aktiv fotballspiller. 24. mai fikk han sin testimonialkamp mot Juventus på Old Trafford, hvor blant andre hans bror Phil Neville, David Beckham, Nicky Butt, Michael Owen, Wayne Rooney stilte opp. Juventus vant kampen 2-1.


== Trenerkarriere ==

Neville ble den 14. mai 2012 ansatt som assistenttrener for Englands herrelandslag i fotball, under ledelse av Roy Hodgson, en jobb han hadde fram til Hodgson gikk av i 2016. Han var trener for den spanske klubben Valencia fra 2. desember 2015 til 30. mars 2016.


== Karriere som spiller (alle turneringer) ==
Per 10. desember 2009


== Meritter ==
Manchester UnitedPremier League (8): 1995–96, 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01, 2002–03, 2006–07, 2008–09
FA-cupen (3): 1996, 1999, 2004
Ligacupen (2): 2006, 2010
FA Community Shield (3): 1996, 1997, 2008
Mesterligaen (2): 1999, 2008
Intercontinental Cup (1): 1999
FIFA Club World Cup (1): 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Neville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gary Neville på Internet Movie Database 
(en) Gary Neville hos The Movie Database 
(de) Gary Neville – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gary Neville – FIFA 
(en) Gary Neville – UEFA 
(en) Gary Neville – Transfermarkt 
(en) Gary Neville – Transfermarkt (manager) 
(en) Gary Neville – national-football-teams.com 
(en) Gary Neville – WorldFootball.net 
(en) Gary Neville – Soccerbase.com 
(en) Gary Neville – FootballDatabase.eu 
(de) Gary Neville – fussballdaten.de 
(en) Gary Neville på Twitter 
(en) Gary Neville på Instagram 
(no) Gary Nevilles profil på united.no
(en) Gary Nevilles profil på manutd.com