jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bente Reibo

Bente Reibo (født 18. november 1953) er en norsk musiker, teaterinstruktør og kulturarbeider. Hun er utdannet ved Musikkonservatoriet i Tromsø.Hun var med i Nordnorsk Visegruppe (1975–1980) og arbeidet en tid for NRK Barne- og Ungdomsavdelingen («Halv-Sju» og barneforestillingen «Trollet i Senja»), og har i flere sammenhenger formidlet nord-norsk kultur på riksdekkende fjernsyn.
Reibo var en tid med i Norsk kulturråds styre, og har vært engasjert ved Hålogaland Teater, samt bidratt til Festspillene i Nord-Norge (2002). 
I 1992 etablerte hun kulturprosjektet «Tromsdalen Kulturhus – en kreativ møteplass over profesjon-, status- og aldersgrenser» sammen med Tor-Bjørn Gundersen. Dette var en formalisering av et kulturtiltak som hadde vært i virksomhet siden 1985, men da i løsere former. Fra 1992 ble det et kultursenter som ble drevet av Reibo og Gundersen i fellesskap. Det skiftet senere navn til Kulta. Per 2017 er hun fortsatt kunstnerisk leder for kultursenteret.Hun bidrar også ved Høgskolen i Tromsø.


== Priser og utmerkelser ==
Spesielt for sitt engasjement i Kulta og virke som leder i Tromsdalen kulturhus, har hun mottatt Tromsø kommunes kulturpris (1997) og Tromsø kommunes hederspris (2004).


== Diskografi ==


=== Nordnorsk Visegruppe ===
Rav og Rekling (1977)
Hei løsti (1979)


=== Deltar på ===
Ivar Dyrhaug: Hvorfor nettopp meg? (1979)
Grappa: Så lenge scooter'n kan gå – en musikalsk frostfabel fra Svalbard av Ola Bremnes (1997)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bente Reibo på Discogs
Telemnar

Telemnar er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den 26. kongen av landet Gondor. 
Etter at hans far, kong Minardil, døde i et angrep av Umbars korarer ved byen Pelargir i året 1634 i det tredje tidevervet var det Telemnar som ble konge. Hans far regjerte kun i en kort tid, men Telemnars regjerings tid var enda kortere. Han var (sammen med Isildur) den av Gondors konger som hadde regjert i kortest tid som konge av Gondor.
I det tredje tideverv år 1636 herjet den store pesten gjennom Midgard, og Gondor var et av de hardest rammede landene. Mange Númenóreanere døde, og blant dem var Kong Telemnar og hans familie. Han ble etterfulgt av sin nevø Tarondor (sønnen av Telemnars yngre bror Minastan).
Dave Eggers

Dave Eggers (født 12. mars 1970 i Boston i Massachusetts i USA) er en amerikansk forfatter.


== Biografi ==
Eggers vokste opp i Lake Forest i Illinois og utdannet seg ved University of Illinois at Urbana-Champaign. Han begynte sin karriere som Salon.com redaktør, og grunnla Might magazine. Han bor i San Francisco. Han er gift med Vendela Vida, forfatter av blant andre – Girls on the Verge og And Now You Can Go.  I oktober 2005 fikk de en datter sammen.


== Karriere ==
Eggers' første bok var hans egne memoarer med skjønnlitterære trekk, Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk (A Heartbreaking Work of Staggering Genius) (2000), oversatt til norsk av Jon Rognlien. Boken tar for seg forfatterens ansvar for oppdragelsen av sin yngre bror, grunnet deres foreldres plutselige død i løpet av en kort periode. Memoarene inneholder fiktive elementer, noe som skapte en del debatt og som gjorde ham til et litterært stjerneskudd over natten. I 2002 ga han ut sin første roman, Dere skal merke vår hastighet (You Shall Know Our Velocity), oversatt til norsk av Hege Mehren. Dave Eggers har også utgitt en samling av noveller, Så sultne vi er, som også er oversatt til norsk (2006) av Hege Mehren. I 2008 kom Hva er dette hva, oversatt av Hege Mehren og Isak Rogde (What Is The What: The Autobiography of Valentino Achak Deng).
Eggers er grunnlegger av McSweeney's, et litterært magasin som kommer ut fire ganger i året, og er også et lite forlag med samme navn.
Eggers er lærer ved stiftelsen «826 Valencia», den første av en rekke skoler som lærer amerikansk ungdom å skrive.


== Bibliografi ==
Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk, (Gyldendal 2000), oversatt av Jon Rognlien
Dere skal merke vår hastighet, (Gyldendal 2004), oversatt av Hege Mehren
Teachers Have It Easy: The Big Sacrifices and Small Salaries of America's Teachers, (2005)
Så sultne vi er, (Gyldendal 2006), oversatt av Hege Mehren
Hva er dette hva, (Gyldendal 2008), oversatt av Hege Mehren og Isak Rogde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dave Eggers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dave Eggers på Internet Movie Database 
(sv) Dave Eggers i Svensk Filmdatabas 
(da) Dave Eggers på Filmdatabasen 
(da) Dave Eggers på Scope 
(fr) Dave Eggers på Allociné 
(en) Dave Eggers på AllMovie 
(en) Dave Eggers hos The Movie Database  Wikiquote: Dave Eggers – sitater

Detaljert bibliografi
Intervju på The Onion AV Club
Timothy McSweeney's Internet Tendency
Litteraturhuset i Oslo 29. mai 2008
Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk

Et forbløffende talentfullt, dypt rystende verk er en bok av Dave Eggers. Boken kan egentlig ikke kalles roman, ettersom det boken også er forfatterens memoarer, med visse skjønnlitterære trekk. Boken handler om hvordan Eggers som 22-åring må ta seg av sin 8-årig bror når foreldrene dør av kreft.
Hans såkalte memoarene inneholder delvis fiktive elementer ved at forfatteren tar seg kreative friheter, noe han også har påpekt for leserne. Dette kunstgrepet har blitt debattert, noe som førte til at Eggers ble et litterært stjerneskudd over natten.


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Dave Eggers – sitater
Natalie Horler

Natalie Christine Horler (født 23. september 1981 i Bonn i Tyskland) er en engelsk-tysk sanger, kjent som vokalist i gruppen Cascada, som spiller i sjangeren Hands Up.
Horler vokste opp i fødebyen sammen med sine to engelske foreldre. Moren var språklærer og faren var jazz-musiker. 


== Cascada ==
Som 18-åring traff Horler DJ Manian og Yanou, og sammen dannet de gruppen «Cascada».
Den første singelen Miracle ble gitt ut på Andorfine Records i mars 2004, og den ble en suksess. Den andre singelen Bad Boy kom samme året, og gjorde det også bra.
Cascada ga ut enda en singel, Everytime We Touch. Dette skulle bli den siste singelen gitt ut på Andorfine Records. Cascada skiftet plateselskap, og fikk kontrakt hos Manuel Reuter og Yann i deres nydannede plateselskap Zooland Records.
Den 31. mars 2006 kom debutplaten Everytime We Touch Den ble gitt ut i USA og gikk høyt opp på listetoppene. Og galloperende på denne bølgen ble den første singelen Miracle gitt ut på nytt i en ny miks.
8. september 2009 slapp Cascada ut albumet Evacuate the Dancefloor, den kom opp på 7.-plass i Norge. Albumet er en stor forandring, i forhold til Perfect Day, og gruppen har gått over fra en slags trance stil, til en mer house-aktig stil.
Original Me er det nyeste albumet til Cascada. Albumet ble sluppet den 17. juni 2011, og inneholder to cd-er. Den første cd-en inneholder Original Me, mens den andre cd-en inneholder Greatest Hits, med en blanding av noen av sangene i alle albumene, men ikke bare fra det som ble sluppet i Norge.


== Singler ==
Cascada – Living in the rain
Cascada – Bad Boy
Cascada – Everytime We Touch
Cascada – Kimon
Cascada – A Neverending Dream
Cascada – Ready For Love EP
Cascada – Truly Madly Deeply
Cascada – Hurricane
Cascada – One More Night
Cascada – Evacuate the dancefloor
Cascada – Last Christmas
Cascada – Dangerous
Cascada – Pyromania (ikke i Norge)
Cascada – Piece of heaven
Cascada – Kids in America
Cascada – Listen to your heart
Cascada – Night Nurse (kommer)
Cascada – endless summer
Cascada – Can't stop the rain
Cascada – San Francisco
Cascada – Glorious (Eurovision Song Contest, Tyskland)


== Album ==
Everytime We Touch
Perfect Day
Evacuate the Dancefloor
Original Me


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalie Horler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Natalie Horler på Internet Movie Database 
(en) Natalie Horler på Discogs 
(en) Natalie Horler på MusicBrainz 
(en) Natalie Horler på AllMusic 
Zooland Records
Manuel Reuter/DJ Manian
Deutsche Medizinische Wochenschrift

Deutsche Medizinische Wochenschrift er et av de mest anerkjente medisinske tidsskrifter i verden. Det ble grunnlagt i 1875 av dr. Paul Borner, og blir publisert av Georg Thieme Verlag. Det er den offisielle publikasjonen til Deutsche Gesellschaft für Innere Medizin og Gesellschaft Deutscher Naturforscher und Ärzte. Sjefredaktør er dr. Martin Middeke.


== Se også ==
The Lancet
British Medical Journal
Journal of the American Medical Association
New England Journal of Medicine
Canadian Medical Association Journal


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Grøtavær

Grøtavær er lite et lokalsamfunn ytterst på Grytøya i Harstad kommune i Troms. Her bor det ca. 100 personer (2006). Grøtavær ligger mot nord, men vernes mot storhavet av øyer med hvite sandstrender. Stedet var tidligere et ikke ubetydelig fiskevær, men strukturendringer og sentralisering, særlig i 1970- og 80-årene, førte til fraflytting og reduserte fiskeleveranser. I dag preges næringsveien av jordbruk (i hovedsak sauedrift i kombinasjon), reiseliv, leirskole, samt en rekke hjemmebaserte bedrifter. Det finnes ennå noen sjarker som driver fiske fra Grøtavær. I tillegg dagplendler en rekke av innbyggerne til arbeid i kommunesenteret Harstad. Inntil 2011 fantes det også en kombinert barne- og ungdomsskole her, men etter rassikring av fylkesvegen mellom Dale og Alvestad, sendes nå elevene til Lundenes skole.
Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri i Grøtavær. Batteriet Heeres Küsten Batterie Grötavaer 12/983, ble oppsatt med fire 15,5 cm kanoner med skuddvidde 18 000 m, i juni 1941.


== Adkomst ==
Fylkesvei 867 fører fra Harstad til Stornes, hvor ferja går over til Bjørnerå ferjeleie. Herfra kjører man nordover på fylkesvei 15 langs Toppsundet. Etter ca. 7 kilometer er det en 4 kilometer lang tunnel som går gjennom fjellet Toppen. Etter tunnelen kommer man etter kort tid til tettstedet Dale, hvorpå en ny tunnel fører videre til Alvestad og endelig Grøtavær.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Yttergryta.no – nettsted for bygdene Dale, Alvestad og Grøtavær
Büyükada

Büyükada er den største av de ni øyene som utgjør Prinseøyene øst i Marmarahavet, tett ved Istanbul. Det greske navnet er Prinkipos (Πρίγκηπος).
Det lå flere gresk-ortodokse klostre på Prinkipos (nå Büyükada) og de omliggende øyene, og mange er de hellige munker og nonner som holdt til der. Mange er også de ofte svært lite hellige som ble tvangsinternert – tvunget til å avslutte sine liv i ordenslivet – etter maktskifter i Østromerriket.  
Et nonnekloster på øya var forvisningssted for de bysantinske keiserinner Irene, Eufrosyna, Zoë og Anna Dalassena. Det er nettopp denne serien av fyrsteelige personer som gav øya sitt greske navn. 
Senere ble også medlemmer av den ottomanske sultanslekt til tider sendt i eksil til øya. Og etter sin deportasjon fra Sovjetunionen i februar 1929 oppholdt Lev Trotskij seg fire år på Büyükada.
På 1800-tallet ble øyene et populært feriested for Istanbuls rike, og viktorianske hytter og hus er fremdeles å skue på hovedøya Büyükada. 
I Norge vil noen assosiere navnet Prinkipos med UKA ved Studentersamfundet i Trondhjem for 1969. UKErevyen Prinkipo ble det året oppkalt etter øya i Marmarahavet.  


== Eksterne lenker ==
(en) Büyükada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Astrid Marie Nistad

Astrid Marie Nistad (født 9. desember 1938 i Fjaler, Sogn og Fjordane) er en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 1989.


== Regjering ==
21. mai 1986 – 29. september 1989 Statssekretær Olje- og energidepartementet


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem i Valgkomitéen
1997–2001 medlem i Justiskomitéen
1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen
1993–1997 medlem i Næringskomitéen
1989–1993 medlem i Energi- og industrikomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Astrid Marie Nistad hos Stortinget 
(no) Astrid Marie Nistad hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Astrid Marie Nistad hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Michael Shanks (arkeolog)

Michael Shanks (født 1959 i Newcastle upon Tyne) er en britisk arkeolog som er kjent for sitt arbeide innen post-prosessuell arkeologi. Shanks foreleste ved University of Wales, Lampeter før han flyttet til USA, hvor han nå er professor i klassisk arkeologi ved Stanford University i California.
Shanks er en av lederne for MetaMedia Lab ved Stanford. Dette laboratoriet er en del av det bredere feltet Media Studies, som inkluderer teoretikere som Marshall McLuhan. Han har skrevet flere bøker innen arkeologisk teori, og er kjent for sitt samarbeide med Christopher Tilley. 


== Publikasjoner ==
2001 – Theatre/Archaeology – med Mike Pearson.
1999 – Art and the Early Greek City State
1996 – Classical Archaeology of Greece: Experiences of the Discipline
1991 – Experiencing the Past
1987 – ReConstructing Archaeology – med C. Tilley
1987 – Social Theory and Archaeology – med C. Tilley


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Metamedia Lab prosjekt liste
Metamedia samarbeid
Michael Shanks' hjemmeside
Jan Petter Rasmussen

Jan Petter Rasmussen (født 1. juni 1947 i Stavanger) er en norsk politiker (Ap). Han var ordfører i Eigersund kommune fra 1990-1996. Han ble innvalgt på Stortinget fra Rogaland i 1997. Han var vararepresentant i perioden 2001–2005.


== Regjering ==
15. mars 1996 – 1. november 1996 Statssekretær Fiskeridepartementet
1. november 1996 – 1. oktober 1997 Statssekretær Kommunal- og arbeidsdepartementet


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem i Justiskomitéen
1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen


== Eksterne lenker ==
(no) Jan Petter Rasmussen hos Stortinget 
(no) Jan Petter Rasmussen hos Norsk senter for forskningsdata 
http://www.dalanefolke.museum.no/leksikon/ordforere
Lars Gunnar Lie

Lars Gunnar Lie (født 18. september 1938 i Fjell i Hordaland) er en norsk tidligere lektor og politiker (KrF).
Etter examen artium i 1959 ble han cand.real. med hovedfag i geofysikk og grunnfag i matematikk og fysikk fra Universitetet i Bergen fra 1967. Lie var lektor ved Bergen katedralskole 1967–1968, Rothaugen skole 1968–1971 og Førde gymnas 1971–1985. Han vikarierte som undervisningsinspektør 1976–1977 og 1983–1985. I studietiden hadde han tillitsverv som formann i Bergen Kristelige Studentlag våren 1964 og formann i Realistutvalget i 1966. Senere var han også styremedlem i Det Norske Samlaget 1987–1995 og faglig tillitsvalgt i Norsk Lektorlag.
Lie var medlem av Førde kommunestyre 1976–1983, herunder ordfører 1982–1983. Han var innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane 1985–2001 og samferdselsminister i Jan P. Syses regjering 1989–1990. Det var i Lies tid som samferdselsminister at planleggingen av en hovedflyplass på Gardermoen ble besluttet. På Stortinget var han medlem av Stortingets kirke- og undervisningskomité 1985–1989, Stortingets finanskomité 1990–1993 og 1997–2001 (leder 1997–2000), Stortingets næringskomité 1993–1997 og Stortingets fullmaktskomité 1993–2001. Lie var også medlem av Kristelig Folkepartis gruppestyre. Han var sentral i forhandlingene om statsbudsjettene i slutten av 1990-årene.Etter tiden på Stortinget flyttet han tilbake til Sotra. Lie var styreleder i Det Norske Misjonsselskap 2005–2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Gunnar Lie hos Stortinget 
(no) Lars Gunnar Lie hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Lars Gunnar Lie hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Ingvald Godal

Ingvald Åsmund Godal (født 26. oktober 1934 i Aker, død 28. januar 2019) var en norsk bygningsingeniør, offentlig tjenestemann og politiker (H). Han var statssekretær og stortingsrepresentant for Telemark fra 1985 til 2001. 


== Liv og virke ==


=== Familie og utdannelse ===
Ingvald Godal vokste opp i Rauland og Furnes som sønn av sogneprest Odd Godal og lærerinne Randi Fætten Bojer. Han var bror av Tore Godal og Jon Bojer Godal. Han ble oppkalt etter sin farfar, Ingvald Godal, bestyrer (rektor) ved Storhaug skole i Stavanger. Morfaren var forfatteren Johan Bojer, mens Tord Godal, biskop i Nidaros, var hans farbror.
Etter artium ved Hamar katedralskole i 1953 gjennomførte han førstegangstjeneste og sersjantkurs i Hans Majestet Kongens Garde i 1954/1955, hvorpå han utdannet seg til sivilingeniør ved bygglinjen ved Heriot-Watt University i Skottland. Som student var han formann i ANSAs avdeling i Storbritannia fra 1957 til 1959.


=== Karriere ===
Etter endt utdannelse var Godal konstruktør i Grønvolds konsulentfirma i Oslo, før han arbeidet gjennom 1960-årene som veiingeniør i Afrika, først i det nordlige Nigeria, så i Uganda. Han ledet Det Lutherske Verdensforbunds hjelpearbeid under Biafrakrigen fra 1969 til 1970. I 1970 kom han tilbake til Norge ble ansatt i Asplan, senere selvstendig næringsdrivende i Rauland (nå i Vinje kommune).


=== Politiker for Senterpartiet ===
Godal var formann i Oslo Senterparti fra 1969 til 1971, statssekretær for statsråd Trygve Haugeland i Miljøverndepartementet fra 1972 til 1973, og ordfører i Vinje kommune i Telemark fra 1976 til 1979. Fra 1977 til 1985 var han den første formannen i Landssamanslutninga av Vasskraftkommunar, som han tok initiativet til å danne, og fra 1979 til 1981 formann i Telemark Senterparti.
Fra 1982 til 1985 var han ansatt som rådmann i Vinje kommune. Han var også styreformann i Telemarksforsking.


=== Politiker for Høyre ===
I 1983 meldte han overgang fra Senterpartiet til Høyre. Han var innvalgt på Stortinget fra Telemark fra 1985 til 2001, og satt sin første periode i Stortingets energi- og industrikomité, deretter i Stortingets forsvarskomité. Godal var visepresident i Norges Forsvarsforening fra 1985 til 1987 og leder i Norsk støttekomité for Tsjetsjenia fra 2002 til 2007.


== Utmerkelser ==
Godal ble tildelt Vernepliktsmedaljen i 1955. I 1996 ble han tildelt den litauiske Medaljen for 13. januar og i 2012 ble han utnevnt til kommandør av Litauens fortjenstorden.


== Bibliografi ==
2007 – Afrikansk rapsodi
2003 – Tsjetsjenia: der enkene blir selvmordsbombere
1993 – Jeg vil dø vakker, Litauen
1984 – Det blåser i grenseland
1971 – Barna fra Santana: Nigeria under og etter borgerkrigen
1965 – ZAKI. Med kompass og stikkstenger syd for Sahara


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ingvald Godal hos Stortinget 
(no) Ingvald Godal hos Norsk senter for forskningsdata
Hans Christian Heg

Hans Christian Heg (født 21. desember 1829 i Lier, død 20. september 1863 i Slaget ved Chickamauga i Georgia) var en norskamerikansk offiser som kjempet under den amerikanske borgerkrigen. 
Heg ble født i Lier utenfor Drammen og emigerte med sine foreldre til USA i 1840, elleve år gammel. Familien slo seg ned i bosetningen Muskego i Waukesha County, Wisconsin.
Heg ble senere major i 4th Wisconsin Militia (4. Wisconsin Milits) og sjef for fengselssystemet i Wisconsin (med dette ble han den første norskamerikaner valgt til et delstatsdekkende verv i Wisconsin). Han var også medlem av det republikanske partiet og slaverimotstander. 

Han er mest kjent for å ha vært regimentsjef og oberst i 15th Wisconsin Volunteer Infantry (15. Wisconsin frivillige regiment) som var kjent som det skandinaviske regimentet, fordi det besto av mest nordmenn, men også noen svensker og dansker.
19. september 1863 ble Heg dødelig såret under slaget ved Chickamauga. Han døde dagen etter på et feltsykehus.
Ved Lier kommunelokale på Haugestad i Lierbyen ble det i 1925 avduket en statue av oberst Heg. Statuen er en kopi av Hegs statue som sto i Madison i Wisconsin frem til 24. juni 2020 da den ble revet ned av Black Lives Matter-aktivister som demonstrerte etter drapet på George Floyd den 25. mai 2020.Kuriosa 
Bill Booth synger om Hans Christian Heg og slaget ved Chickamauga i sangen Chickamauga på albumet New Land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordmenn i den amerikanske borgerkrig: Hans Christian Heg Arkivert 17. november 2005 hos Wayback Machine.
Christopher Tilley

Christopher Y. Tilley er en britisk arkeolog og en ledende talsmann for post-prosessuell arkeologi.
Tilleys hovedverk innen arkeologisk teori ble skrevet sammen med hans elev Michael Shanks. Disse inkluderer ReConstructing Archaeology og Social Theory and Archaeology, begge fra 1987. Han har skrevet flere bøker og artikler om bruk av fenomenologi i arkeologi, inkludert hans nyeste bok The Materiality of Stone. Explorations in Landscape Phenomenology (Oxford 2004). 
Tilley er for tiden professor i antropologi ved University College London.


== Publikasjoner ==
The Materiality of Stone: Studies in Landscape Phenomenology 1
The Dolmens and Passage Graves of Sweden. Archetype Books, London. 1999
Metaphor and Maerial Culture. Blackwell, Oxford. 1999
An Ethnography of the Neolithic. Early Prehistoric Societies in Southern Scandinavia. Cambridge: Cambridge University Press. 1996
A Phenomenology of Landscape. Berg, Oxford. 1994
Interpretative Archaeology. Berg, Oxford 1993
Material Culture and Text: The Art of Ambiguity. Routledge, London. 1991
Reading Material Culture. Blackwell, Oxford. 1990
Domination and Resistance. Unwin-Hyman, London. 1989 (med M. Rowlands og D. Miller)
Social Theory and Archaeology. Polity Press. Cambridge. 1987 (med M. Shanks)
Re-Constructing Archaeology: Theory and Practice. Cambridge University Press. 1987 (med M. Shanks).
Ideology, Power and Prehistory. Cambridge University Press. 1984 (med D. Miller)
An Assessment of the Scanian Battle-Axe Tradition: Towards a Social Perspective. Scripta Minora, Lund. 1982
Post-Glacial Communities in the Cambridge Region: Some Theoretical Approaches to Settlement and Subsistence. British Archaeological Reports, Oxford. 1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chris Tilleys nettside ved UCL