jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Drengsrud

Drengsrud er et strøk og et delområde i Asker kommune i Viken. Området er forholdsvis tett befolket, og har både kontorbygg og villabebyggelse. 
Drengsrud er blant annet kjent for Øvre og Nedre Drengsrudvann, to små vann hvor det i 1930-årene ble satt ut et stort antall fiskearter fra Kontinentet og Nord-Amerika. Drengsrud har i dag en av Norges eneste stammer av dvergmalle. Drengsrudbekken renner fra Nedre Drengsrudvann ned til Askerelva. Drengsrud gård ligger like nordøst for vannene, med Vardåsen kirke noe lenger øst. Området byr på mye fin natur, med Vardåsmarka i rett i sør.
Elevene i området sogner til Drengsrud skole, som har rundt 350 elever fra 1. til 7. trinn. Skolen har en moderne ballbinge og en liten skog tilknyttet skoleområdet.
Kjente elever som har gått på skolen er Tom Hilde og Ingvild Snildal.


== Kilder ==
Tor Chr. Bakken (red.): Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020
Telefunken

Telefunken AG er et tysk firma som produserer radio- og fjernsynsapparater. Det ble grunnlagt 27. mai 1903 under det tyske navnet Gesellschaft für drahtlose Telegraphie m. b. H. («selskap for trådløs telegrafi») som et samarbeidsprosjekt mellom Siemens & Halske og Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (AEG). Siemens gikk ut av samarbeidet i 1941. I 1967 fusjonerte Telefunken AG med AEG til AEG-Telefunken. Navnet Telefunken forsvant ut i 1985, slik at firmaet ble hetende AEG.


== Firmaets historie ==
Helt på begynnelsen av 1900-tallet arbeidet det to grupper forskere i Tyskland for å utvikle metoder for overføring av meddelelser trådløst.  Den ene gruppen arbeidet for AEG, den andre for Siemens. Etter som disse firmaene begynte å strides om patentrettigheter, ble blant annet keiser Wilhelm II bekymret for utviklingen. Keiseren var særlig opptatt av radioteknikk i forbindelse med oppbygging av en slagkraftig tysk marine. Etter sterke påtrykk ble patentene overlatt til det nyetablerte firmaet Gesellschaft für drahtlose Telegraphie m. b. H.. «Telefunken» ble i starten brukt som et varemerke for firmaet. 
Firmaet skiftet den 17. april 1923 navn til Telefunken, Gesellschaft für drahtlose Telegraphie. I løpet av andre verdenskrig var Telefunken en ledende leverandør av radarutstyr.


== Se også ==
Bergen kringkaster


== Litteratur ==
Friedewald, M. (2001): Telefunken und der deutsche Schiffsfunk 1903–1914. In: Zeitschrift für Unternehmensgeschichte 46, Nr. 1, S. 27-57.
Fuchs, M. (2003): Georg von Arco (1869–1940) – Ingenieur, Pazifist, Technischer Direktor von Telefunken. Eine Erfinderbiographie.  Berlin und Diepholz: Verlag für Geschichte der Naturwissenschaften und der Technik.
Scholl, L. U. (1997): Marconi versus Telefunken: Drathlose Telegraphie und ihre Bedeutung für die Schiffahrt. In: Bayerl, G.; Weber, W. (Hrsg.): Sozialgeschichte der Technik. Ulrich Troitzsch zum 60. Geburtstag. Münster,: Waxmann ( Cottbuser Studien zur Geschichte von Technik, Arbeit und Umwelt, 7 ).
Telefunken Sendertechnik GmbH (1993). 90 Jahre Telefunken. Berlin.
Thiele, E. (Hrsg.) (2003): Telefunken nach 100 Jahren: Das Erbe einer deutschen Weltmarke.  Berlin: Nicolai.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
1903: Wilhelm II. gründet die Firma Telefunken
Synergien zerbröselt. Das Lehrstück Telefunken. c't 8/2004, S. 56 (Telefunkens historie)
Darmstadt

Darmstadt er en kretsfri by i den sydlige delen av den tyske delstaten Hessen og forvaltningssete for Regierungsbezirk Darmstadt. Byen er også forvaltningssete for den omkringliggende Landkreis Darmstadt-Dieburg.
Darmstadt er etter Frankfurt am Main, Wiesbaden og Kassel den fjerde største byen i Hessen. De nærmeste nabobyene er Frankfurt am Main ca. 30 km. nordlig og Mannheim ca. 45 km. sydlig.
Innbyggertallet passerte i 1937 grensen på 100 000, og byen fikk status som storby.
Byen har mange nasjonale og internasjonale forskningsinstitusjoner, og ble i 1997 tildelt betegnelsen Wissenschaftsstadt av det hessiske innenriksministeriet. Den har bl.a. et universitet grunnlagt 1836, og et berømt musikkakademi, foruten et rikt kulturliv. Byen er bl.a. også sete for det store legemiddelfirmaet Merck og Den europeiske romfartsorganisasjonens operasjonssenter. Det er en av de rikeste byene i Tyskland.
Darmstadt er primært protestantisk, men har en katolsk minoritet. Den er vennskapsby med bl.a. Trondheim.


== Borgermestre ==
Sannsynligvis allerede i det 15. århundre ble borgermestre tildelt to ganger slik at det både var en Ratsbürgermeister (senere kjent som overborgermester), som ble valgt av bystyret for et år, og en "yngre borgermester" (senere Unterbürgermeister [nedre borgermester] i dag rett og slett borgermester), som ble valgt av borgerne.
Siden 1993 er ordføreren valgt direkte av folket.


=== Overborgermestre ===


=== Borgermestre siden 1945 ===


== Museer ==
Hessisches Landesmuseum Darmstadt
Großherzoglich-Hessische Porzellansammlung
Museum Künstlerkolonie
Kunsthalle Darmstadt
Schlossmuseum
Centenarium
Eisenbahnmuseum Darmstadt-Kranichstein
Wixhäuser Dorfmuseum
Jagdschloss Kranichstein
Altstadtmuseum Hinkelsturm


== Severdigheter ==

Altes Rathaus (det gamle rådhuset)
Luisenplatz med monumentet Langer Ludwig
Slottet ved Marktplatz
Orangeriet
Kirker:
Johanneskirche
Ludwigskirche, byens katolske hovedkirke
Pauluskirche
Stadtkirche (evang.)
Weißer Turm (det hvite tårnet)
Altes Pädagog, en tidligere latinskole
Waldspirale (skogspiralen), boligkompleks utformet av Friedensreich Hundertwasser. På folkemunne også kalt Hundertwasserhaus.
Kunstnerkolonien Mathildenhöhe med Hochzeitsturm (bryllupstårnet, byens kjennetegn) og det russiske kapell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Darmstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Darmstadt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kongsmoen

Kongsmoen er ei bygd i Høylandet kommune i Trøndelag. Den ligger på sletten (botnen) innerst i fjorden Innerfolda. Viktigste næringsvei er jordbruk.
Kongsmoen er den nordligste bygda i Høylandet kommune, og var fram til kommunereformen i 1964 en del av Foldereid kommune. Fra 1950 opplevde Kongsmoen befolkningsøkning og oppblomstring som en følge av utskipningen av kobbermalm fra Skorovass Gruver.  Malmen ble skipet ut fra kai på Kongsmoen etter at den var fraktet med taubane ca. 40 km over fjellet fra Skorovatn i Namsskogan kommune. Utvinningen fra Skorovatn ble avsluttet ca. 1980, og dermed ble også utskipningen av malm fra kai ved Kongsmoen nedlagt.
«Kongsmosongen» ble skrevet i 1948 av Magda Fuglstad.


== Referanser ==
Dalslandsbanen

Dalslandsbanen var opprinnelig navnet på den ca. 85 km lange jernbanestrekningen fra Halden stasjon til Sunnanå, i nyere tid, fra Kornsjø til Mellerud. Banen ble åpnet i 1879, den regnes i dag som del av Norge/Vänerbanan og betegnes noen ganger som Norgebanan.


== Historikk ==
Denne svenske jernbanestrekningen ble for en vesentlig del bygd med norsk kapital. Handelsborgerne i Fredrikshald ønsket å få knyttet seg til Dalsland for å redde byens store svenske oppland. I 1873 ble Dalslands Järnvägsaktiebolag grunnlagt for å bygge jernbanen til Sunnanå, der det var dampskipskai. Entreprenørene Wessel og Sandell, en nordmann og en svenske, fikk tilslaget på å bygge banen for 2 666 500 riksdaler, etter at jernbaneselskapet hadde hatt byggingen ute på anbud. Byggingen ble påbegynt 1875 og 18. juli 1879 kunne banen åpnes for allmenn trafikk. Del av prosjektet var en sidebane fra Ed til Le Bruk, på grunn av sterk stigning måtte den bygges med siksakspor, som den eneste i Sverige.

Dalsland er en full sekk som trenger en åpning.

Elektrisk drift ble tatt i bruk 1. oktober 1939. Den svenske delen av jernbanen, som opprinnelig var en privatbane, ble overtatt av det svenske statsselskapet i 1948.
I 1956 ble det tatt i bruk et nytt spor ved Mellerud slik at tog mellom Oslo og Göteborg ikke måtte inn til stasjonen for å vende. I 1995 ble et nytt spor tatt i bruk mellom Dals Rostock og Erikstad kirke, avstanden mellom Göteborg og Norge ble dermed forkortet med 6 km, og to krappe svinger ble unngått. Innsvingen i retning Mellerud var på dette tidspunktet allerede revet fordi den ikke hadde hatt trafikk på mange år.


== Linjekart ==


== Referanser ==

Historiskt.nu om Dalslands Järnväg
Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.
Trafikverkets linjekart
banvakt.se
Merck (tysk selskap)

Merck KGaA er et tysk forskningsfokusert kjemisk, farmasøytisk og biovitenskapelig konsern med hovedkontor i Darmstadt i Hessen. Firmaet ble grunnlagt i 1668 og er verdens eldste kjemiske og farmasøytiske selskap. Det har ca. 50 000 ansatte i 70 land. Det opererer i Europa, Afrika, Asia, Oseania og Amerika, og har sine viktigste forskningssentre i Darmstadt, Boston, Tokyo og Beijing. Merck bidro sterkt til utbredelsen av legemiddelet morfin på 1800-tallet. Merck er notert på Frankfurt-børsen og inngår i DAX-indeksen over de største selskapene. I 2014 lå omsetningen på ca. 100 milliarder kroner og overskuddet på rundt 15 milliarder kroner. Firmaets juridiske navn har vært Merck KGaA siden 1995; firmaet markedsføres under varemerket Merck.


== Historie ==
Friedrich Jacob Merck kjøpte i 1668 Engel-apoteket i Darmstadt. I 1827 begynte Heinrich Emanuel Merck med industriell produksjon av alkaloider. 1889 overtok Georg Merck representasjonen i New York og grunnla datterselskapet Merck & Co.. Selskapene ble splittet etter første verdenskrig da selskapets aktiva i USA ble nasjonalisert og deretter omgjort til et selvstendig amerikansk selskap. Merck KGaA i Darmstadt eies fremdeles overveiende (74 %) av Merck-familien. Merck KGaA eier rettighetene til Merck-navnet i alle land unntatt USA og Canada. Det tidligere datterselskapet Merck & Co. opererer derfor som MSD utenfor USA og Canada, mens Merck KGaA opererer som EMD (forkortelse for «Emanuel Merck, Darmstadt») i USA og Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Merck KGaA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Soter

Soter (Soterius, ukjent fødselsdato), ble valgt til pave i 166 (enkelte kilder angir 162 eller 168) og innsatt samme år. Han regjerte inntil sin død i 175 (eller 174).
Soter var fra Fondi i Campania. Det eneste man vet om hans familie er at hans fars navn var Concordius.
Han er kjent som «nestekjærlighetens pave», blant annet fordi han sendte en pengegave til den fattige menigheten i Korint, for at de skulle bruke dem på de fattige og på kristne straffanger. Han skal ha vært den første paven som gjorde noe slikt. Biskopen av Korint, Dionysios, sendte et takkebrev som er nevnt i Eusebius' kirkehistorie, der han fortalte at menigheten ville bevare brevet og lese det opp under gudstjenester. Soter hadde også, muligens i brevet som fulgte gaven, gitt Dionysios en reprimande fordi han var for avslappet overfor syndere, spesielt i forhold til seksuell avholdenhet.Det skal ha vært Soter som innførte påskefeiringen som en fast liturgisk fest. Han skal også ha innført doktrinen om at ekteskapets sakrament kun er gyldig dersom det er velsignet av en prest. Dette er en doktrine som fortsatt består i Den ortodokse kirke, men i Den katolske kirke kan også en diakon velsigne ekteskapet.
Tradisjonelt er han regnet som martyr, men det er ingen sikre kilder for dette. Man vet at han ble gravlagt på Callistus-kirkegården i Roma. Hans minnedag er den 22. april. I 1969 ble denne fjernet fra den romerske kalenderen.
Leksikografi

Leksikografi er et fag som tar for seg teoretiske og praktiske problemer ved utarbeiding og bruk av ordbøker og andre oppslagsverk. Sentrale felt innenfor leksikografien inkluderer semantikk (betydningslære), morfologi (bøyingslære) og kontrastiv lingvistikk.


== Teoretisk og praktisk leksikografi ==
Teoretisk eller metaleksikografi (navnet stammer fra den tyske lingvisten Herbert Ernst Wiegand) er en akademisk disiplin som studerer og skildrer semantiske forhold i ordforrådet til et språk og utvikler teorier om dette og hvordan man lager ordbøker, altså hva man normalt forstår med leksikografisk forskning. Til den teoretiske leksikografi hører også anmeldelse av ordbøker og annen ordbokskritikk.
Praktisk leksikografi vil enkelt og greit si at en forbereder og skriver ordbøker.
De to feltene har nær tilknytning ettersom man må ha gode teoretiske kunnskaper for å lage en god ordbok.


== Teoretiske underinndelinger ==
Den teoretiske leksikografien kan deles inn i tre områder:

Brukerforskningen fokuserer på teorier og metoder for å se på hvordan folk bruker ordbøker, slik at man kan finne prinsipper for å lage bedre ordbøker.
Ordbokskritikken fokuserer på å utarbeide konkrete vurderinger av ordbøker og teorier og metoder for å anmelde disse.
Systematisk ordboksforskning fokuserer på utviklingen av nye teorier eller forbedringer av eksisterende teorier for å utvikle nye og bedre ordbøker.Det fins også andre inndelingskriterier i leksikografien. Man kan for eksempel dele den inn etter antall språk, om man lager ettspråklige eller tospråklige ordbøker. Man kan også skille mellom allmenn og fagspråklig leksikografi.


== Leksikografi i Norge ==


== Litteratur ==
Henning Bergenholtz/Sven Tarp (red.): Manual i fagleksikografi. Systime 1994.
Sandro Nielsen: «Anmeldelse af ordbøger». I: LexicoNordica 10-2003, 27-44.
Sandro Nielsen: «Overvejelser angående det leksikografiske grundlag for en elektronisk bilingval regnskabsordbog», LexicoNordica 9-2002, 173-194.
Sandro Nielsen: «At anmelde og blive anmeldt videnskabeligt». I: LexicoNordica 15-2008, 169-195.
Bo Svensén: Handbok i lexikografi : Ordböcker i teori och praktik Norstedt 2004, ISBN 9172272694


== Ordbøker på nett ==
Bokmålsordboka og Nynorskordboka


== Eksterne lenker ==
Forskergruppe for leksikografi, UiO
Center for Leksikografi Arkivert 7. februar 2022 hos Wayback Machine. i Danmark
Nordisk forening for leksikografi
Aukan

Aukan er et tidligere ferjested på Stabblandet i Aure kommune i Møre og Romsdal. Stedet hadde ferjeforbindelse til Vinsternes i Aure kommune, Edøy i Smøla kommune og Forsnes i Hitra kommune. Ruten Aukan – Vinsternes ble nedlagt da Imarsundsambandet åpnet i januar 2007. Samtidig ble rutene til Edøya og Forsnes erstattet av den nye ruten fra Sandvika på Tustna.
Imarsundet

Imarsundet er sundet mellom Stabblandet og Ertvågøya i Aure kommune på ytre Nordmøre. I nord munner sundet ut i Trondheimsleia, og i sør i Vinjefjorden. 
Sundet var grense mellom tidligere Tustna kommune og gamle Aure kommune, en av forusetningene for en sammenslåing av de to kommunene, var en ferjefri kryssing av sundet. Frem til januar 2007 var det fergeforbindelse fra Aukan (på Stabblandet) til Vinsternes (på Ertvågsøya), sambandet ble drevet av Møre og Romsdal Fylkesbåtar. I 2007 åpnet Imarsundsambandet, som består av Imarsundbrua fra Aukan til Jørnøya, ny vei over øya, Litjsundbrua mellom Jørnøya og Ervågsøya og ny vei til Vinsternes.
Veien over Imarsundet er bompengefinansiert, bomstasjonen er automatisert og står plassert på Ertvågsøya.
Innerbergsalen

Innerbergsalen (908 moh) er et fjell som ligger langs vestsiden av øya Stabblandet på ytre Nordmøre. Fjellet ligger i Aure kommune, og er etter sammenslåingen av Aure og tidligere Tustna kommune, det høyeste fjellet i kommunen. Det er også den høyeste øytoppen i Sør-Norge.Nord for Innebergsalen ligger Stabben (827 moh), og i øst ligger Storøra (905 moh) og Litløra (637 moh). Gården Innerberg, som har gitt navnet til Innerbergsalen, ligger ved foten av fjellet, ved Sålåsundet.


== Se også ==
Stabben
Tustnastabban


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tustnafjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tammuz

Tammúz (hebraisk תַּמּוּז [tammúz], akkadisk du-muzu) var den tiende måned i det jødiske religiøse år, den syvende i den arabiske kalender, og er den fjerde måneden i den baylonske kalenderen og det borgerlige jødiske året. Den er en sommermåned, og har 29 dager.
I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Babylonerne tilegnet den fjerde måneden til guden Tammuz, en av deres viktigste guder. Tammuz er ikke nevnt i Bibelen som månedsnavn, men ved å vise til guden av samme navn, vårens og blomstringens gud, som i babylonsk mytologi regjerte i de tre vårmånedene nisan, iyar og sivan, og døde i den fjerde måneden, når sommeren kom.

Så tok han meg med bort til porten som fører inn til Herrens hus på nordsiden. Og se, der satt kvinnene og gråt over Tammus. Da sa han til meg: «Har du sett det, menneske? Men du skal få se noe som er mer avskyelig enn dette.»
Esekiels vitnesbyrd er den eneste direkte omtale av Tammuz i den hebraiske bibelen.


== Rituell sørgeperiode ==
I Babylon ble måneden Tammuz etablert i ære for guden Tammuz. Tammuz oppsto opprinnelig som en sumerisk hyrde-gud, Dumuzid eller Dumuzi, himmelgudinnen Inannas gemal, og i sin akkadiske form gemal til himmelgudinnen Ishtar. Den Levantinske Adonis ("herre"), som ble trukket inn i den greske gudeverdenen, er et annet aspekt av Tammuz som sønn og gemal.Fra og med sommersolverv kom en tid for sorg i det østlige middelhavsområdet og i Midt-Østen. I Egeerhavet markerte man den reduserte daglengden og den drepende sommervarmen og tørken med en seksdagers "begravelse" for guden. Funn av sumeriske tavler bekrefter ham som en årlig liv-død-gjenfødsels-guddom. En myte forteller at Dumuzi ble sendt til underverdenen for å sikre at Inanna kunne gå fri.I kultpraksis ble den døde Tammuz sørget over i det gamle Midtøsten. Steder knyttet til hans død inkluderer blant annet Harran og Byblos. En sumerisk tavle fra Nippur (Ni 4486) lyder:

Hun kan synge sørgesang for deg, min Dumuzid, synge sørgesang for deg, sørge, sørgesang, den kan nå ørkenen - hun kan få den til å nå huset Arali, hun kan få den til å nå Bad-tibira, hun kan få den til å nå Du-šuba, hun kan få den til å nå gjetelandet, til Dumuzids saueflokker.
"O Dumuzid av den veltalende munn, de evig vennlige øyne", gråter hun tårevått, "O du av veltalende munn, de evig vennlige øyne," gråter hun tårevått. "Gutt, mann, herre, søt som daddelen, [...] O Dumuzid!" hun hulker, hun gråter tårevått.
I et syn hos profeten Esekiel ble disse sørgeseremoniene holdt, selv ved døren til tempelet i Jerusalem. Dette fungerte som et bibelsk profeti som uttrykker Herren budskap om hans folks frafallenhet, og tilbedelse av avguder.


== Referanser ==
Nisán

Nisán (akkadisk 𒊬𒊒𒄀 Nisanu, hebraisk נִיסָן [nīsan], amharisk lissan) er den første måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen, første vårmåned, måneden da bygg modnet. Navnet har en enda eldre opprinnelse i sumerisk nisag i betydningen "første frukter".
På bibelsk tid hadde jødene to forskjellige kalendere, en religiøs kalender og en jordbrukskalender. Begge disse kalenderne hadde samme navn på månedene, men jordbrukskalenderen begynte med måneden tisjri/etanim i stedet.
Opprinnelig brukte jødene jordbrukskalenderen, som begynte på høsten. Men da israelittene gikk ut av Egypt så erklærte Gud at måneden abib (senere nisán) skulle være deres første måned (2. Mos. 12:1-2; 2. Mos. 13:4). Dermed begynte jødene å bruke den religiøse kalender parallelt med jordbrukskalenderen.
Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Det var da måneden abib endret navn til nisán. Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i mars-april etter den gregorianske kalenderen.Tredje Mosebok foreskriver at påsken skal feires den fjortende dagen i nisán.


== Referanser ==
Ijár

Ijár eller iyar (hebraisk אִיָּיר [iyyár]) er den andre måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen. Måneden er en vårmåned på 29 dager som normalt havner i april-mai i den gregorianske kalenderen.
I det gamle testamente heter måneden ziv (1. kongebok 6:1, 6:37), et ord for lys. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I den babylonske kalenderen er månedsnavnet Araḫ Āru, blomstringsmåneden.


== Helligdager i Iyar ==
4 Iyar – Yom Hazikaron
5 Iyar – Jom ha’atsma’ut, Israels nasjonaldag
14 Iyar – Pesach Sheini
18 Iyar – Lag la‘ómer 
28 Iyar – Jerusalemdagen


== Referanser ==
Siván

Siván (akkadisk simānu , hebraisk סִיוָן [sīván]) er den tredje måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det den niende måneden.
I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i mai-juni etter den gregorianske kalenderen.


== Jødiske helligdager ==
6.-7. Sivan – Sjabuót


== Referanser ==
Adár

Adár (akkadisk adaru, hebraisk אֲדָר [ădár]) er den tolvte måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det sjette måned. I et skuddår endrer den navn fra Adar til Adar Sjeni ('אדר ב, Adar Sjeni), fra den tolvte måneden til den trettende, og en ny måned på 30 dager er satt inn mellom denne måneden og forrige Shevat: Adar Rishon ('אדר א, Adar Rishon).
Det babylonske navnet har flere mulige betydninger. Frykt og mørke er to assosiasjoner.I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen adar brukt flere ganger i Esters bok (Ester 9:1), og i Esra bok (Esra 6:15).
Adar varer enten 29 eller 30 dager. Vanligvis faller den i februar-mars etter den gregorianske kalenderen. Et måneår med 354 dager (12 × 29,5 dager = 354) er 11 dager kortere enn det 365 dager lange solåret. For at månekalenderen skal passe til solåret, er den jødiske kalenderen utformet slik at det årlige 11-dagers gapet jevnlig blir kompensert i form av en skuddmåned. Skuddmåneden blir satt inn hvert andre eller tredje år. Skuddåret består da av 13 måneder med totalt 384 (= 354 + 30) dager. Skuddmåneden heter også adar, som gir to måneder på rad med samme navn. For å skille dem kalles den innsatte måneden første adar (adar rishon eller adar alef) og varer i 30 dager. Den normale måneden kalles andre adar (adar sjeni eller adar bet).


== Jødiske høytider ==
Alle festivalene finner sted i adar bet.

13. adar eller 11. adar hvis den 13. er en sabbat − Ester-fasten mukidim.
14. eller 15. adar − Purim. I skuddår feires purim i første adar som lille purim (Purim Katan). Den egentlige høytiden feires i andre adar.


== Referanser ==
Sjebát

Sjebát eller shevat (akkadisk Šabātu, hebraisk שְׁבָט [šəḇāṭ]) er den ellevte måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det femte måned.    
Det babylonske navnet har betydningen "regnet som slår", på grunn av kraften fra regnet denne siste vintermåneden.I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen sjebat brukt bare én gang, hos profeten Sakarja (Sakarja 1:7).
Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i januar-februar etter den gregorianske kalenderen.


== Jødiske helligdager i Sjebát ==
15. Sjebát – Tu bishvat


== Referanser ==
Tebét

Tebét eller tevét (akkadisk ṭebētu, hebraisk טֵבֵת [tēḇét]) er den tiende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det fjerde måned.
Det babylonske navnet har betydningen "som man synker i", på grunn av flom og gjørme forårsaket av datidens regnsesong.I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen tebet brukt bare én gang, hos profeten Ester (Ester 2:16).
Måneden har 29 dager. Vanligvis faller den i desember-januar etter den gregorianske kalenderen.


== Jødiske helligdager ==
Hanukka varer fra 25. kislév til 2. tebét (eller 3. tebét når kislév er kort)
10. tebét er en fastedag til minne om Nebukadnesar IIs beleiring av Jerusalem i 587 f.Kr.


== Referanser ==