jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Multinasjonalt selskap

Et multinasjonalt eller transnasjonalt selskap er et selskap som opererer i ett eller flere land utover hjemlandet. De største selskapene med kjente merkenavn er multinasjonale. Slike selskaper deles grovt opp i tre typer etter organisering:

Horisontalt integrerte selskaper driver produksjon av samme eller lignende produkter i flere land. Eksempler er McDonald's og The Coca-Cola Company.
Vertikalt integrerte selskaper driver produksjon av råvarer og produkter i noen land for ferdigproduksjon og sammenstilling av sluttprodukter i andre land. Oljeselskaper som Royal Dutch Shell og Exxon Mobil har ofte en vertikal organisering.Diversifiserte selskaper har produksjon og tjenesteleveranser i mange land uten at disse er spesifikt horisontalt eller vertikalt integrerte. det norske selskapet Orkla ASA er et eksempel.Aktivitetsfokus til slike selskaper klassifiseres ofte i 4 hovedtyper:

Fokus på ressurser som råstoff, arbeidskraft og kunnskap/teknologi (eks. oljeselskaper).
Fokus på marked og tilpasning av varer og tjenester mot lokale markedspreferanser  (eks. forbrukerprodukter).
Fokus på produktivitet basert på stordriftsfordeler, breddefordeler og risikospredning (eks. bilindustri).
Fokus på strategiske formuesverdier, tilpasning til nasjonale lover og forskrifter, nasjonale støtteordninger (eks. finansnæring).


== Eksempler ==
Ericsson
Exxon Mobil
Hennes & Mauritz
Honda
IBM
Nintendo
Nokia
McDonald's
Microsoft
BMW
Royal Dutch Shell
Siemens
Sony
Texas Instruments
The Coca-Cola Company
Toyota
Volkswagen


== Referanser ==


== Se også ==
Globalisering
Øistein Parmann

Øistein Parmann (født 10. mars 1921 i Kristiania, død 8. februar 1999 på Nesodden) var en norsk forlegger, kunsthistoriker, forfatter og statsstipendiat.Parmann tok artium i 1940 og studerte deretter ved Universitetet i Oslo, ved siden av kveldskurs på Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS). Han debuterte med romanen Kanskje dette – av en ung manns dagbok i 1943, og vakte betydelig oppsikt med intervjuboken Ungdommen har ordet i 1945. Fra 1948 til 1959 arbeidet han i Morgenbladet, etter hvert som kulturredaktør. Fra 1959 til 1968 arbeidet han som lærer ved Steinerskolen i Oslo. Han var redaktør av Forbruker-rapporten 1968–1973 og begynte deretter i Dreyer forlag. 
Fra 1975 var han forlagssjef i Dreyer, og fra 1982 preses i Det Norske Akademi for Språk og Litteratur. Begge deler verv han fratrådte i 1988. Som forlagssjef var Parmann særlig aktiv i å utvikle forlagets tilbud av new age- og annen «alternativ» litteratur.Ved siden av sitt litterære arbeid var Parmann aktivt engasjert i Steiner-bevegelsen, som lærer i Oslo i åtte år, gjennom flere kulturdebatter på 1950-tallet, som initiativtager til Steinerskolen på Nesodden, og som leder av Camphill-bevegelsens representantskap i Norge 1970–1980.
Parmann ble utnevnt til statsstipendiat 1986. 


== Publikasjoner ==
Kanskje dette – : Av en ung manns skissebok. Roman, 1943. På svensk 1944
Ungdommen har ordet. Dokumentar, 1945
Avskjed. Roman, 1946
By no 321 Nordre qvarter. 1956
Stjålne timer. Roman, 1956
Dagfin Werenskiolds trerelieffer. 1967
Norsk skulptur i femti år. 1969. På tysk og engelsk samme år
Tegneskolen gjennom 150 år. 1969
Marcello Haugen. 1974. Flere senere opplag og utgaver
Harald Dal. 1975
Halfdan Egedius : liv og verk. 1979
John Andreas Savio : grafikk. 1980 (Medforfatter: Arnstein Berntsen)
Maria Quisling. Dagbok og andre efterlatte papirer; redigert og med innledning av Øistein Parmann. 1980
Jørleif Uthaug : robust, praktglad, primitiv, raffinert. 1981
Norsk billedvev : et atelier og en epoke. 1982
André Bjerke i lek og alvor; redigert av Øistein Parmann. 1982
Norge sett med kunstnerøyne. redigert av Øistein Parmann. 1983
Herman Major Schirmer og Tegneskolen : et stykke norsk arkitekturhistorie. 1986
Av barnemunn. 1987
- snart i mål?. Brit Pettersen i samtaler med Øistein Parmann. 1987
Øistein Parmann : såmann og perlefisker : en samling essays og epistler om litteratur, lesning og bøker. Redigert av Ole Rikard Høisæther og utgitt til Øistein Parmanns 70-årsdag 10. mars 1991
Jens Bjørneboe : bilder. Henie Onstad Art Center, [1995]. Utstillingskatalog. Av innholdet: Jens Bjørneboe / av Øistein Parmann. ISBN 82-90955-20-0
Skjebnemøter : Vidaråsen og Camphill – en spire for fremtiden. 1996


== Referanser ==
Valter Tomaz Junior

Valter Tomaz Junior (født 25. juli 1978) er en tidligere brasiliansk fotballspiller som la opp i 2013.  Han har blant annet spilt for Molde FK og den svenske klubben Örgryte. 
Valter Tomaz jr startet sin karriere i den brasilianske klubben Pequeninos do Jockey.
Buffalo

Buffalo er den nest største byen i delstaten New York. Byen ligger i den vestlige enden av delstaten og hadde ved folketellingen i 2010 261 025 innbyggere. Byen ligger ved Eriesjøen, syd for elven Niagara som forbinder Lake Erie med Lake Ontario. Byen er hjemsted for NFL-laget Buffalo Bills og NHL-laget Buffalo Sabres.
25 % av varene som eksporteres og importeres mellom USA og Canada, passerer Buffalo.
Universitetet i Buffalo ble opprinnelig etablert i 1846 som et privat universitet med medisinsk fakultet, og det ble i 1962 ble fusjonert med State University of New York. I dag er Universitetet i Buffalo (State University of New York at Buffalo eller «UB» på folkemunne) med sine 28 192 studenter (2008) og forskningsmidler på USD 323 000 000 (2007) selve flaggskipet i det statlige universitetssystemet i New York. Byen Buffalo huser også andre private og offentlige universiteter og høyskoler, blant annet Canisius College og SUNY Buffalo State College.


== Klima ==
Buffalo er en av byene i USA som får mest snøfall. De store snømengdene skyldes at kald luft fra nord strømmer over den relativt varme Eriesjøen der luften blir varmet opp og opptar fuktighet fra innsjøens overflate («lake effect»). Den oppvarmede luften stiger opp og danner skyer som avgir snø over land. På det meste kan det komme 5 til 10 cm snø på en time. Den oppvarmede luften stiger opp og danner skyer som avgir snø over land. Lake effect gir ofte 5 til 10 cm (eller mer) snø på en time (i byen Turin, N.Y., falt det en gang 12-15 cm på 20 minutter). Lake effect opptrer høst og tidlig vinter, og forsvinner etterhvert som Erie blir islagt utover vinteren. Snøfallet blir størst når vinden følger innsjøens lengderetning.


== Historie ==
Buffalo har vært bebodd både av franskmenn og engelskmenn. De første europeerne som slo seg ned i området, var franskmenn, som etablerte seg ved utløpet av Buffalo Creek i 1758. Året etter ødela de bygningene de hadde rukket å reise på stedet da de flyktet fra engelskmennene som hadde inntatt Fort Niagara. Britene tok kontroll over hele regionen i 1763.
Selve byen ble grunnlagt rundt 1789 som et lite handelssted. Byen ble offisielt grunnlagt i 1790, men i 1812 ble byen brent ned av engelske styrker. Det ble bygd en bro mellom Canada og Buffalo. Den åpnet i 1927.
Millard Fillmore, som var den 13. presidenten i USA, ble født i Buffalo i 1800.


== Frank Lloyd Wright ==
I 1905 ble Frank Lloyd Wrights boligkompleks for forretningsmannen Darwin D. Martin ferdigstilt i Buffalo. Dette er et av de fremste verkene fra den verdenskjente arkitektens hånd, og det kalles i dag Darwin D. Martin House og har fått status som National Historic Landmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Buffalo, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Buffalo, New York – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Montreal Canadiens

Montreal Canadiens (Canadiens de Montréal) er et ishockeylag i den nordamerikanske proffligaen NHL. Klubbens offisielle navn er le Club de hockey Canadien. Blant franske kallenavn for laget er Les Canadiens (eller Le Canadien), Le Bleu-Blanc-Rouge, La Sainte-Flanelle, Le Tricolore, Les Glorieux (eller Nos Glorieux), Les Habitants (tidligere kallenavn på franske settlere langs St. Lawrence), Le CH og Le Grand Club. Lagets viktigste engelske kallenavn er Habs, en kortform for «Les Habitants».
Laget ble grunnlagt i 1909 og spilte ved opprettelsen i National Hockey Association, forløperen til dagens NHL som ble etablert i 1917, som laget var med på å stifte.
Laget er en av de såkalte Original Six i ligaen. Klubben har vunnet Stanley Cup 24 ganger, senest i 1993
Laget spiller hjemmekampene sine i Centre Bell i Montréal, Québec. Lagfargene er Rødt, hvitt og blått.
Laget er NHLs grand old lady og mest suksessfulle lag. Med sine 24 Stanley Cup-mesterskap er de suverent mestvinnende i ligaen med 11 titler mer enn Toronto Maple Leafs. Kjente navn som forbindes med laget er Jacques Plante, Jean Béliveau, Bernard Geoffrion, Howie Morenz, Maurice Richard og Henri Richard, Guy Lafleur og Yvan Cournoyer.
I 2017 ble norske Andreas Martinsen solgt fra Colorado Avalanche til Montreal Canadiens.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Canadiens de Montréal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell historienettside for Montreal Canadiens
CBC Digital Archives: Montreal Canadiens at 100
Bell Centre
Bell Sports Complex
Gjerdinga

Gjerdinga er ei øy og ei bygd i Nærøysund kommune i Trøndelag. Øya ligger plassert ved hovedskipsleia 8,3 nautiske mil nord for Rørvik.
Øya har i 2010 om lag 20 innbyggere, i tillegg har mange fritidshus her. De fleste yrkesaktive fastboende har sine arbeidsplasser på fastlandet. Hovednæring på øya er lokal småskalaproduksjon av mat.  

Gjerdinga har ferjeforbindelse til Eidshaug på fastlandet med seks daglige avganger. Ferjeforbindelsen opereres av FosenNamsos Sjø. 
Navnet Gjerdinga betyr fra gammelt av «gjerde mot storhavet». 
Gjerdinga har gjestehavn med vann og strøm.  
Øya har flere turstier og gode muligheter for naturopplevelser. Her kan du låne grillhus gratis, og gå merkede turstier til Hallarsfjellhula, ei hule som havet lagde for 20-30 tusen år siden. Hallar betyr fra gammel av katedral. Du finner også merkede turstier til Øyrshatten, øyas høyeste punkt på 118 moh. På toppen av Øyrshatten er det fortsatt krigsminner fra tyske luftskytsstillinger. 
Øya har gode fiskemuligheter fra båt og fra land.
På Gjerdinga kan du se rådyr, ørn og mange fulgearter på nært hold. 
Gjerdinga er en del av Hummulen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hummulen
Nærøy kommune
Gjerdinga
Ottawa Senators

For det opprinnelige laget med samme navn, se Ottawa Senators (original)Ottawa Senators er en ishockeyklubb i den nordamerikanske proffligaen NHL. Klubben ble tatt med i ligaen i 1992. 
Klubben spiller hjemmekampene sine i Canadian Tire Centre i Ottawa, Ontario. Klubbfargene er svart, gull, rødt og hvitt. 
Etter nærmere seksti års fravær fikk Ottawa i 1992 endelig et NHL-lag igjen. I 1934 hadde det gamle Senators måttet legge inn årene til tross for at de var ett av ligaens mest suksessrike mannskaper. Så langt har ikke det moderne Senators klart å gjenoppta forgjengernes suksess, og har tilgode å spille finaler i playoff til tross for å ha vært blant de ledende klubbene i ligaen i flere år. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ottawa Senators – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ottawa Senators Foundation
Lensherrer i Nord-Norge

Lensherrer i Nord-Norge er en liste over lensherrer i Nord-Norge, fra Reformasjonen i 1537 til innføring av eneveldet på 1660-tallet. Dette var lensherrene under kongene; Christian III, Frederik II, Christian IV og Frederik III. I 1665 gikk Norge fra len til amt.


== Kilder ==
Rolf Fladby: Samfunn i vekst under fremmed styre 1536-1660 ISBN 978-82-00-18102-6
Dansk Biografisk leksikon (som også dekker Norge før 1814)
Fylkesvei 2194

Fylkesvei 2194 går mellom Bekken i Rendalen og Osen i Åmot. Veien er ikke asfaltert.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 611 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 RendalenOsdalsveien 

 ÅmotOsdalsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2194
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sylvia Lance Harper

Sylvia Lance Harper (født 1895, død ukjent) var en australsk kvinnelig tennisspiller.
Hun vant i 1924 singlefinalen i Grand Slam-turneringen Australske mesterskapet og hun spilte i ytterligere to singlefinaler i mesterskapet; i 1927 og i 1930, hun tapte begge henholdsvis til Esna Boyd Robertson og Daphne Akhurst Cozens. 
Harper vant også tre doubletitler på rad i Australske mesterskapet 1923–25 og var i ytterligere tre doublefinaler; 1927, 1929 og 1930. Hun vant også mixeddoubletittelen i 1923 sammen med Horace Rice.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
Double damer – 1923 (sammen med Esna Boyd Robertson)
Mixed double – 1923 (sammen med Horrie Rice)
Single damer – 1924 (hun beseiret Esna Boyd Robertson med 6-3, 3-6, 8-6 i finalen)
Double damer – 1924 (sammen med Daphne Akhurst Cozens)
Double damer – 1925 (sammen med Daphne Akhurst Cozens)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Hana Idrettslag

Hana Idrettslag ble opprettet i 1976 og holder til på Hana i Sandnes kommune i Rogaland. Hana IL har både håndball og fotball som tilbud for barn og unge, og har i dag i overkant av 700 klubbmedlemmer. Hana IL spiller sine fotballkamper på Hanafjellet («Fjedle»), mens håndballagene holder til i Hanahallen. 
A-laget til Hana IL ligger for tiden i 4. divisjon og trenes av portugiseren Marco Jaques (med Vegard Skjørestad som assistenttrener).
Kjente navn som har spilt fotball for Hana IL: Svein Fjælberg, Vegard Skjørestad, Pål Vestly Heigre, Helge Veen, Kjartan Salvesen (artist), Bjørn Maaseide (volleyball-legende), Alf Kåre Tveit.
Hana var en av de første klubbene i Sandnes som etablerte en fotballfritidsordning der spillere får mat, tid til å gjøre lekser og fotballfaglig oppfølging like etter skolen. Fotballakademiet Hana er et tilbud for de som ønsker ekstra organisert fotballtrening. Målgruppen er 1-10 trinn.


== Tabell ==
1 Sola 2 rykker uansett ned siden Sola rykket ned til 4. divisjon 2023.


== Spillerstatistikk ==


== Eksterne lenker ==
https://web.spoortz.no/ Arkivert 30. mai 2019 hos Wayback Machine.
Heroldsfigur

Heroldsfigur eller heraldisk figur (eng.: ordinaries) er en type grafiske figurer i våpenskjold som utgjør en inndeling av skjoldflaten i geometriske former. 

Den andre typen figurer i våpenskjold er de såkalte alminnelige figurer, så som løve, rose, sverd, borg, stjerne, anker, ski, tresko osv osv, fra virkelighetens eller fantasiens verden.
Heroldsfigurer finnes i våpen hele tiden fra middelalderen til idag, og i alle land som har europeiske våpenskjold. Vi ser heroldsfigurer i riksvåpen, kongevåpen, kommunevåpen og slektsvåpen fra svært mange land. 


== Typer ==
Eksempler på heroldsfigurer er skjold delt inn i to like deler, vannrett delt («deling»), loddrett kløvd («kløvning») eller skrådelt (f.eks. kommunevåpen Ørland og slektsvåpen Rømer). 
Andre heroldsfigurer er firedeling (også kalt «kvadrering», f.eks. den tyske fyrsteslekten Hohenzollern), skjoldhode, skjoldfot, spiss, flanke, sparre, bjelke og stolpe.
Heroldsfigurer som ikke berører skjoldets eller feltets kanter, blir kalt for «svevende». Svevende heroldsfigurer er på engelsk kalt for «subordinaries».
En heroldsfigurs omriss (silhuett) kan være dannet av et heraldisk snitt, bl.a. en bjelke eller en streng dannet av bølgesnitt slik at hele figuren ofte blir kalt for en «bølge», f.eks. i Arendals byvåpen og i Grimstads.
Mens korsformer som går fra skjoldkant til skjoldkant (f.eks. i Nord-Trøndelag fylkeskommunes skjold) ofte regnes som heroldsfigurer, er dette diskutabelt for kors som svever og ikke berører kantene (f.eks. i Rogalands fylkesvåpen).


== Litteratur ==
C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», Norsk slektshistorisk tidsskrift, bind I, Oslo 1928, side 32 ff, særlig side 40-42
Hallvard Trætteberg: «Fylkesmerker». Forslag fra Norges Bondelags fylkesmerkenevnd, Oslo 1930
C.G.U. Scheffer og Hallvard Trætteberg: «Heraldiska bilder», Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder, bind 6, spalte 463-465
Hans Cappelen og Knut Johannessen (red): Norske kommunevåpen, Oslo 1987
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag Oslo 1976)
Jan Raneke (redaktør): Nordisk heraldisk terminologi, Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)Andre land

Poul Bredo Grandjean: Dansk Heraldik, København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
Le Baron Stalins: Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch, Paris 1952
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alexander von Volborth: Heraldry – Customs, Rules and Styles, Dorset 1981
Magnus Bäckmark og Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001
Skjoldfot

Skjoldfot er en betegnelse i heraldikken på den nederste delen av et skjold. Normalt utgjør skjoldfoten ca. en tredjedel av skjoldflaten.
Våpenskjold med skjoldfot finnes hele tiden fra middelalderen til idag og i alle land som har europeisk heraldikk. Skjoldfot forekommer i fyrstelige våpen, kommunevåpen og slektsvåpen. I våpenet til den norske kommunen Lesja fra 1987, er det på sølv bunn en blå skjoldfot med spiss oppover.
Noen ganger er skjoldfoten valgt i nyere tid, som en heraldisk form, i stedet for en gress- eller jordbakke som var vanlig fra 1600- til 1900-tallene i mange by- og slektsvåpen. I byvåpenet til Skien gjorde Hallvard Trætteberg om en slik gressbakke til en skjoldfot, da han ca. 1933 tegnet om en del norske byvåpen for «Norske by- og adelsvåben», utgitt som samlehefte av firmaet Kaffe Hag.  Skien bruker idag våpenet med skjoldfoten.


== Litteratur ==
Hallvard Trætteberg: Norske by- og adelsvåben, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969  (2. opplag Oslo 1976)
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen (red.): Norske kommunevåpen, Oslo 1987
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim, Trondheim 1990Utenlandsk

Carl-Alexander von Volborth: Alverdens heraldik i farver, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alexander von Volborth: Heraldry – Customs, Rules and Styles, Dorset, England 1981


== Eksterne lenker ==
(en) Terraces in base in heraldry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Martin Stenshorne

Martin Stenshorne, (født 23. juni 1975) er en norsk motorsportsutøver fra Vestfossen i Øvre Eiker kommune.


== Karriere ==
1988-1998 Gokart
1995 Fabrikksfører for Allkart, Italia
1996 Fabrikksfører for TopKart, Italia
1997 & 1998 Barber Dodge Pro Series (BDPS), USA
1998 & 1999 Fabrikksfører for Birel/Seven, Italia
1999 Startet med rally
2001 Fabrikksfører for Lenzo/Seven, Italia
2001 Junior-VM med Ford/Chris Birkbeck Motorsport
2002 Junior-VM med Peugeot + Opel
2003 Junior-VM med Ford/Chris Birkbeck Motorsport
2004 til 2008 Rally-NM i gruppe N


== Trofeer ==
3 ganger norsk mester i gokart
2 ganger nordisk mester i gokart (1996 & 1998)
1994 3.-plass European Campionship, Frankrike, gokart
1994 "Shell Junior Kart Stipend"
1994 NMKs premie for "Beste utøver"
1996 2.-plass European Campionship, Polen, gokart
1996 1.-plass Umbertide Grand Prix, Italia, gokart
1999 1.-plass "Race of Champs", Norge, rally
2000 "Greta Molanders Fond"
2001 3.-plass i hovedfinale EM i gokart 125cc, Frankrike
2001 4.-plass 1.runde super-1600 Catalunya, Spania
2001 3.-plass 2.runde super-1600 Acropolis, Hellas
2003 2.-plass NM i bakkeløp. Gruppe N
2003 2.-plass NM i rally. Gruppe N
2004 1.-plass NM i bakkeløp. Gruppe N
2005 1.-plass NM i bakkeløp. Gruppe N
2005 2.-plass NM i rally. Gruppe N
2006 1.-plass NM i rally. Gruppe N
2007 1.-plass NM i rally. Gruppe N
2008 1.-plass NM i rally. Gruppe N


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside til Martin Stenshorne
London Palladium

London Palladium er et av West Ends største og mest kjente teatre, med over 2 200 seter. Teateret ligger i Argyll Street like ved Oxford Circus. Teateret er tegna av den kjente teaterarkitekten Frank Matcham i 1910, bak en 1700-tallsfasade som opprinnelig tilhørte Argyll House.
De første åra var Palladium en varietéscene, og det var her Louis Armstrong første gang spilte på en britisk scene i 1932. Året etter kunne Duke Ellington oppleves på Palladium for første gang i Storbritannia. Mellom 1955 og 1967 ble scene sete for det populære TV-showet Sunday Night at the London Palladium, der blant annet den norske artisten Sølvi Wang opptrådte.
I januar 1973 satte glamrockbandet Slade publikum i slik bevegelse at balkongen nesten brøt sammen. Marvin Gaye spilte inn sin dobbel-LP Marvin Gaye Live at the London Palladium her i 1976.
I 2000 ble teateret overtatt av Andrew Lloyd Webbers Really Useful Group, og har siden vært mest kjent for sine musikaler, som The King and I,  Chitty Chitty Bang Bang  og The Sound of Music.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Teaterhistorie med bilder og faksimile av programmer
Daphne Akhurst

Daphne Jessie Akhurst Cozens (født 22. april 1903 i Ashfield New South Wales i Sydney, død 9. januar 1933 i Sydney) var en australsk kvinnelig tennisspiller.
Akhurst vant damesingletittelen i Grand Slam-turneringen Australske mesterskapet fem ganger, i 1925, 1926, 1928, 1929 og 1930. Det er kun to kvinner som har vunnet flere singletittler i mesterskapet; Margaret Smith Court med elleve og Nancye Wynne Bolton som har vunnet seks ganger.
Hun har også vunnet fem doubletitler; i 1924 og 1925 med Sylvia Lance Harper, i 1928 med Esna Boyd Robertson og i 1929 og 1931 sammen med Louise Bickerton. Hun har i tillegg vunnet fire mixed doubletitler i det Australske mesterskapet.
Daphne Akhurst døde i 1933 kun 29 år gammel. Til hennes ære er troféen til vinneren av singleturneringen for damer i Australian Open oppkalt etter henne; the Daphne Akhurst Memorial Cup.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet
Double damer – 1924 (sammen med Sylvia Lance Harper)
Mixed double – 1924 (sammen med John Willard)
Single damer – 1925 (hun beseiret Esna Boyd Robertson med 1-6, 8-6, 6-4)
Double damer – 1925 (sammen med Sylvia Lance Harper)
Mixed double – 1925 (sammen med John Willard)
Single damer – 1926 (hun beseiret Esna Boyd Robertson med 6-1, 6-3)
Single damer – 1928 (hun beseiret Esna Boyd Robertson med 7-5, 6-2)
Double damer – 1928 (sammen med Esna Boyd Robertson)
Mixed double – 1928 (sammen med Jean Borotra)
Single damer – 1929 (hun beseiret Louise Bickerton 6-1, 5-7, 6-2 i finalen)
Double damer – 1929 (sammen med Louise Bickerton)
Mixed double – 1929 (sammen med Gar Moon)
Single damer – 1930 (hun beseiret Sylvia Lance Harper med 10-8, 2-6, 7-5 i finalen)
Double damer – 1931 (sammen med Louise Bickerton)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daphne Akhurst – International Tennis Hall of Fame 
(en) Daphne Akhurst – Tennis Australia 
Profil hos tennis.com.au
Liljeveien (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Liljeveien.Liljeveien (1A–25F, 2A–18D) er en vei på Refstad i Bydel Bjerke i Oslo. Veien begynner i krysset Ribstonveien/Åkerøveien i vest og ender som blindvei ved en snuplass i øst. Fra snuplassen går det en privat vei inn til et boligsameie. Veien er ca. 250 meter lang og har rekkehus- og villabebyggelse.
Navnet ble vedtatt i 1937, og i området finnes også andre veier med blomsternavn.


== Se også ==
Liste over Oslos gater


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Liljeveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 331. ISBN 978-82-573-1760-7.