jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Arnmødlingene

Arnmødlingene eller Arnungene («ørnungene») var en norsk stormannsætt. Ættens hovedsete ble regnet for å være Giske på Sunnmøre. Ellers eide ættens medlemmer de store godsene Austråt og Bjarkøy.
Ifølge gamle genealogier var slektens stamfar en Finnvid «den funne», som skulle ha fått sitt tilnavn fordi han var funnet i et ørnerede, der han lå innsvøpt i silke. Ifølge Arnmødlingatal skal hans sønnesønnssønn ha vært en Arnmod Arnvidsson jarl, som ga ætten navnet «arnmødlingene».
Fagrskinna foreligger i to avskrifter, der Arnmødlingatal om Arnmod jarls etterkommere er et innskudd i den såkalte B-teksten, som trolig ble laget for stormennene på Giske, som foreslått av Gustav Storm.De eldste historiske opplysninger om ætten omhandler jarlen Arnmod (eller Årmod) som skal ha falt i slaget i Hjørungavåg.Arnmod jarls sønn Arne regnes som første eieren av Giske, levde på Olav den helliges tid og var dennes lendmann. Angivelig fikk Arne Arnmodsson og Tora, datter av Torstein Galge, ni barn som giftet seg inn i landets høvdingætter. De mest kjente av Arnes barn var: 

Ragnhild giftet seg med med Hårek fra Tjøtta.
Kalv Arnesson giftet seg med Tore Hunds søster Sigrid.
Finn Arnesson giftet seg med Sigurd Syrs sønnedatter Bergljot Halvdansdatter, mens deres datter Ingebjørg først var gift med Torfinn Sigurdsson Orknøyjarl, deretter med Malcolm III av Skottland.
Sigrid giftet seg med Orm Eilivsson jarl og ble oldemor til Erling Skakke.
Torberg Arnesson giftet seg med Erling Skjalgssons datter Ragnhild eller Astrid, og deres datter Tora ble frillen til, eller kanskje gift med, Harald Hardråde, og mor til kongene Magnus II Haraldsson og Olav Kyrre. En av Toras brødre, Øystein Orre, falt sammen med sin svoger Harald Hardråde i slaget ved Stamford Bridge, og en annen bror, Agmund på Giske, ble far til Norges første korsfarer, Skofte Agmundsson, som døde i Roma i 1103.
Arne Arnesson giftet seg med Erling Skjalgssons datter Geirtrud, og deres sønn Jon ble gift med Tore Hunds sønnedatter Rannveig og fikk med henne Bjarkøygodset.Arne Arnmodssons sønner Kalv, Finn, Torberg og Arne spilte en viktig rolle i landets politiske historie på 1000-tallet. Fra Torberg og Arne stammer de to hovedgrenene av slekten, Giske- og Bjarkøy-ætten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordisk familjebok. Uggleupplagan [5]
Giskeætten

Giskeætten var en norsk stormannsætt i middelalderen. Den har navn etter gården Giske på øya med samme navn på Sunnmøre. Giske kirke ble trolig oppført som familiekapell for Giskeætten.


== Personer ==
Ættens stamfar var Torberg Arneson av armødlingenes ætt, sønn av Arne Arnmodsson. Han var gift med en datter til Olav den helliges fiende Erling Skjalgsson på Sola, men var likevel kongen hengiven og fulgte ham i landflyktighet. Hans datter Tora ble 1047 gift med Harald Hardråde og dermed stammor for den følgende kongeslekten.
Av Torbergs sønner falt Øystein Orre 1066 i slaget ved Stamford Bridge, mens den andre sønnen, Ogmund, ble far til den første norske korsfareren, Skofte Ogmundsson, som døde på korsferd i 1103. Dennes sønn Pål Skofteson spilte ingen fremtredende rolle, men Påls sønn, Nikolas Kuvung (død 1217) var meget betydningsfull under borgerkrigene. Han utmerket seg ved sin trofasthet mot Magnus Erlingsson, men etter dennes død i 1184 dro han seg tilbake fra det politiske livet. I hans sted fremtrådte sønnen Pål Flida, som var tilhenger av Skule jarl. Påls sønn, Peter, sto på Håkon Håkonssons side, selv om han ble mistenkt for å sympatisere med hertug Skule.
Giskeætten døde ut 1265 med Peters sønn Nikolas Petersson. Med hans datter Margareta, som var gift med Bjarne Erlingsson, gikk Giske gård over til den yngre Bjarkøyætten.


== Giskegodset ==
Gjennom kjøp og ekteskap ble Giskeætten opphav til en samling einedommer kalt Giskegodset. På 1500-tallet var det en del uklarheter om eierforholden, blant annet forsøkte Inger til Austrått å få hånd om Giskegodset. Siste eier av ætten var Knut Alfssøns datterdatter Gyrvild (eller Gyrild, Gyrvhild) Fadersdatter som døde i 1605. Hun var uten arvinger og ga i 1582 godset til den danske krone ved Fredrik 2. Da omfattet godset 192 gårder, 122 på Sunnmøre, 57 i Romsdal og 13 i Nordland. Godset ble bestyrt av ulike personer som fikk godset «i len» av kongen. I 1648 ble godset solgt til Hannibal Sehested, kongen inndro godset i 1651 da Sehested fall unåde. I løpet av det neste hundreåret ble godset delt solgt i mindre deler, ofte til gårdbrukeren som da ble selveier.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordisk familjebok. Uggleupplagan [1]


== Eksterne lenker ==
Giskeætten hos Store norske leksikon
Dassault Mirage 2000N

Dassault Mirage 2000N ( «N» for «Nucléaire» ) er en fransk strategisk jagerbomber utviklet for å erstatte Mirage IVP i rollen som bærer av atomvåpen. Mirage 2000N er basert på Mirage 2000B, men har forsterket skrog for flyvning i lav høyde, og store endringer i avionikk og radarutstyr.
Hovedvåpenet til Mirage 2000N er et Aérospatiale ASMP missil med en rekkevidde etter utskytning på mellom 80 km og 150 km avhengig av flyets høyde. ASMP er utstyrt med et atomstridshode på enten 150 kT eller 300 kT. Flyet vil også bære to MATRA Magic luft-til-luft missiler for selvforsvar. Mirage 2000N ble produsert i to varianter, Mirage 2000N-K1 og Mirage 2000N-K2. Den sistnevnte varianten kan også utstyres med en rekke konvensjonelle våpen som blant annet laserstyrte bomber og Aérospatiale AM39 Exocet antiskipmissiler.
Mirage 2000D er en variant av Mirage 2000N som kun kan utstyres med konvensjonelle våpen. Denne blir også eksportert under betegnelsen Mirage 2000S.
Tony Campos

Anthony «Tony» Campos (født 8. mars 1973 i Los Angeles, USA) er en amerikansk musiker som er bassisten i det industrielle metal-bandet Static-X. Tony er også vokalist og bassist i Brujeria-sideprosjektet Asenino, og der er han kjent som Maldito X.
I 2001 var Campos med i en motorsykkelulykke som resulterte i et brukket kragebein. Dette førte til at han gikk glipp av mesteparten av den pågående Static-X-turneringen, og han ble midlertidig erstattet av Marty O'Brien.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tony Campos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tony Campos på Discogs 
(en) Tony Campos på MusicBrainz 
(en) Tony Campos på Encyclopaedia Metallum 
(en) Tony Campos på Songkick 
(en) Tony Campos på AllMusic 
Tony Campos på Twitter 
Tony Campos på Facebook 
Tony Campos på Myspace 
MySpace-profil
Ulv av Lauvnes

Ulv av Lauvnes var en av de fremste av birkebeinernes ledere. Hans opphav er ukjent, men han kom fra gården Lauvnes (norrønt Laufnes), som kan ha vært Lauvnes i Agdenes sør for utløpet av Trondheimsfjorden eller alternativt Lauvsnes i Flatanger i Ytre Namdal. 
Han var av lav herkomst, men inntok allerede i de første årene etter kong Sverres fremtreden en av de fremste plassene blant hans menn og ble snart kongens lendmann. 
Ulv deltok i kong Sverres slag mot Magnus Erlingsson og Kuvlungene.
I 1191 deltok han sammen med flere danske høvdinger i et korstog til Det hellige land og synes å ha omkommet der.


== Annet ==
Den norske forfatteren Yngvar Hauges debutbok het Ulv av Lauvnes.


== Referanser ==
Ingolf Håkon Teigene

Ingolf Håkon Teigene (født 10. april 1949, død 12. juni 2007 i Oslo) var en norsk journalist fra Hareid på Sunnmøre.
Han var redaktør i Ny Tid (1982–1986) og journalist i Dagbladet og senere i NRK hvor han blant annet var programleder i Dagsrevyen. Han ledet Dagsrevyen for første gang i 1989. 
Han ledet en rekke av NRKs debattsendringer forut for politiske valg. Han ledet også underholdningsprogrammet Sommeråpent og Innsamlingsaksjonen i 1998, begge sammen med Anne Grosvold. Teigene gav også ut flere bøker, blant annet Rett fra hjertet, som han skrev sammen med Kristin Halvorsen.Som journalist i SV-organet Ny Tid var han en av de fire som i 1979 ble dømt i den såkalte «listesaken». Saken hadde sin bakgrunn i lister som var blitt sammenstilt med navn på rundt 600 personer tilknyttet norsk sikkerhetstjeneste, og artikler som ble publisert om de hemmelige tjenesters virksomhet, som at Norge hadde hjulpet til med spionasje på sovjetisk jord etter krigen. I 2005 ble han nektet innreise til USA og måtte avlyse en reportasjereise.Som redaktør for Ny Tid fremmet Ingolf Håkon Teigene i 1985 sterkt den da 25-årige Kristin Halvorsen på lederplass: «Sett henne så langt opp på lista som mulig. Gå ikke glipp av et åpenbart politisk talent.»Teigene ble i 1999 tildelt Kringkastingsprisen for godt språk og i 2006 NRKs språkpris. Han var en forkjemper for det nynorske skriftspråket.
Teigene erstattet i 2003 Petter Nome som programleder for Sommeråpent og var klar på at han ønsket å holde sine egne politiske synspunkter unna jobben som journalist. Petter Nome var blitt tatt av programmet etter å offentlig ha tatt avstand fra invasjonsforbredelsene mot Irak.
Ingolf Håkon Teigene døde 12. juni 2007 av hjertesvikt mens han var på jobb på Marienlyst. Teigene, som de siste årene hadde arbeidet i NRKs utenriksavdeling, var i gang med å planlegge NRKs valgkamputspørring av partilederne forut for kommunevalgene høsten 2007.
Fram til 1998 var han gift med journalisten Herborg Bryn.


== Delvis bibliografi ==
Teigene, Ingolf Håkon (1971), Eit skuleopprør i Bygde-Norge. Skulesentralisering og distriktspolitikk i lys av tilfellet Vats, Det Norske Samlaget, , http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007072001068 
Teigene, Ingolf Håkon (1975), Fiskerinæringa - vere eller ikkje vere?, Det Norske Samlaget, , http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007072400110 
Teigene, Ingolf Håkon (1987), Werna Gerhardsen, Det Norske Samlaget, , http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012091408098 
Hansson, Steinar; Teigene, Ingolf Håkon (1992), Makt og mannefall. Historien om Gro Harlem Brundtland, , http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007102400057 
Halvorsen, Kristin; Teigene, Ingolf Håkon (2004), Rett fra hjertet, Gyldendal Norsk Forlag,  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog i VG
Nekrolog i NRK
Reidar Sendemann

Reidar Sendemann (død 1214 i Konstantinopel) var en norsk baglerhøvding. I sin ungdom gikk han i bysantinsk tjeneste og ble sendt til Norden for å verve soldater, men han vendte ikke tilbake.
Sammen med biskop Nikolas Arneson dannet han baglerpartiet og ble en av dets fremste høvdinger. I 1201 måtte han overgi seg til kong Sverre etter å ha forsvart Slottsfjellet i Tønsberg, men også etter Sverres død i 1202 fortsatte han å være en av baglernes mest betrodde førere. Etter forliket på Kvitsøy (1208) dro han 1210 med to skip sammen med birkebeineren Peter Støyper på pilegrimsferd til Det hellige land. De var begge gift med døtre av Magnus Erlingsson. Peter døde på veien, mens Reidar tok ny tjeneste i Konstantinopel og døde der i 1214.
Rolf Seljelid

Rolf Seljelid (født 9. mai 1934) er professor emeritus i patologi ved Universitetet i Tromsø. Han er ut over sitt fag interessert i samfunnspørsmål, og skriver blant annet jevnlig kronikker i avisen  Nordlys. Han har gitt ut en kortfattet lærebok i patologi: Generell patologi for helsefagene, samt romanen Vi kom oss aldri til Afrika, som kom ut i 2018.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Rolf Seljelid i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Rolf Seljelid i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Carina Westberg

Carina Westberg (født 8. september 1972 i Oslo) er en norsk forfatter og frilans oversetter.
Hun er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo. Westberg ble i 2011 tildelt Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur. Hun fikk prisen for oversettelsen av Sirene av Angie Sage, som er femte bind i serien om magikerlærlingen Septimus Heap. I 2016 ble krimboka Nattevandreren nominert til Rivertonprisen. Westberg ble i 2019 nominert til Kulturdepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur utgitt i 2018 for boka Jenta som reddet julen av Matt Haig. I 2019 ble krimboka Djeveldansen nominert til Rivertonprisen. 


== Bibliografi ==
Stråmann (2020) – krim, sammen med  Tore Aurstad
Snushanen Himlar, Mordet i hønsegården (2019) – krim for barn, sammen med Tore Aurstad
Djeveldansen (2018) – krim for voksne, sammen med Tore Aurstad
Nattmare (2017) - grøsser for barn
Løp for livet! (2017) – sammen med Tore Aurstad
Nattevandreren (2015) - krim for voksne, sammen med Tore Aurstad
Rett i strupen! (2013) – sammen med Tore Aurstad
Blodpenger (2013) - krim for voksne, sammen med Tore Aurstad
Knask eller knep! (2010) – sammen med Tore Aurstad
Nå eller aldri! (2009) – sammen med Tore Aurstad
Djevelpakten (2008) – sammen med Tore Aurstad
Løpet er kjørt! (2007) – sammen med Tore Aurstad
Fakkelskrømtet (2007) – sammen med Tore Aurstad
Stå dønn stille! (2006) – sammen med Tore Aurstad
Benjamin Svartfeldts labyrint (2005) – sammen med Tore Aurstad
Trettenkloa (2004) – sammen med Tore Aurstad


== Noen oversettelser ==
Westberg oversetter fra engelsk og amerikansk. 

Enola Holmes bok 1-3, Nancy Springer - 2021
Villspor av Jane Harper - 2020
Mistenkt av Fiona Barton - 2020
Skandalen av Sarah Vaughan - 2019
Falsk natur av Jane Harper - 2019
Barnet av Fiona Barton - 2018
Den du vil jeg skal være av Mindy Mejia - 2018
Enken av Fiona Barton - 2016
Skjebnens ironi av R.J. Ellory - 2014
Ulykken av Linwood Barclay – 2013
Ute av syne av Linwood Barclay – 2012
Mørkets engler av R.J. Ellory – 2011
Frykt det verste av Linwood Barclay – 2011
Kalendermordene av R.J. Ellory – 2010
Septimus Heap – bok 1-7 av Angie Sage – 2007-2013
Et helt ordinært drap av R.J. Ellory – 2009
Uten et ord av Linwood Barclay – 2009
Makeløse McModigs monstrøse memoarer av Ahmet Zappa – 2007


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Carina Westberg i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Aurstad & Westberg  Offisielt nettsted
Carina Westberg i Cappelen Damm Forlag
Carina Westberg i Norsk Oversetterforening
Carina Westberg i Kagge Forlag
Listesaken

«Listesaken» var i 1977 den mest omtalte nyhetssak i Norge. Politiet gikk i august 1977 til razzia mot avisen Ny Tids redaksjonslokaler i Oslo og beslagla lister med 600 navn over ansatte i de hemmelige tjenestene som SV-eren Ivar Johansen hadde samlet inn. Han benyttet kun åpne kilder som telefonkatalogen, Tjenestemannsbladet og Politibladet, og noterte bilnumrene til de ansatte.Saken startet med at Ny Tid hadde oppslag om at Norge hadde gitt finske nazister opptrening til spionasje mot Sovjetunionen. Kilden til denne artikkelen var major Svein Blindheim. I et intervju om «Blindheimsaken» med Arbeiderbladet uttalte Ivar Johansen at han hadde navnelister på alle i de hemmelige tjenestene i Norge. 
Før politiet rakk frem til redaksjonslokalene ble listene flyttet til Jan Otto Hauges campingvogn på Solvang kolonihage i Oslo.  
Ivar Johansen ble dømt til delvis betinget fengsel i ett år, hvorav han sonte 60 dager. Journalistene Ingolf Håkon Teigene og Jan Otto Hauge, samt informasjonssekretær i Club 7, Trond Jensen, fikk betingede dommer.


== Se også ==
Ikkevold-saken
Gleditsch/Wilkes-saken


== Referanser ==
Fylkesvei 2908

Fylkesvei 2908  går mellom Svenkerud i Gol og Blingsmoen i  Nesbyen.
Traséer: Svenkerud – Nesbyen stasjon (9,4 km), Nesbyen stasjon – Blingsmoen (4,3 km), Nesbyen stasjon – Nesbyen (0,75 km).
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 213.


== Kommuner og knutepunkter ==

 GolRudvegen 

 SvenkerudFalkenhorst Brücke (ruiner)
 NesbyenRudvegen 

Kvarteig grustak
Endepunkt Blingsmoen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2908
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Portabel programvare

Portabel programvare (engelsk: portable application) er applikasjonsprogramvare som, i motsetning til vanlig programvare, ikke behøver å bli installert på maskinen, og som kan kjøres under vanlige operativsystemer som Microsoft Windows og Linux.
Programvaren kan legges på og kjøres fra de fleste typer lagringsenheter, men er mest brukt i forbindelse med flyttbare lagringsmedier som minnepinne, minnekort, ekstern harddisk mv.


== Systemer ==
Det eksisterer nå flere alternative systemer for portabel Windows-programvare:

Ceedo: Har, liksom Mojopak, sin egen programfamilie. Men Ceedo er en del billigere enn Mojopak, og kan bruke de fleste vanlige Windows-programmer, forutsatt at man kjøper tilleggsprogrammet Argo, som standardprogrammer "pakkes inn i".
Mojopac: Følger ikke med minnepinner som U3, men må kjøpes – til en pris som omtrent tilsvarer en vanlig minnepinnes pris. Men antall tilgjengelige programmer er større.
Moka5: Et gratisprogram som lar brukeren kjøre noen spesielle portable programmer kalt LivePC. Hver LivePC er en virtuell maskin som inneholder et operativsystem – vanligvis en Linux – med en programkonfigurasjon. Man har altså bare større moduler, ikke det mylder av småprogrammer som konkurrentene kan tilby.
PortableApps: Et gratisprogram med den sedvanlige familie spesialtilpassede programmer.
U3: Et system som en tid ofte fulgte med ferdiginstallert på en del av minnepinnene som var i handelen.For Linux har man først of fremst disse to systemene, hver med sin filosofi for programorganisasjon:

Rox, basert på filosofien Zero Install: Hver programpakke begrenser seg til sin mappe på datamaskinen.
Klik: Hver programpakke utgjør en spesiell Klik-fil.


== Se også ==
Programvare
Carl Christian Wischmann

Carl Christian Wischmann (født 5. juli 1819 i Ålborg, død 8. mai 1894 i Christiania) var en av Danmarks og Norges første portrettfotografer. Han hadde i mange år atelier i Stortingsgaten i Kristiania, der Serpentingården (nr. 4) ligger i dag. 
Av Wischmanns mer kjente portretter er tre som han tok av Ivar Aasen mellom 1871 og 1884.
Wischmann arbeidet som daguerreotypist i Århus før han kom til Stavanger i 1848. Han bosatte seg kortvarig i byen og var på reise til Bergen og Trondheim. I Bergen arbeidet han i kompaniskap med Hans Krum, og kalte seg Wischmann & Krum. 
I 1853 bosatte Wischmann seg i Christiania og hadde atelier i byen frem til han døde i 1894. De første årene holdt han til i Østre gade, deretter på Drammensveien, i Stortingsgaten og på Karl Johans gate. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
Susanne Bonge: Eldre norske fotografer : fotografer og amatørfotografer i Norge frem til 1920, Universitetsbiblioteket i Bergen 1980, side 430-431, ISBN 82-7130-014-8


== Eksterne lenker ==
(no) Carl Christian Wischmann i Fotografregisteret.
Salve

Salve kan vise til:

Salver – preparater til å smøre på huden
Salve (navn) – et mannsnavn
Kapsel

Kapsel har flere betydninger: 

Kapsler (legemiddel)
Kapsel (botanikk), noen typer tørre frukter
Kapsel (zoologi), eggkapsler (ootheca) hos bl.a. insekter og bløtdyr
Kapsel (anatomi), struktur som omgir et ledd eller et organ
Romkapsel
.nz

.nz er New Zealands nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett, introdusert i 1987 av Domainz, datterselskapet til InternetNZ, som administrerer domenet nå. Det er over 244 608 registrerte .nz-domener. 


== Sub-nivådomener ==
Som tilfellet er med engelsktalende land, unntatt USA, er det sub-nivådomener som forteller om virksomhetene er statlige, kommersielle eller non-profit-organisasjoner. 
Ulikt andre engelsktalende land bruker New Zealand 'govt' i stedet for 'gov' for statlige departementer m.m., altså 'govt.nz'. Det er også flere sub-nivådomener unike for New Zealand, som 'iwi.nz' iwi for tradisjonelle māori-stammer (som 'maori.nz') og 'geek.nz' for 'geeks'.
Disse er i bruk, med deres offisielle beskrivelser.


=== Moderert ===
.cri.nz — Crown Research Institutes.
.govt.nz — Nasjonale, regionale og lokale statlige organisasjoner. Registrering er kun mulig gjennom myndighetenes registreringsside, DNS.govt.nz.
.iwi.nz — En tradisjonell māori-stamme, hapu, eller Taurahere-gruppen. Tilgjengelig fra register.iwi.nz.
.parliament.nz – Reservert for parlamentsmedlemmer, parlamentets kontorer, og politiske partier og deres valgte medlemmer.
.mil.nz — newzealandske militærorganisasjoner.


=== Umoderert ===
.ac.nz — Høyere utdannelsesinstitusjoner og relaterte organisasjoner.
.co.nz — Organisasjoner med kommersielle mål og meninger.
.geek.nz — For mennesker med gode tekniske ferdigheter, kreative og som generelt sett bruker PC mye. Majoriteten av sidene som bruker dette 2. nivådomenet er blogger. (Lansert 26. august 2003)
.gen.nz — Individuelle og andre organisasjoner som ikke er nevnt andre steder.
.maori.nz — Māori-mennesker, grupper og organisasjoner
.net.nz — Organisasjoner og tjenesteytere direkte relatert til New Zealands Internett
.org.nz — For ikke-statlige organisasjoner
.school.nz — Primær-, sekundær- og førskole og relaterte organisasjoner


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (Internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
Søkemotoren Googles newzealandske side.
IANA .nz whois informasjon
.nz Domain Name Commissioner
Liste med alle autoriserte .nz-registratorer
Tom Wyllie

Tom Wyllie (født 5. august 1872 i South Ayrshire i Skottland, død 28. juli 1943) var en fotballspiller. Hans posisjon på banen var spiss.
Wyllie ble hentet til Liverpool av managerne John McKenna og W. E. Barclay i 1892, da klubben trengte spillere for klubbens første sesong i Lancashire League.
Wyllie spilte alle kampene for Liverpool denne sesongen i Lancashire League, og scoret i halvparten av kampene. Han scoret i tillegg 5 mål på kun 3 kamper i FA-Cupen, og 1 mål på 4 kamper i Lancashire Cup. Liverpool vant Lancashire League i klubbens første sesong, og rykket dermed opp til The Football League. Wyllie fikk kun en sesong for Anfield-klubben i det han signerte for Bury i 1893.
Wyllie spilte også for amatørklubben Maybole, Rangers og Everton i sin tid som aktiv spiller.
Han fikk 1 landskamp for Skottland.


== Statistikk ==


== Kamper ==
Liverpool: 29 kamper – 17 mål.
 Skottland: 1 kamp - ? mål.


== Medaljer ==
1892/1893: Lancashire League Vinner.


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Wyllie – WorldFootball.net 
(en) Tom Wyllie – EU-Football.info 
Profil på LFChistory.net
Silje Vige

Silje Vige Bergøy (født 24. mai 1976) er en norsk artist fra Jørpeland i Ryfylke. Hun vant Melodi Grand Prix i 1993 med sangen «Alle mine tankar», som var skrevet av hennes far, Bjørn Erik Vige, kjent fra Ryfylke Visegruppe. I den internasjonale finalen kom hun på femteplass.
Som sanger har hun blant annet medvirket på produksjoner med The Stonefish Brigade i 2007 og 2008 og The Brigade i 2014 samt på folkemusikkprosjekter i regi av Ryfylkemuseet («Bergteken» og «Frå Hidle til Heng»). 
Silje Vige Bergøy har en cand.mag-grad med religion, drama og folkemusikk samt en mastergrad i tradisjonskunst (folkemusikk) fra Høgskolen i Telemark. Hun jobber med barne- og ungdomsteater i Strand kulturskole. Silje er gift med vokalist og skribent Østen Vige Bergøy. Paret har to barn og bor i Stavanger.


== Diskografi ==
1994: Alle mine tankar, utgitt på Kirkelig Kulturverksted


== Referanser ==


== Kilder ==
ballade.no, om Silje Vige


== Eksterne lenker ==
(en) Silje Vige på Internet Movie Database 
(en) Silje Vige på Discogs 
(en) Silje Vige på MusicBrainz 
(en) Silje Vige på Spotify 
(en) Silje Vige på Last.fm 
(en) Silje Vige på Genius — sangtekster 
(en) Silje Vige på AllMusic