Espen Skjønberg

Espen Henrik Skjønberg (født 7. april 1924, død 26. august 2022) var en norsk skuespiller, kjent fra teaterscene, fjernsyn og film. Han filmdebuterte som åtteåring i En glad gutt (1932) og siden som 13-åring i Fant (1937). Han scenedebuterte på Chat Noir i 1945. Skjønberg var ansatt ved Nationaltheatret (1946–1949, 1968–1995), Det Nye Teater (1949–1959), Oslo Nye Teater (1959–1966) og Det Norske Teatret (1966–1968). I 2004 ble han tidelt Amandakomiteens ærespris for sin mangeårige innsats i norsk film og scene.


== Teater ==
Skjønberg var opp gjennom karrieren tilknyttet flere norske teatre, blant andre Nationaltheatret, Oslo Nye Teater og Det Norske Teatret. Han var aktiv som skuespiller i en årrekke etter oppnådd pensjonsalder.
I årene 2001–2004 turnerte han landet rundt med monologen Grand Old Man (skrevet av Lars Saabye Christensen og regissert av Per Olav Sørensen) til publikums og kritikernes store hyllest. I 2005 spilte Toralv Maurstad og han hovedrollene i Mens vi venter på Godot, i regi av Stein Winge. Våren 2007 gjestet han igjen Nationaltheatret i rollen som Vladimir i suksessen Mens vi venter på Godot, som var inne i sin fjerde sesong ved teatret. Oppsetningen ble tatt opp igjen flere sesonger etter dette, blant annet på Amfiscenen på Nationaltheatret i 2012.Våren 2008 spilte han dommeren i Henrik IV på Det Norske Teatret.
Høsten 2012 spilte han Tobias i tårnet i Kardemomme by på Nationaltheatret. I 2015 spilte han Ivan Tsjebutykin i Tre søstre av Anton Tsjekhov, og mottok senere Heddaprisen for denne rollen.


== Film og fjernsyn ==

Skjønberg hadde sin første filmrolle allerede som åtteåring i 1932, da han spilte en av elevene i filmen En glad gutt. Fem år senere spilte han som 13-åring en litt større rolle i filmen Fant i 1937. Siden hadde han mange filmroller og etter hvert TV-roller. Blant annet spilte han Haakon Frydenlund i Familiesagaen De syv søstre og Algot Engan i Vestavind i 1990-årene.


== Priser og utmerkelser ==
Teaterkritikerprisen for 1954/55
Aamot-statuetten for 1980
Nationaltheatrets Venners ærespris i 1984
Norsk kulturråds ærespris i 1989
Amandaprisen 1994 i klassen beste mannlige hovedrolle for Secondløitnanten
Oslo bys kunstnerpris 1998
Amandaprisens ærespris 2004
Heddaprisen 2005
Kommandør av St. Olavs Orden i 2007
Amandaprisen 2008 i klassen beste mannlige birolle for sin rolle i Bent Hamers film O'Horten
Gullruten 2009 i klassen beste mannlige skuespiller for sin rolle i Berlinerpoplene
2015 vant han Heddaprisen for beste mannlige medspiller for rollen som Ivan Tsjebutykin i Tre søstre av Anton Tsjekhov, regissert av Hanne Tømta på Nationaltheatret


== Familie ==
Hans foreldre var skuespillerparet Henny Skjønberg og Eugen Skjønberg. Hans bror var skuespiller og regissør Pål Skjønberg. Espen Skjønberg var gift to ganger: første gang med danseren Margrete Ree (1921–1976); annen gang med skuespilleren Mona Hofland (1929–2010) fra 1959 til hun døde i 2010. Hans sønn fra første ekteskap er skuespiller og regissør Jo Skjønberg.


== Filmografi ==

2009: Se Opp
2008: Prøvetid (spillefilm)
2008: I et speil, i en gåte (spillefilm)
2007: Berlinerpoplene (TV-serie)
2007: O'Horten (spillefilm)
2004: Min misunnelige frisør (spillefilm)
2004–2007: Seks som oss  (TV-serie)
2002: Jeg er Dina (spillefilm)
2002: Jul på Månetoppen (TV-serie) - Erke
1999: Sofies verden (spillefilm)
1999: Toy Story 2 (spillefilm) – Renser (stemme)
1999: Jul i Blåfjell (TV-serie) - Erke
1996: Martins spennende reise (TV-serie)
1996: Familiesagaen De syv søstre (TV-serie)
1996: Syndig sommer (spillefilm)
1995: Pakten (spillefilm)
1994: Trollsyn (spillefilm)
1994: Drømspel (spillefilm)
1994: Vestavind (TV-serie)
1993: Secondløitnanten (1993)
1991: Kvitebjørn kong Valemon (spillefilm)
1990: Svampe (spillefilm)
1990: Smykketyven (spillefilm)
1990: En håndfull tid (spillefilm)
1989: Landstrykere (spillefilm)
1988: Codename: Kyril (TV-serie)
1985: Kong Lear  (TV-serie)
1984: Lars i porten (spillefilm)
1982: Krypskyttere (spillefilm)
1981: Forfølgelsen (spillefilm)
1981: Medmenneske (TV-serie)
1979: Arven (spillefilm)
1979: Rallarblod (spillefilm)
1976: Vårnatt (spillefilm)
1973: Knut Formos siste jakt (spillefilm)
1972: Motforestilling (spillefilm)
1971: Gråt elskede mann (spillefilm)
1970: Vildanden (TV-oppsetning – NRK Fjernsynsteatret)
1969: Faderen (TV)
1961: Hans Nielsen Hauge (spillefilm)
1957: Stevnemøte med glemte år (spillefilm)
1956: Roser til Monica (spillefilm)
1955: Arthurs forbrytelse (spillefilm)
1954: Portrettet (spillefilm)
1954: Kasserer Jensen (spillefilm)
1953: Skøytekongen (spillefilm)
1953: Ung frue forsvunnet (spillefilm)
1952: Andrine og Kjell (spillefilm)
1952: Vi vil skilles (spillefilm)
1951: Ukjent mann (spillefilm)
1951: Dei svarte hestane (spillefilm)
1939: De vergeløse (spillefilm)
1937: Fant (spillefilm)
1932: En glad gutt (spillefilm)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Espen Skjønberg i Scenewebarkivet.
(en) Espen Skjønberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Espen Skjønberg på Internet Movie Database 
(no) Espen Skjønberg hos Nationaltheatret 
(sv) Espen Skjønberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Espen Skjønberg på Filmdatabasen 
(da) Espen Skjønberg på danskefilm.dk 
(da) Espen Skjønberg på danskfilmogtv.dk 
(fr) Espen Skjønberg på Allociné 
(en) Espen Skjønberg på AllMovie 
(en) Espen Skjønberg hos The Movie Database