jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Båtplass

En båtplass er en enkeltplass for småbåter, lystbåter og andre fartøy som kan føres av personer uten spesielle kvalifikasjoner. Båtplasser er vanligvis etablert i småbåthavner. Disse kan ofte tilby tilliggende tjenester som vinteropplag, kran for opptak i forbindelse med vedlikehold, landstrøm, ferskvann, tømming av septiktank, m.m
En småbåthavn kan eies og drives etter flere modeller:

Kommunalt eid anlegg der brukerne tildeles plass etter søknad.
Båtforeninger driver anlegget og eier eller leier arealet.
Kommersielle havner kan eies og drives av private aktører for profitt.
Kildekode

Kildekode eller kjeldekode er instruksjoner til en datamaskin skrevet på en form som mennesker kan lese.  Kildekode må gjøres om til maskinkode for å kunne kjøres på datamaskinen.  Vanligvis består kildekode av en tekstfil med instruksjoner, men kan for eksempel også være trykket i et blad eller en bok.
En programmerer skriver kildekode under implementasjonen av et program. Alle feilrettinger og senere utvidelser av programmet foregår i kildekoden. Denne følger sjelden med ved kjøp av kommersielle programmer, og man kan derfor ikke uten videre modifisere slike. 
Eksempel på kildekode i programmeringsspråket C#:

public NSymbolLibrary.IUnitMarker Marker
{
   get {return _marker;}
}

private void NewUnitDlg_Load(object sender, System.EventArgs e)
{
   _marker = new NSymbolLibrary.UnitMarkerClass();
   ReadTree(Application.StartupPath + "\\UnitSymbols.txt");
   InitAffiliations();
   InitSizes();
}

private TreeNode FindNode(TreeNodeCollection nodes, string name)
{
   foreach (TreeNode node in nodes)
   {
      if (node.Text == name)
                   return node;
   }
   return null;
}

Eksemplet er hentet fra NASA sin «World Wind»-applikasjon, hvor kildekoden er offentlig tilgjengelig.


== Veien fra kildekode til maskinkode ==
Kildekoden går først gjennom ett av to mulige typer programmer:  Den første typen kalles en tolk, og gjør om kildekode direkte til maskinkode mens programmet kjører.  Tolken ser altså på en og en linje og oversetter den, før den tar neste linje.
Den andre veien går gjennom en kompilator.  Kompilatoren leser kildekoden og lager noe som heter objektkode.  Objektkoden inneholder for det meste maskinkode, men også informasjon om hvilke andre deler som må legges til programmet for å skape et kjørbart program eller et bibliotek.  Objektkode lenkes sammen med annen objektkode for å lage det endelige programmet eller biblioteket.
Samme programmeringsspråket kan noen ganger brukes sammen med både tolker og kompilatorer.
Kravet til eksakthet i kildekode er ekstremt høy.  En programmerer som sitter og jobber vil som regel måtte rette opp en rekke skrivefeil før kildekoden hans er brukbar. Selv ting som et feilplassert komma vil gjøre at kildekoden ikke kan brukes.  I tillegg så vil ethvert program av en ikke-triviell størrelse inneholde logiske brister som vises under testing eller bruk.  Programmereren må da tilbake til kildekoden og gjøre endringer.


== Se også ==
Programmeringsspråk
Open Source


== Kilder ==
(no) Kildekode i Store norske leksikon
Linspire

Linspire (tidligere Lindows) var en Linux-distribusjon som var i kommersielt salg. Den var basert på Ubuntu, og markedsførte seg som ultimat for Internett-, spill-, musikk-, kontor- og videobruk. Den ble utviklet med tanke på å være lett å bruke for de som er vant til Microsoft Windows og å være mest mulig kompatibel med Windows.
Den 2. juli 2008 kunngjorde Xandros sitt oppkjøp av Linspire.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Linspire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HM Coastguard

His Majesty’s Coastguard (HMCG) er en britisk offentlig etat som har ansvar for å koordinere søk og redning til sjøs. Etaten disponerer både båter og helikoptre, og kan tilkalle ressurser fra sjøredningskorpset Royal National Lifeboat Institution og helikoptre fra Royal Navy og Royal Air Force.
Etaten ble etablert i 1809 under navnet Preventive Water Guard for å bekjempe smugling til sjøs, men fikk etterhvert også ansvar for sjøredningstjenesten. HMCG er idag del av Maritime and Coastguard Agency, som også består av det tidligere Marine Safety Agency.


=== Grader og distinksjoner ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Her Majesty's Coastguard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Einar Gundersen

Einar «Jeja» Gundersen (født 20. september 1896 i Hjellen, Skien, død 29. oktober 1962 i Tønsberg) var en norsk landslagsspiller i fotball. Han var en målfarlig spiller som var spesielt kjent for hodespillet sitt fra sin posisjon på indre venstre. Det finnes ingen eksakt statistikk for hvor mange mål «Jeja» scoret i sin klubbkarriere, men det anslås at han scoret omtrent 500 mål på 400 kamper.


== Klubbkarriere ==
Einar Gundersen debuterte for Odd i 1914 og spilte for dem til 1927, med unntak av én sesong i Snøgg (1916). Han vant Norgesmesterskapet med Odd i 1915, 1919, 1922, 1924 og 1926. I tillegg vant han seks kretsmesterskap med Odd og ett med Snøgg. Gundersen ble i 1934
utnevnt til æresmedlem i Odd.
I perioden desember 1921 til mai 1922 spilte han for den franske klubben FC Cette. Han scoret sju mål i debutkampen, og ble straks en publikumsyndling. Likevel takket han nei til å forlenge oppholdet. Han avslo på samme tid også et tilbud om å bli profesjonell i Millwall.
I 1928 flyttet Gundersen til Tønsberg, hvor han hadde fått jobb som brannmann. Her ble han også spillende trener i Tønsberg Turn, der han spilte til han la opp i 1932. 


== Landslagskarriere ==
Einar Gundersen debuterte på Norges landslag mot Danmark i 1917. Han spilte totalt 33 landskamper frem til 1928 og scoret 26 mål. Bare Jørgen Juve har scoret flere.
Einar Gundersen scoret ett av målene i Norges første landslagsseier, 3-1 over Danmark i 1918. Året etterpå var han med på å vinne nordisk mesterskap.
I 1920 var han med i OL i Antwerpen, der Norge slo regjerende mester og storfavoritt Storbritannia 3-1. Einar Gundersen scoret ett av målene.
Etter at han la opp, var Einar Gundersen medlem av landslagets uttakningkomité i mange år, hvor han blant annet har fått æren for å ha «oppdaget» Thorbjørn Svenssen.


== Annet ==
Einar Gundersen fikk flere utmerkelser for sine meritter som fotballspiller, blant annet NFFs høyeste utmerkelse, gullmerket, i 1928. Han var også aktiv lokalpolitiker for Arbeiderpartiet i Tønsberg.
Hans yngre bror, Olav Gundersen, og nevø, Einar «Jeisen» Gundersen, spilte også på Norges landslag.


== Bibliografi ==
Gunnar Haraldsen: Jeja – hodespiller nr. 1, Aschehoug, Oslo, 1958.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Gundersen – Olympedia 
(en) Einar Gundersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Einar Gundersen – Transfermarkt 
(en) Einar Gundersen – national-football-teams.com 
(en) Einar Gundersen – WorldFootball.net 
(en) Einar Gundersen – EU-Football.info 
(no) Einar Gundersen – Norges Fotballforbund
Flødevigen

Flødevigen er en vik på utsiden av Hisøy i Arendal kommune i Aust-Agder. Her er gamle fiskerboliger, fritidsboliger, sjøboder og et par skipperhus/nedlagte småbruk. Tidligere adkomsthavn for uthavnene ved kirke- og annet besøk inne på Hisøy. Tidligere allmenn adkomstbrygge er nå kommunal brygge med utleieplasser.
Flødevigen er også et nedlagt småbruk beliggende innerst i Flødevigen. Jordveien lå bak og ovenfor husene. Nå er jordveien dels bebygd med fritidsboliger og en helårsbolig, dels tilgrodd.
Flødevigen er også kortnavn for Forskningsstasjon Flødevigen, en marinbiologisk forskningsanstalt tilknyttet Havforskningsinstituttet i Bergen.


== Eksterne lenker ==
Forskningsstasjon i Flødevigen
Kim Kolstad

Kim Benjamin Kolstad (født 22. juni 1970 i Oslo) er en norsk tidligere skuespiller, forretningsmann og musiker.


== Skuespill ==
Kolstad er skuespillerutdannet ved The Arts Educational School i London, hvor han gikk ut i 1995. I 1996 var han ett år ved Rogaland Teater. I 1998 spilte han rollen som Edvard Munch i dokumentarfilmen Livets dans. Samme år hadde han en hovedrolle i spillefilmen Weekend, hvor han spilte Allan. Senere dette året fikk han rollen som Jens-August Anker-Hansen i Hotel Cæsar. Han har også hatt regi på 20 episoder av serien.


== Musikk ==
Av musikk har han blant annet skrevet låten Maybe Baby som fremføres av Christian Strand. Låten toppet VG-lista julen 2000.


== Sosialt entreprenørskap ==
I 2012 var Kim med å etablere Barbeco AS, for å kunne tilby et miljøvennlig alternativ til engangsgriller.I 2013 fulgte LessTrash AS og nettbutikken lesstrash.no, som tilbyr Barbeco-produktene samt andre miljøvennlige hverdagsprodukter.


== Filmer og TV-serier ==


== Diskografi ==
Sommeren er kort (2000)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Kolstad på Internet Movie Database 
(en) Kim Kolstad hos The Movie Database 
(en) Kim Kolstad på Discogs
Søve gruver

Søve gruver er et nedlagt gruveanlegg i Fensfeltet nær Ulefoss i Vestfold og Telemark fylke.
«Cappelengangen» ligger ved Søvestranda og «Hydrogangen» ligger mellom Søvestranda og Tangen.
Drifta var basert på kalksteinsmineralet søvitt, som ble oppdaget i 1920. I 1921 publiserte professor C.W. Brøgger sitt store verk Das Fengebiet in Telemark, Norwegen. Der introduserte han benevnelsen «søvitt». I 1934 analyserte to andre geologer, dr. Brøgger og Harald Bjørlykke, prøver av søvitten fra Søve. De fant ut at steinen inneholdt mye nioboksid, men analyseresultatene vakte ikke allmenn interesse.Kalksteinen i Søve gruver inneholder 0,8 % niob, forbundet med svovelkis og magnetitt foruten små mengder med uran og thorium. Søvitten inneholder dessuten mellom 10 og 12 % apatitt.


== 2. verdenskrig ==
Under 2. verdenskrig ble det mangel på råstoff til produksjon av kunstgjødsel, og søvittens innhold av fosfor og kalk gjorde mineralet interessant som gjødselråstoff. I juni 1942 mottok Norsk Hydros anlegg på Herøya 50 tonn søvitt fra Søve gruver, og startet forsøk på å fremstille gjødsel til landbruket med utgangspunkt i dette råstoffet. Arkivmaterialet som kan dokumentere resultatene av disse forsøkene var unntatt fra offentlig innsyn frem til 2005, i likhet med dokumenter som omhandler den tyske okkupasjonsmaktens forsøk på å utnytte niobforekomstene i Søve gruver. Norsk Hydro var skeptisk til om søvittforekomstene i Søve egnet seg til å drive effektiv gjødselproduksjon, og innstilte forsøkene i 1944. Tyskerne fortsatte imidlertid å utvikle raketter som krevde tilgang på niob, og Søve gruver fikk dermed en strategisk betydning for den tyske krigsmakten. I juli 1943 ankom en gruppe tyske geologer Ulefoss. De skulle undersøke om nioben fra Søve gruver kunne benyttes i framstillingen av de såkalte V1- og V2-rakettene, som Hitler få uker tidligere hadde gitt høyeste prioritet etter å ha skrinlagt ambisjonene om å utvikle atomvåpen.Parallelt med at de tyske geologene undersøkte niob-forekomstene i Søve gruver, arbeidet ingeniørstudenten Ragnar Winsnes fra Skien på oppdrag fra de allierte med å avdekke tyskernes V1- og V2-program på tysk jord. Winsnes var student i Dresden, og ble involvert i denne etterretningsvirksomheten av den østerrikske kjemikeren Paul Rosbaud, som var agent for det britiske MI6.


== Etterkrigstiden ==
Produksjonsnivået var til tider opp til 100 000 til 130 000 tonn i året. Av denne massen fikk de på det meste tatt ut ca. 350–400 tonn niob. 
Den totale arbeidsstokken var på 110 gruvearbeidere og 15 funksjonærer. Gruvedriften pågikk frem til 1963, da gruva ble nedlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gerhard Hedlund: Niob : romfartsmetallet fra Ulefoss : gruvene på Søve 1942-45 og1952-65, ISBN 82-91645-01-9
http://www.geniusforlag.no/sider/niob.html[ Genius forlag bokomtale: Søve gruver] Arkivert 11. mars 2005 hos Wayback Machine.
Brennpunkt,  Gruvens hemmeligheter
Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat

Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat ligger i Hole og Bærum kommuner i Viken. Det ble opprettet 20. mars 2015 ved en sammenslåing av Djupdalen landskapsvernområde og Kjaglidalen naturreservat, som begge ble vernet den 14. juni 2002. Det nye naturreservatet har et areal på 4 436 dekar. Formålet med naturreservatet er å bevare et område som utgjør en spesiell geologisk forkastning med bergarten rombeporfyr, og som inneholder truet, sjelden og sårbar natur.Verneområdet består av en forkastningsdal som strekker seg fra Isi avfallsanlegg i nord-nordvestlig retning mot Bureheim. Dalen er V-formet og dalbunnen er preget av Isielva og dens arbeid. Noen steder er dalsidene så bratte at dalen danner juv. Djupedalen, som i Bærum går over i Kjaglidalen, er en vill dal der berggrunnen består av den spesielle bergarten rombeporfyr. Skogen domineres av gran med innslag av edelløvskog. De sørlige deler av dalen huser et usedvanlig stort mangfold av vegetasjonstyper, plantearter og plantesamfunn. I tillegg finnes en rekke sjeldne og plantegeografisk interessante arter.
Djupdalen har i tidligere tider vært benyttet til beite, jakt og fiske. Nede i dalen finnes spor etter bosetninger og livlig ferdsel mens de øvre delene har vært mindre brukt.
Vernet av dalen har først og fremst vært begrunnet utfra geologiske kriterier. Djupdalen er det eneste området hvor det finnes en komplett lagserie av lavabergartene på Krokskogen. Det var her en først forsto dannelsesrekkefølgen og oppbygningen av lavabergartene som bredte seg ut over Krokskogen i permtiden for 250 mill. år siden. Området egner seg derfor godt til geologisk forskning og undervisning.


== Se også ==
Verneområder i Viken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forskrift om vern av Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat, Bærum og Hole kommuner, Akershus og Buskerud
Silje Nergaard

Silje Nergaard (født 19. juni 1966 i Steinkjer) er en norsk jazzvokalist og låtskriver.
Silje Nergaard vokste opp på Hamar og ble gjennom moren tidlig kjent med musikken til Stan Getz og João Gilberto. Hun var også begeistret for ABBA og Al Jarreau. Hun ga Jarreau en rose på konserten i Oslo Konserthus i 1981. Da hun var 16 år gikk hun opp på scenen der Jaco Pastorius sitt tidligere band hadde jamsession under Molde Jazzfestival, og ble dermed oppdaget av pressen. Etter at Pat Metheny hadde hjulpet henne til å få sin første platekontrakt ble hun internasjonalt kjent, særlig i Japan. Platen «Tell Me Where You're Going», der Metheny også var med, nådde førsteplass på japanske radiolister.
Med Al Jarreau spilte hun inn duetten «We Should Be Happier By Now», utgitt på hennes samleplate «Be still my heart - The Essential» fra 2005.
Silje Nergaard komponerer nesten alltid stykkene selv. Hun gjorde karriere som komponist og vant «Honorable Mention Award» ved USA Songwriter Competition i 1999 for sangen «I Don't Want To See You Cry». Noen av sangene hennes har også blitt brukt som filmmusikk.
Hun ble kåret til Årets spellemann under Spellemannprisen 2003 og fikk Gammleng-prisen i klassen jazz i 2005.
Silje Nergaard  har støttet SOS-barnebyers arbeid  gjennom flere år. I 2005 ble hun ambassadør for en ny SOS-barneby i Blantyre, Malawi som åpnet i 2007.Hun var gift med sangeren Heine Totland til 2022.


== Diskografi ==
Tell Me Where You're Going (1990)
Silje (1991)
Cow On the Highway (1993)
Brevet (1995)
Hjemmefra (1996)
Port of Call (2000)
At First Light (2001)
Nightwatch (2003)
Be Still My Heart - The Essential (2005)
Darkness Out of Blue (2007)
A Thousand True Stories (2009)
If I Could Wrap Up a Kiss (2010)
Unclouded (2012)
Chain of Days (2015)
For you a thousand times (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Silje Nergaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Silje Nergaard på Internet Movie Database 
(en) Silje Nergaard på Discogs 
(en) Silje Nergaard på MusicBrainz 
(en) Silje Nergaard på Spotify 
(en) Silje Nergaard på Songkick 
(en)  Silje Nergaard hos AllMusic
(no) Diskografi fra Jazzbasen.
Eldøya-Sletter landskapsvernområde

Eldøya-Sletter landskapsvernområde ligger i Moss og Råde kommuner i Viken fylke. Området ble opprettet i 1997, har plantelivsfredning og er på 12 649 dekar landareal, av dette er 11 017 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er oppretta for å bevare natur- og kulturlandskapet i området, der kvartærgeologien og botanikken er spesielt interessant.Landarealene i landskapsvernområdet utgjøres av fem øyer og en halvøy. Lengst i nord ligger øya Kollen, som for en stor del er bevokst med skog og kratt. Deretter følger Eldøya, som består av en mosaikk av skog, kratt og åpne engarealer. Her finnes også et tjern. På den norøstre spissen av øya er det en sandstrand hvor man kan komme inntil med båt. De tre Sletter-øyene er skogløse, og her består vegetasjonen nesten utelukkende av eng. Halvøya "Danmark" utgjør den ytterste spissen på Larkollneset. Den er for det meste bevokst med skog. Når vannstanden er høy, blir halvøya midlertidig omgjort til en øy.
Det vokser mange sjeldne planter i området, blant annet hestekjørvel, som ikke er funnet andre steder i landet. Kubjelleengene på Eldøya og Store Sletter er et vakkert skue om våren. Vegetasjonen er fredet, og plukking er derfor ikke tillatt.Det er også et rikt fugleliv i området. Deler av Eldøya, Store Sletter og Søndre Sletter er sjøfuglreservater med ferdselsforbud i hekketiden.


== Referanser ==
Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere

Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere er en del av Den romerske kurie, det vil si Den katolske kirkes sentrale administrasjon. Rådet har ansvar for å stimulere til studier og handling innen det katolske helsevesen i samarbeid med internasjonale katolske organisasjoner. Rådet ledes av en president, som for tiden er kardinal Javier Lozano Barragán.
Det ble opprettet som en kommisjon av pave Johannes Paul II den 11. februar 1985, i en motu proprio med tittelen Dolentium Hominum («Den menneskelige lidelse»). I 1988 ble det i Pastor Bonus omdefinert til et råd, og ble dermed en del av kurien. 
Rådet koordinerer aktivitet i forhold til helsespørsmål som behandles i de forskjellige deler av kurien. Det er også ansvarlig for kommunikasjon med de katolske biskoper i forhold til slike spørsmål. Det er svært vanlig at biskoper som er på besøk ad limina møter rådet for å diskutere aktuelle spørsmål. 
Rådet er også ansvarlig for koordineringen av Verdensdagen for de syke, som markeres 11. februar hvert år, på festen for Vår Frue av Lourdes. 
Rådets tidsskrift «Dolentium Hominum» gis ut fire ganger i året, på italiensk, spansk, fransk og engelsk.
Saltfjellet

Saltfjellet (pitesamisk: Sálltoduottar) er et fjellområde i Nordland som skiller regionene Helgeland og Salten. Fjellområdet strekker seg fra kysten og inn til svenskegrensen. Svartisen dekker store deler av Saltfjellet, og inngår i Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark. Fjellkjeden strekker seg over sju kommuner: Saltdal, Bodø, Beiarn og Gildeskål i nord, Meløy og Rødøyi vest og Rana i sør.
Det er flere turistforeningshytter i området som primært drives av Bodø og Omegns Turistforening og Rana Turistforening.


== Samferdsel ==


=== Europavei 6 ===
Saltfjellet krysses av Europavei 6 mellom Dunderlandsdalen i sør og Lønsdalen i nord. Veien ble påbegynt i 1929, og den ble åpnet 3. juli 1937. Etterarbeider på veien fortsatte imidlertid helt fram til Andre verdenskrig brøt ut i 1940. Veien fikk fast dekke med oljegrus i 1965/66 og asfalt i 1972. De første tiårene var veien vinterstengt, og først fra høsten 1968 ble veien helårsvei. I 1990 ble en ny og bedre vei over fjellet mellom Bolna og Sørelva åpnet.


=== Nordlandsbanen ===
Nordlandsbanen ble åpnet frem til Mo i Rana i 1942, og etter det drev tyskerne banebygging på Saltfjellet med krigsfanger som arbeidskraft. Arbeidet med jernbanen fortsatte etter frigjøringen i 1945, og 10. desember 1947 åpnet jernbanen til Lønsdal stasjon. Senere ble jernbanen forlenget til Fauske i 1958 og Bodø i 1962.


== Se også ==
Saltfjellet landskapsvernområde
Polarsirklene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turforslag til Saltfjellet og Svartisen på DNT og NRKs nettsted ut.no
Wałbrzych

Wałbrzych (tysk Waldenburg, tsjekkisk Valdenburk) er en by i sørvestre Polen ved elven Pełcznica. Den ligger i det nederschlesiske voivodskap og har en befolkning på 126 465 (2006). Schlesiens største slott, Książ, befinner seg innenfor bygrensene til Wałbrzych.
Paner Baguga

Paner «Jorax» Baguga (født 1980 i Meneng) er en naurisk spiller av australsk fotball, og tennisspiller. Hans bror, Deamo Baguga er en 100 meterssprinter (rekord: 11,89 sekunder).
Reanna Solomon

Reanna Solomon (født 16. desember 1981 i Meneng i Nauru, død 4. juli 2022) er en naurisk vektløfter. Hun er Oseaniamester i vektklassen 75 kg. Hennes far Ryke Solomon var i 2003 kandidat til det nauriske parlamentet, men ble ikke valgt inn.
Solomon hadde sin største suksess under Commonwealth Games 2002 i Manchester, da hun vant to gull og én bronse i vektklassen 75 kg. I Sommer-OL 2004 i Aten ble hun trukket ut i IOC-prosjektet «wild card», og kom på 11. plass i vektklassen 75 kg.
Reanna Solomon døde i en alder av 40 år av covid-19 den 4. juli 2022. Hennes var det første koronadødsfall i Nauru. President Lionel Aingimea kondolerte hennes familie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reanna Solomon – Olympedia 
(en) Reanna Solomon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reanna Solomon – Commonwealth Games Federation
Eikefjelldalen landskapsvernområde

Eikefjelldalen landskapsvernområde ligger i Andøy kommune i Nordland. Landskapsvernområdet omfatter Eikefjelldalen på Hinnøya, og er på 8940 dekar. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av sitt fjell-landskap samt sine våtmarksområder.
I tilknytning til Eikefjelldalen landskapsvernområde ligger Eikeland naturreservat. Både landskapsvernområdet og naturreservatet ble vernet i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Eikefjelldalen landskapsvernområde og Eikeland naturreservat
Gåsvatnan landskapsvernområde

Gåsvatnan landskapsvernområde ligger i Beiarn, Bodø og Saltdal kommuner i Nordland og grenser til Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark i sør. Området ble opprettet i 1989 og er på 119,312 km². Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av et interessant dyreliv, planteliv og geologi.


== Eksterne lenker ==
(no) Gåsvatnan landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Hysvær/Søla landskapsvernområde

Hysvær/Søla landskapsvernområde ligger i Vega kommune i Nordland. Området har dyrelivsfredning, ble opprettet i 2002 og er på 93 172 dekar, hvorav 86 028 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av sitt kulturlandskap, sin zoologi, botanikk og geologi.
I tilknytning til Hysvær/Søla landskapsvernområde ligger Lånan/Skjærvær naturreservat.
Området ligger i Vega verdensarvområde.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Hysvær/Søla landskapsvernområde
Ljósá

Ljósá (IPA: [ˈljɔuːsɔ], dansk: Lyså) er en bygd på Eysturoy, en av Færøyene. Ljósá ligger sør for Eiði, på vestkysten av øya, og er en del av Eiðis kommuna. Bygda ble grunnlagt i 1840. I 1979 ble det bygget en 44 meter lang kai med to flytebrygger. Dybde ved kaien er 2–4 meter.
1. januar 2009 hadde Ljosá 31 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ljósá – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ljósá – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Ljósá på faroeislands.dk
Måstadfjellet landskapsvernområde

Måstadfjellet landskapsvernområde er et landskapsvernområde og ramsarområde på øya Værøya i Værøy kommune i Nordland. Området ble fredet for å «bevare et egenartet natur- og kulturlandskapsområde, sikre zoologiske, geologiske og kulturhistoriske element som er med på å gi området dets særpreg, og de botaniske forekomstene i tilknytning til Sanden.»

Måstadfjellet landskapsvernområde er på 5 145 dekar - hvorav 3 210 dekar sjøareal, og grenser i vest til Måstadfjellet naturreservat. Naturreservatet utgjør den vestlige, bratte delen av Værøya. Landskapsvernområdet omslutter Måstadbukta, med unntak av den gamle bebyggelsen og dyrkamarka i grenda Måstad.
Måstadfjellet naturreservat og Måstadfjellet landskapsvernområde ble i 2013 utpekt til ett samlet ramsarområde.


== Eksterne lenker ==
(no) Måstadfjellet landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Verneforskriften hos Lovdata
De norske ramsarområdene hos ramsar.org
Miljostatus.no
Informasjonsplakat med kart