jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Albrecht av Preussen

Hertug Albrecht von Preussen (eller Albrecht von Brandenburg-Ansbach) (født 17. mai 1490 i Ansbach, Tyskland, død 20. mars 1568 i Tapiau am Pregel) var Den tyske ordens siste høymester med territorialmyndighet, og Preussens første hertug. Han innførte reformasjonen i Preussen, og grunnla den prøyssiske Landeskirche. Han grunnla også Albertina-universitetet i Königsberg.


== Stormester for Den tyske orden ==
Albrecht var sønn av markgreve Fredrik von Ansbach. Den 13. februar 1511 ble han opptatt i ridderordenen Den tyske orden i Zschillen i Sachsen, og valgt til ordenens stormester (eller høymester, tysk Hochmeister).
Siden freden i Thorn (1466) var Den tyske ordens resterende prøyssiske områder kommet under den polske krones lensoverhøyhet. Men Albrecht nektet å avlegge troskapseden overfor den polske konge, og førte krig mot polakkene fra 1519. Krigen kom til en foreløpig avslutning i 1521, da det ble inngått en fireårig våpenstillstandsavtale. Albrecht brukte tiden til å skaffe seg allierte i Tyskland, på riksdagen i Nürnberg 1522/23.


== Hemmelig lutheraner, hemmelige planer ==
Mens han var i Nürnberg ble han vunnet over til den lutherske reformasjons sak ved Andreas Osianders prekener. I all hemmelighet kontaktet han Martin Luther i juni 1523 og bad om råd om ordenens reformasjon. Han avla i denne hensikt også Luther et hemmelig besøk i Wittenberg, i september 1523, og i det følgende fulgte han de rådene han hadde fått.
Albrecht støttet reformasjonsprosjektet ved å innsette den tidligere fransiskanerpater Johannes Briessmann som dompredikant i Königsberg (1523), og likeledes Paul Speratus til hoffpredikant (1524), og Johann Poliander (Gramann) til sogneprest ved "Altständische Kirche" i Königsberg (1525). Under beskyttelse av de reformasjonsvennlige ordensbiskopene Georg von Polentz av Samland og Erhard von Queis av Pomesania utøvet de tre og deres medhjelpere en hektisk reformatorisk aktivitet.
Den 9. april 1525 sluttet så Albrecht fred med Polen, oppløste Den tyske orden i Preussen, omdannet ordensområdene til et stort hertugdømme som len under Polen, og avla lenseden for kong Sigismund I.


== Albrecht bekjenner seg til den lutherske reformasjon ==
Den 6. juli 1525 bekjente han seg åpent til den lutherske reformasjon, og fortsatte med å hjelpe den til fullt gjennomslag.
Fra 1542 til 1543 foretok han kirkevisitas i hele hertugdømmet, og grunnla i 1544 universitetet i Königsberg. I den osiandriske strid stod han helt under innflytelse av Osiander, som han i 1549 hadde gjort til sogneprest i "Altständische Kirche" og til professor ved universitetet.
Albrecht var gift med Dorothea, kong Frederik I av Danmark og Norges datter av første ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert, Duke of Prussia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albrecht von Preußen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eanfrith av Bernicia

Eanfrith (død 634) var angelsaksisk konge av Bernicia i England fra 633 til 634. Han var sønn av Æthelfrith av Northumbria. 
Omkring 616 falt Aethelfrith i slaget ved elven Idle. Seierherren, Raedwald av East Anglia, innsatte Edwin som konge i Northumbria. Eanfrith flyktet nordover, og søkte tilflukt hos pikterne i Skottland. Han giftet seg inn i den piktiske kongeslekten, og fikk en sønn, Talorcan, som senere ble konge av pikterne fra (653–657).
Eanfrith forble hedning gjennom hele livet, i motsetning til Edwin, som konverterte til kristendommen i 627.
Edwin falt i slaget ved Hatfield Chase 12. oktober 633. Hans død, Cadwallon av Gwynedds fortsatte plyndringstokt inn i Northumbria i tiden som fulgte, førte til at Northumbria ble splittet opp. Eanfrith grep sjansen, og ble innsatt som konge i et av underkongedømmene, Bernicia. 
I 634 forsøkte Eanfrith å forhandle om fred med Cadwallon, men da samtalene slo feil fikk Cadwallon ham myrdet.
Slaget ved Idle

Slaget ved Idle ble utkjempet ca. 616 mellom Raedwald av East Anglia og Æthelfrith av Northumbria. Raedwald gikk seirende ut av slaget, og Aethelfrith falt. 
Slagmarken lå ved elven Idle i Nottinghamshire i England.
Liste over politiske partier i Russland

Se også: Valg i Russland

Den russiske føderasjons kommunistparti (Коммунистическая партия Российской Федерации, Kommunistitsjeskaja partija Rossijskoj Federatsii)
Det konstitusjonelle demokratiske partiet (Российская Конституционно-демократическая партия, Rossijskaja Konstitutsionno-demokratitsjeskaja partija)
For det hellige Russland ("За Русь Святую", "Za Rus Svjatuju")
Russlands liberaldemokratiske parti (Либерально-Демократическая Партия России (ЛДПР), Liberalno-Demokratitsjeskaja Partija Rossii (LDPR))
Det nasjonale bolsjevikpartiet
Fred og enhet (Российская политическая партия Мира и Единства, Rossijskaja polititsjeskaja partija Mira i Jedinstva)
Den russiske føderasjons folkeparti (Народная партия Российской Федерации, Narodnaja partija Rossijskoj Federatsii)
Unionen av høyrekrefter (Союз Правых Сил, Sojuz Pravykh Sil)
Forent Russland ("Единая Россия", "Jedinaja Rossija")
Jabloko (Российская Демократическая Партия "Яблоко", Rossijskaja Demokratitsjeskaja Partija "Jabloko")
Rettferdig Russland: Moderland/Pensjonister/Liv, (russisk Справедли́вая Росси́я: Ро́дина/Пенсионе́ры/Жизнь, Spravedlivaja Rossija: Rodina/Pensionery/Zjizn)
Duisburg

Duisburg er en by med ca. 500 000 innbyggere (2007) i Ruhr-området i det vestlige Tyskland, i delstaten Nordrhein-Westfalen. Den ligger i utkanten av Bergisches Land, der hvor elvene Rhinen og Ruhr flyter sammen. Byens havn er den største innlandshavn i verden. Den har et universitet grunnlagt i 1655 av kurfyrst Friedrich Wilhelm, som i 2003 ble slått sammen med universitetet i Essen.
Duisburg er særlig kjent for kullgruver og stålindustri. Stålproduksjonsområdet er med 230 km² det største i verden.


== Historie ==
Duisburg ble grunnlagt rundt år 420. Den ble nevnt i kjente kilder for første gang i 883.


=== Romertiden ===
Arkeologiske undersøkelser viser at dagens markedsplass var i bruk allerede under det første århundre. Den har vært byens hovedmarkedsplass siden 400-tallet. Byen lå ved Hellweg, en viktig handelsvei og et vadested over Rhinen som ble kontrollert av romerne.


=== Middelalderen ===

Takket være sin gunstige geografiske beliggenhet ble byen snart en riksby. Duisburg ble medlem i Hansaen. Omkring år 1000 ble Rhinen flyttet vestover fra byen. Dette stanset utviklingen som handelsby og byen ble i stedet ganske landlig. Gerhard Mercators produksjoner og grunnleggingen av et universitet i 1655 gjorde at staden fikk tilnavnet «dannede Duisburg».
I 1666 ble byen del av Preussen, etter å ha tilhørt det tysk-romerske rike.


=== Den industrielle revolusjon ===
Oppgangen for tobakks- og tekstilindustriene på 1700-tallet gjorde Duisburg til et industrielt senter. Store industribedrifter innen jern- og stålproduksjon (som Thyssen og Krupp) påvirket byens utvikling. Store bostadsområder ble bygd nær fabrikkene, og arbeiderne og deres familier flyttet dit.


=== Andre verdenskrig ===

Byens status som industriby gjorde den til et mål for allierte bombeangrep under annen verdenskrig. Duisburg ble en av de byer som ble mest bombet under krigen. Mellom den 12. og 13. juni 1941 angrep britiske fly og slapp 445 tonn bomber over Duisburg. 577 engelske bombefly ødela byens eldre deler 12.-13. mai 1943 med 1 599 tonn bomber. 96 000 mennesker ble hjemløse der. Den 22. mai ble byen rammet av 2 000 tonn bomber. Den 14. oktober samme år slapp engelske Lancaster, Mosquito og Halifax 2 018 tonn bomber over byen. Duisburg ble også utsatt for amerikansk artilleri i april 1945.
Totalt 299 bomberaid totalødela nesten hele det historiske bysentrum. 80% av alle bostadshusble helt eller delvis ødelagt. 


== Etterkrigstiden ==
Nesten hele byen måtte bygges opp fra grunnen og de fleste historiske landemerker er borte. Duisburg feiret sin 1100-årsdag i 1983. Den 19.juli 2004 skadet en tornado byteateret og deler av city.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Duisburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Universitetet i Duisburg-Essen
Duisburg Tourist Information
Duisburg Zoo hos Zoo-Infos.de
World Games 2005 Duisburg
Barna i Uhlenbusch

Barna i Uhlenbusch (orig: Neues aus Uhlenbusch) er en tysk barneserie som gikk på ZDF fra 1977 til 1982. Serien handlet om livet til noen barn i Uhlenbusch, en oppdiktet landsby i Nord-Tyskland. Det fiktive stedet Uhlenbusch var basert på flere nordtyske landsbyer. Flere av skuespillerne som deltok er fremdeles kjente, f.eks. Moritz Bleibtreu. 
Serien ble sendt sporadisk i NRKs Barne-TV fra 1980 til 1989. Den ble sendt uten dubbing, men med norsk fortellerstemme (tilhørende Anne Lie) - noe som gjorde at de yngste barna også fikk kjennskap til tysk språk og intonasjon.


== Episoder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barna i Uhlenbusch på Internet Movie Database
Gwynedd

Gwynedd er et administrativt og bevart grevskap i det nordlige Wales. Det har sitt navn etter middelalderkongedømmet Gwynedd, og ble grunnlagt i 1974 som et av åtte administrative grevskaper i Wales. I areal er det et av de største, men det er tynt befolket. En stor del av befolkningen er walisisktalende, og Gwynedd er derfor igjen blitt et sentrum for walisisk nasjonalisme. Partiet Plaid Cymru fikk sitt gjennombrudd her.
1. april 1996, i forbindelse med en revidering av grensene mellom de forskjellige grevskap i Wales, mistet Gwynedd Anglesey, som ble en uavhengig enhet, og Aberconwy, som gikk til Conwy. Anglesey er med i det bevarte grevskapet. 
Det nye Gwynedd dekker det meste av de gamle grevskapene Caernarfonshire og Merionethshire; da det først ble opprettet hadde det da også navnet Caernarfonshire and Merionethshire. De lokale politikerne ga det navnet Gwynedd neste dag. 


== Byer i Gwynedd ==
Bala
Bangor
Barmouth
Caernarfon
Dolgellau
Frongoch
Pwllheli


== Se også ==
Kongedømmet Gwynedd


== Eksterne lenker ==
(cy) Offisielt nettsted 
(en) Gwynedd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Daegsastane

Slaget ved Daegsastane (eller Degsasstan) ble utkjempet i 603 mellom Æthelfrith av Northumbria og Aedan av Dalriada. Slaget endte i en kostbar seier for Æthelfrith.
Svært lite er kjent om slaget, bortsatt fra utfallet og at Aedan overlevde og vendte tilbake til Dalriada, hvor han var konge til 606 eller 608. Det er uklart hvor slaget sto, men flere har konkludert med at det var i Liddesdale.
For Æthelfrith betydde seieren at han fikk flere år uten angrep nordfra, noe som ga ham mulighet til å styrke sin posisjon overfor andre angelsaksiske kongedømmer.
Habib Bourguiba

Habib Bourguiba (født 3. august 1903 i Monastir i Tunisia, død 6. april 2000 i Monastir) var sosialistisk president i Tunisia fra 1957 til 1987. Han har blitt kalt en tunisisk Kemal Atatürk på grunn av sine vestligorienterte reformer.Bourguiba ble innsatt som president i 1957 etter at Tunisias konstitusjonelle monark hadde blitt styrtet. Han ble sett som en moderat politiker, som støttet sekularisering og kvinners rettigheter.I 1975 utnevnte det tunisiske parlamentet ham til president for livstid. Hans tid som statsoverhode skulle allikevel ende før hans død. 7. november 1987 utførte statsminister Zine El Abidine Ben Ali et statskupp. Bourguiba ble avsatt, og ble deretter holdt i husarrest i Monastir inntil sin død i 2000. 
Bourguiba ble i 1963 tildelt storkors med kjede av St. Olavs Orden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Habib Bourguiba – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katastrofe (sanger)

Petter Bjørklund Kristiansen (født 14. mai 1989 i Fredrikstad), mest kjent under artistnavnet Katastrofe, er en norsk sanger og låtskriver.
Kristiansen startet sin musikalske karriere i 2008 med sangen «Vi prekæs» med Isabella Leroy. I 2011 samarbeidet han med den norske musikkprodusent-duoen NastyKutt & Kriss med «Nødlanding» som ble utgitt på Universal Music. Sangen førte til en annen utgivelse 2012, da Robin og Bugge hadde ham med i sin sang «Backpacker». 
I 2014 fikk han suksess på VG-lista med «Bleik og sur». Sangen var et samarbeid med Staysman & M.M.B. og ble sertifisert til gull. Andre hitliste-suksesser inkluderte «Maria» i 2014 og «Pattaya» i 2015.
I 2015 samarbeidet han med Marcus & Martinus, vinnere av Melodi Grand Prix Junior 2012. Sangen deres, «Elektrisk» med Katastrofe nådde tredjeplass på VG-lista 3 i 2015. En annen suksess var singelen «Typisk norsk» i samarbeid med fiolinisten og Melodi Grand Prix-vinneren Alexander Rybak. Katastrofe var gjesteartist på Innertiers singel «Si ja!».
I 2016 toppet Katastrofe VG-lista for første gang med «Sangen du hater».Den 2. februar 2019  meldte Petter Bjørklund Kristiansen på TV2 programmet Hver gang vi møtes at Katastrofe skulle legges på hylla i løpet av 2019. Siste konsert ble holdt 18. januar 2020. Den 4. oktober 2020 startet bandet Halva Priset med si første sang: «Oslo (Takk jeg er ferdig)»


=== Som hovedartist ===


=== Som gjesteartist ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katastrofe på Internet Movie Database 
(en) Katastrofe på Discogs 
(en) Katastrofe på MusicBrainz 
(en) Katastrofe på Songkick
Newton (enhet)

Newton (symbol N) er SI-enheten for måling av kraft. Enheten har fått navn etter Isaac Newton på grunn av hans viktige bidrag til klassisk mekanikk. Den ble tatt opp av Conférence Générale des Poids et Mesures (CGPM) i 1960.


== Definisjon ==
En newton er definert som

  
    
      
        1
        
        
          N
        
        =
        1
        
        
          k
          g
        
        ⋅
        
          m
        
        
          /
        
        
          
            s
          
          
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle 1\,\mathrm {N} =1\,\mathrm {kg} \cdot \mathrm {m} /\mathrm {s} ^{2}}
  En kraft på 1 N er med andre ord den kraften som trengs for å akselerere en masse på ett kilogram en meter per sekund i andre potens (endre massens bevegelseshastighet med 1 m/s i løpet av ett sekund).


== Eksempel ==
En person med masse 70 kg har en tyngde på 70kg * 9,81 m/s2 = 686,7 N ≈ 0,70 kN.
På månen vil samme person ha en tyngde på 70kg * 1,62 m/s2 = 113,4 N ≈ 0,11 kN fordi månen har mindre masse, og derfor lavere tyngdeakselerasjon (tyngdekraft).
Kraften som trekker et legeme med masse 1 kg nedover vil være på ca. 9,81 newton fordi tyngdens akselerasjon ved fritt fall på jorden er ca. 9,81 m/s2.
Ulrik Fredrik Gyldenløve

Ulrik Fredrik Gyldenløve (født 20. juli (eller 4. juni) 1638 i Bremen, død 17. april 1704 i Hamburg) var stattholder i Norge fra 1664 til 1699. 


== Biografi ==
Han var utenomekteskapelig – såkalt uekte – sønn av Fredrik III og Margrethe Pape. Han signerte selv med navneformen Guldenlew.I hans tid ble den norske hæren øket til 12 000 mann. Han arbeidet for å skaffe hæren bedre utstyr og flere øvelser. Han ledet de norske styrkene med suksess i den skånske krigen (Gyldenløvefeiden) 1675–1679. Han bodde i Stattholdergården i Kvadraturen på slutten av 1600-tallet. Fredriksten festning ble bygget i hans funksjonstid, og ett av de tre utenverkene, fortet Gyldenløve, er oppkalt etter ham. Karl XII falt like under kanontårnet Gyldenløve den 11. desember 1718.


== Grevskapet Laurvigen ==
I 1671 opprettet kong Christian V Larvik grevskap for Ulrik Fredrik Gyldenløve, og grunnla samtidig byen Larvik. Gyldenløve var byggherre for kirken og herregården. Han eide en stund setegården Trosvik i Fredrikstad, og han pleide å oppholde seg der når han var i Fredrikstad. Etterhvert solgte han gården til general Cicignon. 
Til tross for at han var stattholder i Norge i 35 år, oppholdt han seg ofte i Danmark, og hadde i lange perioder en visestattholder til å ivareta embetsoppgavene.
Gyldenløve døde i Hamburg. Et orlogsskip seilte ham til København, hvor han etter eget ønske ble gravlagt i Vor Frue kirke. Gravmonumentet var utformet av Thomas Quellinus. Det ble senere ødelagt, men fragmenter av sarkofagen kan fortsatt sees.


== Ekteskapene ==
Ulrik Fredrik var gift tre ganger.

I 1659 hemmelig gift med Sophie Urne, ekteskapet oppløst i 1660. En sønn fra dette ekteskap, Waldemar Løvendal, var stattholder i Norge 1710–12
16. desember 1660 gift med Marie Grubbe, paret ble skilt i 1670
I 1677 gift med komtesse Antoinette Augusta av Aldenburg (1660 Amsterdam–1701), datter av Anton I riksgreve av Aldenburg til Varel og Knyphausen (1633 Oldenburg–1680 Varel) og Auguste Johanna grevinne av Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (1638–1669). Dette ektepars 4. barn, datteren, den tidlig avdøde komtesse Charlotte Amalie Danneskiold-Laurvig (1682-99), ble i 1696 gift med Christian Gyldenløve (1674–1703), som var en sønn av kong Christian V av Danmark og Norge i dennes forhold til Sophie Amalie Moth, og som ble gift for 2. gang med Dorothea Krag.Gyldenløve hadde et kjærlighetsforhold til kjøpmannsdatter Maria Meng i Frederikshald, som fødte ham sønnen Wilhelm de Ulrichsdal.


== Minnesmerker og hedersbevisninger ==
Flere norske byer har oppkalt en gate eller plass etter greven, deriblant:

Gyldenløves gate i Oslo
Gyldenløves gate i Kristiansand
Gyldenløves gate i Trondheim
Gyldenløves gate i Tønsberg
Gyldenløves plass i DrammenFlere hoteller er også oppkalt etter ham, blant annet et hotell i Uddevalla.


== Se også ==
Gyldenløve


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulrik Frederik Gyldenløve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Grundig biografi i Dansk biografisk Lexikon fra 1887-1905 (på dansk)
Ramallah

Ramallah (arabisk: رام الله – Rām Allāh ) er en palestinsk by på Vestbredden med ca. 33 000 innbyggere. Byen ligger ca. 10 kilometer nord for Jerusalem og er hovedkvarter for de palestinske selvstyremyndighetene på Vestbredden.


== Historie ==
På 1100-tallet bygde franske korsfarere en borg her. Den forfalt etter hvert, men deler av den er fremdeles synlig i Ramallahs gamleby.
Ramallah ble først skapt/kjøpt/bebodd i 1550, av en Rashed Haddad og hans barn og den var fra starten av et landområde som ble kjøpt av byen El-Bireh. 
Den ble en jordbruksby med gresk-ortodoks tro og flere og flere folk og familier flyttet til området rundt 1750.
Ramallah var under jordansk kontroll fra Den arabisk-israelske krig i 1948 til Seksdagerskrigen i 1967. Etter denne krigen ble byen okkupert av israelske tropper, som holdt byen besatt i 27 år. I 1994 ble byen overdratt til de palestinske selvstyremyndighetene som følge av Osloavtalen. Den ble erklært som «Territorium A», hvilket vil si land under nesten full palestinsk kontroll. Byen ble midlertidig hjemsted for det palestinske selvstyre, da Israel nektet styret å ha hovedkvarter i Øst-Jerusalem.


== Vennskapsbyer ==
 Bordeaux, Frankrike
 Çankaya, Tyrkia
 Muscatine, Iowa, USA
 Rio de Janeiro, Brasil
 Toluca, Mexico
 Trondheim, Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ramallah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjerke Travbane

Bjerke Travbane er hovedarena for travsport i Norge. Den ble åpnet 24. juni 1928 og ligger i Bjerke bydel i Oslo. Banen er 1 000 m lang, målt 1 m fra innerrail. Tribunekapasitet er vel 4 000, hvorav 1 200 plasser i en innendørs restaurant med utsikt mot banen. 
Travbanen var den første som kunne tilby totalisatorspill på hest i Norge. Etter at Stortinget åpnet for denne muligheten i 1927 gjennom Totalisatorloven, fikk travsporten inntekter som kunne holde sporten i live. Travbanen eies av Det Norske Travselskap (grunnlagt 1875) gjennom eiendomselskapet Bjerke Travbane Eiendom AS. 
Før i tiden ble det også holdt bil- og motorsykkelløp på banen.På det meste hadde travbanen en tomt på vel 500 mål. I dag er det 220 mål som brukes til travformål. Antall travhester oppstallet på banen varierer, men det kan stå opptil 200 hester på banen. Det er dermed det største treningsanlegg for hest i Norge.
Fast løpsdag på Bjerke er onsdag, lunsjtrav på torsdager og i tillegg flere søndager og lørdager. Store løpsdager er Oslo Grand Prix andre helg i juni, Norsk Travderby og Norsk Travkriterium andre helg i september. Antall løpsdager er ca. 100 per år.
På Bjerkebanen finnes også Hestesportens Hus, som ble åpnet av kong Harald V 25. juni 2003.
Det tyske Neue Deutsche Härte-bandet Rammstein holdte konsert på travbanen 24. juli 2022. 60 000 publikummere var til stede, og ble med det største konserten i Norge med betalende publikum.


== Storløp på Bjerke Travbane ==


=== Kaldblods ===
Norsk Travkriterium 3-årige
Norsk Travkriterium/Hoppeavdeling 3-årige hopper
Norsk Travderby 4-årige
Hoppederby 4-årige hopper
Jacob Meyers Pokalløp Elite (kan kun vinnes 1 gang)
Lars Laumbs Løp Elite (kan kun vinnes 1 gang)
Alm Svartens Æresløp Elite


=== Varmblods ===
Norsk Travkriterium 3-årige
Norsk Travkriterium/Hoppeavdeling 3-årige hopper
Norsk Travderby 4-årige
Hoppederby 4-årige hopper
Oslo Grand Prix Elite


== Norgesrekorder på Bjerke Travbane ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bjerke Travbane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bjerkebanen – Bjerke Travbane
Pontian

Pontian (Pontianus) var pave fra 230 til sin død 28. september 235.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ifølge Liber Pontificalis var han romer, og sønn av en Calpurnius.


=== Pontifikat ===
Svært lite er kjent om ham og hans pontifikat. Han må ha ledet den romerske synoden som ratifiserte dommen som biskop Demetrios av Alexandria hadde felt over teologen Origines, som ble fjernet fra prestestanden og utvist fra Egypt. 
Pontian skal ha innført den liturgiske hilse «Dominus vobiscum» («Herren være med dere»), som fortsatt er en del av liturgien i mange kirkesamfunn. 
I det meste av hans tid som pave var det et opphold i kristenforfølgelsene, et resultat av at keiser Alexander Severus (222–235) hadde en tolerant innstilling til kristendommen. Internt i kirken var det fortsatt problemer på grunn av skismaet startet av motpave Hippolyt under Callistus I. 
I mars 235 ble keiseren myrdet, og Maximinus Thrax ble utropt til ny keiser, den første av soldatkeiserne. Han brydde seg i utgangspunktet lite om religiøse spørsmål, men det er et gjennomgangstema i hans første tid som keiser at han snudde opp ned på forgjengerens avgjørelser. Når Alexander Severus hadde vært tolerant mot de kristne, startet han dermed nye forfølgelser. 
Pontian og Hippolyt var blant de første som ble ofre for dette. De ble arrestert og deportert til gruvene på Sardinia. Slike deportasjoner var normalt for livstid, og fangene kunne heller ikke regne med å leve særlig lenge. Pontian valgte derfor den 28. september 235 å abdisere for at en ny pave skulle kunne velges. Han var den første pave som gjorde dette. Det er også første gang man har en sikker dato i forbindelse med en pave, datoer nevnt før dette er basert på senere gjetninger, men denne er knyttet til en religiøs fest og dermed klart fastslått. Det er forøvrig vanlig å omtale det som at han ble avsatt av keiseren; keiseren hadde ingen slik rett, ettersom det er et indrekirkelig spørsmål, men realiteten er like fullt at abdikasjonen var framtvunget av keiserens handling, og at han dermed kan sies å ha blitt avsatt.
Både Pontian og Hippolyt døde etter kort tid i gruvene. Det ble i ettertiden antatt at de ble forsont, enten i fengslet i Roma eller på Sardinia, noe som har ført til at Hippolyt til tross for skismaet ble helligkåret. Hippolyts skjebne er noe uklar, men Pontian skal ha blitt slått ihjel i november 235.
Hans andre etterfølger, Fabian, førte begges lik tilbake til Roma, hvor de ble gravlagt som martyrer 13. august 236 eller 237. Pontian ble lagt i den nye pavekrypten i Callistus' katekomber. Hans gravplate med gresk innskrift ble funnet i 1909. De to martyrene ble først feiret sammen på begravelsesdagen 13. oktober, men på 700-tallet ble Pontians fest flyttet til 19. november, på eller nær hans dødsdag. Siden 1969 blir de igjen feiret sammen 13. august.


== Litteratur ==
(de) Karl Friedrich Ulrichs: «PONTIANUS» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 7, Herzberg 1994, ISBN 3-88309-048-4, sp. 829–830.
http://www.newadvent.org/cathen/12229b.htm Pope St. Pontian