jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mellomstankelbein

Mellomstankelbein (Cylindrotomidae) er mygg som ligner storstankelbeinene (Tipulidae), men kan skilles fra disse på detaljer i vingeårenettet.


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, langbeinte mygg, ser ut som typiske stankelbein. Kroppen er ganske lang og slank. Beina er meget lange og tynne.  Vingene er lange og slanke, glassklare, med et tydelig årenett.


== Levevis ==
Larvene til slekten Cylindrotoma lever i jorden, mens de andre slektene har vannlevende larver. Larvene kan kjennes på at de har mange lange utvekster langs kroppen.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling / Norske arter ==

Cylindrotomidae er en ganske liten familie, bare tre arter er kjent fra Norge og ingen av dem er spesielt vanlige.

Orden Tovinger (Diptera)
underorden Mygg (Nematocera)
overfamilie Tipuloidea
familie Mellomstankelbein (Cylindrotomidae)
Slekten Cylindrotoma Macquart, 1834. I Norge:
Cylindrotoma distinctissima (Meigen) – er lyst gulaktig med tre svarte striper på brystet (thorax). Larvene lever mellom sumpplanter eller mose.
Slekten Diogma Edwards, 1938
Slekten Liogma Osten Sacken, 1869
Slekten Phalacrocera Schiner, 1863. I Norge:
Phalacrocera replicata (Linnaeus, 1758) er mørk med noe gult på sidene av thorax og rødbrun bakkropp. Larvene sitter festet til vannplanter i stille eller sakteflytende vann.
Slekten Stibadocera Enderlein, 1912
Slekten Stibadocerella Brunetti, 1918
Slekten Stibadocerina Alexander, 1929
Slekten Stibadocerodes Alexander, 1928
Slekten Triogma Schiner, 1863. I Norge:
Triogma trisulcata (Schummel, 1829) er mørkfarget. Larvene lever på moser i myrer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Brinkmann, R. 1997. Diptera Cylindrotomidae. Side 99-104 i: Nilsson, A. (red.) Aquatic Insects of North Europe. Apollo Books, Stenstrup.


== Eksterne lenker ==
(en) mellomstankelbein i Encyclopedia of Life 
(en) mellomstankelbein i Global Biodiversity Information Facility 
(no) mellomstankelbein hos Artsdatabanken 
(sv) mellomstankelbein hos Dyntaxa 
(en) mellomstankelbein hos Fauna Europaea 
(en) mellomstankelbein hos Fossilworks 
(en) mellomstankelbein hos NCBI 
(en) Kategori:Cylindrotomidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cylindrotomidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Langskip

Langskip er et samlebegrep for skip som i hovedsak er rodd (roskip) og som er lange og smale med en grunn kjøl. Denne typen skip har vært benyttet av flere ulike folkeslag.
For å regnes som langskip, må lengden være minst 15 meter.


== Noen typer langskip ==
Norrøne langskip var store klinkbygde skip brukt av skandinaviske sjøfarere i og etter vikingtiden.
Greske langskip, skipstypen bireme ble utvikla på grunnlag av disse.
Romerske skip, galeien som eksempel bireme, trireme, quadrireme, quinquereme og dromone.
Saksiske langskip, en type brukt av sakserne og mye lik vikingskipene.


=== Norrøne langskip ===
De norrøne langskipene var i vikingtiden store åpne båter med klinkbygde skrog, som regel av eik, kraftig grunn kjøl, ofte høye stavner (særlig foran), mange årepar, sideror i bakstavnen, mast midtskips og rektangulært råseil, og faste tofter over dekk. Dette var typisk skip som gikk lett i sjøen og hadde lange, smekre linjer.

Busser, krigsskip med stor lastekapasitet og mannskapsstyrke om bord, typisk to mann per åre eller fler. Olav Tryggvasons skip «Ormen Lange» var av denne typen.
Skeider, krigsskip med mindre fribord enn busser, men mye slankere og hurtigere. Typisk 1-2 mann per åre.
Snekker, krigsskip brukt i strid og på reiser, trolig en mellomting av busse og skeid. «Tranen» til Olav Tryggvason var en snekke.
Karver, helst benyttet som private farkoster i kystnære farvann, men også på elver, innlandsfjorder og åpent hav. Osebergskipet og Gokstadskipet er eksempler på slike skip.
Draker var langskip med dyrelignende hoder i stavnene, vanligvis et dragelignende hode.


== Referanser ==


== Se også ==
Norrøne skip
Vikingskip


== Eksterne lenker ==
Vikingskip
Nordlandsmuseet
Tromsø Bokhandels forlag

Tromsø Bokhandels forlag er et forlag i Tromsø.  Det har utgitt bøker i humorsjangeren med forfattere fra Tromsø.  Utgivelser fra forlaget er:

Asbjørn Dybwad, Kraftkost og andre historia (1964)
Asbjørn Dybwad, Møljekalas, (1966)
Arthur Arntzen, Han Oluf (1966)
Arthur Arntzen, Ho Emma (1967)
Arthur Arntzen, Oluf R. (1970)
Arthur Arntzen, Han Lars (1971)
Arthur Arntzen, Rallkattlia (1972)
Asbjørn Dybwad, Hemmel og hav, (1972)
Arthur Arntzen, Superoluf (1976)
Arthur Arntzen, Rapport fra Rallkattlia (1980)
Arthur Arntzen, Den siste Oluf (1983)
Kroatias nasjonalbank

Kroatias nasjonalbank (kroatisk: Hrvatska narodna banka) er sentralbanken i Kroatia. 


== Historie ==
Kroatia fikk sin uavhengighet fra Jugoslavia 25. juni 1991. Sentralbanken ble etablert i Artikkel 53 i republikkens grunnlov, vedtatt 21. desember 1990. Denne artikkelen fastsetter sentralbankens uavhengighet, rolle, overordnede ansvarsområder og oppgaver. Sentralbankens overordnede styringsmål defineres også her; en stabil valuta og generell likviditet, både innenlandsk og i forhold til utlandet. Artikkelen fastsetter også at sentralbankens status skal fastsettes i en egen lov. 
En resolusjon av 8. oktober 1991, sammen med beslutningen om å erstatte den jugoslaviske dinaren med kroatiske dinarer fastsatte mer detaljert sentralbankens plikter og ansvarsområder. 
4. november 1991 kom den første sentralbankloven, som da erstattet resolusjonen fra 1991. Bankens nåværende navn ble gitt 15. desember 1997, som et tillegg til grunnloven. Teksten i Artikkel 53 ble også justert noe, bl.a. ble kravet om at bankens overskudd skulle tilfalle regjeringen, fjernet. De overordnede styringsmålene ble også tatt ut, for heller å spesifiseres i sentralbankloven. 
Bankens nåværende oppgaver, målsettinger og status er definert i sentralbankloven fra 5. april 2001. Denne loven styrker ytterligere sentralbankens uavhengighet fra regjeringen, og gir et rammeverk som er på linje med de sentralbanklovene som finnes i EU. Det viktigste styringsmålet for sentralbanken er, i likhet med EU og de fleste andre vestlige land, en lav og stabil inflasjon. 
Den kroatiske dinaren, introdusert 23. desember 1991 som en overgangsvaluta, ble eneste gyldige betalingsmiddel 1. januar 1992. Den ble erstattet av den nåværende kunaen 30. mai 1994. 
Sentralbanken ligger i Kroatias hovedstad, Zagreb. 


== Oppgaver og målsettinger ==
Sentralbankens primære styringsmål er en lav og stabil inflasjon. Såfremt ikke dette hovedmålet rammes, skal banken ellers støtte landets økonomiske politikk, og handle innenfor prinsippene om en åpen markedsøkonomi og fri konkurranse. 
Sentralbankens oppgaver inkluderer:

Formulere og utøve landets penge- og valutapolitikk
Forvalte landets valutareserver
Utstede sedler og mynter
Forvalte lisenser for bankvirksomhet, overvåke og bestemme reguleringer av banknæringen
Fungere som bankenes bank
Regulere, forbedre og overvåke landets betalingssystem
Fungere som regjeringens bank
Bestemme reguleringer for oppgaver som ligger innenfor sentralbankens fullmakter
Utøve andre oppgaver som tillegges sentralbanken ut ifra sentralbanklovenI tillegg kommer sentralbankens rolle som koordinator mellom andre offentlige instanser, og samarbeide med internasjonale organer.


== Sentralbanksjef ==
Sentralbanksjef er pr august 2018 Boris Vujčić. Han har hatt denne stillingen siden 8. juli 2012.


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) National Bank of Croatia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
8. arrondissement

8. arrondissement, L'Élysée, er et av de sentrale arrondissementene i Paris, og ligger ved Seinens høyre bredd. 
Det grenser til 17., 9., 10.,  2. og 1. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 7. arrondissement. Størrelsen er 3.881 km².


== Historikk ==


== Kvarterer ==
Les Champs-Élysées
Le Faubourg-du-Roule
La Madeleine
L'Europe


== Kunst ==
Pinacothèque de Paris, kunstgalleri
9. arrondissement

9. arrondissement, L'Opéra, er et arrondissement nord i Paris.
Arrondismentet inneholder blant annet kirken Église de la Sainte-Trinité de Paris («Trefoldighetskirken i Paris»), hvor Olivier Messiaen var organist fra 1932 og til sin død i 1992.
Det grenser til 17., 18., 10.,  2. og 8. arrondissement. Størrelsen er 2,2 km².


== Kvarterer ==
Saint-Georges
La Chaussée-d'Antin
Le Faubourg-Montmartre
Rochechouart
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Philippe Roy: Paris, 9e arrondissement. 1900–1940 (= Mémoire des rues). Parimagine, Paris 2005, ISBN 2-916195-01-7.
10. arrondissement

10. arrondissement, L'Enclos-Saint-Laurent, er et arrondissement nord i Paris. Størrelsen er 2 892 km².


== Kvarterer ==
Saint-Vincent-de-Paul
La Porte-Saint-Denis
La Porte-Saint-Martin
L'Hôpital-Saint-Louis
		
		
		


== Kilder ==
Severdigheter (tysk tekst)


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til 10. arrondissement
11. arrondissement

11. arrondissement, Popincourt, er et arrondissement nordøst i Paris.Det grenser til 10., 19., 20.,  12. og 3. arrondissement. Størrelsen er 3.666 km².


== Kvarterer ==
La Folie-Méricourt
Saint-Ambroise
La Roquette
Sainte-Marguerite
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 11e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
12. arrondissement

12. arrondissement, Reuilly, er et arrondissement øst i Paris, og ligger ved Seinens høyre bredd.Det grenser til 4., 3., 11. og 20. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 13. arrondissement.
Størrelsen er 16.324 km² med Vincennes-skogen, 6.377 km² uten.


== Kvarterer ==
Le Bel-Air
Picpus
Bercy
Les Quinze-Vingts
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 12e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
13. arrondissement

13. arrondissement, Les Gobelins, er et arrondissement sydøst i Paris, og ligger ved Seinens venstre bredd.Det grenser til 14. og 5. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 12. arrondissement. Størrelsen er 7.146 km².
Sørøst i arrondissementet ligger Paris' store kineserkvarter, som er Europas største.


== Kvarterer ==
La Salpêtrière
La Gare
La Maison-Blanche
Croulebarbe
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 13e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
15. arrondissement

15. arrondissement, er et arrondissement beliggende syd i Paris. Størrelsen er 8 502 km².


== Kvarterer ==
Saint-Lambert
Necker
Grenelle
Javel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 15e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paris 15e arrondissement – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Seyi Olofinjana

Seyi George Olofinjana (født 30. juni 1980 i Lagos) er en nigeriansk tidligere fotballspiller som jobber for Wolverhampton. Olofinjana har tidligere spilt for blant andre Brann, Wolverhampton og Stoke City.


== Biografi ==
Olofinjana startet sin profesjonelle fotballkarriere hos FC Crown Ogbomoso, før han ble solgt til den Nigerianske Premier League-klubben  Kwara United FC. Klubben deltok blant annet i den Afrikanske Champions League.
Den defensive midtbanespilleren fra Nigeria, skulle egentlig prøvespille for både belgiske Anderlecht og franske Sedan, men belgisk snø og fransk trenerbytte satt en stopper for planene. Dermed ble Seyi sendt på prøvespill til Brann og han overbeviste stort. En lokal sponsor (Auto 1923, Fyllingsdalen) kom på banen og betalte overgangssummen på nær én million kroner. 
Seyis prestasjoner for Brann, gav ham stor oppmerksomhet ute i Europa, så det var liten tvil om han kom til å bli solgt til en større klubb før eller senere. Og sommeren 2004 ble Olofinjana solgt til engelske Wolverhampton Wanderers, for omtrent 22 millioner kroner. Seyi Olofinjana fikk dermed med seg 39 kamper og 11 mål i Branndrakten.
Hans debut for Wolves var den 8. august 2004 mot Stoke City FC. Sommeren 2008 ble han klar for den da nyopprykkede Premier League-klubben Stoke City. Overgangssummen var på rundt 30 millioner norske kroner. Olofinjana hadde draktnummer fire i Stoke. Sommeren 2009 ble han klar for Hull City AFC.
Olofinjana var med i U-23 landslaget til Nigeria under kvalifiseringen til Olympiske leker i 2000, men de klarte ikke å kvalifisere seg til sluttspillet.
Han hadde sin debut for det nigerianske A-landslaget i en vennskapskamp mot Malawi i 2000 og kamp nummer to var i en vennskapskamp i 2002 mot Ghana.


== Eksterne lenker ==
(en) Seyi Olofinjana – FIFA 
(en) Seyi Olofinjana – Transfermarkt 
(en) Seyi Olofinjana – Transfermarkt (manager) 
(en) Seyi Olofinjana – national-football-teams.com 
(en) Seyi Olofinjana – WorldFootball.net 
(en) Seyi Olofinjana – Soccerbase.com 
(en) Seyi Olofinjana – Soccerway 
(no) Seyi Olofinjana – Norges Fotballforbund 
(en) Seyi Olofinjana – FBref 
(es) Seyi Olofinjana – as.com
Håkon Karlsen

Håkon Karlsen (født 5. mars 1922 i Trondheim, død 6. mai 2007) var en norsk journalist.  
Han flyktet under den andre verdenskrig til Sverige fra Hattfjelldal, hvor han ble utskrevet til arbeidstjeneste. Etter studier ved Uppsala universitet, ble Karlsen lærer i Strinda.
Han ble ansatt i NRK ved Trøndelag Kringkaster (1947–1964),
NRK Troms (1964–1976), og NRK Sørlandet (1976–).  Sentralt hadde Karlsen engasjement hos
NRK Barne- og ungdomsavdelingen der han ble svært kjent for figurene Amandus og Antonsen i barnetimen, samt den senere så kjente underholdningsavdelingen.
Han er kjent for å ha oppdaget «Oluf» og
deltok i flere radio- og fjernsynsprogram med ham, plateutgivelsen Ja, du Oluf (Cat Music, 1973), Mølje & sodd (Dagbladets sommerkassett, 1980) og filmene Førti år med Oluf (1979) og Oluf – No må du skjærpe dæ, gutt (1991).


== Bokutgivelser ==
Marulken : noveller Oslo (Aschehoug, 1962)
Amandus og Antonsen Oslo (Tiden, 1983)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Minneprogram om Håkon Karlsen fra NRK Sørlandet
NRK-side om NRK-historie i Trøndelag
16. arrondissement

16. arrondissement, også kalt arrondissement de Passy, er et arrondissement sørvest i Paris, som ligger ved Seinens høyre bredd.
Det grenser til det 17. arrondissement i nord. På motsatt side av elven ligger 7. og 15. arrondissement.
Arealet er på 16,37 km² inkludert Boulogne-skogen som er på 846 hektar. Rådhuset opplyste også at innbyggertallet var 173 753 per 1. januar 2013.
Over 40 % av bygninger i Paris knyttet til diplomatisk forbindelse med andre land (ambassader og konsulater) ligger i bydelen.


== Kvarterer ==
Auteuil
La Muette
La Porte-Dauphine
Chaillot


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 16e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
17. arrondissement

17. arrondissement, Les Batignolles-Monceau, er et arrondissementene vest i Paris, og ligger ved Seinens høyre bredd.Det grenser til 18., 9., 8. og 16. arrondissement. På motsatt side av elven ligger 7. arrondissement. Størrelsen er 5.669 km².


== Kvarterer ==
Les Ternes
La Plaine-Monceau
Batignolles
Les Épinettes


== Referanser ==
18. arrondissement

18. arrondissement, La Butte-Montmartre, er et arrondissementene nordvest i Paris.Det grenser til 19., 9., 10. og 17. arrondissement. Størrelsen er 6,005 km².
I dette arrondissementet ligger bl.a. deler av det kjente området Pigalle, bydelen Montmartre, basilikaen Sacré-Cœur, kabaretscenen Moulin Rouge og Notre-Dame de Clignancourt.


== Kvarterer ==
Les Grandes-Carrières
Clignancourt
La Goutte-d'Or
La Chapelle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 18e arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
19. arrondissement

19. arrondissement, Les Buttes-Chaumont, er et arrondissementene nord i Paris.Det grenser til 20., 11., 10. og 18. arrondissement. Størrelsen er 6.786 km².


== Kvarterer ==
La Villette
Le Pont-de-Flandre
Amérique
Le Combat


== Referanser ==
20. arrondissement

20. arrondissement, Ménilmontant, er et arrondissementene nordøst i Paris.Det grenser til 12., 11. og 19. arrondissement. Størrelsen er 5,984 km².


== Kvarterer ==
Belleville
Saint-Fargeau
Le Père-Lachaise
Charonne


== Referanser ==
Ole Elias Holck

Ole Elias Holck (født 6. januar 1774 i Eivindvik, død 14. juli 1842 på Alværn i Lavik) var en norsk offiser og Eidsvollsmann.
Han ble ansatt ved bergenhusiske Regiment 1789, hvor han siden tjenestegjorde til 1818, med en kort avbrytelse i København. 1818 ble han sjef for søndfjordske musketerkorps, 1828 oberst og 1834 generaladjutant. Han fikk avskjed i 1841.
I 1814 ble han valgt som representant for sitt regiment til riksforsamlingen på Eidsvoll. Han sluttet seg der til Christian Frederiks parti. Senere representerte han Nordre Bergenhus amt på stortingene 1818, 1824 og 1839 og var medlem av stortingets deputasjon til Karl Johans svenske kroning i 1818.
Hjemmet hans - den tidligere fogdegården Alværn i Lavik - består godt bevart. Hovedhuset er fredet av Riksantikvaren og ble delvis restaurert i forbindelse med Grunnlovsjubileet i 2014.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografisk informasjon om    Ole Elias Holck   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)
Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, Kristiania, 1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K digital utgave side 391
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med hans aner og andre slektsopplysninger, samt bilde med beskrivelse av seglet  hans med slektsvåpen på Grunnloven 17. mai 1814
Arlen Synnøve Bidne: Ole Elias Holck og garden Alværn i Lavik,  Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Elias Holck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ole Elias Holck hos Norsk senter for forskningsdata 
Materiale etter Ole Elias Holck i Digitalarkivet
Christian A. Olasveengen

Christian Arntsen Olasveengen (født 4. november 1982 i Hamar) er en tidligere norsk ishockeyspiller som spilte seks sesonger på a–lagsnivå for Storhamar Dragons og trente Storhamars Team-1995 gutter på slutten av 2000-tallet. Han har også spilt innebandy for Ajer Innebandyklubb, og har også jobbet i administrasjonen i Storhamar Dragons. Nå er han medlem av klubbens eliteutvalg.Olasveengen gikk gradene i Storhamars Yngres avdeling og debuterte på A-laget til Storhamar hjemme mot Stjernen i desember 1999. Han scoret sitt første mål borte mot Frisk i romjulen 2000 etter pasning fra Patrick Thoresen. Han spilte over 200 kamper for Storhamar Dragons, og vant ett NM-gull før han bestemte seg for å legge opp som spiller etter 2005/2006-sesongen. Etter at han la opp som ishockeyspiller begynte han aktivt med innebandy hos Ajer Innebandyklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spillerbiografi på Storhamar Dragons.no
Profil på eliteprospects.com
Surnadalsfjorden

Surnadalsfjorden er en fjord i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Fjorden strekker seg 10 kilometer østover til Surnadalsøra og industriområdet Røtet. Fjorden har innløp mellom Torvikneset i sør og Kjergroneset i nord.Grenda Årnes ligger like øst for Kjergroneset på nordsida, mens Torvika ligger tvers over fjorden på andre sida. Det er flere bruk på begge sider innover i fjorden, blant annet Sjøasetra og Glærem på hver sin side av fjorden.
Elva Surna renner ut i Surnadalsfjorden ved Surnadalsøra. Dette fører til at fjorden inneholder en god del ferskvann, og har lett for å fryse igjen i kalde perioder om vinteren.
På nordsida av fjorden er det flere kalkforekomster, og det var tidligere tre kalkgruver i drift. I dag er det kun ei gruve igjen, Glærum kalksteingruve. Ved Glærum kalksteingruve ligger Kalkstranda som brukes som friluftsområde og badeplass.
Fv326 går langs sørsida av fjorden, mens Fv328 går på nordsida.


== Referanser ==
Hamnesfjorden

Hamnesfjorden er en fjordarm av Breifjorden i Surnadal kommune på Nordmøre. Fjorden har innløp mellom Bergesvika i vest og Kjergroneset i øst og strekker seg 9 kilometer nordøstover til bygda Bøverfjorden i bunnen av fjorden. De to smale moreneryggene, Solemsøya og Snekkvikneset, stikker halvveis ut i fjorden på nordsiden med 2 km avstand. Den ene moreneryggen går over i en øy, Solemsøya. Moreneryggene er løsmasse (sand, stein og grus) og har trolig blitt avsatt av en dalbre som har ligget an mot det som nå er bunnen av fjorden. Mellom moreneryggene er fjorden grunn med bare 20 m dyp, mens den innenfor den innerste ryggen er over 100 m på det dypeste. Berggrunnen i området er hovedsakelig granitt. Rett nord for Hamnesfjorden, ved Åsskard (Åsgård) på eidet mot Åsskardfjorden ligger to morener på land med noen hundre meter avstand og de stikker 30–50 m over dalbunnen, og er trolig dannet samtidig med morenene i Hamnesfjorden. Ifølge Amund Helland ble fjorden tidligere kalt Bøverfjord eller Bifrafjǫrđr etter elven Bøvra (tidligere Bifr) som løper ut innerst i fjorden. Strandstedet Bøverfjorden eller Bæverfjord ligger ved elvemunningen innerst i fjorden.
Fylkesvei 65 går langs nordsiden av fjorden og her ligger flere små bruk, mens sørsiden er mindre bebygd. Hamnesfjorden fryser lett til om vinteren og sjøveien var sperret. Da veien over til Øye i Surnadal var ferdig ble området etterhvert (1965) overført til Surnadal kommune og prestegjeld.I 2003 fikk fjorden status som Nasjonal laksefjord i forbindelse med at Surna ble nasjonal lakselv.


== Referanser ==
Åsskardfjorden

Åsskardfjorden er ei fjordarm av Halsafjorden og en fortsettelse av Bøfjorden i Surnadal kommune på Nordmøre. Fjorden har innløp fra Bøfjorden via Bøsundet i vest og strekker seg 5,5 kilometer østover til Åsskard i botn av fjorden. Bøsundet ligger mellom Bølandet i sør og Settemsøran og blir kryssa av ei om lag 300 meter lang bru.Fylkesvei 65 går langs de indre delene av fjorden.


== Referanser ==
Halsafjorden

Halsafjorden er ei fjordarm av Vinjefjorden i Tingvoll og Surnadal kommuner på Nordmøre og Heim kommune i Trøndelag. Fjorden har innløp mellom Magnhildberget i vest og Volungøya i øst og strekker seg 16 kilometer sørover. Videre innover strekker fjordsystemet seg via flere fjorder til botn av Todalsfjorden, ei total lengde på 45 kilometer.Et stykke inn i fjorden ligger tettstedet Halsa på østsida av fjorden. Fra her går det ferje over til Kanestraum på andre sida, som en del av E39. Fjorden går videre sørøstover til Heggemsneset og Vikavollen der fjorden går over i Trongfjorden. Her går også Bøfjorden inn mot nordøst. 
Fv351 går langs deler av østsida av fjorden, mens Fv298 går langs vestsida fra Kanestraum og nordover. En bru på 2–3 km over Halsafjorden planlegges for vei E39. Dybden er omtrent 490 meter, så et tårn på flytende fundament planlegges.


== Referanser ==
Tingvollfjorden (Ål)

For fjorden i Møre og Romsdal, se Tingvollfjorden.Tingvollfjorden er et innsjø som ligger i Ål kommune i Viken. Tingvollfjorden er en del av Hallingdalselva.


== Referanser ==
Arasvikfjorden

Arasvikfjorden er en delfjord av Vinjefjorden mellom kommunene Halsa og Aure på Nordmøre nordøst i Møre og Romsdal fylke. Arasvikfjorden er en fortsettelse av Korsnesfjorden, som ligger i vest, og strekker seg 12 kilometer østover på sørsida av Ertvågsøya. Valsøya ligger på sørsida av fjorden og på sørsida av øya ligger innløpet til Valsøyfjorden som går sørover. Fjorden ender i øst mellom Rumpa i nord, Arøya og Renndalshamna i sør.Det var i Arasvikfjorden den berømte spekkhoggeren Keiko, som spilte Willy i filmen "Free Willy" endte sine dager.
Over fjorden går ferjesambandet Arasvika-Hennset som ble åpnet i 1965, da som del av et større samband.  Fergesambandet trafikkeres av mindre ferger som tar mellom 30 og 50 biler.  
Europavei 39 går langs fjorden i sør.


== Referanser ==