jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jens Brun-Pedersen

Jens Brun-Pedersen (født 24. mars 1954) er en norsk tidligere journalist og programleder på TV. Han har siden slutten av 1990-tallet vært pressesjef i Human-Etisk Forbund. 
Brun-Pedersen har examen artium fra Drammen Gymnas. Han har mellomfag i historie og grunnfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo. Fra 1977 til 1978 var han internasjonal sekretær i Norsk Studentunion.
I radio begynte Brun-Pedersen som 18-åring og har vært innom programmer som Ungdommens radioavis, Ungdomsnytt, Barnetimen, Her og nå, Nattradioen, NRK Sørlandssendingen, Dagsnytt, Ekko og Utenlandssendingen. Fra 1982 til 1984 var han ansvarlig redaktør og daglig leder i Radio Oslo, som han startet sammen med Jan Øyvind Helgesen, Tor Risberg og Petter Nome. Sammen med humorist Otto Jespersen stod han bak matpakkefilosofene «Bjarne og Gunnar», kjent fra NRK fra midten av 1980-tallet til midten av 1990-tallet. Han arbeidet som reporter i Dagsrevyen fra 1990 til 1994.
1994 ble han programleder for den nystartede TV-quizen Jeopardy!, som ble sendt på TV 2 fra 1994. Han har også vært journalist i VG og Osloavisen. 
I 1998 ble Brun-Pedersen ansatt som pressesjef i Human-Etisk Forbund. Han har i denne stillingen deltatt i flere debatter vedrørende statsreligion og livssyn. Han har selv bakgrunn fra pinsebevegelsen, men brøt med pinsebevegelsen i ungdomsårene.


== Personlig forhold ==
Jens Brun-Pedersen er barnebarn til Sverre Kornmo og nevø av Morgan Kornmo, som begge var predikanter i pinsebevegelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jens Brun-Pedersen på Internet Movie Database
Gabi Zange

Gabi Zange (født Schönbrunn 1. juni 1961 i Crimmitschau, Sachsen) er en tidligere tysk skøyteløper. Hun var i verdenseliten på langdistansene (3000 og 5000 meter). Hun vant tre bronsemedaljer i olympiske leker: Under OL 1984 i Sarajevo på 3000 meter, og under OL 1988 i Calgary både på 3000 og 5000 meter.
Hun har vunnet EM på skøyter, allround for damer i 1984, og satte samtidig to verdensrekorder (på 5000 meter og sammenlagt). Hun satte i alt fire verdensrekorder, den siste på 3000 meter (4.14,76) under verdenscupløp i Calgary. Hun la opp etter sesongen 1987/88.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gabi Zange – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gabi Zange – Olympedia 
(en) Gabi Zange – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gabi Zange – Speedskatingbase.eu 
(en) Gabi Zange – SpeedSkatingNews.info 
(en) Gabi Zange – SpeedSkatingStats.com
Bound

Bound er en amerikansk filmthriller fra 1996, som handler om en kvinne som ønsker å komme seg unna sitt ekteskap med en mafiaboss. Da hun møter kvinnen som er ansatt for å pusse opp naboleiligheten, innleder de to damene et forhold, og de klekker ut en plan for å kunne stikke av med $2 millioner av mafiabossens penger. Detter er den første filmen brødrene Wachowski regisserte, og det var på grunn av denne de fikk muligheten til å regissere The Matrix.


== Handling ==
Historien sentreres rundt de to hovedfigurene, «Corky» og «Violet», og deres forsøk på å stjele 2 millioner dollar fra «Violet»s ektemann «Caesar» (som har mafiaforbindelser). De skal i tillegg få det til å se ut som om det er et annet medlem av mafiaen som har stjålet pengene. Handlingen i filmen snur flere ganger, etter som «Caesar» og de andre figurene begynner å forstå at noe er på gang.
På veien mot rikdom innleder det to damene et sterkt lesbisk forhold.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Bound på Internet Movie Database 
(no) Bound hos Filmfront 
(da) Bound i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Bound på Allociné 
(nl) Bound på MovieMeter 
(en) Bound på AllMovie 
(en) Bound på Turner Classic Movies 
(en) Bound på Rotten Tomatoes 
(en) Bound på Metacritic 
(en) Bound på Box Office Mojo 
Omtale av Bound på AfterEllen.com
Nordarnøya

Nordarnøya er ei øy i Gildeskål kommune i Nordland. Nordarnøya er forbundet til Sørarnøya med bru, men ingen av øyene har fastlandsforbindelse.


== Referanser ==
Corethrellidae

Corethrellidae er en liten familie av tropiske mygg beslektet med stikkmygg Culicidae og svevemygg. De er trolig alle blodsugere, men biter ikke mennesker. Larvene lever i vann.


== Utseende ==
Små mygg, 1,3 til 2,5 mm lange, grå, brune eller svartaktige på farge. De ligner svevemygg, men er mindre. Kroppen er slank, beina og vingene er lange og slanke. Hodet er lite og flatt, fasettøynene er C-formet og krummer seg rundt antennefestene. Punktøyne (ocelli) mangler. Antennene er lange og tynne og består av 15 ledd, med hårkranser på hvert ledd. Det ytterste antenneleddet er gaffeldelt. Munndelene er korte, men kraftige, stikkende. Vingene har skjell langs årene og ligner vingene til stikkmyggne. Beina er lange og tynne med tydelige sporer på leggene (tibiae). Larvene ligner stikkmygglarver.


== Levevis ==
Larvene lever i vann og er rovdyr. Munndelene tyder på at hunnene suger blod, men de biter ikke mennesker og blodsuging har sjelden blitt observert. Nyere observasjoner tyder på at alle corethrellidene angriper frosker. Man har fanget mange flere arter enn de som tidligere var kjent ved å lokke dem med opptak av hann-froskenes kvekking. Disse myggene sprer sovesyke-lignende parasitter i slekten Trypanosoma mellom froskene.


== Utbredelse ==
Slekten Corethrella finnes i tropiske og subtropiske områder rundt hele Jorda.


== Fossiler ==
Gruppen er kjent fra fossiler tilbake til tidlig kritt.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Culicoidea
familie Corethrellidae - bare én slekt
slekten Corethrella Freeman, 1962  – nærmest en art i Saudi-Arabia og fire arter i Japan


== Kilder ==
Borkent, A. og Grafe, T.U. 2012. The frog-biting midges of Borneo - from two to eleven species. Zootaxa 3279: 1-45 [1]
Sæther, O.A. 1997. Family Corethrellidae. Side 319-323 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Volume 2. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) Corethrellidae i Encyclopedia of Life 
(en) Corethrellidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Corethrellidae hos Fossilworks 
(en) Corethrellidae hos ITIS 
(en) Kategori:Corethrellidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Corethrellidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Antonio Cañizares Llovera

Antonio Cañizares Llovera (født 15. oktober 1945 i Utiel i Spania) er katolsk kardinal, tidligere erkebiskop av Toledo og den spanske katolske kirkes primas. 28. august 2014 ble han utnevnt til erkebiskop av Valencia. Han hadde da vært prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen fra 9. desember 2008.
Etter katolske prestestudier ved det biskoppelige presteseminar i Valencia og ved det pavelige universitet i Salamanca ble Cañizares doktor i teologi (katekese), og ble presteviet den 21. juni 1970 i Sinarcas. Deretter var han sjesesørger i Valencia, så dosent i katekese i  Madrid, så professor for fundamentalteologi samme sted, og til slutt professor i Salamanca. I 1985 ble han sekretær for den spanske bispekonferanses kommisjon for trosspørsmål. 
Den 6. mars 1992 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av bispedømmet Avila. I 1996 ble han erkebiskop av Granada, og var da en kort periode samtidig apostolisk administrator av bispedømmet Cartagena. Den 24. oktober 2002 ble han erkebiskop av Toledo. Med dette embedet ble han også den spanske katolske kirkes primas. 
Etter at Johannes Paul II ble etterfulgt av Joseph Ratzinger som pave i 2005, var han en kort tid nevnt som mulig etterfølger av Ratzinger som prefekt for Kongregasjonen for Troslæren i Vatikanet. 
Den 9. desember 2008 ble han utnevnt til prefekt for Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen.


== Kardinalsutnevnelse ==
Den 22. februar 2006 kunngjorde pave Benedikt XVI hans utnevnelse til kardinal, med San Pancrazio som tittelkirke. Selve kreeringen fant sted i konsistoriet den 24. mars.


== Referanser ==
Liste over Sveriges utenriksministre

Dette er en liste over Sveriges utenriksministre. Listen er ordnet etter årstall, utenriksministerens navn og periode.


== 1800-tallet ==
1840 – 1842 Gustaf Algernon Stierneld
1842 – 1848 Albrecht Ihre
1848 – 1856 Gustaf Algernon Stierneld
1856 – 1858 Elias Lagerheim
1858 – 1868 Ludvig Manderström
1868 – 1871 Carl Wachtmeister
1871 – 1872 Baltzar von Platen
1872 – 1880 Oscar Björnstjerna
1880 – 1885 Carl Hochschild
1885 – 1889 Albert Ehrensvärd d.e.
1889 Gustaf Åkerhielm
1889 – 1895 Carl Lewenhaupt
1895 – 1899 Ludvig Douglas
1899 – 1904 Alfred Lagerheim


== 1900-tallet ==
1899 – 1904 Alfred Lagerheim
1904 – 1905 August Gyldenstolpe
1905        Fredrik Wachtmeister
1905 – 1909 Eric Trolle
1909 – 1911 Arvid Taube
1911 – 1914 Albert Ehrensvärd d.y.
1914 – 1917 Knut Wallenberg
1917        Arvid Lindman, Högerpartiet
1917 – 1920 Johannes Hellner, liberal
1920        Erik Palmstierna, Socialdemokraterna
1920 – 1921 Herman Wrangel
1921 – 1923 Hjalmar Branting
1923        Carl Hederstierna
1923 – 1924 Erik Marks von Würtemberg
1924 – 1926 Östen Undén, Socialdemokraterna
1926 – 1928 Eliel Löfgren
1928 – 1930 Ernst Trygger
1930 – 1932 Fredrik Ramel
1932 – 1936 Rickard Sandler, Socialdemokraterna
1936        Karl Gustaf Westman, Bondeförbundet
1936 – 1939 Rickard Sandler, Socialdemokraterna
1939 – 1945 Christian Günther
1945 – 1962 Östen Undén, Socialdemokraterna
1962 – 1971 Torsten Nilsson, Socialdemokraterna
1971 – 1973 Krister Wickman, Socialdemokraterna
1973 – 1976 Sven Andersson, Socialdemokraterna
1976 – 1978 Karin Söder, Centerpartiet
1978 – 1979 Hans Blix, Folkpartiet
1979 – 1982 Ola Ullsten, Folkpartiet
1982 – 1985 Lennart Bodström, Socialdemokraterna
1986 – 1991 Sten Andersson, Socialdemokraterna
1991 – 1994 Margaretha af Ugglas, Moderata samlingspartiet
1994 – 1998 Lena Hjelm-Wallén, Socialdemokraterna
1998 – 2003 Anna Lindh, Socialdemokraterna


== 2000-tallet ==
1998–2003 Anna Lindh, Socialdemokraterna
2003–2006 Laila Freivalds, Socialdemokraterna
2006 Jan Eliasson, Socialdemokraterna
2006–2014 Carl Bildt, Moderata samlingspartiet
2014–2019 Margot Wallström, Socialdemokraterna
2019– Ann Linde (Socialdemokraterna)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mijas

Mijas er en kommune i provinsen Málaga og er en av Spanias største kommuner (147 km²). Kommunesenteret heter Mijas Pueblo. I kommunen finnes blant annet badestedet La Cala de Mijas og det mer industrielle området Las Lagunas. I Mijas finnes 7 golfbaner, og det er grunnen til at stedet har stor tiltrekningskraft på golfspillere. Alle steder utenfor Mijas Pueblo går under fellesnavnet Mijas Costa. Mijas har 9 badestrender med ulikt utseende og størrelse på sin bortimot 12 km lange kystlinje. Stranden i La Cala de Mijas er den best utrustede og har fått EUs blå kvalitetsflagg. 
Mijas Pueblo er en av Andalucías berømte hvite byer og er en stor turistattraksjon. Byens tyrefekterarena skiller seg ut fra andre arenaer ved at den er firkantet og en attraksjon i seg selv. Byen ligger 428 meter over havet og har en henførende utsikt over en stor del av Costa del Sol. Ved klart vær kan man se Gibraltar, den afrikanske kysten og Atlasfjellene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mijas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mijas – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Mijas turistguide
Kongedømmet Ryukyu

Kongedømmet Ryukyu (琉球王国 Ryūkyū Ōkoku) var et uavhengig rike som hersket over det meste av Ryukyu-øyene fra 1300-tallet til 1800-tallet. Kongene av Ryukyu forente øya Okinawa og utvidet sitt rike nordover til Amamiøyene i dagens Kagoshima i Japan og sørover til Yaeyama-øyene nær Taiwan. 
På 1400-tallet ble de tre rikene Hokuzan, Chuzan og Nanzan forent under kong Sho Hashi av Chuzan. Kongene i Chuzan hadde blitt anerkjent av kineserne som de rettmessige regentene over øyene. Slottet Shuri var Sho Hashis residens.
Riket var tributtpliktig til Kina og var kjent for sin skipsfart og handel. Sent på 1500-tallet kom imidlertid riket mer og mer under innflytelse av Japan. I lang tid var riket underlagt det japanske Tokugawa-styret samtidig som det nøt stor selvstendighet. Riket eksisterte helt til 1879, da det ble avskaffet og gjort til en del av Japan.


== Referanser ==
Spontan generasjon

Denne artikkelen handler om historiske teorier om den pågående fremveksten av liv, for gjeldende teori om livets opprinnelse se abiogenese.Spontan generasjon er en eldre teori om opprinnelsen til liv dannet av de gamle grekerne som mente at liv kunne oppstå av seg selv om man bare utsatte jord, luft, vann og et eterisk stoff kalt apeiron («livskraft») for de rette omgivelser. Det fantes f.eks. oppskrifter på hvordan man kunne lage hvite mus ved å la noen kluter råtne i et hjørne. Selv om det var heftig diskusjon rundt temaet var det ingen som klarte å motbevise teorien før det franske vitenskapsakademiet i 1860 utlovet en dusør for en avklaring i saken. Louis Pasteur tok utfordringen og testet teorien.


== Forsøk av Louis Pasteur ==
Det første han gjorde var å koke opp kjøttbuljong, lukke lokket og la det stå. Det gjæret ikke. Men det var ikke nok. Tilhengere av spontan generasjon mente at når han lukket lokket, stengte han også ute livskraften som fantes i luften. Han fikk så laget en glasskolbe hvor luft kunne strømme fritt, men støv ikke kunne trenge helt inn. Buljongen gjæret heller ikke da.
Tvilere trakk så frem vin og hvordan den kunne gjære, selv når den var i helt lukkede omgivelser. Han mente at bakteriene må ha kommet fra annensteds. Han testet teorien ved å trekke ut saften via sterile sprøyter, og la det stå og gjære i den samme typen kolber han testet kjøttbuljongen i. Druesaften ble ikke til vin.
Dette var tilstrekkelig for det franske forskningsakademiet, og Louis Pasteur fikk dusøren.
Han fant også ut at jo høyere over bakken kolbene befant seg, jo tregere ble innholdet gjæret. Dette fordi luften oppe i fjellene er tynnere, med færre partikler.


== Andre kjente tilfeller ==
I alkymien er en homunculus et lite menneske som dannes ved en liknende prosess som beskrevet først i denne artikkelen.
Wilhelm Reich mente han hadde greid å skape liv, såkalte bioner gjennom fysiske eksperimenter han foretok mens han bodde som flyktning i Norge i på 1930-tallet.
Sjakk-OL

Sjakkolympiaden er en sjakkturnering for nasjonslag som er blitt arrangert av Verdenssjakkforbundet (FIDE) siden 1927, og som blir arrangert annet hvert år. De første gangene ble turneringen avholdt med uregelmessige mellomrom. Selv om sjakk blir dekket på sportssidene i mange aviser, er det ikke en offisiell olympisk idrett. Nå er imidlertid FIDE blitt medlem av Den internasjonale olympiske komité, noe som innebærer at sjakk kan bli en olympisk idrett i fremtiden, selv om mange hevder at dette er usannsynlig.Turneringen arrangeres i to klasser. En åpen klasse hvor deltakere av begge kjønn er tillatt og en dameklasse.


== Rekorder ==
Flest deltakelser i sjakkolympiader har Lajos Portisch, som deltok 20 ganger og spilte 260 partier, der han scoret 176,5 poeng.
Det lengste partiet var en remis etter 190 trekk mellom Yasser Seirawan og Xu Jun i Thessaloniki 1988.
Det korteste gevinstpartiet varte i bare tre trekk: 1. e2-e4 g7-g5 2. d2-d4 f7-f6 3. Dd1-h5#  (Rhoda Masiyasy, Zimbabwe – Akua Kosife Esse,Togo, 4. runde Tromsø 2014).


== Åpen klasse ==


== Kvinner ==


== Litteratur ==
Raj Tischbierek: Sternstunden des Schachs: 30 x Schacholympia. Sportverlag 1993. ISBN 3-328-00554-4
Leif «Smoke Rings» Anderson

Leif «Smoke Rings» Andersson (født 11. februar 1925 i Malmö, død 17. november 1999 samme sted) var en svensk jazzjournalist.
Han skrev på 50-tallet for jazzbladet Orkesterjournalen som i det vesentlige samsvarte med de 113 utgavene han ledet av Sveriges Radios «Reflexer i skivsplittret» og «Swing Sessions». Tilnavnet «Smoke Rings» fikk han ved å lede jazzprogrammet  «Smoke Rings»  i 1786 utgaver, fra 1960 til sin død, hvorpå han posthumt mottok Sveriges Radios Malmömedalje.I Norge ledet han «Swing og sweet» med Knut Borge på 80- og 90-tallet, noe som også ledet til fem jazz-samleutgivelser på CD.


== Utgivelser ==
Swing Sessions, Ancha forlag, CD, 1991


== Referanser ==
Hauk-klassen

Hauk-klassen er en norsk klasse missiltorpedobåter. Båtene ble bygd i 1979 og 1980, og var i bruk til 2008. Fartøyene ble oppgradert/modernisert i 2001 for å kunne brukes operativt frem til 2015, men alle fartøyene ble tatt ut av tjeneste i 2008. Fartøyene som ble oppgradert ble omtalt som Super-Hauk grunnet den kraftige oppgraderingen av KKI-systemet – det samme våpensystemet som blir brukt i Skjold-klassen, den nye klassen MTB-er. Super-Hauk-klassen skulle etter planen fases ut etterhvert som fartøyene i Skjold-klassen ble overtatt, men noen av fartøyene ble i stedet hugget opp, i det den første MTBen i Skjold-klassen ble operativ.
Mot slutten av sin operative karriere opererte ikke fartøyene lenger i skvadroner på samme måte som tidligere. Blant annet ble hele 21. MTB-skvadron lagt ned.Opprinnelig var planen å fase ut Hauk-klassen i takt med overtagelse av fartøyer i Skjold-klassen, men dette ble endret: 
«Dagens missiltorpedobåter i Hauk-klassen blir faset ut i takt med innfasingen av Skjold-klassen. For hver nye MTB som kommer inn i strukturen, går to gamle ut. De besetningsmedlemmene som til nå er tatt ut til de nye MTB-ene kan bemanne de fartøyer i Hauk-klassen som er i opplag ved behov, samtidig som produksjonen i Mandal fortsetter.»De fleste fartøyene i Hauk-klassen ble i stedet hugget opp, men brukbart materiell ble tatt ut og brukt videre andre steder.
FAP (Forsvarets avhendingsprosjekt) forsøkte fra 2009 å selge 6 av de utfasede båtene. 11. november 2012 rapporterte Aftenposten at fem fartøy av SuperHauk-klassen var solgt sammen med KNM «Horten», til en ikke oppgitt kjøper i England. Det ble ikke opplyst fra UDs side hva fartøyene skulle brukes til.


== Internasjonale operasjoner ==
Fartøyene ble benyttet som eskorte for allierte fartøyer gjennom Gibraltarstredet som en del av Operation Active Endeavour. Det norske bidraget besto av 21. MTB Skvadron og dens 4 fartøyer. Skvadronen var stasjonert i Cádiz sammen med to danske fartøyer av Flyvefisken-klassen. Oppdraget varte fra april til oktober 2003, og fartøyene fikk mye skryt for innsatsen.
I november 2006 ble fartøyene nok en gang kalt inn til internasjonal tjeneste da 22. MTB-skvadron ble en del av UNIFIL II – et maritimt FN-bidrag i kystområdet utenfor Libanon som skulle forhindre våpensmugling i området. Fartøyene ble stasjonert i Limassol på Kypros.


== Fartøyer i klassen ==
Hauk (P986)
Ørn (P987)
Terne (P988)
Tjeld (P989)
Skarv (P990)
Teist  (P991)
Jo (P992)
Lom (P993)
Stegg (P994)
Falk (P995)
Ravn (P996)
Gribb (P997)
Geir (P998)
Erle (P999)


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sjøforsvarets offisielle hjemmesider
Hege Woxen

Hege Woxen (født 17. juli 1975 i Bærum) er en norsk lyriker.
Woxen har spansk og litteratur ved Universitetet i Oslo og har tatt Forfatterstudiet i Bø.


== Bibliografi ==
Gjemsel med korte dager – dikt (2000)
Endelig står verden på hodet - lyrikk, Tiden (2015)
Krigeren på fanget - lyrikk, Tiden (2017)


== Gjendiktning ==
Moustafa Gharib: Tidsaldre og drøm (2003)


== Kilder ==
Presentasjon av Hege Woxen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Aasne Linnestå

Aasne Linnestå (født 3. desember 1963) er en norsk forfatter,  poet, librettist og dramatiker, oppvokst på Rjukan, bosatt i Oslo.
Linnestå er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo, og har studert ved Forfatterstudiet i Bø, 1994/95. Hun var medlem i Det Litterære Råd mellom 2012 - 2016, er frilansskribent og holder kurs i skapende skriving.
Hun ble tildelt Mads Wiel Nygaards legat for 2016, og i august 2018 fikk Linnestå Amalie Skram-prisen.


== Bibliografi ==
Små, hellige løgner – Dikt (Aschehoug forlag, 2000)
Stanislaw. En forestilling – dikt (Aschehoug forlag 2002)
Utland – Roman (Aschehoug forlag 2006)
Krakow – Roman (Aschehoug forlag 2007)
Hagesang - Roman (Aschehoug forlag, 2011)
Morsmål - Dikt (Aschehoug forlag , 2012)
Opphold - Roman (Aschehoug forlag (2014)
Mamma er et annet sted - Ungdomsroman (Aschehoug forlag 2015)
Døgnbok - dikt, tegninger (H.O.F 2017)
HU -  dikt (Aschehoug Forlag 2018)


== Andre verk / utgivelser ==
UFB – enakter i antologien Byens ansikt - dramatikk (Transit Forlag 2005, fremført på Samtidsfestivalen 2005)
Brrringe – Artist Book ( i forbindelse med utstillingen Construction Site, Vigelandsmuseet, 2006)
Hvil – libretto (bestillingsverk for Maja Ratkje og Nordland Musikkfestuke, 2008 / CD-innspilling med Marianne Beate Kielland, Come away death, Lindeberg Lyd, 2010)
Asylos – libretto (bestillingsverk for Maja Ratkje og Olavsfestdagene, 2013. Fremført i Nidarosdomen august 2013)
I de dager - antologi/julefortellinger, Verbum Forlag 2016
Revelations: This early song ( Bestillingsverk til Ultimafestivalen 2017, for Maja Ratkje)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Aasne Linnestå i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Aasne Linnestå i Dagbladet Forfatter
Aasne Linnestå i NRK Forfatter
Audiatur: Om Aasne Linnestås diktning
Atombombekuppelen

Atombombekuppelen A-Bomb Dome (原爆ドーム, Genbaku Dōmu) er et minnesmerke i Hiroshima i Japan. Bygningen står på UNESCOs verdensarvliste, og var den eneste bygningen nær nullpunktet som ikke ble jevnet med jorden av atombomben over Hiroshima den 6. august 1945.


== Bygningen ==
I 1910 ble det bestemt at det skulle bygges en utstillingshall for varer produsert i området Hiroshima. Arkitekten Jan Letzel tegnet bygningen, og arbeidet startet i 1914. Bygningen sto ferdig i løpet av 1915. I 1933 ble navnet på bygningen fastsatt til «Hiroshima Prefectural industrial Promotion Hail». Bygningen var i murstein og hadde tre etasjer.


== Bombingen under andre verdenskrig ==

Den 6. august 1945 ble nesten hele Hiroshima ødelagt etter atombombe. Denne bygningen var den eneste nær nullpunktet der bomben traff som ikke ble jevnet med jorden. Siden bygningen befant seg nesten rett under bomben, var effekten av trykkbølgen mindre. Bygningen var også en av få i området bygd av murstein: De fleste andre var laget av tre. Da bomben eksploderte, ble også denne bygningen ødelagt. Varmeutløsningen ovenfra ødela nesten hele bygningen, og drepte alle som var inne i bygningen. Fordi eksplosjonen kom rett ovenfra, var det enkelte vegger som unngikk totalkollaps. Sammen med rammeverket på kuppelen, har disse veggene blitt et symbol for ettertiden. Det er uvisst når bygningen fikk tilnavnet «A-bomb Dome».


== Bevaring ==
I 1966 bestemte byrådet i Hiroshima at bygningen skulle bevares for all fremtid. Det ble opprettet en minnepark, kalt fredsparken, og i denne fremstår Atombombekuppelen som det viktigste symbolet for ønsket om verdensfred og avskaffelse av kjernefysiske våpen. Det ble fremskaffet midler både fra japanske myndigheter, men også fra internasjonale kilder, som har muliggjort to restaureringsprosjekter av bygget.
I 1952 ble det avholdt en minneseremoni, og dette skjer nå årlig i parken den 6. august.


== Panoramabilde ==


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den offisielle hjemmesiden til Hiroshima Peace Memorial Museum
UNESCOs side om Genbaku Domu