jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stein Kiran

Stein Kiran (født 31. august 1954, død 21. november 2020) var en norsk skuespiller og teaterinstruktør.
Kiran var ansatt som dukkespiller ved Oslo Nye Teater fra 1979 og medvirket i en rekke produksjoner. I en periode var han også dukketeatrets kunstneriske leder.
Kiran regisserte blant annet Brødrene Løvehjerte, og sto bak dramatisering og regi på suksessoppsetningene Jul med Prøysen og snekker Andersen, Albert Åberg og Høyt og lavt med Albert Åberg.
Stein Kiran hadde også engasjementer som skuespiller og instruktør ved Riksteatret, Det norske teatret, Rogaland Teater og Hordaland Teater. Fra starten i 1985 og frem til 1999 var han dessuten instruktør for Bærum Barneteater.
Stein Kiran var sønn av kringkastingsmannen og forfatteren Hartvig Kiran og oversetteren Anna Karin Kiran, og bror til NRK-medarbeideren Yngvil Kiran.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stein Kiran på Internet Movie Database 
(no) Stein Kiran hos Filmfront 
(no) Stein Kiran hos Sceneweb 
(no) Stein Kiran på Rockipedia
Konsistoriet mai 1712

Konsistoriet mai 1712 var det syvende konsistorium hvor pave Klemens XI kreerte kardinaler. Det ble holdt 18. mai 1712 i Vatikanet.
Det ble kreert 18 kardinaler, hvilket brakte det totale antall kreert av Klemens XI til 44. Seks av dem ble reservert in pectore. En av de atten, Giuseppe Maria Tomasi di Lampedusa har senere blitt helligkåret.


== Noter ==


== Kilder ==
Clement XI (1700-1721) – The Cardinals of the Holy Roman Church, besøkt 18. november 2015
Lee County

Lee County er navnet på tolv fylker i USA:

Lee County (Alabama)
Lee County (Arkansas)
Lee County (Florida)
Lee County (Georgia)
Lee County (Illinois)
Lee County (Iowa)
Lee County (Kentucky)
Lee County (Mississippi)
Lee County (Nord-Carolina)
Lee County (Sør-Carolina)
Lee County (Texas)
Lee County (Virginia)
Bærumsmarkas Venner

Bærumsmarkas Venner ble opprettet i 1985 for å verne Bærumsmarka mot utbygging. 
I tillegg arbeidet man med kulturminnevern, vedlikehold av stinettet og høringsuttalelser med hensyn til offentlige og private inngrep.
Lokalhistorikeren Trygve Christensen var første leder, Stig O. Kapskarm fra 2004 og Yngve Trulsrud Vethe Ludvigsen fra 2010.
Foreningen ble lagt ned i 2013 da det ble vedtatt å overføre midlene til Bærum Turlag der noen av oppgavene skulle videreføres.


== Referanser ==
Johnson County

Johnson County er navnet på tolv fylker i USA:

Johnson County (Arkansas)
Johnson County (Georgia)
Johnson County (Illinois)
Johnson County (Indiana)
Johnson County (Iowa)
Johnson County (Kansas)
Johnson County (Kentucky)
Johnson County (Missouri)
Johnson County (Nebraska)
Johnson County (Tennessee)
Johnson County (Texas)
Johnson County (Wyoming)
Third Lanark AC

Third Lanark Athletic Club var en skotsk fotballklubb som eksisterte fra 1872 til 1967. Klubben var basert i Glasgow. Den var den første store fotballklubben i Skottland som gikk konkurs.
Klubben ble stiftet den 12. desember 1872, som fotballaget til militæravdelingen Third Lanarkshire Rifle Volunteers. Da forbindelsen til militæret ble kuttet i 1903, skiftet klubben navn til Third Lanark AC. Klubben var blant stifterne av Scottish Football League i 1890. Third Lanark vant ligaen i 1904 og ble skotske cupmestre i 1889 (2–1 over Celtic etter omkamp) og 1905 (3–1 over Rangers etter omkamp).
Third Lanark hadde flere kallenavn: Thirds, The Warriors, The Redcoats, The Hi-Hi. Klubbens draktfarger var rød skjorte og hvit bukse.
Klubbens hjemmebane var fra 1875 til 1903 Cathkin Park. Third Lanark overtok så Queen's Parks gamle bane (Second) Hampden Park, som så ble omdøpt til New Cathkin Park. Denne banen ble imidlertid ikke klar til bruk før sommeren 1904, så Third Lanark måtte spille alle hjemmekampene i 1903/04-sesongen på andre baner. Til tross for den ulempen tok klubben sitt første og eneste ligamesterskap den sesongen.
Våren 1965 rykket Third Lanark ned fra 1. divisjon etter en trist sesong med bare syv poeng på 34 kamper. Etter to år i 2. divisjon gikk klubben så konkurs og ble oppløst sommeren 1967. (New) Cathkin Park er i dag eid av Glasgow by, er en del av en åpen park, og eksisterer fremdeles som fotballbane, selv om tribunenebygningene for lengst er fjernet.


== Mesterskap og klubbrekorder ==
Ligamester: 1904
Cupmester: 1889 og 1905
Høyeste tilskuerantall (på (New) Cathkin Park): 45 455 mot Rangers 27. februar 1954 (skotsk FA-cup 3. runde)
Største seier: 11–0 mot St. Andrews 31. oktober 1885 (skotsk FA-cup 3. runde)
Største tap: 0–8 mot Motherwell 21. mars 1925 (1. divisjon), 0–8 mot Hibernian 8. november 1947 (1. divisjon) og 0–8 (hjemme) mot St. Mirren 28. februar 1961 (skotsk FA-cup 3. runde omkamp)


== Litteratur ==
Gordon Smailes: The Breedon Book of Scottish Football Records, Breedon, Derby 1995. ISBN 1-85983-020-X


== Eksterne lenker ==
Third Lanark AC Online
Ian Livingston: 3rd Lanarkshire Rifle Volunteers Football Club
Jon Østeng Hov

Jon Østeng Hov (født 23. januar 1936, død 29. mars 2019) var en norsk naturfotograf, forfatter og naturverner. Hov bodde og arbeidet hele livet i hjembygda Ålen i Holtålen i Sør-Trøndelag. 
Hov fotograferte blomstermotivene på en lang serie norske frimerker, leverte bilder til en samleserie av tallerkener, krus m.m., skrev en ukentlig spalte i Adresseavisen fra 1979 til 2015, og utga i alt ni bøker, hvorav én lettlestbok og to barnebøker.


== Priser og utmerkelser ==
Han fikk en rekke priser og utmerkelser: 

1992 – Sør-Trøndelag fylkes kulturpris
1998 – Den Norske Friluftslivprisen
2005 – Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden
2008 – Skjæraasenprisen
2010 – Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs minnemedalje
2010 – Heitkøtters NaturvernprisHan fikk også Holtålen kommunes kulturpris og var æresmedlem i Norges Naturvernforbund. Ei folkegave som han fikk fra sambygdingene til 70-årsdagen, var øremerket et billedgalleri i Ålen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Samarbeid med Brødrene Flaarønning
Villmarksserien av Jon Østen Hov
Floraserien av Jon Østeng Hov
Prydserien av Jon Østeng Hov
Skal hilse fra fjellet av Jon Østeng Hov
Den internasjonale astronomiske union

Den internasjonale astronomiske unionen (forkortet IAU), (Fransk: Union astronomique internationale) forener nasjonale astronomiske selskaper fra hele verden, basert på individuelt medlemskap. Den er medlem av Det internasjonale vitenskapsråd (ICSU). Den blir av alle land anerkjent som autoritativt organ for navngiving av stjerner, planeter, asteroider og andre himmellegemer og fenomener i det vitenskapelige samfunn.
Arbeidsgrupper inkluderer Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN – arbeidsgruppe for planetarisk navngivingsnomenklatur) som vedlikeholder astronomiske navnsettingskonvensjoner og planetarisk nomenklatur for planetariske legemer. IAU er også ansvarlig for ordningen med astronomiske telegrammer som produseres og blir distribuert på dets vegne av Central Bureau for Astronomical Telegrams. Minor Planet Center (MPC) som er en informasjonsbank for alle legemer i solsystemet som hverken er planeter eller måner opererer også under IAU.  


== Historie ==
IAU ble grunnlagt i 1919 som en sammenslåing av ulike internasjonale prosjekter inkludert Carte du Ciel, Solar Union og Bureau International de l'Heure (det internasjonale tidsbyrået). Den første presidenten var Benjamin Baillaud.  Pieter Johannes van Rhijn fungerte som president fra 1932 til 1958.
Siden 1922 har IAUs generalforsamling møtt hvert tredje år, med unntak av perioden 1938 – 1948. Etter forslag fra Polen i 1967, og en kontroversiell avgjørelse av den daværende IUAs president, ble det avholdt en ekstraordinær generalforsamling i 1973 i Warszawa i Polen for å hedre 500-årsjubileet for Nikolaus Kopernikus´ fødsel, kort tid etter den ordinære generalforsamlingen i 1973 i Australia.

26. generalforsamling i Praha 2006
27. generalforsamling i Rio de Janeiro 2009
28. generalforsamling i Beijing 2012
29. generalforsamling i Honolulu 2015


== Organisasjon ==
IAU hadde i januar 2012 9.957 individuelle medlemmer (dvs. profesjonelle astronomer), hovedsakelig på doktorgradsnivå hvorav 33 med opphold i Norge, samt 70 organisasjonsmedlemmer (altså nasjonale organisasjoner som er tilknyttet IAU) inkludert Det Norske Videnskaps-Akademi. 87 prosent av medlemmene er menn, 13 prosent er kvinner. Den nåværende president er Ronald D. Ekers.
I den 26. generalforsamlingen (2006) ble det vedtatt en ny definisjon av en planet med utvidet presisjon. Den nye definisjonen reduserte antallet planeter i solsystemet fra ni til åtte, og opprettet kategorien dvergplaneter, med fire medlemmer (en av dem er den tidligere planet Pluto). Vedtaket ble fulgt av en debatt som i 2008 resulterte i et forslag om plutoid som egen kategori. Det er to plutoider: Pluto og Eris.


== Trivia ==
I sangen «Planet X» av Christine Lavin refererer teksten til både IAU og WGPSN.
I filmen Deep Impact ville det faktiske vitenskapelige organ som amatøren ville melde sitt funn av en ny asteroide til være MPC.
IAU er med i Arthur C. Clarkes roman The Hammer of God.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) International Astronomical Union – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
XXVI. Generalforsamling 2006
Hellmofjorden

Hellmofjorden (lulesamisk:Oarjjevuodna) er en arm av Tysfjorden i Nordland. Fjorden strekker seg i sørlig retning fra innløpet mellom Hellandskjånes, nord for Helland, i vest og Hestneset i øst. Omtrent midtveis svinger den i sørøstlig retning inn til den fraflyttede grenden Hellmobotn som ligger rundt 30 kilometer fra innløpet.


== Navnet ==
Det norske navnet kommer fra norrønt hallr som betyr «stein».Den lulesamiske forstavelsen oarjje betyr «sør» og endelsen voudna er det samiske ordet for «fjord». Andre lulesamiske navn på fjorden er Helmukvuodna mens Hellmåvvå ofte i tillegg omfatter landområdene rundt fjorden.


== Geografi ==
Fjorden er, som det lulesamiske navnet beskriver, den sørligste av fjordarmene til Tysfjorden, og både geografisk og kommunikasjonsmessig deler den landet i to. Fra Hellemobotn er det kun 6 330 meter i luftlinje til Sverige, og uten veiforbindelser er eneste måte å krysse fjorden på med båt. 
Hellmofjorden er lang og smal, og midtveis begynner fjellene rundt å stige opp mot 1 000 moh. og høyere.
De mest markante innskjæringne på østkysten er, fra nord, Ibboloukta (Tømmervika) og Tjierreloukta (Nordbukta). Den største øya er Måskesuoloj (Muskholmen). I fjordbunnen har de to elvene Njallajåhkå (Stabburselva) og Rávggajåhkå (Sørelva) felles utløp.


== Bosetninger og kommunikasjoner ==
Fylkesvei 7536 (tidl 682) går fra Drag og sørover til innløpet av Hellmofjorden til Helland. 
15 kilometer sørover ligger grenden Musken med rundt 40 innbyggere. 16 km sørøst for Musken ligger den avfolkede grenden Hellmobotn som nå er et populært feriested og utgangspunkt for turer i fjellene og inn til Sverige. Hurtigbåten i Tysfjorden har daglige anløp av Musken og ukentlige til Hellmobotn og Nordbukta nord for botn (i sommersesongen oftere). Begge bygdene er uten veiforbindelse til omverdenen.
Det er ingen bosetninger langs vestsiden av fjorden.


== Verdensarv ==
I 2002 ble Hellmofjoren foreslått til UNESCOs verdensarvliste sammen med Tysfjord og Rago nasjonalpark i en oppføring kalt «Det lulesamiske området» i henhold til de kulturelle og naturlige kriteriene III, V, VII, VIII og IX.


== Se også ==
Råggejávrrerájgge


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torghatten-Nord for hurtigbåtrute i Tysfjorden.
Jón Ólafsson

Jón Ólafsson er navnet til flere personer:

Jón Ólafsson fra Grunnavík (1705−1779), islandsk lærd
Jón Ólafsson (den lærde) (1731–1811), islandsk lærd
Jón Ólafsson (redaktør) (1850–1916), islandsk redaktør
Jón Ólafsson (filosof) (1964–), islandsk filosof
Jón Ólafsson (musiker) (1963–), islandsk musiker
FC Flora Tallinn

Football Club Flora Tallinn er en estisk fotballklubb. Klubben er basert i Tallinn, og er Estlands største idrettslag. Flora Tallinn ble stiftet i 1990 og har blitt estiske seriemestre ni ganger og cupmestre fem ganger. Klubbens hjemmebane er A. Le Coq Arena. I 2005 ble Flora Tallinn nummer fire i Meistriliiga (nivå 1), og kom utenfor medaljeplass for første gang på 12 år. I 2010-sesongen ble de igjen mestere, det ble de også i 2011.


== Mesterskap ==
Ligamester: 1993/94, 1994/95, 1997/98, 1998, 2001, 2002, 2003, 2010, 2011, 2015, 2017, 2019, 2020, 2021, 2022
Cupmester: 1994/95, 1997–98, 2007–08, 2008–09, 2010–11
Supercup: 1998, 2002, 2003, 2004, 2009, 2011, 2012Supercup en enkampskonkurranse mellom seriemester og cup-mester


== Sesonger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Flora Tallinns offisielle nettside (estisk)
Spillerstall fra Transfermarkt
The Getaway (Chris de Burgh album)

The Getaway er det sjette studioalbumet til den irske sangeren og låtskriveren Chris de Burgh. Dette albumet markerer et skille i de Burghs karriere, da han går fra akustiske, trubadur-liknende lydbildet til mer synth-pregede mainstream poplåter. Singelen «Don't Pay the Ferryman» ble en mindre hit i USA. «Borderline» har senere blitt blant hans mest populære kjærlighetsballader. Albumet ble utgitt i 1982.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«Don't Pay the Ferryman» – 3:48
«Living on the Island» – 3:31
«Crying and Laughing» – 4:33
«I'm Counting on You» – 4:27
«The Getaway» – 3:52
«Ship to Shore» – 3:49
«All the Love I Have Inside» – 3:18
«Borderline» – 4:37
«Where Peaceful Waters Flow» – 3:54
«The Revolution» – 1:46
«Light a Fire» – 2:08
«Liberty» – 5:02


== Personell ==
Chris de Burgh – 6- og 12-strengsgitarer, Piano, Vokal
Rupert Hine – Synthesizere, Slagverk, Orkesterarrangementer, Bakgrunnsvokal
John Giblin – Bass
Steve Negus – Trommer (Trommeslager i Saga fra 1978 - 2003)
Phil Palmer – Elektriske og akustiske gitarer
David Caddick – Piano
Tim Wynveen – Elektriske og akustiske gitarer
Anthony Thistlethwaite – Saksofoner
Stephen W. Tayler – Treblåseinstrument, Saksofoner
Nigel Warren-Green – Cello


== Eksterne lenker ==
(en) The Getaway på Discogs 
(en) The Getaway på MusicBrainz
Man on the Line

Man on the Line er det syvende studioalbumet til den irske sangeren og låtskriveren Chris de Burgh. Dette albumet fortsetter det synth-pregede mainstream-pop lydbildet de Burgh startet med på The Getaway. Singelen «High on Emotion» ble en mindre hit i USA. Albumet ble utgitt i 1984. Tina Turner synger bakgrunnsvokal på sangen «The Sound of a Gun».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«The Ecstacy of Light (I Love the Night)» – 4:01
«Sight and Touch» – 3:14
«Taking It to the Top» – 4:00
«The Head and the Heart» – 3:59
«The Sound of a Gun» – 4:29
«High on Emotion» – 4:26
«Much More Than This» – 2:57
«Man on the Line» – 4:25
«Moonlight and Vodka» – 3:39
«Transmission Ends» – 5:59


== Personell ==
Chris de Burgh – vokal, gitar
Tina Turner – vokal
Rupert Hine – synthesizer, vokal, orkesterarrangement
John Giblin – bass
Howard Jones – piano
Ian Kojima – synthesizer, gitar, saksofon
Al Marnie – bass, vokal
Danny McBride – gitar
Trevor Morais – trommer
Glenn Morrow – synthesizer
Phil Palmer – gitar
Jeff Phillips – trommer, perkusjon


== Eksterne lenker ==
(en) Man on the Line på MusicBrainz
Into the Light

Into the Light er det åttende studioalbumet til den irske sangeren og låtskriveren  Chris de Burgh. Albumet er kjent for å inneholde de Burghs mest kjente sang, «The Lady in Red». Låta «Say Goodbye to It All» er en fortsettelse på «Borderline» fra The Getaway. Albumet ble utgitt i 1986.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«Last Night» – 6:07
«Fire on the Water» – 4:28
«The Ballroom of Romance» – 4:26
«The Lady in Red» – 4:16
«Say Goodbye to it All» – 5:23
«The Spirit of Man» – 4:40
«Fatal Hesitation» – 4:16
«One Word (Straight to the Heart)» – 4:30
«For Rosanna» – 3:39
«The Leader» – 2:16
«The Vision» – 3:13
«What About Me?» – 3:03


== Personell ==
Chris de Burgh – Vokal, Gitarer
Gary Barnacle – Saksofon
Tony Beard – Trommer
John Giblin – Bass
Nick Glennie-Smith – Keyboards
Carol Kenyan – Bakgrunnsvokal
Ian Kojima – Saksofon
Al Marnie – Bass
Danny McBride – Gitarer
Glenn Morrow – Keyboards
Phil Palmer – Gitarer
Pino Palladino – Bass
Jeff Phillips – Trommer
Andy Richards – Keyboards
Peter Van Hooke – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Into the Light på Discogs 
(en) Into the Light på MusicBrainz 
(en) Into the Light på Spotify
Knox County

Knox County er navnet på ni fylker i USA:

Knox County (Illinois)
Knox County (Indiana)
Knox County (Kentucky)
Knox County (Maine)
Knox County (Missouri)
Knox County (Nebraska)
Knox County (Ohio)
Knox County (Tennessee)
Knox County (Texas)
Knox County (Texas)

Knox County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Foard County i nord, Baylor County i øst, Haskell County i sør og mot King County i vest.
Knox Countys totale areal er 2 216 km² hvorav 17 km² er vann. I 2000 hadde fylket 4 253 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Benjamin. Fylket har fått sitt navn etter general Henry Knox.


== Byer ==
Benjamin
Goree
Knox City
Munday


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Knox County, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Søkemotormarkedsføring

Søkemotormarkedsføring er et samlebegrep for markedsføringstiltak i søkemotorer, og slik en del av internettmarkedsføring. Den mest kjente formen for søkemotormarkedsføring er Google AdWords.
Mange former for søkemotormarkedsføring har en cpc-modell (cost per click) som innebærer at annonsøren kun betaler for de som klikker på annonsen, og ikke pr visning eller tidsperiode som tidligere har vært vanlig. I praksis blir annonsen trigget av et eller flere søkeord, slik at annonsen kommer opp når det gjøres et søk som inneholder søkeordet(/-ene).
Søkemotormarkedsføring omfatter

søkemotoroptimalisering og
kjøp av annonseplass i søkemotorer, enten søkeordsrettet annonseplass, som adsense, eller ikke søkeordsrettet, slik som bannerannonser.


== Se også ==
Reklame
Søkemotoroptimalisering
Søkemotor
Fayette County (Texas)

Fayette County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Lee County i nord, Washington County i nordøst, Austin County i øst, Colorado County i sørøst, Lavaca County i sør, Gonzales County i sørvest, Caldwell County i vest og mot Bastrop County i nordvest.
Fayette Countys totale areal er 2 486 km² hvorav 25 km² er vann. I 2000 hadde fylket 21 804 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen La Grange. Fylket har fått sitt navn etter Marquis de La Fayette.
Fylket regnes ofte til regionen Central Texas, da til denne regionens ytre belte av counties.


== Byer ==
Carmine
Fayetteville
Flatonia
La Grange
Round Top
Schulenburg


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fayette County, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kampfgruppe Peiper

Kampfgruppe Peiper var navnet på en tysk stridsgruppe under Ardenneroffensiven i desember 1944. Stridsgruppen bar navnet til sin leder, SS-standartenführer Joachim Peiper. Gruppen disponerte totalt 100 stridsvogner av type PZKW IV og V og en bataljon på 42 vogner med tunge "Kongetigere" samt et fullmotorisert Pansergrenaderelement. Stridsgruppen hadde som oppdrag å bryte gjennom amerikanernes linjer og bane veien for 2. SS-Panserkorps (1. og 12. SS-panserdivisjon og 3. fallskjermdivisjon) samt å forårsake maksimal forvirring og ødeleggelse i amerikanernes bakre linjer. Peiper var kjent som en effektiv men hensynløs offiser. Peiper passerte startlinjen ved Losheim den 16. desember og erobret Buchholz stasjon tidlig den 17. desember. Pansergrenaderer under major Diefenthal drepte samme dag 85 amerikanske krigsfanger i den såkalte Malmèdy-massakren, hvilket ikke var gruppens eneste alvolige krigsforbrytelse idet den også holdes ansvarlig for drap på amerikanske krigsfanger ved Ligneuville og Stavelot samt drap på belgiske sivile.Peiper hadde nå brutt igjennom amerikanernes linjer og veien syntes åpen mot det belgiske slettelandet og store amerikanske drivstoffdepoter som muligens ville gjort det mulig å fortsette framrykningen, på dette tidspunktet begynte krigslykken imidlertid å snu. Om kvelden den 17. desember lot Peiper seg oppholde i 13 timer av en amerikansk veisperring øst for Stavelot for deretter å bli stoppet på nytt av brosprengninger og nye sperringer ved Trois Ponts. En midlertidig bedring av været gjorde det også mulig for de allierte å sette inn sitt overlegne flyvåpen akkurat da Peiper hadde funnet en uskadd bro ved Cheneux.
Amerikanske forsterkninger, primært fra 30. Infanteridivisjon og 82. luftbårne divisjon, strømmet til og om kvelden den 18. desember ble Peiper nødt til å trekke seg tilbake til La Gleize. Tidlig om morgenen den 19. desember lyktes det amerikanerne å gjenerobre Stavelot og derigjennom omringe Peiper. Stridsgruppe Peiper ble i de neste tre dagene klemt sammen i en stadig mindre "lomme" i området La Gleize – Stavemont, inntil Peiper den 23. desember lyktes å bryte ut med restene av sine menn til fots, alt tungt materiell måtte etterlates og bare en liten del av styrken nådde egne linjer ved Sankt Vith.
Standartenführer Peiper skal angivelig ha fått et mentalt sammenbrudd etter dette og dukker først opp igjen i offisielle rapporter i februar 1945, denne gang i Ungarn.


== Referanser ==
Den dag du gav oss, er til ende

«Den dag du gav oss, er til ende» (engelsk: The Day Thou Gavest, Lord, is Ended er en salme skrevet av briten John Ellerton i 1870 og oversatt til norsk av biskop Johannes Smemo i 1964. Melodien ble komponert av C.C. Scholefield.
Den finnes på nr. 820 i Norsk salmebok 2013.
Johannes Smemo

Johannes Smemo (født 31. juli 1898 i Rugldalen på Røros, død 7. mars 1973) var en norsk teolog og biskop i bispedømmene Agder (1946–1951) og Oslo (1951–1968).
Han ble cand. theol. ved Menighetsfakultetet i 1924, var hjelpeprest i Bragernes i Drammen 1925, sogneprest i Sør-Fron 1933, rektor ved Menighetsfakultetets praktisk-teologiske seminar 1934, biskop av Agder (nå Agder og Telemark bispedømme) 1946–1951 og biskop av Oslo 1951-1968. Han ble omtalt som en myndig prelat med store evner som forkynner.
Han var aktiv i kirkekampen under den annen verdenskrig som medlem av Den midlertidige kirkeledelse og deretter Den hemmelige kirkeledelse. Han ble arrestert høsten 1944 og satt internert på Berg interneringsleir til frigjøringen.
Smemo var redaktør for Luthersk Kirketidende 1938-1946 og hadde en lang rekke kirkelige tillitsverv, bl.a. som medlem av eksekutivkomiteen i Kirkenes Verdensråd og visepresident i Det Lutherske Verdensforbund. Han utga flere bøker, bl. a. Er prekenens tid forbi?, Kjærligheten hos troens apostel, prekensamlingen Guds Ja og 3 salmesamlinger, hovedsakelig oversettelser, men også egenforfattede salmer. Hans oversettelse av «Den dag du gav oss, er til ende» er blant hans mest kjente verk. Han skrev en lang rekke fag-teologiske artikler (for en utfyllende bibliografi, se Kirkens arv  – Kirkens fremtid, festskrift til hans 70-årsdag 31. juli 1968.) Han markerte seg som en motstander av kvinnelige prester.Som Oslo biskop forrettet han ved kong Haakons (1957) og kronprinsesse Märthas (1954) begravelser i Oslo domkirke og han holdt prekenen ved kong Olavs signing i Nidarosdomen (1958). 
Han var kommandør med stjerne av St. Olavs Orden og kommandør av første klasse av den svenske Nordstjerneordenen. Han mottok også bl. a. Kong Haakon VIIs minnemedalje i gull. Smemo var dr. theol. honoris causa ved Luther Seminary, St. Paul, Minnesota, USA.
Han var morfar til Hilde Haugsgjerd og svigerfar til Paul Thyness.


== Referanser ==
Brown County

Brown County er navnet på ni fylker i USA:

Brown County (Illinois)
Brown County (Indiana)
Brown County (Kansas)
Brown County (Minnesota)
Brown County (Nebraska)
Brown County (Ohio)
Brown County (Sør-Dakota)
Brown County (Texas)
Brown County (Wisconsin)