jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Finnskogen

Finnskogen (offisiell skrivemåte), eller Finnskogene (finsk: Suomalaismetsät), er et stort sammenhengende skogområde som strekker seg langs begge sider av riksgrensen mellom Solør i Norge og Värmland i Sverige, der Trysil Finnskog danner nordgrensen. Lokalt uttales navnet fiɳɳ`skoga hvilket er en stivna dativform av navnet. Eidskog Finnskog, Vinger Finnskog, Brandval Finnskog, Grue Finnskog, Hof Finnskog, Åsnes Finnskog og Våler Finnskog finnes brukt om deler av området i henhold til tidligere kommunegrenser. Området er spredt befolket. Svullrya i Grue kommune danner et slags uoffisielt senter for den norske delen av Finnskogen.


== Utstrekning ==
Området ligger i kommunene Kongsvinger, Grue, Åsnes, Våler og Trysil i Innlandet i Norge og i Torsby kommun i Värmland i Sverige. Det kan grovt sett avgrenses av bebyggelsene ved Glåma i vest, Klara i øst, Eidskog (Skotterud og Magnor) i sør og Trysilvegen (Rv 25) i nord.
Vegetasjonsmessig er Finnskogen preget av skrinn morenejord med furu og lyngmoer. Jordbruket er preget av små gårdsbruk med dyrehold og lite kornproduksjon.


== Historie ==
Områdene har navn etter de finske innvandrerne, såkalte skogfinner, som reiste fra Finland til Sverige på 1570-tallet og ebbet ut i 1630-årene. Erik Pontoppidan skrev i 1752 at de første finnene kom til Norge allerede i 1624, men det er neppe riktig. Først fra 1640-tallet foreligger det skriftlige opplysninger om finsk bosetning på Finnskogene. Kjerneområdet for den norske «finnekulturen» ligger i Grue og Åsnes. Innvandringen kom i overveiende grad fra området Savolax i Finland. Det finnes også tilsvarende «finnskoger» eller «finnemarker» andre steder på Østlandet, både mellom Hedmark og Akershus og mellom Akershus, Oppland, Oslo og Buskerud (se Finnemarka der). Også i Sverige finnes det slike isolerte «finnskoger», blant annet Orsa Finnmark i Dalarna og i Tiveden i Västra Götalands län.
Skogfinner er i dag anerkjent som en av de fem nasjonale minoriteter i Norge. Den årlige festivalen Finnskogdagene feirer proklameringen av Republikken Finnskogen.


== Referanser ==


== Se også ==
Svedjebruk


== Eksterne lenker ==
Turforslag til Finnskogen på DNT og NRKs nettsted ut.no
Visit Finnskogene
Finnskogen Turistforening Arkivert 12. mai 2012 hos Wayback Machine.
Norsk Skogfinsk Museum
FINNSAM – Finnbygder i samverkan
Trysilfinnskog
SFT

SFT kan referere til

Sørensen formoltitreringSogn og Fjordane Turlag
Statens forurensningstilsyn
Samlet fruktbarhetstall
IATA-koden til Skellefteå lufthavn i Sverige
Vikersund

Vikersund er et bypreget tettsted og administrasjonssenter i Modum kommune i Viken fylke. Tettstedet har 3 171 innbyggere per 1. januar 2022 og ligger lengst sørvest i Tyrifjorden, der utløpet av fjorden går over i Bergsjøen gjennom Vikerfossen.


== Stedet ==
Vikersund ligger 30 kilometer sør for Hønefoss og 40 kilometer nordvest for Drammen. Stamveien riksvei 35 passerer forbi Vikersund, mens Vikersund stasjon er tilknyttet Bergensbanen via Randsfjordbanen. Mellom Vikersund og tettstedet Krøderen går Norges lengste museumsjernbane, Krøderbanen.
Historisk har Vikersund vært viktig i treforedling og papirindustrien. Tømmer ble fløtet på Tyrifjorden, videre ut Vikerfossen og ned Drammenselva fra Vikersund. I dag er de største arbeidsgiverne i Vikersund Modum kommune, Modum Bad og entreprenørselskapet Albert Kr. Hæhre. 
Vikersund har en barneskole – Vikersund barneskole, og en ungdomsskole – Nordre Modum ungdomsskole. Elevene på NMU kommer fra Vikersund skole, Sysle barneskole og noen kommer også fra Stalsberg skole (Geithus).


== Kultur og idrett ==
Vikersund er kanskje mest kjent for sin skiflygingsbakke, Vikersundbakken. I april 2010 startet utbygging slik at bakken ble verdens største hoppbakke. Den ble for første gang tatt i bruk under prøve-VM i februar 2011, og arrangerer jevnlig verdenscup i skiflyging.  Johan Remen Evensen satte ny bakkerekord og verdensrekord under prøve-VM i 2011 med to hopp på 243 og 246,5 meter, i henholdsvis den 2. prøveomgangen og kvalifiseringen. I februar 2012 ble VM i skiflyging arrangert der. Bakken ble ytterligere utbygd før verdenscuprennene i 2013. Stefan Kraft satte ny bakke- og verdensrekord 18. mars 2017 med et hopp på 253,5 meter.
Modum kommune har mange kultur- og idrettsanlegg. I Vikersund ligger blant annet Vikersund Hoppsenter med sju hoppbakker, alpinbakke og Modum Kulturhus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vikersund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gauscelin Jean d’Euse

Gauscelin Jean d'Euse  (død 3. august 1348) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble født i den franske byen Cahors, og via en ekteskapsallianse var han beslektet med pave Johannes XXII. I 1312 ble han erkediakon av Paris, men like etter pavevalget utdøpte John XXII ham til Visekansler av Den hellige romerske kirke, en stilling han holdt til 1319. Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av sin onkel, pave Johannes XXII. Ved hans første konsistorium ble han også valgt til kardinalprest av SS. Marcellino e Pietro. Sammen med kardinal Luca Fieschi prøvde han i 1317 å mekle (som pavelig legat) mellom Skottland og England. I Skottland ble legatene anholdt for deres påståtte partiskhet til England. I 1319 lyktes han bedre med å mekle en våpenhvile mellom det franske folk og flamlenderne.
Han døde i den franske byen Avignon.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bertrand du Pouget

Bertrand du Pouget (født ca. 1280, død 3. februar 1352)  var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av sin onkel pave Johannes XXII, og kardinal med San Marcello al Corso som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bertrand de Montfavez

Bertrand de Montfavez (født ca. 1270, død 1. desember 1342) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av pave Johannes XXII, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mike Myers

Michael John Myers (født 25. mai 1963 i Scarborough i Ontario i Canada) er en canadisk skuespiller, særlig kjent for sine Austin Powers-filmer, og at han ofte spiller flere av rollene i filmene sine.Begge hans foreldre kommer fra Liverpool i Storbritannia og han har også britisk statsborgerskap. Han har ved flere anledninger uttalt at han ser på seg selv om britisk. Den 22. mai 1993 giftet han seg med Robin Ruzan. De søkte om skilsmisse 23. desember 2005.
TV-karrieren hans startet for fullt i 80-årene som ung skuespiller i Canada og litt senere i 1988, ble han fast ansatt i det amerikanske humorshowet Saturday Night Live hvor han var med i seks sesonger. Han har gitt liv til mange minneverdige karakterer, som «Dieter» og «Wayne Campbell». Han har fått en stjerne på Canadas Walk of Fame i Toronto.
Myers ble i 2017 utnevnt til offiser av Order of Canada.


== Filmografi ==
2022 Canterbury Glass
2022 Austin Powers 4, Austin Powers
2018 Bohemian Rapsody, Ray Foster
2010 Shrek – Lykkelig alle sine dager
2009 Inglourious Basterds, General Ed Fenech
2008 How to Survive a Robot Uprising
2008 The Love Guru, Pitka
2007 Shrek den tredje, Shrek (stemme)
2004 Shrek 2, Shrek (stemme)
2003 Katten (orig. The Cat in the Hat), Katten
2003 A View From the Top
2002 Austin Powers in Goldmember, «Austin Powers», «Dr. Evil», «Goldmember» (også produsent og manusforfatter)
2001 Shrek, «Shrek» (stemme)
1999 Austin Powers – Spionen som spermet meg (orig. Austin Powers: The Spy Who Shagged Me),  «Austin Powers», «Dr. Evil», «Fat Bastard» (også produsent og manusforfatter)
1999 Mystery, Alaska
1998 Pete's Meteor, Pete
1998 Studio 54, Steve Rubell
1997 Austin Powers: Agenten som kom ut av fryseren... (orig. Austin Powers: International Man of Mystery), «Austin Powers», «Dr. Evil» (også produsent og manusforfatter)
1993 Saken er biff (orig. So I Married an Axe Murderer), «Charlie Mackenzie», «Stuart Mackenzie» (også manus)
1993 Wayne's World 2, Wayne Campbell
1992 Wayne's World, Wayne Campbell (også manus)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Myers på Internet Movie Database 
(sv) Mike Myers i Svensk Filmdatabas 
(da) Mike Myers på Filmdatabasen 
(da) Mike Myers på Scope 
(fr) Mike Myers på Allociné 
(en) Mike Myers på AllMovie 
(en) Mike Myers hos Rotten Tomatoes 
(en) Mike Myers hos The Movie Database 
(en) Mike Myers hos Behind The Voice Actors
Vidalen

Vidalen er et dalføre (fjelldal) som ligger høyt i landskapet mellom Vikerfjell i Ringerike kommune, Bukollen i Flå kommune og Storrustefjell og Middagsknatten i Sør-Aurdal kommune. Dalen, som inngår i Vassfaret/Vidalen landskapsvernområde og Vikerfjell naturreservat, danner fylkesgrense mellom Viken og Innlandet. I bunnen av dalføret renner grenselva Vidøla ned mot Hedalssiden, der den renner ut i Urula, som drenerer til Sperillen i Ådal (alle inngår i Begnavassdraget).
Dalen er en vid bredal med omfattende moreneavsettinger. På grunn av de vide flate områdene stopper vannet opp og en får store flate myrer.
Vidalen er kjent gjennom Mikkjel Fønhus, som ofte skrev om dette landskapet.
Et sagn sier at området tidligere var bebodd og at det skulle finnes en kirke i dalen. I dag lever sagnet om kirka videre i navnet Kyrkjemyra og Kyrkjemyrhaugen hvor sagnet sier at kirka stod. Det er foretatt befaringer på stedet uten at det er gjort funn som støtter sagnet.
Under Storofsen, et forferdelig uvær 20. – 23. juli 1789, ble Mansætra tatt av flom. Mennesker som ble begravd av massene som kom med flomvannet er aldri gravd frem.
Det er mulig å ta seg gjennom Vidalen med bil via bomvei. Tilkomst går enten via Sokna og Strømsoddbygda i Ringerike, eller via Rv243 fra Nes i Ådal (Ringerike) til Hedalen (Sør-Aurdal). Det finnes også en tilkomst via Rv223 fra Nesbyen i Hallingdal til Hedal i Hedalen og videre via Rv243 mot Nes i Ådal.
Gaillard de la Mothe

Gaillard de la Mothe eller  Lamotte  (død 20. desember 1356)  var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var kannik i Narbonne, og nevø av pave Klemens V.
Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ornitologi

Ornitologi (gresk όρνις [ornis] = «fugl») er læren om fugler, og utgjør dermed en gren av zoologien.


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av ornitolog
Norsk Ornitologisk Forening
Søkefunksjon for alle verdens fuglenavn – norske, engelske og vitenskapelige.
Tveit, B. O. 2010. Guide til Norges fugleliv Håndbok med informasjon om hvor man finner alle norske fuglearter
Hettemåke

Hettemåke (Chroicocephalus ridibundus) er en av de vanligste måkene. Arten er utbredt i den palearktiske sone, men i Norge er den i tilbakegang og ble mellom 2015 og 2021 oppført som sårbar i Norsk rødliste for arter. I 2021 ble imidlertid den norske rødlistingen skalert opp til kritisk truet, med referanser til reell tilbakegang i populasjonsstørrelsen.Hettemåke ble valgt til Årets Fugl i 2011 av Norsk Ornitologisk Forening (NOF).


== Beskrivelse ==
Voksne hettemåker har grå overside, mens resten av kroppen er hvit. Føttene er røde og fuglene har svømmehud mellom tærne. Nebbet er også rødt. Sammen med den hvite stripa i fremkant av vingene, et karaktertrekk for hettemåker. Arten har store, spisse vinger og flyter lett. Hanner og hunner er like. Ungfuglene har brunspettet fjærdrakt. Sommerdrakten gir fuglene de karakteristisk svart hodehette som er opphavet til navnet.
Hettemåken er cirka 36–44 cm lang og veier typisk omkring 300 gram. Vingespennet er cirka 94–105 cm.
Det er beskrevet to underarter; vanlig hettemåke (C. r. ridibundus) og sibirsk hettemåke (C. r. sibiricus).


== Atferd ==
Hettemåke er en trekkfugl som hekker i kolonier. I år med lite mat gir de ofte opp hekkingen og forlater gjerne koloniene. Ifølge NOF har toppender, horndykkere og forskjellige vaderarter stor nytte av hettemåkekoloniene. De aller fleste hettemåkene trekker sørover om vinteren, de fleste til De britiske øyer, Danmark og Mellom-Europa. Noen overvintrer i Norge.


== Utbredelse ==
Hettemåke er en palearktisk art som hekker over store deler av Eurasia. De siste tjue åra har man også funnet hekkende bestander på Grønland og på Newfoundland i Canada.
Hekkende hettemåker ble første gang registrert i 1867 i Norge, på Jæren. Arten trives både i kyststrøk og nær vann i innlandet, i Norge nord til Varangerfjorden. Hovedbestanden finnes i områdene rundt Oslofjorden her til lands. Den norske bestanden minker.


== Habitat ==
Hettemåkene er tilpasset et variabelt miljø og trives i områder med våtmarker, fortrinnsvis i ferskvannshabitater. Arten etablerer seg også i skjærgården, ofte i sammenheng med makrellterner og til dels fiskemåker.


== Annet ==
Norsk Ornitologisk Forening kåret hettemåke til Årets fugl 2011.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hettemåke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hettemåke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hettemåke hos Artsdatabanken 
(sv) hettemåke hos Dyntaxa 
(en) hettemåke hos Fossilworks 
(en) hettemåke hos ITIS 
(en) hettemåke hos NCBI 
(en) Kategori:Chroicocephalus ridibundus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chroicocephalus ridibundus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chroicocephalus ridibundus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hettemåke,  video, bilder & lyd. Internet Bird Collection
Finner

For flere betydninger, se finne.En finne er en innbygger i Finland.Mer enn 90 % av innbyggerne i Finland har finsk som morsmål.Den svenskspråklige minoriteten i Finland kalles finlandssvensker.


== Se også ==
Finnifisering
skogfinner
Finnemarka og Finnskogen


== Referanser ==
Skau (andre betydninger)

Skau har flere betydninger:

Skog
Skau, sted langs Landegodefjorden i Bodø kommune i Nordland
Skau, norsk fabrikant av gitarer og gitarforsterkere på 50-tallet.Personer med Skau som etternavn:

Annie Skau Berntsen, misjonær
Bjørn Skau, politiker
Christian F. Skau, matematiker
Kristoffer Skau, ishockeyspiller
Leif Skau, fagforeningsleder
Oscar Skau, gitarist
Per Skau, politikerSe også: Schau
Glitre Energi

Glitre Energi (tidligere Energiselskapet Buskerud) var et norsk energikonsern som var eid av Buskerud fylkeskommune gjennom Vardar AS og Drammen kommune med 50 prosent eierandel hver. Konsernets hovedkontor lå i Drammen.
Konsernet hadde en rekke datterselskap, blant annet Glitre Energi Produksjon AS som produserer og omsetter elektrisk kraft, Glitre Energi Nett AS som bygger og drifter strømnettet i Drammen, Nedre Eiker og Kongsberg og Glitre Energi Strøm.
I 2022 fusjonerte Glitre Energi med Agder Energi til Å Energi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Glitre (innsjø)

Glitre er den største innsjøen i Finnemarka i Viken. Det meste av vannet ligger i kommunene Modum og Lier, men litt av det ligger også i Øvre Eiker og Drammen. Vannspeilet ligger 360,5 moh og den har et areal på 3,69 kvadratkilometer. Innsjøen har et volum på 112 millioner kubikkmeter.Glitre er drikkevannskilde for flere av de omkringliggende kommunene. Glitre vannverk kom i drift i 1981. Aass Bryggeri i Drammen har Glitre som sin vannkilde og selger dette vannet også som flaskevannet Glitre.


== Historie ==
Før Glitrevannverket kom i drift, fantes en rekke kommunale vannverk i de kommunene som besluttet å delta i samarbeidet. I Drammen kommune på slutten av 1800-tallet økte byens vannbehov betraktelig, i den sammenheng gikk kommunen til innkjøp av flere nye vannkilder som Landfalltjern i 1868, Blektjern i 1877, Skapertjern i 1899 og Vivelstadvassdraget i 1915. Landfalltjern ble regulert og vannet ble ført videre til en inntaksdam i Blåsteinbakkene, derfra gikk det videre i rør til Landfalløya. Også Blektjern, som hadde tilhørt Austad gård, ble utbygd som et inntaksdam rundt 1880, for å utbedre vannforsyningen til de østre deler av Strømsø og Tangen. I 1932 ble tjernet demmet opp for å lagre mer vann. I 1900 ble Skapertjern vannverk  bygget for å forsyne Brakerøya og nordøstlige deler av byen. Etter oppkjøpet av Vivelstadvassdraget ble det anlagt inntaksdam ved Årkvisla, og kommunen bygde ut og regulerte Hvalsdammen og Eikdammen mellom 1922 og 1930. Fra Årkvisla ble vannet ført til Frydenbergdammen. Landfalltjern, Hvalsdammen, Eikdammen, Svarttjern og Myrdammen ble senere en del av dette vannverket. I 1941 kjøpte Drammen kommune Solbergvassdraget med kildene: Solbergvann, Mellomdammen og Nerdammen, samlet hadde det et nedbørsfelt på 12 Km². Vannverket ble tatt i bruk i 1943 som hovedvannverk for gamle Drammen kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Glitrevannverket
Glitre (flaskevann)

Glitre er drikkevann på flaske levert av Aass Bryggeri i Drammen. Vannet kommer fra innsjøen Glitre i Finnemarka.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Produktpresentasjon på aass.no
Glitre vannverk

Glitre vannverk forsyner kommunene Drammen, Lier, Nedre Eiker, Røyken og Frogn og kom i drift i 1981. Glitre vannverk renser vannet fra innsjøen Glitre i Finnemarka.


== Referanser ==
Scottish Open (golf)

Aberdeen Asset Management Scottish Open er en golfturnering på Europatouren. Turneringen ble arrangert for første gang i 1972. Fra 1996 til 2010 ble den vært spilt på Loch Lomond Golf Club nord for Glasgow, til turneringen ble flyttet til Castle Stuart Golf Links i 2011. Fra 2014 er turneringen spilt på ulike linksbaner i Skottland.


== Vinnere ==
2018: Brandon Stone, Sør-Afrika
2017: Rafael Cabrera Bello, Spania
2016: Alexander Norén, Sverige
2015: Rickie Fowler, USA
2014: Justin Rose, England
2013: Phil Mickelson, USA
2012: Jeev Milkha Singh, India
2011: Luke Donald, England (*)
2010: Edoardo Molinari, Italia
2009: Martin Kaymer, Tyskland
2008: Graeme McDowell, Nord-Irland
2007: Grégory Havret, Frankrike
2006: Johan Edfors, Sverige
2005: Tim Clark, Syd-Afrika
2004: Thomas Levet, Frankrike
2003: Ernie Els, Syd-Afrika
2002: Eduardo Romero, Argentina
2001: Retief Goosen, Syd-Afrika
2000: Ernie Els, Syd-Afrika
1999: Colin Montgomerie, Skottland
1998: Lee Westwood, England
1997: Tom Lehman, USA
1996: Thomas Bjørn, Danmark
1996: Ian Woosnam, Wales (2 utgaver i 1996)
1995: Wayne Riley, Australia
1994: Carl Mason, England
1993: Jesper Parnevik, Sverige
1992: Peter O'Malley, Australia
1991: Craig Parry, Australia
1990: Ian Woosnam, Wales
1989: Michael Allen, USA
1988: Barry Lane, England
1987: Ian Woosnam, Wales
1986: David Feherty, Nord-Irland
1973: Graham Marsh, Australia
1972: Neil Coles, England(*)=turneringen avkortet til 54 hull på grunn av dårlig vær


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Profil på Europeantour.com
Regnaud de la Porte

Regnaud de la Porte eller Lamotte (født ca. 1260/1265 i Allassac, død juli eller august 1325)  var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop i Bourges i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bertrand Augier de la Tour

Bertrand Augier de la Tour (født ca. 1265 i Camboulit ved Cahors i Frankrike, død 1332 i Avignon) var en av den katolske kirkes kardinaler. 
Han var fransiskaner og ble erkebiskop i Salerno i Frankrike. Han ble bispeviet 21. august 1320 av kardinal Bérenger de Frédol den yngre.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Thomas Levet

Thomas Levet (født 5. september 1968) er en fransk profesjonell golfspiller. Han ble profesjonell i 1988, og spiller på  Europatouren.


== Seire (Europatouren) ==
2011: Alstom Open de France
2009: Open de España
2008: Valle Romano Open de Andalucia
2004: Barclays Scottish Open
2001: Victor Chandler British Masters
1998: Cannes Open


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Levet – PGA-touren 
(en) Thomas Levet – Europatouren 
(en) Thomas Levet – Verdensrankingen 
Profil på Europeantour.com
Simon d’Archiac

Simon d'Archiac (død 14. mai 1323) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop i Vienne i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av pave Johannes XXII.
Pilfort de Rabastens

Pilfort de Rabastens (død 1331) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop i Rieux i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre Le Tessier

Pierre Le Tessier (født ca. 1255, død april 1325) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Raymond Le Roux

Raymond Le Roux (død 1325) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1320 av sin onkel pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Imbert Dupuis

Imbert Dupuis  (død 26. mai 1348) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal 18. desember 1327 av sin onkel pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Matteo Orsini

Matteo Orsini (død 18. august 1340) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilhørte den viktige Orsinislekten. Han underviste i teologi i Paris, Firenze og Roma. I 1322 ble han provinsial for den romerske provinsen av dominikanerordenen. 1326 ble han biskop av Girgenti på Sicilia, og i juni 1327 ble han erkebiskop av Liponto i Italia.
Han ble kreert til kardinal 18. desember 1327 av pave Johannes XXII, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.
Han ble kardinalbiskop av Sabina fra desember 1338.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pedro Gómez de Barroso

Pedro Gómez de Barroso (født ca. 1270, død 14. juli 1348) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Cartagena i Spania.
Han ble kreert til kardinal 18. desember 1327 av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre Bertrand den eldre

Pierre Bertrand (den eldre) (født i mars 1280, død 23. juni 1349) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Autun i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 20. desember 1331 av pave Johannes XXII, med San Clemente som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre Bertrand den yngre

Pierre Bertrand (den yngre) (født ca. 25. mars 1299, død 13. juli 1361) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Arras i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 19. mai 1344 av pave Klemens VI, med Santa Susanna som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Nicolas le Besse

Nicolas le Besse eller le Bellefaye (født ca. 1320, død 5. november 1369) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Limoges i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal 19. mai 1344 av pave Klemens VI, med Santa Maria in Via Lata som titulus.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Viasat

Viasat var en svensk TV-distributør eid av den internasjonale kringkastingsgruppen Modern Times Group (MTG). Viasat ble stiftet 21. april 1989, og distributørens kanaler kringkastes fra London.
Viasat Broadcasting er det største forretningsområdet innen MTG. Viasats tilbud innen satellitt-TV omfatter fler enn 50 egenproduserte- og tredjepartskanaler innen underholdning. Viasats egne kanaler distribueres i tillegg via kabel-TV og TV over internett (IPTV) hos flere samarbeidspartnere. I tillegg tilbyr Viaplay hele Viasats rettighetsportefølje på internett. 
Viasats egne betal-TV-kanaler sendes alle i HD, og inkluderer sportskanalene V sport+, V sport1, V sport2, V sport3, V sport ultra HD samt V sport golf og Viasats ekstrakanaler, filmkanalene V film Premiere, V film Hits, V film Action, V film Family, og V Series, samt kanalen Viasat Nature og dokumentarkanalene Viasat Explore og Viasat History.
Alle Viasats kanaler sendes fra Sirius 2/3-satellittene (4.8°Ø).
Viasats hovedkonkurrenter i Norge er Altibox, RiksTV, Telia og Telenor. Selskapet fusjonerte i 2021 med Canal Digital, navnet på det nye selskapet er Allente.