jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sommer

For den danske TV-serien med samme navn, se Sommer (TV-serie)

Sommer er den lyseste og varmeste av de fire årstidene. Om sommeren er blomstringa og veksten i naturen på sitt kraftigste, og perioden følger etter våren og avløses av høsten.


== Definisjoner ==
Den astronomiske sommeren er perioden fra sommersolverv til høstjevndøgn, som på den nordlige halvkulen inntreffer fra 21. juni til 23. september. I tempererte og arktiske soner på kloden regner en vanligvis juni, juli og august som sommermåneder. På den sørlige halvkula er det ifølge denne definisjonen sommer fra 21. desember til 21. mars. De sammenfallende astrologiske sommertegnene er krepsen, løven og jomfruen.
Innen meteorologien defineres sommeren gjerne som den perioden da normal døgnmiddeltemperatur for det aktuelle stedet er over 10 °C. I artikkelen om årstid er det oppgitt når sommeren etter dette begynner en del steder i Norge. Per definisjon vil derfor byer i sør-Norge f.eks Bergen ha sommer fra tidlig mai til tidlig oktober, mens Vardø ikke vil ha sommer i det hele tatt.
Sommeren er den delen av året når solen står høyt på himmelen og den gjennomsnittlige dagtemperaturen er høyest. For den del av befolkningen som arbeider med naturens avkastning er derfor sommeren årstiden for slit og arbeid, mens den for resten av befolkningen er det årstiden for ferie og fritid.


== Høysommer, Indian summer, sørsommer og annet ==
Sommerperioden kan deles inn i forsommer, høy- eller midtsommer og seinsommer. Indian summer, «indiansk sommer», er betegnelse på varmt, sommerlig vær som kan forekomme på høsten etter at den egentlige sommeren er over.


=== Sørsommer ===
Den mildeste og lyseste årstida på den sørlige halvkula av jorda opptrer når det er vinter i nord. Denne årstida kan omtales som syd- eller sørsommer til forskjell fra den «egentlige» sommeren i nord, og uttrykkes brukes særlig om perioden fra januar til mars i områdene i eller omkring Antarktis.


== Se også ==
Årstid
Sommersolverv
Sommertid


== Eksterne lenker ==
(en) Summer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Summer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Truet dyreart

En truet dyreart er en art som av ulike grunner står i fare for å bli utryddet (står i fare for å dø ut). Trusselbildet kan variere, både mellom artene og innad i en art, herunder også både internasjonalt og nasjonalt. Verdens naturvernunion (IUCN) har derfor utarbeidet ei internasjonal rødliste for bedre å kunne ivareta internasjonale og nasjonale spørsmål om trua arter. Den internasjonale rødlista ivaretas av Species Survival Commission (SSC), mens nasjonale rødlister ivaretas av et lokalt oppnevnt organ.
Mange land har lover som gir spesiell beskyttelse til disse dyreartene (lover som for eksempel kan forby handel og jakt, eller forby utvikling (f.eks. kultivering) av dyreartenes naturlige habitat og lignende), for å unngå at de blir totalt utryddet. Bare noen få av de mange truede dyreartene kommer på listen og blir gitt beskyttelse ved loven. Mange flere dyrearter blir utryddet, eller vil potensielt bli utryddet, uten å få offentlig oppmerksomhet.
At en dyreart havner på en liste over truede dyrearter kan også være en ulempe, siden det gjør dyrearten mer verdifull og ønsket blant samlere og krypskyttere.


== Se også ==
CITES
Norsk rødliste for arter
IUCN
IUCNs rødliste
Fredning (planter)
Fredning (dyr)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus i Norge: Truede arter
Miljøstatus i Norge: Truede arter på kart
WWF-Norge: Truede arter
BBC-artikkel
Køball

Køball er i biljard vanligvis ballen en spiller må treffe med biljardkøen. Den er normalt hvit. Størrelsen til en køball skal bestandig være den samme som resten av biljardballene, men i enkelte typer av myntopererte biljardbord er køballen en tanke større enn resten av ballene.
Køballer har vært lagd av tre, elfenben og forskjellige syntetiske materialer. Moderne køballer blir lagd av fenolharpiks.


== Magnetiske køballer ==
Magnetiske køballer er baller som blir brukt i myntopererte biljardbord. De blir brukt sammen med elektroniske sensorer som, når de blir utløst, forandrer retningen til køballen. Retningen endres slik spillerne får tak i den igjen, istedenfor at den havner i en beholder sammen med de andre biljardballene, og dermed blir låst av.


== Se også ==
Biljardball
Svartspaner

I bok- og filmserien Harry Potter, er en svartspaner en ansatt ved magidepartementet som sporer opp og fanger mørke magikere. Svartspanere er spesielt ute etter medlemmer av Fyrst Voldemorts gjeng med dødsetere.
Det kreves at svartspanere trener veldig mye på magisk duellering, og at de har gode akademiske akkreditiver før de blir godtatt til et treningsprogram (som vanligvis tar tre år å fullføre). Jobben blir sett på som glamorøs av enkelte magikere. Harry Potter blir mer og mer interessert i å bli en svartspaner etter som handlingen i romanene utvikler seg.
Ifølge professor Minerva McSnurp må man ha minst fem ØGLE-grader med en karakter på minst B for å kunne bli en svartspaner. Etter at man har oppnådd ØGLE-gradene sine, må man gjennomgå en serie strenge personlighets- og evnetester for å vise at de reagerer på korrekt måte under i en krisesituasjon, samt å vise at de har veldig høye kunnskaper i praktisk forsvar.
Svartspanertreningen tar tre år, og to av fagene som man må ta er «skjuling og forkledning» og «smyging og oppsporing».
Det engelske navnet «auror» kommer sannsynligvis fra aurora, det latinske navnet på morgenen; altså slutten på mørket. Det norske navnet sier seg nesten selv, en person som spaner på mørke (svarte) magikere.
Svartspanere i Harry Potter-serien er blant andre:

Nymphadora Dult
Alastor Bister (nå pensjonert)
Dandel (en svartspaner som får den håpløse oppgaven å skygge Humlesnurr i bok 6HP6
Rufus Grimst (sjef for svartspanerne, og senere magiminister)
Frank Langballe
Alinda Langballe
Lilly Eving ?
Jakob Potter
Nestor Bindebolt


== Kilder ==
[HP6]Harry Potter og Halvblodsprinsen av J.K. Rowling (2005), UK ISBN 0-7475-8108-8/US ISBN 0-439-78454-9
Gravatn

Gravatn (også skrevet Gravatnet) er en innsjø som ligger i Sirdal kommune i Agder. Sammen med Valevatn er Gravatn reguleringsmagasin for Tjørhom kraftverk. De to innsjøene er knyttet sammen med en tunnel, og ved høy vannstand er det også forbindelse gjennom Løgjedalen.


== Referanser ==
Biggejávri

Biggejávri er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark.


== Referanser ==
Skrykken

Skrykken er en innsjø i Nore og Uvdal kommune i Viken. Den ligger øst på Hardangervidda, i Numedalslågens nedbørfelt.


== Referanser ==
Skogseidvatnet

Skogseidvatnet er den største innsjøen i Bjørnafjorden kommune i Hordaland. Den har utløp via Drageidskanalen til Henangervatnet. De største tilløpene er Eidselva fra Gjønavatnet og Orraelva fra Øvre Hålandsdalen i nordøst.


== Fiske ==
Vatnet har en stamme av storørret, som det ikke er mange av på Vestlandet. Fisket etter denne er regulert i en egen forskrift. Vatnet har også stor røye. Norges største (8,285 kg) ble fanget i Skogseidvatnet av Ivar Mathisen fra Hamar 2. mai 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av norges største røye
Informasjon om kjøp av fiskekort
Rotbergsjøen

Rotbergsjøen også kalt Mellom Røgden er en innsjø i Grue kommune i Innlandet. 
Det finnes flere gode badestrender rundt Rotbergsjøen. Rundt sjøen har det tidligere vært finnetorp. Det er gjort flere steinalderfunn rundt sjøen, som såkalte beinknusere, flint, kvartsredskaper og andre pil- og spydrester.
Hovedinnløpet er Rotbergsåa og kommer fra Fallsjøen i nord, utløpet er Løvhaugsåa som renner sørover og inn i Røgden.


== Referanser ==
Mokkavatnet

Mokkavatnet er en innsjø i Ogndal i Steinkjer kommune i Trøndelag. 
Mokkavatnet ligger nær Norges geografiske midtpunkt. Arealmessig er Mokkavatnet delt mellom Steinkjer Kommuneskoger og Statens Skoger. Blant de omliggende fjellområdene er Snåsa i nord, Skjækra eller Skjækerfjella og Sverige i øst, og Verdal eller Verdalsfjella i syd. De nærmest liggende fjellene er Hærvola og Semsklumpen. Sammen med Lustadvatnet er Mokkavatnet en av de to største innsjøene i nedbørfeltet til Ogna (elv).
Ingrid Espelid Hovig og ektemannen arkitekt Jan Inge Hovigs hytte ved Mokkavatnet ble tegnet og satt opp i 1971-72; hytta var i 2005 kandidat til «århundrets bygg».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mokkavatnet Hytteeierforening
Mokkavatnet på Facebook
Mokk Gård
Steinkjer Kommuneskoger – Ongdalsbruket
Steinkjer Fjellstyre på iNatur.no
«Drømmehytta kan bli århundrets bygg»; artikkel fra VG Nett
Furusjøen

Furusjøen er en innsjø som ligger i kommunene Nord-Fron og Sel i Innlandet. Den har utløp mot øst via elva Frya, ei sideelv til Gudbrandsdalslågen. Den viktigste tilløpselva et Glitra, som har sine kilder i Rondane nasjonalpark.


== Referanser ==
Søvatnet

Søvatnet er en innsjø i Heim, Orkland og Rindal kommuner i Trøndelag. Vatnet er magasin for Søa kraftverk. Det er knyttet sammen det nedenforliggende Vasslivatnet med en tunnel, og har samme øvre regulerte vannstand med 279,83 meter over havet. Søvatnet kan tappes ned til 275 moh., men med 278,3 moh som minimum i tiden 25. mai - 15. oktober. Ved høyeste regulerte vannstand er vannets største dybde 67 meter.Vatnet har tilsig fra Ljøsåa fra sørvest og Hundsåa fra øst, foruten flere mindre elver og bekker. Det naturlige utløpet er via Flaugelva til Vasslivatnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVE dybdekart
Storevatnet (Lom)

Storevatnet er en innsjø som ligger på Sognefjellet, helt vest i Lom kommune i Innlandet. Den er regulert som magasin for Herva og Skagen kraftverk. 


== Referanser ==
Storsvenningvatnet

Storsvenningvatnet (også kalt Store Svenningsvatnet, sørsamisk: Svijjege) er en innsjø i Grane kommune i Nordland.
Innsjøen har tilsig fra Kjerringvatnet i sør og noen mindre bekker i øst. Utløpet er i nordenden gjennom ei kort elv til Litlsvenningvatnet, og videre via Svenningdalselva til Vefsna.
Langs østsiden av vatnet går Europavei 6.


== Referanser ==
Birkelandsvatnet (Bjerkreim)

Birkelandsvatnet (også kalt Byrkjelandsvatnet og Storavatnet) er en innsjø som ligger i Bjerkreim kommune i Rogaland. Det er ett av flere større vatn i nedbørfeltet til Bjerkreimselva.


== Referanser ==
Sandnesvatnet

Sandnesvatnet (lulesamisk: Sáttonjárgjávrre) er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland, omtrent 12 kilometer sør for Innhavet.
Vatnet ligger i Sagvassdalen, mellom fjellene Rønna i øst og Souksavuomvárre i sørvest, som det tredje i en rekke av innsjøer som samlet går under navnet Sagvatnan. Sandnesvatnet ligger på samme nivå som Strindvatnet og Rotvatnet, som har utløp mot nord til Sagelva. De tre innsjøene er regulert som magasin for Sagfossen kraftverk.
E6 går langs øst og nordsiden av vatnet mellom Falkelv og grenden Strinda.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Fallsjøen

Fallsjøen (også kalt Nordre Røgden) er en innsjø som ligger dels i Åsnes kommune i Innlandet, dels i  Torsby kommune i Värmland i Sverige. 
Den norske delen utgjør omtrent to tredeler av sjøens samlede overflate. Utløpet heter Rotbergsåa og renner ned til Rotbergsjøen. 
I eldre tider var det mange kverner langsmed dette vassdraget. Det ble før fløtet mye tømmer til Sverige her.


== Referanser ==
Riasten

Riasten er en innsjø i Holtålen kommune i Trøndelag. Den inngår i Glommas vassdragsområde og er det nordligste området i Norge som ligger syd for vannskillet mellom det sønnafjeldske og nordafjellske. Noen mindre vann, som Storøvlingen og Ysteosen, drenerer også mot sør og ligger enda et par km nordøst for Riasten.


== Referanser ==
Sagelvvatnet

Sagelvvatnet er en innsjø i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den har et areal på 5,11 km², et nedbørfelt på 74,62 km², og ligger 91 meter over havet.Vatnet har tilløp fra en rekke mindre elver og bekker som har sine kilder i fjell- og skogsområdene rundt. De største av tilløpselvene er Tømmerelva, Vesterelva og Langvasselva, som munner ut lengst sørvest i vatnet. Utløpselva fra vatnet er Sagelva, som renner ut helt i nordenden.
Innløpsområdet til Sagelvvatnet er vernet som Sagelvvatn naturreservat, mens hele Sagelvvassdraget i 1973 ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernet ble hovedsakelig begrunnet med de naturvitenskapelige interessene knyttet til Sagelvvatnet, som av zoologer anses som meget interessant ornitologisk og en av de rikeste fuglebiotopene i indre deler av Troms. Vatnet er meget næringsrikt, og det har ført til et tallrikt bunndyrsamfunn med et stort antall grupper bunndyr representert. Bunnfaunaen danner igjen næringsgrunnlag for det rike fuglelivet, med mange fuglearter og tett bestand av ender.
Fylkesvei 296 går langs vestsida av vatnet, mens en kommunal veifølger østsida. Landskapet rundt vatnet er dominert av gårdsbruk og dyrket mark.


== Referanser ==
Kobbvatnet

Kobbvatnet (lulesamisk: Gåpjávrre) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Den har utløp mot sørvest til Kobbelva
Kobbelv kraftverk ligger ved Kobbvatnet.


== Referanser ==
Vurrusjøen

Vurrusjøen er en innsjø som ligger på Drevsjø i Engerdal kommune, Innlandet. Vurrusjøen er 19,5 meter dyp på det dypeste. Den har utløp mot øst gjennom den 750 meter lange Strømmen til Fløtningsjøen, som ligger på samme høyde. Hovedtilløpet er Hyttelva fra Drevsjøen, som munner ut lengst vest i Vurrusjøen.
Fiskeslag som finnes i Vurrusjøen er gjedde, abbor, mort, ørret, sik, harr og lake.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NVE, dybdekart 1995
Kvennsjøen

Kvennsjøen er en innsjø i Ullensvang kommune i Vestland. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp mot øst til elva Kvenno, som renner ned til Møsvatn.


== Referanser ==
Våvatnet

Våvatnet er en innsjø i Orkland kommune i Trøndelag. Våvatnet er Orkland kommunes drikkevannskilde. 
Våvatnet er, sammen med Gangåsvatnet, reguleringsmagasin for Skjenaldfoss kraftverk. Våvassdammen ble bygd rundt 1910. Fra Våvassdammen renner vannet fritt igjennom elva Sandåa, Songsjøen, elva Songa og til Gangåsvatnet.


== Referanser ==
Ståvatn

Ståvatn er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Vestfold og Telemark samt Ullensvang kommune i Vestland. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp til elva Kjela som renner ned til Kjelavatn og videre ned mot Haukeli og Edland.
Ståvatn er regulert som magasin for Kjela kraftverk, og vannstanden kan reguleres mellom 978 og 966 moh. Oppdemmingen av Ståvatn har medført at det nå flyter sammen med Ulevåvatnet lengre vest til ett sammenhengende magasin. For å kunne utnytte magasinet i Ulevåvatnet bedre er det gravd ut en kanal mellom de to. Denne kan sees ved broen ved Midtfjellsvollen når vannstanden er lav.
Øst for Ståvatnet ligger Haukeliseter. Europavei 134 går på Telemarksida langs nordbredden av sjøen. Ved fylkesgrensa krysser veien over til sørsida via en rekke små holmer.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ståvatn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gjuvsjåen

Gjuvsjåen er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Telemark. Innsjøen, som ligger på Hardangervidda, helt nord i kommunen, har sitt utløp i Gjuvsjååi, som renner ned mot Skardvatnet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder på artific.org
Solbjørnvatnet

Solbjørnvatnet er en innsjø sør i Flakstad kommune på Moskenesøya i Nordland. Den er regulert som magasin for Solbjørn kraftverk ved Mølnvågen, og vannstanden varierer mellom 76 og 86 meter over havet. Ved høyeste vannstand har den et areal på 4,98 km².Vatnet med nedbørfeltet rundt er statlig vernet som friluftsområde.Det er en stamme av ørret i vatnet, men denne har gått noe tilbake de senere årene. Garnfiske er ikke tillatt.


== Referanser ==
Kjennsvatnan

Kjennsvatnan er en innsjø i Hemnes kommune i Nordland. Den består av to bassenger, Austre Kjennsvatnet og Vestre Kjennsvatnet, som ligger på samme høyde og er adskilt med det bare femti meter breie Smalsundet. Kjennsvatnan er regulert som magasin for Rana kraftverk.
Sør for Vestre Kjennsvatnet ligger Kjennsvasshytta, som tilhører Hemnes turistforening.


== Referanser ==
Straumsfjorden (Agder)

Straumsfjorden er en innsjø som ligger i kommunene Bygland og Valle i Agder. Straumsfjorden er en del av Tovdalsvassdraget.
Ved Straumsfjorden ble det i 1979 registrert flere steinalderboplasser og fornminner fra jernalderen.


== Referanser ==
Atnsjøen

Atnsjøen er en innsjø som ligger i Stor-Elvdal og Sør-Fron kommuner i Innlandet. Den er 8,9 km lang og 0,8 km på det bredeste. Største dybde er 80,5 meter og gjennomsnittlig dybde er 35 meter. Med volum på 169 millioner m3 og et gjennomsnittlig årlig avløp på 331 millioner m3 går det teoretisk ½ år å skifte ut vannet i innsjøen. Atna er et vassdrag med relativt få og små innsjøer, bare Atnsjøen er av vesentlig størrelse og øvrige innsjøer er mindre enn 1 km2. Atnsjøen utgjør over halvparten av innsjøarealet i Atnas nedbørsfelt. Store deler av Rondane drenerer til Atna og Atnsjøen. På Sør-Neset ved innsjøen har vitenskapsselskapet hatt en gård og der er også meteorologisk stasjon. Området har typisk innlandsklima med lite nedbør (omkring 500 millimeter) som faller mest om sommeren og tidlig høst, mens vintrene er kalde, tørre og snøfattige. På østsiden av innsjøen er et stort hyttefelt. Innsjøen har vært regulert i forbindelse med tømmerfløting. Det er påvist steinalderboplasser langs bredden av innsjøen. Det er ørret og røye i sjøen. Atnsjøen nevnes som en storørretlokalitet i Norge. Innsjøen er relativt næringsfattig. Ovenfor innsjøen frakter elven Atna omkring 1500 tonn erosjonsmateriale årlig og det meste avsettes som et delta ved innløpet til innsjøen. Over det finkornede sandmaterialet dannes det myr på 1 til 5 meter dybde. Elven har hevet seg om lag 2 meter i løpet av vår tidsregning.Atnmyrene eller Atnsjømyrene er et flatt område med myrer og sumper som strekker seg omkring 10 km oppstrøms langs Atna fra innsjøens øvre ende. Området er rikt på vann- og myrfugler. Atnsjømyrene naturreservat ble opprettet i 2001 og ble et ramsarområde i 2011.


== Referanser ==
Baugevatnet

Baugevatnet er en innsjø i Narvik kommune i Nordland. Før 2020 lå den i Tysfjord kommune.
Narvik og omegn turistforening har ei hvilebu ved Baugevatnet. Den ligger på sørøstenden av vatnet, på vestsida av Baugeelva, rett ved brua like sør for utløpet fra Baugevatnet.
Øst for vatnet ligger fjellet med navnet Bávgečohkka/Bávketjåhkkå på henholdsvis nord- og lulesamisk. Ut fra dette er nok det norske navnet ei fornorskning av det samiske navnet Bávkejávrre.


== Referanser ==
Nedrevann

Nedrevann (også skrevet Nedrevatn, nordsamisk: Vuolitjávri, kvensk: Alajärvi eller Ala-Lemmijärvi) er en innsjø i Porsanger kommune i Finnmark.
Innsjøen ligger like ved E6, mellom Lakselv og Karasjok. Ved østbredden ligger Porsangmoen.


== Se også ==
Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge


== Referanser ==
Stora Vargavatnet

Stora Vargavatnet er en innsjø i Aurland kommune i Vestland fylke. Innsjøen danner grense for Hallingskarvet nasjonalpark langs bredden på sørsiden. Sjøen får tilsig fra Vetla Vargavatnet og flere vann i vest, mens utløpet er i øst mot Vestredalsvatnet og Aurlandsdalen. Innsjøen er regulert som magasin for Aurland II kraftverk.


== Referanser ==
Lognvikvatn

Lognvikvatn er en innsjø i Rauland i Vinje kommune i Telemark. Innsjøen strekker seg fra Øygarden i øst til Austbø i vest, og er skilt fra Tansvatn gjennom det smale sundet Laupet. Fra Tansvatn fortsetter Tansåi videre til Totak.
Innsjøens navn kan stamme fra de to gårdene Lognvik Nordre og Søndre som ligger i nordøstenden av vannet.


== Se også ==
Lognvik gård


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dybdekart
Store Spurvvatnet

Store Spurvvatnet (nordsamisk: Šiššajávri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger i Pasvikdalen, rundt 15 kilometer nord for bygda Vaggatem. Sjøen har et areal på 4,94 km² og utløpet er mot sør til Spurvbekken.


== Referanser ==
Drevvatnet

Drevvatnet er en innsjø nord i Vefsn kommune i Nordland. Den har utløp mot sørvest til elva Drevjo. De største tilløpselvene er Kaldåga, Buktelva og Dyrhaugelva.
Nordlandsbanen går sør og øst for vatnet, mens fylkesvei 241 går langs vest- og nordsiden. Nordøst for Drevvatnet ligger Drevvassbygda, mens det rundt vatnet forøvrig ligger spredt bebyggelse og gårdsbruk.


== Referanser ==
Valnesvatnet

Valnesvatnet er en innsjø i Bodø kommune i Nordland.


== Referanser ==
Lufsjå

Lufsjå er en innsjø som ligger på grensen mellom Nore og Uvdal kommune i Viken og Tinn kommune i Vestfold og Telemark. Innsjøen har utløp i elva Lure, som lenger nede løper ut i Austbygdåe, på vei mot Tinnsjå.


== Referanser ==
Orvatnet

Orvatnet (sørsamisk: Ovrejaevrie) er en innsjø i Røyrvik kommune i Trøndelag.


== Referanser ==
Soløyvatnet

Soløyvatnet (pitesamisk: Suolojjávvre) er en innsjø i Bodø kommune i Nordland. Fiskebestanden består av ørret og røye.
Soløyvatnet renner ut i Breivadelva, også kalt Futelva, som renner ut i Saltenfjorden i Valosen.


== Referanser ==
Forsanvatnet

Forsanvatnet er en innsjø ved foten av Veggfjellan i Steigen og Hamarøy kommuner i Nordland, midt mellom grendene Store Straumfjorden og Tømmerneset. Vatnet har utløp mot nordvest til Forselva, som renner ned til Forsbukta i Sagfjorden. 
Vassdraget er vedtatt utbygget for kraftproduksjon, ved Kongelig resolusjon 26. juni 2009, og fornyet tillatelse ved Kongelig resolusjon 1. april 2011. Vatnet blir dermed regulert med inntil 5 meter senking, og Forsandvatn Minikraftverk er under bygging med forventet igangkjøring 4. kvartal 2012.


== Referanser ==
Frøylandsvatnet (Klepp og Time)

Frøylandsvatnet er en innsjø i kommunene Klepp og Time i Rogaland.
På Lalandsholmen i Frøylandsvatnet etter sigende Kong Olav Tryggvason født i år 963. Amtmann Bendix Cristian de Fine skriver i Stavanger amtes udførlige Beskrivelse utgitt 1745:  
Kong Oluf Tryggesson, som Sturlesson Skriver at være fød paa een Holme i et fersk Vand paa Jæderen, Siges endnu efter gammel Sagn at skal være den Holme som ligger i FrøylandsVandet, da dog samme Holme Kun er liden, Man seer og deraf at der har da været Skov paa Jæderen.
Undersøkelser av bunnsedimentene viser at fram til andre verdenskrig var Frøylandsvatnet næringsfattig. Avrenning fra nydyrking, urbanisering og næringsmiddelindustri gjorde at vannet ble kraftig eutrofiert. I august 1974 var det en omfattende fiskedød der 20–30 tonn sik og en del aure døde. Dette skyldtes mest sannsynlig giftige alger. Det var også flere episoder der husdyr døde etter å ha drukket av vannet.
En rekke tiltak ble satt i gang, og etter 1990 har vannkvaliteten stabilisert seg. Miljøtilstanden klassifiseres likevel fortsatt som dårlig med årlige oppblomstringer av blågrønnalger på sensommeren. Vannet er likevel blant de mest artsrike innsjøene i Norge med hele sju sneglearter og den sjeldne flatbent istidskreps. Fiskearter i vannet er aure, lagesild, sik, suter og sørv.Mai 2016 åpnet den 230 meter lange og 2 meter brede midgardsormbrua over vatnet. Den går fra Lalandholmen til Njåskogen, og kostet kr. 16,8 millioner.


== Referanser ==
Grøningen

Grøningen er en innsjø i Snåsa kommune i Trøndelag. Innsjøen har veiforbindelse med Fv322 innover Imsdalen, videre oppover fjellvei til innsjøens bredder. Den har utløp i sør via Grøningselva til Skjeldbreien og videre til innsjøen Holderen som er delt på midten av den norsk-svenske grensen.
Grøningen ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Holskardvatnet

Holskardvatnet er en innsjø i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Evanger kraftverk. Sjøens naturlige utløp er mot nord til Hornafjellselvi.


== Referanser ==
Fosterlågen

Fosterlågen er en innsjø i Gjemnes kommune i Møre og Romsdal. Det er den med sine  4,79 km2 den største ikke-regulerte innsjøen på Nordmøre.


== Referanser ==
Byrtevatn

Byrtevatn er en innsjø i Tokke kommune i Telemark. Innsjøen har sitt hovedtilløp fra Byrteåi og utløpet er i sør gjennom Mosåi som renner til Mosvatn og fortsetter videre som Rukkeåi, ei sideelv til elva Tokke i Skiensvassdraget.
Innsjøen er regulert som magasin for Lio kraftverk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Byrtevatn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Renselvatnet

Renselvatnet (sørsamisk: Raentsere) er en innsjø som ligger i Røyrvik kommune i Trøndelag.


== Referanser ==