jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dodge Viper

Dodge Viper er en toseters sportsbil og den kraftigste produksjonsmodellen fra den amerikanske bilprodusenten Dodge. Modellen ble satt i produksjon i 1992.


== Første generasjon (1992–1995) ==
Den første prototypen ble testet i desember 1989, og bilen debuterte i 1991 da tre eksemplarer ble benyttet som pace car i Indianapolis 500. Bilen kom i salg i januar 1992 i utgaven RT/10 Roadster.
Første generasjon var utstyrt med en V10-motor på 8 liter (7 998 cm³) som utviklet en effekt på 400 hk (298 kW) ved 4 600 omdreininger i minuttet og et dreiemoment på 610 Nm ved 3 600 o/min. Karosseriet var hovedsakelig laget av glassfiber, mens rammen var av stål. Motoren var montert foran, og bilen hadde bakhjulsdrift. Bilen hadde en vekt på 1 488 kilo, og manglet sikkerhetsteknologi som antispinn og ABS-bremser. Modellen kjørte en kvart engelsk mil (402 meter) på 12,9 sekunder, og hadde en toppfart på 264 km/t.


== Andre generasjon (1996–2002) ==
Andre generasjon fikk økt effekt med samme motor volum (7 998 cm³, 8 liter), forbedret understell og kortere bremselengder. Denne utgaven leverte 450 hk (336 kW), noe som sørget for at den kjørte en kvart engelsk mil (402 meter) 0,7 sekunder raskere enn forgjengeren, samtidig som den hadde en toppfart på 299 km/t, 35 km/t raskere enn forgjengeren.
I tillegg ble en kupé-modell, kalt GTS, introdusert i 1996. GTS-modellen var pacecar i Indianapolis 500 i 1996.
Denne generasjonen ble også eksportert til Europa, hvor den ble solgt under navnet Chrysler Viper.


== Tredje generasjon (2003–2007) ==
I 2003 fikk Dodge Viper store endringer både i design og mekanikk, og fikk navnet SRT-10. Motorvolumet ble økt til 8,3 liter, noe som sammen med andre oppgraderinger sørget for en økt effekt til 504 hk (375 kW) og et dreiemoment på 711 Nm. Denne modellen blir også i Europa solgt under Dodge-navnet, og ikke Chrysler slik som forgjengeren. I Storbritannia selges den under navnet Dodge SRT-10, fordi navnet Viper er et registrert varemerke som Dodge ikke har tillatelse til å bruke.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dodge Viper – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielle nettsider for Dodge Viper
Fylkesvei 6878

Fylkesvei 6878 (Fv6878) går mellom Levanger og Buran i Levanger kommune. Veiens lengde er 13,8 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 128 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Levanger


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6878
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 6884

Fylkesvei 6884 (Fv6884) går mellom Mule og Kolberg i Levanger kommune. Veiens lengde er 8,3 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 132 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 LevangerHojemsvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6884
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sørlandets kunstmuseum

Sørlandets kunstmuseum ligger i sentrum av Kristiansand i lokaler som i eldre tider og fram til 1970 rommet Kristiansand katedralskole. Museet er en stiftelse, og den ble opprettet i 1995, med fylkeskommunene Aust-Agder og Vest-Agder som initiativtakere sammen med Kristiansand kommune og Christiansands billedgalleri. Museet arbeider både med billedkunst og kunsthåndverk. 
Museet driver en utstrakt kunstfaglig virksomhet som bl.a. omfatter utstillinger av den faste samlingen, temporære samtidskunst-utstillinger og vandreutstillinger til skoler og barnehager. 
Stiftelsen skal arbeide for å skape interesse, kjennskap og kompetanseheving innen billedkunst, kunsthåndverk og andre visuelle uttrykksformer. 
Museets samlinger bygger på kunst som tilhørte Christiansands billedgalleri.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sørlandets kunstmuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sørlandets kunstmuseums hjemmeside
Kunstforum Kristiansand
Sørlandets kunstmuseum på Facebook
Sætertinden

Sætertinden er et fjell som ligger ved Tjeldsundet på kommunegrensen mellom Harstad og Tjeldsund i Troms og Finnmark. Fjellet har en høyde på 1 095 meter over havet og er et av Hinnøyas høyeste fjell.
Fjellet har fått sitt navn fra gården Sæter.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Slede

Slede er et kjøretøy på meier som spennes bak en hest eller annet trekkdyr eller et motorkjøretøy for at den skal trekkes. Sleden består av to meier (skilignende erstatning for hjul), gjerne beslått med eller helt laget av jern. Disse er koplet til selve bruksplattformen ved hjelp av fire eller flere bein som løfter doningen over snø og is.
Avhengig av bruken, er sleden rektangulær eller lett tilspisset foran. Til folketransport var spissleden vanlig. Den hadde seteplass til passasjerer og gjerne et kuskesete bak. Arbeidssleden til transport av høy og varer var gjerne lengre og utstyrt med bagasjebrett over det hele. Den kunne utstyres med karmer. Til tømmertransport hadde man en heller kort utgave som hadde til oppgave å løfte stokkene slik at de ikke kjørte seg ned i snø og tuer, samt å være feste for strammeren som holdt stokkene på plass.
Alle er utstyrt med skjæker som er det stive mellomleddet mellom hestesele og slede.


== Se også ==
Slep
Pulk
Kjelke


== Litteratur ==
Aune, Kolbjørn (1976). Sledenemningar. Universitetsforlaget. ISBN 8200094227. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sleds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sled – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 6882

Fylkesvei 6882 (Fv6882) går mellom Rindsem i Verdal og Skogset i Levanger kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 131 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 VerdalRindsemvegen 

Storbakken 

 LevangerSkågsetvegen 


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6882
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Olav Magne Dønnem

Olav Magne Dønnem (født 21. november 1980) fra Øvre Surnadal er en tidligere norsk skihopper.
Han debuterte 28. november i verdenscupen i skihopping på Lillehammer i 1998 hvor han endte på 34.-plass. Dagen etter tok han sine første verdenscuppoeng da han endte på 24.-plass. Hans beste plassering i et verdenscuprenn var 4.-plass i Harrachov i Tsjekkia i 1998. Han vant Continental-cupen sammenlagt i 2003/04-sesongen. Sesongen 1997/-98 vant han Norgesmesterskapet for juniorer, knepent foran Morten Ågheim. I 1999 satt han bakkerekord i Holmenkollen med 131 meter. Den ble slått året etter av Sven Hannawald. Han la opp som skihopper våren 2006.
Hans lengste hopp er 214,5 meter i Vikersundbakken i 2004. Hoppet var da bakkerekord, men ble slått av østerrikeren Roland Müller under samme konkurranse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Magne Dønnem – FIS (skihopping)
Frelse i hinduismen

Frelse i hinduismen er å frigjøres fra det evige kretsløpet. Denne frelsen eller frigjøringen kan skje ved meditasjon, askese eller å dyppe kroppen i den hellige elven Ganges. Mange av de filosofisk innstilte hinduene trekker seg tilbake fra verden for å løsrive seg fra alt begjær og på den måten oppnå den endelige frigjøring. Det kalles kunnskapens vei til frelse.
En annen vei til frelse kalles gjerningenes vei. I gammel tid betydde gjerningene ofringene som prestene utførte, men etter hvert gjaldt gjerningene både den personlige gudsdyrkingen og oppfyllelsen av samfunnspliktene.
Det er også en tredje vei til frelse, hengivelsens vei.


== Kunnskapens vei ==
Det er en grunnleggende holdning i indisk religion at rett kunnskap kan frigjøre mennesket fra gjenfødselens kretsløp. Kunnskapen er ikke hva som helst, men en direkte innsikt som trenger inn under tingenes overflate, et helhetssyn på hvordan tilværelsen henger sammen. 
Det finnes mange ulike retninger eller skoler innen hinduismen som sier at de kan gi den rette kunnskapen. De tre viktigste filosofiske retningene er samkhya, yoga og vedanta.
Samkhya betyr egentlig "opptelling". Den sier at den bygger på logisk tenkning. Ateisme er et stikkord for denne retningen. Den sier at det finnes ingen gud som styrer gjenfødslene eller som kan frelse fra dem. Det er opp til mennesket selv om det vil oppnå frelse. Den sier også at tilværelsen er et samspill mellom materie (kroppen, følelsene, tankene og impulsene) og sjel (ren bevissthet, passiv og ubevegelig). 
Mennesket består av begge deler. Sjelen er som et speil som gjenspeiler den foranderlige, urolige materien. Denne forbindelsen mellom materie og sjel er årsaken til at mennesket opplever lidelse. Frelsen består i at sjelen frigjøres fra enhver tilknytning til materien, da slutter også gjenfødsel og lidelse.
Denne retningen har ikke hatt mange tilhengere, men har betydd mye for hinduismens bilde av mennesket og har dannet det teoretiske grunnlaget for yoga. 


== Handlingens vei ==
Bramanenes, prestenes, første plikt er å utføre offerhandlinger. De må utføres akkurat slik det er beskrevet i Brahmana-tekstene. Dette er kraftfylte og virkningsfulle offerhandlinger som i seg selv holder dharma oppe. Denne veien har høy status i hinduismen, men den er en vei bare for en liten gruppe i samfunnet.


== Hengivelsens vei ==
Denne veien har i over to tusen år vært folkets vei i hinduismen. De fattige og ulærdes vei – og i spesiell grad kvinnenes vei. 
Hengivelsen – bhakti – er rettet mot gud. Guddommen blir oppfattet som en person som en kan ha et forhold til. Som oftest er det Shiva, Vishnu eller Kali som blir tilbedt. 
Frelsen er en nådehandling, en gave, fra guds side og er et uttrykk for hans kjærlighet til menneskene. Bhakti er fremfor alt en indre holdning hos hvert enkelt menneske, men kommer også til uttrykk gjennom handling, først og fremst gjennom lovsang. Lovsangen kan foregå i hjemmene, i tempelet eller på gater og markedsplasser.  Spill og dans følger gjerne med lovsangen.  I Bhagavadgita er bhakti omtalt som den høyeste av frelsesveiene, fordi den er åpen for alle og fører direkte til forening med gud.
Fylkesvei 6916

Fylkesvei 6916 (Fv6916) går mellom Fleskhus og Verdalsøra i Verdal kommune. Veiens lengde er 5,0 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 173 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 VerdalSjøbygdvegen 


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6916
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 6950

Fylkesvei 6950 (Fv6950) går mellom Sparbu og Nordnes i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 253 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SteinkjerRognvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6950
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 6954

Fylkesvei 6954 (Fv6954) går mellom Korsen i Inderøy og Norem i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 258 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 InderøyKvitvangvegen 

 SteinkjerKvitvangvegen 

Mæresvegen 

Heistadvegen 

Hollbruvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6954
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 6958

Fylkesvei 6958 (Fv6958) går mellom Vonheim og Bjørkreipa i Steinkjer kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 261 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SteinkjerLånklia 

Bruemsmarka 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6958
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Beiarn prestegjeld

Beiarn prestegjeld lå opprinnelig under Gildeskål prestegjeld, men ble utskilt som eget prestegjeld i 1856.
Prestegjeldet som administrativ enhet ble faset ut av Den norske kirke fra 2004 og blir ikke lenger brukt.


== Prester i Beiarn ==
Einar Bach Skomsvoll (2003-)
Torgeir Vea (2001–2002)
Dirk Gieselmann (1993–2000)
John Grimsby (1986–1992)
Lars W. Godman (1982–1985)
Svein Skaland (1978–1981)
Leif O. Sjølie (1967–1973)
?(-)
Harald Ulvmoen (1952–1960)
Erling Vegusdal Eriksen (1939–1950)
Karl Vilhelm Piene (1929–1938)
Johannes Andreas Astrup (1923–1929)
Andreas Olai Knudsen Steffensen (1914–1920)
Per Rognerud (1905–1913)
Hans Edvard Vadstrand (1900–1905)
Jørgen Blydt Mowinckel (1887–1899)
Lauritz Bang (1878–1887)
Gustav Sophus Janke (1869–1877)
Eiler Rosenvinge Kaurin (1862–1868)
Wilhelm Anton Feght (1856–1862)


== Kirker i Beiarn ==
Beiarn gamle kirke revet ca. 1875
Beiarn kirke
Høyforsmoen kapell
Stavkirka på Savjord privat eid og bygget.


== Se også ==
Sør-Hålogaland bispedømme
Liste over kirker i Nordland
Liste over sogn i Sør-Hålogaland bispedømme


== Kilder ==
Erling Vegusdal Eriksen: Beiarn soknekalls historie. Beiarn, 1949.


== Eksterne lenker ==
Prestegjeld og sogn i Nordland
Pernille og Mr. Nelson

Pernille og Mr. Nelson er en norsk dokketeaterserie for barn som ble produsert av NRK fra 1961 til 1972 i svart/hvitt og en utgave i farger i 1988. Serien ble skrevet av Ragne Tangen, programsekretær i NRK. Hun spilte også samtlige roller med handdokker. Dokkene ble designet og laget av Gudrun Egemar, mens seriens dekorasjoner var laget av Arnold Rakeng.Serien handlet i grove trekk om den dydige Pernille og den sleipe Mr. Nelson.
I 1988 ble «Pernille og Stjernen» fra 1964 produsert på nytt i farger, med de samme dokkene som i 1964. Dukkespillere for serien var Åsmund Huser, Kjell Roar Smidsrød og Anne Stray. Serien ble første gang sendt på NRK i romjula samme år. 


== Roller ==
Pernille er en dydig jente med langt, lyst hår i hestehale. Hun går kledd i høyhalset genser og med rutete forkle. I motsetning til Mr. Nelson er Pernille klok, ærlig og det moralske forbildet som hører hjemme i slike serier. Hun tilgir alltid Mr. Nelson når hun avslører løgnene hans.
Mr. Nelson er en løgner og en skrytepave som har bodd i USA og snakker norsk med amerikansk brytning. Han ønsker primært å sove og spise. Hans fortid i Amerika danner grunnlag for mange av skrønene han serverer Pernille. Han har, etter eget sigende, blant annet slåss med grizzlybjørner. Mr. Nelson bruker solbriller og er kledd i en liten skyggelue og rutete bukser.
Tralle Tonetroll er en litt mystisk, fløytespillende bifigur.
Bjørnen


== Sitater ==
Mr. Nelson:

«Jamen Pernille, da. Det er helt sant, æresord»
«Dette er et fillecountry» (ett av flere uttrykk som Ragne Tangen skal ha plukket opp fra sin norskamerikanske sommernabo)


== Episoder ==
«Pernille og stjernen» (svart/hvitt), 6 deler (sendt første gang 1964/1965)
«Pernille og trollfrøene» (svart/hvitt), 4 deler (sendt første gang 1965)
«Pernille og Mr. Nelson» (svart/hvitt), 4 deler (sendt første gang 1966) (1: Hjemme hos Pernille / 2: Pernille i skogen / 3: Pernille i trollhulen / 4: Pernille på hjemtur)
«Pernille og Mr. Nelson» (svart/hvitt), 3 deler (sendt første gang 1972) (1: Pernille på tivoli / 2: Pernille og den store tryllekunstneren / 3: Pernille og den syngende bjørn)
«Pernille og stjernen» (farger), 6 deler (25 - 30. desember 1988) (1: Et spøkelse kommer på besøk / 2: Ingen må stjele stjernen! / 3: Pernille er forkjølet / 4: Den fine lua / 5: Snømannen / 6: Selskap med overraskelser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serien på NRK Nett-TV
Erik Johan Jessen

Erik Johan Jessen-Schardebøll (født 4. november 1705 i Jevenstedt ved Rendsburg, død 26. august 1783 i København) var en dansk historisk og topografisk samler, kjent for å ha utgitt en topografisk beskrivelse over kongeriket Norge.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Erik Johan Jessen var sønn av geistlig assessor i Rendsburgs Consistorium Benedictus Johannes Jessen-Schardeböll (1670–1712) og hustru Dorothea Elisabeth Eilers (1686–1721) som var prest i Jevenstedt, og studerte først teologi, før han i 1732 dro til Jena for å studere rettsvitenskap.


=== Embedsmann ===
I 1735 ble han assessor ved hovretten i København, 1739 sekretær i det danske kancelli, 1745 kancelliråd, 1746 generalkirkeinspektør, 1754 justisråd og 1768 etatsråd. Han var medlem av Det kgl. genealogiske og heraldiske Selskab fra stiftelsen i 1777, samt av Videnskabernes Selskab i Throndhjem. Han blev 16.10.1750 gift med Gertrud Catharina Brinck (1730–1798), eneste overlevende barn af Oberst Søren Brinck (1668–1743)og hustru Anne Maria Fesler (1684-1782).
Etter initiativ av brødrene Carl og Johan Ludvig von Holstein påtok Jessen seg i begynnelsen av året 1743 å utarbeide en beskrivelse over riker og land underlagt kongen av Danmark. Med dette verket for øye sendte kancelliet ut en mengde spørsmål til stifter og amter både i Norge og i Danmark. Det kom inn et stort materiale, mest fra Norge, mens det danske materialet senere ble overlatt Erik Pontoppidan og Hans de Hofman til bruk ved utgivelsen av Danske Atlas.
Jessen fikk hjelp til arbeidet med Norge av noen norske studenter, og blant disse ble Hans Steenbuch hans medarbeider gjennom seks år. Steenbuch synes også å være den egentlige forfatter til første del av verket, som kom ut i Jessens navn i 1763: Det Kongerige Norge, fremstillet efter dets naturlige og borgerlige Tilstand. Fortsettelsen av verket kom aldri til å bli realisert.


== Bibliografi ==
Knud Leem, Erich Johan Jessen-S[chardeböll], Johan Ernst Gunnerus: Knud Leems ... Beskrivelse over Finmarkens Lapper, deres Tungemaal, Levemaade og forrige Afgudsdyrkelse, oplyst ved mange Kaabberstykker = Canuti Leemii ... De Lapponibus Finmarchiæ, eorumqve lingva, vita et religione pristina commentatio, multis tabulis aeneis illustrata / med J.E. Gunneri Anmærkninger & E.J. Jessen-S Afhandling om de Norske Finners og Lappers Hedenske Religion. Trykt udi det Kongel. Wæysenhuses Bogtrykkerie af G.G. Salikath. Kiøbenhavn 1767.J-S. har efterladt betydelige Samlinger, der findes i det danske Rigsarkiv. De fleste af hans Samlinger bevaret paa det store kongl. Bibliothek i Kjøbenhavn, navnlig de ovennævnte norske Besvarelser i den Kallske Samling. Af Genealogi har han kun udgivet «Stammtafeln u. histor. Nachrichten der Familie derer von Jessen-Schardeböll» (1771). Hans øvrige trykte Arbejder bestaa i en Beskrivelse over Frederik V’s og Dronning Louises Salvingsfest (1747).


== Kilder ==
Dansk biografisk Lexikon [1]
Stammtafeln derer Cimbrisschen Alt-Edlen Famile der er von Jessen aus dem Schardeböll. Jessen-Schardeböll, Erich Johann. Eget forlag. December 1771.
Lars Rømer-Nygaard, "Familien Rømer-Nygaard". Slægts-topografisk atlas. København 2012.
Hansa Rostock

FC Hansa Rostock er et tysk fotballag fra byen Rostock. Hansa ble grunnlagt den 28. desember 1965 ved at fotballavdelingen til SC Empor Rostock gikk ut og etablerte seg som en egen klubb.
Hansa Rostock ble den siste DDR-mesteren i fotball. I sesongen 1990/91, den siste sesongen før de østtyske klubbene ble tatt opp i det som til da hadde vært det vesttyske seriesystemet, ble Hansa både serie- og cupmester. Som DDR-mester fikk Hansa i den påfølgende sesongen en startplass i Bundesliga, som nå dekket hele det gjenforente Tyskland. Hansas første år i Bundesliga endte med nedrykk, men etter tre år i 2. Bundesliga kom klubben tilbake og spilte fra 1995 til 2005 sammenhengende i den høyeste tyske ligaen. Beste plassering var i 1996 og i 1998 med en 6.-plass.
Etter nedrykket i 2005 hadde klubben nok en sesong (2007/08) i Bundesliga, men etter dette har det buttet mest imot. 2010 måtte Hansa ned nok en divisjon og selv om det lyktes å rykke direkte opp igjen varte det bare en sesong før laget måtte ned igjen i 3. Liga.
Siden høsten 2012 har Hansa spilt i 3. Liga der man stort sett har kjempet i mot å unngå et videre nedrykk til Regionalliga.


== Meritter ==
NOFV-Oberliga mester (DDR-mester): 1991
NOFV-Pokal (DDR-cup) vinner: 1991
DDR-visemester (DDR-Oberliga): 1962, 1963, 1964, 1968
DDR-visemester som fotballavdeling i SC Empor Rostock: 1955
FDGB-Pokal (DDR-cup), tapende finalist: 1957, 1960, 1967, 1987
FDGB-Pokal, tapende finalist som fotballavdeling i SC Empor Rostock: 1955


== Plasseringer ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) FC Hansa Rostock – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lisa Nilsson

My Lisa Karolina Nilsson (født 1970) er en svensk sangerinne. 
Hun albumdebuterte i 1989 og slo igjennom med sitt tredje album, Himlen runt hörnet, i 1992. I 2002 utgav hun albumet Små rum, som ble særlig populær i Norge. Hun er også kjent for sangen «Mysteriet deg» sunget i duett med Bjørn Eidsvåg. Den ble kåret til årets låt under Spellemannprisen 2002.Hun gikk på danselinjen ved Balettakademien og ble deretter med i sanggruppen Stage Four.
Hun ble gift i 1997 med musikeren Henrik Janson. Ekteskapet ble oppløst i 2002. Hun er datter av Birgit Bokö (født Tomasson) og pianist Gösta Nilsson.


== Diskografi ==
1989 – Lean On Love
1991 – Indestructible
1992 – Himlen runt hörnet
1995 – Ticket to Heaven (eng. version av Himlen runt hörnet)
1995 – Till Morelia
2000 – Viva
2002 – Små rum
2003 – Samlade sånger 1992-2003 (samlealbum)
2006 – Hotel Vermont 609
2009 – Sambou Sambou
2010 – 20 – En jubileumssamling (samlealbum)
2013 – Sånger om oss
2016 – Ingen gör det bättre


== Priser og utmerkelser ==
1989 - Ulla Billquist-stipendiet
1993 - Tre Rockbjörnar, To dansk Grammys og tre svenske Grammiser for albumet Himlen runt hörnet
2001 - Grammis for albumet Viva
2002 - SKAP-stipendiet
2010 - Magnoliapriset
2012 - Olle Adolphsons minnespris
2017 - Litteris et Artibus
2017 - Karamelodiktstipendiet
2021 - Stockholms stads Bellmanpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Lisa Nilsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lisa Nilsson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lisa Nilsson på Internet Movie Database 
(sv) Lisa Nilsson i Svensk Filmdatabas 
(da) Lisa Nilsson på Filmdatabasen 
(da) Lisa Nilsson på danskefilm.dk 
(da) Lisa Nilsson på danskfilmogtv.dk 
(da) Lisa Nilsson på Scope 
(en) Lisa Nilsson på AllMovie 
(en) Lisa Nilsson hos The Movie Database 
(en) Lisa Nilsson på Discogs 
(en) Lisa Nilsson på MusicBrainz 
(en) Lisa Nilsson på SoundCloud 
(en) Lisa Nilsson på Spotify 
(en) Lisa Nilsson på Songkick 
(en) Lisa Nilsson på Last.fm 
(en) Lisa Nilsson på Genius — sangtekster 
(en) Lisa Nilsson på AllMusic
Erling Vegusdal

Erling Vegusdal (Eriksen) (født 29. april 1907, død 31. august 2002) var utdannet teolog ved Det teologiske menighetsfakultet i 1931. Han ble ordinert til prest i 1933.
Få, om noen, har i en slik grad bidratt til å ta vare på historien om Beiarn som Vegusdal. Hans bøker omhandler samfunnsbeskrivelser, geografi og historie samt en bred framstilling av folklore og kulturstoff fra Beiarns fjerne og nære historie. Han mottok Beiarn kommunes kulturpris i 1982.


== Forfatterskap ==
Beiarn soknekalls historie 1949
Atterklang fra gammeltida. Folkeminne fra Beiarn I 1953
Farne tider. Folkeminne fra Beiarn II 1958
Gammelt or Beiarn. Folkeminne fra Beiarn III 1979
Tradisjon og Kulturbilder fra det gamle Beiarn 1980


== Se også ==
Beiarn
Beiarn prestegjeld


== Referanser ==