jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Greve av Rosenborg

Greve av Rosenborg er en dansk adelstittel. I Danmark må de kongelige ha monarkens tillatelse til å inngå ekteskap. Hvis en prins gifter seg uten tillatelse blir han ekskludert fra kongehuset og mister prinsetittelen, som blir erstattet med tittelen greve av Rosenborg. Tittelen er arvelig i mannlig linje, og ble gitt første gang til prins Aage etter at han inngikk ekteskap med komtesse Mathilde Calvi di Bergolo.Hittil har det vært sju prinser som har blitt grever av Rosenborg som følge av manglende tillatelse når de giftet seg:

Prins Aage av Danmark i 1914
Prins Erik av Danmark i 1924
Prins Viggo av Danmark i 1924
Prins Flemming av Danmark i 1949
Prins Oluf av Danmark i 1948
Prins Ingolf av Danmark i 1968
Prins Christian av Danmark i 1971


== Referanser ==
Elephant Six

(Det er en skrivefeil i overskriften. Riktig navn på dette musikkollektivet er "Elephant 6" og/eller "The Elephant 6 Recording Company")
The Elephant Six Collective er en gruppe amerikanske musikere. Bandene og musikerne som inngår i kollektivet blir populært referert til som Elephant Six (eller Elephant 6). I utgangspunktet knytter dog begrepet seg til fire kamerater som startet noen suksessfulle indieband på 90-tallet, blant annet The Apples in Stereo, The Olivia Tremor Control og Neutral Milk Hotel. Typisk Elephant Six-musikk kjennetegnes ofte av en prøvende og eksotisk instrumentering.


== Historie ==
Kollektivet ble grunnlagt av barndomsvennene Bill Doss, Will Cullen Hart, Jeff Mangum og Robert Schneider fra Ruston, Louisiana i USA. De fire lagde musikk sammen i ungdomsårene, før de gikk videre med å starte sine egne band: Doss og Hart med The Olivia Tremor Control, Mangum med Neutral Milk Hotel og Schneider med The Apples in Stereo. Nevnte band blir omtalt som «de tre store» innenfor Elephant Six.
Robert Schneider grunnla The Elephant Six Recording Company da han flyttet til Denver, Colorado i 1991. Der stiftet han The Apples in Stereo med venner han fikk på universitetet. De fullførte sin første EP i april 1993, som ble utgitt på plateselskapet. Dette betegner på mange måter starten på Elephant Six.
Hart og Mangum hadde også flyttet fra hjembyen Ruston, og de to slo seg ned i Athens, Georgia hvor de grunnla et band kalt Synthetic Flying Machine. Bill Doss hadde i mellomtiden spilt i et New York-basert band kalt Chocolate USA, men han flyttet etter hvert til vennene sine i Athens og bidro som gitarist i Synthetic Flying Machine. Kort tid etter skiftet bandet navn til The Olivia Tremor Control. I 1994 lanserte de EP-en California Demise, som var deres første og Elephant Six sin andre utgivelse. I 1995 bestemte Jeff Mangum seg for å konsentrere seg om sitt gamle soloprosjekt kalt Neutral Milk Hotel.
De fleste Elephant Six-bandene gikk over til større plateselskaper etter hvert. Mangel på organisering var en av grunnene til at The Elephant Six Recording Company gikk dårlig, og i 2002 var det offisielt nedlagt. I dag er Elephant Six en gruppe musikere og band forbundet gjennom vennskap og mange felles idéer om hvordan musikk bør lyde. Flere band lever sammen i The Orange Twin Conservation Community i Athens, Georgia, byen som i senere tid har blitt selve symbolet på Elephant Six.


== Bandene ==


=== Kollektivet ===


=== Relaterte band og prosjekter ===


== Eksterne lenker ==
The Elephant Six Recording Company – en uoffisiell informasjonsside for Elephant Six
Elephant 6 blog – en Elephant Six nyhetsblogg
E6 Townhall – et Elephant Six diskusjonsforum
Dobrudsja

Dobrudsja (rumensk Dobrogea, bulgarsk Добруджа, tysk Dobrudscha) er et landskap i Sørøst-Romania og Nordøst-Bulgaria mellom Donau og Svartehavet. Det omfatter Donaudeltaet, Romanias svartehavskyst og den nordligste delen av Bulgarias kyst. 
Området er en fruktbar løss-steppe. Befolkningen er svært blandet: rumenere, bulgarere, tyrkere, lippovanere, krimtatarer, gagausere, sigøynere og grekere. Før andre verdenskrig levde det også mange jøder og tyskere der.
Omtrent det samme området ble i antikken kalt Scythia Minor.


== Litteratur ==
Wilfried Heller og Josef Sallanz (2009). Die Dobrudscha. Ein neuer Grenzraum der Europäischen Union: Sozioökonomische, ethnische, politisch-geographische und ökologische Probleme (PDF). München/Berlin: Verlag Otto Sagner. ISBN 978-3-86688-068-9.
Fulk FitzWarin

Fulk FitzWarin, også kalt for Fulke eller Fouke FitzWaryn eller FitzWarren, var en fredløs mann i England på 1200-tallet. Hans historie har overlevd i en slektsromanse av en ukjent forfatter som er bevart i engelske, franske og latinske versjoner som er basert på en tapt verseromanse fra sent på 1300-tallet.
‘Fitz’ er normannerfransk for ‘sønn av’. Fulk var sønn av Warin (Waryn eller Warren). I henhold til fortellingen var Fulk FitzWarin en ung adelsmann fra Whittington som ble sendt som ung gutt til kong John av England, og kongen blir etter hvert hans fiende. Da han vokste opp ble familiens gods og titler tatt fra dem. I årene 1200 og 1201 gjorde Fulk FitzWarin opprør, ble lyst fredløs og skjulte seg med sine menn i skogene i Windsor. Den 15. november 1203 fikk han og førti av hans menn amnesti. Han giftet seg deretter med en Matilda av Caus.


== Parallelle myter ==
Fortellingen om Fulk FitzWarin er en salig blanding av rimelig etterrettelig lokalhistorie, men blandet med legender, myter og tradisjonell folkeminne. Fortellingen har påfallende likhetstrekk med myten om Robin Hood:

Begge hadde kong John uten land som sin fiende.
Fulk hadde en bror som het John, Robin Hood en følgesvenn som het Little John.
Fulk har en kone som het Matilda og Robin Hood en kjæreste som het Marian eller Marion, men opprinnelig var kjent som Mathilda.
I tillegg er det tre episoder i fortellingen om Fulk som er bortimot identiske med tre tilsvarende episoder i myten om Robin Hood.Fortellingen om Fulk har også påfallende likheter med fortellingene om andre middelalderske lovløse i England, som Munken Eustace og Hereward the Wake (Den overvåkne).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fouke le Fitz Waryn, introduksjon hos TEAMS Middle English Texts
Fouke le Fitz Waryn, originalteksten i moderne engelsk
Think Tank

Think Tank er et album fra den engelske rockegruppa Blur, utgitt i mai 2003.
Albumet solgte til førsteplass på de engelske listene. Det tre singlene som ble utgitt fra albumet er «Out of Time», «Crazy Beat» og «Good Song». Dette er det første albumet Blur utgav etter at Graham Coxon forlot bandet.
Mesteparten av plata ble tatt opp i Marrakech i Marokko i Nord-Afrika, og bærer preg av dette. På låta «Out of Time» og «Caravan» spiller et lokalt orkester i bakgrunnen, og bakgrunnsstøy finnes også på slutten av «Caravan». 
Albumets cover art er laget av Banksy, en kjent graffitikunstner.


== Sporliste ==
«Ambulance»
«Out of time»
«Crazy Beat»
«Good Song»
«On My Way to the Club»
«Brothers and Sisters»
«Caravan»
«We've Got a File on You»
«Moroccan People Revolutionary Bowls Club»
«Sweet Song»
«Jets»
«Gene By Gene»
«Battery in Your Leg»


== Eksterne lenker ==
Intervju med Blur på Remixmag.com
(en) Think Tank på Discogs 
(en) Think Tank på MusicBrainz 
(en) Think Tank på Spotify 
(en) Think Tank på AllMusic
Blur (album)

Blur er det femte albumet fra den engelske pop/rock-gruppen Blur, utgitt i 1997. 
Albumet nådde førsteplass på hitlistene i Storbritannia, men gruppa gjorde det rimelig bra på det amerikanske markedet med singelen «Song 2», som ble en hit og solgte til gull. Den har siden blitt spilt ved mange anledninger, gjerne i reklame eller i sportssammenheng. 
Albumets lydbilde preges av at bandet hadde distansert seg fra britpop-retningen, som brått hadde blitt mindre populær i kjølvannet av The Great Escapes utgivelse. Det ble slik fordi de benyttet seg av Lo-fi-innspilling («Low Fidelity», rå lyd), lavprodusering, i motsetning til hva de hadde bedrevet på The Great Escape. Albumet ble vellykket og viste at Blur kunne utvikle seg videre fra Britpop-røttene sine. Andre singler fra albumet var «Beetlebum», «On Your Own» og «M.O.R.». «M.O.R.» forårsaket et søksmål med påstand om plagiat av David Bowies «Boys Keep Swinging». 
Illustrasjonen på plateomslaget viser et uklart bilde av en sykehusseng. Albumets arbeidstittel var Five og sykepleieren på omslaget hadde en aura. Under en konsert før dette albumet var sluppet, spilte Blur noen nye sanger som de hadde rett og slett kalt «Song 1», «Song 2», «Song 3» og «Song 4». Siden fikk disse låtene andre navn, men «Song 2» beholdt sin «arbeidstittel».
Sangen «You're So Great» var den første sangen som Graham Coxon selv skrev, og som ble brukt på et Blur-album. De andre i gruppa likte sangen, og den ble med på plata. Den ble framført av Coxon alene og kan bli sett på som starten på hans solokarriere. Sangen ble spilt inn veldig lo-fi og rått, med kun gitarer og bass og sang og dette er også kjennetegnene på Coxons første soloplater.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James og Dave Rowntree, unntatt hvor annet er notert.

«Beetlebum» – 5:04
«Song 2» – 2:02
«Country Sad Ballad Man» – 4:50
«M.O.R.» – 3:27 (Albarn/David Bowie/Coxon/Brian Eno/James/Rowntree)
«On Your Own» – 4:26
«Theme from Retro» – 3:37
«You're So Great» – 3:35 (Coxon)
«Death of a Party» – 4:33
«Chinese Bombs» – 1:24
«I'm Just a Killer for Your Love» – 4:11
«Look Inside America» – 3:50
«Strange News from Another Star» – 4:02
«Movin' On» – 3:44
«Essex Dogs» (inkludert de skjulte sporene «Dancehall» og «Interlude») – 8:08Den japanske utgaven av albumet har «Dancehall» med som separat spor (15), og inkluderer «Interlude».


== Personell ==
Damon Albarn – vokal og keyboard
Graham Coxon – gitarer og vokal
Alex James – bass
Dave Rowntree – trommer og perkusjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blur på Discogs 
(en) Blur på MusicBrainz 
(en) Blur på Spotify 
(en) Blur på AllMusic
Christian Skredsvig

Christian Skredsvig (født 12. mars 1854 på Modum, død 19. januar 1924 i Eggedal i Sigdal) var en norsk maler og forfatter.


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av Erich Hansen Ihleneie Glosimot og Berthe Karine Nilsdatter Garaas, men endret etternavnet sitt til Skredsvig ca. 1870. De var mange søsken og familien var fattig, så Christian fikk kun fullført omgangsskolen.
15 år gammel fikk han gratisplass på Eckersbergs tegne- og malerskole i Christiania. Han studerte senere i København, ved Akademie der Bildenden Künste München og i Paris. I 1881 vant han, som eneste norske kunstner, gullmedalje for maleriet «Une ferme a Venoix» («En bondegård i Venoix») ved Salongen i Paris.
Etter mange år i Paris flyttet han i 1886 hjem til Norge og gården Fleskum i Bærum, hvor han sammen med kunstnervenner var med på å innlede nyromantikken i norsk malerkunst under Fleskumsommeren samme år. Skredsvigs mest kjente maleri «Seljefløiten» er malt ved Dælivannet i Bærum.
31. august 1882 giftet han seg med borgerdatteren Margaret Ann "Maggie" Plahte fra Høvik, men ble skilt fra henne i 1898. De hadde fått en datter, Daisy, sammen i juni 1883, men datteren døde i januar 1885. Etter skilsmissen flyttet han til Eggedal hvor han etterhvert bygget sitt hjem Hagan. 15. juli 1898 giftet han seg med den yngre tjenestepiken Beret Knudsdatter Holt fra Eggedal og de fikk fire barn sammen. Eggedalsnaturen ga Skredsvig ro og inspirasjon. Kjente malerier fra Eggedal er «Vår i Hagan», «Idyll» og «Jupsjøen». I 1896 flyttet også Skredsvigs gode venn fra studietiden i München, kunstneren Theodor Kittelsen, til Sigdal.
Skredsvig skrev også bøker. I 1908 utgav han minneboken «Dage og Nætter blandt Kunstnere», senere fulgte romanene «Møllerens Søn» (1912) og «Evens hjemkomst» (1916). Samleverket «Romaner og Fortællinger» utkom i tre bind i 1924 med romanene og ett bind fortellinger. I senere utgaver av selvbiografien er også «Det gamle skilderi» (1921) inkludert.
Christian Skredsvig er hedret med Christian Skredsvigs vei på Stokka i Stavanger.

Skredsvig ble boende i Hagan i Eggedal frem til sin død i 1924. Hagan er siden 1970 et museum over Skredsvigs liv og kunst. Sammen med Kittelsens hjem Lauvlia markedsføres egnen som «Kunstnerdalen».
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Bibliografi ==
Dage og Nætter blandt Kunstnere (1908)
Møllerens søn : roman (1912)
Glæas juleaften (1913)
Evens hjemkomst (1916)
"Salomos høisang" (1918)
Det gamle skilderi (1921)
Romaner og Fortællinger, 3 bind (1924): 1. Møllerens søn, 2. Evens hjemkomst, 3. Fortællinger
Romaner og Fortællinger, 3 bind (1944): 1. Møllerens søn, 2. Evens hjemkomst, 3. Fortællinger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chr. Skredsvigs hjem Hagan, museum i Eggedal
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Christian Skredsvig, bøker om Christian Skredsvig, arkiv etter Christian Skredsvig
(no) Christian Skredsvig i Store norske leksikon
(no) Christian Skredsvig i Norsk biografisk leksikon
Ovaering.no
Vorbis

Vorbis er en fri lydkodek fra Xiph.org, den samme organisasjonen som leder utviklingen av Ogg, FLAC, Theora, med flere. Disse formatene er også patentfrie, og Xiph utgir referanseimplementasjoner av dem under en BSD-lisens. Lyd kodet i Vorbis vil, i likhet med konkurrerende formater som Musepack, MP3, AAC og WMA, ikke være identisk med originalen, men gjengivelsen kan gjøres god nok til at menneskeøret ikke hører forskjell. Vorbis er ikke et selvstendig filformat, men lagres i et konteinerformat, oftest Ogg, og denne kombinasjonen kalles Ogg Vorbis. Avhengig av konteinerformat, kan Vorbis-lyden multiplekses med andre datastrømmer, for eksempel video og undertekst. Theora-video og/eller Vorbis-lyd i Ogg-konteiner utgjør de foretrukne multimedieformatene på Wikipedia.


== Lydkvalitet ==
Lengden av et lydspor i Ogg Vorbis er entydig gitt eksakt lik originalen. Dette er en motsetning til MP3 og AAC, der ulike enkodere legger til ulike lengder av tilnærmet stillhet på start og slutt, som igjen håndteres ulikt av ulike dekodere.


== Metadata ==
Såkalte Vorbis comments kan lagre metadata om alt mulig. Disse er UTF-8-strenger på formen "ATTRIBUTT=verdi", der store og små bokstaver i attributtnavnet går for det samme. Eksempler: "ArTiSt=Röyksopp", "TRACKNUMBER=01". Lengden av hver streng, samt lengden av all metadata kan maksimalt være 2³²-1 byte.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Vorbis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sven Nordqvist

Sven Nordqvist (født 30. april 1946 i Helsingborg) er en svensk barnebokforfatter, tegner og illustratør.Han er mest kjent for bøkene om «Gubben og katten» (på svensk «Pettson och Findus»). Han har også skrevet og illustrert «Minus i stora världen», «Hattjakten» og bøkene om «Nasse». Mange av titlene er oversatt til norsk.
Nordqvist har ellers illustrert en lang rekke boktitler, både populærvitenskap for barn og skjønnlitteratur, blant annet forfatterparet Wieslanders bøker om «Mamma Mø», «Flickan med guldskorna» samt flere adventskalendre for svensk radio og TV. I 1995 tegnet han på oppfordring av den døende kreftpasienten Hannele Norrström til hennes fortelling «Guldflickan». 
Sven Nordqvists tegninger kjennetegnes ved en sprudlende detaljerikdom, barnevennlig surrealisme og underfundig humor med små figurer og hus både her og der. Han mottok den svenske Astrid Lindgren-prisen i 2003. Nordqvist har for øvrig bursdag på samme dag som svenskekongen.


== Priser og utmerkelser ==
Schullströmska prisen for barne- og ungdomslitteratur 2008
BMF-plaketten 2007
Augustprisen 2007
Astrid Lindgren-prisen 2003
Bokjuryn kategori 0-6 år 2003
Bokjuryn kategori 0-6 år 2001
BMF-plaketten 1995 (sammen med Hannele Norrström) (for, Guldflickan)
Deutscher Jugendliteraturpreis 1992
Elsa Beskow-plaketten 1989
Landsbygdens författarstipendium 1988
BMF-plaketten 1986 for Rävjakten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sven Nordqvist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sven Nordqvist på Internet Movie Database 
(sv) Sven Nordqvist i Svensk Filmdatabas 
(fr) Sven Nordqvist på Allociné 
(en) Sven Nordqvist hos The Movie Database 
(en) Sven Nordqvist på Discogs 
(en) Sven Nordqvist på MusicBrainz
Valakia

Valakia (rumensk: Țara Românească, altså «rumensk land», også Vlahia eller Valahia, tysk die Walachei, tyrkisk Eflak) er et landskap og tidligere fyrstedømme i Romania.
Valakia ligger mellom Sør-Karpatene og Donau. Elva Olt deler landskapet i Lille Valakia (Oltenia) i vest, og Store Valakia (Muntenia) i øst. Den største byen i Valakia er Romanias hovedstad București.
Fleskumsommeren

Fleskumsommeren (eller Fleskum-sommeren) på gården Fleskum i Bærum var et kunstnerkollektiv sommeren 1886, som innledet nyromantikken i norsk malerkunst.Sommeren 1886 samlet en rekke fremtrendende norske kunstnere seg på Christian Skredsvigs gård Fleskum i Bærum. De sentrale personene var, i tillegg til verten, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen, Harriet Backer, Kitty Kielland og Erik Werenskiold. Fleskumsommeren er blitt et begrep innen norsk kunsthistorie, og regnes med sine mange stemningsbilder som starten på nyromantikken i norsk malerkunst.
Det som preger bildene er skumringen, i forhold til tidligere da dagen stod i fokus. Dette fikk store konsekvenser for fargebruken. Sommernatten er spesiell for Skandinavia. Vannflaten ble ofte malt, og vannflaten i seg selv ble sett som et symbol på menneskets sinn og på naturen. Det var kunstkritikeren Andreas Aubert som i en artikkel lanserte tanken om å bruke det særegne nordiske lyset som uttrykk for nordisk kunsts egenart og nordiskhet.


== Se også ==
Vågåsommeren


== Referanser ==
Italias provinser

Provins (italiensk province, entall provincia) er en administrativ enhet i Italia, som sammen med storbyområdene og noen særtilfeller utgjør forvaltningsnivået mellom regionene og kommunene.
Fra 2015 ble provinsene omorganisert til «andre nivås institusjonelle enheter». Det ble opprettet ti storbyområder, med en påfølgende opprettelse av ytterligere fire områder.
Det finnes (2018) 120 andre nivås institusjonelle enheter i Italia; 80 provinser, 2 autonome provinser, 6 frie kommunale konsortier, 14 storbyområder, 18 interkommunale unioner, samt Aostadalen (region uten provinser).


== Struktur og forvaltning ==
Provinsene er hovedsakelig forvaltningsenheter for den sentrale regjeringen i Roma. Provinsadministrasjonen ledes av en prefekt (prefetto), som er statens representant i provinsen. I tillegg har provinsene enkelte kompetanser (bl.a. innen skolevesen), som ivaretas av de folkevalgte provinsrådene (consiglio provinciale) og provinsregjeringene (giunta provinciale). Provinsrådene kan ikke vedta egne lover.
I noen tilfeller eksisterer et nivå mellom provinsen og kommunene. Dette består av distriktene, som er frivillige sammenslutninger av kommuner innen en provins.


== Spesialtilfeller ==
Aostadalen regnes ofte for praktiske (f.eks. statistiske) formål som en provins, selv om den strengt tatt er en region uten provinser. Regionen ivaretar altså også provinsens oppgaver (og er også i størrelsen sammenlignbar med andre provinser).
Trentino og Syd-Tirol betegnes som autonome provinser. Disse har de samme kompetansene som ellers bare autonome regioner. Dermed er provinsrådene i disse provinsene reelle parlamenter med lovgivende makt.
Den autonome regionen Friuli-Venezia Giulia er ikke delt i provinser og storbyområder, men 18 unioni territoriali intercomunali, «interkommunale unioner»; en type administrativ enhet som er unik for regionen. De interkommunale unionene er videre delt inn i kommuner.
Den autonome regionen Sicilia er ikke inndelt i provinser, men storbyområder og frie kommunale konsortier (libero consorzio comunale); en type administrativ enhet som er unik for regionen. Storbyområdene og konsortiene er videre delt inn i kommuner.


== Historie ==
I 2004 ble det vedtatt å dele noen eksisterende provinser. Disse endringene trådte i kraft før i hhv. 2008 og 2009:

Provinsen Barletta-Andria-Trani ble opprettet fra deler av provinsene Bari og Foggia.
Provinsen Fermo ble skilt ut fra provinsen Ascoli Piceno.
Provinsen Monza og Brianza ble skilt ut fra provinsen Milano.


== Liste over Italias nest øverste forvaltningsenheter ==

Tabellen kan sorteres på alle kolonnene.
      Provins
      Autonom provins
      Storbyområde
      Fritt kommunalt konsortium
      Interkommunal union


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Provinces of Italy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield

Thomas Patrick John Anson, 5. jarl av Lichfield (født 25. april 1939, død 11. november 2005) var en britisk fotograf, og en slektning av dronning Elisabeth II av Storbritannia. Hans mor, Anne Bowes-Lyon, var en niese av dronning Elizabeth (dronningmoren), mor til den nåværende dronningen. Han ble jarl av Lichfield da bestefaren døde. Når han arbeidet som fotograf kalte han seg Patrick Lichfield eller Lord Lichfield.
Han var gift med Leonora Grosvenor fra 1975 til 1986, og hadde to barn med henne.
Jarlen av Lichfield ble rammet av slag 10. november 2005, og døde dagen etter på et sykehus i Oxford. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield på Discogs 
(en) Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield på MusicBrainz 
(en) Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield hos The Peerage
Sivert Andreas Nielsen

Sivert Andreas Nielsen (født 8. oktober 1823 i Sømna, død 18. august 1904 i Kristiania) var en norsk politiker (Venstre). Han var stortingsrepresentant fra Nordlands amt i perioden 1859–1897 og var parlamentarisk leder fra 1896 til 1898. Han var President i Odelstinget 1881-1884, og var Stortingspresident to ganger, i periodene 1885–1887 og 1890–1897. Han ble i 1893 og to ganger i 1895 oppfordrett av Kong Oscar II om å danne regjering. Han satt i Brønnøy formannskap i 30 år, hvorav 28 år som ordfører i Brønnøy kommune.
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1887, og ble forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1896.
Av yrke var Nielsen gårdbruker, postmester, lærer og kirkesanger.  Han var gift to ganger: 1) 1850 med Olea Margrete Henriksdatter (1828-1850) 2) 1853 med Jonette Kornelie Falch Heide. Et barn i første ekteskap, 12 barn i andre ekteskap.
Han var far til språkforskeren Konrad Nielsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sivert Andreas Nielsen hos Norsk senter for forskningsdata 
www.samfunnsveven.no om Sivert Andreas Nielsen