jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Agnolo Bronzino

Agnolo di Cosimo (født 17. november 1503 i Firenze, Italia; død 23. november 1572 samme sted), vanligvis kjent som Il Bronzino, eller Agnolo Bronzino (det har feilaktig blitt påstått at hans navn var Agnolo Tori eller til og med Angelo (Agnolo) Allori), var en italiensk manieristmaler fra Firenze. 
Opprinnelsen til hans kallenavn Bronzino er ukjent, men kan komme fra hans mørke ansiktsfarve.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Agnolo Bronzino ble født i Firenze. Ifølge hans venn Giorgio Vasari var han først elev av Raffaellino del Garbo og så av Pontormo, som var hans hovedpåvirkning.


=== Karriere ===
Bronzino fikk først i oppdrag fra Mediciene i 1539 å lage dekorasjoner til bryllupet til Cosimo I de' Medici og den skjønne og rike Eleonora di Toledo, datteren til visekongen av Napoli. Det tok ikke lang tid før han ble grevens offisielle hoffmaler, noe han forble det meste av sin karriere.  Hans portrettfigurer påvirket kursen til europeisk hoffportrettering i et århundre. Han malte også idealiserte portretter av poeter fra fortiden, Dante og Francesco Petrarca. 
Han spilte en betydelig rolle i aktivitetene til den florentinske Accademia del Disegno, hvor han var stiftende medlem i 1563. Maleren Alessandro Allori var hans favorittelev, og Bronzino bodde i Allori-familiens hus da han døde i Firenze i 1572.  Han forlot sjelden Firenze.


=== Verk ===

Hans kanskje mest kjente verker var den berømte rekken portretter av Cosimo I de' Medici, Eleonora og skikkelser fra deres hoff som Bartolomeo Panciatichi og hans kone Lucrezia.  Den genovesiske admiral Andrea Doria som Neptun, et mindre typisk verk, er også betydelig. De fleste av hans bedre verker er i Firenze, men andre finnes såvel i National Gallery, London, som annetsteds. 
Agnolo Bronzino var også dikter, og hans mest personlige portretter er kanskje de av andre litterære figurer.  Portrettet av Laura Battiferri (fullført omkring 1560) befinner seg i Palazzo Vecchio i Firenze. Under to år i Roma (1546–1548) fullførte han en rekke religiøse malerier, så som «Jomfru Marias oppstandelse» (1552), som ser ut til å lide etter en moralsk krise: Dette var under motreformasjonen.
Hans religiøse malerier resulterte fra tid til annen i elegante holdninger, som i «Laurentius' Martyrium» (1569), hvor enhver av de usedvanlig forvrengte positurer kan spores tilbake til Rafael eller Michelangelo, som Bronzino så opp til.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Maurice Brock: Bronzino. Paris: Flammarion 2002, ISBN 2-08-010877-8
Charles McCorquodale: Bronzino. Chaucer Press 2005, ISBN 1-904449-48-4
Palazzo Strozzi: Bronzino. pittore e poeta alla corte dei Medici. Ausstellungskatalog. Mandragora, Firenze 2010, ISBN 978-88-7461-153-9.
Giorgio Vasari: Das Leben des Montorsoli und des Bronzino sowie der Künstler der Accademia del Disegno. Hrsg. von Alessandro Nova, bearbeitet und neu ins Deutsche übersetzt v. Hana Gründler u. Katja Lemelsen. Berlin  2008


== Eksterne lenker ==
(en) Agnolo Bronzino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Agnolo Bronzino – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Portering

Portering er innen datavitenskap prosessen ved å tilpasse programvare slik at et kjørbart program kan brukes i et datamiljø som er forskjellig fra det som det opprinnelig ble skrevet for. For eksempel, forskjellig operativsystem, CPU, eller et tredjeparts bibliotek. Begrepet brukes generelt om det å endre programvare/maskinvare slik at den kan brukes i forskjellige miljø.


== Etymologi ==
Begrepet er ikke generelt benyttet om prosessen ved å tilpasse programvare til å kjøre med mindre minne på samme CPU og operativsystem. Det brukes heller ikke om å skrive om kildekode til forskjellige programmeringsspråk, som heller kalles henholdsvis «optimalisering» og «oversetting».
Programvareutviklere hevder ofte at programvare de skriver er portabel, som betyr at det kreves lite innsats for å tilpasse det til et nytt miljø. Mengden innsats som faktisk kreves avhenger av flere faktorer, inkludert hvor mye det opprinnelige miljøet («kildeplattformen») skiller seg fra det nye miljøet («målplattformen»), erfaringen til utviklerne med hvilke programmeringsspråk-konstruksjoner og tredjeparts API-kall som sannsynligvis ikke er portable, og mengden innsats investert av de opprinnelige utviklerne med å bare benytte portable konstruksjoner.


== Portering i spill ==
Portering er også begrepet som brukes når et videospill laget for å kjøre under én plattform, om det er en personlig datamaskin eller spillkonsoll, blir konverter for å kjøre på forskjellige plattformer. Tidligere videospill-porteringer ble ofte «uekte porteringer», men heller omarbeidede versjoner av spillene. Flere og flere videospill blir nå utviklet ved å bruke programvare som kan gi ut kode for PC-er så vel som en eller flere konsoller. 
Linux Game Publishing er en ledende porteringsbedrift involvert i å portere spill til operativsystemet GNU/Linux.


== Eksterne lenker ==
Open Systems portabilitetssjekker
Installasjon

Installasjon kan sikte til:

Installasjon (kunst)
Installasjon (anlegg), teknisk anlegg, gjerne fastmontert i bygning
Installasjon (programvare), Installere dataprogrammer
Paul Brill

Paul Brill (eller Bril; født 1554 i Antwerpen i De habsburgske Nederlandene, død 7. oktober 1626 i Roma) var som sin bror Mattheus Brill landskapsmaler som arbeidet i Roma etter å ha vunnet pavelig begunstigelse. De er også beskrevet som malere av capricci eller vedute ideate eller veduta di fantasia, med typiske bondske åskammer med noen få ruiner. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Paul Brill var sønn av maleren Matthijs Bril den eldre. Paul og hans storebror begynte sannsynlig å lære å male fra faren. Paul var deretter sannsynligvis elev av maleren Damiaen Wortelmans. Har reiste til Roma for sammen med broren å arbeide der.


=== Roma ===
Broren Mattheus døde ung, men hans bror hadde fulgt ham til Roma i 1582 og fortsatte hans arbeid. Paul Brill malte fresker som landskapene i Casino Rospigliosi i Roma, og Forum Romanum, som viste stedet for hva det hadde blitt: en slum for husokkupanter og et kvegbeite – i så stor grad at stedet fikk kallenavn Campo Vaccino, eller Kuåkeren.

Mange malere i Roma kan ha blitt påvirket av Paul Brill, som Adam Elsheimer, Cornelis van Poelenburgh og Bartholomeus Breenbergh. Han samarbeidet med  Johannes Rottenhammer, som komponerte inn i Brills landskaper enkeltheter som figurer, eller omvendt kunne det være Rottenhhammer som først malte en gigursccene og etterpå Brill som tilføyde landskapet. Denne arbeidsmåten med arbeidsdeling mellom to eller flere malere var relativt utbredt i Roma den gang.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hanno Hahn: Paul Bril in Caprarola. In: Miscellanea Bibliothecae Hertzianae. Roma, 1961. S. 308-323.


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Bril – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Bril – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Epilepsiforbundet

Epilepsiforbundet er en uavhengig interesseorganisasjon for mennesker med epilepsi, deres pårørende og andre interesserte. Forbundet jobber for å fremme mestring og livskvalitet for mennesker med epilepsi og deres pårørende, og bidrar til å utvikle og spre kunnskap om diagnosen. Epilepsiforbundet ble stiftet 16. mars 1974.


== Omfang ==
Omtrent 45 000 personer i Norge har epilepsi.  Epilepsiforbundet har ca. 6500 medlemmer og 24 lokale organisasjonsledd.
Ungdomsarbeidet er organisert i  Epilepsiforbundets Ungdom, som har egne grupper. Hoved- og enkeltmedlemmer under fylte 30 år blir automatisk medlem i NEFU.


== Generalsekretærer65 ==
Sissel Karin Haavaag: 2019 –
Henrik Peersen: 2012 – 2019
Stine Jakobsson Strømsø: 2008 – 2012
Annelise Høegh: 2006 – 2008
Andreas Habberstad (konstituert): 2005 – 2006
Eva H. Johnsen: 1992 – 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Ungdomsorganisasjonens nettside
Spesialsykehuset for epilepsi (SSE)
Blåpraktvannymfe

Blåpraktvannymfe (Calopteryx virgo) er en vannymfe som tilhører familiegruppen praktvannymfer (Calopterygidae).


== Utbredelse ==
Blåpraktvannymfe er utbredt i Europa, øst gjennom Asia til Japan. Den finnes i Sibir, men ikke lengst nord. I lavlandet i det sørøstlige Norge, fra Hedmark rundt kysten til Hordaland, men mangler nord på Vestlandet. Finnes på egnede lokaliteter i Trøndelag.


== Utseende ==
Kjønnene er ulike. Hannen har metalisk blå kropp og glinsende blå vinger ved roten og ut mot spissen. Hunnene har brunlig kropp og brunlige vinger.
Vingene holdes bakover kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 60 og  70 millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever i bekker og små elver i lavlandet, med renere bunn av sand eller grus.  De voksne (imago) Blåpraktvannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 2-3 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene.  
Blåpraktvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Flygetiden er fra slutten av juni til ut august.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsvik, Hans. 1996. Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995 Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) blåpraktvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) blåpraktvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåpraktvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) blåpraktvannymfe hos Dyntaxa 
(en) blåpraktvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) blåpraktvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Calopteryx virgo – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calopteryx virgo – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calopteryx virgo – detaljert informasjon på Wikispecies 
Blåpraktvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Båndpraktvannymfe

Båndpraktvannymfe (Calopteryx splendens) er en vannymfe som tilhører familiegruppen praktvannymfer (Calopterygidae).


== Utbredelse ==
Båndpraktvannymfe er utbredt i Europa, øst gjennom Asia og i Nord-Afrika. I lavlandet i det sentrale sørøstlige Norge, rundt Oslofjorden. Arten var i rødlistevurderingen i 2010 vurdert som sårbar (VU) men etter at arten var blitt kartlagt bedre, i vurdering i 2021 satt til nær truet (NT).


== Utseende ==
Kjønnene er ulike. Hannen har metalisk blå kropp og et blått tverrband midt på hver vinge. Hunnene har grønn eller brunlig kropp og lysere grønne eller brunlige vinger.
Vingene holdes bakover kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 60 og  70 millimeter.  


== Levevis ==
Nymfene lever på bunnen av større langtsomtflytende elver, gjerne på soleksponerte steder.  Båndpraktvannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.
Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 2-3 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene.  
Båndpraktvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.
Flygetiden er fra mai til  august.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
Olsvik, Hans. & Dolmen, Dag. 1992. Distribution, habitat, and conservation status of threatened Odonata in Norway. Fauna norv. B. 39. Side 1-21.
Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9


== Eksterne lenker ==
(en) båndpraktvannymfe i Encyclopedia of Life 
(en) båndpraktvannymfe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) båndpraktvannymfe hos Artsdatabanken 
(sv) båndpraktvannymfe hos Dyntaxa 
(en) båndpraktvannymfe hos Fauna Europaea 
(en) båndpraktvannymfe hos NCBI 
(en) Kategori:Calopteryx splendens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calopteryx splendens – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calopteryx splendens – detaljert informasjon på Wikispecies 
Blåbåndvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Kilmarnock FC

Kilmarnock Football Club er en skotsk fotballklubb fra byen Kilmarnock, Ayrshire. Stiftet i 1869 er «Killie» den eldste profesjonelle klubben i Skottland.
Hjemmekampene spilles på Rugby Park. For tiden spiller klubben i Scottish Premiership under manager Allan Johnston.


== Historie ==
Klubbens stiftelse dateres til den aller tidligste tiden med organisert fotball i Skottland.
En gruppe cricketspillere ønsket å drive idrett også utenom cricket-sesongen. Opprinnelig spilte de rugby, men vanskeligheter med å skaffe motstander gjorde at de opptok «ordentlig fotball» på programmet.


== Sesonger ==


== Klubbrekorder ==
Største seier: 13–2 over Saltcoats Victoria, Scottish Qualifying Cup 2nd Round, 12. september 1896
Største tap: 1–9 for Celtic, Scottish League Division 1, 13. august 1938
Publikumsrekord: 35 995 mot Rangers, Scottish Cup Quarter-Finals 10. mars 1962
Flest landskamper: Joe Nibloe (11 for Skottland)
Flest ligakamper: Alan Robertson (484, 1972-88)
Flest ligascoringer: Willy Culley(149, 1911-23)
Flest mål i en sesong: Harry Cunningham (34 i 1927-28) og Andy Kerr (34 i 1960-61)
Overgangssum betalt: £340 000 for Paul Wright fra St Johnstone, mars 1995
Overgangssum mottatt: £420 000 for Jim McIntyre til Reading, juni 1997


== Managere ==
Hugh Spence (1919–37)
 Jimmy McGrory (1937-45)
Tom Smith (1945–47)
Tom Mather (1947–48)
Alex Hastings (1948–50)
Malky McDonald (1950–57)
Willie Waddell (1957–65)
Malky McDonald (1965–68)
Walter McCrae (1968–73)
Willie Fernie (1973–77)
Davie Sneddon (1977–81)
Jim Clunie (1981–84)
Eddie Morrison (1984–88)
Jim Fleeting (1988–92)
Tommy Burns (1992–94)
Alex Totten (1994–96)
Bobby Williamson (1996–2002)
Jim Jefferies (2002-2013)
Allan Johnston (2013-)


== Titler ==
Skotsk ligamester (1): 1964-65
Division Two (2): 1897-98, 1898-99
Skotsk cupmester (3): 1920, 1929, 1997
Scottish League Cup (1): 2012


== Spillerstall ==
Per 22. mai 2021


=== Utlånte spillere ===


== Tidligere spillere ==
Se også Kategori:Kilmarnock-spillere

Kris Boyd
Alex Burke
Ian Durrant
Bobby Ferguson
Gary Holt
Gus McPherson
Ally McCoist
Kevin McGowne
Jim McIntyre
Tommy McLean
Gordon Smith
Paul Wright
Dragoje Lekovic


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kilmarnock F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kilmarnock på BBC
Statsuniversitetet i Tetovo

Statsuniversitetet i Tetovo er et universitet i Nord-Makedonia. Det ligger i byen Tetovo. Universitetet ble grunnlagt 17. desember 1994 som en privat, albanskspråklig institusjon og manglet offentlig godkjennelse. Som del av prosessen for å integrere Makedonias albanske minoritet ble universitetet i januar 2004 gjort til statsuniversitet og det er nå landets tredje offentlige universitet. Statsuniversitetet i Tetovo underviser hovedsakelig på albansk, men også på makedonsk og engelsk.
Statsuniversitetet i Tetovo har fem fakulteter.

Naturvitenskapelig fakultet
Økonomisk fakultet
Polyteknisk fakultet
Humanistisk fakultet
Juridisk fakultet


== Eksterne lenker ==
State University of Tetovo
St. Klement av Ohrid-universitetet i Bitola

St. Klement av Ohrid-universitetet i Bitola (makedonsk: Универзитет „Св. Климент Охридски“ – Битола) er et statlig universitet i Nord-Makedonia. Det ligger i byen Bitola, med enkelte avdelinger i byene Prilep og Ohrid. Universitetet  ble grunnlagt 25. april 1979. I 1994 fikk det navn etter Sankt Klement av Ohrid. 
St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola har en vitenskapelig stab på 377 og et studenttall på i overkant av 15 000. Universitetet har seks fakulteter:

Bioteknisk fakultet
Økonomisk fakultet (i Prilep)
Fakultet for offentlig administrasjon
Lærerutdanningsfakultet
Teknisk fakultet
Fakultet for turisme og fritidsledelse (i Ohrid)I tillegg har universitetet en medisinsk høyskole, et politiakademi og tre spesialiserte institutter for tobakk, hydro-biologi (i Ohrid) og slavisk kultur. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola på makedonsk
Det sørøsteuropeiske universitetet

Det sørøsteuropeiske universitetet (engelsk: South East European University, SEEU) er et privat universitet i byen Tetovo i Nord-Makedonia. Universitetet åpnet i oktober 2001. Det ble grunnlagt etter initiativ fra OSSEs Høykommissær for nasjonale minoriteter og er finansiert av internasjonale donasjoner.
Det sørøsteuropeiske universitetet har fem fakulteter og tilbyr utdanninger innen samfunnsvitenskap, bedriftsøkonomi og ledelse, rettsvitenskap, kommunikasjonsteknologi og pedagogikk. Utdanningsprogrammene er lagt opp etter ECTS-prinsippene og Bologna-prosessen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South East European University
Håkon Njøten

Håkon Njøten (født 31. juli 1985) er en norsk sanger og tidligere deltaker i TV-programmet Idol, der han endte på en 5.-plass. Han kommer fra Eivindvik i Gulen kommune og er vokalist i bandet HndS.


== Karriere ==

Han var medlem av rockebandet Skin-Deep Stain som  også besto av Henrik Tveit og  Bjarte Sandal og som i 2004 spilte på flere konserter, blant annet på Brann stadion sammen med Kurt Nilsen og Bryan AdamsSommeren 2006  gav han ut singelen «Som sommeren»  som var hans platedebut som soloartist. 
Håkon Njøten gjorde comeback høsten 2007 som en av de første idoldeltakerne som har valgt å stille opp i reklamefilmer for Euronix.
Njøten bor i Bergen, der han i tillegg til jobb og skole, jobber i det stille med nye musikkprosjekter. Et av prosjektene gikk under navnet The Micropops, som kan kalles en raffinert blanding mellom electronica og pop. Gruppen, som foruten Håkon Njøten bestod av Bjarte Baade Sandal på trommer, Simen Krogstie Lagesen på bass og Sofie Storaas og Erlend som støttesangere, ble kåret til ukens urørt i uke 21, 2008. The Micropops heter per 2012 HndS og har skiftet ut de fleste bandmedlemmene, bortsett fra Njøten og Storaas. 
Håkon Njøten jobber også som markedsfører for artister og konsepter innen den norske musikkbransjen gjennom bedriften Hoge.


== Utgivelser ==


=== Håkon Njøten ===
2004: Idol 04
2006: Som sommeren, singel


=== The Micropops ===
2008: Moonlight (singel)
2008: Nintendo or devotion
2009: Telephonebaby! (singel)
2010: So surreal (singel)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Håkon Njøten på Internet Movie Database 
www.micropops.com Arkivert 17. mai 2010 hos Wayback Machine.
Skin-Deep Stain
Intervju Topp.no
Myspace Micropops
Oljeterminal

Oljeterminal eller oljelager er et industrianlegg for lagring av olje og/eller petokjemiske produkter. Herfra transporteres produktene til sluttbrukere eller andre lageranlegg. En oljeterminal har vanligvis en rekke tanker over eller under bakken; fasiliteter for overføring mellom tanker; pumpeanlegg; lasteporter for fylling av tankbiler eller lektere; utstyr for lasting/lossing av skip ved marine terminaler; og rørledningsforbindelser.


== Lokalisering ==
Oljeterminaler kan være plassert i nærheten av eller være en del av oljeraffineri eller ved en havn tankskip kan losse eller laste last. Enkelte oljeterminaler er tilknyttet oljerørledning, jernbane eller bilvei. Terminaler kan også betjenes av jernbane, lekter og tankbil. Oljeterminaler er også lokalisert i nærheten av byer hvorfra tankbiler frakter produkter til bensinstasjoner eller andre private, kommersielle eller industrielle brukere.


== Olje- og gassterminaler i Norge ==
Se også Norges gasseksportMongstad
Slagentangen
Kårstø
Melkøya
Stureterminalen


== Referanser ==
Annika (andre betydninger)

Annika har flere betydninger:

Annika, varianter av kvinnenavnet Anniken.
Annika (tegneserie), tegneserie publisert i Norsk Barneblad siden nr. 6/1991.
Simon van der Stel

Simon van der Stel (født 14. oktober 1639 til sjøs på vei til Mauritius, død 24. juni 1712) var den første guvernøren av Kappkolonien. Han var sønn av Adriaan van der Stel, en embetsmann i det nederlandske Ostindiske kompani som var kommandant på Mauritius, og Maria Lievens, delvis av malaysisk opphav. Han giftet seg med Johanna Jacoba Six (1645–1700).
Han ble kommandant av Kapp i 1679. Året etter ble byen Stellenbosch grunnlagt og oppkalt etter ham. I 1691 ble han forfremmet til guvernør. Det var mens van der Stel var guvernør at det ankom franske hugenotter til kolonien.
Han trakk seg tilbake i 1699 og ble etterfulgt av sin sønn Willem Adriaan van der Stel. Da han trakk seg tilbake, utviklet han sin eiendom i Constantia, Groot Constantia, hvor han døde i 1712.


== Referanser ==
Harbin PS-5

Harbin PS-5 ( vestlig betegnelse er SH-5 ) er et kinesisk amfibiefly brukt av den kinesiske marine som anti-ubåtfly, men kan også brukes blant annet som redningsfly og for patruljering, brannslukning og minelegging.
Utviklingen av PS-5 begynte på begynnelsen av 70-tallet, og prototypen fløy første gang 3. april 1976. En produksjonsserie på fire fly fulgte, men ble ikke overlevert marinen før i 1986.
PS-5 kan ta en våpenlast på opptil 6 000 kg som inkluderer synkeminer, miner og bomber. Den har også eksterne festepunkter under vingene som kan utstyres med sjømålsmissiler eller torpedoer.


== Spesifikasjoner ==


== Kilder ==
Encyclopedia of World Military Aircraft, Aerospace ( ISBN 1-874023-95-6 )
The New Illustrated Encyclopedia of Aircraft, Chartwell ( ISBN 0-7858-1164-8 )
Aerospace Encyclopedia of World Air Forces, Aerospace ( ISBN 1-86184-045-4 )
Home Groan

Home Groan er et norsk band innen alternativ country / americana.


== Medlemmer ==
Martin Hagfors: vokal, gitar
Even Finsrud: trommer
Odd Eirik Fleischer: bass
Bengt Olsson: gitar
Vidar Ersfjord: tangenterPå platene har også Mona Varpe,  Lars Håvard Haugen, Håkon Gebhardt og medlemmer av Jaga Jazzist medvirket. Hovedmann, låtskriver og vokalist er Martin Hagfors.


== Diskografi ==
Home Groan 1997
Modern Man 1998
Astrodome 1999
Fish 2000
Addicted 2001
One For the Birds (live) 2001
Raccoon 2002
The Cream of the Crop (samlealbum ) 2003
The Opening Act 2004
Hey Revolution Now! 2006


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Home Groan på Discogs 
(en) Home Groan på MusicBrainz 
(en) Home Groan på Songkick