jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francesco del Giudice

Francesco del Giudice (født 7. desember 1647 i Napoli, død 10. oktober 1725) var en av den katolske kirkes kardinaler, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke, og erkebiskop av Monreale fra 1704 til sin død. I 1724 ble han valgt til dekanus for kardinalskollegiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Marcus Bakke

Marcus Bakke (født 10. januar 1981) er en norsk fotballspiller som har spilt for Brann, Molde og Bærum. Han er yngre bror av den tidligere Sogndalspilleren Petter Bakke. 


== Karriere ==
Bakke startet sin karriere i Bærum. Han ble hentet som 19-åring til Brann i 2000, hvor han spilte i sesongene 2000 og 2001. Han spilte igjen for Bærum sensongen 2005, og fulgte Arild Stavrum til Molde i sesongene 2006 og 2007. Han spilte for Bærum 2007–11, og for Lommedalen i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcus Bakke – Transfermarkt 
(en) Marcus Bakke – FBref
Peter Howell

Peter Howell er en komponist for TV-serier som er mest kjent for sine bidrag til Doctor Who.
Det er lett å forveksle komponisten Peter Howell med skuespilleren Peter Howell, som hadde en liten rolle i den siste episoden av The Mutants (1972). I 1975 skrev Howell (komponisten) musikken for historien Revenge of the Cybermen og lydeffektene for Planet of Evil. Han er dog mest kjent for sitt arbeide på serien på begynnelsen av 80-tallet.
Da John Nathan-Turner ble produsent av Doctor Who i 1980 bestemte han at musikken trengte å bli oppdatert og han hyrte Howell til å lage ett nytt arrangement av Ron Graniers åpningsmelodi som kunne brukes med en ny tittelsekvens. Howell brukte analoge synthesizere til å lage sin versjon i motsetning til musique concrète-teknikkene som ble brukt av Delia Derbyshire da hun laget den originale i 1963. Resultatet ble en mer moderne og dynamisk, dog mindre mystisk, versjon enn den originale. Howells versjon ble først brukt i historien The Leisure Hive (1980) og den ble brukt resten av den sesongen. Da Peter Davison tok over rollen som Doktoren i neste sesong så forandret Howell tonehøyden litt og det er denne versjonen som ble brukt helt frem til sesong 23 (1985) da Nathan-Turner hyrte Dominic Glynn til å lage en ny versjon.
Howel skrev også musikken for ti av historiene i denne perioden.
Senere forandret han litt på sin versjon av åpningsmelodien for hørespillene fra Big Finish Productions. 


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Howell på Internet Movie Database 
(en) Peter Howell på AllMovie
Aneurin Bevan

Aneurin «Nye» Bevan (født 15. november 1897 i Tredegar i Monmouthshire i Wales, død 6. juli 1960) var en britisk politiker som var uoffisiell leder av det britiske arbeiderpartiets venstrefløy. Bevan var født i Monmouthshire, et grevskap i det sørøstlige Wales, sønn av gruvearbeideren David Bevan. Hans far var baptist, moren metodist. 
I 1928 ble han valgt inn i underhuset, der han kjempet aktiv for arbeidernes rettigheter. Han var en tidlig kritiker av fascisme og nazisme og argumenterte for britisk støtte til sosialistene i Spania i deres kamp mot Franco og falangistene. Han argumenterte for en forent sosialistisk front med alle partiene på venstresida, inkludert kommunistpartiet, noe som følte til en kortvarig eksklusjon fra partiet. Han ble imidlertid i november 1941 sluppet inn igjen i partiet etter å ha lovt ikke å delta i kampanjer i strid med partiets erklærte politikk. 
Bevan var en sterk kritiker av Neville Chamberlains appeasement-politikk ovenfor Hitler og argumenterte for at Winston Churchill måtte ta over som statsminister, men motsatte seg Labours deltagelse i koalisjonsregjeringen under krigen. Han kritiserte også sensuren på radio og fjernsyn, samt en krigsregulering som ga innenriksministeren muligheten til å interne borgere uten rettssak. 
Bevan mente at den andre verdenskrig ville gi Storbritannia muligheten til å skape et nytt samfunn. Etter at Labour vant valget i 1945 ble Bevan utnevnt til helseminister i den nye Attlee-regjeringen. I underhuset hadde Labour  tilstrekkelig støtte til å gjennomføre flere velferdsreformer, på tross av opposisjon fra de konservative. I 1946 ble National Insurance Act, folketrygd, gjennomført, som erstatning for «fattiglovene», med arbeidsledighets- og syke-, barne- og enketrygd, samt statspensjon, alt finansiert av obligatoriske bidrag fra arbeidsgivere og arbeidstagere. Alle disse reformene var basert på anbefalinger i den såkalte Beveridge-rapporten fra 1944. I 1948, la National Health Service Act grunnlaget for et nasjonalt helsevesen. 
På tross av sin suksess ble Bevan i 1951 degradert til arbeidsminister, men han trakk seg snart fra regjeringen etter at finansministeren, Hugh Gaitskell ville innføre gebyr på bruk av tannleger og for briller, i sammenheng med de begrensningene Koreakrigen la på budsjettet. To andre ministre, John Freeman og Harold Wilson, gikk av samtidig. Ute av regjeringen ble Bevan leder av partiets venstrefløy. Bevan var ledende i den såkalte Tribune Group, som blant annet kritiserte høye forsvarsutgifter. Etter valget i 1955 trakk Attlee seg som partileder og Bevan stilte som kandidat til ny leder, men ble beseiret av Hugh Gaitskell, som representerte partiets høyreside. På tross av at han hadde utviklet kreft, ble han fire år seinere, i 1959 valgt som partiets nestleder, men han fikk gjort lite i denne posten før han døde året etter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aneurin Bevan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aneurin Bevan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aneurin Bevan hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Aneurin Bevan hos The Peerage
Hanøy kirke

Hanøy kirke ligger på Hanøy i Hadsel kommune i Nordland. Kirka ligger nordøst på Austvågøya. Den er bygd i 1912 og har 100 plasser.


== Andre kirker i Hadsel ==
Grønning kirke
Hadsel kirke
Innlandet kirke
Melbu kirke
Sand kirke


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Hanøy kirke, Hanøy». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 513. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Hanøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kirke og kirkegårder i Hadsel (Vesteraalen,info)
Den norske kirke i Hadsel
Dannelsesroman

En dannelsesroman er en romantradisjon der man beskriver hovedpersonens livsløp, prøvelser og modning fram til «dannelse». 

«Dannelsesromanen fokuserer på dannelsesprosessen, den tegner med Bakhtins ord «et bilde av et menneske i en utviklingsprosess».» (Litteraturvitenskapelig leksikon)Begrepet Bildungsroman stammer fra tysk opplysningstid, og ble introdusert av filologen Johann Carl Simon Morgenstern. På engelsk og flere andre språk brukes det tyske ordet Bildungsroman.  
Dannelsesromanen som sjanger har forløpere i antikkens og middelalderens litteratur, men vokser fram samtidig med romanen som sjanger på 1700-tallet. Etter Goethe blir det et karakteristisk trekk ved sjangeren at innholdet i dannelsen problematiseres. 


== Kjente dannelseromaner ==
Kyroupaidia av Xenofon
Parzifal av Wolfram von Eschenbach (1200–1210)
Tom Jones av Henry Fielding (1749)
Geschichtes des Agathon av Christoph Martin Wieland (1766–1767)
Den unge Werthers lidelser av Johann Wolfgang von Goethe (1774)
Anton Reiser av Karl Philipp Moritz (4 bd., 1785–90)
Wilhelm Meisters læreår av Johann Wolfgang von Goethe (1795–1796)
David Copperfield  av Charles Dickens (1849–50)
Store forventninger av Charles Dickens (1860–1861)
Huckleberry Finn av Mark Twain (1884)
Demian av Hermann Hesse (1919)
Siddhartha av Hermann Hesse (1922)
Narsiss og Gullmunn av Hermann Hesse (1930)
Usynlig mann av Ralph Ellison (1952)


== Litteratur ==
Litteraturvitenskapelig leksikon. Kunnskapsforlaget, 1997


== Eksterne lenker ==
Dannelsesroman; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Sand kirke (Hadsel)

Sand kirke ligger på Hadselsand i Hadsel kommune i Nordland. Kirka ligger nord på Austvågøya. Kirka er egentlig et kapelltilbygg til en tidligere skole, og ble bygget i 1914, med 80 plasser.


== Andre kirker i Hadsel ==
Grønning kirke
Hadsel kirke
Hanøy kirke
Innlandet kirke
Melbu kirke


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Sand kirke, Strømstad». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 153. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Sand kirke (Hadsel)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Hadsel kommune om kommunens kirker
Den norske kirke i Hadsel
Retrograd og prograd bevegelse

Retrograd bevegelse er et uttrykk som brukes i astronomien og betyr at en planet, måne, asteroide eller en komet roterer motsatt vei av det som er vanlig rotasjonsretning i et solsystem. Dvs. at den da også roterer i motsatt retning av objekter som har prograd bevegelse.
I solsystemet går alle planetene i ellipseformede (nesten sirkelrunde) baner rundt solen. Alle planetene går også i samme retning rundt solen, mot urviseren sett fra den nordlige himmelpol. I tillegg til at planetene går i bane rundt solen så roterer de også om sin egen akse, omtrent som en snurrebass. Alle planetene i solsystemet roterer samme vei, med unntak av Venus og Uranus, som begge har retrograd rotasjon om sin egen akse.
William Henry Beveridge

William Henry Beveridge, 1. baron Beveridge, (født 5. mars 1879 i Rangpur i Bengal, død 16. mars 1963) var en britisk økonom og sosialreformator. Han er kjent for Beveridge-rapporten fra 1942, en rapport som la grunnlaget for den britiske velferdsstaten.
Beveridge var utdannet jurist. Han utredet pensjons- og sosialforsikringsspørsmål for statsminister David Lloyd Georges liberale regjering (1906–1914). Fra 1919 til 1937 var han direktør ved London School of Economics.I 1941 ba den britiske regjeringen Beveridge om å utarbeide en rapport om hvordan Storbritannia kunne gjenreises etter krigen. Beveridge-rapporten, offisielt titulert Social Insurance and Allied Services, ble utgitt året etter, i 1942. Rapporten la grunnlaget for den britiske velferdsstaten slik den ble innført etter andre verdenskrig, blant annet det nasjonale helsevesenet. Rapporten foreslo prinsippet om universalitet gjennom at staten skulle ha ansvar for å sikre grunnleggende helse- og omsorgstjenester, samt minsteinntekt, for alle landets innbyggere.Beveridge ble gjort til livstidspeer i 1946. Han ble de liberales leder i Overhuset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Beveridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Henry Beveridge på Internet Movie Database 
(en) William Henry Beveridge hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) William Henry Beveridge hos The Peerage
Fritigern

Fritigern (gotisk: Frithugairns, «ønsker fred», død 380), konge av vestgoterne (369-380), var en av de prominente germanske krigerkongene viss militære seire i goterkrigen 377–382 til slutt førte til fallet til den vestlige delen av Romerriket rundt 100 år senere.
Fritigern var en rival av Atanarik, en annen prominent leder, og foretrukket av den romerske keiseren Valens hovedsakelig på grunn av at han hadde konvertert til arianisme, en form for kristendom som var populær på den tiden og som Valens sympatiserte med. Vestgoterne var under tungt press fra hunnerne som allerede hadde erobret deres slektninger, østgoterne. I 376 ba vestgoterne Valens om å få krysse Donau og slå seg ned i romersk territorium som hunnerne ikke kunne nå på den tiden på grunn av deres manglende evne til å krysse Donau med stor kraft. 
Valens gikk med på å la Fritigerns tilhengere slippe inn i riket. I bytte måtte de gå inn i militær tjeneste, men ville bli behandlet på samme måte som andre romerske undersåtter. Men ingenting av dette skjedde. I løpet av høsten 376, hjalp romerne Fritigerns folk over Donau og til å slå seg ned i provinsen Moesia. Men mange av tilhengerne til Atanarik slapp også over elven, noe som gjorde det vanskeligere for Fritigern i å styre sitt folk.
I 377 herjet tørke områdene som vestgoterne hadde slått seg ned i, og deres bønn om hjelp forble ubesvart. De romerske guvernørene i området, Lupicinus og Maximus, behandlet dem faktisk dårlig. Uten annet valg enn å kjempe eller dø, ledet Fritigern sitt folk i krig (goterkrigen 377–382), og vestgoterne tok snart kontroll over store deler av naboprovinsen, den rikere Thrakia. Krisen fortsatte i 378 og den 9. august hevnet Fritigern sine slektningers nederlag 109 år tidligere i slaget ved Naissus ved å påføre romerne deres verste militære nederlag på flere århundrer i slaget ved Adrianopel.
Fritigerns seier førte snart til at vestgoterne tok kontroll over nesten hele Balkan. Selv om hans hær manglet beleiringsmaskiner som trengtes for å ta den romerske hovedstaden Konstantinopel, raidet de Hellas, og etterlot kun små områder uplyndret, inkludert byen Athen.
Fritigern fortsatte å kjempe med romerne med blandet suksess i to år etter hans store seier og vant etterhvert anerkjennelse som konge blant de fleste vestgoterne innenfor riket. Da han døde, ble Atanarik konge over hele det vestgoterske folket og inngikk til slutt fred med romerne.


== Referanser ==
Jurij Jevdokimov

Jurij Aleksejevitsj Jevdokimov (russisk: Юрий Алексеевич Евдокимов) (født 1. januar 1946 i Klevan, Ukraina) var den russiske oblasten Murmansks guvernør, noe han har vært siden 1. desember 1996. Jevdokimov ble gjenvalgt 26. mars 2000. Han er gift, og har to barn. Han kom til Murmansk i 1974 fra Caparoge i Ukraina som ingeniør og var instruktør for transport i 10 år. Så fullførte han kommunistpartiets skole i St. Petersburg, deretter jobbet han i bygningsavdelingen i Murmansk og var partisekretær for kommunistpartiet i Murmansk oblast inntil han i 1996 ble valgt til guvernør.  


== Heder ==
I 1999 ble han tildelt den russiske orden «For fortjeneste for Fedrelandet».
6. september 2007 ble han utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for sitt arbeide for forbindelser mellom Norge og Russland.


== Kilder ==
(ru) Murmansk oblasts offisielle nettside
(en) Russia Profile
(en) Rulers (forgjenger)
Fylkesmannen i Finnmark - Gratulerer Jevdokimov!
Kreml kaller guvernør forræder – Artikkel i Aftenposten 11. mars 2009
Malnes kirke

Malnes kirke ligger på Eidet i Bø kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den ble innviet 7. april 1895 og har 320 plasser. Arkitekt for kirka var Ole Scheistrøen.
Den første Malnes kirke på Malnes ble første gang nevnt i et dokument fra 1589. Den ble revet i 1829 og flyttet til Eidet.
Like ved kirka står en bauta over fiskere fra Bø og Malnes som har omkommet på havet. Bautaen ble satt opp i 1943.


== Andre kirker i Bø ==
Bø kirke


== Eksterne lenker ==
(no) «Malnes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Malnes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Bø og Malnes mengihetsråd
Naiad (måne)

Naiad er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Naiad ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 i september 1989. Oppdagelsen ble offentliggjort 29. september 1989.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser
Boeing B-17 Flying Fortress

Boeing B-17 Flying Fortress var et amerikansk fire-motors tungt bombefly utviklet og produsert av The Boeing Company før og under den andre verdenskrig. Det var det første masseproduserte bombeflyet av sitt slag og ble primært brukt til strategisk dag-bombing av tyske industrimål. Flyet ble gjennom årene utviklet i hele 16 varianter og ble benyttet som transportfly, fotorekognoseringsfly og drone. Det fantes sågar en eskorte-variant som var ekstra bestykket og skulle sørge for beskyttelse for andre bombefly.
Boeing B-17 er blitt et symbol på luftkrigen over Tyskland, ikke fordi det var det beste bombeflyet eller det mest tallrike. Men det var der, gjennom hele krigen, og det var alltid pressens favoritt. Propagandafilmer som William Wylers klassiske Memphis Belle gjorde også sitt til å bygge opp flyets symbolverdi.


== Historie og utvikling ==
Boeing Model 299 gjorde et sterkt inntrykk på presse og oppmøtte første gang det ble rullet ut 17. juni 1935. Flyet, med sine strømlinjede former og elegante linjer, var et slående eksempel på tidens art deco og fikk alt rundt seg til å se gammeldags og utdatert ut. Pressen var imponert over flyet, og en reporter i The Seattle Times beskrev flyet som en «flyvende festning» (flying fortress), et navn som Boeing likte så godt at de fikk det registrert.
Antallet B-17 steg raskt etter USA gikk med i krigen 7. desember 1941, og flyet fikk tjenestegjøre ved hver eneste litt større miltæroperasjon frem til krigens slutt. Det beholdt sin stilling som det amerikanske luftforsvarets standard-bombefly helt til den enda større B-29 tok over rollen i slutten av 1944. Den «flyvende Festningen» gikk ikke ut av bruk, og var til slutt det flyet som ble mest brukt i bombingen av Tyskland.


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boeing B-17 Flying Fortress – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) B-17 Flying Fortress – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Thalassa

For den gresk gudinne av samme navn, se ThalassaThalassa er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Thalassa ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 i september 1989. Oppdagelsen ble offentliggjort 29. september 1989.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser
Despina

Despina, også kjent som Neptun V' er en av planeten Neptuns 14 kjente måner – nummer tre sett i fra planeten. Månen er oppkalt etter Despoina, en nymfe som var datter av Poseidon og Demeter.
Despina ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 sent i juli 1989 og fikk da den midlertidige betegnelsen S/1989 N 3. Oppdagelsen ble offentliggjort 2. august 1989, men pressemeldingen omtaler bare «10 rammer tatt over 5 dager», noe som gir en oppdagelsesdato en gang før 28. juli. Navnet ble tildelt 16. september 1991.Despina er uregelmessig i formen og viser ingen tegn til geologiske endringer. Det er sannsynligvis en steinhagug som har blitt gjenskapt fra fragmenter etter Neptuns opprinnelige måner som ble knust av perturbasjon fra Triton kort tid etter at månen ble fanget i en svært eksentrisk bane.Despinas bane ligger nær, men på utsiden av banen til Thalassa og like innenfor Le Verrier-ringen. Siden den også ligger under Neptuns synkrone baneradius, går den sakte, men sikkert i spiral innover på grunn av tidevannsdeakselerasjon og kan til slutt slå ned i Neptuns atmosfære. Den kan også bryte opp til en planetarisk ring når den passerer Roche-grensen på grunn av tidevannskreftene.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser
Galatea (måne)

Galatea er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Galatea ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 i september 1989. Oppdagelsen ble offentliggjort 29. september 1989.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser


== Eksterne lenker ==
(en) Galatea (moon) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Galatea (moon) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Galatea-profil Arkivert 1. august 2007 hos Wayback Machine. av NASA's Solar System Exploration(engelsk)
Neptuns kjente satellitter (av Scott S. Sheppard) (engelsk)
Sirenia (andre betydninger)

Sirenia (havfrue) har flere betydninger:

Sirenia er et Gothic Metal-band fra Stavanger.
Sirenia er det vitenskapelige navnet for sjøkyr, en gruppe sjøpattedyr.
Larissa (måne)

Denne artikkelen er om en av Neptuns måner. For andre betydninger av ordet, se Larissa (andre betydninger).Larissa er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Larissa ble oppdaget 24. mai 1981, og oppdagelsen ble offentliggjort 15. januar 1982.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser
Proteus (måne)

Proteus er den nest største av planeten Neptuns 14 kjente måner. Den ble oppdaget av romsonden Voyager 2 i juli 1989. Navnet kommer fra havguden Protevs i gresk mytologi.
Proteus er det største kjente objektet i Solsystemet som ikke er kuleformet. Man regner med at gravitasjonskreftene ville ha ført til at den ville blitt kuleformet om massen bare hadde vært litt større. Likevel ble den ikke oppdaget før i 1989. Hovedårsaken til det er månens mørke farge.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Proteus (moon) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Proteus (moon) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Nereid (måne)

Nereid er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Nereid ble oppdaget 1. mai 1949.
Nereid har en avlang form. Man vet fortsatt lite om hvordan dens overflate ser ut.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser
Thor Lillehovde

Thor Lillehovde (født 3. april 1948) er en norsk politiker (Ap). Lillehovde er industriarbeider av yrke, og var ordfører i Ringsaker kommune fra 1991 til 2007. Fra 1. oktober 2009 til 11. november 2011 møtte han fast på Stortinget som vararepresentant for Knut Storberget. Lillehovde var medlem av Stortingets justiskomité. Han har 26 års bakgrunn fra mekanisk industri og som medlem av fagforeningen Jern og Metall.


== Eksterne lenker ==
(no) Thor Lillehovde hos Stortinget 
(no) Thor Lillehovde hos Norsk senter for forskningsdata
Psamathe (måne)

Psamathe er en av Neptuns 14 kjente måner. Psamathe ble oppdaget av Scott S. Sheppard og David C. Jewitt i 2003. Månen som er ca. 24 km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på 46 695 000 km. Banehelningen er på 146,60° i forhold til Neptuns ekvator og 124,39° i forhold til ekliptikken.


== Referanser ==
Halimede (måne)

Halimede er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 1 ble oppdaget av Matthew J. Holman i 2002. Månen som er ca. 48 km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på omtrent 15 728 000 km. Banehelningen er på 99,06° i forhold til Neptuns ekvator og 111,84° i forhold til ekliptikken.
Halimede har den nest mest eksentriske og tredje mest inklinerte banen rundt Neptun. Dette er illustrert i diagrammet for Neptuns irregulære månener under infoboksen til høyre. Satellittene over den horisontale aksen er prograde mens satellittene under er retrograde. De gule segmentene som strekker seg fra perisenteret til aposenteret viser eksentrisiteten.
Halimede er ca. 62 kilometer i diameter (antatt en albedo pp 0,04) og fremstår som nøytral (grå) i det synlige lyset. Gitt den svært lignende fargen til Nereid, sammen med den høye sannsynligheten (41 %) for kollisjon i solsystemets tidlige fase, har det blitt foreslått at satellitten kan være et fragment av Nereid.Halimede, eller Neptun IX er som mange av de ytre satellittene til Neptun oppkalt etter en av Nereidene, de femti døttrene til Nereus og Doris. Før offentliggjøringen av navnet 3. februar 2007 (IAUC 8802) var Halimede kjent ved den midlertidige betegnelsen S/2002 N 1.


== Referanser ==
Sao (måne)

Sao er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 2 ble oppdaget av Matthew J. Holman med flere i 2002. Månen som er ca. 48 km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på omtrent 22 422 000 km. Banehelningen er på 65,22° i forhold til Neptuns ekvator og 52,82° i forhold til ekliptikken.


== Referanser ==
Laomedeia (måne)

Laomedeia er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 3 ble oppdaget av Matthew J. Holman i 2002. Månen som er ca. 48 km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på 23 571 000 km. Banehelningen er på 55,38° i forhold til Neptuns ekvator og 37,72° i forhold til ekliptikken.


== Referanser ==
Neso (måne)

Neso er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 4 ble oppdaget av Matthew J. Holman og Brett J. Gladman i 2003. Månen som er ca. 60 km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på 48 387 000 km, og er av de kjente månene den månen som befinner seg lengst unna sin planet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Matthew Holman's Neptune's page (engelsk)
David Jewitt's pages (engelsk)
Scott Sheppard's pages (engelsk)
Neso in Fiction (engelsk)