jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gorkhaland

Gorkhaland er det navnet gorkhaer (etniske nepalere) i India har satt på den indiske delstaten de krever opprettet på områder som nå tilhører delstaten Vest-Bengal.
De vil at denne delstaten skal dannes på grunnlag av Darjeeling distrikt i det nordøstre Vest-Bengal og mindre tilstøtende områder.
På 1900-tallet utviklet det seg en politisk bevegelse som krevde nasjonale rettigheter for det nepali-talende flertallet i distriktet.
Organisasjoner for nepali-talende indere ble stiftet der alt før den andre verdenskrig, da all politisk organisering var strengt forbudt i Nepal. Disse organisasjonene brukte som regel betegnelsen gorkha og ikke nepali om seg sjelv, både fordi dette var navnet på nasjonaliteten på den tiden da bevegelsen i India startet, og senere for å markere at de ikke ønsket tilslutning til den nepalske staten, men ville bli innenfor India.
Kravet om både et eget område innenfor Vest-Bengal, og etterhvert det mer radikale kravet om en egen delstat, Gorkhaland, med utgangspunkt i Darjeeling og distrikter rundt, vokste fram på denne tiden.
Etter at India ble selvstendig, fikk nepali formelt en rolle som offisielt språk i Darjeeling og områder i nærheten, ved vedtak i 1961 og 1977. Men nasjonalistiske aktivister hevdet at disse vedtaka ikke ble satt ut i praksis.
I 1986 ble dette kravet reist igjen av Gorkhaland National Liberation Front (GNLF – Gorkhalands Nasjonale Frigjøringsfront). Brutal undertrykkelse av en GNLF-ledet demonstrasjon utløste to års lokal krig, der minst 200 ble drept.
I 1988 ble krigen avslutta etter forhandlinger. Den indiske staten dannet et autonomt distrikt innenfor Vest-Bengal, Darjiling Gorkha Hill Council, senere omdøpt til Darjiling Gorkha Autonomous Hill Council (en bokstavelig, men ikke helt språklig god norsk oversettelse er Darjeelings Autonome Gorkha-Åsråd), som fikk beslutningsrett over utviklingsprogrammer, undervisning og kultur. GNLF ga opp kravet om en egen stat.
Seinere har kravet om at distriktet skal bli en egen nepali-talende stat innafor India blitt reist flere ganger, men til nå uten samme styrke som på 1980-tallet.


== Eksterne lenker ==
Nepalis in India demand separate Gorkha State (en)
Espen Gaarder Haug

Espen Gaarder Haug (født 1966) er en norsk trader, og professor i finans ved Handelshøyskolen ved NMBU. Han har en doktorgrad i kvantitativ finans fra NTNU, erfaring som praktiserende trader for Den norske Bank, Chemical Bank, JP Morgan Chase og Paloma Partners.
Haug har skrevet flere bøker om matematisk finans. Han lager også tegneseriestripen «The Collector» som trykkes i Willmott, et magasin for kvantitativ finans.


== Bibliografi ==
The Complete Guide to Option Pricing Formulas 2006, 2. utgave, New York: McGraw-Hill,  ISBN 0-07-138997-0.
Derivatives : Models on Models 2007, New York: John Wiley & Sons. ISBN 0-470-01322-2.
Unified Revolution: New Fundamental Physics 2014, Oslo: EGH Publishing. ISBN 978-829-99703-03


== Vitenskapelige artikler ==
Haug, E.G. (2020): "*Collision-space-time: Unified Quantum Gravity" Physics Essays, Vol 33. No. 1.
Haug, E.G. and Hoff, H. (2018): "*Stochastic space interval as a link between quantum randomness and macroscopic randomness?" Physica A, Vol 493, Pages 400–409.
Haug, E.G. (2017): "*The ultimate limits of the relativistic rocket equation. The Planck photon rocket" Acta Astronautica, Vol 136.
Haug, E.G. (2016): "The gravitational constant and the Planck units. A simplification of the quantum realm," Physics Essays, Vol 29. No. 4.
Haug, E.G. and Taleb, N.N. (2011): "Option traders use (very) sophisticated heuristics, never the Black-Scholes-Merton formula," Journal of Economic Behavior and Organization
Haug, E.G. and Stevenson, J.  (2009): Options Embedded in Physical Money, Wilmott Magazine 1/2009
Haug, E.G. and Taleb, N.N. (2008): Why We Have Never Used the Black-Scholes-Merton Option Pricing Formula, http://papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abstract_id=1012075, Wilmott Magazine 1/2008


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Espen Gaarder Haug i BIBSYS
Forfatterens hjemmeside
Fylkesvei 532

Fylkesvei 532 går mellom Rabben i Hustadvika og Høgset i Gjemnes.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 279.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Hustadvika

 GjemnesStorlandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv532
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Michael Stich

Michael Stich (født 18. oktober 1968 i Pinneberg i Schleswig-Holstein i daværende Vest-Tyskland) er en tidligere profesjonell tennisspiller.
Stich ble profesjonell tennisspiller i 1988 og han tilhørte verdenseliten i den første halvdelen av 1990-tallet. Som best var han nummer to (1993) på rankingen over verdens beste mannlige singlespillere og nummer ni som doublespiller. I løpet av sin tenniskarriere vant han 18 single- og 10 doubleturneringer. 
Stich vant sin første turnering i 1990 (Memphis) og i 1991 vant han sin eneste Grand Slam-tittel. Etter å ha beseiret svenske Stefan Edberg på vei til Wimbledon-finalen møtte han sin landsmann Boris Becker i den heltyske finalen. Stich vant over Becker, som har vunnet turneringer tre ganger før, i tre strake sett; 6-4, 7-6, 6-4 og tok dermed sin første og eneste Grand Slam-tittel. Året etter, i 1992 vant han doubleturnering i Wimbledon sammen med John McEnroe. Forøvrig McEnroes siste Grand Slam-tittel.
Stich ble olympisk mester da han sammen med Boris Becker vant gullmedaljene i doubleturneringen under Sommer-OL 1992 i Barcelona. 
Han deltok også på det tyske Davis Cup-laget 1990–96, han spilte 46 Davis Cup-kamper hvorav han vant 35. 


== Grand Slam-titler ==
 Wimbledon
Single menn: 1991 (Han beseiret Boris Becker med 6-4, 7-6, 6-4 i finalen)
Double menn: 1992 (Sammen med John McEnroe)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michael Stich – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael Stich – Olympedia 
(en) Michael Stich – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Stich – ATP-touren 
(en) Michael Stich – ITF Tennis 
(en) Michael Stich – Davis-cupen 
(en) Michael Stich – International Tennis Hall of Fame
Eduardo Frei

Eduardo Frei er navnet til flere personer:

Eduardo Frei Montalva – Chiles president 1964–1970
Eduardo Frei Ruiz-Tagle – Chiles president 1994–2000, sønn av ovenstående


== Oppkalte steder ==
Eduardo Frei (forskningsstasjon) – Chilensk forskningsstasjon i Antarktis
Toril Opsahl

Toril Opsahl (født 1976) er en norsk lingvist. Hun er ansatt som førsteamanuensis i Nordisk språk ved Universitetet i Oslo.
Opsahl ble cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 2002. Hovedfagsoppgaven var om de kommunikative funksjonene til diskurspartikkelen 'bare'. I 2010 tok hun en doktorgrad om språkutvikling i multietniske ungdomsmiljøer. Avhandlingen hadde tittelen Egentlig alle kan bidra! og inngikk i det nasjonale språkforskningsprosjektet "Utviklingsprosesser i urbane språkmiljø" (UPUS).Opsahl startet karrieren som lektor ved videregående skole og voksenopplæring (2002–2006). Hun var deretter doktorgradsstipendiat 2006–2009 og redaktør i Norsk ordbok fra 2009 til 2014, hvor hun blant annet var forsker i prosjektet Norsk Ordbok 2014. I 2012 ble hun ansatt som førsteamanuensis II ved Forskingssenter for skriftkultur, Ivar Aasen-instituttet for språk og litteratur, Høgskulen i Volda og i 2014 fikk hun stillingen som førsteamanuensis i Nordisk språk (inkludert Norsk som andrespråk) ved Institutt for lingvistiske og nordiske studier, Universitetet i Oslo (UiO). Hun var forskningsleder ved samme institutt fra 2015 til 2017 og har siden 2020 vært leder for NorPol-prosjektet. Hun har også bistilling som førsteamanuensis II ved NTNU, i prosjektet GenVAC.Hennes faglige interesseområder er språklig variasjon og endring, flerspråklighet, flerspråklig utdanning, språkholdninger, samtale, ungdomspråk, diskursmarkører, grammatikk og pragmatikk.
Opsahl har sittet i skriftstyret til Landslaget for norskundervisning og er medlem av kjernegruppa ved MultiLing, senter for flerspråklighet.I 2013 utgav hun (sammen med Stian Hårstad) boka Språk i byen. Utviklingslinjer i urbane språkmiljøer i Norge.


== Referanser ==
Fylkesvei 537

Fylkesvei 537 går mellom Reknes og Grandfjæra i Molde. Veiens lengde er 1,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv400.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Molde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv400
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Allen Ginsberg

Irwin Allen Ginsberg (født 3. juni 1926, død 5. april 1997) var en amerikansk beat-poet. Han er mest kjent for diktet Howl om beat-generasjonen. Sønn av Naomi Ginsberg og dikteren Louis Ginsberg. I løpet av sitt første år ved Columbia-universitetet i New York møtte han flere fremtidige beat-forfattere, blant andre Jack Kerouac og William S. Burroughs.


== Bibliografi ==
Howl and Other Poems (1956)
Kaddish and Other Poems (1961)
Reality Sandwiches (1963)
The Yage Letters (1963) – med William S. Burroughs
Planet News (1968)
First Blues: Rags, Ballads & Harmonium Songs 1971 - 1974 (1975), ISBN 0-916190-05-6
The Gates of Wrath: Rhymed Poems 1948–1951 (1972)
The Fall of America: Poems of These States (1973)
Iron Horse (1972)
Mind Breaths (1978)
Plutonian Ode: Poems 1977–1980 (1982)
Collected Poems 1947–1980 (1984)
Senere utgitt som Collected Poems 1947-1997, New York, Harper Collins, 2006
White Shroud Poems: 1980–1985 (1986)
Cosmopolitan Greetings Poems: 1986–1993 (1994)
Howl Annotated (1995)
Illuminated Poems (1996)
Selected Poems: 1947–1995 (1996)
Death and Fame: Poems 1993–1997 (1999)
Deliberate Prose 1952–1995 (2000)


=== På norsk ===
Allen Ginsberg: Hyl og andre dikt. Oversatt av Olav Angell. Oslo 1968
Allen Ginsberg: I hjertet av malstrømmen: dikt i utvalg. Oversatt av Olav Angell og Jón Sveinbjørn Jónsson, Oslo 1992. ISBN 82-02-13029-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Allen Ginsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Allen Ginsberg på Internet Movie Database 
(da) Allen Ginsberg på Filmdatabasen 
(en) Allen Ginsberg hos The Movie Database 
(en) Allen Ginsberg på Discogs 
(en) Allen Ginsberg på MusicBrainz 
(en) Allen Ginsberg på Songkick 
(en) Allen Ginsberg på AllMusic 
(no) Allen Ginsberg av Henning H. Bergsvåg
Fjellhvitkurle

Fjellhvitkurle (Pseudorchis straminea) er en plante i hvitkurleslekta i orkidéfamilien (marihandfamilien).


== Utseende ==
Fjellhvitkurle er ikke av de mest spektakulære orkidéene vi har. Den har relativt små og gulhvite blomster øverst på en 10–20 cm lang stengel omkranset av grønne, avlange blader. Det mest karakteristiske ved planta er lukta, den har nemlig sterk vaniljelukt på blomstene. Den nære slektningen hvitkurle er svært lik denne planta.
Finner en et blomstrende skudd av fjellhvitkurle kan en være ganske sikker på å finne flere. Planta setter ikke rotskudd, men den pleier likevel å opptre i bestand.


== Forekomster i Norge ==
Dette er en fjellplante som først og fremst er tilknyttet de kalkrike fjellstrøkene. Fjellhvitkurle er en karakterart for vegetasjonstypen reinrosehei.
De sørligste lokalitetene til fjellhvitkurle er helt nede i Åmli og Bygland, og planta går helt nord til Nordkapp. I de fleste fjellområder med kalk i grunnen er planta relativt vanlig, og i Nord-Norge går den også ned til kysten. Fjellhvitkurle er i rødlistevurderingen 2021 regnet som livskraftig (LC).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellhvitkurle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjellhvitkurle hos Artsdatabanken 
(sv) Fjellhvitkurle hos Dyntaxa 
(en) Fjellhvitkurle hos ITIS 
(en) Fjellhvitkurle hos The International Plant Names Index 
(en) Fjellhvitkurle hos Tropicos 
(en) Kategori:Pseudorchis straminea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudorchis straminea – detaljert informasjon på Wikispecies
French Open 1978

French Open 1978 ble spilt i perioden 29. mai til 11. juni på Roland Garros-stadion i Paris og er en tennis-turnering på grus. Björn Borg vant singleturneringen for herrer for tredje gang og Virginia Ruzici vant både single- og double for damer. I doublen sammen med Mima Jaušovec som hun møtte å beseiret i singlefinalen.


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
French Open PDF Menn, Kvinner
ITF Menn, Kvinner
Mona Grudt

Mona Grudt (født 1971) er en norsk journalist, redaktør, programleder og modell. Hun vant Miss Universe i 1990. Hun er (pr. 2022) den eneste norske statsborger som har vunnet denne kåringen.
Ved siden av modellyrket har Grudt arbeidet som journalist og spaltist i flere kvinne- og ukeblader og har også vært redaktør av Ditt Bryllup (1996–2014). Hun har også ledet missekåringen Frøken Norge på TVNorge og vært programleder for TopModel og talkshowet Fullt hus (begge på TV3). I 1990–årene gjestet hun TV-serier både i USA, Norge og Danmark, blant annet det amerikanske talkshowet The Late Show with David Letterman i 1990 og hadde en gjesterolle i serien Star Trek: The Next Generation i 1991 (fra perioden hun bodde i USA 1990–1997).
I 2007 deltok hun i danseprogrammet Skal vi danse på TV 2 og året etter deltok hun i, og vant, en spesialversjon bestående av tidligere deltakere.


== Privatliv ==
Grudt var gift med motefotograf Lasse Berre fra 1995 til 1999 og med amerikanske Brody Bittrick fra 2005 til 2012. Hun har siden 2021 vært gift med islandske Bjørgvin Thorsteinsson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mona Grudt på Internet Movie Database 
(en) Mona Grudt hos The Movie Database 
(no) Offisiell hjemmeside
Fylkesvei 5948

Fylkesveg 5948 går mellom Spjelkavik i Ålesund og Brusdal i Ålesund.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 111.Veien var tidligere hovedvei til Ålesund.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ålesund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5948
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Vika (Senja)

Vika er ei bygd på Senja i Troms. Stedet Ligger ved Gisundet, like nord for Silsand i Lenvik kommune, og er hjemstedet til forfatteren Arvid Hanssen.
Fylkesvei 861 går gjennom bygda, med gatenavnet Vikaveien.


== Olsborg grunnkrets ==
Vika utgjør Olsborg grunnkrets, som tilhører Silsandområdet. Olsborg er navnet på en gård som ligger nedenfor boligfeltet Silsand nord. Selve Olsborg tilhører Silsand grunnkrets, men man kan snakke om Olsborg som et større område. Olsborg grunnkrets ligger like nord for dette området og består av Vika, Finnjord og Skoghus. Areal: 5,57 km².
Innbyggertall:
Preseptorisk

Preseptorisk betyr det samme som ufravikelig. At en lovregel er preseptorisk innebærer at den ikke kan fravikes i avtale mellom to eller flere parter. Begrepet brukes først og fremst i kontraktsrettslige lover, hvor det ofte vil være noen regler som er preseptoriske, mens andre er deklaratoriske (fravikelige). De fleste slike lover inneholder en paragraf innledningsvis som regulerer lovens fravikelighet, gjerne slik at loven som utgangspunkt er preseptorisk, mens det er særskilt angitt dersom en regel skal være fravikelig. Det motsatte utgangspunkt er også mulig. Der loven ikke har slike uttrykkelige regler må fravikeligheten avgjøres ved tolking av den enkelte bestemmelse.
Bestemmelser som regulerer forbrukerforhold vil ofte være preseptoriske i retning av forbrukeren for å beskytte denne mot utnyttelse fra den profesjonelle parts side. Derimot er reglene normalt fravikelige på den måten at forbrukeren kan gis en bedre stilling enn den som følger av loven. Et eksempel på en lov med en slik regulering er forbrukerkjøpsloven fra 2002.
Hvitkurle

Hvitkurle (Pseudorchis albida) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien).


== Utseende ==
Hvitkurle er en av de mer uanselige orkideene. Den har små, ganske anonymt hvite blomster og en mørkere grønnfarge enn den nære slektningen fjellhvitkurle. Den har lite lukt på blomstene.


== Forekomster i Norge ==
På den nyeste Norsk rødliste for arter (2021) har hvitkurle blitt satt med statusen «sårbar» (VU). Dette er en plante som i stor grad er knyttet til kulturmark, særlig beite- og slåttemark drevet på gammel måte. I nyere tid har den gått sterkt tilbake.
Selv om hvitkurlen er i tilbakegang, har den fortsatt relativt store forekomster i Norge. Den finnes i alle fylker bortsett fra Finnmark, helt fra Kristiansand i sør til Karlsøy i nord. Planta har en viss hovedtyngde i utbredelsen i dalstrøkene på Østlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvitkurle i Encyclopedia of Life 
(en) Hvitkurle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hvitkurle hos Artsdatabanken 
(sv) Hvitkurle hos Dyntaxa 
(en) Hvitkurle hos ITIS 
(en) Hvitkurle hos NCBI 
(en) Hvitkurle hos The International Plant Names Index 
(en) Hvitkurle hos Tropicos 
(en) Kategori:Pseudorchis albida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pseudorchis albida – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudorchis albida – detaljert informasjon på Wikispecies
Virginia Ruzici

Virginia Ruzici (født 31. januar 1955 i Câmpia Turzii i Romania) er en tidligere profesjonell kvinnelig tennisspiller
Ruzici ble profesjonell i 1975 og i løpet av sin tenniskarriere vant hun 15 singleturneringer. Sin største fremgang nådde hun i 1978 da hun vant to Grand Slam-titler. Hun beseiret Mima Jaušovec med 6-2, 6-2 i French Open-finalen. Sammen med Mima Jaušovec vant hun også damedoubleturneringen, de beseiret Lesley Turner Bowrey / Gail Sherriff Chanfreau med 6-4, 6-3.  


== Grand Slam-titler ==
 French Open:
Single kvinner: 1978 (hun beseiret Mima Jaušovec med 6-2, 6-2 i finalen)
Double kvinner: 1978 (sammen med Mima Jaušovec)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Virginia Ruzici – WTA Tennis 
(en) Virginia Ruzici – ITF Tennis 
(en) Virginia Ruzici – FedCup
Deklaratorisk

Deklaratorisk betyr det samme som fravikelig. Der en lovregel er deklaratorisk innebærer dette at den kan fravikes gjennom avtale mellom partene, eller gjennom sedvane, kutyme eller annen handelsbruk. I hvilken grad en lov er deklaratorisk vil normalt være regulert innledningsvis i loven. Kontraktsrettslige lover utenfor forukerforhold vil normalt være deklaratoriske, ettersom det forutsettes at partene her kan ta vare på sine egne interesser, og fordi lovens regler ikke passer like godt i alle sammenhenger. I visse forhold der interessene til tredjemenn kommer inn vil dette imidlertid kunne stille seg annerledes; et eksempel på dette er innen selskapsretten der reglene i stor grad er preseptoriske (ufravikelige).


== Referanser ==
Frithjof Nordnes

Frithjof Nordnes (født 1948 i Mosjøen) er en norsk revyskuespiller og artist. Han spiller blant annet «Joffen» i duoen «Joffen og Laffen» sammen med Leif Fjelldal.


== Diskografi ==
Joffen og Laffen 1998


== Eksterne lenker ==
Fremover.no: «Joffen» slo an tonen


== Litteratur ==
Skoglund, Tore (2014). Fridtjof. [Finnsnes]: Bok i nord. ISBN 9788299741590.
Pro rata-ansvar

Pro rata-ansvar (av latin, pro = «for» og rata = «bestemt ved beregning») betyr rett oversatt forholdsmessig ansvar eller delt ansvar (omtales også som proratarisk ansvar). Dette foreligger der to eller flere parter er ansvarlige (debitorer) for samme krav, men der kreditor må kreve en forholdsmessig del av hver av dem. Der to debitorer hefter proratarisk for et beløp på 100 000 kroner, vil den ene
kunne bli fri for forpliktelsen ved å innbetale 50 000, mens kreditor må innkreve det resterende hos debitor nummer 2 (forutsatt at debitorene hefter for 50 % hver, noe som vil være hovedregelen). Pro rata-ansvar er således motsatsen til solidaransvar, der kreditor kan kreve hele sitt tilgodehavende hos en av skyldnerne, mens disse så må ordne opp seg i mellom i ettertid.
I norsk rett er utgangspunktet ved samskyld at det foreligger solidaransvar. Pro rata-heftelse forutsetter således særlig lovhjemmel eller avtale med kreditor. Et praktisk eksempel er i ansvarlig selskap med delt ansvar (DA).
Jone Salomonsen

Jone Gro Salomonsen (født 1956) er en norsk teolog, forsker og feminist som har forsket på religion ut ifra et feministisk perspektiv. Hun har utgitt flere bøker innen sitt fagområde. Hun er ansatt som professor ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo.
Salomonsen ble cand.theol. ved Universitetet i Oslo i 1986 og tok en doktorgrad i 1997 om feministisk neopaganisme/Wicca i USA samme sted. Avhandlingen var et tverrfaglig arbeid (sosialantropologi og teologi) og hadde tittelen I Am A Witch -A Healer And A Bender. An Expression Of Women's Religiousity in Contemporary USA. Den ble utgitt som bok i 2002 under tittelen Enchanted Feminism. Ritual, Gender and Divinity among the Reclaiming Witches of San Francisco.Salomonsen ble ansatt ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1989 og hatt stillingen som professor i teologi siden 2005. Hun har vært forsker både ved Det teologiske fakultet og Sosialantropologisk institutt, samt gjesteforsker ved Wesleyan University i USA. Hun har også hatt stilling som programsekretær i NRK, i NRK radio 1986-1987 og NRK fjernsynet 1987-1988.Hennes forskningsområder er feministisk teologi og kjønnsteori, ritualer og riteteori, neopaganisme, hekser og nyreligiøsitet, konfirmasjon og overgangsriter, globalisering og post-kolonial teologi, systematisk teologi, sosialantropologi, empiriske feltstudier.Hun var leder for Norsk studentunion 1981-82.


== Bibliografi ==
1991: Når gud blir kvinne. Blant hekser, villmenn og sjamaner i USA
1999: Riter. Religiøse overgangsriter i vår tid
2002: Enchanted Feminism. Ritual, Gender and Divinity among the Reclaiming Witches of San Francisco


== Referanser ==
Helganes kraftverk

Helganes kraftverk  er et  vannkraftverk ved Helgeland i Suldal kommune i Rogaland. 
Kraftverket utnytter deler av fallet i Helgelandsåna som renner ut i Suldalsvatnet. 
Det er installert to peltonturbiner på totalt 3,5 MW og midlere årsproduksjon er 12 GWh. 
Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin. Produksjonen startet i 2003.
Kraftverket er lokalt eid. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tveiteåno kraftverk

Tveiteåno kraftverk  er et vannkraftverk ved Kolbeinstveit i Suldal kommune i Rogaland. 
Kraftverket utnytter 331 meter av fallet i Tveiteåno som renner ut i Suldalsvatnet. Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.
Det er installert en peltonturbin  på 1,3 MW. Produksjonen startet i 2005 og midlere årsproduksjon er 4,5 GWh. 
Kraftverket er lokat eid.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Mima Jaušovec

Mima Jaušovec (født 20. juli 1956 i Maribor i daværende Jugoslavia) er en tidligere profesjonell spiller
Jaušovec er mest kjent for sin seier i Grand Slam-turneringen French Open i 1977. Hun nådde også finalen der i 1978 men tapte da mot Virginia Ruzici fra Romania. I doublefinalen samme år vant hun sin andre Grand Slam-tittel, da sammen med sin finalemotstander i singleturneringen Virginia Ruzici. De beseiret Lesley Turner Bowrey og Gail Sherriff Lovera med 5-7, 6-4, 8-6 i finalen. Paret nådde også doublefinalen i Wimbledon samme året, med de tapte for Kerry Melville Reid og Wendy Turnbull med 4-6, 9-8, 6-3. I sin tredje singlefinale i en Grand Slam-turnering, også den i French Open, i 1983 spilte hun mot Chris Evert og tapte. 
Blant Jaušovecs øvrige seire kan nevnes; Italian Open i 1976 og German Open i 1978. Hennes tenniskarriere som aktiv varte i femten år fra 1973 til 1988. I dag er hun trener for det slovenske kvinnelaget i tennis.


== Grand Slam-titler ==
 French Open:
Single kvinner: 1977 (hun beseiret Florenta Mihai med 6-2, 6-7, 6-1 i finalen)
Double kvinner: 1978 (sammen med Virginia Ruzici)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mima Jaušovec – WTA Tennis 
(en) Mima Jaušovec – ITF Tennis 
(en) Mima Jaušovec – FedCup