The Fast Show

The Fast Show er en sketsjbasert britisk komiserie skapt av Paul Whitehouse og Charlie Higson og produsert av BBC. Serien gikk på BBC fra 1994 til 1997. Det ble vist en del TV-spesialer etter det og den gjenoppstod også som web-serie for en kort periode.
I tillegg til de fire sesongene var det også to riksdekkende turneer i Storbritannia, først sammen med Shooting Stars i 1998 og deretter Farewell Tour i 2002, samt en julespesial. Serien er særlig basert på faste figurer, morsomheter som strekker seg over flere sketsjer og kjapp levering av poenger. Mange fraser fra serien ble svært populære blant seerne. 
Serien påvirket senere komedie som The Catherine Tate Show og Little Britain. Den ble en av de mest populære seriene i Storbritannia i 1990-årene, og har siden blitt vist i reprise og utgitt på DVD og som lydbok. Noen av figurene – Ron Manager, Ted og Ralph, Swiss Toni og Billy Bleach – har siden blitt brukt i andre programmer. 


== Stil og innhold ==
Serien ble utviklet av Paul Whitehouse og Charlie Higson, som ønsket å forlate Harry Enfield and Chums som de hadde skrevet for og opptrådt i. De fikk med seg Simon Day, Mark Williams, John Thomson, Arabella Weir og Caroline Aherne på det nye prosjektet. 
Som navnet antyder ble serien karakterisert av rask levering av poengene i sketsjer; noen varte bare få sekunder. Whitehouse og Higson skal ha fått ideen til dette da de så en reklamesnutt for en kommende sesong av Harry Enfield and Chums, og så at sketsjene ble minst like morsomme i kortform. The Fast Show ble på grunn av dette en arbeidstittel, som ble stående da serien ble sendt. 
I tillegg til skuespillerne var også manusforfattre og komikere som Graham Lineham, Arthur Mathews, Vic Reeves, Bob Mortimer og Craig Cash involvert i produksjonen. 
Noen av de mest populære figurene ble de som ofte opptrådte, men som ikke engang hadde noe skikkelig navn. De ble i stedet kjent bare for sine faste replikker eller en beskrivelse, som Whitehouse' «Anyone fancy a pint?», Williams' «You ain't seen me, right!» og «I'll get me coat» og Weirs «Ha!» og «Insecure woman». 
Noen av figurene var basert på virkelige personer. Louis Balfour fra Jazz Club minner sterkt om Bob Harris fra The Old Grey Whistle Test, Ron Manager har likheter med Trevor Brooking, Arthur Atkinson er en parodi på Arthur Askey og Lord Ralph Mayhew sies å være basert på regissørren John Boorman. 
Temasangen var Engelbert Humperdincks «Release Me». I første sesong ble den sunget av Paul Whitehouse under åpeningssekvensen, men i senere sesonger ble den bare spilt under rulletekstene.


== Figurer og faste innslag ==
Se Figurer i The Fast Show for en mer fullstendig listeAndre ting som blir gjentatt i serien er blant annet:

«Cheesy Peas»: En blanding av ost og erter som først dukker opp i en reklamesnutt, og senere i forskjellige varianter og sammenhenger. Nevnes i flere sketsjer som om det var et virkelig produkt.
Jesus Kristus: I forskjellige sammenhenger hvor det er upassende nevner noen at Jesus «døde for våre synder» eller lignende.
Isle of Man: Kontroversielle sketsjer om merkelige folk fra Man.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Fast Show på Internet Movie Database