jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sandungen (Oslo)

Sandungen var opprinnelig tre vann som ved oppdemming i 1887 ble til én innsjø, delt av et smalt sund med bro. Den vestre og minste delen kalles Vesle Sandungen (1,44 km²) mens den østre, og største, delen kalles Store Sandungen (2,52 km²). Den nordlige utløperen av Store Sandungen kalles Sandungskalven og ligger i Lunner kommune. Vannene ligger nordvest for vannet Hakkloa, nord for åsen Sandungskollen og sør for åsene Kjerkeberget (Oslos høyeste punkt) og Branntjernshøgda.
Plassen Sandungen, ved vestenden av Store Sandungen er Nordmarkas største. Plassen ble sannsynligvis ryddet av finner på midten av 1600-tallet. Bønder fra Ringerike setret på Sandungsbekkseteren. Brukerne av denne seteren hadde kvern i Katnoselva på 1800-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sverre Grimstad: Nordmarka – merker og mysterier. Andresen og Butenschøn Oslo 2008. ISBN 978-82-7981-053-7


== Eksterne lenker ==
Dybdekart, Norge Vassdrags- og Energidirektorat
Engsetdalsvatnet

Engsetdalsvatnet er en innsjø i de tidligere kommunene Skodje og Haram (fra 2020 i Ålesund) i Møre og Romsdal. Den har utløp mot vest til Tennfjordelva.


== Referanser ==
Stuora Gámasjávri

Stuora Gámasjávri er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Bardu kommune i Troms og Finnmark.


== Referanser ==
Chad Channing

Chad Channing (født 31. januar 1967) er en amerikansk trommeslager. Han var trommeslager i Nirvana i perioden 1988–1990 og ble da erstattet av Dave Grohl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chad Channing på Internet Movie Database 
(en) Chad Channing på Discogs 
(en) Chad Channing på MusicBrainz 
(en) Chad Channing på AllMusic 
Chad Channing på Twitter 
Chad Channing på Facebook 
Chad Channing på Instagram
Michael Chapman

For den amerikanske filmfotografen, se Michael Chapman (filmfotograf)Michael Chapman (født 15. april 1947 i Nambour i Queensland i Australia) er en australsk låtskriver, plateprodusent og gitarist. Han er mest kjent for sitt samarbeide med Nicky Chinn som låtskrivere og produsenter av sanger for blant andre Tina Turner, Suzi Quatro, Smokie, Sweet og Mud.


== Diskografi ==


=== Som låtskriver ===
Suzi Quatro – Can the Can, 1973
Suzi Quatro – 48 Crash, 1973
Suzi Quatro – Daytona Demon, 1973
Suzi Quatro – Devil Gate Drive, 1974
Suzi Quatro – Too Big, 1974
Suzi Quatro – The Wild One, 1974
Tina Turner – Better Be Good to Me på Private Dancer, 1984
Tina Turner – The Best på Foreign Affair, 1989
Tina Turner – In Your Wildest Dreams på Wildest Dreams, 1996


=== Som produsent ===
Suzi Quatro – Can the Can, 1973
Suzi Quatro – 48 Crash, 1973
Suzi Quatro – Daytona Demon, 1973
Suzi Quatro – All Shook Up på Suzi Quatro, 1973
Suzi Quatro – Devil Gate Drive, 1974
Agnetha Fältskog - Wrap Your Arms Around Me, 1983
Tina Turner – One of the Living, 1985


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Chapman på Internet Movie Database 
(en) Michael Chapman hos The Movie Database 
(en) Michael Chapman på Apple Music 
(en) Michael Chapman på Discogs 
(en) Michael Chapman på MusicBrainz 
(en) Michael Chapman på Spotify 
(en) Michael Chapman på Songkick 
(en) Michael Chapman på AllMusic 
Chinn/Chapman Lyrics Quiz
Ammunisjon

Ammunisjon (fra latin munire, å forsyne og fra fransk munition) er eksplosiver og prosjektiler til våpen og våpensystemer.  Patroner, missiler, granater og piler (til bue) er eksempler på ammunisjon, men idag brukes stort sett kun i relasjon til skytevåpen og artilleri.


== Ammunisjon til skytevåpen ==

I begynnelsen var ammunisjonen småstein hvor man hadde svartkrutt bak som ble manuelt satt fyr på. Etter hvert gikk man over til å bruke ett større prosjektil. Man begynte så å bruke blykuler som prosjektiler, og allerede på 1500-tallet  utviklet man rifling for bedre presisjon, noe som gjorde at prosjektilet ble vridd rundt av riller i løpet når det gikk igjennom. Dette satte prosjektilet i spinn. Man utviklet et tenningsystem hvor man via en avtrekker brukte flint som slo mot metall for å antenne en liten mengde krutt, som igjen antente kruttet bak prosjektilet (snapplås). Flintlåsen tok så over, og ble brukt frem til perkusjonslåsen kom på første del av 1800-tallet. Da brukte man en tennhette istedenfor krutt til å antenne kruttet bak prosjektilet. Dette gjorde ladingen lettere, og muligheten for å kunne skyte fortere. På 1500-tallet oppfant man papirladningen, der man hadde ferdigpakket krutt og kule i en papirpakke, som gjorde at ladingen gikk fortere. Man bet av tuppen på pakningen, helte det ferdig målte kruttet i løpet, og satte kula i løpet, istedenfor å måtte måle opp kruttmengden manuelt for hvert skudd. I 1847 oppfant Claude-Étienne Minié Minié-kula, en sylinderformet kule som var hul i bakkant. Innhulingen gjorde at kanten bak på kula ekspanderte når kruttet brant, og kula fikk bedre grep i rillene, og tettet bedre mot kruttgassene slik at de ikke gikk forbi kula. Dermed fikk man bedre hastighet og presisjon på kula. 
På midten av 1800-tallet kom patronen, hvor man hadde både prosjektil, krutt og tennladning i en enhet, samlet i en hylse. Dette gjorde nå til at man kunne skyte enda fortere, og med repetergevær kunne man skyte opptil ni skudd i minuttet effektivt. Ved overgang fra svartkrutt til røksvakt krutt på slutten av 1800-tallet har ammunisjonen til skytevåpen forandret seg lite. I dag bruker alle vanlige, moderne skytevåpen patroner.


== Eksterne lenker ==
(en) Ammunition – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tonje Strøm

Tonje Strøm (født 20. april 1937 i Oslo, død 2. november 2010) var en norsk tegner, grafiker og maler. Hun var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. 
Tonje Strøm illustrerte en rekke bøker, særlig barnelitteratur, blant annet for Inger Hagerups Hultertilbulter fra 1979 og Einar Øklands tegnspråkbilledbok Egg til alle fra 1982. Hun laget også plakater for Nei til atomvåpen og var fast illustratør i kvinnetidsskriftet Sirene fra 1973 til 1983. Bildene hennes kjennetegnes av en fri og følsom strek. 
Tonje Strøm fikk Kulturdepartementets barnebokpris for bokillustrasjonene sine fem ganger, første gang for tegningene til Ebba Linds Per-Pål-Espen på Sommerøya allerede i 1959.
Hun var gift med Nils Aas i årene 1959–79, og brukte da navnet Tonje Strøm Aas. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Tonje Strøm i BIBSYS
Nekrolog ved Karin Beate Vold, Norsk barnebokinstitutt
Per Elvestuen

Per Elvestuen (født 14. august 1962) er en norsk tegner.


== Liv og virke ==
Per Elvestuen var i mange år særlig kjent for sine karikaturer i Dagens Næringsliv (DN), der han var fast avistegner fra 1988 til 2009. Han skrev også reportasjer, artikler og kommentarer, som ble illustrert med egne tegninger eller fotografier, særlig i DNs Magasinet på lørdager. Elvestuen har også vært fast spaltist i e24 der han ukentlig kommenterte norske forhold med tegning og tekst.Han har illustrert og gitt ut flere bøker, deriblant en egen barnebok i 1995, Pytte, gutten som ville bytte. I 1999 utga han Rampestreker, en samling på hundre «sarkastiske og hardtslående» tegninger innenfor politikk og næringsliv fra Dagens Næringsliv. I 2004 kom en tilsvarende bok: Norsk reality - tegninger fra Dagens næringsliv. Han utga en bok om hundekjøring i Alaska sammen med Bjørn Gabrielsen i 2005. Elvestuen ble kåret til Årets avistegner i 2003. 
Per Elvestuen er bror av politiker Ola Elvestuen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Avistegninger av Per Elvestuen
Kvartventil

En kvartventil er en ventil som på messingblåseinstrumenter senker tonehøyden en kvart, dvs. 5 halvtoner. Kvartventiler er vanlig på bass- og tenortromboner hvor den betjenes med venstre tommel. Den forekommer også hyppig som ventil nummer fire på tuba, eufonium, valthorn og pikkolotrompet.
Kvart

Kvart (av latin, «fjerde») kan ha ulike betydninger:

En firedel (se brøk)
«den fjerde», f.eks. Christian Kvart (også skrevet Quart med eldre skrivemåte)
Kvart (musikk)
Kvart (typografi)


== Se også ==
kvartal
kvarter
kvartil
Pedaltone

Pedaltoner er de aller dypeste tonene man kan spille på messingblåseinstrumenter. Navnet stammer fra de store orglene, der de største pipene med dype toner blir spilt med føttene (latin:pedes).
Tar man f.eks. en vanlig tenortrombone, er den stemt i B med grunntone B (store B). Ved å dra ut sliden kan man senke tonehøyden til E (store E). Men dette dreier seg om andre tone i naturtonerekka, eller andre harmoniske. Ved å slappe mer av i leppene kan man spille på grunntonen i naturtonerekka, eller første harmoniske. Dette gir trombonisten mulighet til å spille tonene fra B1 ned til E1, og disse tonene kalles da pedaltoner.
Pedaltonene brukes relativt sjelden; på trompet så godt som aldri. Det er dog nokså vanlig på tuba, og særlig på basstrombone.
Sinsheim

Sinsheim er en by i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Byen ligger i mellom Heidelberg og Heilbronn. Byen har en befolkning på 35 092 (2004). 
Den største turistattraksjonen i byen er Auto- und Technikmuseum Sinsheim som blant annet har overlydsflyet Concorde på utstilling.
Fotballklubben TSG 1899 Hoffenheim fra bydel Hoffenheim rykket opp til 1. Bundesliga i 2008.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sinsheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Valthorn

Valthorn (etter tysk Waldhorn, «skogshorn»; engelsk french horn, «fransk horn»), ofte bare kalt horn, er et musikkinstrument i messingblåserfamilien som er utviklet fra ventilløse signal- og posthorn. Valthornet har konisk boring, traktformet munnstykke, stort sjallstykke og 3–6 ventiler.
Valthornet har tynne rør i forhold til rørlengden, noe som har gjort at valthornet har fått ord på seg for å være et usedvanlig vanskelig instrument å spille. De fleste horn er 2,7 til 3,7 meter rør som er rullet sammen. Valthornet er oftest stemt i F, og noteres vanligvis i G-nøkkel som transponerende instrument. Det er også ikke uvanlig at hornet er stemt i B, mens det likevel noteres som om det var stemt i F. Dette medfører at en del valthorn bruker andre grep enn resten av messingblåseinstrumentene. Det finnes også såkalte dobbelhorn, som har en ekstra ventil som gjør at man kan skifte grunntone mellom F og B. Ved å føre hånda inn i sjallstykket kan man endre klangfarven til instrumentet, men da dette også medfører endret tonehøyde, er den del horn utstyrt med en egen stoppeventil for å utligne dette.
Valthornet er fast inventar med i symfoniorkester og janitsjarkorps.


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'valthorn'».
Inger Giskeødegård

Inger Karin Giskeødegård (født 28. juni 1956) er en norsk maler, avistegner og illustratør. Hun har tegnet for Sunnmørsposten i flere år, og ellers illustrert bøker og hatt utsmykningsoppdrag i bl.a. Ålesund. Giskeødegård er selvlært.


== Eksterne lenker ==
Om Giskeødegård på Kulturnett.no
Høysvans

En høysvans er et traktorredskap til samling og frakt av høy. Den består av en rive med lange, tykke tinder til å tre under høyet, og en klo som griper tak i høyet når man løfter opp svansen. Den ligner silosvansen, men siden denne brukes til frakt av utørket gress, har silosvansen flere og kortere tinder, og den mangler høysvansens klo. Det er vanlig med redskap med utskiftbare tinder og avtagbar klo, som slik kan brukes til både høy- og silosvans.
Både høy- og silosvansen er videreutviklet fra hesteredskapet sleperive.


== Se også ==
Hesjing
Høygaffel
Svans (andre betydninger)


== Eksterne lenker ==
Høysvans
Hestehakke

En hestehakke er et gammelt jordbruksredskap til å slepes etter hest. Den består av en liten bom med et støttehjul fremst, og håndtak for styring bak. På bommen kan man feste forskjellige skjær. Ofte brukt til hypping.
Chilinøtter

Chilinøtter er et snacksprodukt laget av peanøtter. De er vanligvis dekket med et oransjefarget «skall» utenfor selve nøttene, som består av chilikrydder og en melblanding som nøttene blir dyppet i før de blir fritert eller oppvarmet på annen måte. De kan bli ganske sterke.
Det finnes flere produsenter som selger chilinøtter som merkevarer, blant andre Kims, Maarud, Den Lille Nøttefabrikken og Eldorado.


== Ernæring ==
Selv om nøtter generelt regnes som sunn snacks, er chilinøtter et unntak, grunnet tilberedningsmetoden og den store kryddermengden.


== Eksterne lenker ==
Roar Hagen (tegner)

Roar Hagen (født 15. april 1954 i Ørsta på Sunnmøre) er en norsk avistegner og bokillustratør.
Roar Hagen ble utdannet som grafisk formgiver. Han begynte som tegner i Sunnmørsposten i 1975, fortsatte så i Stavanger Aftenblad fra 1978 til 1986, og siden 1986 i VG. Fra 1989 har han vært tilsluttet Cartoonists & Writers Syndicate i New York, som formidler tegninger til rundt 200 aviser og magasiner over hele verden. Hans tegninger er gjengitt i bl.a. Die Zeit, International Herald Tribune, Der Spiegel, Newsweek, Time Magazine. 
Roar Hagen  er president i den uformelle foreningen Avistegnerlauget. Han er far til skuespilleren Pål Sverre Valheim Hagen.
I 2016 utgav han en bok med et kommentert utvalg av tegninger siste 40 år,  Den norske fortellingen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Roar Hagen Den norske fortellingen: Fire tiår slik en tegner ser det Vigmostad og Bjørke, 2016 ISBN 9788251687256
Siljanvassdraget

Siljanvassdraget eller Farrisvassdraget er et vassdrag som ligger i Larvik, Siljan, Porsgrunn og Skien kommuner i Vestfold og Telemark og Kongsberg kommune i Viken. Vassdraget domineres av innsjøen Farris, som har utløp via Farriselva til Larviksfjorden. Farris har en rekke tilløp, men de fleste er små bekker. De to hovedtilløpselvene er Rekua og Siljanelva. Rekua ligger i Porsgrunn og Skien, mens Siljanelva, som er mange ganger større, ligger i Siljan, med de øverste tilløpselvene på sørsida av Skrimfjella i Kongsberg.
Det ligger en rekke mindre kraftverk langs vassdraget, og flere av de største innsjøene, deriblant Farris, er regulert. Vassdraget ble i 1973 vernet mot ytterligere kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.


== Elver i Siljan- /Farrisvassdraget ==
Hver linje inneholder elvas navn og hvor den munner ut. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva. Sideelver er listet i den rekkefølge de munner ut i hovedelva, regnet fra munningen til kilden.

Farriselva – i Larviksfjorden ved Larvik
Rekua – i Farris fra vest, 3 km øst-sørøst for Oklungen
Siljanelva – i Farris fra nord
Sandåa – i Gorningen fra nord
Galtetjønnbekken – i Opdalsvannet fra sør
Opdalselva (Vanebuelva) – i Opdalsvannet fra nord
Sølverødbekken – 1 km nord for Opdalsvannet, fra vest
Mykleelva – i Vanebuvannet fra nord
Krokvasselva – i Mykle fra vest
Fagervasselva – i Mykle fra nord
Smalvasselva – i Mykle fra øst


== Referanser ==
Årets avistegning

Årets avistegning, Avistegnerprisen eller Årets avistegner er en utmerkelse som går til tegneren av fjorårets beste norske avistegning. Prisen ble innstiftet av Mediebedriftenes Landsforening, Norsk Journalistlag og Norsk Redaktørforening i 1997. Fra 2003 blir prisen delt ut bare hvert annet år.


== Prisvinnere ==
1997: Roar Hagen, VG
1998 : Egil Nyhus, Romerikes Blad
1999: Ikke utdelt
2000: Finn Graff, Dagbladet
2001: Inger Giskeødegård, Sunnmørsposten
2002: Inge Grødum, Aftenposten
2003: Per Elvestuen, Dagens Næringsliv
2005: Finn Graff, Dagbladet
2007: Siri Dokken, Dagsavisen
2009: Hallvard Skauge, Klassekampen
2011: Siri Dokken, Dagsavisen
2013: Egil Nyhus, Romerikes Blad
2015: Roar Hagen, «Flyktninger»
2017: Christian Bloom, «baby Trump»
2019: Marvin Halleraker, «Per Sandberg»
2021: Christian Bloom, VG for «World War C»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vedtekter for Årets Avistegning på Mediebedriftenes Landsforenings nettsted
Madrigal

Madrigal er opprinnelig en italiensk betegnelse for korte, kunstferdige dikt med strofer på tre eller fire verselinjer. Diktformen var lite utbredt utenfor de romanske språk.
Madrigal er mer kjent som betegnelse på et flerstemt vokalstykke på italiensk, fransk, tysk eller engelsk språk. Teksten er oftest verdslig, men det ble også skrevet madrigaler med religiøs tekst. Det fins to slags madrigaler, disse har bortsett fra betegnelsen lite felles: Trecento-madrigalen fra det 14. århundre og madrigalen fra det 16. og 17. århundre.
Det finnes flere teorier for navnet madrigal:

materialis – verdslig
matricalis – på morsmål, dvs. italiensk
mandrialis – tilhører hjorden, teksten har ofte et pastoralt innhold


== Trecento-madrigalen ==
Trecento-madrigalen stammer fra midten av det 14. århundre. Her er ofte kjærlighet og erotikk tema, og også bilder fra naturen. Teksten er enkelt oppbygd av terzetti, vers med tre linjer, og coppia, ritornell (refreng) med to linjer. Melodien følger teksten, først i perioden tostemt, senere trestemt, med en svært virtuos og koloraturaktig overstemme og enkel støttende understemme. I terzettien begynner og slutter hver linje med en melisme – en lang melodi på en enkelt stavelse. Terzettien hadde hele tiden samme melodi, coppiaen stadig en ny melodi, gjerne i en danseaktig tre-takt og vesentlig kortere enn terzettien.

Diktere: Petrarca, Boccaccio og andre.
Komponister: Jacopo da Bologna, Piero da Firenze, Francesco Landini.


== Madrigalen fra det 16. og 17. århundre ==
Denne madrigalen betraktes som det verdslige motstykke til motetten, og var en svært kunstfull og uttrykksterk musikkform for «kjennere» (jfr. musica reservata). Utførelsen er solistisk med akkompagnement. Madrigalen besto som regel av frie vers, der musikken fulgte teksten med den hensikt å fremheve uttrykket av enkelte steder i teksten (imitar le parole).

Komponister: Gioseffo Zarlino, Adrian Willaert, Orlando di Lasso, Giovanni Pierluigi da Palestrina og andre.


== Litteratur ==
Markus Grassl: «Madrigal» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Steinrive

En steinrive er et traktorredskap til samling av stein. Etter pløying og harving ligger det ofte mye stein sammen med jorda, som er ønskelig å fjerne. En steinrive har en roterende, skråstilt vals med tagger som danner en skrue som skyver steinene til siden og ranker dem opp, så de er lettere å plukke opp med steinsvans eller steinplukker.
Funksjoner
Steinriver jobber best når den får fjernet større steiner på harvet eller grubbet jord. En steinrive gir en jevn overflate, og gir lett tillgang til steinene som igjen lett kan fjernes med en steinplukker.Detaljer
Rivetrommelen er skråstilt i ca. 30° vinkel, og tindene roterer mot kjøreretningen for å få raket all steinen i en rekke. En steinrive kan også ha en arbeidsdybde på inntill 10 cm, slik sikrer man at jorda er fri for store steiner og at jordklumper blir knust.


== Referanser ==
Kenny Chesney

Kenneth Arnold Chesney (født 26. mars 1968 i Knoxville i Tennessee i USA) er en amerikansk countrymusiker.
Den 9. mai 2005 giftet han seg med skuespilleren Renée Zellweger, i en seremoni som varte i 15 minutter. I september samme år søkte de om å få ekteskapet annullert, etter fire måneder som ektefolk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kenny Chesney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kenny Chesney på Internet Movie Database 
(en) Kenny Chesney hos The Movie Database 
(en) Kenny Chesney på Apple Music 
(en) Kenny Chesney på Discogs 
(en) Kenny Chesney på MusicBrainz 
(en) Kenny Chesney på SoundCloud 
(en) Kenny Chesney på Spotify 
(en) Kenny Chesney på Songkick 
(en) Kenny Chesney på Last.fm 
(en) Kenny Chesney på AllMusic 
Kenny Chesney på Twitter 
Kenny Chesney på Facebook 
Kenny Chesney på Instagram 
Kenny Chesney på YouTube 
Kenny Chesney på Myspace
Landbruksredskap

Landbruksredskap er en betegnelse på redskap og maskiner som benyttes innen landbruk; jordbruk og skogbruk.


== Eksempler ==
Plog – til jordbearbeiding
Skurtresker – til høsting av korn
Skogsvinsj – til lunning av felte trær.


== Se også ==
Liste over landbruksredskaper


== Eksterne lenker ==
(en) Agricultural machines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Gunnar Weseth: Glimt fra mekaniseringen av vårt landbruk 1850–2000 (Ås, 2007)
Moro-vers

Moro-vers er ei norsk barnebok med rim og regler skrevet av André Bjerke (1918–1985). Boka er kommet i flere opplag og utgaver, alle på Aschehoug forlag.
Bjerkes enkle tøysevers og velklingende ordleker er blitt klassiske i norsk barnelitteratur. De ble første gang utgitt i For moro skyld – barnerim (1956), Mere moro – barnerim (1957) og Fru Nitters datter – og andre barnerim (1966, andre opplag 1975). Versene ble gjengitt med store bokstaver og illustrert av Mette Borchgrevink. De tre bøkene ble henholdsvis tilegnet forfatterens tre barn Tone, Espen og Vilde, og barnas navn finnes i diktene.
De tre bøkene ble utgitt i samleutgave med tittelen Moro-vers i 1980 med nye illustrasjoner av Rune Johan Andersson. Siden har det kommet utgaver med illustrasjoner av Fam Ekman i 1995, i 2000 med et mindre utvalg av tekstene og med tegninger av Svein Nyhus, og i 2022 illustrert av Nora Brech.


== Se også ==
André Bjerkes ABC,  ABC-bok utgitt av Riksmålsforbundet første gang i 1959


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aschehoug forlags presentasjon av boka
Adorn

Adorn er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens univers Midgard.
Adorn var en av de elvene som oppsto i Midgard som har sitt utspring i Kvitklettene. Den flyter sammen med elva Jarna (Angren på Sindarin) og de skaper kongeriket Rohans vestre grense. Adorn flyter sammen med Jarna ca. 150 Númenóreanske mil vest for Rohansgapet.
Den triangel formede landtungen som er mellom elvene Jarna, Adorn og Kvitklettene var symbolsk sett en del av Kongeriket Rohan, men i den senere tiden av det tredje tidevervet var dette området delt mellom Rohirrim og Dunlendingene.
Fylkesvei 521

Fylkesvei 521 (Fv521) går mellom Kvitsøy og Harestad i Randaberg.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Tidligere var det også fergeforbindelse mellom Kvitsøy og Skudeneshavn, denne ble nedlagt 5. september 2013 da Karmøytunnelen ble åpnet.2019 ble veien forlenget med fylkesvei 481.Fergen planlegges å erstattes av tunnelen Kvitsøytunnelen som skal bli klar 2031.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Kvitsøy
 Ferge fra Kvitsøy (Mekjarvik-Kvitsøy: 35 min, 8 turer/dag)
 Randaberg
 til Mekjarvik Mekjarvikveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv521
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerStvangerske ferger
Avledningsmanøver

Avledningsmanøver er en handling som blir uført for å trekke oppmerksomhet fra en annen handling. I retorisk forstand er en avledningsmanøver en logisk tankefeil der en utgir et argument som i seg selv kan være logisk gyldig og holdbart, som om det er et annet argument enn det er, ved at en gir inntrykk av at det støtter en annen konklusjonen et annet standpunkt enn det faktisk støtter. På engelsk kalles det red herring. I den klassiske litteraturen om tankefeil som går tilbake til Aritoteles bok Sofistiske gjendrivelser kalles det «Ignoratio elenchi» – dvs. uvitenhet om gjendrivelse.


== Litteratur ==
Fallacy Files: Red Herring
Stephen's Guide: Irrelevant Conclusion
About.com: Fallacies of relevance
Nizkor Project: Red Herring Arkivert 11. oktober 2014 hos Wayback Machine.
The Art of Controversy tospråklig utgave av Arthur Schopenhauer ironiske bok om kunsten å få rett (selv når man tar feil).
Adurant

Adurant er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den rant fra den søndre delen av Ered Luin og rant inn i elva Gelion, som var den største elva i øst Beleriand. Adurant markerte den søndre grensen til Ossiriand.
Navnet Adurant betyr dobbelstrøm på Sindarin, og viser til delingen av elven over øyen Tol Galen.
Adurant regnes som den syvende av de syv elvene i Ossiriand. De andre seks elvene i Ossiriand var Gelion, Ascar, Thalos, Legolin, Brilthor og Duilwen.