jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nardo skole

Nardo skole er en offentlig barneskole som ligger på Nardo i Trondheim. Rektoren er Elin Østgaard. 


== Historie ==
 
Skolen ble bygd i 1969, den gang som en av tre like like skolebygninger. De andre to var Hallset skole og Kolstad skole, og arkitektene bak disse skolene var Johan Arnstad og Ottar Heggenhougen. Dette var samme år som skolekretsen ble opprettet. Inntil da sognet elevene i dette området til Nidarvoll skole. 
Skolen er bygd på 2 ganger. Første gang var i 1997, da kom et to- og énetasjes påbygg for SFO, i sørenden av skolen. Senere, i 1999, kom et midlertidig påbygg på 300 m². Pr 2006 hadde den et samlet arealt på 4.500 m². Samme år var det 354 elever ved skolen. Den opprinnelige bygningen var kvadratisk, med to etasjer pluss sokkel, og taket var flatt. 
Miljørettet helsevern underkjente i 2001 skolen grunnet for dårlig støyisolering fra Omkjøringsveien, for dårlig ventilasjon, garderober og toaletter, gymnastikksalen for liten, og tilretteleggingen for funksjonshemmede ikke tilfredsstillende. Skolen er etter dette drevet på dispensasjon, men i 2006 ble det besluttet å kondemnere bygget. 


=== Ny skole 2008 ===
I 2007 ble den gamle skolen revet, og den nye skolen ble tatt i bruk etter høstferien 2008. I mellomtiden ble elevene flyttet til Sverresborg skole. Det nye skolebygget er på 5 000 m², og er prosjektert for et gjennomsnittlig elevantall på 385. Det ble også satt krav om at det bygges barnehage i tilknytning til skolen, slik det også var før rivingen.


== Grønt flagg ==
Foundation for Environmental Education (FEE) er en miljøstiftelse som arbeider med informasjon og opplæring i bl.a. skoler og barnehager. I 2005 fikk Nardo skole tildelt FEEs miljøsertifisering «Grønt flagg» for sitt prosjekt Ressursfordeling fattig-rik – Hvordan kan vi på Nardo skole hjelpe andre barn som er fattige?, der elever ved skolen over en 3-årsperiode samlet inn penger til fattige barn i Manila. 


== Tidligere elever ==
Trond Giske, arbeiderpartipolitiker og tidligere minister for utdanning
Børge Brende, tidligere høyrepolitiker og bl.a. utenriksminister, nå president i Verdens økonomiske forum
Fylkesvei 2550

Fylkesvei 2550 går mellom Follebu og Perhus i Gausdal kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 341 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gausdal
Follebuhøgda 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2550
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Det lærde Holland

«Det lærde Holland» er navnet på den krets av Christianias intellektuelle som ukentlig samlet seg i Paul Botten-Hansens stuer i Rådhusgaten 15 i 1850-årene. Under sitt andre Christiania-opphold, 1857-1864, var Henrik Ibsen fast medlem av hollenderkretsen.
Ludvig Daae regnes for opphavnsmannen til selve navnet. Han skal ha utbrutt som en reaksjon på Botten-Hansens imponerende boksamling:
«Pokker ta hollænderen! Han har sine spioner ute allevegne.» Uttrykket er et sitat fra Holbergs stykke Jacob von Tyboe.
Hollenderkretsens faste medlemmer var:

Paul Botten-Hansen = Stamhollenderen
Henrik Ibsen = Gert Westphaler
Michael Birkeland
Jakob Løkke
Ludvig Daae = Jacob von TyboeRundt denne Ludvig Holberg-dyrkende kretsen flokket det seg en rekke assosierte medlemmer. Disse litteraturinteresserte menneskene ble kalt «batavofilene» (av Batavere en germansk folkestamme bosatt i områdene ved Rhinen og Maas i Holland). Blant disse var:

Peter Christen Asbjørnsen
Johan Herman Thoresen, Ibsens svoger = Kronjuristen
Ole Andreas Bachke
Ernst Sars
Oluf Rygh
Henrik Jørgen Huitfeldt-Kaas
Aasmund Olavsson Vinje
Johan Sebastian Welhaven
Peter Andreas Munch
Jonas Lie


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ludvig Daae: Paul Botten Hansen. Norsk Forening for Bokkunst. Kristiania 1917. [Opptrykk av Vidar. Tidsskrift for Videnskab, Literatur og Politik (1888).
Erik Henning Edvardsen: «Doktorgården og Det lærde Holland» (s. 34-39). Ibsens Christiania. N.W. Damm & Søn. Oslo 2003. ISBN 82-496-0657-4.
Erik Henning Edvardsen: «Kjærlighedens Komedie, Illustreret Nyhedsblad og Hollenderkretsen» (s. 103-133). I: Eivind Tjønneland (red): Gloria Amoris: Henrik Ibsen, Kjærlighedens Komedie. 150 år. Bergen 2012: Alvheim & Eide akademisk forlag. ISBN 978-82-90359-87-9
Fredrik Ording: Henrik Ibsens Vennekreds Det lærde Holland : Et kapitel av norsk kulturliv. Den norske Historiske Forening. Grøndahl & Søns Boktrykkeri. Oslo 1927.
Saab 105

Saab 105 er et svensk treningsfly. Saab 105 ble utviklet på initiativ fra SAAB selv, som et treningsfly som også kunne brukes i sekundære roller som lett angrepsfly, rekognoseringsfly og annet. Prototypen fløy første gang 29. juni 1963 og den første av 150 fly produsert for det svenske flyvåpenet fløy 27. august 1965.
De første Saab 105 ble operative i det svenske flyvåpenet våren 1966 under betegnelsen Sk 60. Andre varianter inkluderer Sk 60B, som var utstyrt som lett angrepsfly, og Sk 60C, som ble utstyrt som rekognoseringsfly med kamera montert i nesen. Sk 60D var et treningsfly for spesialiserte mannskaper, og Sk 60E et fire-seters forbindelsesfly.
40 Saab 105 ble produsert for eksport til Østerrikes flyvåpen under betegnelsen Saab 105Ö.


== Eksterne lenker ==
Saab 105
Houses of the Holy

Houses of the Holy er det femte studioalbumet til den engelske rockegruppa Led Zeppelin, og ble utgitt 28. mars 1973. Albumet skiller seg fra deres tidligere utgiveler med å fjerne seg mer fra det bluesinspirerte, til større bruk av riff, samt eksprimentering av andre sjangre, blant annet funk med låta «The Crunge» og reggae med «D'yer Mak'er» (uttales som Jamaica på britisk engelsk).


== Sporliste ==
«The Song Remains the Same» (Page/Plant) – 5:30
«The Rain Song» (Page/Plant) – 7:39
«Over the Hills and Far Away» (Page/Plant) – 4:50
«The Crunge» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 3:17
«Dancing Days» (Page/Plant) – 3:43
«D'yer Mak'er» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 4:23
«No Quarter» (Jones/Page/Plant) – 7:00
«The Ocean» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 5:39


== Personell ==
Robert Plant – vokal
Jimmy Page – akustisk gitar, elektrisk gitar og pedal steelgitar
John Paul Jones – orgel, Mellotron, bass, piano, synthesizere, cembalo, bakgrunnsvokal
John Bonham – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Houses of the Holy på Discogs 
(en) Houses of the Holy på MusicBrainz 
(en) Houses of the Holy på AllMusic
Matthew Taylor

Matthew Simon Taylor (født 27. november 1981) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.Taylor har tidligere spilt for Luton, Portsmouth, Bolton og West Ham.
Han fikk sin debut i Luton i 1999 og var i klubben til 2002. Da hadde han spilt 129 kamper og scora 16 mål. Han kom til Portsmouth i 2002 og har 178 kamper og scoret 23 mål. Han spiller venstre back/venstre midtbane. I 2008 skrev han under for Bolton.
Den 4. juli 2014 meldte han og Marvin Sordell overgang til Burnley, hvor Taylor skrev under på en toårskontrakt.2016-17 sesongen spilte han for Northampton Town og spilte 48 kamper for klubben.  Han signerte en forlengelse av kontrakten, men 22. august 2017 skrev han under en ett-års kontrakt med Swindon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew Taylor – Transfermarkt 
(en) Matthew Taylor – WorldFootball.net 
(en) Matthew Taylor – Soccerbase.com 
(en) Matthew Taylor – Soccerway 
(en) Matthew Taylor – FBref
Fylkesvei 423 (Oppland)

Fylkesvei 423 i Oppland gikk mellom Haugen og Vollsdammen i Nord-Fron kommune. Veiens lengde var 6,3 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 2608 og fylkesvei 2610.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nord-FronSøre Feforvegen 

Fv319Fylkesvei 319 Rustvegen fra Haugen mot Europavei 6 Lomoen, og mot Europavei 6 Hundorp i Sør-Fron
Fv422Fylkesvei 422 Nørdre Feforvegen fra Brattlia til 256Fylkesvei 256 Brynsbakken (2,8 km)Feforvegen 

Kommunal vei Feforvegen fra Vollsdammen til Fefor
Privat bomvei    Peer Gyntveien fra Fefor til 255Fylkesvei 255 Øvre Dalssætra i Sør-Fron
Kommunal vei Heggeslåvegen fra Vollsdammen til Fv401Fylkesvei 401 Gålåstrandin
→ Privat bomvei    Peer Gyntveien til Fv337Fylkesvei 337 Skeikampen i Gausdal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Rochford

Rochford er en liten by i Essex i England. Den er beliggende rundt 69 km fra sentral London og rundt 34 km fra Chelmsford. Den er administrasjonssenter for distriktet Rochford, som har tatt navn etter byen. Byen er kjernen i et verdslig sogn som også omfatter Stroud Green og London Southend Airport. Byen grenser mot forstadsområder i Ashingdon og Hawkwell. I henhold til folketellingen i 2001 hadde den verdslige sognet Rochford, som omfatter selve byen og London Southend flyhavn, en befolkning på 7 610 innbyggere, noe som hadde økt til 8 471 innbyggere ved tilsvarende folketelling i 2011.Navnet kommer fra Rochefort, som er gammelengelsk for jakthundenes krysningssted. Elven som renner gjennom byen heter nå Roach. Opprinnelig het den Walfleet, men det var en utbredt oppfatning at Rochford måtte bety «krysningssted i Roch/Roach», og elven fikk dermed nytt navn på grunn av en misforståelse.
Herregården Rochford Hall er i privat eie, og brukes som bolig. Familien eier også golfbanen ved huset. Henrik IV giftet seg der i 1380, og i 1525 utnevnte Henrik VIII Thomas Boleyn til vicomte Rochford.
Det er jernbaneforbindelse til Liverpool Street stasjon i London, og mange innbyggere pendler til arbeid i hovedstaden.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rochford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rochford Parish Council
St Andrews Church på nettstedet for alle kirkene i Essex
Rochford Historic Town Project Assessment Report (PDF)
Aust-Agder-Arv

Aust-Agder-Arv er en regionalhistorisk årbok for Aust-Agder som utgis av Aust-Agder kulturhistoriske senter i Arendal. 
Boka har kommet ut tilnærmet hvert år siden ca. 1963, og var fra begynnelsen utgitt av Aust-Agder-Museet og Aust-Agder-Arkivet i fellesskap. 


== Eksterne lenker ==
Aust-Agder-Arv i Bibsys
Harold Holt

Harold Edward Holt (født 5. august 1908, død 17. desember 1967) var en australsk politiker for Liberal Party of Australia. Han var Australias statsminister fra januar 1966. Han forsvant under en svømmetur ved Mornington Peninsula i Victoria i desember 1967 og ble aldri funnet.


== Referanser ==
Kurt Oddekalv

Kurt Willy Oddekalv (født 27. juli 1957, død 11. januar 2021) var en norsk miljøverner og miljøaktivist. Han var leder av Norges Miljøvernforbund fra opprettelsen i 1993 til sin død i 2021.


== Bakgrunn ==
Oddekalv var utdannet tømrer. Før Oddekalv ble miljøverner på heltid tidlig på 1990-tallet, jobbet han ti år som byggmester. Han var også innom Heimevernet. I sin tid i militæret ble han sersjant og var en periode befal for senere statsminister Jens Stoltenberg: «Jeg husker at jeg tildelte ham en del armhevinger for ikke å ha orden på skoene sine.»


== Aktivisme ==

Oddekalv ble først kjent i media for å ha ledet en gruppe miljøaktivister i å stenge et avfallsdeponi i Fana. Han kjempet også mot sprøytemidler i jordbruket, Hardangerbrua og Norzink på 1990-tallet. Senere har han hatt mye fokus på oppdrettsnæringen, siden 2008 med katamaranen MS «Miljødronningen».
Oddekalv var tidligere leder av Naturvernforbundet Hordaland, men trakk seg fra vervet i 1993 etter intern uenighet og ble i juni samme år ekskludert av landsmøtet i Norges Naturvernforbund. Sammen med andre utbrytere fra Naturvernforbundet startet han Norges Miljøvernforbund i mai 1993. Naturvernforbundet begrunnet utkastelsen med at han hadde opptrådt illojalt, forsøkt å løsrive fylkeslaget i Hordaland som en egen organisasjon, jobbet direkte mot organisasjonens syn og opptrådt mot ansatte og tillitsvalgte på en sjikanøs måte.I 2008 inngikk Oddekalvs selskap Miljødronningen AS en avtale med Fjellstrand AS om å leie en miniubåt som skulle benyttes til å avdekke forurensning i norske fjorder. Etter hvert klarte ikke selskapet å betjene leien, og avtalen måtte avbrytes. Fjellstrand krevde da erstatning for brutt avtale, mens Oddekalv på sin side nektet å utlevere miniubåten. Namsfogden måtte til slutt beslaglegge miniubåten, og Miljødronningen AS ble dømt til å betale 10 millioner i erstatning til Fjellstrand. Selskapet var da allerede hardt presset økonomisk, men redningen kom fra milliardæren Trond Mohn. Totalt har han sponset Oddekalvs virksomhet med rundt 60 millioner.

I 2008 ble Oddekalv politianmeldt av teleselskapet MTU etter at han hadde ødelagt en av deres mobilmaster i Oslo. I 2010 ble han dømt for hærverk og måtte betale 39 000 kr i erstatning.I 2014 ble Oddekalv ilagt 50 000 kroner i bot etter et stunt fra 2011 hvor han sprøytet en melkeblanding mot et oppdrettsanlegg fra båten «Miljødronningen». På forhånd hadde han varslet media om at han kom til å sprøyte rotenon, noe som i så fall ville ha drept de 770 000 ørretene i oppdrettsanlegget.


== Konspirasjonsteorier ==
Oddekalv opprettet i 2015 en gruppe som skulle arbeide med å nøste opp i «chemtrails», en konspirasjonsteori om at noen i hemmelighet oversprøyter befolkningen med skadelige kjemiske stoffer fra fly. Han har også stilt seg kritisk til vaksiner og mente at elektromagnetisk stråling fra mobiltelefoni er helseskadelig.


== Død ==
Oddekalv døde 11. januar 2021 da han gikk gjennom isen på Bahusvatnet på Kalandseidet i Bergen. Han forsøkte å redde en hund da han gikk ut på isen.


== Referanser ==
Abstraksjon

Abstraksjon er et begrep for det som kun kan fattes gjennom tankene, uten direkte forbindelse med livet. Det benyttes om tenkemåter der en skiller ut enkelte elementer, for å betrakte resten. Det er en måte å komme fram til fellestrekk eller felles egenskaper og klassifiseringer, såkalte universalia, på.
I filosofi og kunst brukes abstrakt ofte om noe som ikke helt lar seg gripe, eksempelvis begrepet skjønnhet eller ånd, og som vanskelig lar seg beskrive uavhengig av noe konkret, som er det motsatte av abstrakt.
Abstrakt kunst henviser i billedkunsten ofte til nonfigurativ kunst der det legges vekt på form, farge og komposisjon, dets billedelementer og deres sammenheng, framfor at det skal etterligne eller forestille noe bestemt eller konkret.


== Etymologi ==
Abstraksjon og abstrakt kommer fra latinske abstractus, perfektum partisipp av abstrahere, «rive, drive bort», som bygger på abs-, «av, fra» + trahere, «trekke, dra», i betydningen «det som er trukket fra den håndgripelige virkeligheten».Til norsk er begrepet kommet fra delvis engelsk. Det er på engelsk dokumentert fra rundt 1400-tallet i betydningen «tilbaketrukket fra verden, askese». Betydningen «ide om noe som har ingen faktisk eksistens» er fra 1640-tallet.


== Referanser ==
Myrmalm

Myrmalm  er en uren form av jernhydroksid (limonitt, (FeO(OH)·nH2O)), som hentes frem  fra forekomster i myr for å utvinne jern. Utvinning av myrmalm ble brukt fra den tidsperioden som kalles jernalder i forhistorisk tid frem til middelalderen, da metoder for å utvinne jern fra malm i fast fjell ble utviklet. Likevel var myrmalm-metoden for jernutvinning stadig i bruk enkelte steder i Norden frem til 1700-tallet. På 1800-tallet ble Øiensjøfos Brug etablert for å utvinne jern fra myrmalm på industrielt vis, men dette ble ingen økonomisk suksess. 


== Teknologi ==

Å utvinne myrmalm var en lang og arbeidskrevende prosess. Myrmalmforekomstene var ofte å finne til fjells. I jernalderen, vikingtid og middelalder har jernutvinning etter denne metoden vært en betydelig virksomhet mange steder i landet. I mange fjellgrender er det et betydelig omfang på antall kulturminner knyttet til denne virksomheten. Myrmalm blir ved gløding omdannet til jernoksider, som ble brukt til å lage røde pigmenter til maling.
Jernmalmen i myr må først lokaliseres. Rød farge på myren er et kriterium, den røde fargen er rust. Når man stikker et spett ned i myren skal det komme knaselyder. 
Da utvinningen av jern fra malm fra gruver i fjell kom i gang på 1500-tallet ble etter hvert produksjonen basert på myrmalm ulønnsom og tok slutt. 
Et museum viet helt til jernvinnevirksomhet er Jernvinnemuseet i Bykle i Setesdal i Aust-Agder. 


== Se også ==
Kølabonn
Myr
Rustoljeblå
Øiensjøfos Brug


== Litteratur ==
Arne Espelund: Bondejern i Norge. 2005


== Eksterne lenker ==
(en) Bog iron – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Myrmalm blir til jern», fra NRK skole
«Iron Production in the Viking Age», fra nettstedet hurstwic.org (engelsk)
Presteforeningen

Presteforeningen eller Den norske kirkes presteforening er en fagforening som organiserer Den norske kirkes prester og teologiske kandidater, samt teologistudenter. Forbundet ble etablert i 1900 har om lag 2200 medlemmer.
Foreningen jobber for å ivareta medlemmenes faglige, økonomiske og sosiale interesser. I tillegg arbeider de for å fremme kollegialt samhold og samarbeid.
Leder er Martin-Oskar Enstad, og nestleder er Eldfrid-Marie Bakken. Presteforeningen er medlem av Unio.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Norsk Ergoterapeutforbund

Norsk Ergoterapeutforbund er et fagforbund som organiserer vel 4325  ergoterapeuter i Norge. Ergoterapi er den helsefaglige termen som beskriver aktiviteten til en ergoterapeut. Forbundet benytter kortformen Ergoterapeutene.
Medlemsoversikten viser at om lag to tredjedeler av medlemmene i forbundet er ansatt i kommunehelsetjenesten og cirka en fjerdedel er ansatt i spesialisthelsetjenesten. De øvrige er ansatt blant annet i NAV, bedriftshelsetjenester, barnehager og i skoler og utdanningssystemet.
Forbundet ledes av Tove Holst Skyer som overtok ett Nils Erik Ness på landsmøtet i forbundet 21. oktober 2020. Skyer har sitt daglige virke på  Forbundskontoret, som har 10 ansatte og ledes av generalsekretær Toril Laberg.
Ergoterapeuten er forbundets tidsskrift. Redaksjonen til Ergoterapeuten er en del av forbundskontoret, men tidsskriftet er redaksjonelt uavhengig og utkommer i seks nummer årlig. Bladet vektlegger ergoterapifaglig stoff, organisasjonsstoff og helse- og sosialpolitikk. Else Merete Thyness er redaktør.
Unio er Norsk Ergotertapeutforbunds hovedorganisasjon. Unio er landets nest største hovedorganisasjon på arbeidstakersiden.
Forbundet ble etablert 19. juni 1952 som Norges Arbeidsterapeuters Landsforbund, og byttet navn i 1975 da stillingstittelen ble endret fra arbeidsterapeut til ergoterapeut. Dagens navn er fra 1991.


== Forbundsledere ==

Ledertittelen har endret seg, fra «fru Birgit Hesselrot» ble valgt som «formann» i 1952 til man i dag velger forbundsleder:
Birgit Hesselrot (1952 - )
Aage Bredo Aas ( - 1962)
Berit Mollekleiv (1962 - )
Inger Johanne Hansen (1970-tallet)
Kerstin Biering (1980-tallet)
Solrunn Nygård (1990-tallet)
Karin Liabø
Mette Kolsrud (2007-2014)
Nils Erik Ness (2014-2020)
Tove Holst Skyer (2020-


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Ergoterapeutforbund
Ergoterapeuten
Unio
Det Norske Diakonforbund

Det Norske Diakonforbund, ble etablert i 1915 og er et fagforbund for diakoner og diakonkandidater. Forbundet har vel 500 medlemmer og er tilsluttet Unio.
Forbundsleder er Randi Bergkåsa


== Eksterne lenker ==
Det Norske Diakonforbund
Akademikerforbundet

Akademikerforbundet er en medlemsorganisasjon for personer med minimum tre års universitet- eller høyskoleutdanning, dvs. minst 60 vekttall / 180 studiepoeng. Medlemmene jobber hovedsakelig innen administrasjon, ledelse, økonomi, personalforvalting, generell saksbehandling og IKT. Akademikerforbundet dekker alle tariffområder med unntak av NHO-sektoren.
Akademikerforbundet er ett av tolv medlemsforbund i Unio, som er landets nest største hovedorganisasjon på arbeidstakersiden.


== Historikk ==
Forbundet har sitt utspring i Norsk Bedriftsøkonomisk Forening som ble etablert på 1970-tallet. Navnet ble endret til Norsk Økonomforbund i 1985. Senere ble målgruppen utvidet til også å gjelde høyskoleutdannede generelt. Høyskoleutdannedes Forbund (HF) ble navnet fra 1991. HF var en del av Akademikernes Fellesorganisasjon (AF) frem til oppløsningen i 2001. Siden ble navnet endret til Universitet- og Høyskoleutdannedes Forbund (UHF) fra 1997. I 2003 ble UHF tatt opp som medlem i UHO, nå Unio. Akademikerforbundet er navnet fra 1. juni 2010.
Akademikerforbundet har pr. 1. januar 2021 rundt 5 200 medlemmer.Leder er Alfred Sørbø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Akademikerforbundet
Bjørn Alexander Brem

Bjørn Alexander Brem (født 23. november 1974), også kjent under artistnavnet Gothminister, en norsk musiker innen sjangerene gothic metal og Industrial metal.


=== Musiker ===
Han vokste opp i Oslo, og begynte som tenåring å interessere seg for musikk i sjangrene metal, industriell og elektronisk musikk. Han var med i flere band; de mest kjente var Conceptor og Disco Judas, som begge har opphørt å eksistere.
Hans mest kjente band, Gothminister, ble stiftet i 1999. Inspirasjonen var Brems interesse for goth og Gotham Nights, og bandnavnet skulle kommunisere at goth-miljøet trengte en sjef: «Minister of Goth».
Gothminister har gitt ut 7 CD-album, og skal utgi album nr.8 i 2023.


=== Advokat ===
Brem er utdannet advokat. Etter å ha fått advokatbevilling drev han familiefirmaet Advokatfirma Brem MNA i Oslo, med spesialfeltene artistkontrakter, opphavsrett, varemerker og prosedyre.
I dag er han forbundsadvokat hos Norsk filmforbund, Norges største fagforening for film-og tv-arbeidere.


== Referanser ==
Eikeland

Eikeland er et tettsted i Gjerstad kommune i Aust-Agder. Tettstedet har 606 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger omtrent 15 kilometer sørøst for kommunesenteret Gjerstad. Eikeland har sitt kjerneområde omkring det gamle Egeland jernverk, men har på 1900-tallet utviklet seg på Fiane, omkring E18s gamle trasé gjennom bygda. Nå er E18 flyttet til ny motorveitrasé, og stedets landemerke gjennom mange år, kafeen Cinderella, har flyttet til kommunens nye forretningssenter ved E18, Brokelandsheia.
Jernindustri er det fremdeles på Eikeland.


== Referanser ==
Tazama

The Tanzania Zambia Pipeline Ltd (Tazama), er en oljerørledning som transporterer råolje mellom Dar-es-Salaam havn i Tanzania og oljeraffineriet Indeni i Ndola i Zambia. 


== Oversikt ==
Tazama er en 1 710 km lang oljerørledning som blei tatt i bruk i 1968. Den er designet for å kunne transporterer så mye som 1,1 millioner tonn råolje per år, men kun 600 000 tonn er gjennomsnittlig transportert. Ledningen består av en blanding mellom 8 og 12 tommers (20 til 30 cm i diameter) rørledning. For å pumpe oljen fra havet og opp til Ndola som ligger om lag 1 300 moh trengs det 7 pumpestasjoner. Fem av pumpeanleggene ligger i Tanzania og to i Zambia.
Anlegget blei i sin tid bygd av det italienske oljeselskapet Snamprogetti og finansiert hovedsakelig av den italienske stat.


== Eierforhold ==
Tazama eies av statene Tanzania og Zambia i fellesskap. Zambia eier 2/3 og Tanzania resten.
Det har lenge vært snakk om en privatisering av oljerørledningen, men det er det ikke blitt noe av. Driften av den er imidlertid satt bort til private.


== Tankterminal ==
Tazama eier også en egen tankterminal i Dar-es-Salaam hvor tankbåter opp til 90 000 tonn dødvekt kan legge til. I tankterminalen i Dar-es-Salaam kan det lagres hele 77 000 m³ råolje. En 36 tommers oljerørledning på 3,3 kilometer går fra kysten ut til terminalen for de største skipene. Det er også en terminal (Kurasani) som tar i mot de noe mindre skipene på opp til 40 000  tonn dødvekt. Tankterminalen fikk omfattende skader under tsunamien i 2004, og i forbindelse med det planlegges det en oppgradering av anleggene slik at tankskip på 120 000 tonn dødvekt kan legge til. (Men en slik oppgradering har det vært snakk om siden 1997.)


== Status ==
Oljerørledningen har hatt store tekniske problemer de siste årene. Det har vært en rekke lekkasjer og pumpene har sviktet oftere og oftere. Et fornyelsesprogram har vært på trappene i mange år, og det  er beregnet at oljerørledningen må oppgraderes for om lag 200 millioner norske kroner. En har forhåpninger om at en i løpet av 2008 kan få på plass finansieringen av oppgraderingen.


== Planer ==
Det foreligger planer om å forlenge rørledningene til Lubumbashi i Kongo, Mosambik og til Harare i Zimbabwe via den zambiske hovedstaden Lusaka. Sannsynligvis vil kostnadene overstige nytten.