jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Seven Seas of Rhye

«Seven Seas of Rhye» sies å være en referanse til de syv gode årene i Bibelen, men det er antagelig mer kjent for å være en sang av det britiske rockebandet Queen, skrevet av bandets vokalist og frontmann Freddie Mercury. Sangen er den siste på plata Queen II fra 1974, men er også inkludert – på et uferdig stadium – på bandets første plate, Queen.
Mercury var en zoroastrier , slik at «Seven Seas of Rhye» kan derfor betraktes som en zoroastrisk referanse til boka Bundahisnen (Skapelsen):

Den dagen Tishtar laget regnet, når sjøene reiste seg derfra, ble hele stedet, halvveis dekket av vann, konvertert til syv deler; denne delen, så mye som halvparten, er midten, og seks deler rundt; disse delene blir sammen kjent som Khvaniras. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Seven Seas of Rhye på MusicBrainz
At the Beeb

Queen at the Beeb er en vinyl og CD av det britiske rockebandet Queen. Den ble også utgitt i USA i 1995 under tittelen Queen at the BBC.
Den ble innspilt i to omganger for BBC Radio 1s program «Sound of the 70s». De første fire sporene ble innspilt 5. februar 1973, og resten 3. desember 1973.
Alle sporene var på plata Queen, utenom «Ogre Battle», som kom på Queen II.


== Sporliste ==
«My Fairy King» (Freddie Mercury)
«Keep Yourself Alive» (Brian May)
«Doin' All Right» (Brian May/Tim Staffell)
«Liar» (Freddie Mercury)
«Ogre Battle» (Freddie Mercury)
«Great King Rat» (Freddie Mercury)
«Modern Times Rock'n'Roll» (Roger Taylor)
«Son and Daughter» (Brian May)


== Kilder ==

(en) At the Beeb på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) At the Beeb på Discogs 
(en) At the Beeb på MusicBrainz 
(en) At the Beeb på AllMusic
Stiff Little Fingers

Stiff Little Fingers er et nordirsk punkband etablert i 1977. Bandet hadde mye innvirkning på andre punkband.


== Album ==
Inflammable Material (1978)
Nobody's Heroes (1980)
Hanx! (1980) – konsertalbum
Go For It (1981)
Now Then (1982)
All The Best (1983) – singles collection, 1978-83
See You up There! (1989) – konsertalbum
Flags and Emblems (1991)
Get A Life (1994)
Tinderbox (1997)
Hope Street (1999)
Guitar and Drum (2003)


== Eksterne lenker ==
(en) Stiff Little Fingers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stiff Little Fingers på Apple Music 
(en) Stiff Little Fingers på Discogs 
(en) Stiff Little Fingers på MusicBrainz 
(en) Stiff Little Fingers på Spotify 
(en) Stiff Little Fingers på Songkick 
(en) Stiff Little Fingers på AllMusic
Lydkassett

Lydkassett (forkortet CC og MC etter de engelske uttrykkene for lydkassetten Compact Cassette og Musicassette), oftest bare kalt kassett er et lagringsmedium spesielt beregnet på innspilling og gjengivelse av lyd. Kassettene ble introdusert i 1963. I 1965 begynte masseproduksjon av kassetter og ferdiginnspilte kassetter som inneholdt musikk. Til å begynne med var det flere typer lydkassetter, blant annet Stereo 8, men etter hvert ble den såkalte kompaktkassetten (Compact Cassette) fra Philips enerådende. Den ble siden avløst av CD-plater som ble stadig vanligere i bilspillere og i bærbare musikkanlegg. Nest etter LP-platen var kompaktkassetten det viktigste lagringsmediet for musikk frem til de digitale mediene overtok.
Kassetten består av et magnetbånd som beveger seg mellom to spoler. Spolene blir drevet av en motor i avspilleren. Båndet er beskyttet av et plastikklokk, bortsett fra på bunnen av kassetten, der båndet blir avlest av spilleren.
Det er viktig at båndet blir trukket forbi lydhodet med jevn og riktig hastighet. En capstan er en metallstang festet i et svinghjul. Capstan går inn i ene hullet i kassetten og en gummirulle presser båndet mot capstan.
Båndet har fire spor, to for hver side, slik at man har mulighet for stereolyd. Sporet lengst til høyre er for venstre kanal. Spor nummer to fra høyre er til høyre kanal. Ved monoinnspilling blir høyre halvdel av båndet benyttet. Med denne teknikken kan stereo og monoinnspilte bånd spilles av både på stereo og monomaskiner. Når båndet er spilt til enden, vendes kassetten horisontalt og den andre halvdelen av båndet kan spilles.


== Andre kassettmedier ==
ADAT – lyd
Betamax – video
DAT (Digital Audio Tape) – lyd
VHS (Video Home System) – video
Pasłęka

Pasłęka (tysk: Passarge) er en elv i det nordlige Polen som renner ned til Østersjøen nær byen Braniewo. Den er 186 km lang og har et nedslagsområde på 2 294 km².


== Eksterne lenker ==
(en) Pasłęka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Number of the Beast (album)

The Number of the Beast er også tittel på en bok av sciencefictionforfatteren Robert A. HeinleinThe Number of the Beast er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens tredje studioalbum, som ble utgitt 29. mars 1982. Albumet blir ofte betegnet som et av de mest innflytelsesrike innen denne musikksjangeren.
Selv om Iron Maiden var på grensen til å bli superstjerner etter gjennombruddsalbumet Killers, forlot Paul Di'Anno bandet etter turneen i 1981. The Number of the Beast ble derfor debutalbumet til vokalist Bruce Dickinson, som skulle bli i bandet frem til 1993, for så å bli gjenforent med bandet igjen i 1999.


== Lyriske referanser ==
«The Number of the Beast» henviser til fortellingen om dyrets tall, 666, i Bibelen (ref. apostelen Johannes' åpenbaring). Mange religiøse grupperinger anklaget Iron Maiden for å være satanistiske på grunnlag av denne låten, men faktum er at teksten er anti-satanistisk.
«Children of the Damned» er basert på filmene Village of the Damned og Children of the Damned, som igjen er basert på novellen The Midwich Cuckoos av John Wyndham.
«The Prisoner» er inspirert av den britiske TV-serien med samme navn og inneholder en dialog fra serien i begynnelsen av låten.


== Sporliste ==
«Invaders» (Harris) – 3:25
«Children of the Damned» (Harris) – 4:35
«The Prisoner» (Harris, Smith) – 6:04
«22 Acacia Avenue» (Harris, Smith) – 6:37
«The Number of the Beast» (Harris) – 4:52
«Run to the Hills» (Harris) – 3:54
«Gangland» (Burr, Harris, Smith) – 3:48
«Hallowed Be Thy Name» (Harris) – 7:14På den utvidete utgaven av albumet er det et ekstra spor, «Total Eclipse» (Burr, Smith, Harris), som er plassert før «Hallowed Be Thy Name».


== Personell ==
Bruce Dickinson: vokal
Steve Harris: bass
Dave Murray: gitar
Adrian Smith: gitar
Clive Burr: trommer
Barry Clayton: intro-stemme på «The Number of the Beast»


== Litteratur ==
Dimery, Robert m.fl. (2006). 1001 album du må høre før du dør. Oslo: Orion Forlag AS. s. 500–501. ISBN 82-458-0759-1. 


== Eksterne lenker ==
(en) The Number of the Beast på Discogs 
(en) The Number of the Beast på MusicBrainz 
(en) The Number of the Beast på Encyclopaedia Metallum 
(en) The Number of the Beast på Spotify 
(en) The Number of the Beast på AllMusic
Piece of Mind

Piece of Mind er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens fjerde studioalbum, som ble utgitt 16. mai 1983.


== Tekstreferanser ==
«Where Eagles Dare» er inspirert av filmen med sammen navn (Ørneredet på norsk), skrevet av Alistair MacLean. Filmen fra 1968 hadde Richard Burton og Clint Eastwood som hovedrolleinnehavere.
«Flight of Icarus» bygger på myten om Ikaros, men med en viktig forskjell. I sagnet blir han bedt om å ikke fly for nær solen, mens han i sangen blir han bedt om det.
«The Trooper» er basert på diktet The Charge of the Light Brigade som handler om slaget ved Balaklava. Ironisk nok varer sangen lengre enn slaget den handler om.
«To Tame a Land» er basert på romanen Dune av Frank Herbert. Grunnen til at sangen ikke ble kalt «Dune» som planlagt, var fordi Herbert ville saksøke Iron Maiden hvis de tok hans boktittel som tittel på sangen, og i verste fall stoppe utgivelsen av hele albumet.


== Sporliste ==
«Where Eagles Dare» (Harris) – 6:11
«Revelations» (Dickinson) – 6:48
«Flight of Icarus» (Dickinson, Smith) – 3:51
«Die With Your Boots On» (Dickinson, Harris, Smith) – 5:29
«The Trooper» (Harris) – 4:11
«Still Life» (Harris, Murray) – 4:53
«Quest for Fire» (Harris) – 3:42
«Sun and Steel» (Dickinson, Smith) – 3:26
«To Tame a Land» (Harris) – 7:27


== Personell ==
Bruce Dickinson: vokal
Steve Harris: bass
Adrian Smith: gitar
Dave Murray: gitar
Nicko McBrain: trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Piece of Mind på Discogs 
(en) Piece of Mind på MusicBrainz 
(en) Piece of Mind på AllMusic
Powerslave

Powerslave er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens femte studioalbum, som ble utgitt 3. september 1984. Albumet kan minne om et konseptalbum, men er ifølge bandet ikke det. Albumet regnes ofte som et av de første innen progressiv metall-sjangeren. CD-utgaven som ble utgitt på nytt i 1998, inneholder en liten feil; introduksjonen til tittelsporet «Powerslave» er på sporet foran, «Back in the Village». Utgivelsen inneholder også musikkvideoen til «Aces High» og «2 Minutes to Midnight».


== Sporliste ==
«Aces High» (Harris) – 4:29
«2 Minutes to Midnight» (Dickinson, Smith) – 6:00
«Losfer Words (Big 'Orra)» (Harris) – 4:13
«Flash of the Blade» (Dickinson) – 4:02
«The Duellists» (Harris) – 6:07
«Back in the Village» (Dickinson, Smith) – 5:20
«Powerslave» (Dickinson) – 6:48
«Rime of the Ancient Mariner» (Harris) – 13:36


== Personell ==
Bruce Dickinson: vokal
Steve Harris: bass
Dave Murray: gitar
Adrian Smith: gitar
Nicko McBrain: trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Powerslave på Discogs 
(en) Powerslave på MusicBrainz 
(en) Powerslave på Spotify 
(en) Powerslave på AllMusic
Somewhere in Time

For den am. filmen fra 1980, se Somewhere in Time (film)Somewhere in Time er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens sjette studioalbum.
Albumet ble utgitt 29. september 1986. Utgivelsen kom i Iron Maidens «eksperimentelle» periode, som blant annet fikk bandet til å bruke synth, noe vokalist Bruce Dickinson engang sa at aldri kom til å skje. Bandet brukte gitar- og bassynth på albumet, men gikk over til keyboard på neste album, Seventh Son of a Seventh Son, fordi dette hindret dem i å bevege seg mye rundt på scenen på konserter.
Selv om mye av teksten omhandler tid og fremtid, er albumet ikke et konseptalbum. Coveret er tegnet av Derek Riggs og inneholder veldig mange detaljer som er Iron Maiden-relatert. Det tok ham tre måneder å tegne ferdig coveret. Bandet spiller ganske sjelden spor fra dette albumet på konsertene sine, delvis grunnet konflikter mellom bassist Steve Harris og Bruce Dickinson under innspillingene. All musikk Dickinson hadde skrevet til albumet ble droppet til fordel for bidragene til gitarist Adrian Smith, som blant annet skrev begge albumsinglene, «Wasted Years» og «Stranger in a Strange Land». «Wasted Years» og «Heaven Can Wait» blir imidlertid spilt innimellom, blant annet på 2008-turneen, Somewhere Back in Time World Tour. Under delen mellom gitarsoloene i «Heaven Can Wait» er det blitt vanlig at crewet til Iron Maiden får komme opp på scenen og synge med mellomspillets karakteristiske støttevokal.


== Sporliste ==
«Caught Somewhere in Time» (Harris) – 7:26
«Wasted Years» (Smith) – 5:07
«Sea of Madness» (Smith) – 5:42
«Heaven Can Wait» (Harris) – 7:22
«The Loneliness of the Long Distance Runner» (Harris) – 6:31
«Stranger in a Strange Land» (Smith) – 5:45
«Déjà Vu» (Harris, Murray) – 4:56
«Alexander the Great» (Harris) – 8:37


== Personell ==
Bruce Dickinson – vokal
Dave Murray – gitar, gitar-synthesizer
Adrian Smith – gitar, gitar-synthesizer, bakgrunnsvokal
Steve Harris – bass, bakgrunnsvokal, bass-synthesizer
Nicko McBrain – trommer


== Kilder ==

(en) Somewhere in Time på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Somewhere in Time på Discogs 
(en) Somewhere in Time på MusicBrainz 
(en) Somewhere in Time på Spotify 
(en) Somewhere in Time på AllMusic
Seventh Son of a Seventh Son

Seventh Son of a Seventh Son er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens sjuende studioalbum, som ble utgitt 11. april 1988. Dette albumet regnes som det siste fra bandets «gullalder», ettersom gitaristen Adrian Smith forlot bandet før neste album. Dette er også slutten på bandets periode med «eksperimentering». 
Albumet regnes som et konseptalbum, da albumets sangtekster forteller en sammenhengende historie basert på den britiske forfatteren Orson Scott Cards roman Seventh Son. 


== Sporliste ==
«Moonchild» (Dickinson, Smith) – 5:41
«Infinite Dreams» (Harris) – 6:09
«Can I Play with Madness» (Dickinson, Harris, Smith) – 3:31
«The Evil That Men Do» (Dickinson, Harris, Smith) – 4:34
«Seventh Son of a Seventh Son» (Harris) – 9:53
«The Prophecy» (Harris, Murray) – 5:06
«The Clairvoyant» (Harris) – 4:27
«Only the Good Die Young» (Dickinson, Harris) – 4:42


== Personell ==
Bruce Dickinson – vokal
Dave Murray – gitar
Adrian Smith – gitar, gitar-synthesizer
Steve Harris – bass, bass-synthesizer
Nicko McBrain – trommer, perkusjon


== Andre medvirkende ==
Michael Kenney - keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) Seventh Son of a Seventh Son på Discogs 
(en) Seventh Son of a Seventh Son på MusicBrainz 
(en) Seventh Son of a Seventh Son på Spotify 
(en) Seventh Son of a Seventh Son på AllMusic
No Prayer for the Dying

No Prayer for the Dying er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens åttende studioalbum, utgitt 1. oktober 1990. 
Etter en periode med progressiv metal, var dette albumet begynnelsen på en ny periode med en mere direkte form for heavy metal fra Iron Maiden. No Prayer for the Dying er bandets første album med bandets nye gitarist, Janick Gers. Han erstattet Adrian Smith, som var misfornøyd med den musikalske retningen bandet tok. Smith forlot bandet en kort stund etter at forberedelsene til albumet var i gang. 


== Sporliste ==
«Tailgunner» (Dickinson, Harris) – 4:15
«Holy Smoke» (Dickinson, Harris) – 3:49
«No Prayer for the Dying» (Harris) – 4:23
«Public Enema Number One» (Dickinson, Murray) – 4:13
«Fates Warning» (Harris, Murray) – 4:12
«The Assassin» (Harris) – 4:35
«Run Silent Run Deep» (Dickinson, Harris) – 4:35
«Hooks in You» (Dickinson, Smith) – 4:08
«Bring Your Daughter...To the Slaughter» (Dickinson) – 4:45
«Mother Russia» (Harris) – 8:02


== Personell ==
Bruce Dickinson – vokal
Dave Murray – gitar
Janick Gers – gitar
Steve Harris – bass, bakgrunnsvokal
Nicko McBrain – trommer


=== Andre medvirkende ===
Michael Kenney – keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) No Prayer for the Dying på Discogs 
(en) No Prayer for the Dying på MusicBrainz 
(en) No Prayer for the Dying på Encyclopaedia Metallum 
(en) No Prayer for the Dying på Spotify 
(en) No Prayer for the Dying på Spotify 
(en) No Prayer for the Dying på AllMusic
Fear of the Dark

Fear of the Dark er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens niende studioalbum.
Albumet ble utgitt 11. mai 1992. Dette var Bruce Dickinsons siste studioalbum med Iron Maiden, før han vendte tilbake til bandet i 1999.


== Sporliste ==
«Be Quick or Be Dead» (Dickinson, Gers) – 3:25
«From Here to Eternity» (Harris) – 3:38
«Afraid to Shoot Strangers» (Harris) – 6:56
«Fear Is the Key» (Dickinson, Gers) – 5:36
«Childhood's End» (Harris) – 4:40
«Wasting Love» (Dickinson, Gers) – 5:51
«The Fugitive» (Harris) – 4:54
«Chains of Misery» (Dickinson, Murray) – 3:38
«The Apparition» (Gers, Harris) – 3:54
«Judas Be My Guide» (Dickinson, Murray) – 3:09
«Weekend Warrior» (Gers, Harris) – 5:40
«Fear of the Dark» (Harris) – 7:18


== Personell ==
Bruce Dickinson – vokal
Dave Murray – gitar
Janick Gers – gitar
Steve Harris – bass, bakgrunnsvokal
Nicko McBrain – trommer


=== Andre medvirkende ===
Michael Kenney – keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) Fear of the Dark på Discogs 
(en) Fear of the Dark på MusicBrainz 
(en) Fear of the Dark på Spotify 
(en) Fear of the Dark på Spotify 
(en) Fear of the Dark på AllMusic
X Factor (Norge) 2009

X Factor 2009 er første sesong av sangtalentprogrammet X Factor. Det ble sendt 11. september 2009 med sending videre utover høsten 2009. Premieren hadde 566 000 seere. Vinner ble Chand Torsvik fra Namsos.


== Audition ==
Audition-runder for X Factor 2009 ble holdt i fire byer:

Bergen: 25.-27. april
Stavanger: 1.-3. mai
Trondheim: 13.-15. mai
Oslo: 20.-24. mai


== Dommere ==
Dommere og mentorer i første sesong var:

Jan Fredrik Karlsen (manager), tidligere dommer i Idol og Norske Talenter
Mira Craig (artist)
Peter Peters (manager)


== Xtra Factor ==
Peter Bubresko og Katarina Flatland var programledere under det direktesendte programmet Xtra Factor. De var bak kulissene og lager stemningsrapporter og intervjuer med deltakerne, dommerne, familie og venner.


== Finalister ==
De tolv finalistene var fordelt på tre kategorier med fire finalister i hver kategori.


=== Resultat ===
De to finalistene som fikk færrest stemmer etter avstemningen måtte synge i en duell mot hverandre, og dommerne måtte deretter bestemme hvilken finalist som gikk videre i konkurransen.


== Referanser ==
Virtual XI

Virtual XI er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens ellevte studioalbum.
Albumet ble utgitt 24. mars 1998 og var det siste med vokalist Blaze Bayley. Dette albumet var på mange måter ulikt det forrige albumet, The X Factor. En av ulikhetene var at de mørke og dystre følelsene fra det forrige albumet var helt borte, en annen ting var at tekstene ikke var så dype som i The X Factor. Bayley ble erstattet av tidligere vokalist Bruce Dickinson ikke lenge etter denne utgivelsen.


== Sporliste ==
«Futureal» (Bayley, Harris) – 3:00
«The Angel and the Gambler» (Harris) – 9:52
«Lightning Strikes Twice» (Harris, Murray) – 4:50
«The Clansman» (Harris) – 8:59
«When Two Worlds Collide» (Bayley, Harris, Murray) – 6:17
«The Educated Fool» (Harris) – 6:44
«Don't Look to the Eyes of a Stranger» (Harris) – 8:03
«Como Estais Amigos» (Bayley, Gers) – 5:30


== Personell ==
Blaze Bayley – vokal
Steve Harris – bass, keyboard på spor 2, 4 og 7
Dave Murray – gitar
Janick Gers – gitar
Nicko McBrain – trommer


=== Andre medvirkende ===
Michael Kenney – keyboard på spor 1, 3, 5, 6 og 8


== Eksterne lenker ==
(en) Virtual XI på Discogs 
(en) Virtual XI på MusicBrainz 
(en) Virtual XI på Spotify 
(en) Virtual XI på AllMusic
Brave New World (album)

Brave New World er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens tolvte studioalbum, som ble utgitt 30. mai 2000. Dette var en ny opptur i Iron Maidens karriere. Vokalist Bruce Dickinson sammen med gitarist Adrian Smith vendte tilbake i bandet og ble med på innspillingen av dette albumet.


== Sporliste ==
«The Wicker Man» (Dickinson, Harris, Smith) – 4:35
«Ghost of the Navigator» (Dickinson, Gers, Harris) – 6:50
«Brave New World» (Dickinson, Harris, Murray) – 6:18
«Blood Brothers» (Harris) – 7:14
«The Mercenary» (Gers, Harris) – 4:42
«Dream of Mirrors» (Gers, Harris) – 9:21
«The Fallen Angel» (Harris, Smith) – 4:00
«The Nomad» (Harris, Murray) – 9:05
«Out of the Silent Planet» (Dickinson, Gers, Harris) – 6:25
«The Thin Line Between Love and Hate» (Harris, Murray) – 8:27


== Musikere ==
Bruce Dickinson: vokal
Steve Harris: bass, keyboard, bakgrunnsvokal
Dave Murray: gitar
Adrian Smith: gitar, bakgrunnsvokal
Janick Gers: gitar
Nicko McBrain: trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Brave New World på Discogs 
(en) Brave New World på MusicBrainz 
(en) Brave New World på Spotify 
(en) Brave New World på AllMusic
Dance of Death

Dance of Death er det britiske heavy metal-bandet Iron Maidens trettende studioalbum.
Albumet ble utgitt 8. september 2003. Dette var det første albumet siden The Number of the Beast som ble spilt inn om vinteren i England. Det ble brukt tre måneder på innspillingen, og bandet brukte alle dager i seks uker på å skrive låtene.
Spor nummer syv på albumet – «New Frontier» – var også trommeslager Nicko McBrains første bidrag på et album utgitt av Iron Maiden, selv om han hadde vært medlem i bandet siden 1982. Han har også tidligere blitt kreditert for en Iron Maiden-låt, men da bare for «Sheriff of Huddersfield», som ble utgitt på en B-side.


== Sporliste ==
«Wildest Dreams» (Harris, Smith) – 3:52
«Rainmaker» (Dickinson, Harris, Murray) – 3:48
«No More Lies» (Harris) – 7:21
«Montségur» (Dickinson, Gers, Harris) – 5:50
«Dance of Death» (Gers, Harris) – 8:36
«Gates of Tomorrow» (Dickinson, Gers, Harris) – 5:12
«New Frontier» (Dickinson, McBrain, Smith) – 5:04
«Paschendale» (Harris, Smith) – 8:28
«Face in the Sand» (Dickinson, Harris, Smith) – 6:31
«Age of Innocence» (Harris, Murray) – 6:10
«Journeyman» (Dickinson, Harris, Murray) – 7:06


== Fakta ==
«Paschendale» er basert på et av de største slagene under første verdenskrig.
«Montségur» er en kommune sør i Frankrike som er kjent for sitt fort som var et av Katarenes siste maktsentre.
Trommeslageren Nicko McBrain debuterte som låtskriver på dette albumet med «New Frontier».
«Face in the Sand» er den eneste låten hvor doble basstrommer har blitt brukt siden Nicko McBrain begynte i bandet.
«Journeyman» er Maidens eneste sang som er på kun akustisk gitar og bass.


== Medvirkende ==
Bruce Dickinson – vokal
Adrian Smith – gitar
Janick Gers – gitar
Dave Murray – gitar
Steve Harris – bass
Nicko McBrain – trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dance of Death på Discogs 
(en) Dance of Death på MusicBrainz 
(en) Dance of Death på Spotify 
(en) Dance of Death på AllMusic
Jan Bielecki

Jan Krzysztof Bielecki (født 3. mai 1951, Bydgoszcz, Polen) er en polsk liberalistisk politiker og økonom. Han er siden 2001 medlem av Platforma Obywatelska («Borgerplattformen»).
Fra 1980 var han rådgiver for Solidaritet. Han ble medlem av det liberale partiet KLF i 1990. Fra januar til desember 1991 var han Polens statsminister. Mellom 1992 og 1993 var han minister for europeisk integrasjon. Siden 1993 er han Polens representant ved den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling.
Bielecki ble i 2010 tildelt Den hvite ørns orden.


== Referanser ==
Platforma Obywatelska

Platforma Obywatelska (PO) (norsk: «Borgerplattformen») er et kristendemokratisk og liberal-konservativt politisk parti i Polen.
Det ble dannet før parlamentsvalget i 2001 av Andrzej Olechowski, Maciej Płażyński og Donald Tusk, som en sammenslutning av økonomisk liberale og konservative krefter med røtter i Solidaritet. Det har avgrenset seg fra den kirkelige, katolsk-nasjonalistiske høyresiden, og er et parti med en klar pro-europeisk profil. Partiet står dermed for en mindre nasjonalistisk og konfronterende linje i forhold til Polens naboland enn Kaczynski-regjeringen gjorde. 
Bakgrunnen for dannelsen av partiet var at den tidligere utenriks- og finansministeren, den da partiløse Andrzej Olechowski, fikk overraskende stor oppslutning ved presidentvalget i 2000, etter å ha foreslått privatisering av offentlige tjenester, forenkling av regelverket for næringsdrivende og flat skatt. Borgerplattformen er pragmatisk og kan samarbeide med både den klerikalnasjonale delen av høyresida og de teknokratiske strømningene som dominerer det sosialdemokratiske venstre.  
Ved valget i 2001 ble det nest største parti. Det var i opposisjon inntil parlamentsvalget i 2007, da partiet gjorde et brakvalg med 41,51 prosent av stemmene. Etter dette valget ble partileder Donald Tusk ny statsminister, og satt som statsminister fram til han i 2014 ble valgt som ny president for Det europeiske råd. Han ble etterfulgt som statsminister av Ewa Kopacz, som satt fram til partiet i parlamentsvalget i 2015 gikk betydelig tilbake, til en oppslutning på 24,1 prosent, 


== Partiledere ==
2001-2002: Maciej Płażyński
2002-2014: Donald Tusk
2014–2016: Ewa Kopacz
2016–29. januar 2020: Grzegorz Schetyna
29. januar 2020–: Borys Budka


== Valgresultater ved parlamentsvalg ==
2001: 12,7 %
2005: 24,1 %
2007: 41,5 %
2011: 39,2 %
2015: 24,1 %


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Platforma Obywatelska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons