Kuomintang

Kuomintang, eller Kinas nasjonalistparti, er et politisk parti i Republikken Kina på Taiwan. Partiet bygger på Folkets tre prinsipper, formulert av grunnleggeren Sun Yat-sen.
Partiet ble formelt stiftet i 1912, men kan føre sin historie tilbake til Sun Yat-sens Tongmenghui fra 1894. Partiet ble dannet like etter Xinhai-revolusjonen, som styrtet Qing-dynastiet. Chiang Kai-shek overtok som partileder etter Sun Yat-sens død i 1925, og satt frem til sin egen død i 1975.
Nasjonalistene kjempet mot Beiyang-krigsherrer og Det kinesiske kommunistiske parti i den kinesiske borgerkrigen, men led nederlag og måtte trekke seg tilbake til Taiwan i 1949. Kuomintang styrte Republikken Kina, lenge bare kalt «Nasjonalist-Kina», på Taiwan med unntakslovgivning og ingen lovlig opposisjon frem til 1987, men gjennomførte så rettstatsprinsipper og demokratiske reformer.
Kuomintang er det dominerende partiet i «den pan-blå koalisjonen», som holder fast ved ett-Kina-politikken og i praksis status quo, mens «den pan-grønne koalisjonen» ønsker taiwansk uavhengighet.


== Historie ==
Partiet har sine røtter i den revolusjonære organisasjon Sun Yat-sen grunnla i 1894 for å styrte det herskende Qing-dynastiet. Den formelle etableringen som politisk parti skjedde rett før Qing-dynastiet ble styrtet av Xinhai-revolusjonen i 1911. Partiet vant det første parlamentsvalget i Kina i 1913, men republikkens første president, Yuan Shikai, oppløste parlamentet, og partiets ledere måtte leve i landflyktighet. Etter Yuans død i 1916 ble sentralregjeringen i Beijing svekket, og forskjellige krigsherrer fikk økt makt ute i provinsene. Sun Yat-sen skapte da en maktbase i Guangzhou med sovjetisk støtte, og forberedte en militærekspedisjon for å forene Kina.
I 1925 døde Sun, og året etter innledet hans etterfølger, Chiang Kai-shek, den såkalte Nordekspedisjonen, som skulle ende med Kinas forening. Han samarbeidet da med Det kinesiske kommunistiske parti. I samband med at Chiang erobret Shanghai, brøt han imidlertid alliansen med kommunistene, og beordret massakre på kommunister og fagforeningsmedlemmer. I 1928 hadde han klart å konsolidere sin kontroll over det sentrale Kina, og gjorde Nanjing til landets hovedstad.
Partiet ble drevet ut av landet i 1949 som følge av den kommunistiske maktovertagelsen. Over to millioner partimedlemmer flyktet til øya Taiwan, hvor Republikken Kina ble videreført, og hvor Kuomintang frem til 1991 var det eneste politiske parti. Etter Chiang Kai-sheks død i 1975 overtok sønnen Chiang Ching-kuo som statssjef og partileder, men påbegynte samtidig demokratiske reformer. Gjennom 1980- og 1990-årene slakket partiet sitt grep om makten. I valget i 2000 tapte partiet makten for første gang, men gjenvant presidentvervet med Ma Ying-jeou i 2008. Skjønt Kuomintang har beholdt mye av sin folkelige støtte, har det vokst frem et topartisystem med Demokratisk fremskrittsparti som hovedmotstander.


== Ledere ==

Eric Chu 2021–d.d.
Johnny Chiang 2020–2021
Wu Den-yih 2017–2020
Hung Hsiu-chu 2016–2017
Eric Chu 2015–2016
Wu Den-yih 2014–2015
Ma Ying-jeou 2009–2014
Wu Po-hsiung 2007–2009
Ma Ying-jeou 2005–2007
Lien Chan 2000–2005
Lee Teng-hui 1988–2000
Chiang Ching-kuo 1975–1988
Chiang Kai-shek 1938–1975 (generaldirektør)
Wang Jingwei 1931–1933 (formann i arbeidsutvalget)
Hu Hanmin 1925–1931 (formann i arbeidsutvalget)
Sun Yat-sen 1913–1925
Song Jiaoren 1912–1913


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Kuomintang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 中國國民黨 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons