jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fåresopp

Fåresopp eller sauesopp (Albatrellus ovinus) er en sopp som tilhører slekten fåresopper. Hatten på fruktlegemet kan bli mellom 5–25 cm bred. Overflaten på hatten er matt og tørr, oppsprukket med tiden. Fargen er til og begynne med hvit, gradvis grålig. 
Sporene produseres i porer under hatten. Den vokser i Norge særlig på Østlandet og i Trøndelag og regnes som en av de «sikre» matsoppene, det vil si spiselige sopper som ikke lett kan forveksles med giftige. 


== Utseende, smak, vekststeder ==
Fåresoppen er hvit og har tynne porer på undersiden. Soppen blir tydelig gul ved steking, noe som er karakteristisk. Fåresopp kan forveksles med franskbrødsopp som har større og mindre tette porer, og som ser ut som stekt franskbrød. Den blir ikke gul ved oppvarming. Smaken hos fåresopp er relativt mild, mens franskbrødsopp smaker beskt. Ved avkoking er den likevel spiselig, men regnes ikke som en matsopp.Denne soppen vokser helst på gammel, mosedekket granskogbunn hvor den danner sopprot med grana. Den kan forekomme i store mengder, gjerne i skråninger. Den er vanlig på Østlandet og i Trøndelag fra juli og utover høsten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fåresopp i Encyclopedia of Life 
(en) Fåresopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fåresopp hos Artsdatabanken 
(sv) Fåresopp hos Dyntaxa 
(en) Fåresopp hos Index Fungorum 
(en) Fåresopp hos MycoBank 
(en) Fåresopp hos NCBI 
(en) Kategori:Albatrellus ovinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Albatrellus ovinus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Soppen er «spiselig» i normlisten for soppkontrollører. (2022) Fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Om sauesopp og franskbrødsopp
Om fåresopp (på svensk)
Morider

Morider (Moridae) er en familie av dyptlevende torskefisker.
De fleste artene er dypvannsfisker som lever langs kontinentalskråningene.


== Nordeuropeiske arter ==
Disse dypvannsfiskene er nesten aldri funnet øst for Færøyene, ettersom havet her blir for grunt. Likevel ble mora fanget på Hitra august 2007, og dette er det eneste funnet av gruppen i Norge.
Følgende tre arter er vanlige nordøst til en linje Island-Færøyene-Skottland:

Mora (Mora mora)
Dypvannsmoride (Lepidion eques)
Snabelmoride (Halargyreus johnsonii)


== Eksterne lenker ==
(en) morider – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) morider i Encyclopedia of Life 
(en) morider i Global Biodiversity Information Facility 
(no) morider hos Artsdatabanken 
(en) morider hos Fossilworks 
(en) morider hos ITIS 
(en) morider hos NCBI 
(en) Kategori:Moridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Moridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) ITIS Standard Report
Frédéric Cuvier

Frédéric Georges Cuvier (født 28. juni 1773 i Montbéliard i Frankrike, død 24. juli 1838 i Strasbourg) var en  fransk zoolog, som også var kjent som en yngre bror av Georges Cuvier.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Frédéric Cuvier var sønn av Jean Georges Cuvier (1716–1795), en tidligere løytnant i et sveitserregiment, og Anne-Clémence Catherine Châtel (1736–1792).Han ble først utdannet i hjembyen til urmaker. Etter innbydelse fra sin bror flyttet han i 1797 til Paris. 


=== Karriere ===
Der ble naturvitenskapene hans hovedsysselsetting. Han utforsket for eksempel den av Alessandro Volta oppdagede galvaniske celle sammen med fysikeren og matematikeren Jean Baptiste Biot.
I 1804 ble han forstander menasjeriet, for den zoologiske avdeling, i Frankrikes naturhistoriske museum (Muséum national d'histoire naturelle) i Paris. Fra og med 1816 utgav han avisen Dictionnaire des sciences naturelles. Han ble i 1831 utnevnt til generalinspektør for Frankrikes universiteter og høyskoler. I 1837 ble det ved det naturhistoriske museum opprettet et fakultet for sammenlignende fysiologi der Cuvier ble leder, og i 1838 ble han hele museets leder. 
Han er kjent som den som oppdaget rødpandaen (Ailurus fulgens) i 1821. Som utlending ble han også medlem av Royal Society i 1835. Han er ellers kjent som forfatter, sammen med Étienne Geoffroy Saint-Hilaire, av bokverket «Histoire naturelle des mammifères» (4 bind, 1819–1842).
Han foretok utforskninger angående dyrenes levevis og intelligens.
Han nevnes i Charles Darwins On the Origin of Species (kapittel VII) vedrørende hans forskning om dyrs adferd og intelligens, i særdeleshet vedrøende distinksjonen mellom vane og instinkt.  Han nevnes også i Moby Dick (kapittel 32) om sin forskning om hvaler.
F. CUVIER brukes som autorforkortelse, og for broren Georges brukes CUVIER.


== Verker i utvalg ==
Histoire naturelle des mammifères avec des figures originales coloriées, dessinées d’après les animaux vivants (med Étienne Geoffroy Saint-Hilaire; 1819-1842)
Des dents des mammifères considérées comme caractères zoologistes, 1825
De l’Histoire naturelle des cétacés, 1836


== Referanser ==


== Litteratur ==
Patrick Cabanel: « Frédéric Cuvier », i Patrick Cabanel et André Encrevé (dir.): Dictionnaire biographique des protestants français de 1787 à nos jours, tome 1 : A-C, Les Éditions de Paris Max Chaleil, Paris, 2015, s. 797-798 ISBN 978-2846211901
Valerij Borzov

Valerij Filippovitsj Borzov (russisk: Валерий Филиппович Борзов, ukrainsk Валерій Пилипович Борзов – Valerij Pylypovytsj Borzov; født 20. oktober 1949 i Sambir i nåværende Ukraina) er en tidligere sovjetisk friidrettsutøver.
Borzov vant to olympiske titler under Sommer-OL 1972 i München, han vant både 100 og 200 meter. Han fikk også en sølvmedalje på 4x100 meter stafett, USA vant gull foran Sovjetunionen. Fire år senere, under OL i Montréal vant han to nye olympiske medaljer, han fikk bronse både på 100 meter og 4x100 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Valerij Borzov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Valerij Borzov – Olympics.com 
(en) Valerij Borzov – Olympic.org 
(en) Valerij Borzov – Olympedia 
(en) Valerij Borzov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valerij Borzov – World Athletics 
(en) Valerij Borzov – Track and Field Statistics
Pastinakk

Pastinakk,  Pastinaca sativa, er en inntil 1,5m høy urt av skjermplantefamilien. Den inneholder furokumariner som kan gi «brannsår» ved hudkontakt hvis man i tillegg utsettes for sollys. Roten av en dyrket form omsettes som grønnsak.


== Utbredelse ==
Den er hjemmehørende i Eurasia, men har spredt seg til Nord-Amerika, sannsynligvis med nybyggere fra Europa. I Nord-Amerika spres planten invasivt, noe som betyr at den fortrenger hjemmehørende biologisk mangfold.I sør-Norge finnes villpastinakk forvillet, men vurderes til ingen kjent økologisk risiko. Villpastinakk ble innført til Norge med ballastjord sent på 1800-tallet. Senere ble noen forekomster innført sammen med tysk hestefôr fra Mellom-Europa under andre verdenskrig. Nåværende populasjoner knyttes til gamle ballastplasser på vest- og østsiden av Oslofjorden.


== Beskrivelse ==
Pastinakk er en høy skjermplantene. Den kan bli inntil 1,5 meter høy, med en blomsterstengel som er mellom to og fem centimeter tykk. Stengelen er glatt og bærer skjermer med gule blomster som har et grønt skjær. Skjermene er halvskjermer, det vil si at de er formet som en paraply, og de kan bli mellom 10 og 20 centimeter i diameter. Den har sammensatte, skarpt tannete småblad som vokser parvis i bladplaten. Hvert enkelt småblad har en form som kan minne om en vott.


== Bruk ==
Roten er spiselig spesielt i det første året og egner seg som salat og i grønnsaksblandinger. Bladene og stilken kan brukes som grønnsak eller salat på våren, når de fortsatt er myke. Frøene brukes som karvelignende krydder. Roten inneholder inulin og rikelig proteiner og mineraler.
I folkemedisin regnes te laget av pastinakk (1 teskje per kopp) som vanndrivende og beroligende.


=== Inneholder furokumariner ===
Selv om plantens rot er spiselig kan plantesaften gi alvorlige forbrenningsskader ved håndtering. Dette er et trekk den deler med flere andre arter i samme familie, slik som bjørnekjeks og tromsøpalme. Man anbefales å beskytte seg grundig mot å eksponeres for plantesaften, noe som er spesielt viktig i sterkt sollys.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) pastinakk i Encyclopedia of Life 
(en) pastinakk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) pastinakk hos Artsdatabanken 
(sv) pastinakk hos Dyntaxa 
(en) pastinakk hos ITIS 
(en) pastinakk hos NCBI 
(en) pastinakk hos The International Plant Names Index 
(en) pastinakk hos Tropicos 
(en) Kategori:Pastinaca sativa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pastinaca sativa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pastinaca sativa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Status er: «spiselig» ifølge Nyttevekstleksikonet utgitt av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Hans Hilding Hønsvall

Hans Hilding Hønsvall (født 29. februar 1952) var ordfører i Andebu kommune i Vestfold fra 1999 til 2011. Hønsvall representerer Kristelig Folkeparti. Han ble valgt gjennom et valgteknisk samarbeid hvor SV, AP, Venstre, Sp og KrF ble enige om å støtte ham som ordfører for fire nye år. Han ble i valget 2011 valgt inn på fylkestinget i Vestfold og ble der fylkesvaraordfører i perioden. Fra 2015 er han leder for hovedutvalg samferdsel og areal i Vestfold.
Hønsvall var vararepresentant til Stortinget i perioden 2001 til 2005, og ble på nytt innvalgt som vararepresentant fra 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Hilding Hønsvall hos Stortinget 
(no) Hans Hilding Hønsvall hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Hans Hilding Hønsvall (Krf). Vestfold fylkeskommune
Eupraksofi

Eupraksofi, på engelsk kalt eupraxsophy og eupraxophy, er et ikke-religiøst livssyn eller en verdensanskuelse basert på det å leve et mest mulig etisk riktig liv og å stole på rasjonelle metoder som logikk, observasjon og vitenskap fremfor tro, mystikk og åpenbaringer. Ordet er dannet av de greske ordene for «god virksomhet» og «visdom» og ble lansert av den amerikanske filosofiprofessoren Paul Kurtz. Ifølge ham er eupraksofier, på samme måte som religioner, kosmiske og altomfattende i tilnærmingen til tilværelsen, men de tar avstand fra den overnaturlige komponenten i religion. Likevel representerer de et trossystem eller paradigme å leve etter.


== Se også ==
Sekulær humanisme
Objektivisme
Konfucianisme


== Bibliografi ==
Kurtz, Paul. Living Without Religion: Eupraxophy. Prometheus Books, 1994. ISBN 0-87975-929-1
Oterfløyte

Oterfløyte, eller oterlokkefløyte, er en fløyte som brukes for å etterligne oterens lokkelyder. Den lages av vingebein fra storfugl, med lydhull på midten og spalte formet av harpiks eller voks.


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'Oterfløyte'».
Grotlesanden

Grotlesanden er en ca.700 meter lang sandstrand ved den lille bygden Grotle i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane. Åpne svaberg rundt sanden gir området et unikt særpreg. Grotlesanden ligger i Ytre Bremanger på vestsiden av øya Bremangerlandet og vest for tettstedet Hauge. 
Grotlesanden er svært populær i sommermånedene. I mange år var sandstranden en lokalt bevart hemmelighet, men er nå en del av Bremangers profilering som reisemål, og er ved siden av Kalvåg, en av de mest sentrale attraksjoner. Selv om stranden er mest brukt i pent vær om sommeren, er området også en severdighet i stormvær.


== Eksterne lenker ==
Bremanger kommunes profileringsside om Grotlesanden
Bensinstasjon

En bensinstasjon er en butikk som blant annet selger drivstoff til motorkjøretøyer. De vanligste drivstofftypene som selges er bensin og diesel. Enkelte stasjoner selger også avgiftsfri diesel, flytende petroleumsgass, naturgass, biodiesel, etanol og parafin. Nylig har bensinstasjoner også begynt å selge butan.
Bensin blir ofte blandet ut med bioetanol for å redusere utslippet av fossilt CO2. Betegnelsen EXX, hvor X-ene er tall, viser hvor stor prosentandel bioetanol drivstoffet inneholder. E10 inneholder for eksempel 10% bioetanol. Bensin som selges i Norge og Europa følger kravende i den norsk-europeiske produktstandarden NS-EN 228. Denne standarden tillater at inntil 5% bioetanol blandes inn i bensinen. Nært sagt all bensin solgt i Norge er E5. Det har vært snakk om at E10 skal erstatte E5 i Norge. Alle biler produsert i eller etter år 2000 kan bruke E10, og mange biler produsert før 2000 kan også bruke E10.Diesel som er iblandet bioetanol har en tilsvarende betegnelse som bensin. Bxx. Vanlig diesel er i Norge B7. Altså 93% dieselolje og 7% bioetanol.Fra 2006 til ca. 2014 ble drivstoffet E85 (85% etanol og 15% bensin) solgt i Norge. I Europa per 2019 er det kun svenske bensinstasjoner som tilbyr E85 i stor skala. Veiledende pris på E85 på Circle K Sverige er 12. november 2019 12,74 SEK/L, hvor miles95 koster 15,63 SEK/L.
Bensinstasjoner tilbyr ofte andre tjenester i tillegg til salg av drivstoff, slik som service, vask av bil og matservering. Betjente stasjoner har ofte også kiosk med salg av mat, drikke, dagligvarer og bilprodukter. Mange stasjoner er selvbetjente hvor man benytter et betalingskort, selv om stasjonen er stengt.
Verdens første bensinstasjon ble åpnet i St. Louis i Missouri i 1905.


== Bensinstasjonkjeder i Norge ==
Uthevede navn er bensinstasjonkjedene

St1 Norge AS
Shell
Alimentation Couche-Tard
Circle K (tidligere Statoil Fuel & Retail AS)
Uno-X Energi (del av Reitangruppen)
Uno-X
YX
YX 7-Eleven
Exxon Mobil
Esso
Best Stasjon AS
Best (drivstoff fra Circle K)Bunker Oil
Tanken
​Driv
Tank
Blue Energy AS
Automat1 (tidligere St1 automatstasjoner)
Minol
Pedersens Varmeservice


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petrol stations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Petrol station – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Halvor Kleppen

Halvor Kleppen (født 3. september 1947 i Bø i Telemark) er en norsk journalist, forfatter, fjernsynsunderholder og en av grunnleggerne av Bø Sommarland.
Kleppen ble kjent da han tidlig på 80-tallet ledet TV-programmet Hobby på NRK. Der limte han sammen gamle ispinner til miniatyr-krigsskip og brettet servietter til ganske avanserte propellfly. Meningen med programmet var at alle som så på skulle få seg en hobby. Eller som Halvor sa det i avslutningen i hvert program: «Skaff deg ein hobby du au!» 
Senere ble han mest kjent for programserien «Starshot» på TvNorge, hvor kjente mennesker skøyt på leirduer. Kleppen er også kjent for å samle pins.Kleppen har også gitt ut folkekjære bøker som Fytti Katta og Hått var det Tjønnåsen sa?. Han har skrevet den nynorske teksten til «Annie's Song»: «Songen til Anne». Innspillingen med Ivar Simastuen ble utgitt på LP-platen Den første gang jeg så deg i 1982.


== Bibliografi ==
Hobbyboka (1982)
God på kjeften (1983)
Fytti katta!!! (1985)
På Telemarkski : Ny stil i gamle spor (1986)
Skikongen : Kong Olav, 80 år på ski (1987)
Holmenkollen (1988)
Stein Eriksen : Hans eventyrlige liv (1991)
Golf : Den eventyrlige sporten (1998)
Våte, ville Sommarland (2005)
Historier om ski : Norges skiforbund 100 år (2007)
De kalde lekene : Norge, skisporten og de olympiske vinterlekene (2014)
Snowshoe Thompson   Jon frå Tinn (2015)
Dei kom i lufti: Ballongen 1870 (2020)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Halvor Kleppen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Écône

Écône er et område i Riddes i distriktet Martigny i kanton Valais i Sveits. Det er tilholdsstedet for Ecône-seminaret, det internasjonale presteseminaret for St. Pius X-broderskapet. 
Seminaret ble opprettet av den franske erkebiskop Marcel Lefebvre i 1971, året etter at han opprettet selve St. Pius X-broderskapet. Det er det største og fremste av (pr 2009) i alt seks slike utdannelsessteder for vordende prester for St. Pius X-broderskapet. De andre fem ligger i Frankrike, Tyskland, USA, Argentina og Australia.
Erkebiskop Marcel Lefebvres legeme ble bragt til Écône etter hans død i 1991.


== Eksterne lenker ==
Presteseminaret i Écônes offisielle hjemmeside
Kommunen Riddes' offisielle hjemmeside
Lahell

Lahell er en grend og et tettsted i kommunen Lier i Viken fylke. Den sydligste delen av tettstedet, ved Lahellholmen, ligger i Asker kommune. Området ligger langs indre del av Drammensfjorden.
Navnet kommer fra det gammelnorske «Laðhella» – et berg ved sjøen hvor man laster og losser båter.Lahell er primært et boligområde som grenser til Gullaug i nord, ca. syv km fra Drammen by.
Store deler av befolkningen bosatte seg på Lahell i forbindelse med sprengstoff-produsenten Dyno Industrier. Produksjonen av sprengstoff er nå flyttet fra Gullaug-halvøya, og Helse Sør-Øst planlegger å bygge et nytt og moderne sykehus på deler av tomten. 
Engersand friluftsområde besøkes om sommeren av sol- og vannglade turister. Ticon Eiendom planlegger,  over de neste årene, videre utbygging av Engersand Havn til totalt ca. 60.000 m2 boligmasse, samt tilhørende bygg for forretningsvirksomhet. De inntil fem etasjer høye boligblokkene står i sterk kontrast til den eksisterende, tradisjonelle lavbebyggelsen i området.
På tross av Regjeringens byggeforbud i 100-metersbeltet langs sjøen (§ 1-8 i plan- og bygningsloven av 27. juni 2008) og boligfeltets plassering i umiddelbar nærhet til Drammensfjorden og dens viktige våtmarksområder, ble området regulert til bolig- og næringsvirksomhet av Lier kommune.   
Europavei 134 fører tungtransport og pendlertrafikk gjennom det idylliske nabolaget til og fra Oslofjordtunnelen. Antall passerende kjøretøy oversteg i 2007 13 000 per døgn, hvorav > 7 % er tungtransport. Det planlegges en tunnel gjennom Mørkåsen fra Gullaug til Dagslett i Røyken, som delvis vil bli finansiert av ny bomstasjon på Lahell.
Historiske, lokale stedsnavn i Lahellområdet omfatter blant annet: Engersand, Engersandbukta, Gullaugbukta, Høstakerstranda, Møkkastranda, Kuskjæret, Furuset, Svarthølet, Grassodden, Gullaugbukta, Berget, Teglsteinsfabrikken, Tjærefabrikken, Becherstranda, Dullumsjuvet og Ticon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zoombart flyfoto og kart over Lahell
Beatboxing

Beatboxing, eller human beatbox (engelsk: menneskelig trommemaskin), er kunsten å skape rytmer, lydeffekter og musikk kun ved å anvende sin egen kropp (i hovedsak munnen). Beatboxing regnes som et element i hiphopkulturen, og har vært hyppig brukt siden 1980-tallet, da hiphopmusikken fikk fotfeste over store deler av verden. Teknikken er imidlertid brukt utenfor (og før) hiphopkulturen, spesielt innen akustisk-elektronisk musikk, som i (diskutable) verdensener Rahzels arbeid på Björks plate Medulla.
I Norge er beatboxing lite utbredt, og de to eneste kjente norske beatboxerne er  Final som regnes for å være Norges beste på dette, og Droolian.
Oslo holder for tredje år NM i beatboxing 2014. unge og interesserte beatboxere konkurrerer om hvem som er Norges beste beatboxer.
Engersand

Engersand er et friluftsområde i Lier kommune i Viken fylke.
Engersand er mest kjent som et rekreaksjons-område som er en del av, eller grenser til Lahell i indre Drammensfjord. I den senere tid er Engersand forbundet med Engersand Havn som ligger utenfor området. Fra å grense til et passivt industriområde i nord er nå Engersand nærmeste nabo til et ambisiøst boligbyggeprosjekt og en ny båthavn.


== Se også ==
Lahell
Slaget ved Nonnebjerget

Slaget ved Nonnebjerget utenfor Skanderborg Slott var et av de blodigste slag i Danmarks historie. 2 200 falt i slaget den 2. november 1340, da et bondeoppbud ble beseiret av en profesjonell hær som trolig utgjorde over seks hundre soldater.
Skanderborg slott var under beleiring av bondeoppbudet da en unnsettingshær fra Fyn gikk til angrep. Under de harde kampene ble en av de danske anførerne, Nils Ebbesen, drept sammen med mange av hans følgevenner, som hadde vært delaktige i mordet på grev Gerhard III i Randers 1. april samme år. Etter dette mordet hadde Ebbesen blitt opphøyet til en dansk nasjonalhelt.


== Eksterne lenker ==
Danmark, Niels Ebbesen
Monumenter for Niels Ebbesen
El Canto del Loco (album)

El Canto del Loco er det første studioalbumet til den spanske musikkgruppa El Canto del Loco. Det ble utgitt 16. juni 2001 i Spania. Albumet er utgitt av Sony BMG. Det har en varighet på 41:35.


== Sporliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) El Canto del Loco på Discogs 
(en) El Canto del Loco på MusicBrainz
A Contracorriente

A Contracorriente er det andre studioalbumet til den spanske musikkgruppa El Canto del Loco. Det ble utgitt 1. mars 2002 i Spania. Albumet er utgitt av Sony BMG. Det har en varighet på 40:07.


== Sporliste ==
(¹) – I duett med Amaia Montero.
(²) – Bonusspor.


== Eksterne lenker ==
(en) A Contracorriente på Discogs 
(en) A Contracorriente på Discogs 
(en) A Contracorriente på MusicBrainz 
(en) A Contracorriente på AllMusic
Estados de Ánimo

Estados de Ánimo er det tredje studioalbumet til den spanske musikkgruppa El Canto del Loco. Det ble utgitt 22. mai 2003 i Spania. Albumet er utgitt av Sony BMG. Det har en varighet på 39:37.


== Sporliste ==
(¹) – Bonusspor.


== Eksterne lenker ==
El Canto del Locos offisielle hjemmeside
Zapatillas

Zapatillas er det fjerde studioalbumet til den spanske musikkgruppa El Canto del Loco. Det ble utgitt 21. juni 2005 i Spania. Albumet er utgitt av Sony BMG. Det har en varighet på 41:31. Singlene fra albumet er «Zapatillas», «Volverá» og «Besos».


== Sporliste ==


== Eksterne lenker ==
El Canto del Locos offisielle hjemmeside
Irisering

Irisering er refleks eller lysbrytning i en overflate, der det oppstår et spill av farger. Fargene endres etter lysbrytningens vinkel og fargene kan ha alle regnbuens farger. Irisering stammer fra gresk iris, som betyr regnbue.
Irisering kan fremstilles kunstig. Slik kunstig irisering kan ses i glasur på keramikk og kalles da for perlemorglans. 
I naturen forekommer irisering, innvendig i perlemor i muslinger, herav kommer navnet perlemorglans. Flere insekter har farger som irisederer. Vanligvis forekommer det i den membrane delen av insektenes vinger. Men også vingeskjell hos noen sommerfugler kan ha denne effekten. Irisering er også vanlig i skjellene på fisk. Et kjent eksempel er regnbueørret.


== Eksterne lenker ==
(en) Iridescence – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Iridescence – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Abraxas (andre betydninger)

Abraxas har flere betydninger.

Abraxas – en slekt i sommerfuglfamilien målere (Geometridae)
Abraxas – et gresk ord.
Abraxas – Latinrockgruppen Santanas 2. album fra 1970.
Koichi Toyama

Kōichi Toyama (外山恒一, Toyama Kōichi) er en japansk gatemusikant og politisk aktivist på venstresiden som var kandidat til guverørvalget i Tōkyō i 2007. Han ble berømt etter at hans lidenskaplige valgtale ble lagt ut på YouTube. Av fjorten kandidater ble Toyama nummer åtte med 15 059 stemmer (0,27 prosent av de totale stemmene).


== Referanser ==
«Controversial ex-Tokyo gubernatorial race candidate busted for traffic violations» (article). Mainichi Daily News. Besøkt 30. juli 2007. 
«Cabbie, dilettante and prolific inventor in fray to lead Tokyo» (article). Agence France-Presse. Besøkt 30. juli 2007. 
«Tokyo requests YouTube delete candidates' speeches» (article). Agence France-Presse. Besøkt 30. juli 2007. 
«Unified elections 2007: Not all is lost». Asahi.com. Arkivert fra originalen (web article) 18. juli 2007. Besøkt 30. juli 2007. 


== Eksterne lenker ==
Tale av Koichi Toyama