jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Javanese

Javanese er en katterase som er en langhårsvariant av Orientaler.
Kroppsbygningen er strømlinjeformet, elegant, lang, tubeformet og muskuløs. Halsen er lang og smal, skuldre og hofte er jevnbrede. Den har lange, slanke ben med smale ovale poter. Halen skal være svært lang og godt busket.    
Hodet er middels stort, sett forfra ser det ut som et triangel. Ørene skal være store og lavt plasserte. 
Øynene skal være grønne og mandelformede. Javaneseren er godkjent i 28 forskjellige farger, 5 mønstre (solid, tabby, 
tigret, spottet og ticket) som tilsammen gir 140 forskjellige varianter.


== Opprinnelse ==
Javaneseren er hverken fra Java eller Indonesia. Genetisk er de orientalere i langhåret versjon.
Det var Helen Smith fra oppdrettet MerryMews Cattery som ga rasen navnet i 1950. Det er uvisst om hun faktisk har vært i Indonesia. Rasenavnet kommer av tradisjonen ved å oppkalle orientale katteraser etter land og øyer i Sørøst-Asia.


== Referanser ==
Korsnes kirke

Korsnes kirke er en langkirke fra 1889 i bygda Korsnes i Hamarøy kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 80 plasser.


== Historikk ==
Korsnes kapellkirke ble opprinnelig reist som et kapell på Kjøpsnes i 1720-årene. I 1791 ble kapellet flyttet til Hulløya, og flyttet fra Hulløya tilbake til Kjøpsnes i 1838. Det ble da restaurert og påbygd. I 1885 besluttet Tysfjord Herredsbestyrelse å bygge ny kirke på Kjøpsnes, og å flytte den eksisterende kirken til Korsnes. Kirkebygget som skulle flyttes ble ansett å være både altfor dårlig og altfor liten for Kjøpsnes. Det ble nedsatt en felles byggekomité, ledet av Nikolai Norman, for både byggingen av nykirken på Kjøpsnes og flyttingen av gamlekirken. Flyttingen foregikk i 1888, og kirken ble tatt i bruk til kirkelige aktiviteter som bibellesning og vielser samme år. Den omplasserte kirken ble innviet på Korsnes den 6. mai 1889. Korsnes kapellkirke har en altertavle som ble bygget av Johannes T. Lie i 1888, med nytt altermaleri malt av Arne Linder-Olsen som stod ferdig i 1958. Prekestolen er bygget av Sigurd Storjord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Korsnes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Korsnes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gimsøy kirke

Gimsøy kirke kan vise til:

Gimsøy kirke (Skien) – murkirke fra 1922 i Skien kommune i Telemark fylke.
Gimsøy kirke (Vågan) – en langkirke i tre på Sand på Gimsøya i Vågan kommune i Nordland, innviet 18. oktober 1876.
Bjarne Berg-Sæther

Bjarne Berg-Sæther (født 14. april 1919 på Sæter i Tjeldsund, død 5. august 2009) var en norsk lærer, kontorsjef og politiker (Ap). Han var fylkesordfører i Troms og ordfører i både Sandtorg og i nye Harstad kommune. Han var også vararepresentant på Stortinget. 
Han var sønn av kystlos Magnar Berg-Sæther (1876–1948) og Magna Toresen (1881–1952) og tok utdanning i språk og økonomi i England (1939). Han giftet seg i 1943 med Gudrun Jackobsen (1907–94).


== Politiske verv ==
Bjarne Berg-Sæther var den første som ble valgt til ordfører i Sandtorg kommune i 1948 og satt helt frem til sammenslåingen av Harstad, Trondenes og Sandtorg. Han ble også første ordfører i den sterkt utvidete bykommunen Harstad (1964–68). Berg-Sæther var også medlem av Troms fylkesting (1947–63), av fylkesutvalget (1958–63) og var fylkesordfører (1963–67). Han var kommunestyrerepresentant i Harstad (1947–1975) og formann i Sandtorg Arbeiderparti (1945–52) og Sør-Troms Arbeiderparti. I tillegg til deltakelse i regionale og lokale verv var Bjarne Berg-Sæther også vararepresentant på Stortinget (i perioden 1965–1973) der han var medlem av industrikomiteen (han møtte totalt i 347 dager). Bjarne Berg-Sæther har også vært formann for Troms Arbeiderparti (1953–68).


== Styreverv ==
Bjarne Berg-Sæther var formann i en rekke offentlige styrer, deriblant Vågsfjord Kraftselskap (1956–1975), formann av det interkommunale flyplassutvalget for Evenes flyplass (1964–1967), Medlem av styret i Festspillene I Nord-Norge (1964-71), formann av Plan og byggekomiteen for Harstad nye sykehus og Harstad sykehus (1969–1976), Harstad Oppland Rutebil (1964–1986), Formann av Fiskernes Bank og senere Kreditkassen i Harstad (1975–1986), medlem i Postrådet (1978–1986) og varaformann i styret i Niingen Kraftlag (1980–1990).


== Stillinger ==
Under krigen var Bjarne Berg-Sæther fungerende lærer i to år. Etter freden ble han førstesekretær ved Finnmarkskontoret (1946–1952) der han fikk ansvaret for integreringen av flyktninger fra Finnmark. Han var kontorsjef ved Trondenes Kraftverk (1954–1970) og Sør-Troms Elforsyning (1971–1986) i tilsammen 32 år.


== Viktige utmerkelser ==
Han ble tildelt Deltagermedaljen av kong Olav (1945), Harstad bys fortjenestmedalje (1969), KS-medaljen (1989) og Kongens fortjenstmedalje i gull (2001).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjarne Berg-Sæther hos Stortinget 
(no) Bjarne Berg-Sæther hos Norsk senter for forskningsdata
Strauman kirke

Strauman kirke, tidligere Sydal skolekapell, er en langkirke fra 1984 i Vågan kommune, Nordland fylke. Kirken er en del av Strauman oppvekstsenter som ligger i bygda Sydalen. På 1980-tallet var det en lengre prosess med mål om å bygge et eget kirkebygg for Strauman-området, men det endte opp med å bli et skolekapell. Skolens gymsal er utvidet med et korområde til kirke. Kirkeklokke ble donert av Vaagan Sparebank, nå en del av Sparebank 1 Nord-Norge. Kirken har 125 plasser og det er gravplass noen hundre meter mot nordøst.


== Lokaliseringsdebatten ==
Gjennom trenden med tilbakeflytting til bygdene vokste Strauman-samfunnet gjennom 1970-tallet. Da bygdesamfunnet fikk egen gravplass på 1950-tallet, etter å ha brukt gravlunden ved Gimsøy kirke frem til da, vokste det frem et ønske om å også få egen kirke i bygdesamfunnet. Det ble startet en innsamlingsaksjon for å finansiere kirkebygget, men prosessen ble preget av uenighet om hvor kirken skulle bygges. Det sto hovedsakelig mellom bygdene Gravermarka og Sydalen. Både området ved Strauman gravlund ble vurdert, og det høyeste punktet mellom de to bygdene. Området på motsatt side av veien vis a vis Ungdomshuset til UL Nøkkåsen i Gravermarka omtales fortsatt som «Kirketomta». Det endte opp med å inkorporere et skolekapell i byggingen av ny gymsal ved Sydal Skole (nå Strauman oppvekstsenter). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vågan kirkelige fellesråd
Alf Henry Rasmussen (1993). «Sydal skolekapell, Sydal». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 160. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Strauman kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Kenneth McArthur

Kenneth McArthur (født 10. februar 1881, død 13. juni 1960) var en sørafrikansk friidrettsutøver som vant maraton under OL 1912 i Stockholm.
Han ble født i Dervock, County Antrim i Nord-Irland. Som tenåring var han en lovende løper, men han startet ikke seriøs trening før han emigrerte til Sør-Afrika og ble ansatt i Johannesburg-politiet i 1906. Han vant ganske raskt flere løp, blant annet to nasjonale terrengløp. Han løp sitt første maraton i 1908, og der slo han sølvvinneren i OL, Charles Hefferon. Under OL i Stockholm i løp han sammen med sin lagkamerat Christian Gitsham. Da Gitsham stoppet for å drikke vann, fortsatte McArthur og vant til slutt med vel 58 sekunder.
I 1913-sesongen  ble McArthur skadet i en ulykke og ble tvunget til å gi seg med idrett. I sin karrière deltok han i seks maratonløp og vant samtlige.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Gull i friidrett, maraton


== Referanser ==


== Kilder ==
Ballymoney Borough Council info om Kenneth McArthur


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth McArthur – Olympics.com 
(en) Kenneth McArthur – Olympic.org 
(en) Kenneth McArthur – Olympedia 
(en) Kenneth McArthur – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kenneth McArthur – Track and Field Statistics
Vega kirke

Vega kirke (Gladstad kirke) er en langkirke fra 1864 i Vega kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 430 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Vega kirke, Vega». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 194. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Vega kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Vega kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Torstein Høverstad

For oversetteren, se Torstein Bugge HøverstadTorstein Høverstad (født 1. april 1880 i Vang i Valdres, død 25. juni 1959) var en norsk pedagog, lærerutdanner, skolehistoriker og statsstipendiat.
Høverstad var bondesønn fra Valdres. Han fullførte Hamar lærerskole i 1901, var lærer ved Akershus amtsskole 1902-07, tok artium 1906, var lærer på Aars og Voss skole i Oslo 1907-09 og ved Notodden lærerskole 1909-1915. Han ble cand.philol. 1914, var overlærer ved Kristiansand katedralskole 1915-1918, ble dr.philos. 1918 med første bind av sin Norsk skulesoga, og arbeider 1922-1927 ved Levanger lærerskole, hvoretter han ble statsstipendiat i full stilling. Han var far til krigsflygeren Gunnar Høverstad.
Han ble fra ca. 1910 opptatt av idéen om å etablere en norsk lærerhøgskole, og arbeidet fra 1916 til 1922 aktivt for denne idéen, vis-à-vis både regjeringen og Stortinget. Han deltok i en utredningskomité om spørsmålet fra 1920-21, og drev selv et høgskolekurs på Bondi i Asker det samme året. Da Norges lærerhøiskole ble opprettet i Trondheim i 1922 var Høverstad innstilt til et dosentur i historie av flertallet i den sakkyndige komiteen. Departementet valgte imidlertid å følge komiteens mindretall, og utnevnte Arne Bergsgård fremfor Høverstad.
Høverstad ble statsstipendiat i flere omganger, først fikk han fra 1915 et årlig stipendbeløp for sine skolehistoriske studier, og fra 1927 var han stipendiat i full stilling. Han var utgiver og redaktør av Norsk pedagogisk tidsskrift fra 1917. 
Halvdan Koht skriver om Høverstad at «Han har vært en omstridt personlighet, men en uomtvistelig arbeidskraft.»


== Litteratur ==
Halvdan Koht.  «Torstein Høverstad». I: Norsk biografisk leksikon, 1. utg.Norsk skulesoga. 1. Det store interregnum 1739-1827. Steenske forlag, 1918
Norsk skulesoga . 2 Frå einvelde til folkestyre 1814-1842. Steenske forlag, 1930
Ein norsk lærarhøgskule : Historisk utsyn og program. Kristiania, 1919
Uppseding og uppsedarar. Steenske forlag, 1920
Ole Vig. Trondheim, 1924
Norrøn livskunst. Oslo, 1941. Ny utgave 1957
Ole Vig : Ein norrøn uppsedar : Manns vyrdnad er manns varnad. Hamar, 1953
Sambok
Ylvingen kapell

Ylvingen kapell er en langkirke fra 1967 i Vega kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 60 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Ylvingen kapell, Ylvingen». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 194. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Ylvingen kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ylvingen kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
MIT Artificial Intelligence Laboratory

MIT Artificial Intelligence Laboratory var en tverrfaglig forskningsgruppe ved Massachusetts Institute of Technology (MIT).
Det ble en av de ledende innen kunstig intelligens og robotforskning. 
Forskning i kunstig intelligens startet ved MIT i 1959. Blant de fremste forskerne er Marvin Minsky og John McMarthy. Richard Stallman var blant de unge programmerere som var knyttet til laboratoriet.
Borge kirke (Nordland)

Borge kirke ligger på Borg i Vestvågøy kommune i Nordland. Kirka er ei kvadratisk kirke bygd i betong i 1986. Den ble innviet 31. mai 1987 og har 350 plasser. Arkitekt for kirka var Knut Gjernes.
Dagens kirke er minst den sjette som har stått i Borge. Borge kirke er første gang nevnt i skriftlige kilder i et dokument fra 1335. Ei kirke på Borge ble bygd i 1798, ombygd i 1877 og brant ned i 1896. Ei ny kirke ble innviet i 1898. Denne kirka brant ned 14. februar 1983. Da den nye kirken ble bygget var arkitekturen omstritt lokalt. Kritikerne hevdet at det så ikke ut som en tradisjonell kirke og den ble omtalt som «hoppbakken». Kritikken gikk imidlertid fort over og det er i dag en populær kirke. 
Brannen i kirken fra 1898 ble oppdaget midt på dagen 14. februar 1983. Den ble raskt overtent og var ikke mulig å redde, selv om brannvesenet var raskt på stedet. Sokneprest Bjørn Mathiassen hadde prøvd å ta seg inn i kirken for å redde verdier, men tykk røyk hindret han. Røykdykkere fra brannvesenet fikk imidlertid reddet ut altersølvet, døpefonten, brudestolene, bilder, bøker, de liturgiske klærne, lysekroner og tavla over de falne under krigen. Frem til ny kirke sto ferdig fire år senere, ble Buksnes kirke på Gravdal brukt.

		
		
		


== Andre kirker i Vestvågøy ==
Buksnes kirke
Hol kirke
Knutstad kapell
Stamsund kirke
Steine kapell (1854-1905)
Valberg kirke


== Referanser ==


== Kilder ==
Den norske kirke i Vestvågøy
(no) «Borge kirke (Nordland)». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Borge kirke (Nordland)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Buksnes menighetshus

Buksnes menighetshus er fra 1986 på Buksnes i Vestvågøy kommune, Nordland fylke.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Buksnes menighetshus, Leknes». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 161. ISBN 82-75-27022-7.
Georg Åberg

Georg Åberg (født  20. januar 1893, død 18. august 1946) var en svensk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte  i lengdehopp og tresteg.  Under OL i 1912 som ble holdt i Stockholm vant han sølv i tresteg og bronse i lengde, bare 19 år gammel. Han ble svensk mester i lengde i 1912, 1913 og 1915.


== OL-medaljer ==
1912  Stockholm -  Sølv i friidrett, tresteg  Serige
1912  Stockholm -  Bronse i friidrett, lengdehopp  Serige


== Referanser ==


== Kilder ==
storagrabbar om Georg Åberg


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Åberg – Olympics.com 
(en) Georg Åberg – Olympic.org 
(en) Georg Åberg – Olympedia 
(en) Georg Åberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Georg Åberg – Sveriges olympiske komité 
(en) Georg Åberg – Track and Field Statistics
Femtallsystemet

Femtallsystemet er et tallsystem med grunntall fem. For å skrive tall i femtallsystemet brukes kun sifrene 0, 1, 2, 3 og 4.
De ti første positive heltallene skrives på følgende måte:

For å indikere at et tall er skrevet i femtallsystemet kan man, der det er hensiktsmessig, føye til 5 med senket skrift etter tallet: 105 = 5.


== Omregninger ==
For å konvertere et tall fra femtallsystemet til titallsystemet multipliserer man hvert siffer med en potens av fem og adderer, som vist i eksempelet med tallet 3145 nedenfor:

3×52 + 1×51 + 4×50 = 3×25 + 1×5 + 4×1 = 84.

Tallet 3145 i femtallsystemet blir altså 84 i titallsystemet.
For å konvertere et tall fra titallsystemet til femtallsystemet må man gjentatte ganger utføre heltallsdivisjon med grunntallet 5 og merke seg resten, som vist i eksempelet med tallet 84 nedenfor:

Tallet 84 blir altså 3145 i femtallsystemet.
Bygelinje

En bygelinje er regnbyger organisert langs en linje, også kalt tråg, og denne kan bli flere hundre kilometer lang. Linjen inneholder ofte flere individuelle tordenskyer, og blir også kalt multicellelinjer. Bygelinjene kan oppstå på egen hånd eller sammen med lavtrykk eller tropiske sykloner. Som oftest oppstår individuelle byger langs en front og kan medføre kraftig nedbør, hagl, lyn, kraftig vind, og hvis forholdene ligger til rette for det tornadoer og skypumper. 
I områdene rundt Norge oppstår bygelinjene som regel i kaldluften bak en kaldfront, særlig på vinterhalvåret i alle norske havområder. Ofte ligger de parallelt med fronten.
Dombås kirke

Dombås kirke er en korskirke fra 1939 i Dovre kommune i Innlandet fylke. Kirken har 260 plasser. Den er tegnet av arkitekt Magnus Poulsson.
Kirken er murt av permisk sandstein (sparagmitt) fra Gudbrandsdalen, lokalt kalt Jøndalsstein. 
Altertavlen viser den tronende Kristus og ti små bilder fra Kristi liv.


== Brann i 2020 ==

Kirken fikk store skader etter brann som ble påtent natt til 20. februar 2020. Skadene ble anslått til en verdi på rundt 20 millioner kroner. I mars 2020 ble en somalisk statsborger siktet for brannstiftelse på Dombås og forsøk på brannstiftelse i Sel kirke 20. mars. Mannen oppgav som motiv at han var sint fordi politiet ikke gjorde noe da en mann satte fyr på koranen. Han ble dømt til fire år og to måneders fengsel.Adkomst til stedet er via E6 og E136.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tallerås, Pål H. (1978). Kyrkjene i Dovre. Dombås: Dovre kommune. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Dombås kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 607. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Dombås kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Dombås kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Bjørgvin marknad

Bjørgvin Marknad er en viking- og middelalderfestival som arrangeres årlig på Hordamuséet utenfor Bergen. Organisasjonen med samme navn ble startet høsten 2003 og formelt stiftet 5. februar 2004. Bjørgvin Marknad drives utelukkende av frivillige, og er en ikke-kommersiell organisasjon. 
Bjørgvin Marknad arrangerer sine festivaler første helg i juni måned, datoene varierer noe fra år til år for å passe inn med andre festivaler i Norge av samme sjanger. Festivalen for 2007 ble arrangert 1.-3. juni på Fløyfjellet over Bergen sentrum, og nådde sitt til nå beste besøkstall med 6 187 besøkende over tre dager. 
Festivalen inneholder blant annet et middelaldermarked, kampoppvisninger, barneaktiviteter som bueskyting, øksekast og andre turneringer, samt historiske utstillinger.
Fram til 2010 var festivalen gratis for publikum, men fra 2011 ble det innført «avlat» som følge av ønske om å heve kvaliteten på marknaden ved å knytte til seg profesjonelle artister og musikere.
Bjørgvin Marknad har siden 2005 vært tilknyttet interesseorganisasjonen Hyperion, og samarbeider periodisk med blant andre Hordamuseet, Frie Duellister, Alenfit, Bergen kommune og Langskipet Haakon Haakonsson. 


== Besøkstall ==
2004:   2 500
2005:   3 007
2006:   4 000
2007:   6 187


== Eksterne lenker ==
Bjørgvin Marknads offisielle hjemmeside
Dovre kirke

Dovre kirke er en laftet korskirke i Dovre kommune, Innlandet fylke. Kirken ble oppført av byggmester Jesper Mikkelson Rusten og tatt i bruk i 1736, men formelt innviet ble den først den 21. februar 1740.
Byggverket er laftet av tømmer og har 250 plasser. Tårnet ble bygget nytt i 1840. Kirken ble omtrent samtidig kledd utvendig med store skiferheller.Altertavlen er skåret av Johannes Skråstad på 1600-tallet til en tidligere kirke. Prekestolen er skåret av Lars Pinnerud, som også skar korskille til kirken.På kirkegården finnes mange eldre gravminner, en del av dem samlet under egne takutbygg. Det finnes også et sovjetisk krigsminnesmerke samt tre Commonwealth War Graves.


== Litteratur ==
Tallerås, Pål H. (1978). Kyrkjene i Dovre. Dombås: Dovre kommune. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Dovre kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 608. ISBN 82-7527-022-7. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Dovre kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Dovre kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Della Robbia Pottery

Della Robbia Pottery var et lite industriverksted for håndverkskunst i Birkenhead i England som ble grunnlagt av Harold Rathbone og Conrad Dressler, og har blitt betraktet som en del av den pre-rafaelittiske bevegelsen og ikke minst den engelske Arts and Crafts-bevegelsen på siste halvdel av 1800-tallet.Rathbone hadde vært en elev av maleren Ford Madox Brown som hadde vært en av grunnleggerne til Arts and Crafts-bevegelsen. Dressler var en billedhugger og en oppfinner av en type tørkeovn. Problemet for verkstedet var at Rathbone var ingen forretningsmann slik Dressler forlot virksomheten etter tre år. Virksomheten varte fram til 1906 da det ble nedlagt.Firmaet spesialiserte seg på keramiske fliser, steintøy; leirvarer, og spesielt plaketter med motiver i relieff inspirert av den florentinske billedhuggeren Luca della Robbia og hans familie, derav firmaets navn. De brukte lokal red leire fra Moreton, Merseyside, og keramikken hadde en skinnende blyglasur og ble ofte brukt som mønster med sammenflettede planter typisk av art nouveau sammen heraldiske og islamske motiver.Della Robbia Potterys merke var vanligvis håndskrevet på undersiden og ofte initialene til formgiveren, og noen ganger også en dato. Eksempler på signaturer kan være:

'C' for Charles Collis
'C.A.W.' for Cassandia Annie Walker
'C.M.' for Carlo Manzoni (1855–1910)
'L.W.' for Liza Wilkins
'R.B' for Ruth BareEt uvanlig håndskrevet merke har navnet 'Salopian', som øyensynlig er en referanse til firmaet Salopian Art Pottery som ble forhandlet av Benthall Pottery, i Benthall, Shropshire. De to firmaene produserte tilsvarende polykrome sgraffito-stykker og det var øyensynlig en forbindelse mellom dem.
Produktene fra Della Robbia Pottery ble solgt av Liberty & Co. Den største samlingen av Della Robbia-keramikk kan bli sett kunstgalleriet Williamson Art Gallery i Birkenhead. Noe er også ved Standen (i nærheten av East Grinstead) som er eid av National Trust.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rathbone Studio
Minde Chokoladefabrik

Minde Chokoladefabrik ble etablert i Bergen i 1898 av Anton Minde og broren Hjalmar. Den første fabrikken lå i Starvhusgaten, men da den ble for liten, ble det bygget ny fabrikk i Nygårdsgaten. Den gamle ble brukt til lager. Etter bybrannen i Bergen i 1916, hvor lageret i Starvhusgaten brant ned, bygget man så ny fabrikk i Lars Hillesgate. Den var på fire etasjer med et areal på 1326 kvadratmeter. 
Det var lokale kvinner som stod for produksjonen av sjokolade, men oppskriftene kom fra konditorer som ble hentet inn fra Sveits og Tyskland. Oppskriftene var bedriftshemmeligheter og ble ikke skrevet ned. 
Etter Anton Mindes død var fabrikken eid av Behrensfamilien, så av B. Friele & sønner og Rieber & Søn. I 2000 ble fabrikken overtatt av Brynild Gruppen AS i Fredrikstad.
Den 30. november 2010 ble fabrikken i Bergen lagt ned og produksjonen flyttet til Fredrikstad.


== Produkter ==
Fra nåværende sortiment (2010):

Minde Sjokolade Smågodt 400 gram, pose
Minde Sjokolade Jubileum 400 gram, pose
Minde Sjokolade Sjokoknaz 350 gram, pose
Minde Sjokolade Risbrød 400 gram, pose
Minde Sjokolade Banan 200 gram, pose
Minde Sjokolade Sjokoris 175 gram, plate
Minde Sjokolade Sjokocrisp 175 gram, plateUtgått av sortiment:

Minde Bit for Bit
Minde Risbrød
Minde Melkesjokolade
Minde Knaz maiscrisp
Minde Knaz nøttecrisp
Minde Marsipanbrød
Minde Juvelpletter
Minde Mokka
Minde Blokk


== Referanser ==


== Kilder ==
Med Minde sjokoladefabrikk i 100 år 1898-1998, publisert hefte, Bergen Off.bibliotek, av Dag Johan Beek


== Eksterne lenker ==
Minde sjokolades nettsted
Historikk om Minde sjokolade
Bergen byleksikon på nett, om Minde Sjokolade AS
Minde/Brynild fabrikker
Eysteinkyrkja

Eysteinkyrkja, eller Eysteinskyrkja, er en kirke bygd i en vifteplan fra 1969 i Dovre kommune, Innlandet fylke.
Kirka har navn etter Kong Eystein, som ifølge sagaen lot bygge et sælehus for de reisende over Dovrefjell.
Det er kjent fra Aslak Bolts jordebok, at det har ligget en kirke på Hjerkinn i middelalderen, men det finnes ingen datering for denne, verken for etablering eller for den ble borte. Men den i lokale navnetradisjonen har et av jordene nedenfor Hjerkinn fjellstue navnet kirkejordet. Dette kan være en indikasjon på hvor middelalderkirken på Hjerkinn har ligget.
Kirka har bare delvis funksjoner som menighetskirke, og tjener også som møtested for tre fylker som møtes på Hjerkinn, og som pilegrimskirke på Pilegrimsleia over Dovrefjell.
Rakel Onsum Berg har laget en av kirkens to messehakler, den andre er laget av Borgny Farstad Svalastog.


== Eksterne lenker ==
(no) «Eysteinkyrkja». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Digital fortelling av Marit Kjerksrud Amundsen i Digitalt fortalt
Statens kartverk om skrivemåten
«Eysteinkyrkja». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.