jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kazuyoshi Funaki

Kazuyoshi Funaki (født 27. april 1975) er en japansk skihopper.
I OL 1998 i Nagano vant han gull i storbakkerennet og i lagkonkurransen, og sølv i normalbakken. 
Han har vunnet hopprennet i Holmenkollen, og ble verdensmester i skiflyging i 1998. I 1999 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Han er en av seks hoppere gjennom tidene som har fått 20 i stilkarakterer av samtlige dommere etter ett hopp. Dette skjedde under OL i Nagano i 1998.
Han var den første japaneren til å vinne den tysk-østerrikske hoppuka sammenlagt, noe han gjorde hoppsesongen 1997/98. Ryōyū Kobayashi ble den andre japanske vinneren av hoppuka i 2018/2019.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kazuyoshi Funaki – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kazuyoshi Funaki – Olympics.com 
(en) Kazuyoshi Funaki – Olympic.org 
(en) Kazuyoshi Funaki – Olympedia 
(en) Kazuyoshi Funaki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cn) Kazuyoshi Funaki – Kinas olympiske komité 
(en) Kazuyoshi Funaki – FIS (skihopping)
Akira Higashi

Akira Higashi (japansk 東 輝, Higashi Akira) (født 7. januar 1972) er en japansk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen med 14.-plass i normalbakken i Sapporo 17. desember 1988. Han har vunnet to verdenscuprenn, i storbakken i Sapporo 20. desember 1992 og i Planica (skiflyging) 22. mars 1997. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 20.-plass i sesongen 1992-93.
Han har deltatt i VM i 1989, 1991, 2003 og 2005. Han var på det japanske laget som tok sølvmedaljer i Val di Fiemme (Predazzo) i 2003. Individuelt er hans beste plassering i VM 10.-plass i storbakken i Predazzo i 1991.
Han har vært med i skiflygings-VM i 1998, 2002 og 2004, med 15.-plass individuelt i Oberstdorf i 1998 og 5.-plass i lagkonkurransen i Planica i 2004 som beste plasseringer.
Akira Higashis eldre brødre, tvillingene Kazuhiro og Akihiro, har også vært skihoppere og deltatt i verdenscupen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akira Higashi – FIS (skihopping)
Hideharu Miyahira

Hideharu Miyahira (født 21. desember 1973 i Otaru) er en tidligere japansk skihopper. Han debuterte i verdenscupen 22. januar 1994. 
Miyahira oppnådde sine beste resultater i 1999. Under hoppuka oppnådde han sine første pallplasseringer i verdenscupen med tredjeplasser i Innsbruck og Bischofshofen. Han ble også tredjemann i sammendraget. Under VM 1999 i Ramsau tok han sølv i normalbakken, bare slått av landsmannen Kazuyoshi Funaki. I lagkonkurransen i stor bakke tok han igjen sølv med det japanske laget. Endelig sikret han seg en bronsemedalje i storbakken, bak tyskerne Martin Schmitt og Sven Hannawald. I sesongavslutningen i Planica oppnådde han sin første og eneste seier i verdenscupen. Denne seieren sikret ham samtidig tredjeplass i verdenscupen sammenlagt. 
Fire år senere, under VM 2003 i Val di Fiemme, var han igjen med på det japanske laget som tok sølvmedalje i laghoppingen.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hideharu Miyahira – Olympics.com 
(en) Hideharu Miyahira – Olympic.org 
(en) Hideharu Miyahira – Olympedia 
(en) Hideharu Miyahira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hideharu Miyahira – FIS (skihopping)
Anders Södergren

Hans Anders Södergren (født 17. mai 1977) er en svensk tidligere langrennsløper. Han ble olympisk mester i stafett i 2010. 
Han er mestvinnende på herresiden i svensk mesterskap i langrenn med 17 mesterskap individuelt. Han har seks SM-gull på 15 km, ett på 30 km, sju på 50 km, to på skiatlon og ett på jaktstart. I tillegg har han ni SM-gull i lagsprint og stafett.


== Karriere ==
Södergren debuterte i verdenscupen i langrenn 13. mars 1999.
Han gikk førsteetappen på det svenske laget som tok bronse på 4 x 10 km stafett under VM 2003 i Val di Fiemme. Senere i samme mesterskap tok han sin første individuelle mesterskapsmedalje da han ble nr 2 på 50 km fristil. Han deltok også på det svenske stafettlaget som tok bronse under OL 2006 i Torino og VM 2007 i Sapporo. Under VM i 2009 tok han sølv på 30 km dobbel jaktstart, bak Petter Northug.
11. mars 2006 tok han sin første seier i verdenscupen, da han vant 50 km fristil i Holmenkollen. Han gjentok denne bedriften to år senere. Södergren tok sin tredje verdenscupeseier på 15 km klassisk i sesongen 2008/09.
Södergren har flere ganger blitt omtalt som en skiløper som ble født 15 år for sent. Årsaken var at hans styrke først og fremst ligger i hans evne til å tåle høy fart og høyt tempo uten hjelp fra andre. Tidligere ble alle konkurranser avviklet med enkeltstart. Denne konkurranseform favoriserte løpere Södergrens kapasitet. I fellesstartsøvelser mangler han spurtstyrke til å være med «når toget går» til tross for at han ofte har dominert rennene helt frem til spurten. På enkeltstartsøvelser –  spesielt på 5-mila – har han flere ganger vist at han hører til verdens aller beste langrennsløpere etter 2000-tallet. Han har to seire i 50 km fristil i Holmenkollen.
Södergren ble olympisk mester i langrenn under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han gikk tredje etappe på det svenske laget som vant  4 x 10 km stafett foran Norge og Tsjekkia. De andre på laget var Daniel Rickardsson, Johan Olsson og Marcus Hellner. Stafettlaget ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje (Bragdguldet) for 2010. Denne regnes som svensk idretts høyeste utmerkelse.
Södergren ble i 2010 tildelt Kongens medalje «för idrottsbragd som skidåkare och OS-guld i skidstafett».


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Södergren – Olympics.com 
(en) Anders Södergren – Olympic.org 
(en) Anders Södergren – Olympedia 
(en) Anders Södergren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Anders Södergren – Sveriges olympiske komité 
(en) Anders Södergren – FIS (langrenn) 
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Anders Södergren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mathias Fredriksson

Mathias Fredriksson (født 11. februar 1973) er en svensk langrennsløper.
Han har vunnet flere medaljer i OL- og VM-sammenheng, og vant verdenscupen sesongen 2002/2003. 
Han hevdet seg også i orientering som junior, med blant annet seier i Oringen.
Mathias er bror av langrennsløperen Thobias Fredriksson.


== VM- og OL-medaljer ==
OL 2006 – bronse på 4 x 10 km stafett
VM 2001 – sølv på 15 km og 4 x 10 km stafett
VM 2003 – bronse på 4 x 10 km stafett
VM 2007 – bronse på 4 x 10 km stafett


== Resultater i verdenscupen i langrenn ==


=== Individuelle seire ===


=== Stafettseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mathias Fredriksson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Mathias Fredriksson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mathias Fredriksson – Olympics.com 
(en) Mathias Fredriksson – Olympic.org 
(en) Mathias Fredriksson – Olympedia 
(en) Mathias Fredriksson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Mathias Fredriksson – Sveriges olympiske komité 
(en) Mathias Fredriksson – FIS (langrenn)
René Sommerfeldt

René Sommerfeldt (født 2. oktober 1974) er en tysk langrennsløper. Han vant verdenscupen i langrenn sesongen 2003/2004 etter å ha kommet på andreplass sesongen før. Han kom også på andreplass i sesongen 2007/08 etter å ha prestert bra under Tour de Ski. Han hadde den beste tiden på den siste etappen og klatret seg opp til en andreplass totalt.


== Meritter ==
VM 2001: Sølv på 50 km fristil, bronse på stafetten.
OL 2002: Bronse på stafetten.
VM 2003: Sølv på stafetten.
OL 2006: Sølv på stafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) René Sommerfeldt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) René Sommerfeldt – Munzinger Sportsarchiv 
(en) René Sommerfeldt – Olympics.com 
(en) René Sommerfeldt – Olympic.org 
(en) René Sommerfeldt – Olympedia 
(en) René Sommerfeldt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) René Sommerfeldt – FIS (langrenn)
Balto (hund)

For animasjonsfilmen Balto, se Balto (1995).«Balto» (født ca. 1919, død 14. mars 1933) var en trekkhund av typen husky (skjønt noen kilder oppgir alaskan malamute), og lederhunden til Gunnar Kaasen under siste etappe av serumløpet til Nome vinteren 1925.
Balto fikk heltestatus etter løpet, selv om det var Leonhard Seppalas lederhund «Togo» som sto for den største bragden. Togo løp nærmere 420 km (tur/retur) av det 1085 km lange serumløpet til Nome. Det var nær dobbelt så langt som neste beste hund, som heller ikke var Balto. Dette provoserte Seppala ganske kraftig, som selv uttalte:

Det som plaget mig mest var at ‘Togos’ bedrift blev godskrevet ‘Balto’, en fillehund som blev trukket frem i rampelyset og gjort udødelig. (...) Ved å tildele ‘Balto’ ‘Togos’ bedrifter blev den anerkjent som ‘den beste sledehund i Alaska’, og den hadde aldri vært i et seirende spann! Jeg vet det, for jeg eiet og opdrog både ‘Balto’ og ‘Togo’.

Leonhard Seppala oppdrettet og eide både Balto og Togo. Balto var oppkalt etter den samiske oppdageren og eventyreren Samuel Balto fra Karasjok, som blant annet fulgte Fridtjof Nansen på en ekspedisjon til Grønland. Balto ble 14 år gammel. Balto ble udødeliggjort i form av en statue som ble reist i Central Park, New York, etter løpet.
I 1995 kom det en animasjonsfilm, Balto, som var løst basert på historien om virkelighetens «Balto».


== Galleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Balto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Balto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Dalai Lama

Denne artikkelen beskriver tittelen Dalai Lama. Se Tenzin Gyatso for den nåværende Dalai Lama.

I tibetansk buddhisme danner rekken av Dalai Lamaer en tulkulinjerekke av Gelug-lamaer som kan spores tilbake til 1391. Tibetanske buddhister mener at Dalai Lama er en av utallige gjenfødelser av Avalokiteśvara («Chenrezig» [spyan ras gzigs] på tibetansk), bodhisattvaen for medfølelse. Mellom det 17. århundret og 1959, var Dalai Lama overhodet for de tibetanske myndighetene, og administrerte en stor del av landet fra hovedstaden Lhasa.  Dalai Lama anses som den øverste leder for den tibetanske buddhismen, og lederne for alle de fire skolene anser Dalai Lama som den høyeste lama i de tibetanske tradisjonene.  Mange tror at Dalai Lama er øverste leder for Gelug-skolen, men denne posisjonen innehas av Ganden Tripa.  Han tiltales gjerne som «Hans Hellighet Dalai Lama». Tibetanere kaller Dalai Lama Gyalwa Rinpoche, som betyr «Dyrebare seierherre», eller Yishin Norbu som betyr «Juvelen som oppfyller ønsker».
Det er panchen lama som finner frem til og peker ut ny dalai lama.
Den nåværende dalai lama heter Tenzin Gyatso. Han bor i landflyktighet i India etter at kineserne tok makten i Tibet.


== Historie ==
Ordet «Dalai» er mongolsk og betyr «hav av visdom». Ordet «lama» er tibetansk og tilsvarer sanskrit-ordet «guru». Ofte så blir det oversatt til «spirituell læremester», eller kun til «lærer» og «munk». Tittelen ble først tatt i bruk i 1578, da den mongolske herskeren Altan Khan navnga Sonam Gyatso. Sonam Gyatso ble den første bæreren av tittelen «Dalai Lama», selv om han allerede var den tredje i rekken av Dalai Lamaer. På grunn av dette blir han referert til som «den tredje Dalai Lama».


== Videreføring ==
Når en dalai lama dør, leter munkene etter en gjenfødelse av han. Denne gjenfødelsen (kalt yangsi) er som regel et lite barn, født på omtrentlig samme tid som den forrige lamaens død inntraff. Denne letingen kan ta flere år, noe som fører til at personer som innehar stillingen ikke følger like etter hverandre. Noen ganger har det hendt at flere grupper har kommet med forskjellige påstander om hvem som er den rette arvtageren. Dette har i noen tilfelle medført politiske spenninger.
Tegn som tyder på en ny lama, er om barnet gjenkjenner tidligere eiendeler. Når man med sikkerhet mener å ha funnet riktig person, blir den gjenfødte brakt til Lhasa, hvor andre lamaer begynner på barnets trening.


== Liste over Dalai Lamaer ==
Det har vært 14 anerkjente inkarnasjoner av Dalai Lama:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dalai Lamas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mark Spitz

Mark Andrew Spitz (født 10. februar 1950 i Modesto, USA) er en tidligere amerikansk svømmer. Under OL i München i 1972 tok han sju gullmedaljer i svømmeøvelsene, en prestasjon han var alene i å ha oppnådd frem til Beijing-OL i 2008, da den amerikanske svømmeren Michael Phelps, forbedret Mark Spritz sin rekord med ett gull, da han tok 8 gullmedaljer i ett enkelt OL.
Etter München-OL la han opp som aktiv svømmer. 41 år gammel forsøkte han uten hell å kvalifisere seg til OL i Barcelona i 1992.
Under OL i Mexico by i 1968 tok Spitz to gull med det amerikanske stafettlaget, og har dermed totalt vunnet ni olympiske gullmedaljer.
Spitz har jødisk bakgrunn og etter München-massakren i 1972 ble det satt inn ekstra sikkerhetstiltak blant annet med amerikanske soldater.


== OL-medaljer ==
 1968  Mexico by -  Gull i svømming, 4 x 100 m fri menn  USA
 1968  Mexico by -  Gull i svømming, 4 x 200 m fri menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 100 meter fri menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 200 meter fri menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 100 meter butterfly menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 200 meter butterfly menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 4 x 100 m fri menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 4 x 100 m medley menn  USA
 1972  München -  Gull i svømming, 4 x 200 m fri menn  USA
 1968  Mexico by -  Sølv i svømming, 100 meter butterfly menn  USA
 1968  Mexico by -  Bronse i svømming, 100 meter fri menn  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Spitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mark Spitz på Internet Movie Database 
(en) Mark Spitz hos The Movie Database 
(de) Mark Spitz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mark Spitz – Olympics.com 
(en) Mark Spitz – Olympic.org 
(en) Mark Spitz – Olympedia 
(en) Mark Spitz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mark Spitz – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Mark Spitz – FINA 
(en) Mark Spitz – Swimming Hall of Fame 
(en) Mark Spitz – swimrankings.net
Kardemommeloven

Kardemommeloven er den eneste loven i Kardemomme by, en oppdiktet by fra barneboka Folk og røvere i Kardemomme by skrevet av den norske forfatteren Thorbjørn Egner og utgitt i 1955.
Man skal ikke plage andre, man skal være grei og snill, og for øvrig kan man gjøre hva man vil.


== Referanser ==
Evje

Evje et tettsted, handelssenter og administrasjonssenteret i Evje og Hornnes kommune i Agder. Tettstedet har 2 506 innbyggere per 1. januar 2022. Evje var tidligere egen kommune i Setesdal i Aust-Agder fra 1. januar 1877 til 31. desember 1959.


== Den tidligere kommunen ==
Fra 1837 dannet Evje sammen med Vegusdal Evje og Vegusdal formannskapsdistrikt. I 1877 ble området delt i to selvstendige kommuner. Evje kommune hadde da 870 innbyggere.
Evje ble slått sammen med Hornnes 1. januar 1960 til Evje og Hornnes kommune. Ved sammenslåingen hadde Evje 1 646 innbyggere.
1. januar 1986 ble området Lislevand (g nr 125) i Birkenes tillagt Evje og Hornnes.


== Stedet ==
Navnet Evje er mest kjent for mange gjennom tjeneste på Evjemoen. Politikeren Jørgen Løvland (V) er fra Evje, og det er også Kjell Ingolf Ropstad (KrF).
Tettstedet Evje vokste fram som stasjonsby ved Setesdalsbanen. Rike mineralforekomster har gitt grunnlag for gruvedrift gjennom flere hundre år og Evje hadde nikkelgruver og nikkelraffineri. Malmutvinningen på Evje var grunnlaget for etablering av bedriften Falconbridge i Kristiansand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiver etter Evje kommune på Arkivportalen
https://www.setesdalswiki.no/wiki/Evje
Eiken

Eiken er en tidligere selvstendig kommune i daværende Vest-Agder fylke, nå Agder fylke. Eiken var egen kommune fra 1916 til 31. desember 1962.Fra 1837 utgjorde Eiken sammen med Hægebostad Eiken og Hægebostad formannskapsdistrikt. 1. januar 1916 ble området delt i to, Eiken og Hægebostad kommuner. Eiken hadde da 932 innbyggere.
1. januar 1963 ble de to kommunene slått sammen igjen, denne gang med navnet Hægebostad kommune. Folketallet i Eiken var da 784.


== Referanser ==
Hampstead Heath

Hampstead Heath (lokalt kjent som kun the Heath) er en stor, gammel park nord i London i England. Den har et areal på 3,2 km² og inneholder 25 små dammer, samt gammelt skoglandskap, sump, hekker og gressmark. Deler av parken har status som verneområde med spesiell vitenskapelig betydning. Dette gresskledte offentlige stedet ligger på en sandrygg, et av de høyeste punkt i London, strekker seg fra Hampstead til Highgate, hviler på levninger av et bånd av Londonleire. Den sørlige delen er Parliament Hill, og fra dette utgangspunktet over London er beskyttet av loven.
Parken eies av Corporation of London, som også forvalter det meste av parken. Kenwood-området (0,5 km²) forvaltes av English Heritage. Det meste av parken (2,8 km²) ligger i bydelen Camden. De resterende 0,4 km² kalles Hampstead Heath Extension og ligger i bydelen Barnet.
Blant stasjoner nær parken er Gospel Oak og Hampstead Heath på North London-linjen i syd, Hampstead og Golders Green på Northern-linjen i vest, og Highgate og Archway på Northern-linjen i nord. Ved den sydlige spissen av parken ligger Lido utendørsbasseng, og nordover nær Highgate er to dammer hvor svømming er tillatt. Andre dammer brukes ulikt til fisking, modellbåter og for dyreliv. Deler av området er kjent som sjekkested for homoseksuelle menn ved nattetid.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Weinreb, Ben; Hibbert, Christopher (2010): The London Encyclopaedia. Macmillan. ISBN 978-1405049252.
Hewlett, Janet (1997): Nature Conservation in Barnet. London Ecology Unit. ISBN 1 871045 27 4.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hampstead Heath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hampstead Heath – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Burgess Park

Burgess Park er en av de største offentlige parkene i sydlige London. Parken ligger mellom Camberwell og Walworth og ble tegnet av Patrick Abercrombie som del av Londons nye byplan etter andre verdenskrig.
Til forskjell fra de fleste offentlige parker ble Burgess Park anlagt i faser etter krigen, i et tidligere industriområde som ble kraftig skadet av bombing. Parken er fortsatt ikke helt ferdig, og inneholder tidligere veier som er stengt, men ennå ikke dekket av gress.
Den inneholder noen få vernede bygninger – et kalkbrenneri og tidligere fattighus i Chumleigh Gardens. Parken forvaltes av bydelen Southwark.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Burgess Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
James D. Watson

James Dewey Watson (født 6. april 1928 i Chicago i Illinois) er en amerikansk vitenskapsmann og en av oppdagerne av DNA-molekylets struktur, ofte forkortet ATCG.


== Forskning ==
Etter å ha begynt å arbeide sammen med Francis Crick i 1951, bygde de to videre på arbeid foretatt av Rosalind Franklin og Maurice Wilkins, og sammen klarte de å påvise den «doble skruelinjen» (eng. double helix) som kjennetegner DNA-molekylet; to sukker-fosfat-kjeder er formet som en dobbelt skruelinje med basene ordnet parvis i midten. Resultatet av dette arbeidet ble publisert 25. april 1953, og Watson, Crick og Wilkins vant Nobelprisen i fysiologi eller medisin for dette i 1962.


=== Rasekommentarer ===
I 2007 uttalte Watson at «all vår sosialpolitikk tar utgangspunkt i det faktum at deres [afrikanere] intelligens er på samme nivå som vår egen, mens all testing tilsier at dette ikke stemmer,» noe som førte til at hans arbeidsgiver Cold Spring Harbor Laboratory (CSHL) gav ham sparken. I ettertid beklaget han uttalelsene. Som følge av økonomiske problemer i etterkant av uttalelsene solgte han nobelprismedaljen sin i 2014. Han ble da den første levende nobelprisvinner som har solgt sin medalje. I januar 2019 uttalte han i et intervju med PBS at «[…] there’s a difference on the average between blacks and whites on I.Q. tests. I would say the difference is, it’s genetic.» Intervjuet fikk CSHLs styreleder Marilyn Simons og administrerende direktør Bruce Stillman til å komme med en uttalelse der de tok avstand fra Watsons meninger. De hevder at hans uttalelser i praksis reverserer beklagelsene han kom med i 2007, og at de dermed så seg nødt til å frata ham de resterende forskertitlene han hadde hos CSHL. Intervjuet ble innspilt sommeren 2018. I oktober 2018 ble Watson innlagt på sykehus etter at han ble utsatt for en bilulykke.


== Priser (utvalg) ==
1993 – Copleymedaljen
1962 – Nobelprisen i fysiologi eller medisin
1960 – Albert Lasker Basic Medical Research Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James D. Watson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James D. Watson på Internet Movie Database 
(en) James D. Watson hos The Movie Database 
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1962 hos Nobelprize.org
(en) James D. Watson hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1962
(no) James D. Watson i Store norske leksikon
Wilhelm Denifl

Wilhelm Denifl (født 10. november 1980) er en østerriksk kombinertløper. Han vant gull i Kombinert lagkonkurranse under Ski-VM 2003 i Val di Fiemme
Han tok bronse under Vinter-OL 2018.


== Verdenscupseire ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Denifl – Olympics.com 
(en) Wilhelm Denifl – Olympic.org 
(en) Wilhelm Denifl – Olympedia 
(en) Wilhelm Denifl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Wilhelm Denifl – FIS (kombinert)
Thorsten Schmitt

Thorsten Schmitt (født 20. september 1975) er en tidligere tysk kombinertløper. Han er bror av skihopperen Martin Schmitt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thorsten Schmitt – Olympics.com 
(en) Thorsten Schmitt – Olympic.org 
(en) Thorsten Schmitt – Olympedia 
(en) Thorsten Schmitt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thorsten Schmitt – FIS (kombinert)
London Streets

London Streets (kjent som London Street Management frem til 2007) er en avdeling i etaten Transport for London med ansvar for hovedveiene i London. Hovedveinettet omfatter 580 km med såkalte «røde ruter», lett gjenkjennelige med sine unike (i Storbritannia) røde skilter.
London Street Management administrerer rushtrafikkavgiften, en avgift som ilegges bilister når de kjører inn i London sentrum.
Etaten har også ansvar for alle Londons 4600 trafikklysanlegg. Andre veier i London er bydelenes ansvarsområde.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted