Sommerfugler

Sommerfugler (Lepidoptera) er en orden med over 170 000 arter, og er dermed en av insektenes største delgrupper. Ved siden av de fargesprakende og vakre dagsommerfuglene hører også mange mindre prangende og ofte natt- eller skumringsaktive arter til sommerfuglene. Disse kalles gjerne nattsvermerne eller møll som samlebegrep og utgjør storparten (92 %) av sommerfuglene, men de utgjør ikke noen naturlig gruppe.
Et avledet fellestrekk for alle sommerfugler er at vingene er dekt med ørsmå skjell. Det er disse som muliggjør det fantastiske fargespillet mange dagsommerfugler viser, men de fins også hos møll, om enn ofte i litt mindre prangende farger. Også mangelen av cerciene og av det midterste medianøyet er egenskaper som oppstod i sommerfuglenes stamart.
Dagsommerfuglene har en lang sammenrullet sugesnabel. Den manglet hos stamarten, som hadde bitende munndeler. Noen, som gruppen med kjevesommerfugler, har fortsatt disse bitende munndelene, noe også larvene har. Evolusjonært sett skjedde ikke dannelsen av sugesnabelen som én enkelt hendelse, men i mange små trinn som følge av naturlig seleksjon. Dette kan rekonstrueres ved å undersøke hvordan munndelene er bygget opp i de ulike grenene i sommerfuglenes stamtre. (Se inndelingen for en oversikt over stamtreet og definisjonen av delgruppene.) De første trinnene skjedde i stamarten til Glossata, der galea, en del av maxillen (underkjeven), ble omdannet til en enkel sugesnabel. Mandiblene (overkjeven) tapte samtidig leddene sine, og ble mindre og funksjonsudyktige. Snabelen var uten egen muskulatur til å begynne med, men fikk egne muskler i stamarten til Myoglossata. Det var derimot først i stamarten til Ditrysia at sugesnabelen også fikk skråstilte muskler, noe som gjorde den så bevegelig som i dagsommerfugler.
I Norge har man registrert 2 200 arter med sommerfugler.


== Inndeling og evolusjon ==
Sommerfuglenes stamtre er litt spesiell i at den består av mange små grener «nederst» i treet (som stort sett ikke har fått norske, men bare vitenskapelige navn), mens de mest artsrike gruppene er konsentrert lenger «oppe» i stamtreet.
Den følgende oversikten gjengir slektskapsforholdene mellom delgruppene i hierarkisk skrivemåte:

Kjevesommerfugler (Micropterigidae, Zeugloptera) – 160 arter, fem i Norge
[Gruppe uten navn]
Agathiphaga (Agathiphagidae) – to arter, Australia og øyer i Stillehavet
[Gruppe uten navn]
Heterobathmia (Heterobathmiidae) – ni arter, Chile og Argentina
Glossata:
Purpurmøll (Eriocraniidae, Dacnonypha)  – 26 arter, sju i Norge
Coelolepida:
Acanthopteroctetidae  – fem arter, USA og Ukraina
[Gruppe uten navn]
Lophocorona (Lophocoronidae)
Myoglossata:
Neopseustidae
Neolepidoptera:
Exoporia:
Mnesarchaea  – 15 arter, New Zealand
Hepialoidea
Rotetere (Hepialidae)  – 570 arter, seks i Norge
Anomosetidae  – bare én art, Australia
Neotheoridae  – bare én art, Brasil
Palaeosetidae  – sju arter, Sør-Amerika og Sørøst-Asia
Prototheoridae  – 13 arter, sørlige Afrika
Heteroneura (Frenata):
Nepticuloidea:
Dvergmøll (Nepticulidae) – 800 arter, 62 i Norge
Snømøll (Opostegidae) – ca. 100 arter, to i Norge
Eulepidoptera:
Incurvarioidea
Cecidosidae  – tolv arter, Sør-Amerika, Afrika og New Zealand
Crinopterygidae  – én art, middelhavsområdet
Bladhullmøll (Heliozelidae)  – 100 arter, tre i Norge
Flekkmøll (Incurvariidae)  – 100 arter, åtte i Norge
Svepemøll (Adelidae)  – 300 arter, 14 i Norge
Knoppmøll (Prodoxidae)  – 75 arter, sju i Norge
[Gruppe uten navn]
Palaephatidae – 60 arter, sørlige halvkule
Andesianidae – nylig oppdaget, tre arter, sørlige Sør-Amerika
Luggmøll (Tischeriidae) – 100 arter, fire i Norge
Ditrysia (med bl.a. bladminér-, ekte, gras-, halv-, sekk-, og spinnmøll, glassvinger, sekkspinnere, storsommerfugler, tredrepere og viklere)  – denne gruppen omfatter dagsommerfuglene og dermed de mest kjente «sommerfugler» i Norge.Utover disse slektskapsgruppene er en del parafyletiske grupper i bruk som formelle eller uformelle enheter i tradisjonell systematikk. De mest kjente av disse er:

«Aglossata» (for alle sommerfugler som ikke tilhører Glossata),
«Homoneura» eller «Jugata» (for alle sommerfugler som ikke hører til Heteroneura eller Frenata),
«Monotrysia» (for alle Heteroneura som ikke hører til Ditrysia),
nattsvermere, «Heterocera» (for alle sommerfugler som ikke tilhører dagsommerfuglene),
småsommerfugler, «Microlepidoptera» (for alle sommerfugler som ikke hører til storsommerfuglene).For å nevne noen evolusjonære nyvinninger som skjedde i sommerfuglenes stamtre, ble skjellene på vingene «forfinet» i stamarten til Coelolepida. (De fikk små hulrom, som man kan se under mikroskopet.)
I stamarten til Neolepidoptera (ordrett oversatt «nysommerfugler») ble hjernen forstørret ved at det smeltet sammen med ganglionet under svelget.
Dessuten ble puppenes kjever ubevegelige, mens puppene til de tidligere grenene i sommerfuglenes stamtre fremdeles hadde funksjonsdyktige kjever.
Søstergruppen til sommerfuglene er vårfluene.


== Eksterne lenker ==
(en) sommerfugler – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sommerfugler i Encyclopedia of Life 
(en) sommerfugler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sommerfugler hos Artsdatabanken 
(sv) sommerfugler hos Dyntaxa 
(en) sommerfugler hos Fauna Europaea 
(en) sommerfugler hos Fossilworks 
(en) sommerfugler hos ITIS 
(en) sommerfugler hos NCBI 
(en) Kategori:Lepidoptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lepidoptera – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepidoptera.no - database for registrering av bilder og funn av sommerfugler i Norge
Norges sommerfugler
F. Nemos: Europas bekannteste Schmetterlinge. Beschreibung der wichtigsten Arten und Anleitung zur Kenntnis und zum Sammeln der Schmetterlinge und Raupen. Oestergaard Verlag, Berlin, ca. 1895, http://hdl.handle.net/10013/epic.28790.d001 (pdf, 77 MB).