jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
998


== Fødsler ==
Håkon Eiriksson (Håkon Eiriksson Ladejarl), norsk regent 1012–1015 og 1028–1029, (død ca. 1029).


== Eksterne lenker ==
Om «gregoriansk kalender», fra Store norske leksikon
997


== Begivenheter ==
Trondheim grunnlagt av Olav Tryggvason
Yameen o-dowleh AbolQasem Mahmud ebne Saboktekeen etablerer Ghasnavid-dynastiet i Iran
996


== Begivenheter ==
21. mai – 16 år gamle Otto III blir kronet til keiser av det tysk-romerske rike.
991


== Dødsfall ==
Pan Mei (f. 925), general i det senere Zhou-dynasti og det nordlige Song-dynasti.
Theophania (f. 956), tysk-romersk keiserinne.
El Salvador

El Salvador (spansk: República de El Salvador, bokstavelig «Frelserens republikk») er det arealmessig minste og mest tettbebygde landet i Mellom-Amerika. El Salvador grenser til Stillehavet i sør, Guatemala i nordvest og Honduras i nord og nordøst; Fonsecabukten skiller El Salvador fra Nicaragua i sørøst. El Salvador har et omtrentlig innbyggertall på 5,7 millioner fordelt på 21 000 km². Hovedstaden er San Salvador, som også er republikkens største by. I 2001 gikk El Salvador over fra myntenheten colón til amerikansk dollar. En tolvårig borgerkrig som kostet 75 000 menneskeliv ble avsluttet i 1992 da regjeringen og geriljaen undertegnet en fredsavtale som lovet militære, sosiale og politiske reformer.


== Etymologi ==
Før spanjolenes ankomst kalte den nahuatltalende indianerstammen pipil, som bodde i de vestre delene av El Salvador, området Cuzcatlan, som betyr «De edle tings land». Tidlig på 1500-tallet ankom spanske conquistadorer dagens El Salvador og døpte området Provincia De Nuestro Señor Jesucristo El Salvador Del Mundo («Vår Herre Jesu Kristus, Verdens frelsers, provins»), som senere førte til det forkortede navnet El Salvador («Frelseren»).


== Historie ==
Før den spanske erobringen på 1500-tallet hørte området som El Salvador ligger i, til den kulturkretsen vi kaller Mesoamerika, og maya-kulturen blomstret i bystater som Tazúmal.
El Salvador var frem til 1821 en spansk koloni, før den og resten av Den mellomamerikanske føderasjon brøt løs fra spansk styre. El Salvador løsrev seg fra føderasjonen i 1842.
I 1992 ble en 12 år lang borgerkrig mellom regjeringen og opprørerne, som hadde kostet 75 000 mennesker livet, avsluttet med en fredsavtale som sikret store militære og politiske reformer.


== Departementer ==
El Salvador er delt inn i fjorten departementer.


== Økonomi ==


== Oppføring på UNESCOs liste ==
Verdensarvsteder
Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.

Joya de Cerén, arkeologiske utgravninger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dokumentasjon – El Salvador 1980-1994 på www.gwu.edu (engelsk)
Noam Chomsky om blant annet mordet på biskop Oscar Romero (engelsk)
CIA om EL Salvador på www.faqs.org (engelsk)
Latin-Amerika Gruppene om el Salvador (norsk)
(no) Statistikk og andre data om El Salvador i FN-sambandets nettsted Globalis.no
Det Liberale Folkepartiet (1972–1988)

Det Liberale Folkepartiet var et sosialliberalt parti som ble opprettet etter en partisplittelse på Venstres landsmøte på Røros i 1972. Partiet ble oppløst i 1988 og innlemmet i Venstre. 


== Organisasjon ==
DLF ble grunnlagt etter at Venstre ble splittet på landsmøtet på Røros 10. november 1972. 
Grunnlaget for splittelsen var uenighet blant medlemmene og Venstres 13 stortingsrepresentanter om norsk medlemskap i EEC.Statsminister Trygve Bratteli stilte i august 1972 kabinettsspørsmål til det norske folk i spørsmålet om medlemskap i EEC i 1972. Arbeiderparti-regjeringen tok derfor konsekvensene av at folket sa nei i folkeavstemningen, og gikk av til fordel for en sentrumsregjering under ledelse av Lars Korvald. 
Venstres 13 stortingsrepresentanter delte seg i spørsmålet om EEC. Åtte av representantene på Stortinget var for medlemskap i EEC, mens fem var mot. Et grunnleggende spørsmål var hvorvidt representantene var bundet av partiprogrammet som Venstres Landsmøte hadde bestemt.
Det ble innkalt til ekstraordinært landsmøte som skulle bestemme om stortingsrepresentantene var bundet av Venstres program. Landsmøtet konkluderte med at stortingsrepresentantene måtte følge partiprogrammet. Derfor brøt disse åtte representantene ut av Venstre og de fleste medlemmene som var for EEC fulgte etter. Om lag 30 prosent av landsmøtedelegatene på Røros støttet utbryternes syn.Utbryterne dannet et nytt parti med navnet Folkepartiet Nye Venstre. Venstre protesterte mot dette navnet, og det nye partiet skiftet navn til Det Nye Folkepartiet. Politisk forsøkte partiet å plassere seg i sentrum og åpnet, i motsetning til Venstre, opp for samarbeid både til høyre og venstre. Ved stortingsvalget 1973 fikk DNF 3,4 prosent av stemmene, og bare Ole Myrvoll fra Hordaland fikk plass på Stortinget. Samlet fikk Venstre og DLF 6,9 prosent av stemmene, 2,5 prosentpoeng mindre enn Venstre oppnådde alene fire år tidligere. Ingen av DLFs kandidater, inkludert Myrvold, ble valgt ved stortingsvalget 1977, og Myrvold ble dermed DLFs eneste stortingsrepresentant i partiets historie.
I 1980 skiftet partiet navn til Det Liberale Folkepartiet. Oppslutningen var jevnt synkende utover i 1980-årene, og DLF vedtok på landsmøtet i 1988 sammenslåing med Venstre. Dette ble gjennomført på en samlingskongress 4.–5. juni 1988. Den siste lederen, Marit Bjorvatn, ble nestleder i Venstre.


== DLFs ledere ==


== Parlamentariske ledere ==


== Referanser ==
Harald Grenske

Harald Grenske (født mellom 952 og 957, død 995) var far til Olav den hellige. Tradisjonelt har det blitt hevdet at Harald Grenske stammet fra Harald Hårfagre via faren Gudrød Bjørnsson. Tilnavnet Grenske kommer av at han var fra Grenland.
Harald omtales i Snorres Heimskringla, først i Håkon jarls saga, som forteller om at faren Gudrød døde, hvorpå Harald rømte til Opplandene, sammen med blant annet sin fosterbror Rane. Eirikssønnene, sønnene til Eirik Blodøks, var stadig ute etter å kvitte seg med alle som kunne utgjøre en trussel mot dem, og Harald forlot derfor Norge og reiste til Svitjod (Sverige). Der møtte han den svenske hærmannen Skoguls-Toste, far til Sigrid Storråde. De dro på noen viking-tokter sammen, blant annet til Baltikum. Harald Grenske nevnes også i både Fagerskinna og Ågrip, men disse sagaene har ingen opplysninger om ham utover at han var Olav den helliges far.


== Hersker i Viken ==
I Olav Tryggvasons saga forteller Snorre at Harald ble konge over landskapene i Viken; Vingulmark, Vestfold og Agder. Disse områdene fikk han av den danske kongen Harald Blåtann, som ble konge i Viken da Harald Grenske var 18 år gammel. Harald Blåtann var konge i Danmark, men via samarbeid med Håkon jarl fikk Harald også kontrollen over Norge. 
Forfatteren av Historia Norvegiæ skriver derimot bare at Harald Grenske hersket i Grenland, og nevner ikke Harald Blåtann. Harald Grenske ble gift med Åsta, datteren til Gudbrand Kula.


== Harald og Sigrid Storråde ==
Snorre forteller også om Haralds død. Under en reise i Sverige fridde Harald Grenske til dronning Sigrid Storråde, men hun sa nei. Sigrid var datter av Skoguls-Toste, og var nå enke. Hun var velstående, og eide mange gårder i Svitjod. Sigrid mente at Harald var godt nok gift som han var, men Harald svarte at Åsta var en god kone, dog ikke av like stor ætt som han selv. Deretter red Sigrid fra ham. Senere dro Harald tilbake til Sigrid for å prøve igjen, og samme kveld kom det enda en frier; Vissevald (Wsevolod) fra Gardarike (Russland). Begge frierne og følget deres fikk plass i en stor stue. De drakk tett om kvelden, og vaktene sovnet. Da lot Sigrid stuen tenne på, og alle døde, enten i brannen eller de ble drept da de forsøkte å rømme.Sigrid skal da ha sagt at dette skulle vende småkonger av med å komme fra andre land og fri til henne. Etter dette ble hun kalt Sigrid Storråde.
Haralds kone i Norge, Åsta, var gravid og ventet det guttebarnet som senere skulle bli Olav den hellige. Hun giftet seg senere med Sigurd Syr og fødte blant annet sønnen Harald Sigurdsson som også skulle bli Norges konge.


== Skaldekvad ==
Harald Grenske er også omtalt i flere av skaldekvadene om sønnen Olav og andre konger tilknyttet ham. Snorre gjengir flere av dem i Olav den helliges saga. De fleste er diktet av skaldene Sigvat skald og Ottar Svarte.


== Referanser ==


== Kilder ==
Historia Norvegiæ, i Norges historie. Historien om de gamle norske kongene. Historien om danenes ferd til Jerusalem. Oversatt av Astrid Salvesen, Aschehoug, Oslo 1990
Snorre Sturlasson, Olav Tryggvasons saga, i Norges Kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark, Gyldendal, Oslo 1979
Svitjod

Svitjod, også skrevet Svithjod, er et gammelt navn på deler av Sverige. Det diskuteres om man med «Østre Svitjod» kan ha ment områder som nå er i Russland. Navnet betyr trolig «landet til Svea-folket» der svi står for «Svea» og tjod betyr «folk».


== Ordbakgrunn ==
I gammelnordisk var formen Svíþiúð og i angelsaksisk Swēoþēod (i Beowulf). Navnet Swethiuth og dets ulike former ga opphav til det latinske navnet for Sverige: Suethia, Suetia og Suecia liksom navnet på Sverige i vestgermanske språk som engelske Sweden og tyske Schweden. På islandsk heter Sverige fortsatt Svíþjóð.


== Geografisk område ==
Det egentlige Svitjod tilsvarte antagelig de befolkede områdene nord for Mälaren, det vil si Uppland og deler av Västmanland. Sveane bodde i Svitjod. Landsbyene inngikk i skipslag. Skipslagene ble styrt fra Husaby eller Husby (senere kalt Kungsgården). Til Husaby ble skippslagets «hund» innkalt til leidang («hund» = 100 mann og fire stridssnäckor fra hver hundare). 
Svitjod ble inndelt i tre folkeland, Attundaland (åtte hundare), Fjädrundaland (fire hundare) og Tiundaland (ti hundare). Ved kystene (også de inne i Mälaren) lå Roden (Roslagen). Det finnes en del som taler for at Östan om stång i Östergötland, altså kyststrekningen, inngikk i Roden.


== Litteratur ==
Mats G. Larsson Svitjod, resor till Sveriges ursprung, Atlantis år 1998
Hainaut

Hainaut (nederlandsk: Henegouwen) er en provins i Vallonia i Belgia. Den grenser til de belgiske provinsene Vest-Flandern, Øst-Flandern, Flamsk Brabant, Vallonsk Brabant og Namur. Provinshovedstaden heter Mons. Arealet er 3800 km² og er delt inn i sju administrative distrikter med 69 kommuner.


== Distrikter ==

		
		
		
		
		
		


=== Ath-distriktet ===
Ath
Beloeil
Bernissart
Brugelette
Chièvres
Ellezelles
Flobecq
Frasnes-lez-Anvaing


=== Charleroi-distriktet ===
Aiseau-Presles
Chapelle-lez-Herlaimont
Charleroi
Châtelet
Courcelles
Farciennes
Fleurus
Fontaine-l'Evêque
Gerpinnes
Les Bons Villers
Manage
Montigny-le-Tilleul
Pont-à-Celles
Seneffe


=== Mons-distriktet ===
Boussu
Colfontaine
Dour
Frameries
Hensies
Honnelles
Jurbise
Lens
Mons
Quaregnon
Quévy
Quiévrain
Saint-Ghislain


=== Mouscron-distriktet ===
Comines-Warneton
Mouscron


=== Soignies-distriktet ===
Braine-le-Comte
Écaussinnes
Enghien
La Louvière
Le Rœulx
Lessines
Silly
Soignies


=== Thuin-distriktet ===
Anderlues
Beaumont
Binche
Chimay
Erquelinnes
Estinnes
Froidchapelle
Ham-sur-Heure-Nalinnes
Lobbes
Merbes-le-Château
Momignies
Morlanwelz
Sivry-Rance
Thuin


=== Tournai-distriktet ===
Antoing
Brunehaut
Celles
Estaimpuis
Leuze-en-Hainaut
Mont-de-l'Enclus
Pecq
Péruwelz
Rumes
Tournai


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Hainaut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hainaut – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Karlshamn

Karlshamn er en by som ligger i Blekinge län i Blekinge i Sverige. Det er administrasjonssenteret i Karlshamn kommune. I 2010 hadde tettstedet 19 075 innbyggere.Karlshamn ble grunnlagt i 1664 og har fått sitt navn etter Karl X Gustav av Sverige.


=== Befolkningsutvikling ===


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==
Karlskrona

Karlskrona er en by i Blekinge län i Blekinge i Sverige. Karlskrona er administrasjonssenter for både Karlskrona kommune og Blekinge län. I 2010 hadde tettstedet 35 212 innbyggere.
Karlskrona fikk bystatus i 1680 og har fått sitt navn etter Karl XI av Sverige.
Den gamle marinebasen i Karlskrona er på UNESCOs verdensarvliste som orlogsbyen Karlskrona.

		
		


== Referanser ==
Gedinne

Gedinne er en kommune i den belgiske provinsen Namur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gedinne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Befolkningstetthet

Befolkningstetthet er et geografisk og et demografisk uttrykk. Den kan vise graden av urbanitet i et område. Måles vanligvis i antall innbyggere per km² landareal. Man kan altså regne ut befolkningstetthet ved å ta antall innbyggere i et område og dele det på landarealet de bor på. 
For Norges del er oppgaven med å holde orden på dette lagt til Statistisk sentralbyrå.


== Kilder ==
SSB: Tettsteders befolkning og areal


== Se også ==
Liste over land og territorier etter fertilitetsrate
Oostkamp

Oostkamp er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Oostkamp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Andrzej Zaucha

Andrzej Zaucha (født 1967) er en polsk journalist og skribent. Han er født i Zakliczyn nær Tarnów, i sør-Polen. Han er forfatter av mange rapporter fra Russland og Tsjetsjenia. 
Siden 1997 har han bodd i Moskva som korrespondent for den polske avisen Gazeta Wyborcza og den private radiostasjonen RMF FM. I 2003 utga Zaucha sin mest kjente bok Moskva.  Nord-Ost, om terroristangrepet på Dubrovka-teatret i Moskva i oktober 2002.
Namur (by)

Namur er en by og kommune i den belgiske provinsen Namur, og er også hovedstaden i regionen Vallonia. Namur er del av Sillon industriel (fransk: industridalen) der mesteparten av den tidligere så viktige belgiske tungindustrien lå, på tross av dette utviklet det seg aldri tungindustri i Namur, som var mer preget av lett industri og som garnisonsby. Namur huser også den vallonske regjeringen og det vallonske parlamentet.


== Historie ==
Byen begynte som keltisk handelssted og ble senere befestet av romerne. I middelalderen utviklet byen seg til å bli hovedsetet for grevskapet med samme navn. På grunn av byens strategiske posisjon ved elvene Maas (Meuse) og Sambre ble den sterkt befestet, blant annet med befestninger konstruert av den franske festningsingeniøren Vauban.
Etter den belgiske revolusjonen forble Namur en viktig garnisonsby, og ble et viktig mål under de tyske invasjonene i 1914 og 1940. På tross av festningens rykte som uinntakelig falt den begge ganger etter få dager.


== Styltekamper ==
Siden 1411 har det blitt holdt kamper på stylter i Namur. Kampen spiller mellom to lag som spiller mot hverandre. Ved lyden av trommene beveger de to lag seg frem til kampstedet. Målet er å få motstanderen til å falle ved å bruke stylten eller albuen.
Dette har spredd seg til flere andre steder i Belgia og mange små landsbyer har lag. De trener sammen og gjør det som en fritidsaktivitet. Når de trener, lager de faktisk koreografi. De starter med stylter som er 3 meter lange, men styltene kan komme opp i nærmere 4 meter. Det er ikke bare for menn, men også mange kvinnelige styltevandrere. Lagene har egne orkestre i samme draktfarger.Styltekampen kom inn på UNESCO sin liste Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv i 2021.


== Kultur ==
Et klokketårn i byen er innskrevet som del av oppføringen Klokketårnene i Belgia og Frankrike på UNESCOs verdensarvliste.Université de Namur er et privat katolsk universitet i Namur.
Det afrikanske museet i Namur (Musée Africain de Namur) i citadellet har eksistert siden 1912 og består fortrinnsvis av objekter innsamlet av belgiske kolonifunksjonærer i Belgisk Kongo og Fristaten Kongo.


== Vennskapsbyer ==

 - Quebec, Quebec i Canada.
 - Subotica i Serbia
 - Bourg-en-Bresse, Frankrike
 - Ōgaki, Japan
 - Belmont, California USA
 - Lafayette, Louisiana USA
 - Empoli, Italia
 - Cluj-Napoca, Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Namur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Namur – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vestsjællands amt

Vestsjællands amt var et amt i østlige Danmark, på den vestlige delen av øya Sjælland.


== Kommuner ==
Danmark var frem til 1. januar 2007 inndelt i seksten amter. Disse ble erstattet av fem regioner.
Leon Walras

Leon Marie Esprit Walras (født 1834, død 1910) var en sveitsisk økonom, opprinnelig fra Frankrike, som hørte til den nyklassiske retning. Han er særlig kjent for sin generelle likevektsanalyse som han framstilte strengt matematisk. 
Walras viste at under visse, økonomiske forutsetninger vil alle markeder være gjensidig avhengig av hverandre, og at det i en frikonkurransesituasjon kan eksistere et sett av priser som gjør at markedene gjennom det han kalte en «tatonnement» (utropings-, auksjons-) prosess vil bli klarert, dvs. at  tilbudte mengder blir lik etterspurte mengder.Walras lov: Har vi n markeder og n – 1 er i likevekt med hverandre, så vil også det siste markedet være i likevekt.


== Referanser ==
Bydel Grünerløkka

Grünerløkka er en bydel på Oslos østkant. Grünerløkka er også et strøk i bydelen. 
Bydelen består av strøkene Grünerløkka, Sofienberg, Rodeløkka, Dælenenga, Carl Berner, deler av Tøyen, Ankerløkka i Hausmannsområdet, Lille Tøyen, Hasle, Keyserløkka, Sinsen, Rosenhoff og Løren. Bydelen er den mest folkerike i Oslo kommune med 62 423 innbyggere per 2020 og har et areal på 4,8 km².
Bydelens tidligere logo viste Mangelsgården, en fredet bygning i Storgata 36 som er en del av Prinds Christian Augusts Minde. Fra 2019 har bydelen brukt felles logo for Oslo.


== Delbydeler ==
Bydel Grünerløkka består av åtte delbydeler.

Grünerløkka vest
Grünerløkka øst
Dælenenga
Rodeløkka
Sinsen
Sofienberg
Hasle
Løren


== Politikk ==
Bydelsutvalget er det øverste politiske organet i bydelen, og består av 15 folkevalgte representanter. I perioden 2019 - 2023 har bydelsutvalget bestått av representanter fra følgende partier:

Miljøpartiet De Grønne 4
Arbeiderpartiet 3
Høyre 3
Sosialistisk Venstreparti 2
Rødt 2
Venstre 1I lokalvalget i fikk partiene følgende oppslutning:

Leder av bydelsutvalget er Geir Storli Jensen (MDG) og nestleder er Vemund Rundberget (AP).
Tidligere bydelsutvalgsledere:

Marius Sjømæling (AP) 2015-2019
Per Østvold (SV) 2011-2015
Hilde Larsen (SV) 2007-2011


== Parker og plasser ==
På Grünerløkka

Birkelunden, mellom Toftes gate og Thorvald Meyers gate øverst på Grünerløkka
Grünerhagen park, i skråningen ned til Nedre Foss
Nedre Foss park, mellom Grünerhagen og Akerselva og Vulkan
Olaf Ryes plass, mellom Markveien og Thorvald Meyers gate midt på Grünerløkka
Paulus' plass, vest for Paulus kirke ved Birkelunden
Schous plass, mellom Toftes gate og Thorvald Meyers gate nederst på Grünerløkka
Theodor Kittelsens plass, ved Nybrua nær AkerselvaPå Ila, vest for Akerselva

Alexander Kiellands plass, ved Uelands gate og Waldemar Thranes gatePå Dælenenga

Johan Sverdrups plass, langs Christian Michelsens gate på Dælenenga
HallénparkenPå Carl Berner

Bülow Hanssens plass, rett nord for Carl Berners plass langs TrondheimsveienPå Sinsen

Sinsenparken (brukes om to parker)På Sofienberg

Sofienbergparken, avgrenset av Trondheimsveien, Helgesens gate, Toftes gate og SofienberggataPå Hasle

Hasleparken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Bydel Grünerløkka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fenrik

Fenrik (forkortet «fenr.») er den laveste offisersgraden i det norske militæret. Den norske graden tilsvarer NATO-rangkoden OF-1 og ble frem til 1930 kalt sekondløytnant, en tittel som fortsatt brukes i andre land.
Gradene oversersjant og stabssersjant opphørte 1. juli 1975 og befalet fikk henholdsvis offisersgrad som fenrik og løytnant. Hærordningen av 1. januar 1977 gjorde at de eldste stabssersjantene fikk kapteins grad. Fra 1970-tallet var dermed fenrik et steg høyere enn sersjant og kvartermester (OR-5). Ved militærordningen av 2015 ble det innført (delvis gjeninnført) fire underoffisersgrader (OR 6–9) mellom sersjant og fenrik: Oversersjant/vingsersjant, stabssersjant, kommandersersjant og sersjantmajor i Hæren/Luftforsvaret og skvadronmester, flotiljemester, orlogsmester og flaggmester i Sjøforsvaret.
På troppsnivå i regulære avdelinger vil en fenrik fungere som nestkommanderende (NK), men disse kan også jobbe på høyere nivåer i Forsvaret. Fenrikgraden symboliseres med én stjerne (hæren/luftforsvaret) eller en galon (sjøforsvaret).
Graden fenrik har sine historiske røtter i den tyske graden Fähnrich. Ordet stammer fra gammelhøytysk faneri, middelhøytysk venre og tidlignyhøytysk venrich, og betød en soldat som bar troppsfanen. I kavaleriet utviklet begrepet kornett seg analogt til fenrik. I Bundeswehr regnes fenrik (Fähnrich) i dag som en underoffisersgrad, men har NATO-rangkode OF(D) (offiserskandidat), dvs. sammen med offiserene og høyere enn OR-9 og lavere enn OF-1.
Løytnant

Løytnant (fra fransk lieutenant, «stedfortreder», den høyeste etter sjefen, tidligere skrevet lieutenant, leutnant og løitnant på norsk) er den nest laveste graden for offiserer i det norske forsvaret. Den tilsvarer den tidligere graden premierløytnant. I 1930 ble gradene premierløytnant og sekondløytnant erstattet med løytnant og fenrik.Gradene oversersjant og stabssersjant opphørte 1. juli 1975, og befalet fikk henholdsvis offisersgradene fenrik og løytnant. Hærordningen av 1. januar 1977 gjorde at de eldste av de gamle stabssersjantene fikk kapteins grad.Løytnanter fyller mange stillinger, i regulære hæravdelinger vil disse tjenestegjøre som troppssjef, NK kompani, administrasjonsoffiser, vernepliktige leger, prester, ingeniører og lignende. Løytnantsgrad symboliseres med to stjerner i hæren og en stripe og en galon i sjøforsvaret.


== Referanser ==
Sekondløytnant

Sekondløytnant er den laveste offisersgraden i mange militære styrker, som hovedregel landstyrker. Den neste graden er da vanligvis premierløytnant (løytnant i Norge).
I Norge ble den erstattet med fenrik fra 1. januar 1930.
I den britiske armeen ble sekondløytnant innført som erstatning for fenrik (kornett i kavaleriet) i 1871, men graden hadde allerede vært lenge i bruk i Royal Artillery, Royal Engineers og musketer- og skarpskytterregimenter.
Viroinval

Viroinval er en kommune i den belgiske provinsen Namur. Fra 1995 til utvidelsen i 2004 var Viroinval det geografiske senteret av EU. Deler av kommunen har blitt bevart som naturpark med fokus på bevaring av skogsmiljøet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Viroinval – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Philippeville

Philippeville er en kommune i den belgiske provinsen Namur. Området rundt Philippeville befant seg på begynnelsen av 1500-tallet i grenselandet mellom de burgundiske Nederlandene og Frankrike og i forbindelse med utbygging av fort i området ble Philippeville oppkalt etter keiser Karl Vs sønn Filip II av Spania. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Philippeville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1230-årene

Snorre Sturlason skrev Heimskringla, eller Snorres kongesagaer, på 1220- og 1230-tallet.

-- 1230 
-- 1231 
-- 1232 
-- 1233 
-- 1234 
-- 1235 
-- 1236 
-- 1237 
-- 1238 
-- 1239 

Tiårsoversikt
1260


== Begivenheter ==
Slaget ved Downpatrick
Den første skolen på tomta hvor Stavanger katedralskole nå ligger, ble startet.
Tronfølgeloven av 1260 vedtatt av Håkon Håkonsson.


== Dødsfall ==
Åsulv Eiriksson (f. 1190), jarlsfrende på Austrått
1130


== Begivenheter ==
Urnes stavkirke bygges
Borgerkrigen i Norge begynner med sammenstøt mellom grupper av stormenn og opprørsflokker (til 1227).


== Dødsfall ==
23. mars – Sigurd Jorsalfare, konge av Norge (f. 1090)
Hastière

Hastière er en kommune i den belgiske provinsen Namur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hastière – kategori av bilder, video eller lyd på Commons