jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Himring

Himring (noen ganger oversatt som Den evigkalde) er en fiktiv ås fra J.R.R. Tolkiens Midgard. Den lå i den nordøstre delen av Beleriand, og det var på denne åsen at Maedhros, den eldste av Fëanors sønner, bygde sin festning. Etter at Beleriand sank i havet på slutten av det første tideverv, ble toppen av åsen stående over vannflaten og ble kjent som øya Himling.
Festningen på toppen av Himring ble bygd da Fëanors sønner dro østover etter at Thingol fikk vite om sleksdrapet. Det var hovedfestningen til Maedhros, og derfra voktet han det nordøstre grenselandet, som ble kjent som Meadhros grensemark.
Det stod fast gjennom Dagor Bragollach, og mange av de overlevende fra de omliggende traktene kom dit, og blant dem var Maedhros bror Maglor. Festningen stod i flere århundrer; helt fram til Nirnaeth Arnoediad, og etter dette er det ikke nevnt mer i Silmarillion, men det inntrykket som blir gitt er at det blir forlatt, fordi Fëanors sønner ikke lenger hadde styrken til å holde det og derfor måtte gi det opp.
Etter Vredens krig forble toppen av åsen igjen, som en liten øy ved den nordvestre kysten av Midgard som vi kjenner det fra Ringenes herre. På det originale kartet som fulgte med boka Ringenes herre har den fått navnet Himling. Det er et av flere høye punkt i Beleriand som overlevde da Beleriand sank i havet, og Himling er den som er enklest å se siden den faktisk er med på kartene fra det tredje tidevervet.
28 dager (film)

28 dager er en amerikansk dramakomedie fra 2000 med Sandra Bullock i hovedrollen som «Gwen Cummings», en alkoholisert spaltist som havner på rehabilitering. Filmen er regissert av Betty Thomas. 


== Historien ==
«Gwen Cummings» (Sandra Bullock) er spaltist i en avis og havner i en bilulykke på vei til sin søsters bryllup. Fordi hun har kjørt i alkoholpåvirket tilstand, blir hun gitt valget mellom fengsel eller rehabilitering. Hun velger det siste, men har ekstrem motstand mot å delta i noen av behandlingsprogrammene de har å tilby. Dette er fordi hun har motstand mot å innrømme at hun har et alkoholproblem. 
Etter at hun har blitt kjent med noen av de andre pasientene, begynner «Gwen» gradvis å revurdere livet sitt og se hva det er hun gjør, at hun faktisk har et seriøst problem. Veien mot tørrleggelse er ikke lett, og hun er ikke garantert suksess. Hun er allikevel villig til å gjøre et forsøk.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) 28 dager på Internet Movie Database 
(no) 28 dager hos Filmfront 
(no) 28 dager på NRK TV 
(sv) 28 dager i Svensk Filmdatabas 
(da) 28 dager i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 28 dager på Allociné 
(nl) 28 dager på MovieMeter 
(en) 28 dager på AllMovie 
(en) 28 dager på Turner Classic Movies 
(en) 28 dager på Rotten Tomatoes
Lionel av Antwerpen

Lionel av Antwerpen (født 29. november 1338 i Antwerpen, død 17. oktober 1368 i Alba i Italia) var første hertug av Clarence og andre sønn av Edward III av England og Philippa av Hainault. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, første ekteskap ===
Som barn ble han forlovet med Elizabeth de Burgh, 4. grevinne av Ulster, datter og arving til William Donn de Burgh, 3. jarl av Ulster. De giftet seg i 1352, men allerede i 1347 hadde Lionel tatt i bruk tittelen jarl av Ulster. På grunn av brudefolkenes meget unge alder ble ikke ekteskapet fullbyrdet før ti år etter bryllupet.
I 1345, og igjen i 1346, ble Lionel av Antwerpen utnevnt til sin fars representant i England. I 1355 ble han med på en ekspedisjon til Frankrike, men han fokuserte sin energi mest på Irland.


=== Stattholder ===
Han ble stattholder for Irland, og steg i land i Dublin i 1361. I november 1362 ble han hertug av Clarence, samtidig som hans far uten hell forsøkte å sikre at han ble kronet til konge av Skottland. Lionels innsats for å sikre effektivt styre i Irland ble bare kronet med moderat fremgang. Etter å ha holdt et parlament i Kilkenny, som vedtok Kilkennystatuttet i 1367, gav han opp sitt stattholderembede og reiste hjem til England. Kilkennystatuttet forbød ekteskap mellom engelskmenn og irer. 
Hans kone hadde gått bort i Dublin i 1363, etter å ha fått datteren Philippa. Datterens etterkommere skulle senere kreve tronen for Huset York under rosekrigene. 


=== Annet ekteskap ===
Lionel inngikk et nytt ekteskap med en kvinne ved navn Yolande eller Violante, som var datter av Galeazzo Visconti, som styrte i Pavia. Han gav en stor medgift, som også vokste i ryktene som gikk. De giftet seg i Milano i juni 1368. Etter noen måneder ble han syk i Alba, og døde der. 
Hans eneste barn, Philippa, giftet seg i 1368 med Edmund Mortimer, 3. jarl av March. De fikk datteren Anne de Mortimer, og var dermed besteforeldre til Richard Plantagenet, 3. hertug av York og oldeforeldre til Edvard IV og Richard III. 
Poeten Geoffrey Chaucer var en periode tjener i Lionels hushold.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ormrod, W. M. (January 2008) [2004]. "Lionel, duke of Clarence (1338–1368)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.
Mens du sov

Mens du sov er en romantisk komedie fra 1995 med Sandra Bullock, Bill Pullman, Peter Gallagher, Peter Boyle, Jack Warden, Glynis Johns, Micole Mercurio, Jason Bernard, Michael Rispoli og Monica Keena i sentrale roller. Den ble regissert av John Turtletaub og manusforfattere var Daniel G. Sullivan og Frederic Lebow.


== Historien ==
Bullock spiller «Lucy», en medarbeider på undergrunnen i Chicago som redder en mann fra t-bane-sporet da han blir ranet og faller bevisstløs om. Fordi han er veldig kjekk får hun en sykepleier på sykehuset til å tro at hun er hans forlovede og dermed blir hans familie fortalt dette. «Lucy» er i begynnelsen så opphengt i alles panikk at hun kan ikke fortelle sannheten. Senere, når hun har blitt så godt tatt imot av denne familien, kan hun ikke få seg selv til å fortelle hva som virkelig skjedde. I mellomtiden blir hun forelsket i den sovende mannens bror. 


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mens du sov på Internet Movie Database 
(no) Mens du sov hos Filmfront 
(sv) Mens du sov i Svensk Filmdatabas 
(da) Mens du sov i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Mens du sov på Allociné 
(nl) Mens du sov på MovieMeter 
(en) Mens du sov på AllMovie 
(en) Mens du sov på Turner Classic Movies 
(en) Mens du sov på Rotten Tomatoes 
(en) Mens du sov på Metacritic
Gudvangatunnelen

Gudvangatunnelen i Vestland fylke forbinder Gudvangen med Undredalen og er del av europavei 16. Det har vært flere alvorlige branner i Gudvangatunnelen, den siste natt til 30. mars 2019. Tunnelen har største stigning 3,5 % og regnes derfor ikke som spesielt utsatt ifølge TØI.Den er med 11 428 m Norges tredje lengste veitunnel. Gjennomslaget kom 7. september 1990. Den ble åpnet den 17. desember 1991 og var lengst i landet fram til Lærdalstunnelen ble åpnet i 2000. Sammen med Flenjatunnelen og Lærdalstunnelen er det 43,0 km tunnel på 51,5 km vei mellom Gudvangen og Lærdal. Gudvangatunnelen ga den første helårs, ferjefrie vegen mellom Oslo og Bergen via Hol-Aurland.


== Branner ==


=== Brannen i 2013 ===
Den 5. august 2013 klokka 12.10 fikk politiet melding om brann i en lastebil 2–3 km inn fra Undredal-siden. En stor redningsaksjon ble satt i gang og involverte en rekke organisasjoner. Rundt 70 mennesker ble sendt til sykehus i Lærdal, Førde, Bergen og Voss. 24 av disse var kinesiske passasjerer i en turistbuss. Veien var stengt i seks uker. Biltrafikken mellom øst og vest var da henvist til veier med ferjeforbindelser, særlig riksvei 7 over Hardangervidda, og det ble lange køer særlig ved Bruravik-Brimnes. Hardangerbrua åpnet 17. august et par uker etter brannen.


=== Brannen i 2015 ===
Den 11. august 2015 begynte det å brenne i en svensk turistbuss i tunnelen, 37 personer ble evakuert, av dem var fire alvorlig skadet. Gudvangatunnelen fikk store skader ved brannen og ble stengt flere uker for reparasjon. Anbefalt omkjøring var for Bergen–Oslo Rv 7, og for Bergen–Sogndal Rv 13/Rv 55 for personbiler og E39/Fv/Rv 55 for lastebiler. Tunnelen var stengt til 31. august 2015 for reparasjonsarbeid.


=== Brannen i 2019 ===
Natt til lørdag 30. mars 2019 oppsto en ny brann. På grunn av pågående vedlikeholdsarbeid var det kolonnekjøring i tunnelen. En kolonne med fire vogntog på vei gjennom fra Undredal-siden de var halvannen kilometer inn i tunnelen da det begynte å brenne i ett av vogntogene. Følgebilen fikk varslet, og sjåføren fikk organisert evakuering av 32 personer som befant seg i tunnelen. Tunneltaket fikk tilsynelatende store skader og tunnelen ble totalstengt noen dager. Vegvesenet opplyser at tunnelen ble åpnet for kolonnekjøring for rutegående kjøretøy onsdag den 3. april, og så åpnet for fri ferdsel fra fredag 5. april, dog fortsatt med kolonnekjøring i perioder.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over verdens lengste veitunneler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page Arkivert 6. januar 2012 hos Wayback Machine.
Bømlafjordtunnelen

Bømlafjordtunnelen er en undersjøisk veitunnel som forbinder øya Føyno i Stord kommune med fastlandet i Sveio kommune. Den er del av Trekantsambandet på europavei 39.
Tunnelen er 7 888 meter lang og er Norges tredje lengste undersjøiske veitunnel. Det er det laveste punktet på hele europaveinettet, og tunnelen er den fjerde dypeste tunnelen i Norge. Dypeste punkt er 262,4 muh. Tunnelen ble åpnet 28. desember 2000, og erstattet ferjesambandene Skjersholmane-Valevåg, Skjersholmane-Utbjoa og Mosterhamn-Valevåg.
Et stykke av Bømlafjordtunnelen går under Otterøya i Bømlo kommune. Tunnelen krysser Bømlafjorden som er en del av Hardangerfjorden.


== Oppgradering ==
Mellom februar 2015 og våren 2018 pågikk det arbeid med å oppgradere sikkerhetsutstyret i tunnelen. Dette var en del av Statens vegvesens prosjekt Tunnelloppgradering Region vest. 
Oppgraderingen kostet 327 millioner kroner, og på Vestlandet er det bare arbeidet med Gudvangatunnelen i Sogn og Fjordane som har kostet mer.Følgende var en del av oppgraderingen:

Nye lys i tunneltaket
Ny ventilasjon
Kamera- og radarovervåking
Nye nødstasjoner med brannapparat og telefon
Nye evakueringslys
Nye tekniske bygg med transformatorer. Fire inne i tunnelen og to utenfor
Fjernstyrte infotavler på tilførselsvegene Når Rogfast åpner i 2030 og særlig hvis Hordfast bygges forventes trafikktallene bli så store at det ikke aksepteres med en slik lang tunnel med ett løp uten rømningsvei.
Derfor diskuteres en parallell tunnel.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen har økt de fleste år siden åpningen i år 2000.


== Fartskontroll ==
I 2003 ble det satt opp automatisk trafikkontroll i tunnelen på grunn av råkjøring. 
I februar 2022 ble det innført strekningsmåling gjennom tunnelen som måler gjennomsnittshastighet på kjøretøy.


== Se også ==
Stordabrua
Spissøybrua
Bømlabrua
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen veikart
Fylkesvei 471

Fylkesvei 471 (Fv471) går mellom Roligheden og Oddernes i Kristiansand.
Trasé: Vestre Strandgate – Dronningens gate – Østerveien – Jegersbergveien – Jegersbergtunnelen – Østerveien.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KristiansandVestre Strandgate 

Dronningens gate 

Østerveien 

Jegersbergveien 

Arm til Gimlemoen (0,1 km)Uten navn 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv471
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 452

Fylkesvei 452 (Fv452) går mellom Ålefjær og Kongsgård i Kristiansand.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KristiansandÅlefjærveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv452
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 401

Fylkesvei 401 (Fv401) går mellom Hånes i Kristiansand og Vestre Vallesverd i Lillesand. Veiens lengde er 18,8 km, hvorav 7,3 km i  Kristiansand og 11,5 km i Lillesand.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Agder fylke ===

KristiansandUten navn 

LillesandHøvågveien 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart
Vegliste Vest-Agder gjeldende fra 15. mai 2015
Vegliste Aust-Agder gjeldende fra 15. mai 2015

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv401
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Roger Mortimer, 4. jarl av March

Roger Mortimer (født 11. april 1374, død 20. juli 1398) var fjerde jarl av March og sjette jarl av Ulster, og fra 1385 til sin død Englands tronarving.
Hans far var den mektige Edmund Mortimer, 3. jarl av March, og moren var Philippa Plantagenet, grevinne av March og Ulster. Hun var eneste barn av Lionel av Antwerpen, som var sønn av Edvard III og Philippa of Hainault. Som eldste etterkommer av linjen etter Edvard IIIs andre sønn, ble han i 1385 utnevnt til tronarving av den barnløse Richard II.
Roger arvet titler og eiendommer, blant annet enorme områder i Wales, da han var syv år gammel. En måned senere ble han stattholder i Irland. Han onkel Thomas Mortimer fylte dette embetet på hans vegne. På grunn av hans nærhet til kronen fikk han utnevnt en spesiell verge, Thomas Holland, 2. jarl av Kent, som var Richard IIs halvbror.
I 1388 giftet han seg med Eleanor Holland, datteren til jarlen av Kent. Han var far til Anne Mortimer og Edmund Mortimer, 5. jarl av March.


== Konflikten i Irland ==
I 1394 var han med Richard II til Irland. Til tross for at han ble utnevnt til løytnant (en svært høy rang, som ikke må forveksles med den senere offisersgraden) for distriktene som var underlagt ham gjennom hans jarletittel, hadde han bare nominell autoritet der, og oppnådde lite i forhold til de irske høvdingene.
Han var populære i England, men tok ikke del i striden omkring kongens despotiske styre. Han forble i stedet i Irland, og la seg til spesielle vaner. I strid med engelsk lov begynte han blant annet å kle seg som de innfødte irene.
I august 1398 falt han i slaget ved Kells, i kamp med en irsk klan. Hn ble gravlagt i Wigmore Abbey. Titlene og posisjonen som tronarving gikk til hans sønn Edmund.


== Referanser ==
Riksvei 41

Riksvei 41 (Rv41) går mellom Brunkeberg i Kviteseid og Timenes i Kristiansand. Veiens lengde er 172,9 km, hvorav 12,5 km i Vest-Agder, 89 km i Aust-Agder og 71,4 km i Telemark. Sørlige halvpart går langs elva Tovdalselva, som ligger i en forkastningssone – Kristiansand-Porsgrunn-grabenen.
Navnet Telemarksvegen har siden 1992 vært brukt som markesføring av veien som bl.a. går gjennom kommunene Birkenes, Froland, Åmli og Nissedal, kommuner som turister har vanskelig for å finne fram til. Telemarksvegen går gjennom mye vakker norsk natur. 
Veien var opprinnelig riksvei 360, fra 1965 riksvei 39, men byttet i 1992 til 41, for å avgi nummeret til dagens riksvei 9 som 1992–2000 var riksvei 39, en tenkt norsk forlengelse av dansk E39.


== Fredet veistrekning ==
Strekningen fra Storbrua til Rislandsfeta i Åmli kommune er fredet etter lov om kulturminner. Vegen ble bygd som kompensasjon for jernbanen Åmli-Treungen, som var dampdrevet og i drift til 1968. Vegen ble delvis lagt i den nedlagte jernbanetraséen. Vegen har lange rettstrekninger og slake kurver. Ved Simonstad ligger deler av skinnegangen igjen. Flere stasjonsbygninger står igjen langs vegen, og brukes i dag som boliger. Kompensasjonsveger er et viktig trekk ved veghistorien i agderfylkene, og forteller en viktig del av samferdselshistorien, som i dette området er svært lesbar. 


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestfold og Telemark fylke ===

KviteseidKviteseidvegen 

NissedalNissedalsvegen 

Treungvegen 

Tjønnefoss 

Høgfoss 

Haugsjåsund 


=== Agder fylke ===

ÅmliØy 

Sandå 

Seljås 

Epletveit 
Uten navn 

Gjermundnes 

Tverrstøyl 
Tviland 
Eppeland 

Dølemo 

Homdal 

Landsås 
Monen 
Skeimo 
Berås 

FrolandTelemarksveien 

BirkenesHerefossveien 

KristiansandTopdalsveien 


== Referanser ==


== Kilder ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart


== Eksterne lenker ==
Fredede veistrekninger
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv41
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Frednesbrua

Frednesbrua er ei klaffebru av betong på riksvei 36 i Porsgrunn kommune i Telemark. Brua krysser Porsgrunnselva der hvor Skiensvassdraget munner ut i Frierfjorden. Brua er 461 meter lang med et hovedspenn på 60 meter. Fri seilingshøyde ved normal vannstand er 13 meter. Over brua går RV36.
Brua hadde kostet 102 millioner da den sto ferdig i 1995. Den har et hydraulisk løftesystem, noe man hadde lite erfaring med i Norge. Problemer med dette, samt direkte feilkonstruksjoner, gjorde at man fram til 2000 brukte ca. 4 mill. kroner ekstra på å holde brua i gang, i tillegg til normale driftskostnader. I 2001 ble «problembrua» bygget om for 33 millioner, og den har etter det fungert uten større problemer.
Brua ble opprinnelig kalt Kulltangen bru, men ble raskt omdøpt til Frednesbrua siden «Kulltangen bru» allerede fantes som en kort nabobru over til Herøya.


== Se også ==
Porsgrunnsbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Dagfinn Sundal

Dagfinn Elling Sundal (født 28. februar 1945 i Strandvik ved Bergen, død 17. desember 2021) var en norsk investor, megler og finansmann.Sundal var siviløkonom fra Norges handelshøyskole i Bergen. Hans første stilling var i Andresens Bank og deretter i Finansbanken, Morgan Stanley (New York), Deutsche Bank (San Fransisco) og i DNB hvor han var banksjef for området verdipapirer.  I 1984 etablerte han firmaet meglerhuset Sundal & Co sammen med Jan Petter Collier. Selskapet utviklet seg videre til finansselskapet og det børsnoterte ABG Sundal Collier som ble etablert i 2001. 
Rett før krakket i 1987 solgte Sundal og Collier selskapet til HSBC, før de kjøpte det tilbake i 1992. Selskapets virksomhet med blant annet emisjoner, salg av store aksjeposter og obligasjonslån førte til overskudd:
1993: 116 millioner kroner
1994: 93 millioner
1995: 101 millionerI 1995 fratrådte Sundal selskapet som han hadde vært med på å grunnlegge. Han arbeidet deretter som frittstående investor og hadde en rekke styreverv.
I 2003 ble det oppdaget en svulst som presset på nervene på hjernehinnen.


== Referanser ==
Bård Hoksrud

Bård André Hoksrud (født 26. mars 1973) er en norsk politiker (FrP). Han er stortingsrepresentant for Telemark siden 2005 og var landbruks- og matminister i Erna Solbergs regjering fra august 2018 til januar 2019. 
Hoksrud ble født 26. mars 1973 i Porsgrunn som sønn av elektromontør Rolf Oddbjørn Hoksrud (1944–) og kontormedarbeider Karin Gulbrandsen. Han gikk treårig handels- og kontorfag på videregående skole, og arbeidet i dagligvarehandelen før han ble politiker på heltid, sist som butikksjef for Spar på Vestskogen. 
På Stortinget satt han de to første periodene i Stortingets transport- og kommunikasjonskomité. Fra 16. oktober 2013 til 5. juni 2015 var han statssekretær for samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen i Erna Solbergs regjering. Tilbake på Stortinget i 2015 ble han medlem av Stortingets helse- og omsorgskomité.
Hoksrud har tidligere vært innvalgt i kommunestyret i Bamble 1992–2011, medlem av fylkestinget i Telemark og formann i Fremskrittspartiets Ungdom 1999–2002. 
Han fikk en del medieoppmerksomhet i 2011 etter å ha erkjent kjøp av seksuelle tjenester mens han var på reise i Riga i 2011. Hoksrud var den første nordmannen som ble bøtelagt for å kjøpe sex i utlandet, saken ble ikke videre etterforsket etter at han vedtok et forelegg på 25 000 kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bård Hoksrud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bård Hoksrud på Internet Movie Database 
(no) Bård Hoksrud hos Stortinget 
(no) Bård Hoksrud hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Bård Hoksruds stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Gerd Janne Kristoffersen

Gerd Janne Kristoffersen (født 18. november 1952 i Verdal) er en norsk tidligere politiker (Ap) og tidligere fungerende og assisterende fylkesmann. Hun var ordfører i Verdal 1999–2005 og var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag i perioden 2005–2013. Hun var assisterende fylkesmann i Nord-Trøndelag og konstituert som fylkesmann fra 1. oktober 2017 til embetet ble nedlagt ved årsskiftet 2017/2018. Deretter var hun assisterende fylkesmann i Trøndelag til hun gikk av med pensjon i 2019.


== Bakgrunn og yrkeskarriere ==
Hun er utdannet sykepleier fra Innherred sykepleierhøgskole fra 1974, og har senere videreutdannet seg i ledelse og pedagogikk. Hun har hatt ulike stillinger som sykepleier, faglærer og oversykepleier, det meste av tiden ved Innherred sykehus.


== Politisk arbeid ==
Hun var medlem av Verdal kommunestyre og formannskap 1991–1995, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1995–1999 og ordfører i Verdal 1999–2005. Av tillitsverv i partiet kan nevnes nestleder i Nord-Trøndelag Arbeiderparti 1997–1999, medlem av Arbeiderpartiets landsstyre 1997–1999, medlem av Arbeiderpartiets gruppestyre på Stortinget 2008–2009 samt leder i Nord-Trøndelag Arbeiderparti 2008–2012. Hun var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag i 2005, hvor hun satt i Stortingets finanskomité. Hun ble gjenvalgt ved stortingsvalget i 2009 og var medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen. 


== Stortingskomiteer ==
2009–2013 medlem i Finanskomiteen
2005–2009 medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen
2005–2009 varamedlem i Valgkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerd Janne Kristoffersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Gerd Janne Kristoffersen hos Stortinget 
(no) Gerd Janne Kristoffersen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Kristoffersen, Gerd Janne» - Steinkjærleksikonet
Den grå dame i Stavern

For andre grå damer, se pekersiden Den grå dame.Den grå dame i Stavern er ifølge et lokalt sagn gjenferdet av en tjenestepike som skal ha blitt forført av sjøhelten Peter Wessel Tordenskiold (1690–1720). Det heter seg at den stakkars tjenestepiken ble gravid, hvorpå Tordenskiold sviktet henne og hun druknet seg i brønnen på Citadelløya. Siden skal hun ha gått igjen på Staverns Fort i form av en grå dame.
Sin fortsatte popularitet og de mer konkrete «kjensgjerninger» om den grå damens liv og etterliv skylder hun nok først og fremst Herman Wildenvey og hans sommerlystspill Klar til å vende, første gang oppført i Stavern i 1938. Det finnes ellers flere versjoner av sagnet, med varierende detaljer.
Den grå dame er fremdeles populær i Stavern, og et lokalt teaterlag har satt opp sitt eget teaterstykke Den grå dame og Peter Wessel fra 2002. Den 35 minutter lange barnefilmen Jakten på den grå dame, regi Rune Sørlie, etter en ide fra Odd Hjorth-Sørensens barnebok Toya og Losen (1958), ble innspilt med lokale aktører i 2004.