jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fjellseter kapell

Fjellseter kapell er et kapell fra 1933 i Bymarka i Trondheim kommune i Trøndelag fylke. Fjellseter hører under Ilen menighet, men drives av foreningen Fjellseterkapellets Venner. De arrangerer gudstjenester fra starten av februar til midten i juni i vårhalvåret, og fra begynnelsen av september og ut november i høsthalvåret. Gudstjenestene er tilpasset bussruten fra Dronningens gate og opp til Skistua langs Fjellseterveien og begynner normalt klokka 1115.
Byggverket ble oppført i 1932-1933 etter tegninger av arkitekt Hermann Semmelmann og lå på nabotomten til Fjeldsæter høyfjellssanatorium (1899-1946), som ble driftet som hotell fra 1912. Fjellseter kapell ble vigslet av biskop Johan Støren den 13. april 1933. Bygget er i tømmer og har 150 plasser. All virksomhet ved Fjellseter kapell drives for øvrige av frivillige.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 176. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Fjellseterkapellet.no
Realkapital

Realkapital består av faste eiendommer, anlegg og skog, driftsløsøre og andre eiendeler i næring og innbo og løsøre.
Realkapital er en innsatsfaktor, og kan beskrives som alle fysiske gjenstander som bidrar i en produksjonsprosess.


== Se også ==
Finanskapital
Finanskapital

Finanskapital består av bankinnskudd, andeler i aksjefond, obligasjons- og pengemarkedsfond, verdipapirer reg. i Verdipapirsentralen (VPS), andre verdipapir, aksjer, obligasjoner og opsjoner ikke registrert i VPS, andre fordringer og annen formue og annen skattepliktig formue i utlandet.
Amund B. Larsen

Amund Bredesen Larsen (født  15. desember 1849 i Grue, død 27. april 1928 i Bærum) var en norsk filolog, dialektgransker og statsstipendiat.
Han kom fra storgård, og hadde privatlærere inntil han tok artium ved Heltbergs studentfabrikk i 1866. Han vekslet mellom studier og å være huslærer inntil han i 1878 ble cand.philol. Han var lærer i Trondheim og Arendal, tok doktorgrad i 1895 på en avhandling om Lydlæren i den solørske dialekt, og tapte i 1899 duellen om et nytt professorat i landsmål til Marius Hægstad. Til gjengjeld ble Larsen utnevnt til statsstipendiat i 1901 for å granske norske bygdemål. Hans bok Oversigt over de norske bygdemaal fra 1901 var det første sammenfattende oversiktsverket om norske dialekter.
Han utga i 1909 Utredning av spørsmaalet om et mulig samarbeide mellem landsmaal og riksmaal i retskrivningen sammen med Hans Eitrem og Steinar Schjøtt.  Etter karrierens slutt mottok han Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning  i 1923.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oplysninger om dialekter i Selbu og Gauldalen (1882)
Oversigt over de trondhjemske dialekters slægtskabsforhold (1886)
Lydlæren i den solørske dialekt (doktorgradsavhandling 1894)
Oversigt over de norske bygdemaal (1901, nytt opplag 1948)
Kristiania bymål (1907)
Bergens bymaal (1911–1912, sammen med Gerhard Stoltz)
Stavanger bymål (1925, sammen med M. Berntsen)
Sognemålene (1926)
Skrifter. i utvalg ved Magne Myhren. Universitetsforlaget, 1976


=== Om ham ===
Festskrift til Amund B. Larsen på hans 75-års fødselsdag. 1924. (Har bibliografi over Larsens verk.) Digital utgave i Nasjonalbiblioteket
Geirr Wiggen. «Amund B. Larsen som sosiolingvist» I: Peilepunkter. Festskrift til Thor Ola Engens 50-årsdag 11. januar 1995 (red. av Kulbrandstad og Øygarden), 1995
R. Iversen. «Minneord» I: Vitenskaps-Akademiets årbok, 1929
Kjell Venås. «Amund B. Larsen» I: Norsk biografisk leksikon, 2. utg.
Tya kraftverk

Tya kraftverk er et vannkraftverk i Neavassdraget i Tydal kommune i Trøndelag.  
Kraftverket utnytter et fall på 203 m fra Sellisjøen, som bl.a. gjennom reguleringer får sitt tilløp fra vassdragene Tya og Lødølja. 
Tya aggregat står i samme maskinsal som Nea kraftverk. 
Midlere årsproduksjon er på 188 GWh og installert effekt er på 42 MW på en francisturbin. 
Kraftverket startet produksjonen i 1964.
Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Heimdal kirke

Heimdal kirke er en langkirke fra 1960 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i betong og har 180 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Heimdal kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 257. ISBN 82-75-27022-7. 
Trondheim byleksikon


== Eksterne lenker ==
Heimdal menighet om kirken
(no) «Heimdal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Heimdal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Skute

Skute (av norrønt skúta) var opprinnelig et samlebegrep som omfattet mindre norrøne fartøyer, opprinnelig åpne klinkbygde trebåter (hovedsakelig) bygget for fiske og transport av ulike varer og folk. Noen med tanke på trafikk langs kysten, andre (senere) for trafikk på åpent hav.
De tidligste skutene var rodde, men seilføring ble trolig vanlig på 800-tallet. Skutene har typisk et mindre lengde-/breddeforhold enn storskipene (busse, skeid og snekke). De var dessuten ofte beregnet for en mer beskjeden besetning i forhold til størrelsen og hadde derfor færre årepar enn andre skip. Blant de mest utbredte var knarren og byrdingen, men også karven kan regnes inn blant skutene.
Tidlig på 1500-tallet var skute betegnelse for små seilfartøy. Blant andre ble båttyper som kreiert, buss, galliot og jakt regnet til kategorien skuter. Dette er fartøy som er kjent målt fra 5 til 42 lester (kommerselester).Over tid har ordet endret betydning i retning større skip, og kan i dag referere både til seilskuter og skip generelt.


== Skute i stående uttrykk ==
«Skute» inngår i en rekke stående uttrykk på norsk. «Skipper på egen skute» kan tolkes både bokstavelig om en sjømann som har nådd sitt karrieremål og billedlig, «sjef i eget hus». Liknende betydninger finnes i uttrykk som «skipperen forlater skuta», som brukes om en leder som slutter i en virksomhet. «Skute uten skipper» og «skuta går i åkeren» henviser til virksomheter uten klar ledelse og en viss avdrift.
Uttrykket «Kan hende jeg seiler min skute på grunn. men så er det dog deilig å fare!» er hentet fra første akt av Ibsens «Kjærlighetens komedie» som kom i 1862.


== Andre betydninger ==
Skute eller skote/skode kan også bety å ro en båt med akterenden først, med ansiktet i fartsretningen.Skute kan referere til det å skygge for øynene ved å holde hånden mot pannen. Det kan også vise til et utoverhengende fjell, et takutspring eller et tilbygg på kortveggen av et hus.


== Avledning ==
Skøyte er avledet av skute fra 1800-tallet og utover, og betegner fortsatt mindre båter, enten de har seil eller motor.


== Se også ==
Båt
Skip


== Referanser ==
Nea kraftverk

Nea kraftverk er et vannkraftverk i Neavassdraget i Tydal kommune i Trøndelag.  
Midlere årsproduksjon er på 675 GWh og installert effekt er på 175 MW på tre francisturbiner. 
Inntaksmagasin er Vessingsjøen og fallhøyden er 377 m. Kraftverket startet produksjonen i 1960 og ble offisielt åpnet av statsminister Einar Gerhardsen sammen med den svenske statsministeren Tage Erlander 26. september 1960..
Kraftverket ble finansiert ved hjelp av lån i Sverige. Lånene ble finansiert ved at man eksporterte deler av kraften til Sverige. Dette er historisk fordi det var første gang Norge eksporterte kraft til utlandet. Gjelden til Sverige var nedbetalt i 1975.Kraftverket var tidligere en del av  Trondheim Energi Kraft og eies nå av Statkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft


== Se også ==
Tya kraftverk
Piratförlaget

Piratförlaget er et svensk forlag grunnlagt i 1999.
Forlaget har en svært begrenset bokliste på et femtentalls bøker hvert år, men trykker bøkene i for svensk forlagsbransje store opplag og har mange av Sveriges mest leste forfattere i sin stall. Forlagets profil er å bare satse på forfattere som regnes som «sikre kort», men å tilby disse gode kontrakter. Dette har vakt en del debatt i Sverige.
Forlaget ledes av Ann-Marie Skarp (gift med Jan Guillou), som sammen med Liza Marklund og Jan Guillou eier forlaget.
Piratförlaget eier 40% av aksjene i den norske søsterbedriften Piratforlaget.


== Eksterne lenker ==
Piratförlagets offisielle nettside
Hoeggen kirke

Hoeggen kirke er en kirke fra 1997 på Hoeggen i Lerkendal bydel i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken ble bygget til byjubileet i 1997 og ble vigslet 12. oktober det året.
Kirken er tegnet av Arkitektkontoret Madsø & Sveen i Trondheim, som også har tegnet Herøy kyrkje på Sunnmøre og Grymyr kirke på Hadeland.
Altertavlen og de andre glassmaleriene i kirken er laget av Synva Tufte, som vant konkurransen om utsmykningen av kirken.Pipeorgelet er på 17 stemmer og er, ifølge orgelbyggeren selv, et «poetisk, romantisk orgel».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Hoeggen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Hoeggen kirke hos NRK
Murmasji

Murmasji (russisk: Мурмаши, kildinsamisk: Мӯрмаш, Muurmasj) er en bymessig bosetning i Murmansk oblast i Russland. Bosetningen ligger like ved utløpet av elva Tuloma, 23 km sørvest for Murmansk.  Befolkning: 16 000 (2005 est.), 16 343 (folketelling 2002), 14 312 (folketelling 1989).
Bosetningen ble grunnlagt i 1930 som en bosetning for arbeidere under byggingen av kraftverket Nedre Tuloma, som ligger like ved byen.Murmansk lufthavn ligger like sørvest for Murmasji.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Murmashi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kolstad kirke

Kolstad kirke er en kirke konstruert i en kvadratisk form, fra 1986 ved området Saupstad og Kolstad i Trondheim kommune i Trøndelag fylke. Byggverket er i betong og har 374 plasser. Kirkebyggdatabasen opplyser at den har 460 sitteplasser, 
Norsk kirkeleksikon oppgir 374. Kirken er reist i en nordisk modernistisk stil. Arkitekt for kirken var Nils Henrik Eggen.
Altertavlen er utført i 1989 av Sigmund Lystrup, prekestolen og døpefonten er 
ved arkitekten. Begge er i tre fra 1986. Orgelet er fra Marcussen & Søn.Kirken har tre kirkeklokker fra Olsen Nauen Klokkestøperi med inskripsjonen «Ære være Gud i det høyeste - Fred på jorden».
Kirken var med i reklamen for Kirkevalget 2009.


== Se også ==
Saupstad gravlund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Kolstad kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kolstad kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lademoen kirke

Lademoen kirke er en langkirke fra 1905 på Lademoen i Trondheim kommune i Trøndelag. 
Kirka er bygget i stein og tegl og hadde opprinnelig plass til 1054. Kirkerommet er byens nest største etter Nidarosdomen. Kirken er oppført i Jugend/Ny-romanisk stil og tegnet av Kristiania-arkitekten Ole E. Stein. Langskipet er i teglstein med et ytre lag av råkoppstein, bygd 1903-05. Dette er den første råkoppkirken i Norge som ble bygd utenfor Oslo. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Lademoen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Bakklandet og Lademoen menigheter
Strinda historielag om Lademoen kirke
«Lademoen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Leinstrand kirke

Leinstrand kirke er en langkirke fra 1673 på Leinstrand sør i Trondheim kommune i Trøndelag.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.


== Litteratur ==
Vindspoll, Trygve (1993). Leinstrand kirke og Leinstrand sokn. Leinstrand menighetsråd. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 260. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Leinstrand kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Leinstrand kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Leira kapell

Leira kapell er en langkirke fra 1898 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.
Den er bygd som bedehus, påbygd i 1954 og innviet som kapell


== Litteratur ==
Buhaug, Dag (1999). Fra bedehus til kapell på Leira ved 100-årsmarkeringen 1999. Trondheim: Leira kapell.  (e-bok fra bokhylla.no)


== Eksterne lenker ==
(no) «Leira kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Strinda historielag
«Leira kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kristian P. Wilsgård

Kristian Paulsen Wilsgård (født 11. januar 1983) er en norsk forretningsmann og politiker (FrP).
Han begynte som røkter i familievirksomheten Wilsgård Fiskeoppdrett i Torsken på Senja. Han har siden vært daglig leder i IT-selskapet NorWeb Development 2007–2010 og i Senja Havbruksservice fra 2016. Han er bosatt i Tromsø.Wilsgård var nestformann i Fremskrittspartiets Ungdom i Troms 2000–2007, leder i partiorganisasjonen og kommunestyregruppen i Torsken FrP 2003–2007, varamedlem av Troms fylkesting 2003–2011, politisk nestleder i Troms FrP 2007–2009 og medlem av kontrollutvalget i Tromsø kommune 2011–2012. Han var ansatt som regionsekretær for FrP i Nord-Norge 2010–2012 og som politisk rådgiver for helse- og sosialbyråd Kristoffer Kanetrøm i Tromsø kommune 2012–2015. I 2016 ble han valgt til leder i Tromsø FrP og nominert til FrPs 2. kandidat til Stortinget fra fylket. Fra 1. oktober 2017 til 17. januar 2018 var han fast møtende vara på Stortinget mens Per-Willy Amundsen var statsråd. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kristian P. Wilsgård hos Stortinget 
(no) Kristian P. Wilsgård hos Norsk senter for forskningsdata
Løype

Løype kan også vise til skiløypeLøype, på riksmål også løpe, også kalt ostelø(y)pe når den brukes til ysting, er en blanding av enzymer som får melkeproteinet kasein til å løpe sammen (koagulere) og danne en tett struktur, ostemasse. Den viktigste bestanddelen i løype er kymosin, en proteinase, dvs. et enzym som kan spalte proteiner. Løypeenzymer spalter melkens kappa-kasein, og kaseinet blir til para-kappa-kasein som ikke er løselig i melken, men klumper seg sammen (aggregerer).
Løype framstilles helst av løypemager (kjese) fra kalver om den skal brukes til ysting av ost. Tradisjonelt ble løype fremstilt ved at vann og biter av kjese ble kokt opp og ble til osteløype.  Løype kan også produseres fra andre materialer, og et eksempel er såkalt gulmaureløype. Denne løypen lages av planten gulmaure (Galium verum) og blir blant annet brukt til å framstille ost i Chester i England og i Irland. Gulmaure er også kjent under navn som ystegress, melkeyste, marifegra, modra, frøyagress og Jomfru Marias sengehalm / Vår frues sengestrå. Løype kan nå fremstilles ved bruk av genteknologi. Genet for enzymet blir da satt inn i DNA hos mikroorganismer (bakterier, gjær eller mugg) som produserer enzymet og skiller det ut til omgivelsene. Dette kalles mikrobiell løype. Andre enzymer kan også brukes som et alternativ til kymosin for å koagulere melk, for eksempel pepsin fra gris og proteinaser fra planter eller muggarter.


== Litteratur ==
Walstra, P., Wouters, J.T.M., & Geurts, T.J. 2006. Dairy Science and Technology, second edition, Taylor and Francis Group, Boca Raton, London and New York.
Lo kirke

Lo kirke er en trekirke som opprinnelig ble oppført ved Lofjorden i Åsen i Trøndelag. Kirken ble revet i 1856 og gjenoppbygget på Saltøya i 1859. I 1909 ble bygningen kjøpt på auksjon av grunnleggerne av Trøndelag Folkemuseum. Johan L. Fløan la inn budet og gjorde utlegg på vegne av flere «formuende menn» bak museet. Kirken ble gjenreist på friluftsmuseets område på Sverresborg i 1921. Bygget fikk tilbake sitt opprinnelig utseende, og interiøret ble rekonstruert.

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Lo kirke, Trøndelag fylkesmuseum». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 258. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Sverresborg Trøndelag Folkemuseum om kirken
(no) «Lo kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Lo kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rogério Ceni

Rogério Mücke Ceni (født 22. januar 1973 i Pato Branco i Paraná i Brasil) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Clube de Regatas do Flamengo.Han er den keeperen som har skåret flest offisielle FIFA-mål pr. 1. oktober 2015 med 131 scoringer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Rogério Ceni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Rogério Ceni – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rogério Ceni – Olympedia 
(en) Rogério Ceni – FIFA 
(fr) Rogério Ceni – LÉquipe 
(en) Rogério Ceni – Transfermarkt 
(en) Rogério Ceni – Transfermarkt (manager) 
(en) Rogério Ceni – national-football-teams.com 
(en) Rogério Ceni – WorldFootball.net 
(en) Rogério Ceni – FootballDatabase.eu 
(en) Rogério Ceni – Soccerway
Rosenborg kapell

Rosenborg kapell er et kapell fra 1974 i Trondheim kommune i Trøndelag. Det befinner seg i sokkeletasjen i Bakklandet menighets omsorgssenter og har 70 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Rosenborg kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 269. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Omsorgssenteret om kapellet Arkivert 13. mars 2017 hos Wayback Machine.
Bakklandet og Lademoen menigheter
Out to Lunch

Out to Lunch (etablert 1984) var en norsk jazzgruppe med
Olaf Kamfjord bass, 
Rune Klakegg piano,
Bjørn Klakegg gitar,
Vidar Johansen saksofon, og
Svein Christiansen trommer.
De ga ut Out to lunch (Odin Records, 1988).  Den andre utgivelse var
Kullboksrytter (Curling Legs, 1995) med Den Norske Strykekvartett (Harald Aadland, Mette Elisabeth Steen, Natasha Brofsky og Oddbjørn Bauer) samt vokalist Sidsel Endresen.  De turnerte til 15-årsjubileet.


== Referanser ==
Strinda kirke

Strinda kirke (også kjent som Moholt kirke) er en kirke fra 1900 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. I sitt ytre ser kirken ut til å være en korskirke med svært korte tverrarmer, men den er innredet som langkirke.Etter lang planleggingstid ble Strinda kirke bygget på Vestre Moholt. Vigslinga skjedde
18. oktober 1900. Arkitekter var Lars Solberg og Johan Christensen. Snekker O. A. Henriksen bygde kirka for 33.500 kroner.
Byggverket er i tre og har 500 plasser.
Moholt kirkegård ligger ved kirken. Nord for kirken er Moholt krematorium.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Strinda kirke 100 år (PDF hos Strinda historielag)
Om kirkene i Strinda prestegjeld (Utdrag fra bygdebok utgitt 1947)
Alf Henry Rasmussen (1993). «Strinda kirke, Trondheim». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 261. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Strinda kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Wiki Strinda
«Strinda kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gouda

Gouda er en kommune i provinsen Zuid-Holland i Nederland. Arealet er 18,1 km² og innbyggertallet er 71 979. (2004). 
Den kjente nederlandske osten «Oude Gouda» (= Gamle Gouda) har sitt navn fra Gouda.


== Uttale ==
Gouda uttales med samme diftong som i aula eller Klaus.


== Personer fra Gouda ==
Desiderius Erasmus (1466–1536), filosof
Adriaan Vlacq (1600–1667), matematiker
Hendrik Bary (1626-1707), kobberstikker
Gerard Kamphuisen, sies å være oppfinneren av sirupvaffelen i 1810
Pieter Johannes van Rhijn (1886—1960), astronom
Leo Vroman (1915-2014), poet.
Dick van Dijk (1946–1997), fotballspiller
Ad Melkert (f. 1956), politiker
Ed de Goey (f. 1966), fotballspiller
Marco de Goeij (f. 1967), komponist
René Van Der Wouden (f. 1972), musiker
Andrea Nuyt (f. 1974), skøyteløper
Margrieta Wever (f. 1978), modell og forfatter
Paulien van Deutekom (f. 1981), skøyteløper
Léon de Jong (f. 1982), politiker


== Vennskapsbyer ==
Kongsberg i Norge, siden 1956
Gloucester i England, siden 1972
Solingen i Tyskland, siden 1957


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Gouda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gouda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Strindheim kirke

Strindheim kirke er en arbeidskirke fra 1979 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.
Byggverket er i tegl og har 350 plasser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Strindheim menighet
Alf Henry Rasmussen (1993). «Strindheim kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 263. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Trondheim byleksikon
(no) «Strindheim kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Strindheim kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sfakteria

Sfakteria (gresk: Σφακτηρία), eller Sfagia, er en liten ubebodd gresk øy på vestkysten av Peloponneshalvøya. Den ligger i Middelhavet utenfor innseilingen til havnebyen Pylos i Messenia, og tilhører øygruppen De joniske øyer. Stedet er kjent for flere historiske slag.


== Beskrivelse ==

Sfaktiria består av steinete øy med bratte skråninger i sør opp til 90 meter høye klipper, overgrodd av tett kratt. Den er 4,6 km lang og 1 km bred som dekker et areal på 5 km². Det høyeste punktet er 137 meter.


== Historie ==
Grunnet sin plassering har Sfakteria vært åsted for flere historie slag.


=== Slaget ved Sfakteria (425 f.Kr.) ===
Etter feilslåtte fredsforhandlinger mellom Sparta og Athen under Peloponneskrigen i 425 f.Kr. fulgte slaget ved Pylos. Under slaget ble et antall spartanere som var strandet på øya Sfakteria angrepet i et nytt slag, slaget ved Sfakteria, beskrevet av historikeren Thukydid. De ble nedkjempet og tatt til fange av en athensk styrke under ledelse av Kleon og Demosthenes. Levninger av den antikke festningen på høyden Agios Elias på nordsiden av øya, der spartanerne hadde søkte tilflukt, ble ødelagt under den andre verdenskrig ved at moderne militære anlegg ble bygget.


=== Slaget ved Sfakteria (1825) ===
Under den greske selvstendighetskrigen (1821–1829) mot Det osmanske rike ble den 8. mai 1825 utkjempet et slag på øya mellom gresk frihetskjempere ledet av Anastasios Tsamados og en stor egyptisk-arabisk styrke ledet av Ibrahim Pasha. Rundt 1500 arabere gikk i land på øya angrep en liten kontingent av greske sjøfolk og soldater som standhaftig forsvarte seg. Tsamados ble skutt i beina, men kjempet videre på knærne inntil han ble drept.


=== Slaget ved Navarino (1827) ===
Den 20. oktober 1827 ble sjøslaget som ble kjent som slaget ved Navarino utkjempet i bukta ved øya Sfakteria hvor en allierte flåte bestående av stormaktene Storbritannia, Frankrike og Russland møtte en osmansk-egyptisk flåte under Ibrahim Pasha. 82 osmanske krigsskip ble senket, og rundt 8000 arabere ble drept. De allierte mistet ikke et eneste skip, og kun 181 menn ble drept. Slaget var avgjørende for utfallet av den greske selvstendighetskrigen og førte til Hellas vant sin selvstendighet etter år med krig mot Det osmanske rike. Selv i dag er det skipsvrak fra denne kampen på havbunnen.


== Monumenter ==

Det er i dag flere monumenter på øya som minnes slaget ved Navarino, og andre falne:

Monument for den franske kaptein Mallet på sørspissen av øya
Monument for falne russiske sjømenn på den nordlige spissen ved en liten kirke.
Minnesmerke for grev Annibale Santorre di Rossi de Pomarolo (død 1825) på østkysten av øya. Drept av tyrkiske tropper.
Grav for prins Paul Marie Bonaparte (død 1827 i Spetses)
Et monument for falne britiske sjøfolk står på en liten holme Khelonaki midt i bukta.


== Eksterne lenker ==
(en) Sphacteria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons