jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Masi

Masi (nordsamisk: Máze) er ei bygd i Kautokeino kommune i Finnmark. Bygda har en befolkning på rundt 200, hvorav rundt 98 % er samer. Stedsnavnet er avledet av navnet på elva Mázejohkka, som betyr «elva som bukter seg».I Masi ligger det en liten butikk, Oves Varesenter.Finnmark fylkeskommunes tildelte i 2014 den årlige Bolystprisen til Maze bygdelag.


== Historie ==
I historia Novegiæ fra 1100-tallet beskrives et område kalt Finnmork der det bodde samer som levde av jakt og fangst. Masi området lå innenfor området kalt Finnmork. Det ligger mange arkeologiske kultuminner i og rundt Masi. Blant annet spor etter bosetning i perioden samisk jernalder (perioden fra år 0 til omtrent 1500). I Hirsaluohkka, ca 500 meter nord for kirken er det spor etter mulig kjøttgjemmeDet er begrenset med historiske skriftlige kilder om befolkningen og området Masi før omkring midten av 1500-tallet, fra da av er de svenske skattelister fra Torne-lappmark tilgjengelig. Masi lå i grenseområdet mellom Affuiawähraby (Avjovarri) og LapaJerff (Lahpojavri) siidaene.
Avjovarri og Lahpojavri siidaene var et stort geografisk område slik at det utfra skattelistene som er tilgjengelig er vanskelig å si noe presist om antall personen som bodde og oppholdt seg i Masi området på denne tiden. Peter Lorentz De Ferry Smith anslår i boken sin Kautokeino og Kautokeion-lappene fra 1938 befolkningen i disse to siidaene til omkring 100 personer i 1550. 
På 1600-tallet bodde det en svensk bonde ved navn Ifvar Kolare (1620-1710) i Masi. I 1674 ble Amund Is. Curtelius innsatt som den første presten i Kautokeino, han skal da ha bodd i Masi i en vinter. Han ble etterfulgt av presten Johannes Tornberg som også bodde i Masi i starten.Det finnes et sagn om en mann kalt Masi-Linka som bodde i Masi omtrent i tiden før kirken ble bygd. Historiene som ble fortalt om ham gikk ut på at han eide mye jord, men likevel stjal en mengde rein fra samene i området. Dessuten stjal han sauer og annet fra sjøsamene ved kysten. En gang tok reineierne opp jakten på ham, og under flukten viklet han seg inn i tømmene til den reinen han hadde stjålet, falt ned i en fjellkløft og slo seg ihjel.Da Thomas Von Westen var i Talvik i 1718, ble det besluttet, i samråd med presten Anders Filian, samt misjonærene Bloch og Lund (sogneprest i Talvik 1723-1728) at det i Masi skulle bygges en kirke. Masi kirke ble innviet i 1721.På 1970-tallet fantes planer for å sette bygda under vann, i forbindelse med utbygging av Alta-kraftverket. Alta-konflikten førte til at planene ble sterkt redusert.
14. mai 1986 ble brua over Masielven (Mázejohká) på riksvei 93 ødelagt av vann og ismasser i forbindelse med at en isdemning brast lenger opp i vassdraget. Ingen mennesker ble skadet.


== Se også ==
Maze naturreservat


== Referanser ==
Indrefjord kapell

Indrefjord kapell er en langkirke fra 1956 i Hammerfest kommune, Troms og Finnmark fylke. Den tilhører Hammerfest prosti.
Byggverket er i tre og har 150 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Indrefjord kapell, Rypefjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 97. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Hammerfest kirkelige fellesråd: Rypefjord kirke
«Indrefjord kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Kokelv kirke

Kokelv kirke er en langkirke fra 1960 i Hammerfest kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 112 plasser. Kokelv kirke ble bygget av tyskere etter krigen.
Det er kirkegård ved kirken.
Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via fylkesvei 8058 og fylkesvei 889.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Kokelv kapell, Kokelv». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 98. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Kokelv kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Kokelv kirke Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.
«Kokelv kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Kvalsund kirke

Kvalsund kirke er en langkirke fra 1892 i Hammerfest kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 190 plasser.
Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via Rv94.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Kvalsund kirke, Kvalsund». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 98. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Kvalsund kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kvalsund kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Sennalandet kapell

Sennalandet kapell er et kapell fra 1961 i Hammerfest kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Sennalandet kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 98. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Norges samemisjon om Sennalandet kapell
Tavel-Finnmark om kapellet
Dyfjord kapell

Dyfjord kapell er et kapell i Lebesby kommune, Troms og Finnmark fylke.
I 2019 ble det meldt at kapellet skulle legges ut for salg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Dyfjord kapell, Dyfjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 104. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Kirker og kapell i Lebesby kommune
Ifjordfjellet kapell

Ifjordfjellet kapell er bygd i en vifteplan og er fra 1968 i Lebesby kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 60 plasser.
Kapellet ble reist av samemisjonen og vigslet i 1968.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 98.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Ifjordfjellet kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 105. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Ifjordfjellet kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Norges samemisjon om Ifjordfjellet kapell
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Kunnes kapell

Kunnes kapell er en langkirke i Lebesby kommune, Troms og Finnmark fylke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Kunnes kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Kirker og kapell i Lebesby kommune
Lebesby kirke

Lebesby kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1962 i Lebesby kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 170 plasser.
Ved kirken er det en minnestøtte over Lebesbymannen.


== Litteratur ==
Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard


== Eksterne lenker ==
(no) «Lebesby kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Lebesby kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Veidnes kapell

Veidnes kapell er et kapell fra 1981 i Lebesby kommune, Troms og Finnmark fylke.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Veidnes kapell, Veidnesklubben». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 105. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Veidnes kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Veidnes kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bergsfjord kirke

Bergsfjord kirke er en langkirke fra 1951 i Loppa kommune, Troms og Finnmark fylke. Kirken er en del av Loppa fellesråd, Alta prosti i Nord-Hålogaland bispedømme.
Byggverket er i tre og har 200 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Harald Sunde.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Bergsfjord kapell, Bergsfjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 110. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Bergsfjord kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Bergsfjord kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nuvsvåg kirke

Nuvsvåg kirke er en langkirke fra 1961 i Loppa kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Nuvsvåg kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 110. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Nuvsvåg kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Nuvsvåg kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sandland kirke

Sandland kirke er en langkirke fra 1971 i Loppa kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Sandland kapell, Sandland». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 110. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Sandland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Sandland kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gunnarnes kapell

Gunnarnes kapell er et kapell fra 1986 i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Kirken er i tre og har 77 plasser.
Altertavlen er fra 2000. Den er malt av Karl Erik Harr og viser Maria bebudelse, satt i en nord-norsk fiskerkontekst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rolvsøy velforening: Kirkebrakka på Gunnarnes
Havøysund kirke

Havøysund kirke er en langkirke fra 1961 i Havøysund i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Den er tegnet av arkitekt Esben Poulsson. er bygget i betong og tre og har 300 plasser.
Etter krigen besluttet man å flytte hovedkirken i Måsøy til Havøysund. Først var kirken i en brakke, men etterhvert ble det bygd et kirkebygg. Dette ble innviet av biskop Alf Wiig 26. november 1961. Mye av utstyret i kirken kommer fra kirkebrakken.
Den første kirken i Havøysund var en kirke som opprinnelig stod på Måsøya, men ble flyttet til Kirkeøra i Havøysund i 1832. Denne kirken ble senere flyttet tilbake til Måsøya, men ble brent sammen med resten av bygda under brenningen av Finnmark i 1944.


== Utsmykning ==
Kirkens altertavle er malt av Terje Grøstad. Motivet er Kristi oppstandelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Havøysund kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Havøysund kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
Ingøy kirke

Ingøy kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1957 på Ingøya i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Kirken i betong og tre og har 120 plasser.
Kirkens altertavle er fra 1932, og ble reddet da den forrige kirken ble brent. Altertavlen viser Jesus som stiller stormen. I tillegg reddet man sølvtøyet, og kirkeklokkene ble senere funnet igjen.
En av Finnmarks tidligste kirker har stått på Ingøy. Allerede fra 1536 hører man om en kirke på øya. Det ble reist en kirke i 1866, etter at det ikke hadde stått noen kirke der på 120 år. Denne kirken ble ødelagt av en orkan i 1882, og måtte bygges på nytt. Den nye kirken var en 16 meter lang og 8 meter bred tømmerkirke som gikk tapt under brenningen av Finnmark i 1944.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Ingøy kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ingøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Måsøy kirke

Måsøy kirke er en langkirke fra 1953 på Måsøya i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Kirken er av betong og har 120 plasser. Utenfor kirken står det gamle bårehuset fra 1865. Dette var et av få bygg som ikke ble brent under brenningen av Finnmark i 1944.Kirken har en altertavle fra 1983, malt av den lokale kunstneren Hulda Magnussen.
Måsøya er ikke nevnt i reformatsen av 1589, men det stod en liten trekirke på øya i 1668. Da den senere kirken som stod frem til annen verdenskrig ble brent, gikk to gamle og kulturhistorisk verdifulle alterskap også tapt. Magnus Brostrup Landstad ble født mens hans far, Hans Landstad, var sokneprest på Måsøya.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Måsøy kirke, Måsøya». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 100. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Måsøy kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Måsøy kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Slotten kirke

Slotten kirke (offisielt stedsnavn Slåtten, og iblant omtalt som kapell) er en langkirke fra 1963 i Slåtten i Måsøy i Troms og Finnmark fylke. Kirken er i tre og har 100 plasser. Den ble vigslet i 1965.
Det stod en kirke i Slåtten fra 1896, da en kirke fra Kvalsund bygd i 1763 ble flyttet til Slåtten. Denne ble brent sammen med resten av bygda under brenningen av Finnmark i 1944.


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) «Slotten kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Slotten kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 99. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Slotten kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kirkene i Måsøy kommune
Karlebotn kapell

Karlebotn kapell er en langkirke fra 1955 i Nesseby kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 60 plasser. Kapellet ble tegnet av Trond Dancke. Bygningen ble vigslet til kapell i 1960.


== Kilder ==
Trond Dancke (1986). Opp av ruinene. Gjenreisningen av Finnmark 1945-1960. Oslo: Gyldendal. ISBN 82-05-16986-1. 
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Karlebotn kapell, Karlebotn». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 96. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Karlebotn kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Karlebotn kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Gjesvær kirke

Gjesvær kirke er en kirke fra 1960 i Gjesvær i Nordkapp kommune, Troms og Finnmark fylke. Byggverket er i tre og har 70 plasser.
Gjesvær kirke er i privat eie.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Gjesvær kapell, Gjesvær». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 101. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Gjesvær kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Gjesvær kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Repvåg kirke

Repvåg kirke er en langkirke fra 1967 i Nordkapp kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 50 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Repvåg kapell, Repvåg». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 101. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Repvåg kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Repvåg kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Skarsvåg kirke

Skarsvåg kirke er en langkirke fra 1961 i Nordkapp kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 60 plasser. Benevnt kapell inntil 1999 – nå kirke. Gudstjeneste ca. 1 gang pr mnd – dessuten alle andre kirkelige handlinger.
Kirken ble innviet 6. august 1961 av daværende biskop i Nord-Hålogaland, Alf Wiig. Stedets kirkegård ble innviet alt i 1925.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Skarsvåg kapell, Skarsvåg». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 101. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Skarsvåg kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Skarsvåg kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Børselv

Børselv (kvensk: Pyssyjoki, nordsamisk: Bissojohka), er ei bygd ved Porsangerfjorden, 37 kilometer nordøst for Lakselv i Porsanger kommune i Finnmark.  
Stedet ligger ved utløpet til lakseelva Børselva, med det 80 meter dype Silfarjuvet. Bygda har en betydelig kvensktalende befolkning, og her ligger Kvensk institutt (tidligere kalt Kvæntunet), nasjonalt senter for kvensk språk og kultur.
Børselv er kirke- og skolested, med kulturminnet Børselv kapell og Børselv oppvekstsenter som huser barnehage samt barne- og ungdomsskole. Aldershjem, dagligvarebutikk, bensinstasjon, overnattingsbedrift og leirskole.


== Den kvenske bygda ==
Kvensk institutt har vært i drift siden januar 2007 som et nasjonalt senter for kvensk språk og kultur.
Norske kvener – Børselv/Ruijan kväänit – Pyssyjokilaiset ble stiftet i 1984 og var med som en av stifterne av Norske kveners forbund.
Kipparifestivalen, eller Kipparin festivaali, arrangeres årlig i Børselv.
Den lokale husflids- og håndverksforeningen Kapperi-Pyssjoven Käsityöjuokko.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Børselv
Kvener.no Ruijan Kveeniliito – Norske Kveners Forbund; Kultur og historikk.
Hjemmesiden til Kainun institutti – Kvensk institutt
Hjemmesiden til Porsanger kommune
Brenna kapell

Brenna kapell er en langkirke fra 1971 i Porsanger kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 55 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Brenna kapell, Brenna». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 102. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Brenna kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Brenna kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Lakselv kirke

Lakselv kirke er en langkirke fra 1963 i Porsanger kommune, Troms og Finnmark fylke. Kirken er tegnet av arkitekt Eyvind Moestue.Byggverket er i tre og har 400 plasser.
Adkomst til stedet er via europavei 6 og fylkesvei 98.


== Utsmykninger ==
En av kunstnerne bak kirkens utsmykninger er Karl Erik Harr. Harr har malt kirkens altertavle, og skal ha benyttet Halvdan Sivertsen som modell for maleriets Jesus-figur.


== Kulturminne ==
Lakselv kirke er et kulturminne og har nummer 84885 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Historie ==
I første halvdel av 1860-årene bygget befolkningen i Lakselv en kirke på dugnad, på stedet Smørstad. Kirkebygget fikk navnet Lakselv kapell, og ble vigslet den 2. oktober 1865. Det var bygget i tre, med tak av never og teglstein. I 1864 ble det også vigslet en ny hjelpekirkegård på stedet, og området ble etter hvert omtalt som «Smørstad kirkested». Lakselv kapell hadde ingen altertavle de første tiårene, men i 1897 "arvet" kapellet en altertavle fra Kistrand kirke. Kapellet var rødmalt frem til 1906, da menigheten malte kirken hvit. Lakselv kapell gjennomgikk en omfattende ombygging og oppussing i siste halvdel av 1920-tallet, og ble derfor vigslet på nytt 14. september 1930.
Den 26. november 1944 ble Lakselv kapell brent ned til grunnen av den tyske okkupasjonsmakten som ledd i «den brente jords taktikk».


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Lakselv kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Porsangmoen kapell

Porsangmoen kapell er et kapell fra 1987 i Porsanger kommune i Troms og Finnmark fylke.
Kirken har 50 plasser og er lokalisert i Porsangmoen velferdsbygg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Porsangmoen kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 722. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Porsangmoen kapell». Kirkesøk. Den norske kirke.
Skoganvarre kapell

Skoganvarre kapell er en langkirke fra 1963 i Porsanger kommune, Troms og Finnmark fylke. Den ble innviet 7. oktober 1963.
Byggverket er i tre og har 90 plasser.
Kirken ble stengt i 2012 på grunn av skader.
I 2013 tok innbyggere i Skoganvarre initiativ til å rehabilitere kapellet ved å skaffe penger på ulike måter, blant annet ved å selge lodd og samle inn penger, og arrangere dugnader. 7,5 tonn materialer, 1200 dugnadstimer og rundt 30 folk var involvert.
Foreningen kaller seg Venner av Skoganvarre kirke.
5. oktober  2013 åpnet kirka igjen og var klar til bruk. Målet var å pusse opp kirken til 50 års jubileet 7. oktober 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Skoganvarre kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Skoganvarre kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Smørfjord kapell

Smørfjord kapell er en kirke i Porsanger kommune, Troms og Finnmark fylke. Kapellet tilhører Norges Samemisjon.


== Kilder ==
Oversikt over nåværende kirker fra kirkekonsulenten.no
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Smørfjord kapell, Smørfjord». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 102. ISBN 82-75-27022-7.
Svanvik kirke

Svanvik kirke er en korskirke fra 1934 i Sør-Varanger kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tømmer og har 250 plasser. Arkitekt var Harald Sund.
Adkomst til stedet som er et velkjent turistmål er via fylkesvei 885.


== Eksterne lenker ==
Arkitekturguide for Nord-Norge, fakta om Svanvik kapell
(no) «Svanvik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Svanvik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Tårnet skolekapell

Tårnet skolekapell er et kapell fra 1964 i Sør-Varanger kommune, Troms og Finnmark fylke.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Tårnet skolekapell, Tårnet». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 88. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Tårnet skolekapell». Kirkesøk. Den norske kirke.
Vestre Jakobselv kirke

Vestre Jakobselv kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1940 i Vestre Jakobselv i Vadsø kommune.
Kirken er i tre og har 90 plasser.
Adkomst til stedet som er et velkjent turistmål er via E75. Kjørende fra vest tar man av til venstre 100 m øst for Vestre Jakobselv Bru inn på Bygdeveien. I krysset er det blant annet skiltet med campingplass til venstre. Kirka ligger rett etter krysset på østsiden av vegen (høyre side når man har tatt av i krysset med E75). Når man kommer fra øst (fra Vadsø) tar man av til høyre i samme kryss, som kommer rett etter busslommer på begge sider av E75.


== Eksterne lenker ==
(no) «Vestre Jakobselv kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
«Vestre Jakobselv kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Austertana kirke

Austertana kirke er en langkirke fra 1958 i Austertana i Tana kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 144 plasser. Arkitekt for kirken var Trond Dancke.
Adkomst til stedet er via fylkesvei 890.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Austertana kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 94. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Austertana kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Austertana kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Levajok fjellkirke

Levajok fjellkirke er en langkirke fra 1973 i Levajok i Tana kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 70 plasser.


== Eksterne lenker ==
«Levajok fjellkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Øvretana kapell

Øvretana kapell er en åttekantet kirke fra 1956 i Seida i Tana kommune, Troms og Finnmark fylke.
Byggverket er i tre og har 150 plasser. Arkitekter var Trond Dancke og Inge Fred Dervo.
Det er kirkegård ved kapellet, som ligger like inntil fylkesvei 890.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Øvretana kapell, Seida». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 95. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Øvretana kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Polmak kirke

Polmak kirke er en langkirke fra 1853 i Polmak i Tana.
Byggverket er i tre og har 180 sitteplasser. Den ble sannsynligvis oppført etter tegninger utført lokalt og med bemerkninger fra Johan Henrik Nebelong. Kongelig resolusjon ble gitt i 1847 til å bygge kirke i Polmak. Den ble innviet 27. mars 1853 av prost Søren Christian Sommerfelt.Kirken er langstrakt og satt sammen av fire deler, hvorav midtpartiet som inneholder skipet og koret er den eldste.Kirken var blitt slitt og i dårlig forfatning etter andre verdenskrig. I samarbeid med Riksantikvaren sto Trond Dancke for en utvidelse og restaurering av bygningen i 1959. Inngangspartiet ble fornyet og kirkeskipet forlenget. Den fikk også et galleri.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Blix, Erik Schytte (1961-01-07). To grensekirker. 


== Eksterne lenker ==
«Polmak kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.