jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tournament Players Club

Tournament Players Club (TPC) er et nettverk av offentlige og private golfbaner som eies av organisasjonen PGA TOUR. De fleste av banene er eller har vært åsted for turneringer på PGA-touren.


== Baner ==


=== Offentlige baner ===
TPC at The Canyons, Las Vegas, Nevada
TPC at Deere Run, Silvis, Illinois
TPC at Heron Bay, Coral Springs, Florida
TPC of Louisiana, New Orleans, Louisiana
TPC of Myrtle Beach, Murrells Inlet, Sør-Carolina
TPC at Sawgrass, Ponte Vedra Beach, Florida
TPC of Scottsdale, Scottsdale, Arizona
TPC of Tampa Bay, Lutz, Florida
TPC at Valencia, Valencia, California
TPC of Virginia Beach, Virginia Beach, Virginia


=== Private baner ===
TPC at Avenel, Potomac, Maryland
TPC of Boston, Norton, Massachusetts
TPC at Craig Ranch, McKinney, Texas
TPC at Eagle Trace, Coral Springs, Florida
TPC at Jasna Polana, Princeton, New Jersey
TPC of Michigan, Dearborn, Michigan
TPC at Piper Glen, Charlotte, Nord-Carolina
TPC at Prestancia, Sarasota, Florida
TPC at River Highlands, Cromwell, Connecticut
TPC at River's Bend, Cincinnati, Ohio
TPC at Southwind, Memphis, Tennessee
TPC at Sugarloaf, Duluth, Georgia
TPC at Summerlin, Las Vegas, Nevada
TPC of the Twin Cities, Minneapolis, Minnesota
TPC at Wakefield Plantation, Raleigh, Nord-Carolina


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Mishawaka

Mishawaka er en by i St. Joseph County i Indiana, USA. Byen ligger ved elva St. Joseph, og er tvillingby til South Bend lengre vest. Byen ble grunnlagt i 1833, da fire mindre gruvebyer, som var oppstått etter at det var oppdaget jernforekomster i området, ble slått sammen. Byen er oppkalt etter shawnee-høvdingen Elkharts datter Mishawaka, som levde på slutten av 1700-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mishawaka, Indiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tubax

Tubax er et er et musikkinstrument i treblåserfamilien. Det er egentlig en modifisert kontrabass-saksofon funnet opp av Benedikt Eppelsheim, og er stemt i Ess med grunntone Ess1, akkurat som kontrabass-saksofonen. Den noteres i G-nøkkel som transponerende instrument, og har en rekkevidde fra Db1(skrevet: B♭ rett under notelinjene) til H1. Tubaxen finnes også stemt i C og B♭, med grunntone hhv. C1 og B♭2. B♭-tubaxen kan sees på som en endelig realisering av Adolphe Sax' 150 år gamle plan om en subkontrabass-saksofon.

Tubaxen har en mye trangere boring enn kontrabass-saksofonen, og er mer lik en sarrusofon. Den har samme fingring som kontrabass-saksofonen, og bruker barytonsaksofon-munnstykke. Den trange boringa gjør at den har mindre kraft enn en kontrabass-saksofon, men det gjør også at den lettere kan spille mykt i dybden. Den låter som en barytonsaksofon med en ekstra oktav i dybden.
Fossbergom

Fossbergom  er et tettsted og administrasjonssenteret i Lom kommune i Innlandet. Tettstedet har 840 innbyggere per 1. januar 2022, og omtales også som tettstedet Lom. Navnet Fossbergom har det fått av Prestfossen, en til tider ganske mektig foss i Bøvra som renner ut i Otta rett ved Fossbergom. Her finner vi også Lom stavkirke, Norsk Fjellmuseum og Fossheim Steinsenter.


== Referanser ==
Sipadan

Sipadan (malayisk og indonesisk: Pulau Sipadan, engelsk: Sipadan Island)  er en øy i den malaysiske delstaten Sabah. Øya ligger i Celebessjøen, om lag 35 kilometer sør for Semporna på Borneos vestkyst. Etter en strid mellom Malaysia og Indonesia om øyas suverenitet, avgjorde FNs internasjonale domstol i Haag i desember 2002 at Sipidan, og den noe mindre Ligitan, skulle tilhøre Malaysia.Sipadan har et areal på 0,13 kvadratkilometer. Øya er formet av koraller som har vokst på toppen av en utdødd vulkan. Selve øya er kledd med tett regnskog og har et omkringliggende korallrev hvor der er registrert over tre tusen arter fisk og flere hundre korall-arter. Sipadan var ubebodd frem til 1980, da den ble utviklet til et turistmål for dykkere.


== Turisme ==

Dykkerturismen er Sipadans største inntektskilde. Øya ble gjort spesielt kjent i 1983 etter Jacques-Yves Cousteaus naturdokumentar Ghost of the Sea Turtles. I 1992 hadde øya fem turistresorter og i 1997 ble den regnet som en av de stedene i Malaysia med størst turisttilstrømning, noe som utgjorde en stor trussel for miljøet. 
Den 23. april 2000 ble 21 turister bortført, fra Sipadan til den filippinske øya Jolo, av væpnede menn tilhørende separatistgruppen Abu Sayyaf. Gislene ble etter lang tid løslatt, den siste den 11. juni 2003. 
I 2004 vedtok Malaysias regjering, grunnet økologiske hensyn, at alle dykkeroperatører skulle flytte bygningsstrukturer fra øya innen 31. desember samme år. Strukturene ble flyttet til Mabul. I 2008 ble det innført en begrensning på 120 tillate dykkere hver dag på Sipadan. I 2005 var de eneste innbyggerne på Sipadan et par observatører tilhørende Malaysias naturdepartement.
Sipadan regnes i en rekke sammenhenger som blant de fremste dykkerlokalitetene i verden. En av opplevelsene er dykking i skillpaddegraven, en grotte under havet med flere tuneller som gjør at skilpaddene blir desorienterte og drukner. Grotten er full av skjelletter.


== Sipadan marine nasjonalpark ==

I 1933 ble Sipadan erklært som fuglefredningsområde av de britiske myndighetene. Øya var et viktig stopp for trekkende fugler, som blant annet ørkenlo, strandsnipe og grønnstilk. I 1964 ble øya en del av Sabahs skilpaddeeggreservat, et viktig tiltak for å gi vern til skilpaddene på øya.
Sipadan marine nasjonalpark (Sipadan Marine Park) ble opprettet den 1. oktober 2009. Nasjonalparken består kun av øyas areal, med mål om å utvide den med et 168 kvadratkilometer stort havområde i tillegg. Parken hadde 44 000 besøkende i 2012.Sipadan har store forekomster av karetter, barracudaer, hestmakreller, djevelskater, skater, hammerhai og hvalhai.


== Se også ==
Liste over nasjonalparker i Malaysia


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettstedet til Sabahs regjering. Diving sites. (en) . A Brief History of Pulau Sipadan.


== Eksterne lenker ==
Sipadan.com (en)
The Sabah Parks Board of Trustees (en)
Malaysia Marine Protected Areas (en)
Prince (artist)

Prince Rogers Nelson, også kjent som The Artist Formerly Known As Prince, TAFKAP eller The Artist, (født 7. juni 1958 i Minneapolis i Minnesota, død 21. april 2016 i Chanhassen i Minnesota) var en amerikansk musiker hovedsakelig innen sjangrene funk, pop, rock og soul. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Prince Rogers Nelson var sønn av jazzpianisten John L. Nelson og Mattie Shaw. Navnet Prince Rogers Nelson kommer fra farens jazztrio The Prince Rogers Trio. Foreldrene skilte seg etter at Princes søster, Tyka Nelson, kom til verden i 1960, og moren fant seg en ny kjæreste. Prince gikk dårlig sammen med sin stefar og bodde derfor en periode hos sin far, som for øvrig gav ham hans første gitar. Han flyttet senere inn hos sin venn Andre Andersons (senere kjent som Andre Cymone) familie, som bodde i samme nabolag.
Prince var tidlig et stort talent når det gjaldt å spille musikkinstrumenter og lærte både trommer, keyboard og gitar i en tidlig alder. 


=== Karriere ===
Han regnes for en på alle måter å ha vært en talentfull musiker og han har vært meget produktiv. En av de mest kjente sangene hans er den store 1980-tallsslageren «Purple Rain». Han stod også bak en rekke andre store hits gjennom 1980-, 1990-, og 2000-tallet. Andre artister har også hatt suksess med låter skrevet av Prince, blant andre Sinéad O'Connor med «Nothing Compares 2 U», The Bangles med «Manic Monday» og Chaka Khan med «I Feel for You».
Prince opptrådte ofte med forskjellige kostymer og teatralske numre. Han var kjent for å ha vært en provokativ artist i deler av sin karriere.
Paisley Park Studios i Chanhassen fungerte som innspillingstudio, filmstudio og bolig for Prince. Hans utgivelser ble utgitt på Paisley Park Records fra 1985 til 1994.
Prince hadde også en intensjon før sin død om å gjøre Paisley Park Studios åpen for publikum slik som Elvis Presleys hjem Graceland.
Prince var tilhenger av Jehovas vitner siden 2001.


== Diskografi ==
Dette er en liste over utvalgte album utgitt av Prince siden debuten i 1978. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christer Falck og Petter Aagaard Prince: shockadelica, 2014 ISBN 978-82-93039-53-2


== Eksterne lenker ==
NPG Music Club – Prince's offisielle hjemmeside.
(en) Prince på Internet Movie Database 
(sv) Prince i Svensk Filmdatabas 
(da) Prince på Filmdatabasen 
(da) Prince på Filmdatabasen 
(fr) Prince på Allociné 
(en) Prince på AllMovie 
(en) Prince hos Turner Classic Movies 
(en) Prince hos Rotten Tomatoes 
(en) Prince hos The Movie Database 
(en) Prince hos Internet Broadway Database 
(en) Prince hos Internet Broadway Database 
(en) Prince på Apple Music 
(en) Prince på Discogs 
(en) Prince på MusicBrainz 
(en) Prince på SoundCloud 
(en) Prince på Spotify 
(en) Prince på Songkick 
(en) Prince på Last.fm 
(en) Prince på Genius — sangtekster 
(en) Prince på AllMusic
Beian

Beian er ei grend og et tidligere handelssted, knyttet til kai og havn på den sydvestligste odden av Ørland ytterst i Trondheimsfjorden. Navnet Beian betyr sannsynligvis «bøye av» (oldn. bægja) som henspiller på at alle skip i Trondheimsleia måtte bøye av kursen når de rundet denne odden.Selv om Beian i dag er en lite påaktet del av kommunen, var den i skipsfartens tid et trafikk-knutepunkt. Det ble opprettet havn i Beisundet i 1880-åra som på grunn av beliggenheten ble en hovedhavn for Ørland. Frem til slutten av 1950-årene var det rutebåtanløp med Fosen-båtene, og selv Hurtigruten anløp Beian da stedet hadde sin storhetstid.
Poståpneri ble opprettet i 1859, med handelsmannen som poståpner. 7143 Beian poståpneri ble lagt ned 1/5 1970, og grenda sogner nå til 7130 Brekstad.Maleren Ole Juul (1852–1927) fra Vågan i Lofoten flyttet til Beian i 1912, og har gjort Beian kjent gjennom sine malerier fra tiden han bodde der. Han malte landskaper, hus og mennesker i utendørs aktiviteter, og blir ofte kalt «Lysets maler». Hans hus på Beian, Juulsheimen, oppført i 1912, er nå under restaurering, i privat eie.


== Referanser ==
Rochester

Rochester kan vise til:


== Steder ==


=== I England ===
Rochester (Kent)
herunder Rochester bispedømme, Rochester slott og Rochesterkatedralen
Rochester, Northumberland


=== I Australia ===
Rochester, Victoria


=== I USA ===
Rochester (Illinois)
Rochester (Indiana)
Rochester (Kentucky)
Rochester (Massachusetts)
Rochester (Michigan)
Rochester (Minnesota)
Rochester (New Hampshire)
Rochester (New York) i Monroe County i staten New York
herunder Rochester bispedømme
Rochester (Ulster County) i staten New York
Rochester (Ohio)
Rochester (Pennsylvania)
Rochester (Texas)
Rochester (Vermont)
Rochester (Washington)
Rochester (Wisconsin)
Rochester Hills i Michigan
Rochester Township (Minnesota)
Rochester Township (Pennsylvania)
East Rochester (New York)
East Rochester (Pennsylvania)


== Annet ==
Jarlen av Rochester
University of Rochester og Rochester Institute of Technology, begge i Rochester, New York
Rochester (album) Et konsertalbum av det britiske rockebandet Marillion.
Philipp Ludwig von Sinzendorf

Philipp Ludwig von Sinzendorf (født 14. juli 1699 i Paris i Frankrike, død 28. september 1747 i Breslau) var en østerriksk kardinal.
Han var fra adelsslekten Sinzendorf som stammet fra Oberösterreich og ble født i Paris mens faren var ambassadør for den tysk-romerske keiseren Josef I.
Han var biskop av Győr i Ungarn 1726–1732 og deretter erkebiskop av Breslau 1732–1747 (frem til 1742 understilt Østerrike, deretter Preussen).
Han ble kreert til kardinal i november 1727 av pave Benedikt XIII og var kardinalprest med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke fra 1730 til 1747.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Juan Pardo de Tavera (1472–1545)
Kardinal Antoine Perrenot de Granvellardi (1517–1586) *bispeviet 1542
Biskop François Sonnius (Van de Velde) (1506–1676) *1562
Erkebiskop Louis de Berlaymont (1542–1596) *1571
Biskop Maximilien Morillon (1517–1586) *1583
Biskop Pierre Simons (1538–1605) *1585
Erkebiskop Matthias Van den Hove (Hovius) (1542–1620) *1596
Erkebiskop Jacques Boonen (1573–1655) *1617
Erkebiskop Gaspard Dubois (Van Den Bosch, Nemius) (1577–1567) *1635
Biskop Marius Ambroise Capello (1597–1676) *1654
Erkebiskop Alphonse de Berghes (1624–1689) *1671
Erkebiskop Humbertus Guilielmus de Precipiano (1627-1711) *1683
Biskop Philips-Erard van der Noot (1639-1730) *1694
Erkebiskop Girolamo Grimaldi den yngre (1674-1733) *1713
Kardinal Philipp Ludwig von Sinzendorf  (1699-1747) *1689


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Philipp Ludwig von Sinzendorf på catholic-hierarchy
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gartland

Gartland er en bygd i Grong i Trøndelag. 
Gartland ligger ca. 8 kilometer nord for Grong sentrum langs Europavei 6; fylkesvei 775 tar av fra E6 her og går nordvestover mot Høylandet og Ytre Namdal. På en høyde i bygda ligger Gløshaug kirke. Stedet Gartland består av tre grender. Gartlandsgrenda som ligger på vestsida av Namsen og grendene Elstad og Rosset som ligger på østsida av Namsen. Gartland stasjon på Nordlandsbanen åpnet i 1940 og ble ubetjent i 1959.Bygda er kjent for godt laksefiske. På 1800- og 1900-tallet var det flere engelske adelsmenn som eide hus på Gartland som de brukte som base for laksefisking. Den første og mest markante var Merthyr Guest som kom til bygda i 1862. Bygda fikk butikk i 1926 og poståpneri i 1943.


== Referanser ==
Luca Melchiore Tempi

Luca Melchiore Tempi  (født 13. februar 1688 i Firenze i Italia, død 17. juli 1762 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Belgia og i Portugal.
Han ble kreert til kardinal i november 1753 av pave Benedikt XIV.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
Kardinal Giovanni Antonio Guadagni, O.C.D. (1674-1759) *1724
Kardinal Luca Melchiore Tempi (1688-1762) *1736


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gløshaug kirke

Gløshaug kirke ligger på Gartland i Grong kommune i Trøndelag. Kirken inngår i Namdal prosti og ble bygget som en langkirke i 1689.


== Historie ==

På Gløshaugen der kirken ligger, har det før vært en stavkirke, sannsynlig bygget omkring 1300. 21. februar 1689 sendte Prost Peder Resen søknad om å få rive den "gamle brøstfeldige" stavkirke, samt å få bygge en ny kirke. Tillatelse ble gitt, og samme år startet arbeidet med ny kirke. Regnskapet for det nye kirkebygget viser at kostnadene kom på 36 1/2 Riksdaler og 6 skilling.
Da den nye Harran kirke ble tatt i bruk i 1874, ble det overveiet å rive Gløshaugkirken for å gjøre penger på materialene.
Til alt hell kjøpte den engelske sportsfiskeren Mr. Thomas Merthyr Guest kirken. Guest hadde forpaktet laksevald på Gartland og Rosset i 30 år og på samme tid kjøpt 2 gårder på Gartland, deriblant gården som kirken står på. Etter hans død fortsatte lady Theodora Guest som eier, og i 1908 overdro hun kirken til Helmer P Gartland, som nå var eier av gården som kirken står på. I 1910 skjøtet Gartland kirken over til Harran Sognekommune på visse vilkår. I dag er det Grong kommune som er eier av kirken.
Alterskapet i den gamle kirken ble sendt over til England, men i dag er deler av denne tilbakeført.
Ved kirken er det i dag ett gravmæle tilbake med følgende inskripsjon:

Herunder hviler det Forgjængelige af Sophie Marie Dreyer født Schønning
Hun var født paa Gaarden Grøtøe i Salten i Aaret 1780 og døde paa Gaarden Aasmulen i Grong Den 19 desember 1848
I Aaret 1800 indgik hun Ægteskab med Jens Peter Dreyer under hvilket Gud skjenkede hende 5 børn hvoraf 2 modtage hende i Evigheden
Enhver som her din blide Vandel kjendte Din Gud hengivne ædle Caracteer beklager vist det tunge Savn som Dødens bitre Budskab skjenkete Fred med dit Støv Velsignet være ditt Minde
		
		

		


== Litteratur ==
Arne Kvam og Ola Hjulstad. Gløshaug kirke 300 år. Utgitt av Grong bygdeboknemnd, 1989. 67 sider.
Håkon Hermanstrand. «Sørsamisk historie». I: Historisk tidsskrift; nr 3, 2009
Rolf Grankvist. «Gløshaugen i Namdalen : kjerkhaug i snart 850 år». I: Årbok for Namdalen 2008, s. 24-44
Sverre Gartland. «Kirkestedet på Gløshaugen». I: Årbok for Namdalen 2018
Arnulf Juul-Wedde. «Gløshaug kirke i Harran». I: Årsskrift fra Namdalsmuseet 1985
Arnulf Juul-Wedde. «Gløshaug kirke i Harran». I: Namdalshelg 1967
Einar Elstad. «Gløshaugkjerka i Harran». I: Årbok for Namdalen 1968
Maja Dunfjeld. « Saemien tjaalehtjimmie Gløøsen-gærhkosne». I:  Åarjel-saemieh = Samer i sør 2001
«Ei segn om Gløshaug-kyrkja». I: Årbok for Namdalen 1964
«Gløshaugkyrkja i Harran». I: Årbok for Nord-Trøndelag 1943
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Gløshaug kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 214. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gløshaug kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) «Gløshaug kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Gløshaug kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Juan Borja

Juan Borja (født 1446 i Valencia i Spania, død 1. august 1503) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Monreale på Sicilia, biskop av Ferrara og latinsk patriark av Konstantinopel.
Han ble kreert til kardinal i august 1492 av sin onkel pave Alexander VI, med Santa Susanna som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kurt Hamrin

Kurt «Kurre» Hamrin (født 19. november 1934 i Stockholm) er en tidligere svensk fotballspiller. Han er nummer seks på listen over alle tiders toppscorere i Italias Serie A.
Kurt spilte først for AIK i Sverige. I 1956 gikk han til Juventus og spilte 23 kamper i sin eneste sesong der. Deretter gikk han til Padova, hvor han scoret 20 mål på 30 kamper. Deretter spilte han for Fiorentina i ni år (fra 1958 til 1967). I løpet av denne tiden scoret han 150 mål på 289 Serie A-kamper. I 1967 gikk han til AC Milan, hvor han spilte to sesonger, og var med på å vinne ligaen i 1968. Hans siste klubb var Napoli, hvor han spilte fra 1969.
Hamrin spilte 32 landskamper for Sverige og scoret 17 mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Hamrin – FIFA 
(en) Kurt Hamrin – UEFA 
(en) Kurt Hamrin – Transfermarkt 
(en) Kurt Hamrin – WorldFootball.net 
(en) Kurt Hamrin – EU-Football.info 
(en) Kurt Hamrin – FBref
Ditlev Vibe

Ditlev Vibe (født 15. november 1670, død 5. oktober 1731) var stattholder i Norge fra 1721 til 1731. Som stattholder tok han seg særlig av næringslivet, og ville også beskytte bøndene fra embetsmennene.
I 1699 ble han medlem av Det danske kanselli, og i 1708 ble han geiheimråd og medlem av Geheimekonseilet. Han var fadder til, og lånte sitt navn til forfatterinnen Ditlevine Feddersen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ditlev Vibe fra Salmonsens konversationsleksikon
Mariano Puerta

Mariano Puerta (født 19. september 1978 i Buenos Aires) er en argentinsk tennisspiller.
Puerta har spilt profesjonelt siden 1995. I løpet av karrieren har han vunnet tre ATP-turneringer, alle på grus: 

Palermo (1998)
Bogotá (2000)
Casablanca (2005)I 2003 ble Puerta utestengt i ni måneder på grunn av bruk av det forbudte stoffet Clenbuterol.
I juni 2005 kom han til finalen i French Open, der han tapte for spanjolen Rafael Nadal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mariano Puerta – ATP-touren 
(en) Mariano Puerta – ITF Tennis 
(en) Mariano Puerta – Davis-cupen
Vedaene

Vedaene er en av de eldste indiske tekstene vi kjenner. De utgjør en vesentlig del av grunnlaget for hinduismen, og gjenspeiler tro og fortellinger fra vedisk mytologi. På Sanskrit betyr ordet Veda «viten» eller «kunnskap», og ordet er beslektet med ordet visdom. 
Selv om lite av dagens levende hinduisme finnes uttrykt i vedaene, og få av de gudene som nevnes i nyere hinduisme er nevnt der, regnes helligholdelse av vedaene som et kjennetegn på sann hinduisme.  
Vedaene fant antakelig sin nåværende form i det siste årtusen før vår tid, men de bygger på langt eldre tradisjoner. De er ført videre i muntlig form, og ble nedtegnet rundt vår tidsregnings begynnelse. 


== De vediske skriftene ==
Vedaene består av fire tekstsamlinger; i kronologisk orden Rigveda‚ Yajurveda, Samaveda og Atharvaveda. Rigveda er den eldste og mest omfattende av disse. 
De opprinnelige tekstene beskriver offerhandlingene og deres religiøse begrunnelser i det prehistoriske samfunnet i Nord-India. En sentral del av dette er påkallelse og lovprisning av en rekke guder, som Agni, Indra og Varuna og den kultiske planten soma. Det er vanlig å anta at tekstene er forfattet av presteskapet i den ariske nomadekulturen som dukket opp i Nord-India rundt år 1500 før vår tid, og som erstattet den tidligere Indus-kulturen. Den seinere hinduismen har tatt opp i seg elementer fra begge disse kulturene, og flere andre gamle kulturer som vi kjenner mindre til. 
Til hver av de fire gruppene av vediske hymner er det knyttet ulike samlinger av kommentarer og utlegninger som  (i historisk rekkefølge) kalles henholdsvis brahmanaer, aranyakaer og upanishader. De yngste tekstene, upanishadene, er de lettest tilgjengelige, og finnes i mange utgaver på de fleste språk.
I 2003 ble et utvalg av tekster fra denne tradisjonen utgitt i norsk oversettelse av Bokklubben. Utgivelsen har tittelen Vediske skrifter.


== Litteratur ==
Vediske skrifter. Utvalg og innledende essay av Signe Cohen; oversatt av Signe Cohen og Rasmus Reinvang. XXX, 489 sider. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 19) ISBN 82-525-4120-8