jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvinesdal kraftverk

Kvinesdal kraftverk  er et  vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.
Kraftverket utnytter et fall på 278 meter fra Stampetjønna(lokalt kun benevnt som Inntakskummen) Vannet ledes i en 800 meter lang rørgate fra inntaket til kraftstasjonen.
Installert effekt er 1,3 MW fra en peltonturbin, og midlere årsproduksjon er på 6 GWh.
Produksjonen startet i 1918. Ny kraftstasjon ble satt i drift i 2006. Den gamle kraftstasjonen  med alt utstyr er tatt vare på.
Kraftverket eies av Agder Energi.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Agder Energi
Jeffrey Zeldman

Jeffrey Zeldman er en  prominent, amerikansk taler og forfatter innenfor fagfeltet webdesign. Han driver også sitt eget webdesignstudio, Happy Cog, og har skrevet en populær blogg om webdesign siden 1995. Zeldman var også med å starte Web Standards Project (WaSP), en gruppe profesjonelle webdesignere som ivrer for å informere om og utbre bruken av bransjestandardene fra World Wide Web Consortium (W3C).
Zeldman regnes som en av de fremste visuelle designerne som begynte å løse problemer innenfor webdesign med standardbaserte løsninger som fungerer på tvers av alle slags nettlesere. Slik sett er han i selskap med blant andre Dave Shea og Douglas Bowman. Spesielt har han hjulpet til å avlive myten om at tilgjengelige nettsteder ikke kan være visuelt attraktive, men må se «udesignet» ut. Bøkene og nettstedene hans har bidratt til en generell utbedring av det tekniske aspektet, den visuelle designen, brukervennligheten og tilgjengeligheten til alle slags nettsteder.


== Betydning for Nettet ==
I 1997 startet Zeldman A List Apart. I begynnelsen var dette en epostliste, men i 1998 tok den steget fra epostliste til et eget nettsted. Magasinet inneholder artikler som har blitt lovprist av webdesignere i alle verdenshjørner, blant andre «Suckerfish Dropdowns,» «Sliding Doors of CSS» og «Alternative Style: Working with Alternate Style Sheets.»
I 2001 var redaksjonen til A List Apart lei av den manglende støtten for standarder i de populære nettleserne. For å drive teknologien framover, byttet de derfor til den kjente standarden Cascading Style Sheets (CSS), først utarbeidet av Håkon Wium Lie. Samtidig oppfordret de leserne sine til å foreta det samme byttet, og hundrevis fulgte etter.


== Personlig informasjon ==
Jeffrey Zeldman er fraskilt fra Carrie Bickner, for de invidde kjent som Rogue Librarian og som har en ledende stilling ved New York Public Library. Hun er også forfatter av Web Design on a Shoestring. De har en datter sammen, Ava. Zeldman er tørrlagt alkoholiker, og har vært sober siden 1993.


== Forfatterskap ==
Taking Your Talent to the Web: Making the Transition from Graphic Design to Web Design. (ISBN 0-7357-1073-2)
Designing With Web Standards. (ISBN 0-7357-1201-8)


== Eksterne lenker ==
Jeffrey Zeldman Presents
Designing with Web Standards
An Event Apart
Happy Cog
Første kapittel av Designing with Web Standards: 99.9% of Websites are Obsolete
Slashdot: Jeffrey Zeldman Bites Back (2000 interview)


=== A List Apart ===
Web 3.0
To Hell With Bad Browsers
From Table Hacks to CSS Layout: A Web Designer’s Journey
De internasjonale øylekene 1985

De internasjonale øylekene 1985 (De 1. internasjonale øylekene) ble avholdt på Man i perioden 18. juli til 24. juli 1985. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.


== Medaljestatistikk ==


== Idrettsgrener ==


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 5. mars 2010 hos Wayback Machine.
Torre

Torre (norrønt Þorri, «barfrost») er en jotne, og representerer en form for eldre naturguddom som er vagt definert i norrøn mytologi. Han er sønn av Snø, som synes å være en personifisering av snø, bror av gygrene Fonn («snøfonn»), Mjoll («fint snøfokk»), og Driva («snødrev»), som alle synes å være aspekter av Snøs personifisering.


== Evhemerisme ==
I motsetning til sine søstre har Torre en mer framtredende rolle ved at han er sønn av Snø som direkte nedstammer fra  Fornjot. Han er således en egen personifisering av rim, frost eller vinter i de eldre lagene av norrøn mytologi. Selv er han far til Nor og Gor, og en datter som het Goe («tynn snø» eller «god jord», jf. gjødsel), og i senere framstilling ble han gjort til en av de mytiske norske kongene. Han er også nevnt som en konge i Finland og Kvænland (områder som lå langt borte). Han skal også ha bli blotet til for godt skiføre. Navnet hans var også det gamle navnet for vintermåneden, fra rundt midten av januar og til rundt midten av februar. Måneden etter var gjømåneden, navnet her er fra Goe, fra midten av februar til midten av mars. Det peker på at Torre, som Snø og Goe, var evhemerisme, religionsforklaringer hvor naturfenomener fikk mytologisk forklaring i personer.


== Senere kilder ==
I Orknøyingenes saga fra 1200-tallet er Torre forsøkt forklart som en av de tidligste norske kongene, sønn av Snø den gamle, en etterkommer av Fornjot.
I teksten Hvordan Norge ble bygd (norrønt Hversu Noregr byggðist) fra 1200-tallet hevdes det at kvenene ofret årlig til Torre ved midtvinter. Både månedsnavnet og navnet på ofringen, Torreblot (Þorrablót) er avledet fra hans navn. Orknøyingenes saga hevder i kontrast at Torreblot ble etablert av Torre.


== Torreblot ==
Navnet Torre har forsøksvis blitt knyttet til Tor (Þórr), den norrøne tordenguden, eller personifiseringen av torden, og sønn av Odin. Bortsett fra en viss navnlikhet representerer disse to ulike myter, men det er sannsynlig at Torreblot var enten opprinnelig et blot for Tor, og at Torre er en sekundær etiologi (årsak) avledet form av navnet for ofringen. Forskeren Martin Nilsson mener at personifiseringen av Torre («frost») og Goe («fint snø») var særskilt for Island.Den hedenske ofringen ved Torreblot forsvant med kristningen av Island på begynnelsen av 1000-tallet, men ble gjenoppvekket på 1800-tallet med en midtvinterfestival som ble kalt for torreblot (Þorrablót) og ble fremmet av nasjonalromantikken. Denne er fortsatt populær i dagens Island. Siden 1960-tallet har den blitt assosiert med tradisjonell islandsk mat, såkalt torremat (Þorramatur). Uansett den egentlige etymologien er den populære islandske forklaringen på navnet Þorri som et diminutiv (forkortningsord) for Þórr og det har forblitt en vanlig praksis å skåle Þórr som en del av den moderne feiringen.


== Referanser ==


== Se også ==
Torremat
Fader Frost
Blot
Vintersolverv


== Eksterne lenker ==
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Hversu Noregr Byggðist
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Fundinn Noregr
Om kong Torre og torreblot før og nå
Torre och Gói i de isländska källorna
Trælandsfoss kraftverk

Trælandsfos kraftverk  er et  vannkraftverk i elven Kvina i Kvinesdal kommune i Agder.
Installert effekt er 10 MW og midlere årsproduksjon er på 32 GWh. Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.
Kraftverket eies av Trælandsfos AS som er eid av Orkla
Det ble anlagt en tremassefabrikk her i 1910. Vannkraften drev da maskinene direkte, med remdrift.
I 1917 ble det første kraftverket startet. Det ble senere ombygd og utvidet flere ganger.
Tremassefabrikken ble flyttet til Lervika i 1961.
Fra 1963 og utover ble mye (70%) av nedbørsfeltet for Kvina overført til Siravassdraget.
Kraftverket er opprustet og modernisert i perioden 2010 - 2014. Det er nå 4 aggregater i 4 forskjellige bygg.
Stasjon 1: Dobbel francis 1961. 5,6 MW.
Stasjon 2: Dobbel francis, 1954. 1,7 MW.
Stasjon 4: Kaplan 2012, 1,1 MW. Nytt bygg som erstattet et eldre bygg og aggregat.
Stasjon 5: Kaplan 1995, 3,3 MW. Eget bygg stort sett under bakkenivå.Stasjon 1, 2 og 4 har 21 meter fallhøyde. Stasjon 5 har eget inntak med 27 meter fallhøyde.

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
NVE: Søknad om konsesjon 2015


== Se også ==
Scandic Energy francis Stasjon 1
Scandic Energy kaplan Stasjon 4
Ciudad del Carmen

Ciudad del Carmen er en by den meksikanske delstaten Campeche. Byen var forholdsvis liten frem til 1970 da Pemex oppdaget petroleum i regionen.


== Referanser ==
Rognes stasjon

Rognes stasjon er en ubetjent jernbanestasjon på Rørosbanen ved Rognes i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag fylke. Stasjonen ble åpnet under navnet Rognæs i 1876, som var ett år før hele strekningen av Rørosbanen stod ferdig, og stasjonebygningen ble oppført året etter med tegninger av Peter Andreas Blix. Stasjonen fikk den nåværende navneformen i 1894. 
Den 24. august 1940 ble hele stasjonsområdet og mye av jernbanesporet i dalføret Gauldalen rammet av flom i Gaula på grunn av langvarig regnvær, noe som førte til at hele stasjonsområdet falt i elva. En ny stasjon ble derfor bygget om lag 400 meter lenger sør i 1945 etter tegninger av NSB Arkitektkontor, og denne var betjent frem til 1958 da den ble nedlagt for all trafikk.
I 1974 ble Rognes stasjon nedgradert til en holdeplass, og den nåværende holdeplasen ble oppført rundt 200 meter lenger sør for stasjonen i 1974. Den tidligere stasjonsbygningen eies i dag av private og benyttes til boligformål. Rognes ligger 95,9 meter over havet mens avstanden til Oslo S er på 498,36 km.

		
		


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 108–109. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Bjerke, Thor og Stenersen, Roar (2002). Rørosbaneboka. s. 263–264. ISBN 82-90286-24-4. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Rognes stasjon
(no) Rognes stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Rørosbanen (Thm.)
Sagefossen kraftverk (Flekkefjord)

Sagefossen kraftverk tidligere Sagefossen kraftstasjon  er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder. Sagefossen er ett av de første elektrisitetsverk som ble igangsatt i Norge. Det ligger ved Fedafjorden og får vann fra nedbørsområdet Fosselandsheia. Kraften derfra sørget for at Flekkefjord fikk virksomt gatelys som by nr. 2 i Norge.
Kraftverket utnytter et fall på 104 meter fra Sagevann til sjøen. Nedslagsfeltet er på 16,3 km² og normalårlig tilsig  er på 25 millioner m³.
Samlet magasinvolum er 6 104 millioner m³ fordelt på 6 regulerte magasiner. I tillegg er det noen mindre uregulerte vann.
Installert effekt er 3 MW  med en francisturbin og midlere årsproduksjon er på 5,7 GWh.
Produksjonen startet 9. januar 1901 med et aggregat på 140 kW. Kraftstasjonen var forberedt for 3 maskiner og aggregat 2 kom i drift i 1912 og aggregat 3 i 1930. Samlet installert ytelse var da 1275 kVA. Kraften ble ført frem til Flekkefjord via en 5000 volt vekselstrøm kraftlinje. Kraftstasjonen ble modifisert i 1988 da et nytt stort aggregat ble installert til erstatning for de tre gamle. Vannet ledes i en 436 meter lang glassfiber rørgate på fundamenter i dagen fra inntaket til kraftstasjonen.
Opprinnelig var det borgere av Flekkefjord som fikk satt kraftverket i drift, gjennom Flekkefjord Elektrisitetsverk som også sto for linjenett og fordeling. Da dette ble for lite, bygde man ut Høylandsfoss kraftverk (1948) som lå i daværende Feda kommune (nå Kvinesdal). Linjene ble etter hvert samkjørt med Vest-Agders øvrige kraftselskaper som ble slått sammen til Agder Energi.
Kraftverket eies av E-Co Energi.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hafslund E-CO
Dave Shea

Dave Shea er en amerikansk webdesigner som er velkjent i miljøet for standardbasert design. Han er opphavsmannen til CSS Zen Garden, og publiserer sin egen blogg, Mezzoblue. Shea driver også sitt eget webdesignstudio,  Bright Creative, og er en aktiv deltaker og bidragsyter til Web Standards Project.


== Utgivelser ==
Sammen med andre skribenter, gav Shea ut boken The Zen of CSS Design. Han har også bidratt til A List Apart, Digital Web Magazine, APress, og DMXZone. Arbeidene hans har blitt framvist i mange magasiner, bøker og nettsteder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mezzoblue Arkivert 1. september 2014 hos Wayback Machine.
Bright Creative Web Studio
css Zen Garden (i norsk oversettelse)
Mjoll

Mjoll (norrønt Mjǫll, «fint snøfokk») er gyger, en kvinnelig jotne, og representerer en form for eldre naturguddom som er vagt definert i norrøn mytologi. Hun er datter av Snø, som synes å være en personifisering av snø, søster av Torre («Barfrost»), Fonn («snøfonn»), og Driva («snødrev»), som alle synes å være aspekter av Snøs personifisering. Snø nedstammer fra urjotnen Fornjot.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Hversu Noregr Byggðist
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Fundinn Noregr
Om kong Torre og torreblot før og nå
Strålingståke

Strålingståke er tåke som oppstår som resultat av avkjøling av bakken og lufta umiddelbart over bakken. Slik tåke er typisk for innlandet – særlig om høsten. 
Strålingståke dannes om natta i klarvær og i luft med relativt høy fuktighet. Under skyfrie forhold avkjøles bakken og lufta over bakken raskt etter solnedgang. Hvis luftfuktighten dertil er høy, vil lufttemperaturen raskt falle til under duggpunktet, og det dannes tåke.
I stille vær blir strålingståke sjelden mer enn 1 m dyp, og vil heller ikke danne et sammenhengende lag over større områder. For at strålingståke skal bli av noen mektighet, er en lett bris på 3-4 km/t nødvendig. Vinden skaper nok turbulens til å bringe tåka opp til mellom 10 og 30 m uten å spre den.
Fordi luft som rommer strålingståke er relativt kald og tung, renner den ned i forsenkninger. Derfor er strålingståke tettest i dalsenkninger, mens høyereliggende områder omkring kan være klare. 
Normalt løser strålingståke seg opp 1–3 timer etter soloppgang – tåka letter. I virkeligheten «letter» ikke tåka; sola varmer bakken, som igjen varmer lufta over bakken. Dermed fordamper tåka nedenfra og opp, og tåka ser ut til å lette. De siste restene av strålingståke om morgenen arter seg som et tynt, hvitt skylag.


== Se også ==
Smog
Valentín Elizalde

Valentín Elizalde (født 1. februar 1979, død 25. november 2006) var en meksikansk banda-musiker. Han var kjent som El Gallo de Oro «Den gyldne hane». Hans mest populære Norteño-hits var «Vete ya», «Ebrio de amor» og «Soy así».


== Drept ==
Elizalde, som ofte sang om rusmidler, ble drept sammen med sin sjåfør og manager i et gjengoppgjør. Den 25. november 2006 ble Elizalde funnet drept sammen med sjåføren Raymundo Ballesteros og manager Mario Mendoza.


== Utgitte album ==
Soy Así (2005)

Zenaida ingrata
Soy así
Si me ven
Cielo
El errante
Quiero charlar con la muerte
La gallina ponedora
Aunque te enamores
Nada
Las adulaciones
La de enfrente
De verdad te quiero
El carretero
La tambora va a sonarMi Satisfacción. (2002)

Vete ya
Sobre la tumba de mi padre
El huizache
Vuelve cariñito
Vuelve especial
Gracias porque volviste
Satisfacción
Lalo el de Guadalajara
La papa
Vazu (Una estrella)
Rama verde
Pedida y dada17 Éxitos en honor a mi padre (2001)

Un sueño de tantos
Esta cobardía
Encendido clavel
Cuida tu vida
Clavel en primavera
La Chiclanera
El Gallo de Oro
Ayer bajé de la sierra
Los 500 novillos
Corazón de piedra
Fue mentira
Por cuentos
El compa Chuy
Corrido de Carlos
La suavecita
El escape del Chapo
Adiós a mi liraTraición Federal (2000)

El palmero
La Lobo blindada
Nuestro jale
El mensaje
Vagabundo
Una noche para dos
Traición federal
Embarazo falso
Ebrio de amor
A mi Sonora
Ámame
Voy a vengarme de tiRegresan los Mafiosos (1999)

Mi Virgencita
La playa
Corrido del primo
Regresan los mafiosos
Juan Luévano Sarmiento
Juan Diego Cota
Cirilo Flores Quezada
Destino cruel
Hola y adiós
El Chipilón
Siempre te amaré
Pedido original
El teniente Lucas
Ni dada la quiero


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valentín Elizalde Valencia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Valentín Elizalde på MusicBrainz
Norteño

Norteño eller musica norteña er en typisk musikksjanger fra nord i Mexico. Trekkspill og 12-strengers gitar er de mest fremstående instrumentene til denne musikkstilen. Norteño kommer fra tidlig på 1900-tallet, opprinnelig fra nord for Rio Grande ved grenseområdene mellom Texas og Mexico, hvor det gradvis har blitt utviklet en unik musikkstil.
Nedenfor finnes eksempler på typisk norteñomusikk.
Moderne norteño:

Chaparra de mi Amor Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine. av Palomo
De Un Rancho A Otro av Dueto Voces del Rancho
El Disgusto av Dinastia Norteña
Boquita Colorada av Oro Norteño
En Las Cantinas av El Chapo de Sinaloa
Las Tres Ramitas Arkivert 25. november 2015 hos Wayback Machine. av Los Dinamicos Del Norte
Te Quiero Mucho Arkivert 12. januar 2016 hos Wayback Machine. av Los Rieleros del Norte
Paloma Errante av Los Rieleros del Norte
Reina del Sur Arkivert 10. desember 2015 hos Wayback Machine. av Los Tigres del Norte
Causame La Muerte av Los Tigres del NorteTradisjonell/«oldie» norteño:

Por Una Mujer Casada av Los Tremendos Gavilanes
Busca Otro Amor av Las Jilguerillas
El Chubasco av Carlos y José
Ojitos Negros av Cornelio Reyna
Kolbjørnsvik

Kolbjørnsvik (tidligere skrevet Kolbjørnsvigen eller Colbjørnsvigen) er en tettbebyggelse på Hisøy i Arendal kommune. Det var historisk et sentrum for sjøfart, handel, maritimt håndverk og skipsbygging. Kolbjørnsvik lå tidligere i Øyestad kommune og senere i Hisøy kommune, der det var kommunesenter frem til kommunesammenslåingen til nye Arendal kommune i 1992.
Det er bare havnebassenget som skiller Kolbjørnsvik fra Tyholmen i Arendal by, så fra gammelt av har det vært tette bånd mellom stedene, selv om de var også i en periode separate kommuner. Det var kjøpmannsgårder i Kolbjørnsvik som tilhørte byen, og de betalte skatt der. 
Siden 1893 har fergene Kolbjørn (1893–1915), Kolbjørn II (1915–1979) og Kolbjørn III (1980–) trafikkert ruten Kolbjørnsvik –  Arendal – Norodden – Kolbjørnsvik. Med hyppige avganger sørger Kolbjørn for at befolkningen i Kolbjørnsvik har en rask vei til Arendal sentrum.
En viktig institusjon på stedet er Hisøy legesenter AS som holder til i den tidligere skrivergården, Hisøy rådhus.
I dag regner SSB at Kolbjørnsvik er en del av tettstedet Arendal, og det er omtrent 400 husstander som regnes som tilhørende til Kolbjørnsvik. 
Sentralt i Kolbjørnsvik har idealister drevet lokalpuben Moringen siden 2002.


== Referanser ==
Steinavær

Steinavær er ei øygruppe i Harstad kommune i Troms. Øygruppa ligger i Andfjorden, mellom Senja og Andøya, og nord for de større øyene Bjarkøya, Grytøya og Sandsøya. Den største øya i øygruppa er Styrmannsholmen. Steinavær hadde fast bosetting til 1912, og ble helt avfolket i 1914.
Indre og Ytre Steinavær er vernet som landskapsvernområde. Mellom 1. mai og 15. juni er det forbudt å gå i land på alle holmer og skjær i fredningsområdet, unntatt Styrmannsholmen, der ferdsel er tillatt hele året. Ved Steinavær finnes et stort korallrev. [1]


== Historikk ==
Rundt forrige århundreskifte var Steinavær mye brukt som fiskevær under vår- og sommerfisket.
I 1897 ble øygruppen Ytre Steinavær kjøpt opp av Statens Havnevesen for å kunne hente ut stein til molobygging. Prisen var kr 2 000.
Herfra ble det hentet ut enorme mengder av steinblokker på mellom fem og ti tonn som ble fraktet med prammer til moloanleggene på Andenes i Andøy. Det var havnevesenets dampbåt «Andenæs» som trakk prammene. Dette uttaket av steinblokker hadde pågått en tid i forveien og det var et etablert steinbrudd med ekspertise og tilstrekkelig kapasitet før havnevesenet kjøpte øygruppen.
Det ble også fraktet stein helt til Segelvik i Kvænangen i Nord-Troms – en distanse på over 40 norske mil fra Steinavær. I Segelvik bygde man en molo på vel 40 meter lengde, mens moloanlegget på Andenes var rundt 450 meter. Arbeidene på begge stedene ble ledet av driftsingeniør A. Dorph.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padleside om Styrmannsholmen i Steinavær
Bent Svinnungs padleside om Kvaløya i Steinavær
Verneforskrift for Steinavær landskapsvernområde med dyrelivsfredning
Näckrosen tunnelbanestasjon

Näckrosen tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i kommunene Solna og Sundbyberg. Stasjonen trafikkeres av T-bane 3 (blå linje), og ligger mellom stasjonene Solna centrum og Hallonbergen.
Stasjonen ble åpnet 31. august 1975, da den blå linjen ble innviet. 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane
Holmenvær

Holmenvær er ei øygruppe i Senja kommune i Troms og Finnmark. Øygruppa ligger i Andfjorden, vest for Grunnfarnes på Senja. Den største øya i øygruppa er Vardøya.
På 1890-tallet var Holmenvær det største fiskeværet i Troms, og et av de største fiskeværene i landet. 1050 mennesker hadde tilhold i Holmenvær i 1894. Senere sank folketallet, og i 1941 ble øygruppa avfolket. [1] Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Holmenvær er vernet som landskapsvernområde.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padleside om Holmenvær
Torsken kommune: Holmenvær og Ørja Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
VG: Her er Senjas skjulte perle
Troms Folkeblad: Staten vurderer kjøp av Holmenvær Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Harstad Tidende: Torsken kjøper ikke Holmenvær Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Verneforskrift for Holmenvær landskapsvernområde med dyrelivsfredning
Ørja

Ørja er ei øy i Senja kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i Andfjorden, sørvest for Grunnfarnes på Senja. Ørja var tidligere fiskevær, med bosetting i mange hundre år. Størst var aktiviteten rundt 1900, da det bodde 21 mennesker på øya. Siden 1919 har imidlertid øya vært fraflyttet.


== Eksterne lenker ==
Torsken kommune: Holmenvær og Ørja Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Søndre Senniens Budstikke: Ørja - korfør heite den det?
Lemmingvær

Lemmingvær er ei øy i Senja kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger vest for Stonglandet og sørøst for Skrolsvik på Senja. Øya er flat og myrlendt. Lemmingvær er bebygd, men fraflytta.
Lemmingvær og småøyene rundt er vernet som landskapsvernområde. I perioden 1. mai – 31. juli er det forbudt å gå i land på den sørligste delen av øya og de andre øyene i verneområdet.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padleside om Lemmingvær
Verneforskrift for Lemmingvær landskapsvernområde med dyrelivsfredning
Kista tunnelbanestasjon

Kista tunnelbanestasjon er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den trafikkeres av T-bane 3 (blå linje), og er den eneste stasjonen på denne linjen som ligger over bakkenivå (på en viadukt). 


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
Linjekart for Stockholms tunnelbane