jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beagle harrier

Beagle harrier (FCI #290) er en mellomstor støverrase som stammer fra Frankrike.


== Opprinnelse og alder ==
Beagle harrier ble avlet fram i Frankrike i det 19. århundre av baron Gerard. Den kunne være en blanding av de to hunderasene beagle og harrier, eller midtpunktet i avlen mellom de to rasene.  Den ble godkjent av FCI i 1974.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Beagle harrier ser ut til å være enten en større beagle eller en mindre harrier. Det er en hund av medium størrelse, mellom 45 og 50 centimeter høy, og den veier mellom 19 og 21 kg Pelsen er vanligvis trefarget med farger som beige, svart, brun eller hvit. Den finnes også som grå på grunn av at harrier kan være grå. Beagle Harriere har en kraftig kropp og pelsen er jevn og tykk.


== Bruksområde ==
Beagle harrier ble oppdrettet som en jakthund på hare og hjortedyr. Den jaktet i små flokker og var opprinnelig en såkalt packhunter (se hetsjakt og parforsejakt), men denne jaktformen har etter hvert blitt forbudt i mange land, blant annet i Norge.


== Lynne og væremåte ==
Hunden er generelt god med barn og andre kjæledyr. Den er lojal, bestemt og er rolig og avslappet hjemme, noe som gjør den til en god familiehund. Den er en jakthund, så den trenger mye trening og rom.


== Annet ==
Beagle harrier er generelt svært sunn og har en levetid på 12 til 13 år (Vanlig levealder). Hoftedysplasi kan skape problem.


== Referanser ==
TGS-NOPEC Geophysical Company

TGS-NOPEC Geophysical Company (OSE: TGS) er et norsk industriselskap som driver innsamling av marineseismiske data og er blant verdens største i sitt slag. 
Seismikkbiblioteket dekker vesentlig Mexico-gulfen og Nordsjøen. Seismikken skytes på spec og selges multiclient. Innsamlingen foregår med leide båter. Selskapet har også innsamlet digitale borehullslogger.
Selskapsverdi var i april 2015 rundt 18 milliarder kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Subsea 7

Subsea 7 SA er et entreprenørselskap registrert i Luxembourg og med hovedkontor i London i Storbritannia.


== Historie ==
Selskapet ble etablert i januar 2011 gjennom en sammenslåing av de to selskapene Acergy SA og Subsea 7, Inc.
Acergy ble grunnlagt i 1970 som Stolt Nielsen Seaway, et selskap i den norske Stolt-Nielsen Gruppen, som satset på dykkertjenester i Nordsjøen. Etter en rekke oppkjøp, deriblant Comex Services i Frankrike i 1992 og det Texas-baserte Ceanic Corporation i 1998, endret selskapet navn til Stolt Offshore i 2000. Fem år senere ble selskapet skilt ut fra Stolt-Nielsen Gruppen og notert på Oslo Børs og NASDAQ. Firmaet endret navn til Acergy i mars 2006.
Subsea 7, Inc. ble etablert som et av en rekke fusjoner over lengre tid mellom DSND, Halliburton Subsea, Subsea Offshore og Rockwater. Rockwater og SubSea fusjonerte i 1999 og dannet Halliburton Subsea, og den senere sammenslåing med DSND i 2002 dannet Subsea 7. Selskapet ble notert på Oslo Børs i august 2005 etter restruktureringen samme år.
Den 21. juni 2010 ble Acergy SA og Subsea 7 Inc. annonsert og ferdigstilt 7. januar 2011. Det nye selskapet tok navnet Subsea 7, men beholdt Acergys, registreringsadresse i Luxembourg og operative hovedkvarter i London. Styreformann og konsernsjef ble henholdsvis Kristian Siem og Jean Cahuzac, som tidligere hadde hatt de samme posisjonene i henholdsvis Subsea 7 og Acergy.


== Eksterne lenker ==
OSE: SUBC

Offisielt nettsted 
(en) Subsea 7 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosafe

Prosafe er en eier/operatør av halvt nedsenkbare produksjonsplattformer til bruk som boligrigger i olje- og gassektoren. Prosafe er notert på Oslo Børs.
Selskapet eier halvt nedsenkbare boligrigger som opererer verden over. Prosafe har hovedkontor i Norge og kontorer i Stavanger (Norge), Aberdeen (Skottland), Rio de Janeiro (Brasil) og Singapore. 


== Historie ==
PRS ble etablert i 1997 da avdelingen for boring fra faste installasjoner Transocean ble skilt ut og samlet i selskapet Procon. Den 1. september samme år fusjonerte Procon med boligriggselskapet Safe, og selskapet skiftet navn til Prosafe. Selskapet har deretter systematisk konsolidert markedet for boligrigger.
I 2001 kjøpte selskapet Nortrans Offshore som var et selskap innen flytende produksjon.
I 2005 solgte Prosafe forretningsområdet Drilling Sercices til KCA Deutag.
I 2006 kjøpte Prosafe selskapet Consafe som eide 4 boligrigger.
I 2008 ble forretningsområdet Floating Production utfisjonert, og ble et selvstendig selskap, Prosafe Production, som senere ble kjøpt opp av BW Offshore.
I 2011, 2012 og 2013 bestilte Prosafe fire nye boligrigger: Safe Boreas, Safe Zephyrus, Safe Notos og Safe Eurus. I 2016 kjøpte Prosafe selskapet Axis Offshore som eide to boligrigger: Axis Nova og Axis Vega.
Prosafe opererer globalt og har erfaring fra operasjoner i Norge, UK, Danmark, Vest-Afrika, Mexico, Brasil, USA, Australia, Russland og Filippinene.


== Virksomhet ==
Prosafe eier og opererer halvt-nedsenkbare boligrigger. Boligriggene leies inn av oljeselskap når de trenger ekstra overnattingskapasitet offshore i forbindelse med for eksempel vedlikehold eller oppstart av offshore installasjoner. Boligriggene tilkobles den installasjonen som de støtter med en teleskopisk gangbru. Prosafe's boligrigger har en sengekapasistet for 159 - 500 personer, og inneholder også kontorer, treningsenter, kino, verksted, lager, livbåter, kraner, etc.


== Flåte ==
Safe Caledonia (ferdigstilt i 1982, oppgradert i 2004 og 2012)
Safe Scandinavia (ferdigstilt i 1984, oppgradert i 2005, 2014 og konvertert til TSV i 2016)
Safe Boreas (ferdigstilt i 2015)
Safe Zephyrus (ferdigstilt i 2016)
Safe Concordia (ferdigstilt i 2005, oppgradert i 2015)
Safe Notos (ferdigstilt i 2016)
Safe Eurus (ferdigstilt i 2016)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
PRS

Prosafe (ticker på Oslo børs: PRS), en operatør av boligrigger
PRS Guitars, fullt navn Paul Reed Smith Guitars, en kjent amerikansk gitarfabrikant
Presisjonsrifle-serien, en skytesport organisert i Norge av PRS Norge og internasjonalt av International Precision Rifle Federation
Etos

Etos er et menneskes moralske karakter og livsholdning. Det kan òg være særpreget og idealene til en kultur, et samfunn, en ideologi og liknende. Ordet kommer fra gresk ethos (ἔθος, 'karakter', i flertall ethe, ἤθη, 'skikk') og brukes ofte i filosofien i betydningen 'sedvane' eller 'moralsk holdning'. 
I retorikken (talekunsten) er etos et bevismiddel som avgjør om en person, for eksempel i rollen som taler eller forfatter, virker troverdig, til forskjell fra de to andre bevismidlene logos (fornuftig fremstilling) og patos (lidenskapelig sinnsbevegelse).Det greske ordet etikk (fra ἠθικός, ethikos) har samme opphav som etos og betyr 'sedelig' eller 'læren om det å vise moral'. De gamle grekerne brukte også ordet etos om musikkens evne og kraft til å bevege følelser og handlinger.


== Etos i retorikk ==
I retorikken blir etos (talerens egen autoritet og troverdighet) gjerne knyttet til logos (tanke, fornuft) og pathos (lidenskap, følelse) som til sammen utgjør de tre grunnleggende egenskapene som skal til for å virke overbevisende. 
Ifølge Aristoteles er det tre elementer som vekker tillit hos en taler og får ham til å virke overbevisende:

Forstandighet (fronesis), som gjør at man fremstår som en intelligent person.
Dyd (arete), som gjør at man fremstår som en moralsk god person.
Velvilje (evnoia), som gjør at man fremstår som en person med gode hensikter overfor sine medmennesker.


== Individuell etos ==
En persons etos kan vise til en beskrivelse av karakter eller personlighet. «Å ha en sterk etos» kan brukes om en person med en klar moralsk holdning og et bevisst forhold til egen etikk. Det kan også brukes om en personlighet som har «utstråling» i form av trygghet og ro.


== En organisasjons etos ==
En organisasjons etos handler gjerne om kulturen eller særpreget ved organisasjonen. For eksempel vil en god skole ha «en god etos for læring». Dette blir i organisasjonsteori ofte knyttet til det å være «en lærende organisasjon». 
Organisasjoner som er avhengig av kunder, eller et positivt publikum, kobler gjerne merkevarebyggingen til bygging av etos i betydningen rettskaffenhet, eller enkelt sagt «å ha et godt rykte». Samfunnsengasjement, strategisk valg av sponsorobjekt og andre reklamekampanjer er tiltak som kan bygge en positiv etos utad. I denne sammenheng dreier samfunnsutviklingen i at kulturelle og veldedige organisasjoner kan bidra.


== Referanser ==
Fagpresseprisen

Fagpresseprisen er en hedersbevisning utdelt av Den Norske Fagpresses Forening (DNFF). Foreningen er den eldste landsdekkende presseorganisasjon i Norge (stiftet 1898) og fra 1996 tilsluttet Norsk Presseforbund. Fagpresseprisen ble innstiftet i 1978. Prisen utdeles hvert år til medlemsblad i foreningen. Fagpresseprisen tildeles som anerkjennelse for innsats og kvalitet i et medlemsblad. Fagpressen deler også ut journalistpris, fotopris, markedspris, nettpris, forsidepris, designpris og hederspris. Aller høyest ligger Fagpresseprisen. Fagpresseprisen kan tildeles:

for produktutvikling og forbedring av bladet
for den måte bladet fyller sin funksjon i vedkommende fagmiljø på


== Vinnere av Fagpresseprisen ==
Prisen har vært utdelt siden 1979.

2021 Fagbladet
2020 forskning.no
2019 Politiforum
2018 Forsvarets forum
2017 Utdanning
2016 Sykepleien
2015 Teknisk Ukeblad
2014 Khrono
2013 Bistandsaktuelt
2012 Kampanje
2011 Kommunal Rapport
2010 Strek
2009 Sykepleien
2008 Apollon
2007 Handelsbladet FK
2006 Journalisten
2005 Velferd
2004 (er blitt omgjort til 2005)
2003 Utdanning
2002 Vi over 60
2001 Kampanje
2000 Forbruker-rapporten
1999 Folkevett
1998 Psykisk Helse
1997 Dine Penger
1996 Embla
1995 Næringslivets Ukeavis
1994 Byggeindustrien
1993 Jakt & Fiske
1992 Kampanje
1991 Folkevett
1990 Hotell & Restaurant
1989 Kampanje
1988 Skoleforum
1987 Ikke utdelt
1986 Byggeindustrien
1985 Seilas & Båtliv
1984 Datatid
1983 Byggekunst
1982 Arbeidsmiljø
1981 Økonomisk Rapport
1980 Buskap og Avdrått
1979 Norsk Hagetidend


== Øvrige fagpresseprisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fagpressens egen nettside
Arnos Grove

Arnos Grove er et område i distriktet Enfield i nordlige London. Det er lokalisert 12 km nord for Charing Cross og ligger innenfor det tradisjonelle grevskapet Middlesex. 
Fram til 1930-årene ble stedet regnet som en del av Southgate, og var i svært liten grad utviklet. Det har siden blitt et typisk forstadsområde. Det moderne distriktet Arnos Grove er sentrert i den vestlige enden av Bowes Road, skjønt eiendommen som det har sitt navn etter var sentrert rundt hva som nå er Morton Crescent. Veien som går fra Morton Crescent og til Southgate kalles også for Arnos Grove.


== Historie ==
På 1300-tallet var dette området Armholt Wood, og senere Arnolds. Fram til oppløsningen av klostrene under Henrik VIII var det nonneklosteret i Clerkenwell som eide området. Etter at kronen overtok ble Arnos Grove Estate (eller Arnolds Grove) med en herregård opprettet. Herregården ble revet i 1719. New River rant gjennom området inntil 1800-tallet, da elvens løp ble endret. Da bankieren James Colebrook kjøpte eiendommen i 1719 bygde han et herrehus kalt Arnolds i Cannon Hill, Southgate. De lokale kalte eiendommen for Arno’s og den påfølgende eieren, William Mayne, senere lord Newhaven, tilpasset seg til dette ved å døpe om navnet på huset til Arnos Grove, som nå uttales som om det aldri hadde hatt en apostrof, i motsetningen til eksempelvis Arno’s Vale i Bristol.Fra 1777 eide slekten Walker eiendommen, men i 1918 ble den overdratt til andre eiere. I 1928 hadde lokalforvaltningen i Southgate tatt over. De åpnet Arnos Park, og la ut deler av eiendommen for salg til utviklere.
19. september 1932 åpnet Arnos Grove undergrunnsstasjon i forbindelse med at Piccadilly-linjen ble utvidet til Cockfosters. I årene som fulgte var det en voldsom byggeaktivitet i Arnos Grove, som gikk fra å være et landsens område til å bli en forstad med boliger, butikker og offentlige tilbud. 
Under den andre verdenskrig ble deler av New Southgate hardt rammet av bombing, noe som førte til utvidelse av boligområdene i Arnos Grove. De to områdene er nært forbundet, med en nesten ubrutt linje av butikker over Bestyle Circus, og tre bussruter som forbinder de to stasjonene.


== Referanser ==
Formørkelse

Formørkelse eller eklipse opptrer når et himmellegeme kommer inn i skyggen av et annet, enten ved at et ikke selvlysende himmellegeme trenger helt (total formørkelse) eller delvis (partiell formørkelse) inn i skyggen av et annet (for eksempel måneformørkelse) eller ved at et himmellegeme dekker helt eller delvis for et annet (for eksempel solformørkelse).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Årsak til solformørkelser», Svalbard 2015
Noble Drilling

Noble Drilling NYSE: NBL er et amerikansk industriselskap som driver borevirksomhet etter  olje og  gass. Det er verdens tredje største boreselskap med en flåte på 60 offshore boreenheter og markedsandel på 10 milliarder USD.
Selskapet ble etablert i 1921 med fokus på oppkjøp, ombygging, oppgradering og modifisering av rigger og selskaper. Selskapet er registrert på Caymanøyene og listet på NYSE.
Riggflåten består av tre boreskip, 13 halvt nedsenkbare borerigger. Videre har selskapet 41 oppjekkbare borerigger og tre nedsenkbare rigger.
Petrolia

Petrolia SE (tidligere Petrolia ASA) OSE: PSE er et norsk industriselskap grunnlagt i 1997 med virksomhet tilknyttet olje- og gassvirksomhet, bl.a. oljeservice og letevirksomhet. Tidligere drev selskapet også med utleie av borerigger. 


== Historikk ==
Petrolia ble stiftet 17. mars 1997 og kjøpte like etter den halvt nedsenkbare boreriggen SS «Petrolia» samt 20% av «Deep Sea Bergen». Selskapet ble notert på Oslo Børs den 12. mai 1997. 
I september 1997 inngikk selskapet et 10-årig certeparti med det russiske selskapet Arktikmorneftegazrazvedka («Arktik») om leie av boreskipet DS «Valentin Shashin». I 2000 oppsto en tvist mellom partene, der Arktik krevde skipet tilbakelevert. Petrolia Drilling tapte saken i 2005, men dannet samme år et joint venture med selskapet Sinvest ASA: Venture Drilling AS, og inngikk en ny leieavtale med Arktik.
Mellom 2005 til 2008 kjøpte Petrolia andeler i riggselskapene PetroMENA ASA (51,5%) og Petrojack ASA (39,9%), og i 2007 ble SS «Petrolia» solgt til PetroMENA ltd.  
I 2007 kjøpte Petrolia oljeserviceselskapet Independent Oil Tools AS (IOT) som bl.a. hadde virksomhet i Australia og Nederland.  
PetroMENA ASA gikk konkurs i 2009 og Petrojack ASA gikk konkurs i 2010. Selskapet skiftet i 2010 navn fra Petrolia Drilling ASA til Petrolia ASA og i 2012 ble dagens Petrolia SE etablert gjennom en fusjon. I 2011 ble Petrolia NOCO AS (tidligere Petrolia Norway AS) etablert for å drive med letevirksomhet.


== Virksomhet ==
I 2011 var Petrolia hovedsakelig virksom innen oljeservice, men var i tillegg i gang med å bygge opp et leteselskap. 


=== Oljeservice ===
Petrolia opererer innenfor oljeservice gjennom datterselskapet  Independant Oil Tools. Selskapet har datterselskaper i Norge, Nederland, Romania, Aserbajdsjan, Dubai, Australia og New Zealand. Selskapet driver bl.a. med utleie av boreutstyr og borerelaterte tjenester.


=== Letevirksomhet ===
Petrolias letevirksomhet drives gjennom datterselskapet  Petrolia NOCO AS grunnlagt i juni 2011 med Vidar Bergo Larsen som daglig leder. Høsten 2019 ble Linn Katrine Høie ansatt som daglig leder for Petrolia NOCO. Selskapet har kontorer i Oslo og Bergen. I august 2011 overtok selskapet en 10 % andel i PL 356 fra Det norske som inneholdt Ulvetanna-prospektet, og i februar 2012 ble selskapet prekvalifisert som rettighetshaver på norsk kontinentalsokkel. Selskapet har foreløpig kun virksomhet på norsk sokkel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Oppdatert aksjeinformasjon (fra Børs24)
Hjemmesiden til Petrolia ASA
Trebåt

Trebåt er en båttype laget av (eller hovedsakelig av) treverk. Trebåter blir bygget av trebåtbyggere, eller i noen spesielle tilfeller hjemme som en hobby.
I dag er trebåten en moderne båtkonstruksjon som ofte kombinere flere typer materialer. Det finnes en betydelig antall type trebåter. Snekke, skøyter, seilbåter og motorbåter.
Selv om plastbåten er en stor aktør eksisterer det mange trebåter i dag, og noen kan en se på museer som har samlet gamle og spesielle modeller. Det arrangeres også trebåtfestivaler hvor trebåter stilles ut
Kjente trebåter er for eksempel vikingskipene, «Fram» og Redningsskøyta.
Kjente trebåtbyggere: Colin Archer, Johan Anker og Bjarne Aas.


== Se også ==
Trebåtbyggere
Vollen kystkultursenter
Klinkbygde båter
Risør Trebåtfestival
RobåtTrebåt eller treskips anatomi
Trebåtfestival


== Eksterne lenker ==
Trebåtbyggerier i Norge
Oslofjordens Trebåtsamling
Parkteatret

Parkteatret, Olaf Ryes plass 11, Grünerløkka i Oslo, ble etablert i 1907 under navnet Kristiania Bryggeri Grünerløkkens Kinematograf. Kinematograflokalene ble tegnet av arkitekt Frithjof Aslesen i tilknytning til en leiegård fra 1872.
I 1913 skiftet etablissementet navn til Grünerløkkens Verdenstheater. I 1918–22 ble det foretatt en større ombygging, der fasaden fikk ny utforming, og kinoen fikk navnet Parkteatret. Den nye fasaden ble utformet i nyklassisistisk stil av arkitekten Erik Waldemar Glosimodt. 
Den kunstneriske utsmykningen av 1932 ble utført av maleren Paul Ansteinsson, parallelt med arkitekt Jens Dunkers ominnredninger. En ny ominnredning ble foretatt i 1950-årene, mens lysreklamen ble satt opp på 1960-tallet.
Parkteatret kino holdt det gående som kommunal kino fra 1926 før virksomheten ble avviklet i 1991. 
Fra 1992 til 2001 var stedet scene for Nordic Black Theatre. 
I 2002 overtok Parkteatret Scene leiekontrakten. Initiativtakere var Geir Johnson, direktør for ULTIMA Oslo Contemporary Music Festival, og Pål Steigan. Parkteatret Scene eies av Grünerløkka kulturhus AS, som også driver Parkteatret Bar. Selskapet har sørget for en omfattende ombygging og rehabilitering av den gamle kinoen. Foajeen og salen ble restaurert og ombygd under ledelse av arkitekt Henrik E. Nielsen.
Parkteatret ble 20. november 2007 tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa av stiftelsen Norsk Kulturarv. Parkteatret har fått anerkjennelse som urbant kulturminne.


== Kilder ==
arc!
Parkteatret Scene
Norsk Kulturarv


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Parkteatret, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Parkteatret». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bodh Gaya

Bodh Gaya er buddhismens viktigste pilegrimssted. Byen ligger i India 10 km sør for Gaya i Bihar. Byen er spesiell for buddhistene fordi Buddha, ifølge tradisjonen, skal ha hatt sin oppvåkning under et fikentre der. Byen regnes av noen buddhister som verdens sentrum.
I den buddhistiske tro blir denne byen regnet som verdens sentrum. Det er blitt bygd et tempel i der som mest sannsynlig stammer fra 600-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Bodh Gaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Konstantin Rokossovskij

Konstantin Konstantinovitsj Rokossovskij (født 21. desember 1896 i Warszawa i Kongress-Polen eller Velikije Luki, død 3. august 1968 i Moskva) var en russisk offiser av polsk adelig avstamning (Szlachta). 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Konstantin Rokossovskij  var sønn av en polsk jernbanearbeider og en lærerinne av lavadelig russisk byrd. Det er strid mellom kildene om han ble født i Warszawa eller kanskje i Velikije Luki i Russland. 


=== Militær ===
Det er derimot uomstridt at han i 1914 gikk med som frivillig i Den keiserlige russiske hær og deltok i første verdenskrig. Ved tiden for den russiske revolusjon gikk han med i bolsjevikpartiet og i 1919 i Den røde armé. 
Etter den russiske borgerkrig gjorde han karriere i Sovjetunionens Røde armé og tilhørte de fornyere som ville innføre et sterkt stridsvognsvåpen. Som polsktalende havnet han i unåde under den store terroren som Stalin beordret 1936-1938, og ble satt i GULAG etter sterk tortur, med tap av ni tenner, tre brukne ribbein samt tre fingerte avrettelser, nærmere bestemt i arbeidsleiren i Norilsk.
I 1940 ble han uten nærmere forklaring gjeninnsatt som sjef for et armékorps i Kyiv-regionen.
Etter operasjon Barbarossa og videre under andre verdenskrig hadde han en rekke sentrale kommandoer, både i forbindelse med slaget om Stalingrad hvor han ledet Don-styrkene som stod for innringingen av de tyske styrkene, slaget ved Kursk, fram til gjenerobringen av Kyiv. 
Under Warszawaoppstanden var det Rokossovskijs styrker som ble beordret om å stoppe framrykkingen og ikke assistere opprøret mot de tyske okkupantene. Det er ikke kjent hva han tenke om å ikke kunne assistere opprøret i sin oppvekstby, men da han ble intervjuet av den polskfødte, britiske reporteren Alexander Werth da oppstanden raste på sitt verste, viste han liten sympati for oppstanden. På spørsmål om hvorfor ikke britiske fly fikk lande på østsiden av Warszawa, svarte han at det ikke var aktuelt med «alskens britiske fly svevende rundt her nå». 
I krigens avslutning ledet han en av de tre arméene under slaget om Berlin.
Rokossovskij mottok Seiersordenen for sin innsats under verdenskrigen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bolsjaja Sovjetskaja Enziklopedija, Bind 22, Moskva 1975
Konstantin Rokossovski: Soldatskij dolg, Moskva 1968
Heerführer des Großen Vaterländischen Krieges 1941–1945. 1. Auflage, Militärverlag der DDR 1978, 2. Halbband, S. 7–51
Sandabborer

Sandabborer er en familie av abborfisker. De forekommer naturlig i det indopasifiske området, men arten Sillago sihama har nå også spredt seg til Middelhavet gjennom Suezkanalen. Det fiskes mye etter sandabborer, særlig i Japan og på Filippinene.


== Litteratur ==
Roland J. McKay (1992). FAO species catalogue: Vol.14. Sillaginid fishes of the world (Family Sillaginidae): An Annotated and Illustrated Catalogue of the Sillago, Smelt or Indo-Pacific Whiting Species Known to Date. Roma: FAO Fish.Synop. ISBN 92-5-103123-1. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sandabborer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sandabborer i Encyclopedia of Life 
(en) Sandabborer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sandabborer hos Artsdatabanken 
(en) Sandabborer hos Fossilworks 
(en) Sandabborer hos ITIS 
(en) Sandabborer hos NCBI 
(en) Kategori:Sillaginidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sillaginidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Sillaginidae - Smelt-whitings - FishBase
Kandy

Kandy er en by i høylandsprovinsen Central Province på Sri Lanka. Kandy ligger 490 meter over havet i innlandet, og er den gamle hovedstaden på øya. Byen har en rekke historiske og religiøse minnesmerker. Kandy symboliserer singalesisk storhetstid og religion. Det Kandyanske kongerike var den delen av Sri Lanka som holdt sin uavhengighet fra kolonimaktene lengst, inntil de overga seg i 1815 til engelskmennene. De er meget kjent for tempelet Dalada Maligava, temple hvor Buddhas hellige tann er, som er et kjent pilegrimssted. Kandy har siden 1988 vært på UNESCO sin verdensarvliste.   
Midt i byen, ved tempelet, ligger en kunstig innsjø bygd av den siste kongen av Kandy, Vikramarājasimha (1797–1814) (skrives også Wickrama Rajashina og Sri Vikrama Rajasimha).    


== Referanser ==


== Eksterne linker ==
Kandy Sri Lanka
Domaine d’Espérance

Domaine d'Espérance er et armagnachus, som ligger i Mauvezin d'Armagnac i regionen Bas-Armagnac. Virksomheten har 34 hektar vinmarker. Eiendommen har bygninger fra 1700-tallet. 
Eiendommen ble i 1990 kjøpt av Jean-Louis og Claire de Montesquiou. De  første årene var fokus på produksjon av vin de pays-vin for å øke inntektene, mens det senere er satset mer på armagnac, og da på økologisk produksjon.


== Utvalg ==
5 year old
10 year old
Vintage 1990
Vintage 1991
Vintage 1993Domaine d'Espérance tilbyr også en hvit armagnac, dvs. en armagnac som ikke er lagret på fat. Dette er et nytt produkt innen armagnac, og kalles La Blanche. 
I tillegg produseres  rød og hvit vin, samt en rød og en hvit Floc de Gascogne, som er en aperitif lagd av armagnac og juice (tilsvarende Pineau des Charentes). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted