Thor Solberg

Thor Solberg (født 28. mars 1893, død 27. februar 1967) var en norsk flypioner.
Thor Simonsen Solberg var fra gården Solberg på Årebrot i Flora kommune. Han tok flysertifikat i 1919 og ble en av landets store flypionerer. Etter råd fra sin venn Roald Amundsen, reiste han til Amerika, og i 1935 gjennomførte han den første atlanterhavsflygingen USA – Norge med amfibieflyet «Leiv Eiriksson». Thor Solberg startet flyskole i USA og bygde egen flyplass i ved New York. Flyplassen Solberg–Hunterdon Airport drives fortsatt av familien.  
Under den andre verdenskrig utdannet han over 2000 amerikanske krigsflygere, og som instruktør i Little Norway. 


== Floyd Bennet Field ==
Da han kom til Amerika bosatte han seg i den norske kolonien i Bey Ridge, Brooklyn der han drev en rammeforretning på 5th avenue. Fordi han hadde lært å fly i Tyskland før han emigrerte til New York i 1925, ble han raskt en del av miljøet på Floyd Bennet Field. Der møtte han storheter som Charles Lindbergh, Amelia Earhart og Jimmie Mattern. Solberg forteller om denne tiden i et radiointervju med Jakob Skarstein som han gjorde i NRKs lokaler i Bergen på 1960-tallet. Solberg sier i intervjuet at det var risikabelt å fly over skyskraperne på Manhatan på 1920-tallet fordi flymotorene var så ustabile at man aldri visste når man måtte se etter et sted å nødlande. 


== Atlanterhavsflyvningen ==

Det var satt opp en pris på 10 000 dollar til den første som kunne fly USA – Norge og Solberg tok utfordringen. Etter et mislykket   forsøk i 1932 med Carl O. Petersen som telegrafist i et  Bellancafly kom de ikke lenger enn til Harbour Grace på Labrador. Planen ble oppgitt, men et nytt forsøk ble snart planlagt med et annet  fly, et  Loening amfibiefly.Han skulle egentlig ha byttet motoren, og hadde blitt lovet økonomisk støtte fra Gustav Henriksen, Amerikalinjens representant, men på grunn av at Wright Ikke kunne levere før senere på året måtte dette oppgis. Han startet fra Floyd Bennet-flyplassen utenfor New York den 18. juli 1935. Solberg fulgte det man kalte «Grønlandsruten» som ble gjennomført i ni etapper via Montréal. Han mellomlandet på St. Lawreceelven og den 21. juli nådde han Cartwright, hvor han måtte vente på klart vær til den 28. Neste stopp ble Julianehåb på Grønland. Den 30. juli fortsatte ferden til Ammassalik. Nå var Reykjavík neste mål. Men en mellomlanding på nordkysten av Island førte til at han nådde Reykjavík den 2. august.  I Reykjavík ble han liggende til 14. august før han kunne sette kursen for Bergen. Tåken tvang han nok en gang ned, i Hornafjord på Islands sydkyst. Etter to dagers venting kunne han endelig sette kurs for Bergen med en mellomlanding i Thorshavn på Færøyene, Det var en tur som tok ti timer. Fra Bergen til Oslo neste dag gikk det uten problemer av noen art.
Etter denne bedrift fikk han i 1935 Norsk Aero Klubbs hederstegn. og
Solbergs amfibiefly er i dag permanent plassert i Norsk Teknisk Museums flysamling.


== Senere liv ==

I Norge startet Solberg på 1930-tallet eget flyselskap, «Solbergfly», som importerte Seabee amfibiefly satt sammen på Flatøy, og deretter drev rutetrafikk på Vestlandet. I 1957 startet han flyskole på Jarlsberg flyplass i Vestfold. 
I 1939 gav Solberg ut boken «Med Norge som mål», hvor han forteller om pionerturen over Atlanterhavet. I Florø er gata mot flyplassen oppkalt etter ham, og i 1986 ble det avduket et minnesmerke over ham ved Florø lufthamn.
Han er gravlagt sammen med sine tredje kone på kirkegården i Florø. De fikk tre barn sammen. De to første ekteskapene var barnløse.


== Litteratur ==
Nestegard, Dag H. Atlanterhavsflygaren Thor Solberg. Samlaget 2013. ISBN 9788252183078


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto og tekniske detaljer av et Loening amfibiefly
Thor Solberg forteller om første soloflygingen USA-Norge i 1935 i samtale med Jakob Skarstein i 1966.
Flypioneren Thor Solberg.