jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aaron Mokoena

Aaron Tebogo Mokoena (født 25. november 1980 i Gauteng i Sør-Afrika) er en sørafrikansk fotballspiller fra Johannesburg.
Han spiller for den sørafrikaske klubben Bidvest Wits, hvor han spiller forsvarer og midtbane.
Mokoena startet proffkarrieren sin i Bayer Leverkusen, men flyttet fort til Ajax etter å ha imponert på landslaget til Sør-Afrika som reservekaptein for Lucas Radebe. Her ble han utlånt til den belgiske klubben K.F.C. Germinal Beerschot, hvor han etter hvert ble kaptein og nøkkelspiller. Etter å ha returnert fra lån, byttet Mokoena klubb til Racing Genk. Han spilte her i 2 år, til han ble kjøpt av Blackburn Rovers. 
Mokoena fikk sin debut i Rovers 8. januar 2005, mot Cardiff City i FA-Cupen, som innbytter for Barry Ferguson, og ble etter dette fast spiller på førstelaget for resten av sesongen. Senere har han slitt mer med å komme på laget, og har stort sett hatt en rolle som innbytter. Alle skadene Rovers har slitt med i 2006/07 sesongen har imidlertid ført til at han har fått mer spilletid, også fra start. Mbazo eller The Axe som han ofte kalles, blir som oftest brukt som en defensiv midtbanespiller, som vanligvis kommer inn etter pausen og trygger ledelsen med sine primært defensive kvaliteter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aaron Mokoena – Olympedia 
(en) Aaron Mokoena – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aaron Mokoena – FIFA 
(en) Aaron Mokoena – Transfermarkt 
(en) Aaron Mokoena – national-football-teams.com 
(en) Aaron Mokoena – WorldFootball.net 
(en) Aaron Mokoena – Soccerbase.com 
(en) Aaron Mokoena – FootballDatabase.eu 
(en) Aaron Mokoena – Soccerway 
(en) Aaron Mokoena – FBref
Sverre Haugli (1982)

Sverre Haugli (født 2. oktober 1982) er en norsk tidligere skøyteløper. Han er barnebarn av Sverre Ingolf Haugli og bror til Maren Haugli. Han representerer Jevnaker IF. 
Haugli tok sin første pallplassering i verdenscupen under finaleløpet i Heerenveen 13. mars 2010, med tida 6.21,49, bare slått av landsmannen Håvard Bøkko. Før dette var en 6.-plass fra 10 000 m i OL i 2010 hans beste plassering i globale løp. Haugli har også flere medaljer fra NM allround og enkeltdistanser.
Sverre Haugli la opp som skøyteløper i mai 2010 etter å ha fått tilbud om stilling som daglig leder ved Ringeriksbadet.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert 6. desember 2009


=== Høydepunkter i karrieren ===

Sverre har også deltatt på flere lagtempokonkurranser i verdenscupen med suksess, men ble ifm. OL 2010 ikke vurdert til å bli med på kvalifiseringen til laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Haugli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sverre Haugli – Olympics.com 
(en) Sverre Haugli – Olympic.org 
(en) Sverre Haugli – Olympedia 
(en) Sverre Haugli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sverre Haugli – Speedskatingbase.eu 
(en) Sverre Haugli – SpeedSkatingNews.info 
(en) Sverre Haugli – SpeedSkatingStats.com 
Sverre Hauglis hjemmesider
Sverre Haugli på speedskatingphotos-by-biseth
Perrin Aybara

Perrin Aybara er en fiktiv person og en av de sentrale figurene i bokserien Tidshjulet av forfatteren Robert Jordan.
Perrin vokste opp i Emondsmark, sammen med flere av hovedpersonene i serien, Rand al'Thor, Mattrim Cauthon, Egwene al'Vere og Nynaeve al'Meara. Han har brede skuldre, ganske langt hår og armer brede som en smed. Han blir lettest kjent igjen på sine øyne. Disse er opprinnelig brune, men etterhvert i serien skifter de farge og blir gule. Selv om han begynner som ung, uerfaren og naiv utvikler han seg til en fryktinngytende kriger og god leder. Han er sindig og ofte stille. Han tar seg tid til å tenke gjennom ting og bearbeider ulike muligheter, skjønt dette gir ofte et inntrykk til andre om at Perrin er treg og dum når han egentlig er nøye.
I Emondsmark arbeidet han i mester Luhhans smie som smed, før han flyktet fra den lille landsbyen sammen med de andre vennene sine fra Emondsmark samt Moiraine Damodred og Lan. Likesom Rand og Matt, får han etter hvert vite at han er Ta'veren, mennesker med en egen evne til å påvirke hendelser i verden rundt seg.
Kongelige førstedamer

Kongelige førstedamer var en historisk dokumentar- og portrett-serie på fem episoder som gikk på NRK1 i 2001. Serien tok for seg de fire kvinnene som har fylt rollen som det norske kongehusets førstedamer: Dronning Maud fra 1905 til 1938, Kronprinsesse Märtha fra 1938 til 1954, prinsesse Astrid fra 1954 til 1968 og dronning Sonja siden 1968. Regi var ved Bjørn Scheele, mens Anne Torjusson Diesen var prosjektleder. Anne Grosvold var intervjuer.Serien gikk på NRK1 senhøsten 2001. Første episode ble sendt den 22. november.


== Om serien ==
I den bredt anlagte portrettserien trekkes mange og ukjente sider fram ved de fire kvinnene. Anne Torjusson Diesen og Anne Grosvold presenterer de fire kvinnene som hele mennesker – deres personlighet, liv og hvordan de har fylt rollen som frontfigur for kongehuset. 
Programserien byr på en mengde ukjent materiale. Blant annet har de fått tilgang til private stillbilder og smalfilm på Det kongelige slott, og de har gravd i de kongelige arkivene i Windsor. I programmene om prinsesse Astrid og dronning Sonja er det hovedpersonene selv som er den viktigste kilden. De forteller begge med usedvanlig åpenhjertighet om hvordan de har opplevd tilværelsen som kongehusets førstedamer, både på godt og vondt. Deres personlige beretninger gir innblikk i forhold som ikke har kommet fram tidligere, og som nok vil vekke oppsikt. (NRK)


=== Episodene ===
Første episode tar for seg Dronning Maud.
Episode 2 og 3 handler om kronprinsesse Märtha. Det første dreier seg om hennes liv fram til 1940, mens det andre er konsentrert om hennes viktige og sterkt underkjente rolle i den norske motstandskampen under krigen og i den påfølgende gjenoppbyggingen av landet. 
I program 4 får vi prinsesse Astrids egen beretning om sitt liv som kongelig førstedame. Det var en rolle hun ble kastet inn i som 22-åring etter kronprinsesse Märthas død, og som hun ivaretok til kronprins Harald giftet seg med Sonja i 1968. Hun forteller også om reaksjonene og motgangen hun opplevde da hun valgte å gifte seg med en fraskilt mann i 1961.
Det siste programmet er på en time, dobbelt så langt som de øvrige, og er et omfattende portrett av vår nåværende dronning. Her møter vi dronning Sonja på jobb og i fritid, og gjennom intervjuer med dronningen selv og dem som kjenner henne, gis et nytt innblikk i vår kongelige førstedames liv og personlighet.


== Referanser ==
Iduns gate (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Iduns gate.Iduns gate (1-5, 2-4) er en gate i bydel Grünerløkka. Gaten går fra Maridalsveien til Fredensborgveien.
Gaten het tidligere Bryggerigangen og fikk navnet Iduns gate etter gudinnen Idunn i 1914.I 1980 ble gaten ombygget til gatetun, sammen med Zetlitz' gate og tilstøtende Deichmans gate byens første, med smalt slynget kjøreareal med møteplasser, beboerparkering og vareleveringsplasser og det øvrige arealet til opphold med benker, sandkasser, busker og trær.


== Referanser ==
Henning Gran

Sverre Henning Gran (født 7. august 1906, død 15. mars 1978) var en norsk kunsthistoriker og statsstipendiat.
Gran var opprinnelig utdannet reklametegner, med skiftet karriere og ble dr.philos. i 1947 på avhandlingen Billedhuggeren Julius Middelthun og hans samtid, en studie i norsk sen-klassisistisk skulptur (utgitt 1946). Han arbeidet deretter som konservator ved Nasjonalgalleriet 1947–50 og 1951–54. Sammen med Peter Anker utga han i 1956 Illustrert norsk kunstnerleksikon. Gran spilte også en rolle som rådgiver for Sonja Henie og Niels Onstad under oppbyggingen av deres samling.
Grans forfatterskap og virksomhet som konservator representerte en kontakt mellom norsk og fransk kunst; han presenterte Edvard Munch i Paris, Toulouse-Lautrec i Norge og skrev om møter mellom franske og norske malere.
Han ble utnevnt til statstipendiat i 1972. 


== Litteratur ==
Sambok 24 bøker med Gran som forfatter, billedredaktør eller oversetter
kunstbib 25 bøker/artikler av Gran
Silhuett

Silhuett er bildet av en figur der omrisset er det som forklarer figuren. Framstillingsmåten likner et skyggebilde. Betegnelsen stammer fra det franske «a là Silhouette».
Sihuetter brukes særlig om portretter av personer framstilt som en mørk profil mot en lys bakgrunn, gjerne klippet ut av svart papir eller malt med fin pensel. Formgrepet er også brukt i fotografiske silhuetter der omrisset av en mørk forgrunn danner en tydelig figur mot en lysere bakgrunn, for eksempel trær, bygninger eller mennesker i motlys. Enkle piktogramer av gjenstander og figurer på skilt er gjerne framstilt som silhuetter.
Silhuett-portretter var særlig populære på 1700-tallet fram til daguerreotypier og fotografier ble vanlige inn på 1800-tallet. Silhuettkunstnere reiste også i Norge og lagde portretter som oppdrag, særlig for velstående personer. Det er idag bevart mange silhuetter både på museer og hos private.


== Silhuetter ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Skygge
Skyline
Papirklipp
Profil
Skyggeteater


== Eksterne lenker ==
(en) silhouettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Photographic silhouettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

(en) Silhouettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Silhouette – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Sciografi - studie av siluetter i arkitektur
Moske med siluettspill på inngangsdekorasjonene  Niğde Alaaddin Moske  (En gang i året  kan man se en dameansikt forfra takket være sliuettene til inngangsdekorasjonene).
Moské med silhuettspill på inngangsdekorasjonene: Sollyset danner tegningene av e mann som ber Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.
Tyrkias landsfader Atatürks silhuett tegnes som en skygge på  fjellet Karadağ hvert år i perioden fra 15. juni til 15. juli
Diego Rivera

Diego María de la Concepcíon Juan Nepomuceno Estanislao de la Rivera y Barrientos Acosta y Rodríguez (født 8. desember 1886, død 24. november 1957) var en meksikansk muralist og kunstmaler. Rivera ble født i Guanajuato. Han reiste som ung til Europa hvor han ble inspirert av kubismen. Han har malt en rekke offentlige bygninger både i og utenfor Mexico. Diego Rivera var gift med Frida Kahlo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diego Rivera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diego Rivera – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diego Rivera på Internet Movie Database 
(en) Diego Rivera hos The Movie Database 
(en) Diego Rivera på Discogs
Antvorskov

Antvorskov var et kloster på Sjælland, ikke langt fra dagens by Slagelse.


== Historie ==
Klosteret ble anlagt i 1164 av Valdemar den store, som kloster for den katolske Johannitterordenen, og prioren var overhode for samtlige av ordenens andre klostre i Skandinavia. Hans Tausen, som reformerte den danske kirka, bodde på klosteret, og det var herfra han startet reformasjonen. 
Under kong Fredrik II ble klosteret gjort om til et kongelig slott, og han døde her i 1588. I 1584 var ombyggingen – kirketårnet ble utstyrt med et svært høyt spir - var såpass fullført at herredagen kunne avholdes der i juli. Deretter lot kong Frederik sønnen, den senere Christian 4., hylles i Ringsted. Prinsen gikk på skolen i Sorø fra august 1584, og kongen ble boende på Antvorskov en stund for å holde øye med oppdragelsen hans. I april 1585 fikk Frederik 2. vedtatt et forbud mot omtale av Antvorskov som et «kloster» eller som noe annet enn «slott». Skulle noen glemme seg, måtte de bøte en levende okse.Etter Frederik 2.s død ble Antvorskov gjort om til et kongelig len, som Frederik IV senere endret til et grevskap til sin elskerinne Elisabeth Helene von Vieregg. Da hun døde, gikk grevskapet tilbake til kronen. 
I perioden 1717–1763 var Antvorskov et av Danmarks 12 rytterdistrikter. Inntektene fra disse distriktene var det økonomiske grunnlaget for hæren, og soldatene ble innkvartert på det gamle slottet. I 1774 ble Antvorskov delt inn i ni herregårder.
I dag er det bare ruiner tilbake av bygningene. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Antvorskov på Lexopen
Torpedo (pengeinnkrever)

Torpedo er en person som mot betaling utfører trusler, utpressing, voldshandlinger, sabotasje og i visse tilfeller mord.
Begrepet knyttes gjerne til pengeinnkreving, der torpedoen benytter seg av trusler eller vold for å kreve inn utestående gjeld fra andre personer. Torpedoen opptrer på vegne av utlånere som ikke har klart å kreve inn pengene de lånte ut. En torpedo kjøper også ofte andres gjeld.
Flere torpedoer sper også på inntektene sine ved det de selv omtaler som bøtelegging. Bøtene kan grunngis med at personen som ilegges boten har kommet med ærekrenkelser eller andre påståtte overtredelser som torpedoen bruker som påskudd for å kreve penger som oppreisning. Personer som pekes ut for slik utpressing er gjerne velstående.I forsøk på å bagatellisere sin kriminelle virksomhet velger torpedoer ofte å omtale seg selv med eufemismer som megler og problemløser.


== Se også ==
Inkasso


== Referanser ==
Central Division (NBA)

Central Division er en av tre divisjoner i Eastern Conference. De to andre divisjonene er  Atlantic Division og  Southeast Division.  I hver av disse divisjonene er det 5 lag. I hvilken divisjon man er i avhenger av hvor laget holder til geografisk.
Central Division består for øyeblikket av følgene lag:

Chicago Bulls
Cleveland Cavaliers
Detroit Pistons
Indiana Pacers
Milwaukee Bucks


== Vinnere ==
Vinnere av Central Division:


== Flest divisionstitler ==
9: Detroit Pistons
9: Milwaukee Bucks
8: Chicago Bulls
7: Cleveland Cavaliers
6: Indiana Pacers
5: Washington Bullets
3: Atlanta Hawks
2: San Antonio Spurs
1: Houston Rockets
Opernhaus Zürich

Opernhaus Zürich er et operahus, og ligger i nærheten av Bellevue i Zürich i Sveits. Det ble åpnet 30. september 1891 og ble frem til 1964 kalt Stadttheater. Operaen har plass til 1 100 tilskuere.


== Eksterne lenker ==
(en) Opernhaus Zürich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mogwai

Mogwai er et skotsk postrockband fra Glasgow.
Stuart Braithwaite og Dominic Actchinson dannet bandet sammen med Martin Bulloch i 1995. De to første hadde da kjent hverandre noen år, og da de traff Bulloch som spilte trommer, dannet de et band. Bandet spilte noen konserter, før John Cummings ble med. De begynte så å spille inn platen Young Team. Med seg på denne innspillingen hadde de også Brendan O'Hare, kjent fra bandet Teenage Fanclub. Han ble aldri et fast medlem i bandet, og var bare med på denne platen. Barry Burns ble ikke med i bandet før de skulle spille inn den tredje platen, Come On And Die Young'.
Mogwai har blitt et av de mest innflytelsesrike og kjente postrock-bandene. De komponerer lange instrumentale gitarbaserte stykker i postrock-tradisjonen, vanligvis variasjoner over et enkelt tema, og de er kjent for dynamisk kontrast, melodiske bassriff, og sin særegne bruk av distortion og effektpedaler.
Stilen har blitt påvirket av band som The Dirty Three, Joy Division, The Jesus and Mary Chain, My Bloody Valentine, King Crimson, og postrock-pionerene Slint og Tortoise.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Young Team, 27. oktober 1997
Come on Die Young, 29. mars 1999
Rock Action, 30. april 2001
Happy Songs for Happy People, 9. juni 2003
Government Commissions (B.B.C. Sessions 1996-2003) 2005
Mr. Beast, 8. mars 2006
Zidane: A 21st Century Portrait, 30. oktober 2006
The Hawk Is Howling, 22. september 2008
Hardcore Will Never Die, But You Will, 2011
Rave Tapes, 2014
Every Country's Sun, 2017
As the Love Continues, 2021


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mogwai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mogwai på Internet Movie Database 
(en) Mogwai på Apple Music 
(en) Mogwai på Discogs 
(en) Mogwai på MusicBrainz 
(en) Mogwai på SoundCloud 
(en) Mogwai på Spotify 
(en) Mogwai på Songkick 
(en) Mogwai på Last.fm 
(en) Mogwai på AllMusic 
Mogwai på Twitter 
Mogwai på Facebook 
Mogwai på Instagram 
Mogwai på YouTube 
Mogwai på Myspace 
Mogwai på Vimeo
Rosenkavaleren

Rosenkavaleren (orig. Der Rosenkavalier) er en komisk opera i tre akter, som ble uroppført 26. januar 1911 i Semperoper i Dresden. Musikken er skrevet av Richard Strauss og librettoen av Hugo von Hofmannsthal.
Handlingen finner sted i et aristokratisk miljø i Wien omkring 1740, i keiserinne Maria Theresias tidlige regjeringsår. Hovedpersonene er den unge adelige Octavian, den unge, nyrike Sophie, hennes far, Herr von Faninal og Sophies brudgom Baron Ochs auf Lerchenau og Feldmarschallin Maria Theresa («Resi») Fürstin Werdenberg.
Dops gate (Oslo)

Dops gate (5–11, 4A–12) er en liten gate i Bergfjerdingen i bydel St. Hanshaugen. Gaten går fra Akersveien til krysset Fredensborgveien/Rosteds gate. Den er oppkalt etter Theodor August Dop.


== Populærkultur ==
I Lars Saabye Christensens roman Bly bor hovedpersonen, Kim Karlsen, i en leilighet i Dops gate gjennom deler av historien.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Dops gate
Théâtre Vidy-Lausanne

Théâtre Vidy-Lausanne E. T. E. (Espace Théâtral Européen) er et teater i bydelen Vidy i Lausanne i Sveits.
Teaterbygningen ble oppført for den sveitsiske nasjonalutstillingen i 1964 av arkitekten Max Bill. Den skulle opprinnelig brukes i seks måneder og deretter rives, men dette skjedde ikke. Bygningen omfatter en stor sal (Salle Charles Apothéloz) med 400 plasser, en liten (Passerelle) med noe over hundre plasser og et permanent telt foran bygningen (chapiteau) med plass til 200 tilskuere.
Mange berømte regissører som Benno Besson, Peter Brook, Luc Bondy, Heiner Goebbels, Joël Jouanneau, Jacques Lassalle og Robert Wilson har arbeidet ved Théâtre Vidy.
Hvert år har teateret mer enn 20 produksjoner og over 300 forestillinger. Flere er samproduksjoner med andre europeiske teatre, og vises på turnéer i andre deler av verden.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Théâtre de Vidy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Pius Boland

John Mary Pius Boland (født 16. september 1870 i Dublin, død 17. mars 1955) var en irsk jurist, politiker og tennisspiller.
Boland ble olympisk mester i tennis i de første moderne olympiske lekene i Athen i 1896. Han vant singleturneringen for herrer og han vant også doubleturneringen sammen med tyske Friedrich Adolph Traun.


== OL-medaljer ==
1896  Athen -  Gull i tennis, single herrer
1896  Athen -  Gull i tennis, double (sammen med Friedrich Adolph Traun)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Pius Boland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Pius Boland hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) John Pius Boland – Olympics.com 
(en) John Pius Boland – Olympic.org 
(en) John Pius Boland – Olympedia 
(en) John Pius Boland – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Pius Boland – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) John Pius Boland – ITF Tennis
Minnesota Timberwolves

Minnesota Timberwolves (også kalt T-Wolves eller Wolves) er et amerikansk basketballag som spiller i ligaen NBA. Laget holder til i Minneapolis i Minnesota. De spiller i Northwest Division i Vestkonferansen i National Basketball Association (NBA). Laget ble opprettet i 1989 og er eid av Glen Taylor. Timberwolves spilte deres hjemmekamper mellom Metrodome og Met Center under innvielses årene, før de flyttet til Target Center i 1990.
Som mange ekspansjonslag slet Timberwolves i deres tidlige år, men etter å ha anskaffet Kevin Garnett i 1995 NBA draft så klarte laget å komme til sluttspillet åtte ganger på rad fra 1997 til 2004. Til tross for at de ble slått ut i første runde i sine syv første forsøk, vant Timberwolves sin første divisjontittel i 2004 og avanserte til Vestkonferanse finalen. Garnett ble også kåret til NBA Most Valuable Player for denne sesongen. Laget har vært i gjenoppbygging modus det siste tiåret etter de ikke nådde sluttspillet i 2005. Daværende spiller Kevin Garnett ble frustrert og etter å ha rådgitt seg Timberwolves daværende trener Kevin McHale, bestemte seg for å gå til Boston Celtics for å oppnå suksess i 2007. Etter åtte år har Garnett returnert til Timberwolves med håp om å hjelpe de yngre spillerne. 


== Spillerstall ==
Sist oppdatert 16. januar 2015


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Minnesota Timberwolves – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Portland Trail Blazers

Portland Trail Blazers er et amerikansk basketballag som spiller i ligaen NBA. Laget holder til i Portland i Oregon og spiller hjemmekampene i Moda Center


== Spillerstall ==
Sist oppdatert 16. januar 2015


== Hall of Fame ==
De følgende fem personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:

Clyde Drexler
Dražen Petrović
Scottie Pippen
William T. «Bill» Walton
Leonard R. «Lenny» Wilkens


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Portland Trail Blazers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Teatergata (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Teatergata.Teatergata (1-9, 2-10) er en sentrumsgate i Oslo. Gaten går fra Akersgata til C.J. Hambros plass.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Teatergata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 561. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Owen Arthur

Owen Seymour Arthur (født 17. oktober 1949 på Barbados, død 27. juli 2020 i Bridgetown på Barbados) var statsminister på Barbados fra 1994 til 2008. Han var leder for Barbados' arbeiderparti.


== Referanser ==
Blohm & Voss BV 40

Blohm & Voss BV 40 var et tysk glidefly utviklet under andre verdenskrig av Blohm & Voss. Flyet skulle fungere som et jagerfly og hovedformålet var å angripe allierte bombeflyformasjoner. Det fløy første gang i mai 1944.
Flyet var svært smalt og derfor vanskelig å treffe. Det hadde en relativt tungt pansret cockpit og var bestykket med to MK 108-kanoner med en begrenset mengde ammunisjon. Tanken var at flyet skulle dras opp i høyden for så å slippes løs. Deretter skulle flyet stupe ned mot bombeflyene, fyre av våpnene for så å fortsette i glideflukt til landingsstedet. En annen ide var å taue en bombe i en kabel etter flyet. Flere prototyper ble produsert, men prosjektet ble kansellert før slutten av krigen.


== Litteratur ==
Green, William and Swanborough, Gordon. The Complete Book of Fighters. New York:Smithmark, 1994. ISBN 0-8317-3939-8.


== Eksterne lenker ==
BV 40