jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Matthew Bellamy

Matthew James Bellamy (født 9. juni 1978 i Cambridge i England) er vokalist, pianist, gitarist og komponist i det engelske bandet Muse. Matthew Bellamy bestemte seg for å starte et band etter å ha sett en konsert der Dominic Howard spilte trommer, og la merke til at det var mange jenter rundt bandet. Senere ble Bellamy med i Howards band, som til slutt ble til Muse. 
Bellamy skriver låtene og tekstene til Muse. Musikkmessig er Bellamys varemerke å hente inspirasjon fra klassisk musikk, spesifikt komponister som Chopin, Lizst og Rachmaninov, for så å blande disse inntrykkene med energisk rock, spesielt influert av Rage Against The Machine-gitaristen Tom Morello. Tekstene hans er preget av temaer som religion, kjærlighet, det utenomjordiske, konspirasjonsteorier og universet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew Bellamy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Matthew Bellamy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Matthew Bellamy på Internet Movie Database 
(en) Matthew Bellamy hos The Movie Database 
(en) Matthew Bellamy på Discogs 
(en) Matthew Bellamy på MusicBrainz 
(en) Matthew Bellamy på Spotify 
(en) Matthew Bellamy på Last.fm 
(en) Matthew Bellamy på AllMusic 
Matthew Bellamy på Twitter 
Matthew Bellamy på Facebook 
Matthew Bellamy på Instagram 
Matthew Bellamy på Myspace
Howard Lederer

Howard «The Professor» Lederer (født 30. oktober, 1964) er en profesjonell pokerspiller. Han blir kalt «The Professor» på grunn av sin analytiske spillemetode og hans grundige teoretiske kunnskaper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Howard Lederer – The Hendon Mob 
(en) Howard Lederer – World Series of Poker
Overflatevann

Overflatevann eller overflatevatn er vann som samler seg på bakken eller i en bekk, elv, innsjø, våtmarksområde eller i et hav; det er knyttet til vannsamling som grunnvann og atmosfærisk vann. Det kan også være vann som forekommer på en konstruksjon. Med andre ord er det vann som tilfeldig befinner seg over bakkenivå. På islagte vann er overflatevann det som har kommet på oversiden av isen. Overflatevann finnes både som saltvann og ferskvann. Kilden til overflatevannet er naturligvis nedbør, og overflatevannet går naturlig tapt ved fordampning og gjennomstrømning av vannet i jordgrunnen/berggrunnen og ned til grunnvannsspeilet. Selv om det finnes andre kilder til grunnvann, som f.eks. magmatisk vann og vannløsninger som befinner seg i porene i sedimentære bergarter fra den tid da bergartene ble avsatt, er nedbør den viktigste vannkilden til grunnvannet. Grunnvann som oppstod på denne måten kalles meteorisk vann. 
Forskjellen mellom overflatevann og rennende regnvann er at regnvann bare gjelder vann som kommer fra nedbør, det vil si at det er en noe snevrere definisjon. Forskjellen mellom overflatevann og vassdrag ligger i selve "tilfeldigheten", det vil si at bakken ikke er dekket av vann hele tiden. Overflatevann kan f.eks. også være smeltevann. Overflatevann på land er den største kilden til ferskvann, og er derfor det vannet det drikkes mest av. Det er også populært å bruke grunnvann som drikkevann, siden det har sirkulert og blitt renset i hundrevis av år.  


== Avledning og disponering av overflatevann ==
Overflatevann i bebygde strøk fanges vanligvis opp av spesielle brønner for overflatevann i byer, og ledes videre via ledninger. Dette skjer selv om åpen ledning av vann til ulike steder blir mer og mer vanlig i lag med bedre tilbud for offentlige vanntjenester. Ettersom overflatevannet frakter forurensninger er det med på å påvirke miljøet. I motsetning til avløpsvann som renses før det slippes ut i miljøet, er det normalt at overflatevann ikke behandles før det ledes ut i naturen igjen. Fra et forurensningsperspektiv er overflatevann en diffus forurensningskilde som ofte ender opp hos en uviten mottaker. Langs veien til mottakeren kan det også finne sted en diffus forurensning av grunnvannet og den omkringliggende jorda.  
Frem til 1950-tallet gikk overflatevann vanligvis i kombinerte systemer sammen med avløpsvann. Etter det har det vært vanlig å bygge separate systemer. Mange byer indre, f.eks. Stockholms indre by, har fortsatt kombinerte systemer. Overflatevannet ledes ofte direkte til mottakere, men for overflatevann fra større veier har det blitt stadig vanligere å rense vannet først i f.eks. overflatevanndammer. Ved lokal infiltrasjon kan overflatevann også bli til grunnvann. 


== Se også ==
Kantstein


== Litteratur ==
C.W. Fetter: Applied Hydrogeology, fourth edition.
R.A. Young and J.D. Bredehoeft: Digital simulation for solving management problems with conjunctive groundwater and surface water systems, fra Water Resources Research, bind 8, s. 533-56.
Millard County

Millard County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger øst i staten og det grenser mot Juab County i nord, Sanpete County og Sevier County i øst og mot Beaver County i sør. Det har også grense mot delstaten Nevada i vest.
Millard Countys totale areal er 17 684 km² hvorav 619 km² er vann. I 2005 hadde fylket 12 284 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Fillmore og fylkets største by er Delta. Fylket ble grunnlagt i 1852 og det har fått sitt navn etter USAs trettende president, Millard Fillmore.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Millard County, Utah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sanpete County

Sanpete County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Utah County i nord, Carbon County i nordøst, Emery County i øst, Sevier County i sør, Millard County i sørvest og mot Juab County i nordvest.
Sanpete Countys totale areal er 4 151  km² hvorav 38 km² er vann. I 2005 hadde fylket 24 044 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Manti og fylkets største by er Ephraim. Fylket ble grunnlagt i 1852 og det har sannsynligvis fått sitt navn etter Ute-stammens høvding, San Pitch, som har blitt forvansket til Sanpete.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sanpete County, Utah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Juab County

Juab County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de sentrale delene av staten og det grenser mot Tooele County og Utah County i nord, Millard County i sør og Sanpete County i øst. Det har også grense mot delstaten Nevada i vest.
Juab Countys totale areal er 8 822 km² hvorav 38 km² er vann. I 2005 hadde fylket 9 113 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Nephi som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1852 og det har fått sitt navn etter det indianske ordet juab som betyr tørst dal eller kanskje bare dal.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Juab County, Utah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wasatch County

Wasatch County er et fylke i den amerikanske delstaten Utah. Det ligger i de nordlige delene av staten og det grenser mot Salt Lake County i nordvest, Summit County i nord, Utah County i vest og mot Duchesne County i øst.
Wasatch Countys totale areal er 3 132 km² hvorav 82 km² er vann. I 2005 hadde fylket 18 974 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Heber som også er fylkets største by. Fylket ble grunnlagt i 1862 og det har fått sitt navn etter et indiansk ord som betyr fjellpass eller lav plass i høyt fjell.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wasatch County, Utah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olaf Jakhelln

Olaf Andreas Jakhelln (født 4. juni 1944 i Bodø) er lagdommer i Frostating lagmannsrett. Han ble cand.jur. i 1969, ble utnevnt til lagdommer i 1987, og  lagmann fra 2001.
Han har vært politifullmektig i Stavanger, dommerfullmektig i Inderøy, og advokatfullmektig i Stavanger. Senere drev han egen advokatpraksis i Bodø. Han har også vært statsadvokat i Trondheim og konstituert rådmann i Hvaler kommune.
Jakhelln er en uttalt motstander av jurysystemet, fordi han mener at juryer «oftere frifinner i voldtektssaker».


== Kritikk mot Olaf Jakhelln ==
Han var aktor under straffesaken mot Fritz Moen, og Aftenposten har på lederplass kritisert aktoratets og dommerens behandling av rettssaken som senere er anerkjent som et justismord. Avisen har tidligere fått kritikk for sin vinkling av saken. Jakhelln dissenterte også i frikjenningen i Rødseth-saken, og var formann i lagmannsretten som avgjorde erstatningen i den samme saken.
Jakhelln skrev i 2009 et innlegg i Aftenposten der han kritiserte samme avis for kritikk den hadde gitt ham i kjølvannet av frifinnelsen. 
Jakhelln var også aktor i justismordet Hage-saken der Atle Joar Hage i 1984 ble dømt for incest mot sine to barn. Hage sonet dommen og tok deretter sitt eget liv, for så å bli frifunnet etter gjenopptagelse av saken på oppfordring av hans to barn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frostating lagmannsrett – Ansatte
Jeg har ikke lyst til at mitt ettermæle skal være skjemmet av beskyldninger
Kirkerådet

Kirkerådet er sammen med Mellomkirkelig råd og Samisk kirkeråd et av de sentrale råd under Kirkemøtet i Den norske kirke. Kirkerådet ble opprettet ved lov i 1969, som en videreutvikling av Bispedømmerådenes fellesråd av 1953, og nyordnet i 1984 – samtidig som Bispedømmerådenes fellesmøte ble omdannet til Kirkemøtet. Kristin Gunleiksrud Raaum er valgt leder av Kirkerådet siden 2016. De tre sentrale rådenes felles sekretariat ligger i Kirkens Hus i Oslo, og ledes siden 2018 av direktør Ingrid Vad Nilsen.


== Struktur ==
Kirkerådets hovedoppgave er å være forberedende og iverksettende organ for Kirkemøtet, som er kirkens øverste valgte organ. Kirkerådet velges normalt for fire år av gangen, og har 15 medlemmer:

14 valgt av Kirkemøtet: 10 leke (hvorav minst én må være kirkelig ansatt) og 4 prester
1 biskop, Bispemøtets presesKirkerådet ble opprettet i 1970. Første valgte leder (før 1990 formann) var Per Voksø (1970–1978). Deretter fulgte Ludvig Johan Bakkevig (1978–1986), Finn Olav Myhre (1986–1990), Oddbjørn Evenshaug (1990–1998), Gunvor Kongsvik (1998–2002), Thor Bjarne Bore (2002–2006), Nils-Tore Andersen (2006–2010), Svein Arne Lindø (2010–2016) og Kristin Gunleiksrud Raaum (2016–).
Kirkerådets sekretariat har vært ledet av direktørene Georg Hille (1971–1974), Ivar Ramvi (1974–1978), Johannes Ulltveit-Moe (1979–1990), Knut Andresen (1990–1996), Erling Pettersen (1996–2006), Jens-Petter Johnsen (2006–2018) og Ingrid Vad Nilsen (2018–).


== Arbeidsfelt ==
Kirkerådet avholder inntil fem årlige møter, og et eget arbeidsutvalg tar seg av saker mellom hovedmøtene. Ved siden av å forberede og iverksette saker for Kirkemøtet, har Kirkerådet koordineringsansvar for Den norske kirkes katastrofe- og ulykkesberedskap.  


== Utvalg under Kirkerådet ==
Nemnd for gudstjenesteliv (leder:Hege Elisabeth Fagermoen)
Utvalg for ungdomsspørsmål (leder: Frøydis Indgjerdingen)
Teologisk nemnd (leder: Kristin Graff-Kallevåg)
Komiteen for internasjonale spørsmål (leder:Raag Rolfsen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kirken.no Infoside om Kirkerådet
Funayūrei

Funayūrei (船幽霊) er en ånd fra japansk mytologi. Funayūrei er spøkelser etter folk som har omkommet på havet. De nærmer seg mennesker i båter og spør om å få låne ei øse. Hvis de får det, vil de øse sjøvann opp i båten til den synker.


== Se også ==
Yūrei
Japansk mytologi
Spøkelse


== Referanser ==
Goryō

Goryō (御霊) er japanske spøkelser. Navnet består av to kanji, 御 (go) som betyr ærefull, og 霊 (ryō) som betyr sjel eller ånd.
Tradisjonelt er goryō hevngjerrige spøkelser fra aristokratiet. I Heian-perioden trodde man at åndene til mektige lorder som var gjort urett var i stand til å ta en grusom hevn, som å ødelegge avlinger og påkalle tyfoner og jordskjelv. Den eneste måten å dempe en goryōs vrede var ved hjelp fra yamabushi, som kunne utføre de nødvendige rituellene som ville temme ånden.


== Se også ==
Spøkelse
Japansk mytologi
Yūrei
Onryō


== Referanser ==
Sjur Helgeland

Sjur Helgeland, (født 1858, død 1924) var en norsk spelemann fra Voss i Hordaland. Han vokste opp i Myrkdalen på Voss.
Sjur Helgeland lærte mye av Ola Mosafinn, og ble etterhvert inspirert av Lars Fykerud og andre til å gi seg i kast med konsert-virksomhet i større skala. Han var en imponerende framtoning som gjorde seg godt på en scene, og var etterhvert forbilde for spelemennene Lars Skjervheim og Sigbjørn Bernhoft Osa. Den mest kjente slåtten han laget er konsertstykket Budeiene på Vikafjell, som siden ble mye brukt av Osa, og senere av Leif Rygg.
Helgeland skrøt av at han hadde «manken til Bjørnson og fingrene til Ole Bull». Han var spelemann av det hjelpeløse slaget, som ikke hadde forstand på stort annet enn felespill. I dette var han til gjengjeld svært anerkjent. Det fortelles at Sjur vandret fra gard til gard og spilte for mat og husvære.
Han vant den første Vestlandskappleiken i Bergen 1896. Lars Skjervheim fra Myrkdalen førte tradisjonen etter Sjur Helgeland videre, og lærte opp en rekke yngre spelemenn i samme tradisjon.


== Referanser ==
Inisfallen-annalene

Inisfallen-annalene er en krønike som omhandler middelalderens historie i Irland. Den har mer enn 2 500 opptegnelser som strekker seg i år mellom 433 og 1450 e.Kr., men man antar at den ble skrevet i tidsrommet mellom 1100-tallet og 1400-tallet. 
Manuskriptet antas å ha blitt kompilert i 1092, da krøniken er skrevet av en enkelt skribent ned til dette punktet, men oppdatert av mange forskjellige hender deretter. Den ble skrevet av munkene i klosteret Innisfallen Abbey på øya Innisfallen på Lough Leane, nær Killarney i Munster, men benyttet seg av kilder produsert på forskjellige sentre rundt Munster, så vel som en Clonmacnoise-gruppetekst av den hypotetiske Chronicle of Ireland.Foruten de kronologiske opptegnelsene inneholder manuskriptet en kort, fragmentert fortelling om historien til det førkristne Irland, kjent som den 'prepatrickianske seksjonen' etter Sankt Patrick av Irland (ca. 385 – ca. 461) som er kreditert for å ha innført kristendommen på øya. Denne seksjonen har mange elementer til felles med manuskriptet Lebor Gabála Érenn.
Selv om verket er skrevet på Irland og omhandler irsk historie er det mange referanser som har betydning for historikerne for å forstå skotsk historie.
Annalene blir nå oppbevart i biblioteket Bodleian Library i Oxford i England. I 2001 krevde kommunestyremedlemmet for partiet Fianna Fáil i Killarney, Brian O'Leary, at annalene skulle bli tilbakelevert til Irland og byen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Evans, Nicholas (2010): The Present and the Past in Medieval Irish Chronicles, Studies in Celtic History 27, Woodbridge: Boydell
Hughes, Kathleen (1972): Early Christian Ireland: Introduction to the Sources, Sources of History, London: Hodder and Stoughton
Mac Airt, Seán (1951): The Annals of Inisfallen: MSS Rawlinson B503, Dublin: Hodges, Figgs & Co


== Eksterne lenker ==
Annals of Inisfallen — Annalenes tekst (Mac Airts oversettelse til engelsk)
Annals of Inisfallen — Original teksten (i en blanding av latin og irsk)
Annals of Inisfallen — Digital Bodleian
Kravet for at Inisfallen-annalene skal bli tilbakelevert til Killarney — artikkel i lokalavis (engelsk)
Ama-no-Uzume

Ama-no-Uzume (天宇受売命) er gudinnen for latter og festligheter i den japanske religionen shinto. Hun er en del av den kjente historien om den savnede solgudinnen, Amaterasu.
Amaterasus bror, stormguden Susanoo, hadde lagt hennes hellige bygg i ruiner og drept en av hennes tjenestepiker fordi hun ikke vill stole på ham. Til gjengjeld ble gudinnen skrekkslagen over broren vrede, og trakk seg tilbake til en hule, Ama-no-Iwato. Uten solgudinnen ble verden mørk, men gudene kunne ikke lokke Amaterasu ut fra gjemmestedet sitt.
Den slue Ama-no-Uzume begynte å danse oppå en balje hun hadde snudd og satt foran huleinngangen, mens hun rev av seg klærne foran de andre gudene. De syntes dette var så komisk at de lo hjertelig ved synet av henne.
Amaterasu hørte dem, og kikket ut for å se hva de lagde slikt oppstyr for. Da hun åpnet hulen, så hun sitt eget vakre speilbilde i et speil Ame-no-Uzume hadde plassert ved et tre, og sakte kom hun ut fra skjulestedet.
I det øyeblikk Amaterasu var ute, sprang guden Ameno-Tajikarawo fram og lukket huleinngangen bak henne og nektet å flytte seg så hun kunne gå inn dit igjen. En annen gud bandt et magisk shirukume-tau rundt inngangen. Solgudinnen ble da spurt av gudene, Ame-no-Koyane og Futodama om å komme tilbake til det guddommelige. Hun gikk med på det, og verdens lys ble gjenopprettet.
Ama-no-Uzume blir fremdeles tilbedt i dag som en shintokami, japansk guddom. Hun er også kjent som Amano-Uzume, og er datter av Oho-Yama.
Hibagon

Hibagon, eller Hinagon, er Japans svar på Bigfoot eller Yeti. Den lever i fjellet, og er relativt kort (rundt 150 cm) men har store føtter. Den har blitt rapportert sett i skogene rundt Hibafjellet i Hiroshima, og skal utseendemessig minne om en gorilla.
Gashadokuro

Gashadokuro (がしゃどくろ) er, ifølge japansk folkeminne, gigantiske skjeletter, ofte femten ganger høyere enn en gjennomsnittlig person. Hvis en gashadokuro ser et menneske, vil den ta tak i det og bite av det hodet hvis det ikke flykter raskt. Gashadokuro skapes ved å samle beinene fra folk som har sultet til døde. Den eneste måten å bli vár en gashadokuro på forhånd, er ved å høre en ringelyd inne i øret.
Kashyyyk

Kashyyyk er en fiktiv planet fra Star Wars-universet. Planeten er hjemplaneten til Wookiene.
Shanty-festivalen

Shanty-festivalen er en shanty-festival som blir arrangert i juni hvert år av Langesund Mandsangforening i Langesund. Den første festivalen ble arrangert i 1991, og festivalen har siden da vokst til en årlig festival med opptil 500 sangere fra de fleste land rundt Nordsjøen.


== Eksterne lenker ==
Om Shanty-festivalen hos Langesund Mandssangforening
Labradorsjøen

Labradorsjøen (engelsk: Labrador Sea, fransk: Mer du Labrador) er et randhav i det nordlige Atlanterhavet, mellom Newfoundland og Labrador og Grønland. Ei linje fra Kapp Farvel på Grønland til Kapp St. Francis på østspissen av Newfoundland danner grense mot sjølve Atlanterhavet, mens 60°N er satt som grense mot Davisstredet i nord.
Areal ca. 1 mill. km². Største dyp ca. 4 000 m.


== Referanser ==
Aleksandr Beljavskij

Aleksandr Genrikhovitsj Beljavskij (russisk Александр Генрихович Белявский, ukrainsk Олександр Генріхович Бєлявський - Oleksandr Henrikhovytsj Bjeljavskyj, født 17. desember 1953 i Lviv, Ukraina) er stormester i sjakk. 
Beljavskij bor for tiden i Slovenia. Han er kjent for sin aggressive spillestil og klassiske åpningsrepertoar. Han ble juniorverdensmester i 1973 og sovjetmester i 1974 og 1990. Beljavskij ble spådd engang å bli verdensmester, men lyktes bare å være kandidat i 1983, der han tapte i kvartfinalen for Garri Kasparov.
Han er kanskje best kjent blant norske sjakkinteresserte som spilleren som fikk samme poengsum som Magnus Carlsen (og noe høyere ratingprestasjon, siden han møtte sterkere motstand) i NH Chess Tournament sommeren 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Beljavskij – FIDE 
(en) Aleksandr Beljavskij – chessgames.com 
(en) Aleksandr Beljavskij – OlimpBase 
(en) Aleksandr Beljavskij – 365Chess.com
Ungavabukten

Ungavabukten er en stor bukt i nordøstre Canada som sammen med Hudsonstredet utgjør den nordlige kystlinjen til provinsen Quebec. Nord for bukten ligger Baffinøyen. Ungavabukten er omkring 180 km bred og har et areal på  33 000 km². Bukten er ikke særskilt dyp, men mot Labradorsjøen og Atlanterhavet, i nærheten av Kapp Chidley, nås et dyp på bortimot 300 meter. 
De største elvene som renner ut her, er 874 km lange Koksoak River og lengre øst den 609 km lange George River.
Det finnes flere øyer i Ungavabukten, hvor den største er Akpatokøya. På den finnes det også rester etter Dorsetkulturen.
Ungavabuktens sørvestre del har en av verdens største forskjeller mellom flo og fjære. tidevannshøyden i elven Rivière aux Feuilles munning har blitt målt til 17 meter på våren.
Dell Technologies Championship

Deutsche Bank Championship er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres over fire dager, med førsterunden på en fredag og sisterunden på Labor Day, en mandag. Turneringen ble grunnlagt i 2003 og spilles på Tournament Players Club of Boston i Norton i Massachusetts. Overskuddet doneres til Tiger Woods Foundation.
Deutsche Bank Championship er åpningsturneringen i serien Fall Finish i 2006, og blir en del av FedEx Cup i 2007.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Profil på PGATOUR.com
Labor Day

Labor Day er en føderal fridag i USA som inntreffer den første mandagen i september. Dagen har sin opprinnelse i en parade arrangert av fagforeningen Knights of Labor den 5. september 1882 i New York City og har vært nasjonal fridag siden 1894 for å hedre den arbeidende kvinne og mann.


== Eksterne lenker ==
(en) Labor Day in the United States – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bagdadbanen

Bagdadbanen, også kjent som Berlin-Bagdad-banen (tyrkisk: Bağdat Demiryolu, tysk: Bagdadbahn, arabisk: سكة حديد بغداد; fransk: Chemin de Fer Impérial Ottoman de Bagdad), er en jernbanelinje som ble bygget fra 1903 til 1940 for forbinde Berlin via Istanbul med (daværende) osmanske by Bagdad (i nåværende Irak) ettersom tyskerne ønsket å etablere en havn i Persiabukten. Strekningen var på rundt 1600 km gjennom dagens Tyrkia, Syria og Irak og knyttet jernbanelinjen med en bro over Bosporos, og således knyttet Asia til Europa.
Om man regner med sidespor i Syria og Irak, blir strekningen 3205 km. Den var et mesterstykke av ingeniørkunst for sin tid, og ble finansiert av tyske interesser med Deutsche Bank i spissen. Det praktiske bankarbeidet ble gjort av banksjefen Arthur von Gwinner. Politisk var keiser Wilhelm II opptatt av prosjektet; det ble sett på som en mulighet til å gjøre Tyskland uavhengig av USA med hensyn til leveranser av olje.
Fullførelsen av prosjektet tok flere tiår, og ved utbruddet av første verdenskrig var jernbanen fortsatt 960 km unna dets mål. Den siste strekningen til Bagdad ble bygget på slutten av 1930-tallet og det første toget som reiste mellom Istanbul og Bagdad var i 1940. Jernbanelinjen ble en kilde til internasjonal strid i løpet av årene umiddelbart før den første verdenskrig. Selv om det har blitt argumentert at striden ble løst i 1914 før krigen brøt ut, har det også blitt rettet argumenter at denne jernbanen var en ledende årsak til krigen.Agatha Christie reiste med Bagdadbanen i 1928 og 1930. Det ble grunnlaget for hennes bok Mordet på Orientekspressen.


== Strekning ==
Bagdadbanen er en fortsettelse av jernbanen fra Istanbul til Konya og går over Adana, Aleppo og Mosul til Bagdad. Senere ble den forlenget til Basra ved Persiabukten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Chéradame, André (1911): The Baghdad Railway. London: Central Asian Society. OCLC 52087046
Corrigan, H.S.W. (April 1967): «German-Turkish Relations and the Outbreak of War in 1914: A Re-Assessment», Past and Present. 36. s. 144–152.
Earle, Edward Meade ([1923] 1966): Turkey, The Great Powers, and the Bagdad Railway, opptrykk, Russel and Russel
Jastrow, Morris, Jr. (1917): The War and the Bagdad Railway, ISBN 1-4021-6786-5
McMurray, Jonathan S. (2001): Distant Ties: Germany, the Ottoman Empire, and the Construction of the Baghdad Railway. Westport, CT. ISBN 0-275-97063-9.
Pohl, Manfred; Lodemann, Jürgen (1988): Die Bagdadbahn. Geschichte und Gegenwart einer berühmten Eisenbahnlinie, Mainz, ISBN 3-7758-1189-3


== Eksterne lenker ==
(en) Baghdad railway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Baghdad railway, Trains of Turkey
Bjørnevasshytta

Bjørnevasshytta er en ubetjent turisthytte i Austheiene i Setesdal drevet av DNT Sør. 
Hytta ble bygget i 1889, sist ombygd 1995. På Bjørnevasshytta er det 32 sengeplasser.
Bjørnevasshytta ligger ved Store Bjørnevatn.


== Eksterne lenker ==
Bjørnevasshytta på UT.no
Bossbu

Bossbu er en selvbetjent turisthytte i Setesdalsheiene drevet av DNT Sør.  
Hytta ble bygget i 1969 og ble ombygd i 1981. 
I 2014 ble hovedhytten revet og bygd på nytt i en moderne hytte.  Sikringshytten ble reven og bygd på nytt i 2015. 
Den ligger ved enden av Botnsvatnet. På Bossbu er det 30 sengeplasser. 


== Eksterne lenker ==
Bossbu på DNT Sørs sider