jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stjernekammeret

Stjernekammeret (engelsk Star Chamber, latin Camera stellata) var en engelsk overdomstol, som satt ved det kongelige Palace of Westminster fram til 1641. Det besto av medlemmer av Det kongelige råd (Privy Council) foruten også dommere i vanlig lov (Common law), og kammeret supplerte aktivitetene til de sistnevnte domstolene, og billighetsretten (Equity) i både sivile som kriminelle saker. Kammeret ble opprettet for sikre rettferdig håndheving av loven mot prominente (adelige) mennesker, de vil si de som var så mektige at en ordinær rettsstol ikke ville makte å dømme dem. Rettssakene ved kammeret ble holdt i all hemmelighet med ingen tiltale, ingen rett til appell, ingen jury og ingen vitner. Bevis ble framført skriftlig. Over tid utviklet Stjernekammeret seg til et politisk våpen og ble et symbol på det motsatte av den opprinnelig ble opprettet for, misbruk av makt av det engelske monarki og hoffet.
Det ble feilaktig antatt at i 1487 ble en lov vedtatt som etablerte en særegen «Court of Star Chamber» for å behandle adelen. Imidlertid var den eneste lovgivning som ble vedtatt dette året i denne sammenhengen var å sette opp en domstol for å forhindre intimidasjon (skremming) av jurymedlemmene og for å forhindre opprettelse og opprettholdelse av private hæravdelinger av personer med høy rang. Det synes som dette gikk ut av bruk ved 1509 og hadde ingen forbindelse med senere rettssaler for Stjernekammeret som hadde som hovedformål å høre politisk saker innenfor ærekrenkelser og forræderi.
I moderne bruk i England har juridiske eller administrative nemnder med strenge og vilkårlige avgjørelser og hemmelighetsfull møter tidvis blitt karakterisert, i metaforisk forstand, for «stjernekammere».
Nemnden bak Stjernekammeret tok sitt fra «Star Chamber» eller «Starred Chamber», i seg selv fysiske rom som ble bygget under regimet til kong Edvard II av England for de særskilt møtene til kongens råd, skjønt opprinnelsen til navnet for rommet i seg selv er uklart.
Den første referansen til kammeret er i 1398 som Sterred chambre; det mer vanlige formen for navnet opptrer i 1422 som le Sterne-chamere. Begge formene opptrer gjennom hele 1400-tallet med Sterred Chambre som det siste dokumenterte ved benevnelse i loven Act of Supremacy (1543). Ingen opplagt etymologi har blitt funnet for navnet på kammeret; den mest vanlige forklaringen, datert til slutten av 1500-tallet, er at «because at the first all the roofe thereof was decked with images of starres gilted», altså at alle takene der var dekket med bilder av gylne stjerner. Mens det er ingen dokumenterte bevis for at rommene var dekorert på dette vis, er det likevel blitt stående som den mest sannsynlige forklaringen av redaktørene av Oxford English Dictionary.


== Referanser ==
Den filippinske hæren

Den filippinske hæren (filippinsk: Hukbong Katihan) er Filippinenes bakkestyrker. Hæren teller ca. 130 000 soldater, og hærsjef er kommanderende general for hæren, generalmajor Romeo Tolentino. 
Hæren består av 12 kampavdelinger.


== Historie ==
Den filippinske hæren ble opprettet 22. mars 1897, et år etter at det brøt ut kamphandlinger mellom filippinere og spanske styrker.
12. juni 1898 erklærte general Emilio Aguinaldo Filippinenes uavhengighet fra Spania og satte seg selv inn som president. Året etter brøt det ut krig mellom Filippinene og USA, den filippinske hæren ble da tvunget til å rømme fra stilling til stilling, og til slutt ble hæren oppløst. I november 1935, i forbindelse med etableringen av det filippinske samveldet, ba president Manuel L. Quezon USAs øverstkommanderende på Filippinene, general Douglas MacArthur om at det ble utarbeidet en egen forsvarsplan for Filippinene. Få dager senere trådte den nasjonale forsvarspakt i kraft, og dannet den filippinske hæren, som da ble underlagt USAs øverstkommanderende på Filippinene.


== Avdelinger ==
1. infanteridivisjon
2. infanteridivisjon
3. infanteridivisjon
4. infanteridivisjon
5. infanteridivisjon
6. infanteridivisjon
7. infanteridivisjon
8. infanteridivisjon
9. infanteridivisjon
10. infanteridivisjon (divisjonen er under oppsetning)
Lett panserdivisjon
Hærens Reservekommando


== Utstyr ==
FV101 Alvis Scorpion (Lett stridsvogn) – 41
AIFV (Pansret personellkjøretøy) – 85
M113 (Pansret personellkjøretøy)
GKN Simba (Pansret personellkjøretøy) – 150
V-100/V-150 Cadillac Gage Commando (Pansret personellkjøretøy) – 165
Humvee (Feltvogn)


== Eksterne lenker ==
Hærens hjemmeside
Bregenz (distrikt)

Distriktet Bregenz er et det nordligste forvaltningsdistriktet i Vorarlberg. Det omfatter dermed Østerrikes del av Bodensjøen, delstatshovedstaden Bregenz (som også er distriktets forvaltningssted) og bl.a. landskapet Bregenzerwald. Distriktet grenser til Tyskland (Baden-Württemberg og Bayern) i nord og Sveits (St. Gallen) i vest. Nabodistriktene er Dornbirn og Feldkirch i vest, Bludenz i syd samt Reutte (Tirol) i øst.


== Kommuner ==
Distriktet Bregenz har 40 kommuner (innbyggertall per 2006 i parentes):
Bludenz (distrikt)

Distriktet Bludenz er et forvaltningsdistrikt i Vorarlberg som utgjør hele den sydlige halvparten av delstaten. Den grenser til distriktene Feldkirch og Bregenz i nord, Reutte og Landeck (begge Tirol) i øst samt til Sveits (Graubünden) i sydvest og Liechtenstein i vest.


== Kommuner ==
Distriktet Bludenz har 29 kommuner (innbyggertall per 2006 i parentes):
Realfilm

Realfilm er all film som ikke er animasjonsfilm. Realfilm er vanligvis tatt opp i normal hastighet med tradisjonell filmteknikk og viser bevegelige bilder av levende skuespillere og virkeligheten slik den utspiller seg under filmopptaket. 
Realfilm kalles ofte live-action på engelsk. Begrepet Live action brukes ofte for å beskrive en film når den er basert på en tegneserie eller en animasjonsfilm. 


== Realfilm og animasjon ==
Spesialeffekter i film og lek med realfilmen begynte svært tidlig i filmhistorien. Den gang var den fotografiske teknikken som kunne lage «levende bilder», og de visuelle effektene ofte like viktige som selve innholdet og historien i filmene. Et kjent eksempel er Georges Méliès' kortfilm Reisen til månen (Le Voyage dans la lune) fra 1902 der Jules Vernes fantastiske historie delvis gjengis som animasjon.
I 1915 utviklet animasjonsfilmpioneren Max Fleischer rotoskopet for å kunne tegne av realfilm med virkelige skuespillere og gjenstander bilde for bilde og dermed lage mer virkelighetstro bevegelser i en tegnefilm. Apparatet og teknikken ble blant annet brukt for å tegne Snøhvit-figuren i Walt Disneys tegnefilm Snehvit og de syv dverger fra 1937.
Flere filmer inneholder scener der realfilm er blandet med animasjonsfilm slik at levende skuespillere kan samhandle med animerte figurer. Dette gjelder for eksempel Disneys Mary Poppins fra 1963 og Hvem lurte Roger Rabbit? fra 1988. I enda flere spillefilmer er realfilm blitt kombinert med animasjon av tredimensjonale objekter i stop-motion-teknikk. Denne teknikken kan brukes for å skape liv i fantasivesener og monstre eller for å oppnå andre spesialeffekter. Klassiske eksempler er King Kong fra 1933 der scener med kjempegorillaen er utført som dokkefilm og klippes inn mellom realfilm-opptakene ellers i filmen, og eventyrfilmen The 7th Voyage of Sinbad fra 1958 der virkelige skuespillerne tilsynelatende slåss mot en rekke monstre i en teknikk som ble markedsført som dynamation.
Også dukkefilmer, som Jim Hensons The Dark Crystal fra 1982 eller Team America: World Police fra 2004, kan lages som realfilm, som et alternativ til dukkefilmer som baserer seg på stop motion.
Fra 1990-årene har dataanimasjon (CGI) stadig oftere inngått sammen med realfilm i vanlige spillefilmer. En av de tidlige filmene med denne teknikken var actioneventyret Jurassic Park fra 1993 der «levende» dinosaurer løper gjennom landskapet med virkelige skuespillere. En variant av CGI er motion capture-teknikken, på engelsk også kalt motion tracking eller forkortet mocap, der bevegelsene hos en virkelig person blir registrert digitalt for deretter å bli overført til en dataskapt figur som dermed får livaktige bevegelser. Teknikken brukes både i videospill og i filmer, for eksempel i filmene om Ringenes Herre der en levende skuespiller spilte bevegelsene til den dataskapte Gollum.
Blandingsformene med dataanimasjon og tradisjonell film blir oftest betegnet som realfilm.


== Se også ==
Animasjonsfilm
Opptog

Opptog og parade (ofte bare tog) er navn på festlige og gjerne pyntede rekker av mennesker og kjøretøyer som beveger seg langs en rute, hvor publikum kan stå og se de forskjellige innslagene.
Vanlig forekomst er ved nasjonale (17. mai), internasjonale (1. mai) merkedager eller religiøse høytider. Noen av disse (Carne Vale er blitt til karneval), har fått betydning uavhengig av opprinnelsen.
Innslagene har gjerne vært lenge under planlegging, oppbygging og utførelse – i de mest ekstreme tilfellene i flere år. Paradene kan være årvisse, men noen, som innseilingen av Tall Ships Race-deltakere, vil ikke være på samme dato eller sted hvert år. Temaene kan være faste, som en «blumencorso»(blomsterparade) eller variere over et grunntema. Graden av mekanisering kan variere fra olympisk innmarsj til bil- og motorsykkelparader.


== Kjente opptog ==
Mardi Gras-paraden i New Orleans
Karnevalsparadene i flere byer i Sør-Amerika.
Helgenparader i katolske land
Søttendemaitog
Første maitog og -parader
Nasjonaldagsparader i flere land


== Se også ==
Marsjering
Prosesjon
Gravfølge
Karneval
Mardi Gras
Nasjonaldag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Parade – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pinzgau

Pinzgau er et landskap i den østerrikske delstaten Salzburg som består av de øverste dalførene til elvene Salzach og Saalach. Landskapet er sammenfallende med delstatens største og vestligste forvaltningsdistrikt, distriktet Zell am See.
Dalen til Salzach (Ober- og Unterpinzgau, dvs. Øvre og Nedre Pinzgau) strekker seg i vest–østlig retning. Den avgrenses av Hohe Tauern med noen av Østerrikes høyeste fjell i syd (3798 moh. i Großglockner) og av Kitzbühel-Alpene og Salzburger Schieferalpen i nord. Hohe Tauern danner landskapets sydgrense mot Syd-Tirol (distriktet Pustertal, Øst-Tirol (distriktet Lienz) og Kärnten (distriktet Spittal). Nord for Salzburger Schieferalpen grenser Pinzgau til Bayern. Via Gerlospasset øverst og lengst vest i dalen er den forbundet med Zillertal i Tirol (distriktet Schwaz). I øst fortsetter Salzach inn i nabolandskapet Pongau (distriktet St. Johann).
Dalen til Saalach (Mitterpinzgau, dvs. Mellom-Pinzgau) ligger på nordsiden av Kitzbühel-Alpene og grenser i øst mot Salzburger Schieferalpen og Berchtesgaden-Alpene. Dalen er først parallell med Salzach (dvs. vest–østlig retning), men svinger nordover i nærheten av innsjøen Zeller See. Saalach forlater Pinzgau lengst i nord ved grensen til Bayern. I vest grenser dalen til Tirols distrikt Kitzbühel.
Dalene til Salzach og Saalach møtes ved Zeller See. Ved vestbredden av denne innsjøen ligger distriktets forvaltningssted, Zell am See. Vannskillet mellom elvene går litt nord for innsjøen, men er ikke markert gjennom noen fjellpass eller åser. Her passerer da også jernbanelinja mellom det østlige (Salzburg, Graz, Wien) og vestlige Østerrike (Innsbruck, Bregenz).
Andre viktige trafikkforbindelser er

Thurnpasset mellom Oberpinzgau ved Mittersill og Kitzbühel (Nord-Tirol) mot nord;
Felbertauerntunnelen mellom Mittersill og Matrei (Øst-Tirol) mot syd;
Großglocknerveien mellom Unterpinzgau ved Bruck og Heiligenblut (Kärnten) mot syd;
Grießenpasset mellom Mitterpinzgau ved Saalfelden og St. Johann (Nord-Tirol) mot vest.


== Kommuner ==
Pinzgau har 28 kommuner:
Ivar Lindal

Ivar Lindal (født 25. februar 1964) er en norsk politiker (KrF) som var ordfører i Lindesnes kommune fra 1999 til 2011.
Lindal var en pådriver for å få bygget Spangereidkanalen for å få større aktivitet i kommunen. 
Lindal har studert ved Universitetet i Tromsø og har også kurs innen økonomi og ledelse. Han ble siden næringssjef i Lyngdal kommune.


== Referanser ==
Plystring

Plystring er fremstillingen av lyd ved å la en konstant luftstrøm fare gjennom munnen. Luften blir tilpasset av tungen, leppene, tennene, eller fingrene til å lage turbulens, og munnhulen fungerer som et resonanskammer til å forsterke lyden. Plystring kan også bli laget av hendene, ved hjelp av et instrument (dommerfløyte) eller et gresstrå.Hos mennesker blir plystring ofte brukt til å etterligne melodier eller andre lyder, eller i andre tilfeller lage egne melodisnutter.  Der Toots Thielemans plystrer et overlegg på sin gitarsolo, vil Roger Whittaker plystre en solo. Plystring kan også brukes til å kommunisere mellom to eller flere mennesker. I fotballkamper blir for eksempel kampen styrt av en fotballdommer med dommerfløyte, konduktøren på et tog blåser i fløyta når toget er klart for avgang, en type plystring kan signalisere at noen er tiltrekkende, mens et annet toneleie kan gi signal om positiv overraskelse eller forbauselse. Noen dyr bruker også plystring for å kommunisere.


== Plystrespråk ==

Plystrespråk er kommunikasjon gjennom plystring og det er anslått at det finnes rundt 60 plystrespråk. Hvor velutviklede de er varierer mellom språkene.Den kanariske øyen La Gomera er kjent for plystespråket silbo gomero. Det er mulig å kommunisere på denne måten over en avstand på 3 km., og derfor antas det at språket ble utviklet. På La Gomera er det blant annet mange høye fjell og store avstander mellom innbyggerne. EU har godkjent silbo gomero som et eget offisielt språk og ikke bare en kommunikasjonsform. I tillegg har de gitt pengestøtte for å unngå at språket skal bli utryddet og er en del av undervisningen på skolen. Plystrespråket ble også regnet som unikt og veldig annerledes fra språk flest i verden av EU.


== Se også ==
Artikler om enkeltplystrere
Plystrespråk
Silbo Gomero


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Whistling – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
All you need to know about Silbo Gomero. Besøkt 08. august 2019.
Hjemfall

Hjemfall er et juridisk begrep som brukes om tilfeller der eiendom «faller tilbake» vederlagsfritt til den opprinnelige eier; normalt det offentlige i form av staten eller kronen.


== Hjemfall i Norge ==
I europeisk sammenheng er det et særtrekk at norsk lov tillater privat eierskap av fallrettigheter. Hjemfall er en del av de norske konsesjonslovene, innført for å hindre at utenlandsk storkapital fikk kontroll over den norske vannkraften. Hjemfallsrett ble innført i Norge i 1909 og skapte stor strid. I 1918 fastsatte Norges Høyesterett ved plenumsdom at hjemfallsretten ikke var grunnlovsstridig.
Hjemfallsordningen for vannkraftproduksjon i Norge er en regel om at eierskapet går vederlagsfritt tilbake til staten ved endt konsesjonsperiode. Konsesjonsperioden var fra 1917 maksimalt 50 år, utvidet til 60 år i 1969, og fra 2007 igjen utvidet til 75 år. Denne regelen gjelder kun for private eiere, mens kommunale og fylkeskommunale eiere ikke har noen tilbakeleveringsplikt.
I 2001 skrev ESA et brev om at hjemfallsretten var i strid med EØS-avtalens artikkel 31 om etableringsrett og artikkel 40 om kapitalbevegelighet. Regjeringens svar var at forvaltningen av norske naturressurser faller utenfor EØS-avtalens virkeområde. Likevel ble det igangsatt en offentlig utredning, ferdigstilt i 2004.I juni 2007 fastslo EFTA-domstolen at forskjellsbehandling av offentlige og private vannkrafteiere var i strid med EØS-reglene. I august 2007 vedtok regjeringen en provisorisk anordning for å bringe hjemfallsordningen i samsvar med dommen i EFTA-domstolen og EØS-avtalen, inntil Stortinget kan foreta de nødvendige lovendringer. I anordningen videreføres det grunnleggende prinsippet om offentlig eierskap til landets vannkraftressurser på statlig, fylkeskommunalt og kommunalt nivå. Det vil ikke lenger bli gitt konsesjoner til private for erverv av vannfall og kraftverk, men private kan fortsatt eie inntil en tredjedel av offentlig eide vannkraftverk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel om hjemfallsretten som sentral del av Konsesjonslovene, av historikeren Svein Ivar Angell
Hekk

En hekk er en rekke med nærtstående busker og tresorter, plantet og vedlikeholdt slik at de former en barriere eller for å markere en grense på et område. Hekker brukes også til pynt, parker, hager og mye mer.


== Litteratur ==
Pollard, E., Hooper, M.D. and Moore, N.W. (1974). Hedges. London: Collins.
Rackham, Oliver (1986). The History of the Countryside. London: J.M. Dent and Sons Ltd.
Alan Brooks and Elizabeth Agate: Hedging, British Trust for Conservation Volunteers, ISBN 0-946752-17-6
van Der Horst, Arend Jan (1995) [1994]. «Hedges». Art of the Formal Garden. Trans. from Dutch by Mary Charles. London: Cassell. ISBN 0-304-34742-6.
Jimmy Engoulvent

Jimmy Engoulvent (født 7. desember 1979 i Le Mans) er en fransk syklist.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Jimmy Engoulvent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy Engoulvent – ProCyclingStats 
(en) Jimmy Engoulvent – Cycling Archives 
(en) Jimmy Engoulvent – Cycling Quotient 
(en) Jimmy Engoulvent – CycleBase
Barbara Lee

Barbara Jean Lee (født 16. juli 1946 i El Paso, Texas) er representant for  Det demokratiske parti i USA.
Hun er mest kjent for å være den eneste representant i Kongressen som stemte mot invasjonen av Afghanistan i 2001. Hun har også vært et skarp kritiker av krigen i Irak. Dette har gjort henne til en helt i fredsbevegelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Barbara Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Barbara Lee på Twitter 
Barbara Lee på Facebook 
Barbara Lee på Instagram 
Barbara Lee på YouTube 
(en) Barbara Lee hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Bitrate

Bitrate er et begrep innen telekommunikasjon og digitale medier, det angir hvor mange bits som overføres eller behandles per tidsenhet. 
Bitraten uttrykkes ofte i kilobit per sekund, kbps. Den er viktig i blant annet behandling av digital musikk og video; desto høyere bitrate det er på f.eks. en musikkfil, desto høyere kvalitet er det på lyden fordi det overføres mer informasjon per sekund. Hvis man må klare seg men mindre informasjon (lav bitrate) vil det gå ut over kvaliteten på lyden. Det samme gjelder for video; en videosnutt med lav bitrate vil bli kornete og grumsete og få store firkantede blokker i bildet.
Forskjellige kodeker stiller ulike krav til bitrate. Med det populære mp3-formatet kan man velge mellom bitrater mellom 16-320 kbps (kilobit per sekund). De mest vanlige bitratene er 128 kbps (grei kvalitet), 192 kbps (god kvalitet) og 320 kbps (meget høy kvalitet). For mp3-formatet går det en grense ved en bitrate på ca. 200 kbps; over dette er det vanskelig å høre forskjell på forskjellige kvalitetsnivåer.
DVD-filmer har en bitrate på maksimalt 9800 kbps for video.Det har med tiden kommet flere moderne kodeker som kan klare seg med lavere bitrate enn gamle formater, og gi samme kvalitet. Et eksempel er H.264/AVC som er cirka dobbelt så effektiv som MPEG-2, som er den vanligste kodeken for video og brukes bla. av DVD-video og digitale TV-signaler. Det har blitt bestemt at det digitale bakkenettet som kommer i Norge i løpet av året skal benytte H.264/AVC-koding av videosignalene.
Et annet eksempel er lydformatet AAC, som særlig Apple har vært aktive med å fremheve som et bedre alternativ enn mp3 for å ha digital musikk i. Dette er riktig; aac gir samme kvalitet som mp3, men med 30% lavere bitrate, og det høres spesielt tydelig ved lave bitrater.


== Les mer ==
Kodek
MPEG
Digitalt bakkenett


== Referanser ==
Uff da!

Uff da! er et norsk uttrykk eller utrop som brukes for å uttrykke følelser når man har sett eller hørt om en vond og/eller uheldig hendelse. Det ble adoptert av norsk-amerikanere på 1800-tallet og brukes i USA den dag i dag.Under den store emigrasjonen fra Norge på 1800-tallet og fram til tidlig 1900-tall flyttet utallige norske familier til USA i håp om en bedre tilværelse. Vel fremme var det om å gjøre å tilpasse seg dem amerikanske livsstilen så fort som mulig, og når barna var til stede, ble det derfor snakket engelsk. Allikevel klarte ett uttrykk å klore seg fast i talen, nemlig «uff da!». Uttrykket har etter hvert fått store tilhengerskarer blant norsk-amerikanerne i USA, såkalte norskies. Ifølge amerikanerne høres uff da ut akkurat som følelsen det skal uttrykke: et slags irriterende ubehag.Noen ganger staver amerikanerne det oof-da, oofda, oof-dah, oofdah, huffda, uff-da, uffda, uff-dah, ufda, ufdah eller uf daa.Man har tilsvarende på andre språk, engelsk oof, nederlandsk oef og tysk uff.
Uttrykket er hovedsakelig utbredt i de øvre nordvestområdene av USA. Her finner man alt fra matvarekjeder til bryggeri, chips og vodka som bærer navnet Uff da på sine produkter.

Uff-Da Airport, som ligger i Stoughton, Wisconsin
Uffda Fest!, en årlig begivenhet holdt i Spring Grove, Minnesota
Uff Da Days, en årlig begivenhet holdt i  Ostrander, Minnesota
Uffda Day Fall Festival, en årlig begivenhet holdt i  Rutland, North Dakota
Uff Da Travelers 
Uff Da Hill Road, Eastsound, Washington
Northwest Uff Da Lane, Silverdale, Washington
Uffda Drive, Condon, Montana
Uffda Road, Whitehall, Montana
Uffda Lane Northeast, Bemidji, Minnesota


== Referanser ==
Kasbah

Kasbah (eller qassabah, arabisk: "القصبة") er en type medina, islamsk by eller festning. Kasbahen var bostedet til den lokale lederen, og fungerte også som forsvar når byen ble angrepet. En kasbah har høye murer som vanligvis ikke har noen vinduer. Iblant ble de bygd på en høyde for å gjøre dem lettere å forsvare, og ble ofte plassert i nærheten av en havn. Å få bygd en kasbah var et tegn på velstand blant visse familier i byen. Nesten alle islamske byer hadde sin egen kasbah. Det var ofte nødvendig for at byen skulle overleve.
Algers kasbah er vernet som verdensarvminne.
Slettafossen

Slettafossen er en foss i elva Rauma, litt sør for Verma (oppstrøms) i Romsdalen i Møre og Romsdal. Fossen renner i et juv (anslått til 25-30 meter dypt), i et smalt parti av elva. Den har et fall på rundt 18 meter og strekker seg 125 meter langs elven. Gjennomsnittlig vannføring er 2,3 m3/s. To kilometer lenger nede er Vermafossen der Verma renner ut i hovedelven.
Det er anlagt parkeringsplass med rasteplass. Fossen kan ses fra flere utkikkssteder, samt fra brua som går over fossen. Welle-Strand beskriver fossen som Romsdalens mektigste og vakreste. Rauma er lakseførende nesten oppunder Slettafossen, 40 km fra fjorden.Det har lenge vært en gangbro av grove stokker over fossen (trolig fra tidlig 1800-tall, opprinnelig uten rekkverk. I 1871 bevilget Den norske turistforening midler til en veiviser (informasjonstavle) ved fossen. I 1876 ble det bygget ny bro i samarbeid mellom lensmannen, Turistforeningen og gårdbrukerne. I 1929 ble det bygget ny bro med bistand av jernbanen. Knud Knudsen fotograferte fossen i 1881 og med en person plassert på broen. Dette var gjort bevisst for å forsterke opplevelsen av fossen og juvet ved å vise det lille mennesket i stor natur og for å skape drama i bildet ved å plassere personen i en farlig situasjon. Kong Haakon VII ble fotografert ved på broen i 1906 og bildet utgitt som postkort.Rauma med Ulvåa ble vurdert bygget ut til vannkraft og det ville ha medført 40 % redusert vannføring i fossen.Jakob Henning Vetlesen var fut i Romsdal på 1800-tallet og skrev fortellingen «Slettafossen» som inngikk i folkelivsskildringen Mellem Fjeldene (1861).Elvenavnet Rauma, «raumr», drønnende foss, kan komme denne fossen.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
- Bilde
Døntfjellet

Døntfjellet er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det ligger nordvest for Verma i Romsdalen og har en høyde på 1 191 meter over havet.
Fra Romsdalen reiser nord- og østveggen seg stupbratt fra omtrent 130 moh. På vestsiden av toppen ligger Døntebotn (ca. 1 000 moh), en U-formet dal med mange små fjellvann. Herfra renner Døntelva med Døntefossen, utfor kanten av fjellplatået og ned i Romsdalen.


== Se også ==
Dønttinden


== Referanser ==