jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stammheim (film)

Stammheim er en tysk spillefilm fra 1986 om RAF-prosessene i Stuttgart-Stammheim og flere av de anklagedes død i fengsel. Dreieboken var skrevet av den kjente journalisten Stefan Aust, og regissør var Reinhard Hauff.


== Handling ==
Reinhard Hauffs film beskriver kjølig og distansert forløpet av den mest betydningsfulle terroristprosess i moderne tysk historie, som fant sted mellom 1975 og 1977 i Stuttgart-Stammheim. De tiltalte var Ulrike Meinhof, Andreas Baader, Gudrun Ensslin og Jan-Carl Raspe. Om de tre sistnevnte begikk selvmord etter å ha mottatt sine dommer, eller om de ble drept av andre, lar filmen være åpent. 


== Utmerkelser ==
1986: Filmen fikk Gullbjørnen og FIPRESCI-prisen ved den internasjonale filmfestivalen i Berlin


== Se også ==
Stammheim-fengselet


== Eksterne lenker ==
(en) Stammheim på Internet Movie Database 
(sv) Stammheim i Svensk Filmdatabas 
(da) Stammheim i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Stammheim på Allociné 
(nl) Stammheim på MovieMeter 
(en) Stammheim på AllMovie 
(en) Stammheim på Turner Classic Movies 
(en) Stammheim på Rotten Tomatoes 
Dieter Wunderlichs Buch- und Filmtipps: Stammheim
Kurzbeschreibung mit diversen Auszügen aus Kritiken
Guttorm Sigurdsson

Guttorm Sigurdsson (norrønt: Guttorm Sigurðssun) (født 1199, død 1204) var en barnekonge av Norge i 1204. Han var sønn av Sigurd Lavard og sønnesønn av kong Sverre. Han ble selv etterfulgt av Inge Bårdsson. Guttorm ble bare fire år gammel.
Borgerkrigstiden i norsk historie varte fra 1130 til 1240. I løpet av denne tiden var det flere sammenføyde konflikter og strider av ulik varighet og intensitet. Bakgrunnen til borgerkrigstiden var de uklare tronefølgelovene, sosiale forhold og kampen mellom ulike aristokratiske fraksjoner og mellom kirken og kongen. Det var to hovedpartier, først kjent ved forskjellige navn eller ikke noe navn i det hele tatt, men til slutt ble de fortettet til baglere på den ene siden og birkebeinere på den andre siden. Midtpunktet for striden var som regel en kongelig sønn som ble satt opp som kongsemnet for flokken i opposisjon til styrende kongen fra det motstående partiet.
Guttorm etterfulgte sin onkel Håkon Sverresson, birkebeinerkongen, dagen etter at Håkon døde den 2. januar 1204. Ved sin død hadde Håkon tilsynelatende kontroll over hele landet, men etter hans død, en gang rundt første halvdelen av 1204, invaderte baglernes kongsemne, Erling Steinvegg, til Viken med en stor styrke, hovedsakelig dansker sendt av kong Valdemar Seier av Danmark. Det ble begynnelsen på den andre baglerkrigen (1204–1208).
Dagen etter at Guttorm ble konge ble en nevø av kong Sverre, Håkon Galen, gjort til jarl og til leder av birkebeinerne og ble således Norges mektigste mann ettersom Guttorm bare var fire år gammel. Guttorm og birkebeinerhæren seilte til Nidaros hvor barnet ble løftet opp og utropt som konge ved Øretinget. I august det samme året ble han syk og døde. Birkebeinerne visste ikke om noen annen direkte etterkommer etter kong Sverre da lille Håkon Håkonsson på dette tidspunktet var ukjente for dem. De valgte derfor en annen nevø av kong Sverre, Inge Bårdsson, som deres neste konge.
Guttorm ble gravlagt i Nidarosdomen i Nidaros.
Hovedkilden til livet til Guttorm og tiden forøvrig er Baglersagaene og Håkon Håkonssons saga som begge ble skrevet på 1200-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Noregs kongesoger bind 3: Sverre-soga (omsett av Halvdan Koht) og Soga om baglarar og birkebeinar (omsett av Gunnar Pedersen). Oslo, Samlaget 1979
Noregs kongesoger bind 4: Soga om Håkon Håkonsson av Sturla Tordsson. Oslo, Samlaget 1979
Asbjørn Knutsen

Asbjørn Knutsen (født 1842 i Kviteseid, død 1917 i Notodden) var en kjent pioner i den kristne folkehøyskole og innen lærerutdanning.
Fra 1870 til omkring 1886 var han bosatt på Fevik. Han arbeidet først som lærer ved Birketveit skole (nå videreført gjennom Fevik skole). Han reiste til Skotland for å lære seg engelsk, og opprettet en "ungdomsskole" for sønner av redere og kapteiner, slik at de lærte seg engelsk, matematikk, regnskap og annet nyttig for dem som skulle være med i videre drift av båter utenlands. Han opprettet også lærerinde-utdannelse. Senere drev han med rederivirksomhet, noe som etterhvert førte til en konkurs. Han tok mange initiativ i lokalsamfunnet; bl.a. til Feviks første poståpneri., til landhandel og til norges føreste hagebruksskole på Lillenes. Han utgav en serie plansjer til historieundervisningen i skolen med hjelp av mange norske kunstnere. Han reiste til Stockholm og fikk snakke med Kong Oskar om skolestøtte i Norge og finansiering av disse plansjene med illustrasjoner for natur- og bibel-undervisning. 
I 1885 ble han valgt til ordfører i Fjære i Aust-Agder. Etter en bitter avisstrid om korporlig avstraffelse av elever som skulket skoleundervisningen, reiste han fra Fevik, og vendte ikke tilbake selv om han ble gjenvalgt som ordfører.


== «Dei kristne ungdomsskulens og folkehøgskulenes far» ==
I 1891 holdt han et foredrag under Hedmark Indremisjons kretsmøte som skulle få ringvirkninger både for Knutsen selv, for indremisjonsvirksomheten og for norsk skolevesen. Foredraget bar tittelen «Hvorav kommer det at predikenen i våre kirker bærer så lite frukt?». Temaet og Knutsens betraktninger vekket stor oppmerksomhet rundt i landet, og førte til at skipsreder Svend Foyn i Tønsberg fikk Knutsen til å lede et to måneders kurs for emissærer (omreisende legpredikanter) våren 1893. I den forbindelse hadde Knutsen og Foyn mye kontakt, og da Knutsen begynte å snakke om å opprette en «kristelig» skole for ungdom, sa Foyn seg villig til å bidra økonomisk dersom skolen ble tuftet på partiet Høyres skolepolitiske linje. Knutsen ville imidlertid ikke blande partipolitikk inn i skolen, og takket derfor nei til tilbudet om økonomisk støtte.I 1893 etablerte Knutsen forløperen til dagens Sagavoll folkehøyskole i Midt-Telemark. Dette var den første kristne ungdomsskolen som ble startet i Norge, og den bygget på den danske presten og reformatoren N.F.S. Grundtvigs tankegods. Skolen het opprinnelig Notodden utvidede praktiske ungdomsskole, og ble innviet 2. oktober 1893. Skolen skiftet navn til Sagavoll da den ble flyttet fra Heddal (Notodden) til Gvarv i 1914.


== Se også ==
Om navnet Asbjørn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aust-Agder-Arkivet
Vevstad, Jens: Asbjørn Knutsen : ungdomsskulens far (1951)
Handelsflåte

En handelsflåte er den samlede flåte av skip som et land har for å drive kommersiell virksomhet, i motsetning til marinen, som er flåten av fartøy beregnet på forsvar av landet. I moderne tid består handelsflåten av en rekke ulike typer handelsfartøy:

Stykkgodsskip; containerskip i ulike størrelser og eldre type lasteskip
Tørrlasteskip; bulkskip
Tankskip; råoljetankere, gasstankere, produkttankere
Kombinasjonsskip; OBO – tar både tanklaster og bulklaster
Passasjerskip; alt fra små ferger til gigantiske cruiseskip
Spesialskip; boreskip, tunglastefartøy, produksjonsskip, kjemikalietankerDen norske handelsflåten er den fjerdestørste i verden etter Japan, Kina og Hellas. Oslo er en av verdens sentrale byer for shipping, ved siden av London, Singapore og New York.
Fra slutten av 1500-tallet tok nordmenn opp konkurransen med hollenderne på norskbygde skip. Opprettelsen av defensjonsskipsinstitusjonen i 1630, den engelske navigasjonsakten i 1651 og Londons bybrann i 1666 førte til oppsving både i skipsfart og skipsbygging. Den væpnede nøytralitet fra 1780 ga handelsflåten en solid basis. I 1778 var 88 % av den norske handelsflåten bygd ved norske verfter.Halvparten av den norske handelsflåten gikk tapt i andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Merchant marine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordkapptunnelen

Nordkapptunnelen er en undersjøisk veitunnel på europavei 69 i Finnmark. Tunnelen går under Magerøysundet mellom fastlandet og Magerøya. Den er 6 875 meter lang og går ned til 212 meter under havet. Tunnelen ble åpnet 15. juni 1999 og er en del av FATIMA-prosjektet, fastlandsforbindelse til Magerøya. Sammen med Honningsvågtunnelen erstattet Nordkapptunnelen fergestrekningen mellom Kåfjord og Honningsvåg. Største stigning i tunnelen er 10 %.Tunnelen har kuldeporter i hver ende som holder kulden ute om vinteren, for å unngå isdannelse i fjellveggene. Disse portene åpner seg automatisk når en bil nærmer seg. På sommeren er normalt portene alltid åpne.
Det er lov å sykle gjennom tunnelen. Etappe 1 og 2 av Arctic Race of Norway 2014 og nest siste etappe av Trans Europe Foot Race 2009 gikk gjennom Nordkapptunnelen.
Nordkapptunnelen er den lengste veitunnelen i Finnmark, og den var verdens nest lengste undersjøiske veitunnel da den åpnet i 1999, etter Tokyobuktatunnelen.


== Se også ==
Veidnesbrua
Sarnestunnelen
HonningsvågtunnelenVeitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nordkapptunnelen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Berlin–Tegel lufthavn

Berlin–Tegel lufthavn (Flughafen Berlin-Tegel) var en av tre lufthavner i Berlin. Den lå i den nordlige bydelen Reinickendorf. I 2015 hadde lufthavnen en trafikk på 21 millioner passasjerer. Den ble lagt ned 8. november 2020.Lufthavnen ble bygget av franske hæringeniører på 48 dager under Berlinblokaden i 1948 for å transportere forsyninger til den beleirede byen. Da flyplassen var ny hadde den en rullebane på 2,4 km, den lengste i Europa. Flyplassen ble modernisert på 1970-tallet, og begynte å erstatte Tempelhof lufthavn som Vest-Berlins viktigste lufthavn. Tempelhof var omgitt av moderne bybebyggelse, og rullebanene var for korte til moderne jumbojeter.
Det var planlagt å legge ned Tegel 2. juni 2012 i forbindelse med at alle sivile lufthavner ved Berlin skal slås sammen til Berlin Brandenburg lufthavn. Denne var planlagt åpnet dagen etter. Imidlertid ble åpningen av den nye flyplassen utsatt grunnet brannsikkerhetsregler som ikke var fulgt. Den nye lufthavnen ble til slutt åpnet 31. oktober 2020. Den 8. november 2020 ble all ruteflytrafikk lagt ned på Tegel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Berlin-Tegel Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Flughafen Berlin-Tegel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Marjo Matikainen-Kallström

Marjo Matikainen-Kallström (født 3. februar 1965) er en finsk tidligere langrennsløper, i dag politiker. Hun representerer det finske Samlingspartiet i den finske Riksdagen. I perioden 1996–2004 satt hun som representant i Europaparlamentet.
Under pikenavnet Marjo Matikainen hadde hun en forholdsvis kort, men svært seiersrik langrennskarriere. I løpet av de seks sesongene hun konkurrerte på internasjonalt topplan, vant hun blant annet verdenscupen sammenlagt tre år på rad.
I OL 1984 i Sarajevo tok Marjo Matikainen bronse på stafetten, bare 19 år gammel. Fire år senere i Calgary tok hun en ny bronsemedalje på 10 km. På sprintdistansen (5 km) lå hun på andreplass til det gjenstod én kilometer, og hun kom i mål 1,3 sekunder foran Tamara Tikhonova som tok sølvet. Samme år ble det ny bronsemedalje på stafetten.
I VM 1987 i Oberstdorf vant hun gull på 5 km og sølv på 10 km (slått av Anne Jahren). I 1988 ble hun første vinner av 30 km for kvinner i Holmenkollen. Hun avsluttet mesterskapskarrieren med et fantastisk VM på hjemmebane i 1989. I Lahtis høstet hun følgende medaljer:

gull på 15 km klassisk
gull på 4x5 km stafett
sølv på 10 km fristil
bronse på 10 km klassisk
bronse på 30 km fristilHun la opp etter dette mesterskapet, bare 24 år gammel, for å konsentrere seg om utdannelse og politikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marjo Matikainen-Kallström – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marjo Matikainen-Kallström – Olympics.com 
(en) Marjo Matikainen-Kallström – Olympic.org 
(en) Marjo Matikainen-Kallström – Olympedia 
(en) Marjo Matikainen-Kallström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marjo Matikainen-Kallström – FIS (langrenn) 
(sv) Marjo Matikainen-Kallström hos Finlands riksdag 
(en) Marjo Matikainen-Kallström hos Europaparlamentet
Slimsopper

Slimsoppene er organismer som vanligvis regnes med til gruppen protoktister. De har før blitt regnet som sopper. De skiller seg imidlertid sterkt fra sopp bl.a. ved å ha selvbevegelige amøbestadier (plasmodier) og ved å kunne fordøye matpartikler. 
Det er omkring 600 kjente arter. Slimsoppene er vidt utbredt, og mange er kosmopolitter. 
Noen kjente arter er trollsmør (Fuligo septica), med opptil desimeterstore, sterkt gule plasmodier, og ulvemelk (Lycogala epidendron), med vakkert korallrøde plasmodier og ertestore, først røde, siden gråbrune sporangier. Begge er vanlige på råtne stubber.


== Eksterne lenker ==
(en) Slimsopper – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Slimsopper i Encyclopedia of Life 
(en) Slimsopper i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Slimsopper hos Artsdatabanken 
(en) Slimsopper hos Index Fungorum 
(en) Slimsopper hos ITIS 
(en) Slimsopper hos MycoBank 
(en) Slimsopper hos NCBI 
(en) Kategori:Mycetozoa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mycetozoa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mycetozoa – detaljert informasjon på Wikispecies Slimsopp, -framtidas ingeniør? – Verdt å vite spesial, NRK
Myxomycetes.net - norsk bildegalleri
Maria Arredondo

Maria Sødal Arredondo (født 6. juli 1985) er en norsk sanger fra Vennesla. Etternavnet Arredondo kommer fra hennes chilenske stefar. Hun har utgitt seks musikkalbum og tolv singler.


== Biografi ==
Hun opptrådte mye allerede som barn og fikk kontrakt med artistbyrået Scandinavian Artist Management da hun var 14 år gammel, og med plateselskapet Universal Music i 2000. Arredendo har samarbeidet med blant annet Christian Ingebrigtsen, Hanne Sørvaag, Espen Lind og Jon Lord (kjent fra Deep Purple).
Hun spilte hovedrollen i Sound of Music i en oppsetting på Edderkoppen teater i Oslo. Premieren var 3. september 2008. Forestillingen fikk god kritikk, og hun ble rost for sin dialektbruk og klokkeklare stemme.Maria Arredondo deltok i Melodi Grand Prix 2010 med låta «The Touch» skrevet av Rolf Løvland. Med denne sangen vant hun den norske delfinalen i Bodø 16. januar. I februar 2011 deltok hun i TVNorge-programmet 4-stjerners middag halv åtte.
Arredondo ga i 2013 ut albumet Heime nå i samarbeid med Martin Halla. Albumet fikk terningkast 2 i Verdens Gang og 3 i Dagbladet.I 2014 deltok hun i serien Det sterkeste kjønn på TV 2.I 2015 giftet hun seg med Torstein Sødal.Høsten 2018 deltok hun i Stjernekamp på NRK.


== Diskografi ==
Maria Arredondo (2003)
Not Going Under (2004)
Min Jul (2005)
For a Moment (2007)
Sound of Musicals (2008)
Heime nå (2013)Singler«Can Let Go» (2002)
«Just a Little Heartache» (2002)
«In Love with an Angel» (2003), med Christian Ingebrigtsen
«Hardly Hurts at All» (2003)
«A Thousand Nights» (2003)
«Julekveldsvise» (2003), med Winta Efrem Negassi og Sølvguttene
«Mad Summer» (2004)
«Burning» (2004)
«Cross Every River» (2005)
«Himmel På Jord» (2005), med TrondheimSolistene
«On Christmas Day» (2006)
«Brief and Beautiful» (2007)
«Kyrie Eleison» (2007)
«Beauty and the Beast» (2008)
«Sound of Musicals» (2008)
«The Touch» (2010)
«Det jeg har gitt fra meg» (2013)
«Heime nå» (2013)
«Antenna» (2014)Ser også utfyllende artikkel: Maria Arredondo - oversikt / deltakelse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Arredondo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maria Arredondo på Internet Movie Database 
(en) Maria Arredondo på Discogs 
(en) Maria Arredondo på MusicBrainz 
(en) Maria Arredondo på Songkick 
(en) Maria Arredondo på Genius — sangtekster
Operasjon Claymore

Operasjon Claymore var en aksjon som ble gjennomført av britiske og norske styrker 4. mars 1941 i Svolvær, Stamsund, Henningsvær og Brettesnes. I Norge er operasjon Claymore blitt kalt Svolværraidet og Lofotraidet.


== Aksjonen ==
Aksjonen ble gjennomført av britiske og norske soldater, som ble ført til Lofoten av en orlogsstyrke på fem britiske jagere og to troppetransportskip. 52 norske soldater fra Kompani Linge (Norwegian Independent Company No. 1), blant dem Martin Linge, deltok.
Claymore-operasjonen førte til at skip på tilsammen 19 000 tonn ble senket, blant annet hurtigrutens DS «Mira» og et tysk fabrikkskip MS «Hamburg», og 18 bedrifter ble ødelagt. 213 tyskere og tolv NS-medlemmer ble tatt til fange. Blant den lokale befolkningen valgte 314 å bli med over til Storbritannia.Reichskommissar Josef Terboven beordret represalier mot lokalbefolkningen og nærmere 100 mennesker ble arrestert.  Disse ble først internert på Åneby i Hakadal og ble sommeren 1941 overføret til Grini fangeleir.På britisk side var det stor tilfredshet med utfallet av Claymore. Man så det som et eksempel på et vellykket kommandooppdrag. Det var flere vellykkede kommandooppdrag i samme område. 
Innsatsstyrken i Nord-Hålogaland Heimevernsdistrikt (HV-16) har tatt sitt navn etter operasjonen.


== Bilder ==

		
		


== Se også ==
Operasjon Anklet (det andre Lofot-raidet, 26–28. desember 1941)
Måløyraidet
Special Operations Executive


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lofoten krigsminnemuseum
Midnattsmesse

Midnattsmesse viser til en kristen gudstjeneste ved midnatt på julaften og påskeaften. 
Den er spesielt viktig i Den katolske kirke, hvor den markerer overgangen fra adventstiden til juletiden, men tilsvarende gudstjenester feires også i andre kirkesamfunn. Midnattsmessen i Peterskirken, som ledes av paven, overføres direkte på fjernsyn i en rekke land, blant annet i Norge.
Rodeløkka

For parklandskapet på Bygdøy, se RodeløkkenRodeløkka er et strøk i bydel Grünerløkka, i indre by i Oslo. Freia produserer melkesjokoladen sin der.


== Avgrensning ==

Strøket ligger mellom Københavngata i vest, Dælenenggata i nord, Trondheimsveien i øst, og Helgesens gate i sør. Dermed grenser Rodeløkka til Dælenenga i vest og nord, Sofienberg i sør, og to strøksløse kvartaler i øst som igjen grenser til Ola Narr /Tøyen.


== Historie og bebyggelse ==

Området er kjent for den gamle trehusbebyggelse som vokste opp som en forstad til Kristiania etter byutvidelsen i 1859. I 1878 kom Rodeløkka innenfor bygrensen ved en ny byutvidelse som gjorde slutt på bygging av flere trehus, fordi det var murtvang i byen. Rodeløkka ble et typisk arbeiderstrøk, og utover på 1900-tallet ble det oppfattet som et slumstrøk. I byplanene ble strøket regulert for rivning (kalt «sanering») og ny bebyggelse.
Rivningstrusselen førte til at mange huseiere unnlot å vedlikeholde husene siden de likevel ville bli «sanert», og dette førte til ytterligere forslumming. Men tidlig på 1970-tallet ble mange hus kjøpt eller leid av studenter og andre yngre mennesker som oppfattet strøket som idyllisk og fant seg rimelige bosteder her. De tok initiativet til beboeraksjoner mot rivning og fikk støtte fra offentlig kulturminnevern og private organisasjoner som Fortidsminneforeningen og Selskapet for Oslo Byes Vel. Mange av husene ble pusset opp og utstyrt med moderne sanitærinstallasjoner, og standardhevningene  bidro til å påvirke folkeopinionen og kommunepolitikerne til å gå inn for bevaring. Etter Arkitekturvernåret 1975 var «totalsanering» ikke lenger politisk mulig. De gjenværende 137 trehusene i området ble erklært bevaringsverdige i 1988.
Stiftsprost Frederik Rode, som er opphav til navnet Rodeløkka, kjøpte området av Dælenengen gård i 1854. Han flyttet et trehus fra Gjerpen ved  Skien hit. Rodeløkka ble senere overtatt av børsemaker Hans Olsen fra Vågå, og en tid ble strøket derfor kalt «Vaageby». Han utparsellerte og solgte tomter til folk som utnyttet sjansen til å oppføre billige trehus her, tett inntil bygrensen som ble trukket i 1859, og som medførte murtvang innenfor. Før den neste byutvidelsen i 1878 ble det en hektisk bygging av trehus for å utnytte sjansen før murtvangen ble innført også på Rodeløkka. Senere ble det reist flere leiegårder i mur innenfor trehusområdet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rodeløkka Vel
Historisk fotodokuentasjon av Arild Normann
Mikroavisa for Rodeløkka www.rodenytt.no
Historisk turtips på Rodeløkka
Ørjan Johannessen

Ørjan Johannessen (født 10. august 1985) er en prisbelønt norsk kokk, og vinner av Bocuse d'Or 2015.Han er fra Austevoll i Vestland og oppvokst ved Bekkjarvik Gjestgiveri. Etter læretid ved Hotell Neptun i Bergen, var han kjøkkensjef hos Odd Ivar Solvold i Sandefjord i fem år, og assisterte Geir Skeie i de tidlige runder i forsøket på å nå og vinne Bocuse d'Or i 2009. Året etter meldte han overgang til Gastronomisk Institutt i Stavanger.Johannessen vant den norske Bocuse d'Or-finalen som ga ham betegnelsen Årets kokk 2011, og dermed den norske deltaker som ble drevet frem med sikte på deltakelse i det internasjonale Bocuse d'Or i Lyon i 2013. Første steg var passert da han i mars 2012 vant den europeiske Bocuse d'Or.


== Premier ==
Norgescupen for lærlinger: Seier i 2005 med Pernille Aga og oppdrettstorsk, begge fra Neptun i Bergen. Bronse i 2004 for samme paret med laksecocotte.
Norgesmesterskapet i kokkekunst:  Seier i 2010
Årets kokk 2011 med Salmalaks Bømlo
Gull, Bocuse d'Or 2015, Lyon, Frankrike


== Referanser ==
Obscured by Clouds

Obscured by Clouds er et studioalbum fra det engelske bandet Pink Floyd, utgitt i juni 1972. Albumet ble innspilt i Frankrike samtidig med at bandet hovedsakelig var opptatt med første halvdel av The Dark Side of the Moon-turneen i 1972 samt innspillinger til albumet The Dark Side of the Moon.
Albumet består av filmmusikk til den franske filmen La Vallee, regissert av Barbet Schroeder. Schroeder ønsket musikk der musikken skulle være en del av kulissene i filmen og ikke bakgrunnslyd slik som ellers er vanlig som filmmusikk. Obscured by Clouds var det første albumet der Pink Floyd benyttet seg av synthesizeren VCS 3. På dette albumet var det i hovedsak gitarist David Gilmour som benyttet seg av synthesizeren, men på senere innspillinger ble den også brukt av Richard Wright og Roger Waters.
For første gang siden albumet More ga Pink Floyd ut et album bestående av flere kortere sanger. Lydbildet på albumet er et eksempel på bandets endrede musikkstil, noe som ville komme tydelig fram på The Dark Side of the Moon. Obscured by Clouds har da også havnet i skyggen av etterfølgeren og fikk variable mottakelser da det ble utgitt. 
David Gilmours «Childhood's End» er den siste Pink Floyd-sangen Roger Waters ikke bidrar til å skrive teksten til, før han forlot bandet i 1983. Teksten skal være inspirert av en roman Arthur C. Clarke skrev med samme navn. «Free Four» ble gitt ut som singel i enkelte land, men kom ikke høyt opp på hitlistene. Kjærlighetsballaden «Stay» blir regnet som en av de mest utypiske Pink Floyd-låtene, men kan sies å være tidstypisk musikk fra begynnelsen av 1970-årene.
Obscured by Clouds nådde 6.-plass på den britiske albumlisten, mens beste den plasseringen i USA var 46.-plass. 


== Sporliste ==
«Obscured by Clouds» (Gilmour, Waters) – 3:03
Instrumental
«When You're in» (Gilmour, Wright, Waters, Mason) – 2:30
Instrumental
«Burning Bridges»  (Waters, Wright) – 3:29
Hovedvokal: David Gilmour og Rick Wright
«The Gold It's in the...» (Waters, Gilmour) – 3:07
Hovedvokal: David Gilmour
«Wot's... Uh the Deal» (Gilmour,Waters) – 5:08
Hovedvokal:David Gilmour
«Mudmen»  (Wright, Gilmour) – 4:20
Instrumental
«Childhood's End»  (Gilmour) – 4:31
Hovedvokal: David Gilmour
«Free Four» (Waters) – 4:15
Hovedvokal: Roger Waters
«Stay» (Wright, Waters) – 4:05
Hovedvokal: Rick Wright
«Absolutely Curtains» (Mason, Gilmour, Waters, Wright) – 5:52
Instrumental


== Besetning ==
David Gilmour – Vokal, gitarer, VCS 3-synthesizer, kor, bass
Nick Mason – Trommer, perkusjon, lydeffekter
Roger Waters – Bass, kor, vokal, lydeffekter
Richard Wright – Tangentinstrumenter, synthesizer, kor, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Obscured by Clouds på Discogs 
(en) Obscured by Clouds på MusicBrainz 
(en) Obscured by Clouds på Spotify 
(en) Obscured by Clouds på AllMusic
Hubert Schrübbers

Hubert Schrübbers (født 3. november 1907, død 1978) var fra 1. august 1955 til 30. april 1972 president for Bundesamt für Verfassungsschutz.
Schrübbers var utdannet jurist og begynte sin karrière som statsadvokat i 1935, et yrke han utøvet frem til 1955 med et avbrudd mellom 1941 og 1945 da han gjorde krigstjeneste. 


== Referanser ==