jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hedy Schlunegger

Hedy Schlunegger (født 10. mars 1923, død 3. juli 2003) var en sveitsisk alpinist.
I 1948 tok hun gull i utforrennet under OL i St. Moritz.
Etter at hun la opp som aktiv alpinist, drev hun en sportsbutikk i Grindelwald sammen med sin mann. Schluneggers barnebarn, Martina Schild, har deltatt i verdenscupen siden 2003.


== Eksterne lenker ==
(en) Hedy Schlunegger – Olympics.com 
(en) Hedy Schlunegger – Olympic.org 
(en) Hedy Schlunegger – Olympedia 
(en) Hedy Schlunegger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hedy Schlunegger – FIS (alpint) 
(en) Hedy Schlunegger – ski-db.com 
Biografi
Kerrin Lee-Gartner

Kerrin Lee-Gartner (født 21. september 1966 i Trail, Britisk Columbia) er en canadisk tidligere alpinist.
Under OL 1992 i Albertville vant Kerrin Lee-Gartner et av OL-historiens mest spennende utforrenn. Hun vant med seks hundredeler foran Hilary Lindh (USA) og ni hundredeler foran Østerrikes Veronika Wallinger, mens de to store forhåndsfavorittene, Katja Seizinger og Petra Kronberger, havnet utenfor seierspallen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kerrin Lee-Gartner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Olympics.com 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Olympic.org 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Olympedia 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Canadian Olympic Committee 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Kerrin Lee-Gartner – Britisk Columbia Sports Hall of Fame 
(en) Kerrin Lee-Gartner – FIS (alpint) 
(en) Kerrin Lee-Gartner – ski-db.com
Jan Ingar Thon

For andre med samme etternavn, se ThonJan Ingar Thon (født 29. oktober 1968 i Askim) er en norsk arkeolog, forfatter, journalist og foredragsholder. Thon er utdannet arkeolog fra Universitetet i Oslo og Det norske institutt i Roma med masteroppgaven «Romas hedenske templer i kristen Middelalder.»Thon har arbeidet som journalist for tidsskrifter som Alle menn, Kriminaljournalen, Levende historie, All verdens historie og Dagbladet. I perioden 2016 til 2019 var Thon hovedansvarlig for det populærhistoriske stoffet i Dagbladet Pluss. 2019 til 2020 arbeidet Thon som reportasjeleder med ansvar for kriminal- og rettsstoff i Vesterålen Online i Sortland. I dag er Thon frilanser for blant andre Aftenposten historie og Vi menn. 
Jan Ingar Thon har publisert en rekke artikler og bøker om religions- og kulturhistorie, bl.a. om Antikrist-legenden, den engelske ritualmagikeren Aleister Crowley, varulver og en rekke andre temaer. 


== Bibliografi ==
Varulver : blodtørstige menneskedyr og hårete filmhelter (2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kjettersk Kjeller
Bret Easton Ellis

Bret Easton Ellis (født 7. mars 1964 i Los Angeles, USA) er en amerikansk forfatter som er mest kjent for den kontroversielle romanen American Psycho fra 1991. Boka skapte stor oppstandelse da den ble lansert på grunn av hans detaljerte skildringer av sex og grov vold deri. Boka ble filmatisert i 2000 under tittelen American Psycho.
De fire første bøkene hans har blitt filmatisert.


== Bibliografi ==
2010 (15. juni) Imperial Bedrooms (Oppfølger til Under nullpunktet)
2005 Lunar Park
1998 Glamorama
1994 The Informers (sammenhengende noveller)
1991 American Psycho
1987 The Rules of Attraction
1985 Under nullpunktet (orig. Less Than Zero)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bret Easton Ellis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lunar-Park.com – Offisiell hjemmeside for Lunar Park – Storbritannia
Intervju i «Vinduet» i 1999
The Guardian  Bret Easton Ellis
(en) Bret Easton Ellis på Internet Movie Database 
(en) Bret Easton Ellis hos Rotten Tomatoes 
(en) Bret Easton Ellis hos TV Guide 
(en) Bret Easton Ellis hos The Movie Database 
(en) Bret Easton Ellis hos Internet Broadway Database 


=== Anmeldelser ===


==== Lunar Park ====
Bokkilden.no
Studvest.no American Psycho. Igjen


==== American Psycho ====
DN.no Gir angsten et ansikt
Helse Førde

Helse Førde HF administrerer sykehus og institusjoner i Sogn og Fjordane, og eies av det statlige Helse Vest.
Helse Førde ble opprettet i 2002, og overtok ansvaret for sykehusene og de psykiatriske institusjonene fra Sogn og Fjordane fylkeskommune i forbindelse med den nasjonale helsereformen. 
Helseforetaket har ansvaret for de offentlige spesialisthelsetjenestene i Sogn og Fjordane. Det omfatter seks klinikker og en divisjon, fordelt på fire sykehus og andre somatiske og psykiatriske institusjoner i Nordfjord, Sunnfjord og Sogn. I tillegg har det ansvaret for ambulansetjenesten i fylket.
Helse Førde hadde i 2005 omkring 2 300 ansatte og et samlet budsjett på 1,4 milliarder kroner. Administrasjonen holder til ved Førde sentralsykehus, som er den største arbeidsplassen i Sogn og Fjordane.


== Sykehus og institusjoner ==
Førde sentralsjukehus
Nordfjord sjukehus
Lærdal sjukehus
Nærsjukehuset i Florø
Nordfjord psykiatrisenter (NSP)
Førde BUP
Sogndal BUP
Nordfjord BUP
Indre Sogn psykiatrisenter (ISP)
Ungdomspsykiatrisk helsevern (UPH)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Helse Førde
Stripped (Rolling Stones-album)

Stripped er et konsertalbum av The Rolling Stones, utgitt i november 1995. Det ble innspilt på Voodoo Lounge-turnéen som ble avsluttet 30. august.
Stripped utmerker seg blant bandets øvrige konsertutgivelser ved at den inneholder en blanding av opptak fra små klubbscener og liveinnspillinger i studio av kjente og mindre kjente låter fra tidligere album. Stones gjør også versjoner av Bob Dylans klassiker «Like a Rolling Stone» og Willie Dixons «Little Baby».
Studioinnspillingene ble gjort i to omganger: 3. til 5. mars 1995 i Tokyo, og 23. til 26. juli i Lisboa. Konsertinnspillingene er fra klubber i Paris, Amsterdam og London. Innspillingene preges av en uformell og avslappet atmosfære, med stort innslag av akustiske instrumenter.
Noen CD-utgaver inneholder tilleggsmateriale som må avspilles på en datamaskin (CD-ROM format); blant annet videoinnspillinger av «Shattered» og «Tumbling Dice», samt en alternativ versjon av «Like a Rolling Stone», og intervjuer med Jagger, Richards, Watts og Wood.
Stripped debuterte på førsteplass og singelen «Like a Rolling Stone» ble topp 10 på VG-lista i november 1995. I Storbritannia og USA nådde albumet topp 10.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.

Side én«Street Fighting Man» – 3.41 (Amsterdam 26. mai 1995)
«Like a Rolling Stone» (Bob Dylan) – 5.39  (London 19. juli 1995)
«Not Fade Away» (Norman Petty/Charles Hardin) – 3.06  (studio i Lisboa 23.–26. juli 1995)
«Shine a Light» – 4.38 (Amsterdam 26. mai 1995)Side to «The Spider and the Fly» (Nanker Phelge) – 3:29  (studio i Tokyo 3.–5. mars 1995)
«I'm Free» – 3.13 (studio i Lisboa 23.–26. juli 1995)
«Wild Horses» – 5.09 (studio i Tokyo 3.–5. mars 1995)Side tre «Let It Bleed» – 4.15 (Paris 3. juli 1995)
«Dead Flowers» – 4.13  (London 19. juli 1995)
«Slipping Away» – 4.55 (studio i Tokyo 3.–5. March 1995)
«Angie» – 3.29 (Paris 3. juli 1995)Side fire «Love in Vain» (Robert Johnson) – 5.31 (studio i Tokyo 3.–5. mars 1995)
«Sweet Virginia» – 4.16 (studio i Lisboa 23.–26. juli 1995)
«Little Baby» (Willie Dixon) – 4.00 (studio i Tokyo 3.–5. mars 1995)


== Besetning ==
The Rolling StonesMick Jagger - sang, munnspill, gitar, kor, maraccas på «Not Fade Away»
Keith Richards - gitar, kor, sang på «Slipping Away»
Charlie Watts - trommer
Ron Wood - gitar, lap-slideØvrige medvirkendeDarryl Jones - bass
Chuck Leavell - tangentinstrumenter, kor
Bobby Keys - saksofon
Andy Snitzer - saksofon
Michael Davis - trombone
Kent Smith - trompet
Don Was - orgel på «Shine a Light»
Bernard Fowler - kor
Lisa Fischer - kor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stripped på Discogs 
(en) Stripped på MusicBrainz 
(en) Stripped på Spotify 
(en) Stripped på AllMusic
Gulset

Gulset er Telemarks største bydel og drabantby i Skien med 7 894 innbyggere i 2019 (Gulset og Vestre Gulset samlet). Gulset ligger på en ås vest for Skiens bykjerne.
Nord for Gulsetbebyggelsen ligger «Gulsetmarka»; et stort skogområde som er svært populært for skigåing om vinteren, og bading og turgåing om sommeren. Gulset var før 1964 en del av Gjerpen kommune, og det meste av boligbyggingen i bydelen har funnet sted etter kommunesammenslåingen. Deler av Gulset har derfor et sterkt drabantbypreg.


== Bygninger ==
Bydelen har to offentlige barneskoler: Stigeråsen skole og Kollmyr skole. Gulset ungdomsskole er Grenlands største. Foruten disse offentlige skolene ligger også den private, kristne grunnskolen Oasen skole Grenland (i lokalene til tidligere Strømdal barnskole) i bydelen.
Gulset Senteret er sentralt plassert midt i bydelen, som nærmeste nabo til ungdomsskolen, kirken, biblioteket, Gulset Sykehjem og Gulset Legekontor.


=== Frivilligsentral ===
Gulset Nærmiljøsenter er bydelens frivilligsentral og holder til inne på Gulsetsenteret med et mangfold av aktiviteter og et bredt samarbeid mellom foreninger, enkeltpersoner og næringslivet.
Gulset Nærmiljøsenter ble etablert i 2009 som en ideell forening i samarbeid mellom Gulset Menighetsråd, Gulseth 1. speidergruppa, Gulset Skolemusikk og Gulset Idrettsforening. Nærmiljøsenteret ble godkjent av Kulturdepartementet som Frivilligsentral og er delfinansiert av Skien kommune. Nærmiljøsenteret ledes av et valgt styre med Lars Erik Finholt som styreleder.
I 2016 utviklet Gulset Nærmiljøsenter «Elinesmykket» som identitetsbærer for Gulset og i 2017 ble «Gulsetkofta» kåret etter en designkonkurranse.


== Lag og foreninger ==
Gulset Idrettsforening har ca. 1 100 medlemmer (2006) og organiserer fotball, turn, håndball, langrenn og turmarsj. Gulset IF er Telemarks største idrettslag.
Skotfoss Turn & Idrettsforening har utviklet Hasselbakken til et helårs hoppanlegg med 4 bakker.


== Kjente personer ==
Kjente personer som har vokst opp på Gulset er Bård Tufte Johansen, Jan Thomas, Jonis Josef, Magnus Lekven, Einar Håndlykken, Erik  Midtgarden, Jannicke Abrahamsen, Torjus Hansén.
Legatstifteren Margit Schiøtt født Knudsen (død 1946) bodde på Gulset. Hun var valgt som stortingsrepresentant for Venstre, men døde før hun tiltrådte. Hun opprettet legat til fordel for bønder i Gjerpen, og var selv med i driften av gårdsbruket Petersplassen. Hun ble kalt «Maggit», var datter av statsminister Gunnar Knudsen, Borgestad gård, og gift med dr. ing. Didrik Cappelen Schiøtt fra Skien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gulset Idrettsforening
Gulset Nærmiljøsenter www.gulset.org
Marina Kiehl

Marina Kiehl (født 12. januar 1965 i  München) er en tidligere, tysk alpinist.
I junior-VM i alpint 1983 tok hun gull i utfor.
Hun vant sin første verdenscupseier i et super-G-renn i sesongen 1983/1984. 
I 1985 og 1986 vant Kiehl disiplincupene i storslalåm og super-G.
Det store høydepunktet i Kiehls karriere kom under OL 1988 i Calgary, der hun tok en overraskende gullemdalje i utfor foran Brigitte Oertli og Karen Percy.
Kiehl la opp som alpinist etter OL i Calgary, bare 23 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marina Kiehl – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marina Kiehl – Olympedia 
(en) Marina Kiehl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marina Kiehl – FIS (alpint) 
(en) Marina Kiehl – ski-db.com
Hylehuset

Hylehuset er en fiktiv bygning i Harry Potter-serien av J.K. Rowling som ligger i Galtvang, den eneste britiske bosetningen som kun beboes av magikere. Galtvang ligger like ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, og i utkanten av Galtvang ligger Hylehuset, som folk i landsbyen sier er hjemsøkt.

Som man finner ut etter å ha lest Harry Potter og Fangen fra Azkaban er ikke huset hjemsøkt. Hylehuset ble bygd (sannsynligvis omtrent i 1970–1971) for at Remus Lupus, som er en varulv, kunne dra dit hver fullmåne for å forvandle seg uten fare for at han skadet sine medstudenter eller andre personer ved skolen. Huset kan nås via en tunnel som bunner ut under Prylepilen, og man kan bare komme seg til tunnelen ved å trykke på en knapp like ved en av røttene til treet slik at det ikke kan bevege seg og skade de som vil ha tilgang til huset. Remus ble smuglet dit hver fullmåne av Madam Pomfrit, og siden det ikke var noen personer i huset han kunne bite, måtte varulven Lupus skrape opp og bite seg selv. Landsbyboerne hørte bråket fra varulven og misforstod det som voldelige ånder som bodde i huset. Dette ryktet, som ble oppmuntret av Albus Humlesnurr, førte til at Hylehuset ble offisielt ansett som det mest hjemsøkte huset i Storbritannia.
I løpet av Remus' sjette år ved skolen, spilte Sirius Svaart sin erkefiende Severus Slur et puss, ved å fortelle ham at han skulle gå til Prylepilen, trykke på knappen ved trerøttene for å åpne tunnelen, og gå igjennom den. Slur, som var forferdelig nysgjerrig på hvorfor Remus forsvant en gang i måneden, følte instruksjonene, og ville blitt hardt skadet eller drept hadde det ikke vært for at Jakob Potter reddet ham i siste liten.
I Harry Potter og Fangen fra Azkaban er Hylehuset stedet der Sirius Svaart drar Ronny Wiltersen og rotten hans, slik at han skal kunne ta livet av rotten. Tunnelen blir åpnet av Skeivskank i dette tilfellet, men tidligere, da Remus Lupus brukte huset for å forvandle seg til varulv, var det Petter Pittelpytt, i form som rotte, som aktiverte den slik at han og vennene hans kunne bli med Remus i sine animag-former. Harry Potter og Hermine Grang jager etter Ronny, siden de er uvisse om at den sorte hunden som har fanget Ronny var Sirius Svaart i sin animag-form. De blir også fulgt av Remus Lupus, som forteller dem historien om Hylehuset og Petter Pittelpytt, som er den sanne forræderen av Jakob og Lilly Potter.
I Harry Potter og Føniksordenen blir Hylehuset diskutert som et mulig møtested for Humlesnurr-legionen.
I Harry Potter og dødstalismanene er det her Voldemort holder til under slaget ved Galtvort. Det er også her Severus Slur blir drept av Nagini.
Årets Vestfoldbedrift

Årets Vestfoldbedrift er en årlig prisutdeling i regi av NHO Vestfold. Prisen ble første gang utdelt i 1985.


== Prisvinnere ==
2007 Jotun AS, Sandefjord
2006 Norsk Avfallshandtering AS (NOAH), Re
2005 Pronova BioPharma Norge AS, Sandefjord
2004 Grans Bryggeri AS, Sandefjord
2003 Kanda AS, Larvik
2002 Sandefjord Lufthavn AS, Sandefjord
2001 Norkom ASA (nå Komplett), Sandefjord
2000 Bergene Holm AS, Larvik
1999 Lillaas Finmekaniske AS, Horten
1998 Huseby AS, Våle
1997 AS Lettaksystemer, Larvik
1996 ScanRope AS, Tønsberg
1995 Norautron AS, Horten
1994 Flåtnes Elektro-Mek. AS, Stokke
1993 Hydro Aluminium NAP, Holmestrand
1992 Vingmed Sound, Horten
1991 Jotron AS, Larvik
1990 Jotun AS, Sandefjord
1989 Saba Mølnlycke, Tønsberg
1988 Fibo Støp AS, Holmestrand
1987 Johs. E. Sæther AS, Tønsberg
1986 Alfr. Andersen Mek., Larvik
1985 Corro-Coat AS, Larvik


== Eksterne lenker ==
Link til Jotunsnettside, årets bedrift 2007
TB.nos liste over prisvinnere
TB.nos artikkel om 2004-vinneren
TB.nos artikkel om 2003-vinneren
TB.nos artikkel om 2002-vinneren
TB.nos artikkel om 2001-vinneren
TB.nos artikkel om 1999-vinneren
Prisbelønte bedrifter liv laga på TB.no 15. februar 2005
Feidias

Feidias (gresk Φειδίας, på norsk også skrevet Fidias, Pheidias eller Phidias; født ca. 480 f.Kr., død ca. 430 f.Kr.) var sønn av Karmides og kjent som en av de største av alle klassiske skulptører. Selv om det ikke eksisterer noen originale verker i dag som med sikkerhet kan tilskrives ham, finnes det flere romerske kopier av verker man i ulik grad mener ble skapt av ham.
Feidias formga statuene av gudinnen Athene på Akropolis i Athen (Athena Parthenos på innsiden av Parthenon og Athena Promachos) og den enorme sittende Zevsstatuen i Olympia på 400-tallet f.Kr. Verkene i Athen ble antagelig bestilt av statsmannen Perikles i år 447 f.Kr. Perikles brukte penger fra Det athenske sjøforbundet for å betale Feidias for hans arbeid.


== Første år og læretid ==
Feidias ble født i Athen en gang rundt år 480 f.Kr. Hans far het Karmides. Det er ulike redegjørelser for hans skolegang og trening. Hegias av Athen, Ageladas av Argos, og den thasoske maleren Polygnotus har alle blitt tilskrevet som hans lærere. En indikasjon på Ageladas er en dorisk skole som kan bli sporet i en del av hans verker.
Av hans liv er det lite som er kjent med unntak av hans verker. Hans første bestilling var en gruppe av nasjonale helter med Miltiades som den sentrale figuren. Den berømte statsmannen Perikles bestilte også flere skulpturer til Athen fra ham.


== Feidias og Perikles ==
I sin biografi over Perikles gir Plutark en redegjørelse over den omfattende kunstneriske aktivitet som ble satt i gang i Athen da Perikles satt med makten. Noe spesielt benyttet Perikles penger som var samlet inn av forbundet av greske stater for å bekjempe Persia for å dekorere sin egen by. Til alt hell for grekerne gjorde perserne, etter regimet til keiser Xerxes I, ikke noe bevisst forsøk på å angripe Hellas.
«I alle disse verker», sier Plutark, «var Feidias rådgiver og var oppsynsmann for Perikles». Feidias innførte sitt eget portrett og det av Perikles på skjoldet av sin statue av Athena Parthenos. Det var gjennom Feidias at Perikles’ fiender angrep ham. Det synes som om Fidias var nært knyttet til Perikles og var en dominerende åndsmakt i den athenske kunsten i denne tiden, men detaljene er uklare.


== Død ==
Det er to motstridende redegjørelser av hvordan Feidias døde. I henhold til Plutark ble han gjort til et mål for Perikles’ fiender, anklaget for blasfemi ved å ha benyttet Perikles’ og sitt eget portrett på statuens skjold, og døde i fengsel i Athen, men i henhold til Philochorus, som er sitert av skoliast (fortolker) av Aristofanes flyktet han til Elis, sør på Peloponnes. Her gjorde han en stor statue av Zeus, men ble likevel henrettet av borgerne av Elis.
Av flere grunner er den første av disse fortellingene å foretrekke, det ville ikke ha vært mulig for ham å ha dødd i fengsel rett etter at han skapte Athena Parthenos på Akropolis ettersom han gjorde statuen av Zeus i Olympia etter hans tid på Parthenon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phidias – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Walter Burkert

Walter Burkert (født 2. februar 1931 i Neuendettelsau i Bayern i Tyskland, død 11. mars 2015 i Uster i kanton Zürich i Sveits) var en av verdens ledende eksperter på gammel gresk religion og kult. Han er emeritert professor i klassisisme ved Universitetet i Zürich i Sveits. Han har også undervist i Storbritannia og USA.
Burkert ble i 1999 utnevnt til den tyske ordenen  Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Walter Burkert
Bibliography of Walter Burkert (1961—Present)
Klerestorium

Et klerestorium er veggen med vinduer over midtskipet i en basilika. 
Midtskipsveggen har som oftest tre etasjer med arkade i første, triforium i andre og klerestorium i tredje.
Særlig i sengotiske steinkirker ble klerestorieveggen utstyrt med store åpninger for å få mest mulig lys inn i midtskipet.
Betegnelsen har også vært brukt om overveggen rundt det hevede midtrommet i en stavkirke av type B, som kan være utstyrt med runde glugger eller senere innsatte vinduer. Dette gir en visuell  klerestorieeffekt, men er ikke et ekte klerestorium. Det har vært hevdet at dette er et bygningsmessig trekk som knytter stavkirken til steinarkitekturen, men denne teorien er omstridt.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Annemarie Moser-Pröll

Annemarie Moser-Pröll (født 27. mars 1953 i Kleinarl/Salzburg) er en østerriksk tidligere alpinist som dominerte kvinnelig alpinsport i 1970-årene. Hun høstet sine største triumfer i utfor, storslalåm og kombinasjon. Under Vinter-OL 1980 i Lake Placid ble hun olympisk mester i utfor.
I verdenscupen vant hun hele 62 enkeltrenn, ble sammenlagtmester seks ganger, deriblant fem ganger på rad i tidsrommet 1971–1975. Rekorden blant kvinnelige alpinister på 62 seire i verdenscuprenn sto i over 34 år, til Lindsey Vonn slo den 19. januar 2015.


== Meritter ==
OL 1972: sølv i utfor og storslalåm
OL 1980: gull i utfor
VM 1970: gull i kombinasjonen
VM 1974: gull i utfor
VM 1978: gull i utfor og kombinasjon, bronse i storslalåm


== Resultater i verdenscupen i alpint ==
Moser-Pröll vant totalt 62 verdenscupseire (36 utfor, 16 storslalåm, 3 slalåm, 7 kombinasjon) og tok 6 sammenlagtseire i verdenscupen (1971–1975, 1979)


=== Sammenlagtplasseringer ===


=== Pallplasseringer ===


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
Liste over verdenscupvinnere i alpint for kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Annemarie Moser-Pröll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Annemarie Moser-Pröll på Internet Movie Database 
(de) Annemarie Moser-Pröll – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Annemarie Moser-Pröll – Olympics.com 
(en) Annemarie Moser-Pröll – Olympic.org 
(en) Annemarie Moser-Pröll – Olympedia 
(en) Annemarie Moser-Pröll – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Annemarie Moser-Pröll – FIS (alpint) 
(en) Annemarie Moser-Pröll – ski-db.com 
(de) Verk av og om Annemarie Moser-Pröll i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Triforium

Et triforium er en del av langveggen som avgrenser midtskipet over arkaderekken i en kirke av basilikatypen. Triforiet korresponderer med loftet under det tilstøtende taket over sideskipet. Over triforiet fortsetter veggen i samme plan og danner klerestoriet. 
I romanske kirker er triforiehøyden ofte en ubrutt vegg, men i gotiske 
katedraler er den oftest gjennombrutt av bueåpninger, som kan være rikt dekorert. I noen katedraler danner triforiet en gjennomgående passasje inne i vegglivet, og dette triforiegalleriet kan i noen kirker løpe rundt hele interiøret.
I noen norske stavkirker av type B med hevet midtrom er det satt inn avstivende tenger, andreaskors og bueknær mellom stavene som avgrenser midtrommet. Dette partiet korresponderer (som i en basilika av stein) med skråtaket over omgangen rundt midtrommet. Likheten med triforiet i en steinbasilika har gjort at mange forskere bruker den samme betegnelsen om dette partiet i stavkirken, men det er ikke et ekte triforium.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Kazaa

Kazaa Media Desktop (opprinnelig skrevet som «KaZaA», men nå vanligvis som «Kazaa») er et juridisk midlertidig avsluttet peer-to-peer fildelingsprogram som bruker FastTrack-protokollen. I prinsippet kan en hvilken som helst fil deles over Internett, men Kazaa brukes gjerne for deling av musikkfiler som MP3, men benyttes også til å dele og utveksle film- og videofiler.


== Juridisk ==
Kazaa ble opprinnelig utviklet av svenske Niklas Zennström og estiske Janus Friis og lansert i 2001 gjennom deres nederlandske firma Consumer Empowerment. Det skjedde kort tid etter at et tilsvarende fildelingssystem, Napster, var blitt stengt etter en rettssak omkring opphavsrett og illegale filer på nettverket.
Som mange andre peer-til-peer-programmer har Kazaa blitt sterkt kritisert av blant annet film- og musikkbransjen, nasjonalt og internasjonalt, ettersom de mener programmet blir benyttet til å utveksle illegale kopier av filer som inneholder kommersielt produsert musikk og film.
Da representanter for rettighetshaverne av opphavsrettslig beskyttet materiale begynte å oppspore brukerne som stilte de illegale filene til rådighet for andre, begynte aktiviteten i Kazaa-nettverket å dale. Isteden har trafikken med illegale filer stort sett flyttet over til andre peer-til-peer-nettverk, som for eksempel BitTorrent, hvor systemet ikke er avhengig av en sentral server som er enkel å identifisere.


== Infisert ==
Det offisielle Kazaa-klientprogrammet kan lastes ned gratis, og blir finansiert ved hjelp av adware, spyware og malware.
En «reklamefri» og «uinfisert» klient for Kazaa-nettverket, kalt Kazaa Lite, er blitt utviklet, selv om distributørene av det opprinnelige Kazaa-programmet gjorde hva de kunne for å sikre at brukerne holdt seg til den originale utgaven av programmet.
Kazaas nettsted har ikke vært aktivt siden 2012.