jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vårnatt (film)

Vårnatt er en norsk dramafilm fra 1976 regissert av Erik Solbakken. Solbakken skrev også manuset, som bygde på Tarjei Vesaas' roman Vårnatt fra 1954. Olav Dalgard var manuskonsulent.


== Handlingen ==
Hallstein og Sissel bor sammen med foreldrene på et småbruk i en liten bygd. Denne vårnatten skal de for første gang være alene hjemme mens foreldrene er i begravelse i en annen bygd. Det hersker en varm fortrolighet mellom dem og de har gledet seg til å være hjemme. Men i det de er i ferd med å spise kveldsmat, banker det på døra. Utenfor står det en fremmed familie som trenger hjelp. Bilen deres har streiket og en ung kvinne blant dem skal føde. De trenger rom, senger og en jordmor. Etterhvert fører uløste konflikter dem imellom til spenning i det lille huset.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vårnatt på Internet Movie Database 
(no) Vårnatt hos Filmfront
Hypothalamus

Hypothalamus (av gr. ὑποθαλαμος hypo (under) og thalamos (kammer), i betydningen «under thalamus») er hos pattedyr en del av diencefalon (mellomhjernen) som er lokalisert under thalamus. Den består av en rekke nokså diffust avgrensede grupper av nerveceller som ligger i området rundt den dypeste delen av tredje hjerneventrikkel og utgjør den største delen av den ventrale regionen av diencephalon. Hypothalamus har som funksjon å regulere kroppens metabolisme og andre autonome (ikke viljestyrte) aktiviteter.Hypothalamus forbinder nervesystemet til det endokrine system gjennom syntese og sekresjon av nevrohormoner (såkalte releasing hormones) som behøves til kontroll av sekresjonen av hormoner fra adenohypofysen (hypofysens forlapp) — blant dem gonadotropinfrigjørende hormon (GnRH). Nevronene som utskiller GnRH er knyttet til det limbiske  system, som er primært involvert i kontrollen av følelser og seksuell adferd. Hypothalamus regulerer også kroppstemperatur, appetitt, tørste og sirkadiske sykler. Siden hypothalamus tar seg av mange av de automatiske prosessene i kroppen omtales den som «kroppens autopilot». Stamceller i hypothalamus frigjør dessuten mikro-RNA, som regulerer uttrykket av aldersrelaterte gener. Disse stamcellene forsvinner gradvis med alderen og kan påvises gjennom markørproteinene Sox2 og Bmi-1. Mengden av disse proteinene avtar med økende alder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Brodal Sentralnervesystemet Universitetsforlaget 5. utgave, 2013 ISBN 9788215021126


== Eksterne lenker ==
High-Resolution Cytoarchitectural Primate Brain Atlases (engelsk)
The Hypothalamus og Pituitary at endotexts.org (engelsk)
Diagram of Nuclei (psycheducation.org) (engelsk)
Diagram of Nuclei (universe-review.ca) (engelsk)
Diagram of Nuclei (utdallas.edu) (engelsk)
Konfliktlinje

En konfliktlinje defineres i statsvitenskap som en inndeling av individer, grupper og organisasjoner på basis av gitte kriterier som kan danne basis for konflikter. Begrepet er særlig knyttet til Stein Rokkan som identifiserte sju sentrale norske konfliktlinjer. Disse er:

en territoriell motsetning mellom sentrum og periferi
en sosiokulturell motsetning mellom byenes embetsstand og patrisiat og landsbygdas bondestand
en religiøs motsetning
en moralsk motsetning særlig knyttet til avholdssaken
en konflikt på arbeidsmarkedet mellom arbeidstakere og arbeidsgivere
en konflikt på varemarkedet mellom produsenter og forbrukere (av landbruksvarer)
en utenrikspolitisk motsetningHva som er konfliktlinjer i andre lands politikk varierer. I britisk politikk er klasse den totalt dominerende, mens i amerikansk politikk er moralske saker, som f.eks. abort, av viktig betydning. Norsk politikk har kryssende konfliktlinjer, mens noen land f.eks. konsosierte demokratier som Nederland, har sammenfallende konfliktlinjer, noe som forteller om historisk splittede og segregerte samfunn.


== Kilder ==
1987 Stat, nasjon, klasse : essays i politisk sosiologi Posthumt utgitt oversettelse til norsk av Stein Rokkans på engelsk publiserte artikler. Innledning ved Bernt Hagtvet ISBN 82-00-02533-0
Ben Curtis

Ben Curtis (født 26. mai 1977) er en amerikansk golfspiller fra Ohio. Han hadde stor suksess som amatør og vant amatørmesterskapet i Ohio i 1999 og 2000 (og sluttet seg dermed til John Cook og Arnold Palmer som de eneste til å vinne dette mesterskapet to år på rad).
Curtis er imidlertid best kjent for å ha vunnet The Open i 2003. Seieren kom som en stor overraskelse fordi 26-åringens beste resultat i en profesjonell turnering før dette var en 13.-plass i Western Open kun to uker tidligere (en plassering som forøvrig kvalifiserte ham til å delta i The Open). Deltagelsen i The Open i 2003 var Curtis' første opptreden i en major-turnering, og han ble dermed den første spilleren siden Francis Ouimet i US Open i 1913 til å vinne i sin første major-opptreden.
Hans seier i The Open førte ikke til at Curtis ble et fast innslag øverst på resultatlistene. I 2004 hadde han kun én topp 10-plassering på PGA-touren, og i 2005 kun to. I 2006 tok han sin andre profesjonelle seier, i Booz Allen Classic, og senere samme sesong sin tredje, i 84 Lumber Classic.


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Curtis – PGA-touren 
(en) Ben Curtis – Europatouren 
(en) Ben Curtis – Verdensrankingen
John Cook (golfspiller)

John Cook (født 2. oktober 1957) er en amerikansk golfspiller. Han er født i Toledo i Ohio og studerte ved Ohio State University. Han ble profesjonell i 1979.
Etter en suksessrik karriere på PGA-touren, der han vant 11 turneringer, begynte han på Champions Tour da han fylte 50 år i 2007. Allerede det første året vant han sin første av åtte seire på den touren.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2001: Reno-Tahoe Open
1998: GTE Byron Nelson Golf Classic
1997: Bob Hope Chrysler Classic
1996: FedEx St. Jude Classic, CVS Charity Classic
1992: Bob Hope Chrysler Classic, United Airlines Hawaiian Open, Las Vegas Invitational
1987: The International
1983: Canadian Open
1981: Bing Crosby National Pro-Am


== Eksterne lenker ==
(en) John Cook – PGA-touren 
(en) John Cook – Verdensrankingen
John Cook

John Cook er navnet til flere personer:

John Cooke (1608–1660), en britisk riksadvokat
John Cook (1730–1789), en amerikansk politiker
John Cook (golfspiller), en amerikansk golfspiller
NeuroNames

NeuroNames er et nomenklatur-system for hjernen og dens relaterte strukturer.
NeuroNames vedlikeholdes ved University of Washington, som tilbyr et verktøy kalt "BrainInfo", hvor man kan navigere seg igjennom nomenklaturets hierarki.
Det er en del av Metathesaurus av Unified Medical Language System.


== Se også ==
Talairach-koordinater


== Eksterne lenker ==
Oversikt
BrainInfo
NeuroNames Direct Link
PMID 9410576
Ragnvald Knaphövde

Ragnvald Knaphövde (Knapphode) var konge av Sverige i 1125–1126 og blir bare nevnt i vestgøtalovens kongeliste. Hans foreldre er ukjent, men det har vært antydet at han kan ha vært en sønn av en Olof Näskonung eller Inge Stenkilsson den eldre, men han var uansett i slekt med den stenkilske ætten eller med de gamle kongene fra Uppsala for å kunne bli valgt til konge.I og med kong Inge den yngres død på begynnelsen av 1120-tallet kom Sverige inn i en urolig tid. Det historiske kildegrunnlaget for perioden er magert, men en av de personer som navnes er kong Ragnvald Knaphövde. Han ble på midten av 1120-tallet valgt til konge av uppsveaerne og østgøtene. Vestgøtene hadde derimot valgt den danske prinsen Magnus den sterke til sin konge. 
Da Ragnvald hadde blitt valgt til konge ved Morasteinen bega han seg ut på den obligatoriske reisen rundt i Sverige, den såkalte «eriksgata», for å bli akseptert som konge ved de lokale tingene. Da han kom til Vestergøtaland, men uten å ha sikret seg gisler i henhold til gammel sed og skikk ble han overfalt av lagmannen og bøndene og slått i hjel ved Karleby i nærheten av dagens Falköping i 1126.Tilnavnet knaphövde kommer av at Ragnvald skal ha hatt et særdeles lite og rundt hode.Hans datter Ingrid Ragnvaldsdatter (død en gang etter 1161) ble gift med kong Harald Gille, konge av Norge i tiden 1130–1136, og hun fødte ham Inge Haraldsson, også kalt for Inge Krokrygg (1135–1161).


== Referanser ==
Juan Román Riquelme

Juan Román Riquelme (født 24. juni 1978 i San Fernando, Buenos Aires) er en tidligere argentinsk fotballspiller. Han er best kjent fra Boca Juniors, FC Barcelona, Villarreal CF og fra det argentinske landslaget. Han er kjent som en av Boca Juniors og Argentinas største legender og da han la opp i 2014 ble han hyllet som "den siste engache". Han var en playmaker, men ikke en typisk playmaker. Han vandret rundt overalt på banen og kunne være både foran og bak resten av midtbanen i løpet av kampen. Hans ettermæle har blitt noe ødelagt av at han lyktes i de aller største klubbene i fotballen. I likhet med en annen stor playmaker, Gheorghe Hagi, 10 år før, mislyktes han i Barcelona, men ble ledestjernen i andre lag.
Riquelme debuterte som profesjonell spiller i 1996 for Boca Juniors. Uken etter scoret han sitt første mål. I 2002, etter en meget god sesong hos Boca Juniors, ble europeiske toppklubber oppmerksomme på Riquelmes talent. Den sentrale midtbanespilleren ble kjøpt av den spanske klubben FC Barcelona for 9 millioner euro. Her greide han imidlertid aldri å spille seg til fast plass på laget, og gikk derfor i 2003 til Villarreal. I sesongen 2004/2005 overbeviste han stort, med 15 mål og 11 målgivende pasninger hjalp han laget til tredjeplass i den spanske ligaen. Året etter førte han Villareal frem til semifinalen i Mesterligaen.
I 2007 tvang Riquelme gjennom en overgang tilbake til Argentina og Boca Juniors, klubben i hans hjerte. Han spilte i klubben fram til 2014 før han tok en siste svanesang i en annen Buenos Aires-klubb, Argentinos Juniors.
Riquelme debuterte på det argentinske landslaget i 1997. Han var en viktig spiller på Argentinas lag under VM 2006 i Tyskland og under Copa America 2007. Under OL i Beijing 2008 vant han også OL-gull med Argentina, etter at han ble tatt ut som en av de overårige på Argentinas lag.


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Román Riquelme – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Juan Román Riquelme – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juan Román Riquelme – Olympics.com 
(en) Juan Román Riquelme – Olympedia 
(en) Juan Román Riquelme – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juan Román Riquelme – FIFA 
(en) Juan Román Riquelme – UEFA 
(fr) Juan Román Riquelme – LÉquipe 
(en) Juan Román Riquelme – Transfermarkt 
(en) Juan Román Riquelme – Transfermarkt (manager) 
(en) Juan Román Riquelme – national-football-teams.com
Alko

Alko er et statlig selskap i Finland som har monopol på alkoholomsetning, og som tilsvarer Vinmonopolet i Norge, Vínbúð på Island og Systembolaget i Sverige. Alko ble etablert i 1932, etter opphevelse av forbudstiden i Finland.
Vanlige forretninger selger alkoholholdige drikkevarer med inntil 5,5 % alkohol, mens Alko har monopol på salg av drikkevarer med høyere alkoholinnhold.
Alko har to aldersgrenser. Nedre grense for kjøp av drikkevarer med alkoholinnhold under 22 % er 18 år, og for varer med 22 % eller mer er grensen 20 år.


== Se også ==
Vinmonopolet.
Systembolaget
Vínbúð


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Alko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vínbúð

Vínbúð er et statlig selskap på Island som har monopol på alkoholomsetning, og som tilsvarer Vinmonopolet i Norge. Vínbúð ble etablert i 1922, i forbindelse med forbudstiden på Island. Selskapet eies av ÁTVR som er et statlig alkohol- og tobakksforetak. Vínbúð kalles i dagligtale gjerne ríkið.
Vínbúð har 46 utsalgssteder på Island.
Prisene på alkohol på Island er blant de høyeste i Europa.


== Se også ==
Vinmonopolet
Systembolaget
Alko


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tachles

Tachles er en tyskspråklig sveitsisk jødisk ukeavis. Den oppstod i 2001 gjennom en sammenslåing av Jüdische Rundschau og Israelitische Wochenblatt. Avisen har et opplag på ca. 7 000, og utgis av JM Jüdischen Medien AG, som også utgir månedsavisen Aufbau. Sjefredaktør er Yves Kugelmann.
Jüdische Rundschau ble grunnlagt i 1941 under navnet Makkabi som organ for den jødiske turn- og sportsforeningen i Sveits. I 1944 endret publikasjonen navn, og utviklet seg etterhvert til et alminnelig jødisk presseorgan for Sveits.
Ordet tachles stammer fra hebraisk-jiddisch, og betyr å si sin mening åpent og direkte.


== Eksterne lenker ==
tachles.ch – Das jüdische Wochenmagazin
rundschau.ch Internettarkiv for det tidligere Jüdische Rundschau
Martin Adler

Martin Adler (født 30. oktober 1958, død 23. juni 2006) var en svensk journalist og kameramann. Under et oppdrag for britiske Channel 4 i Mogadishu i Somalia ble han skutt ned og drept mens han dekket en islamistisk demonstrasjon.
Adler ble født i Stockholm av svensk-britiske foreldre. Som journalist dekket han først og fremst konfliktområder, og hadde erfaring fra blant annet El Salvador, Rwanda, Kongo, Angola, Sierra Leone, Liberia, Tsjetsjenia, Bosnia, Afghanistan, Sri Lanka, Kashmir, Burundi, Sudan, Eritrea og Irak. Han hadde også tidligere vært på oppdrag i Somalia. 
I 2001 ble han tildelt Amnesty Internationals mediepris i nyhetskategorien for sin dekning av kidnapping og salg av kvinner i Kina. Samme år fikk han sølvprisen for undersøkende journalistikk ved New York TV Festival, og i 2004 Rory Peck-prisen for On Patrol with Charlie Company in Iraq.Det fatale skuddet den 23. juni 2006 ble antagelig avfyrt på nært hold. Adler ble truffet i brystet, og døde i løpet av få sekunder. Han etterlot seg kone og to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Channel4: Minnereportasje
IFEX: Swedish photographer gunned down
Ludvig XV av Frankrike

Ludvig XV (født 15. februar 1710 på slottet i Versailles, død 10. mai 1774) var konge av Frankrike fra 1715 til sin død. 
Han var sønnesønnssønn av sin forgjenger Ludvig XIV. Han var sønn av Ludvig, hertug av Burgund (Le petit Dauphin), som igjen var sønn av Ludvig, Dauphin av Frankrike. Hans far, hans farfar og hans eldre bror Ludvig, hertug av Bretagne, hadde dødd av helsemessige årsaker i løpet av regjeringstiden til Ludvig XIV. Derfor gikk arven i henhold til kongens ønske til ham.
Ludvig XV var fem år da han ble gjort til konge, og ble fram til sin 13-årsdag 15. februar 1723 assistert av sin fetter som Régence, hertug Filip II av Orléans. 
I alt regjerte han i 59 år, og moderne historikere tolker dette som at han stod for et klokt styre. Men hans regjeringtid ble likevel preget av ulike forhold, blant annet forholdet til elskerinnen Madame de Pompadour som svekket hans egen makt og som undergravde kongedømmet. Selv om han var lojal mot monarkiets ritualer og systemer, trakk han seg etter hvert unna og levde et mer privat liv med madame de Pompadour. Dette ble også problematisk da hun bodde i umiddelbar nærhet til resten av den kongelige familien.
Videre overlot han en rekke politiske beslutninger til den beleste og velorienterte madame de Pompadour, som han hadde stor tillit til.
Som troende katolikk unngikk Ludvig å motta skriftemålets sakrament, siden han visste at han da ville ha fått beskjed om å bryte forholdet til henne. Dette gjorde at han heller ikke kunne motta eukaristien og av den grunn ikke delta i de kongelige pliktene i tilknytning til blant annet påsken, og dette skapte folkelige reaksjoner. Ved sin død var han en upopulær konge.Sønnen Ludvig Ferdinand døde av tuberkulose. Ludvig XV ble derfor etterfulgt av sin sønnesønn Ludvig XVI.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herman Lindqvist: Madame Pompadour, Schibsted forlag 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Louis XV of France – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louis XV de France – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over Danmarks monarker

Liste over Danmarks monarker er en liste over Danmarks konger og dronninger fra 800-tallet og fram til vår tid. Det danske monarkiet presenterer seg selv som mer enn 1000 år gammelt, og dermed «blandt de ældste i verden».Den danske kongerekken innledes tradisjonelt med Gorm den gamle, ettersom han er den eldste kongen det foreligger noenlunde sikre kilder om. Gorms sønn Harald Blåtann innleder den faste, offisielle kongerekken hvor man antar å kjenne dateringene, men den sikre historiske tiden begynner først under Knut II av Danmark, hvor man får en dansk årbok fra Lund. Alle tidligere opplysninger stammer fra utenlandske kilder og runesteiner, blant annet Jellingsteinene. Før den historisk sikre kongerekken er det en overlappende rekke av danske sagnkonger.
De to store, dominerende slektene i det danske kongehus er huset Oldenburg og huset Glücksburg. Den første oldenburgske kongen, Christian I, besteg tronen i 1448, og den siste av denne slekten ble Frederik VII, som døde barnløs i 1863. Frederik ble etterfulgt av Christian IX, som ble kjent som «Europas svigerfar» eller «Europas oldefar», fordi flere av hans døtre ble giftet inn i andre europeiske kongehus. Dagens kongefamilie er etterkommere etter Christian IX.
Danmark er, som de øvrige vesteuropeiske kongedømmene, et konstitusjonelt monarki. I og med påskekrisen i 1920, hvor Christian X utfordret Folketingets flertall, ble parlamentarismen knesatt i Danmark, og kongehusets rolle redusert til symbolske og seremonielle oppgaver.


== Dagens kongefamilie ==

		
		


== Usikker datering ==


== Historiske konger 958–1375 ==


== Kalmarunionen 1387–1448 ==


== Huset Oldenburg 1448–1863 ==


== Huset Glücksburg 1863 - ==
Den første i arvefølgen til den danske tronen er dronningens sønn, Kronprins Frederik og videre kronprinsens sønn prins Christian til Danmark.


== Kuriosa ==
Dersom den videre arvefølgen inntreffer, blir det første gang i historien Frederik n etterfølges av Christian n+1, ettersom fra Christian III tiltredelse i 1534 har Frederik n blitt etterfulgt av Christian n+2, med unntak av Frederik IX som ble etterfulgt av Margrethe II.


== Se også ==
Tidslinje over danske monarker
Danske sagnkonger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kongerekken Huset Oldenburg og Huset Glücksburg - Kongehuset.dk
Statsoverhoder i Danmark hos Store norske leksikon
Elizabeth Lanza

Elizabeth Lanza (født 1951 i USA) er en norsk lingvist, og professor i lingvistikk ved Universitetet i Oslo. Lanza forsker særlig på tospråklighet. Hun er datter av en amerikansk far og en fransk mor, og oppvokst i USA, India og Marokko. Hun har bodd i Norge siden 1976.
Hun tok doktorgraden i 1990 ved Georgetown University, USA.
I 2013 ble hun valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for filologi og språkvitenskap


== Bibliografi ==
Language mixing in infant bilingualism: A sociolinguistic perspective
Language encounters across time and space: Studies in language contact (med Bernt Brendemoen og Else Ryen, red.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonal forskningsinformasjon: Elizabeth Lanza
(no) Publikasjoner av Elizabeth Lanza i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Elizabeth Lanza i BIBSYS
NM149

Skarpskyttergevær 7,62mm x 51mm NM149 er en rifle med repetermekanisme med tre rekylklakker og magasin for fem patroner.
Våpenet er utstyrt med kikkertsikte og vanlige siktemidler (diopter og korn). Kikkertsiktet kan justeres fra 100–800 m. Det forstørrer 6 ganger, med en objektivlinse på 42 mm. Våpenet er bygd i Norge på opprinnelig tyske Mauser M98-glidekasser, og er utstyrt med justerbart finavtrekk. NM149 ble faset ut av HV som siste bruker i det norske forsvaret 2013.
NM149 ble i hovedsak erstattet av Heckler & Koch HK417 som skarpskyttervåpen i alle forsvarsgrener.


== Fakta om NM149 ==
Kaliber: 7,62 x 51 mm NATO
Vekt på våpenet (med kikkert og fylt magasin): Ca. 6,0 kg
Lengde på våpenet: 1 150 mm
Praktisk skyteavstand med kikkert: 800 m
Praktisk skyteavstand med diopter: 400 m
Utgangshastighet: 860–880 m/s
Magasinkapasitet: 5 skudd


== Se også ==
Liste over skarpskyttergeværer
Juan Pablo Sorín

Juan Pablo Sorín (født 5. mai 1976 i Buenos Aires) er en tidligere argentinsk fotballspiller. Sorín har spilt klubbfotball i Argentina, Brasil, Spania, Italia, Frankrike og Tyskland. 


== Karriere ==
Sorín begynte karrieren i Buenos Aires-klubben Argentinos Juniors. Han ble kjøpt av Juventus, men fikk lite spilletid, og dro snart tilbake til Argentina. I 1996 gikk Sorín til River Plate, og vant flere titler med klubben, blant annet tre seriemesterskap (1996, 1997 og 1999).
I 2000 ble han solgt til den brasilianske klubben Cruzeiro. Her spilte han i to og et halvt år, før turen igjen gikk til Europa. Han spilte en og en halv sesong i Lazio før han ble kjøpt av FC Barcelona. 
Sommeren 2003 forlot han Nou Camp og flyttet til Frankrike for å spille for Paris Saint-Germain, der han vant den franske cupen. I 2004 returnerte han til Cruzeiro, men ble senere solgt til spanske Villarreal.
Sorín var med i landslagstroppen til VM 2002 i Korea/Japan, der Argentina ikke gikk videre fra gruppespillet. Sorín var kaptein på Argentinas landslag under VM 2006 i Tyskland.


== Eksterne lenker ==
(de) Juan Pablo Sorín – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juan Pablo Sorín – Olympedia 
(en) Juan Pablo Sorín – FIFA 
(en) Juan Pablo Sorín – UEFA 
(fr) Juan Pablo Sorín – LÉquipe 
(en) Juan Pablo Sorín – Transfermarkt 
(en) Juan Pablo Sorín – national-football-teams.com 
(en) Juan Pablo Sorín – WorldFootball.net 
(en) Juan Pablo Sorín – FootballDatabase.eu 
(de) Juan Pablo Sorín – fussballdaten.de
Fabricio Coloccini

Fabricio Coloccini (født 22. januar 1982) er en argentinsk tidligere fotballspiller.
Coloccini debuterte i den argentinske toppserien i 1998 med Boca Juniors. I 1999 dro han til italienske AC Milan, og gikk deretter via Deportivo Alavés (2001), Atlético Madrid (2002) og Villarreal CF (2003) til Deportivo de La Coruña i 2004. Sommeren 2008 ble Coloccini solgt videre til engelske Newcastle United. Han ble med det den dyreste forsvarsspilleren i Newcastle Uniteds historie. Tidligere var dette Jonathan Woodgate.
Coloccini var med på Argentinas lag som vant ungdoms-VM i 2001, og var med på å vinne gull med Argentinas seniorlandslag under OL 2004 i Athen.
Coloccini var med i Argentinas tropp til VM 2006 i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabricio Coloccini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fabricio Coloccini – Olympedia 
(en) Fabricio Coloccini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fabricio Coloccini – FIFA 
(en) Fabricio Coloccini – UEFA 
(en) Fabricio Coloccini – Transfermarkt 
(en) Fabricio Coloccini – national-football-teams.com 
(en) Fabricio Coloccini – WorldFootball.net 
(en) Fabricio Coloccini – Soccerbase.com 
(en) Fabricio Coloccini – FootballDatabase.eu 
(de) Fabricio Coloccini – fussballdaten.de 
Spillerportrett
Tympanalorgan

Tympanalorgan er hørselsorganer hos noen virvelløse dyr. De kan finnes på litt forskjellige steder på kroppen eller på beina. 
Det er flere måter å oppfatte lyd, enten med tympanalorgan eller med akustiske sansehår. 
Tympanalorganet ligner litt på et øre og er en rund eller spalteformet åpning. Insekter kan oppfatte frekvenser, helt opp mot 200 kHz., det er langt høyere enn hva et mennesker kan oppfatte. Mennesker kan oppfatte lyder med svingninger mellom 15 og 20 kHz). 
Løvgresshopper og sirisser har tympanalorganet på frambeina, litt høyt oppe på leggen. Ved å snu på seg kan de også rettningsbestemme hvor lyden kommer fra.  Andre har slike hørselorgan på bakkroppen.  
Det å kunne høre kan være nyttig på flere måter. For å finne en partner (forplantning), for å unngå fiender eller å oppdage fare. Noen nattaktive insekter, blant annet nattfly, har evnen til å høre lyden fra flaggermus som er på jakt. Like før flaggermusen  angriper slipper sommerfuglen seg ned, og unngår å bli spist.