jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thietmar av Praha

Se også Thietmar av Merseburg.Dětmar, Thietmar eller Dietmar (død 2. januar 982 i Praha) var den første biskop av Praha. Han kom fra fyrstedømmet Sachsen og lærte seg å tale tsjekkisk. Bispedømmet Praha ble suffragan under erkebispedømmet Mainz da Thietmar ble valgt til første biskop der i 973 i Boleslaus II av Bøhmens regjeringstid. Dannelsen av dette bispedømmet gav Bohemia religiøs uavhengighet fra keiserdømmet. Thietmar var kjent som en vis og from mann, som bygget mange kirker og den første katedral. Han døde i 982. Til hans etterfølger ble valgt Adalbert av Praha.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jaroslav Kadlec: Založení pražského biskupství. Roztoky 1971
Jaroslav Kadlec: Přehled českých církevních dějin. 1, Roma 1987
J. Sláma: Výkladový heslář vybraných historických osob, míst a reálií. I: Rostislav Nový, Jiří Sláma, Jana Zachová (utg.): Slavníkovci ve středověkém písemnictví. Vyšehrad, Praha 1987
Manihiki

Manihiki er en av de nordligste øyene i øygruppen Cookøyene.
Øya er en atoll, og består av 40 småøyer rundt en ca. 4 km bred lagune. 
Øya kalles ofte «perleøya» på grunn av sine forekomster av sorte perler. Østersene hører naturlig til her, og trives i det rene vannet. 
Øya trekker også mange turister, bl.a. for dykking. Her finnes et rikt undervannsliv med fargerike fisker og flotte koraller. 
Manihiki befinner seg på toppen av et 4 000 m høyt undervannsfjell. Tradisjonelt har øya vært en viktig kilde til mat for naboøya Rakahanga, ved at innbyggerne herfra har kommet til Manihiki dersom de selv har lite mat, slik at naturressursene får fornyet seg. Denne reisingen førte til tap av menneskeliv, og ble forbudt av misjonærer i 1852. Etter dette har befolkningen på disse to øyene vært delt. 
Polynesierne har trolig bodd her siden ca. år 1500, og øya ble oppdaget av europeerne i 1822, da det amerikanske skipet «Good Hope» fikk øye på den. Kapteinen (Captain Patrickson) kalte øya Humphrey Island. 
Flyselskapet Air Rarotonga flyr hit ukentlig fra Rarotonga, via Aitutaki. Hver ankomst blir behørig ønsket velkommen av de lokale på øya. Turen tar ca. 3 timer og 40 minutter. 
I 1998 ble Manihiki truffet av en syklon, og mange av husene er ennå ikke bygd opp igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manihiki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nassau (Cookøyene)

Nassau er ei øy i Cookøyene i Sør-Stillehavet. Den hadde i 2011 en befolkning på 73. Nassau hører administrativt sammen med naboøya Pukapuka.


== Geografi ==

Nassau har et areal på 1,3 km². Øya er nærmeste nabo til Pukapuka. Nassau ligger 48 nautiske mil fra Pukapuka og 673 nautiske mil fra Rarotonga.Nassau er ei sandøy som er omgitt av et bredt korallrev. Den er den eneste av de nordlige Cookøyene som ikke har lagune. Sanddynene går opp i elleve meters høyde.


== Historie ==
Øya ble benyttet av folk fra Pukapuka, men var ikke permanent bebodd. Franskmannen Louis Coutance på skipet «Adèle» ble i 1803 den første europeer som fikk øye på øya. Han ga den navn etter skipet, men det ble ikke stående. Navnet Nassau ble gitt øya av kaptein John Sampson fra USA etter hvalfangstskuta han kom til øya med i 1835.I 1876 ble øya kolonisert av amerikanere som plantet kokospalmer, bananplanter og andre avlinger. Storbritannia annekterte øya i 1892.Fra 1916 til 1926 ble øya utleid til et selskap fra Samoa. Det ble da produsert kopra. Arbeidskraft ble hentet fra Gilbert- og Elliceøyene og Samoa. I 1945 ble øya kjøpt av Cookøyenes regjering som i 1951 solgte den til høvdingene på Pukapuka.


== Samfunn ==
Folketellingen i 2011 viste et innbyggertall på 73. Øya var lenge ubebodd, men i 1936 hadde den en befolkning på 18. Folketallet steg til 167 i 1966. Siden har det falt.
I likhet med på naboøya Pukapuka taler folket på Nassau pukapukansk, et språk som er i slekt med samoansk.Nassau har ingen flystripe. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Cook Islands 2011 Census of Population and Dwellings. Main Report, Statistics Office
Pukapuka Island Profile 2003, Office of the Minister for Island Administration
Pukapuka

For øya i Fransk Polynesia, se Puka Puka
Pukapuka er en atoll i Cookøyene. Det er den øya som ligger lengst nordvest i landet. I 2011 bodde det 451 mennesker på øya.


== Geografi ==
Pukapuka er en atoll med tre småøyer, Pukapuka eller Wale, Kavata (Kotawa) og Ko (Koe), som til sammen har et areal på 1,3 km². Høyeste punkt er 30 moh. De tre småøyene er bundet sammen av brede korallrev.
Pukapuka ligger 715 nautiske mil fra Rarotonga og 48 nautiske mil fra Nassau.


== Historie ==
Innbyggerne kom opprinnelig fra Samoa på 1300-tallet. Kulturen og språket på Pukapuka reflekterer dette. Utgravninger viser imidlertid at det har bodd mennesker her siden 400-tallet.Spanjolen Álvaro de Mendaña ble i 1595 første europeer som kom til øya. I 1765 kom John Byron på det britiske skipet HMS «Dolphin» over den igjen. Byron ga øya navnet Danger Island på grunn av revet og de høye bølgene som gjorde at han ikke fikk gått i land.Storbritannia annekterte øya i 1892. USA gjorde krav på Pukapuka som en av guanoøyene. Kravet ble oppgitt ved traktaten USA og Cookøyene undertegnet i 1980.


== Samfunn ==
Folketellingen i 2011 viste et innbyggertall på 451. I 1902 bodde det 505 mennesker på øya. Etter en nedgang, økte folketallet fra 1920-årene til 797 i 1981. Folketallet har deretter sunket.
Folket bor i tre landsbyer på den nordlige øya, Pukapuka (Wale). På de to andre øyene bor det ingen, de brukes kun til dyrking av mat. Viktige matkilder er skalldyr, som er sesongavhengig, og lokale frukter. 
I likhet med på naboøya Nassau er språket pukapukansk, et språk som er i slekt med samoansk.Pukapuka fik i 1993 flyplass. Den 1550 meter lange rullebanen ble anlagt på den sørligste av de tre småøyene i atollen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Cook Islands 2011 Census of Population and Dwellings. Main Report, Statistics Office
Rakahanga

Rakahanga (Hararanga) er den nest nordligste øyen i øygruppen Cookøyene.
Øya består av en nesten sammenhengende ring av korallrev rundt en grunn lagune. Den består av i alt 2 øyer og 7 småøyer. Landsbyen heter Matara, og ligger ved korallåpningen i sydvest, som kun er stor nok til at mindre båter kan kjøre inn. På utsiden er det en brygge der større båter kan fortøyes. De har også en flystripe på vest-delen, men denne brukes sjelden, da de fleste besøkende kommer med båt. Det er ingen hoteller eller pensjonater her, så overnatting må avtales med øyas innbyggere. Camping er forbudt på Cookøyene. 
Hovedinntektskilden på øya er salg av kokoskjerner, som det finnes mye av, og de har i tillegg god tilgang på bl.a. brødfrukt og en grov rotfrukt som heter puraka. 
Antall innbyggere her varierer litt, men ligger rundt 300. Innbyggerne har 2 skoler på øya. 
Rakahanga var den første av Cookøyene som ble besøkt av Europeere, dette var 2. mars 1606 da to spanske skip fra Spania, «Capitana» og «Almiranta» kom hit, under kaptein Pedro Fernandez de Quiros kom hit, han ga øya navnet «La isla de Gente Hermosa» (Øya med vakre mennesker) på grunn av de vakre innbyggerne. 7. august 1820 kom den russiske utforskeren Fabian Gottlieb von Bellingshausen hit, han ga øya en russisk navn som tilsvarer «Stor-hertug Alexander-øya», mens i oktober 1822 kom Kaptein Patrickson med båten «Good Hope», og ga øya navnet «Reirson Island». I 1928 fikk øya nytt navn igjen, av Joshua Coffin fra Nantucket (by i Massachusetts, USA) som kom med hvalfangstskuta «Ganges». Han ga øya navnet Little Ganges Island. Andre navn øya har hatt er Francis Island, Princess Marianne Island og Alliconga Island. 
Innbyggertall ca. 250.
Suwarrow

Suwarrow (Suvarov) er en av de nordlige øyene i øygruppen Cookøyene.
Suwarrow er en nesten sirkelformet atoll, med kun én åpning, på nordvestsiden. Den består av ca. 25 små-øyer, de fleste svært små. Totalt landområde er bare ca. 2,4 km². 
Øya administreres fra Rarotonga, og det bor ingen her fast. Tidvis bor det folk fra andre øyer her, for å sanke kokosnøttkjerner og perleskjell, som det er rikelig av her. Det er også rikelig med fisk i lagunen. Siden øya er så lav, har høye havbølger mange ganger skylt over øya. 
Den øya som ligger vest for åpningen i atollen heter «Anchorage Islet», hele Suwarrow er avsatt som et marint naturreservat. Besøkende må søke om tillatelse til å oppholde seg på øya. 
Suwarrow ble oppdaget 27. september 1814, av Løytnant Lazareff, kommandør på båten «Suvorov» fra The Russian-American Company. Hans nedtegnelser fra den gang sier at det ikke bodde noen på øya, men at det krydde av krabber, rotter og flokker med fugler her. 
Fra oktober 1952 til juni 1954, samt fra april 1960 til desember 1963 bodde Tom Neale alene på denne øya, og skrev etter dette boken «An Island To Oneself», utgitt i 1966.
Nassau (Bahamas)

Nassau er hovedstaden og den største byen på Bahamas og har omkring 210 000 innbyggere (2000). Byen ligger på øya New Providence. Nassau ble grunnlagt av britene på 1600-tallet, og ble da kalt Charles Towne. Byen fikk dagens navn i 1695 da den ble oppkalt etter Vilhelm III av Oranien-Nassau. Navnet Nassau kommer opprinnelig fra byen Nassau i Tyskland.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nassau, Bahamas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nassau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tongareva

Tongareva (Penhryn), også kjent som Mangarongaro, er den nordligste øya i øygruppen Cookøyene. 
Den er en stort atoll, 9 – 13 km bred, og lagunen den omkranser er 280 km². Samlet landareal er ca. 16 km². Atollen har tre åpninger som båter kan passere gjennom. Tongareva er det lokale navnet på øya, navnet betyr flytende tonga, og ble gitt øya av de polynesiske oppdagerne. Første gang europeere oppdaget øya var 9. august 1788, da det engelske skipet «Lady Penrhyn» så øya. Senere, i 1816 ble øya utforsket av mannskapet fra skuta «Rurick», som gjorde det første studiet av øya. I 1863 ble øya nesten avfolket av peruanske slavehandlere, og ca. 410 av øyas 500 innbyggere ble tatt med.  
I likhet med andre av Cookøyene er det en blomstrende industri med sorte perler her. Kokosnøttjkjerner er en annen stor industri her. 
Øya har egen flystripe, der det kommer fly hver lørdag fra Rarotonga. De to landsbyene som finnes, heter Omoka (på Moananui) og Te Tautua (på Pokerekere).
Aitutaki

Aitutaki er en av de sørligste atollene i øygruppen Cookøyene.
Den er den tredje største av de sørlige øyene, og består av 3 vulkanske småøyer og 12 koralløyer. Øya har trolig vært befolket siden ca. år 900, og legenden skal ha det til at det var den polynesiske høvdingen Ra som oppdaget øya, og ga den navnet Utataki Enua O Ru Ki Te Moana, som betyr «Føringen av en last med folk av Ra over havet». Det sies at Ra tok med seg 4 koner, 4 brødre og 20 hoff-jomfruer for å befolke øya. 
Hoveddelen av befolkningen bor i landsbyen Arutanga, som ligger på øst-siden av hovedøya. Her ligger også en flyplass, som Air Rarotonga flyr til fra Rarotonga. Aitutaki er den nest mest besøkte av Cookøyene. Her finnes flere hoteller og andre overnattingssteder, og mange aktiviteter. Mange anser Aitutaki for å være verdens vakreste lagune. 
Første registrerte møte med europeere er Kaptein William Bligh på skuta «Bounty», 11. april 1789, like før det berømte Mytteriet på Bounty. Disse har også fått æren for å ha innført frukten paw-paw, som i dag er en stor eksportartikkel her. 


== Eksterne lenker ==
(en) Aitutakis hjemmeside
Björn Ulvaeus

Björn Kristian Ulvaeus (født 25. april 1945) er en svensk musiker og komponist, mest kjent for sitt medlemskap i ABBA.
Ulvaeus ble født i Göteborg, men familien flyttet til Västervik mens han var barn. Etter å ha vært medlem av ABBA har han, sammen med Benny Andersson, lagd musikalene Chess, Kristina från Duvemåla (basert på romanserien Innvandrerne av den svenske forfatteren Vilhelm Moberg), og Mamma Mia (basert på eksisterende ABBA-sanger).
Før ABBA ble startet var han forgrunnsfigur i visegruppen Hootenanny Singers som hadde en rekke hits på Svensktoppen. Ulvaeus deltok også på en del konserter med The Hep Stars gjennom sitt vennskap med Benny Andersson.
Ulvaeus har på 2000-tallet markert seg som en fritenker og humanetiker. Han er medlem av de svenske Humanisterna (Human-Etisk Forbunds søsterorganisasjon).


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil
Intervju i Humanisten
(en) Björn Ulvaeus på Internet Movie Database 
(no) Björn Ulvaeus hos Sceneweb 
(sv) Björn Ulvaeus i Svensk Filmdatabas 
(da) Björn Ulvaeus på Filmdatabasen 
(en) Björn Ulvaeus hos The Movie Database 
(en) Björn Ulvaeus hos Internet Broadway Database 
(en) Björn Ulvaeus på Discogs 
(en) Björn Ulvaeus på MusicBrainz 
(en) Björn Ulvaeus på Spotify 
(en) Björn Ulvaeus på Last.fm 
(en) Björn Ulvaeus på AllMusic
Sølvberget

Sølvberget kan vise til

Et annet navn på Stavanger kulturhus
Et fjell i Hornindal, se Sølvberget (Hornindal)
Et område i Stavanger, se Sølvberget (Stavanger)
En supporterklubb for basketballklubben Kongsberg Penguins
Jenny Lind

Jenny Lind, egentlig Johanna Maria Lind, (født 6. oktober 1820 i Stockholm, død 2. november 1887 i Worcestershire) var en svensk operasanger kjent som «den svenske nattergal». 


== Liv og virke ==
Allerede som 10-åring begynte hun å synge vaudeville, og 18 år gammel fikk hun sin operadebut. På grunn av overbelastning ble hun sendt til Paris, der hun studerte en periode. Hun hadde engasjement både der og i Tyskland.
Under et opphold i London sloss teatrene om å få henne på programmet. I 1850 la hun ut på en årelang turné til USA. Etter at hun trakk seg tilbake fra scenen, var hun tilknyttet Royal College of Music i London. Fra 1843 var hun venninne med H.C. Andersen, som besøkte henne i 1845 i Berlin.
Stemmen, som hadde et omfang fra lille h til trestrøken g, behersket hun med full virtuositet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jenny Lind – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jenny Lind – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jenny Lind hos Internet Broadway Database 
(en) Jenny Lind hos Internet Broadway Database
Den norske Bokhandlerforening

Den norske Bokhandlerforening er en norsk interesseforening for bokhandlere som ble stiftet 10. januar 1851. Foreningen har som mål å ivareta og fremme bokhandlernes interesser, og arbeide for å styrke litteraturens og bokens plass i samfunnet. Foreningen representerer 480 bokhandler med over 2000 ansatte. Medlemmene varierer fra de største kjedebokhandlerne til små uavhengige bokhandler.
Anne Schiøtz overtok i 2021 som direktør i Bokhandlerforeningen. Hans Antonsen, administrerende direktør i Det norske Teatret, ble i 2018 valgt til ny styreleder.


== Se også ==
Bokhandlerprisen
Bokhandelens fagbokpris


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Holy Riders

Holy Riders MC (HR) er en norsk kristen motorsykkelklubb stiftet 1981. Klubben hadde per 2017 totalt rundt 400 med­lemmer fordelt over Norge, Sverige, Tyskland, Ukraina, Estland og Russland. I Norge og Sverige er det rundt 300 medlem­mer, fordelt på mange avdelinger.  Klubbens mål er å spre det kristne evangeliet om frelsen gjennom Jesus Kristus død og oppstandelse til alle i MC-miljøene. Klubben er alkoholfri, og den er åpen for alle uansett alder, kjønn, eller kirkelig tilhørighet. Av type MC-er kjører medlemmene alt fra engelske veteransykler, via Harley Davidson til japanske sykler.


== Avdelinger ==
Klubben er organisert i 18 lokalavdelinger i Norge, i tillegg til 3 avdelinger i Sverige og 1 avdeling i Tyskland. De fungerer som selvstendige avdelinger, men er formelt sett underlagt sentralstyret. Tyskland er skilt ut som eget nasjonalområde, og har eget nasjonalt styre. For alle land glelder internasjonale statutter. Det er også kommet til medlemmer både i Russland og Ukraina. Påska 2012 ble første ryggmerke gitt til et medlem fra Novosibirsk i Russland. 
De ulike avdelingene i Norge har sine egne opplegg gjennom året, men alle samles til HRs årlige MC-treff,  Pilgrimstreffet, og årsmøtet.


== Power ==
Power er Holy Riders medlemsblad og utkommer med 3 nr. i året. Et nummer er på ca. 20 sider.


== Kaffetelt ==
Holy Riders kaffetelt har blitt et kjent og kjært samlingsted for mange på treff i Norge. BikerBibelen deles ut gratis til de som ønsker å ta imot. Kaffeteltet finnes på flere av de store mc-treffene i Norge. Noen av de treffene de har vært fast på de siste årene er Norgestreffet og Trollrally. På Norgestreffet har Holy Riders også hatt MC-Gudstjeneste ved noen anledninger.
Kaffeteltet er et tilbud for de som ønsker å finne en rolig plass på et ellers hektisk treff, for å slå av en prat om hva som helst. Her er det plass til en god mc-prat, hverdagslige ting og det er også noen som kommer hit for å få prate om det som har med Jesus, tro og tvil å gjøre eller med ønske om forbønn. Det er mange som har fått hjelp i Kaffeteltet med ting som kanskje ikke er så lett å snakket om andre steder. Kaffeteltet er stedet for den gode samtalen,


== Holy Riders MC Racing ==
Holy Riders MC Racing er en motorsportklubb som har som mål å være aktive deltakere i motorsportmiljøet. De ønsker å være en klubb som er med og bidrar til et positivt miljø innenfor de forskjellige grenene. De ønsker også at alle innenfor motorsportmiljøet skal få muligheten til å bli kjent med Jesus.


== Ryggmerke ==
Noen av kravene for å få ryggmerke:
- Være bekjennende kristen
- Minst ett års medlemskap
- Må være minst 19 år
- Vise at en vil være aktiv i klubben
- Ha kjennskap til HR både lokalt og sentralt
- Lokalavdelingen må godkjenne kandidaten
- Andre ryggmerker skal ikke bæres samtidig


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell Svensk side Arkivert 9. januar 2012 hos Wayback Machine.
Offisiell Tysk side
Holy Riders – avdeling Sydvest
Rittmester

Rittmester (ty. Rittmeister, da. ritmester, nl. ritmeester, pl. rotmistrz) er en militær grad som brukes i kavaleriet. Den tilsvarer kapteins grad. Graden brukes i Norge, og har tidligere blitt brukt i flere andre land (Tyskland til 1946, Polen til 1947, Danmark til 1951, Østerrike til 1978, tidvis også i Russland). I Nederland brukes graden av panservåpenet, som står i tradisjonen etter kavaleriet. I Sverige brukes tittelen ryttmästare om kommandanten for rytterkorpset i livgarden, uavhengig av vedkommendes rang; dermed er det ikke en militær grad, men en ærestittel eller stillingsbetegnelse.


== Norge ==

I Norge brukes graden i kavaleriet og tilsvarer kaptein i øvrige deler av Hæren og kapteinløytnant i Sjøforsvaret.
Rittmesters grad, i likhet med kapteins grad, symboliseres med tre stjerner. Ekadronene i Kavaleriet (stridsvogn-, oppklarings og stormeskadron) ledes normalt av en rittmester.
Rittmester-tittelen var på 1800-tallet også knyttet til Det gyldne kor, en æresgarde som eskorterte unionskongen ved dennes besøk i Christiania. Ledende representanter for handelsstanden stod sentralt, og rittmesteroppgavene gikk på omgang.


== Andre bruksområder (ikke militær) ==
Benevnelsen rittmester er også brukt som tittel på daglig leder i Mannskoret Arme Riddere, det offisielle mannskoret ved Universitetet i Bergen. Rittmester er korets ansikt utad og blir valgt hvert semester under generalforsamlingen. Vervet som rittmester varer normalt i to semestre.


== Se også ==
Rustmester


== Referanser ==
Vidar Riseth

Vidar Riseth (født 21. april 1972 på Frosta i Nord-Trøndelag) er en norsk tidligere fotballspiller. Riseth spilte vanligvis som midtstopper, men kunne også spille høyreback, sentral midtbane og spiss. 
Riseth spilte for Neset FK, Rosenborg Ballklub, Kongsvinger IL, Luton Town FC, LASK Linz, Celtic FC, TSV 1860 München, Lillestrøm SK og Strømsgodset. Sesongen 2010 spilte han for Tippeligaklubben Kongsvinger, hvor han også hadde rollen som markedsdirektør. Han tok fagbrev som rørlegger før han gikk til Rosenborg i 1992.
Riseth fikk sin debut for det norske landslaget under en vennskapskamp mot Colombia høsten 1997. Han spilte totalt 52 landskamper og scoret fire mål for landslaget.
Den 17. september 2009 meldte Riseth at han la opp som profesjonell fotballspiller etter sesongslutt. 11. desember 2009 offentliggjorde han at han tar minst ett år til på banen som spiller for Kongsvinger, men bestemte seg for å legge skoene[hvilke?] på hylla etter kampen 6. juni mot Rosenborg på Lerkendal. 
Per 2014 spiller han for 7.-divisjonsklubben Bygdøy/Monolitten i Oslo. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vidar Riseth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vidar Riseth på Internet Movie Database 
(en) Vidar Riseth – FIFA 
(en) Vidar Riseth – UEFA 
(en) Vidar Riseth – Transfermarkt 
(en) Vidar Riseth – national-football-teams.com 
(en) Vidar Riseth – FootballDatabase.eu 
(en) Vidar Riseth – EU-Football.info 
(no) Vidar Riseth – Norges Fotballforbund 
(en) Vidar Riseth – FBref 
(no) Riseth bekrefter LSK-overgang
(no) Riseth bryter avtale med Strand og legger opp
(no) Riseth blir spillende markedssjef i KIL
(no) Husker da han kledde av David Villa
William av Wykeham

William av Wykeham (født 1324, død 27. september 1404) var biskop av Winchester og rikskansler i England. Han grunnla Winchester College, bygde på Winchesterkatedralen og bygde en stor del av Windsor slott.
Han ble født i en vanlig familie i Wickham i Hampshire og gikk på skole i Winchester. Der ble han sekretær for bestyreren (constable) på slottet, og lærte derigjennom mye om byggekunst. Kong Edvard III hyret han derfor til å lede ombyggingen av Windsor slott. Han fikk betaling i form av inntekter fra flere kirker, og i 1362 ble han ordinert. Han viste seg som en meget dyktig administrator, og i 1366 ble han utnevnt til biskop av Winchester. Neste år fikk han stillingen som rikskansler (Lord Chancellor). 
Hans karriere gikk opp og ned, men ved sin død var han en av Englands rikeste menn. Mye av pengene ble donert til skoler, men han lot også en nevø arve mye. Nevøens familie eksisterer i dag, og har navnet Twisleton-Wykeham-Fiennes.Hans motto var «manners maketh man», «manerer gjør mannen». Han tok dette inn i sitt våpenskjold, som ble opprettet da han ble biskop. Hans familie hadde ikke tidligere ført våpenskjold.
William døde i Bishops Waltham 7. september 1404.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Veronika Decker (2017): William of Wykeham als Collegegründer und Bauherr. Architektur und Glasmalerei zur Zeit Richards II. Kiel, Solivagus-Verlag. ISBN 978-3-943025-27-9