jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Falningsjøen

Falningsjøen er en innsjø i Tynset kommune i Innlandet. Den er inntaks- og hovedmagasin for Ulset kraftverk. Magasinet rommer 125 millioner kubikkmeter vann og har en reguleringshøyde på 47,5 m (av dette er 25,5 meter oppdemming og 22 meter senking under naturlig vannstand). Falningssjøen og Sverjesjøen, som er regulert for samme kraftverk, har samme høyde ved høyeste vannstand. Før reguleringen hadde innsjøen en høyde på 847 moh. og et areal på 1,1 km², mens arealet ved høyeste vannstand nå er 4,2 km². Vannet ledes i tunnel til kraftverket. Sjøen er oppdemt med en fyllingsdam, og om lag 1 900 dekar mark ble neddemmet. Anleggsarbeidet på kraftverket begynte i 1982 og var ferdig i 1985.


== Referanser ==
Store Bjørnevatn

Store Bjørnevatn er en innsjø nord i Valle kommune i Agder. Den har utløp mot vest til Vasstøylsåni, ei sideelv til Otra. På nordsiden av Store Bjørnevatn ligger Bjørnevasshytta. En rekke private hytter er også bygget i området. Her går også fylkesvei 450 mellom Rotemo og Ofte.


== Referanser ==
Holmvatn (Nissedal)

Holmvatn (også skrevet Holmevatnet) er en innsjø øst i Nissedal kommune, ved grensa til Drangedal. Det naturlige utløpet ut i Holmevasselvi, som er øvre del av Gravelva, er demmet opp og vannføringen overført til Breilivatn via en kort kanal. De to vannene reguleres som ett magasin og dreneres via noen mindre vann til Buvasselvi og Suvdøla i Drangedal, hvor vannføringen brukes til kraftproduksjon i Suvdal og Nye Suvdøla kraftverk.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Nystølfjorden

Nystølfjorden er en innsjø i kommunene Froland og Birkenes i Agder.


== Referanser ==
Høydalsvatnet

Høydalsvatnet er en innsjø som ligger i Lom kommune i Innlandet. Like etter utløpet fra sjøen danner elva Høya den kjente Høyfossen.


== Referanser ==
Smågefjorden

Smågefjorden er en innsjø i Nore og Uvdal kommune i Viken. Den ligger øst på Hardangervidda og er en del av Uvdalsvassdraget. Sjøen har utløp mot øst gjennom Smågåe, som renner ned til Vikvatn og Sønstevatn.


== Referanser ==
Reingardslivatnet

Reingardslivatnet er en innsjø i Rana kommune i Nordland.


== Referanser ==
Storskogvatnet

Storskogvatnet er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Den ligger i Rago nasjonalpark og har utløp mot sørvest til Storskogelva. De største tilløpselvene er Trolldalselva fra nordøst, og Sørkrågelva fra sørøst.


== Referanser ==
Kjelvatnet (Ballangen)

Kjelvatnet er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland.


== Referanser ==
Mannsbergvatnet

Mannsbergvatnet er en innsjø i Årdal kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Tyin kraftverk.


== Referanser ==
Steinslandsvatnet

Steinslandsvatnet er en innsjø i Modalen kommune i Hordaland. Den har utløp mot sør til Moelva, mens hovedtilløpet er Steinslandselva fra nord.


== Referanser ==
Topsæ

Topsæ er en innsjø i Bygland kommune i Agder. I nordenden av vannet ligger Topsæfossen og på øst- og vestsiden ligger støylene Topsæheiæ og Topsæliæ. Jarnverksstøylen ligger innerst i Jarnverksbukta som strekker seg vestover. Støylene og grunnen rundt vannet hører til Åraksgårdene på Åraksbø. I utløpet ligger en gammel tømmerfløtningsdam og en bu som fløterne benyttet da de fløtet tømmer ned Tovdalsvassdraget. Det er bedrevet lite skogsdrift rundt Topsæ.


== Referanser ==
Speilsalen

For isbregrotten i Trollheimen, se Speilsalen isbregrotte.
For den tidligere gymsalen på Hauketo skole, se Hauketo skole.

Speilsalen (fransk: Galerie des Glaces) er et stort rom i Versaillespalasset. Det regnes som en av de største attraksjonene ved slottet. 


== Beskrivelse ==
Arbeidene med salen ble påbegynt i 1678, da slottet fikk sin rolle som offisiell residens for Ludvig XIV, og ble fullført i 1684. Det finnes mange referanser til salen i Marie Antoinettes dagbøker.
Speilsalen ligger i palassets første etasje. Den er 73 meter lang, 10,5 meter bred og 12,3 meter høy. Den inneholder 357 speil. Ved siden av speilsalen ligger Krigshallen ( salon de la Guerre) på nordsiden og Fredssalen (salon de la Paix) på sydsiden. Sytten vinduer åpner seg mot hagen og møter sytten søyler med speil. Speilene var av en for sin tid uvanlig størrelse og ble laget av Saint-Gobain, et Paris-firma, som fremdeles er virksomt. 
Etter at Nijmegenavtalen var underskrevet i 1678, beordret Ludvig XIV, som da var på høyden av sin regjeringstid, at taket skulle bemales med vitnesbyrd om hans suksesser. Arbeidene ble utført av Le Brun. Taket ble utført med 30 motiv, omkranset av stukkatur. Kongen fremtrer i skikkelse av en romersk keiser, som dyktig riksstyrer og som seierrik hærfører.


== Politisk betydning ==
Det var i denne hallen at det tyske keiserdømme ble kunngjort den 18. januar 1871, etter Frankrikes nederlag i den fransk-tyske krig. Det var også her at Versaillestraktaten ble underskrevet i 1919. Traktaten fastslo at Tyskland bar ansvaret for den første verdenskrig.
Paoletta Magoni

Paoletta Magoni (født 14. september 1964 i Selvino) er en tidligere, italiensk alpinist.
I junior-VM i alpint 1982 tok hun gull i kombinasjonen.
Under OL 1984 i Sarajevo gikk hun overraskende helt til topps i slalåmrennet, foran Perrine Pelen og Ursula Konzett. Året etter fikk hun bronse i VM-slalåmen i Bormio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Paoletta Magoni – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Paoletta Magoni – Olympedia 
(en) Paoletta Magoni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Paoletta Magoni – Italias olympiske komité 
(en) Paoletta Magoni – FIS (alpint) 
(en) Paoletta Magoni – ski-db.com
Vestnesfjellene

Vestnesfjellene er et fjellmassiv som hovedsakelig ligger i Vestnes kommune i Møre og Romsdal.  De ligger nord for Sunnmørsalpene, vest for Romsdalsalpene.
De er primært viktige for friluftsliv og delvis for fjellklatring.


== Fjelltopper i Vestnes over 1 000 moh ==
Sandfjellet (ved Lauparen), 1 470
Lauparen, 1434
Gjeitmjølktinden, 1 361
Brudefølgjet, 1 345
Rollsbotnskorka, 1 333
Svartevasstinden, 1 259
Sunnmørslauparen, 1 253
Kvitnyken, 1 244
Trolltinden, 1 241
Øspetinden, 1 228
Midttinden, 1 220
Storknubben, 1 208
Sessknubben, 1 200
Sprovstinden, 1 194
Trolltinden (Brustinden), 1 170
Blåtinden, 1 166
Næremstindane, 1 164
Litleskorka, 1 164
Høgsvora, 1 163
Ytstetind, 1 162
Remmemstind, 1 090
Øspefonna, 1 084
Sandtinden, 1 065
Blåskjerdingen, 1062
Blåfjellet, 1 043
Sandfjellet, 1 041
Brustindene (mellom Varfjellet og Remmemstind), 1 001Oversikten er laget av Marianne Frøland.  Fjellmassivet og ruter er omtalt i Fjellgeita utgitt av Trimgruppa ved Tomrefjord Idrettslag og Til Fjells i Vestnes utgitt av Nils R. Eidhammer og Øystein Hole.
Christine Goitschel

Christine Goitschel (født 9. juni 1944 i Sainte-Maxime) er en tidligere fransk alpinist. Hun er søsteren til Marielle Goitschel.
Christine Goitschel kunne feire sin største sportslige suksess i OL 1964 i Innsbruck. Hun ble olympisk mester i slalåm, foran søsteren Marielle. I storslalåmrennet, som søsteren vant, delte Christine sølvmedaljen med kanadiske Jean Saubert.
Christine Goitschel vant ett renn i verdenscupen i karrieren, storslalåmrennet i Franconia i New Hampshire 11. mars 1967.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Christine Goitschel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christine Goitschel – Olympics.com 
(en) Christine Goitschel – Olympic.org 
(en) Christine Goitschel – Olympedia 
(en) Christine Goitschel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christine Goitschel – FIS (alpint) 
(en) Christine Goitschel – ski-db.com
Leonor av Spania

Leonor av Spania (Leonor de Borbón y Ortiz, født 31. oktober 2005 i Madrid) er en spansk prinsesse, tronfølger og fyrstinne av Asturias. Hun er nummer én i arvefølgen til Spanias krone. 
Hun er datter av Spanias kongepar Felipe VI og Letizia. Hun ble prinsesse av Asturias (kronprinsesse) etter at bestefaren, kong Juan Carlos, abdiserte. Prinsessens far, kong Felipe, overtok tronen 19. juni 2014 og Leonor ble samtidig tronfølger.Som tronfølger har hun titlene fyrstinne av Asturias, fyrstinne av Gerona, fyrstinne av Viana, hertuginne av Montblanc, grevinne av Cervera og frue av Balaguer.


== Referanser ==
APFSDS

Panserbrytende finnestabilisert pilammunisjon eller armour-piercing fin-stabilized discarding sabot (APFSDS) er en type ammunisjon. Sammen med blant annet HEP og HEAT utgjør denne ammunisjonstypen standard oppsett på blant annet Leopard 1A5NO.
APFSDS er en ammunisjonstype med svært høy hastighet (opp mot 2 000 m/s) og flat bane, og spesielt godt egnet mot hardt pansrede mål, for eksempel stridsvogner. Selve prosjektilet er pilformet og består av en kjerne av hardt metall med diameter på 4–5 cm, og holdes på plass i granaten av en plastkappe som faller av umiddelbart etter at prosjektilet har forlatt kanonløpet.  Virkningen i målet ved bruk av APFSDS er ytterst effektfull, med både sjokk- og splintskader, varmeutvikling og påfølgende eksplosjoner og brann som vanlige scenarioer ved treff. 
Prosjektilet har ingen sprengladning. Det er kun den kinetiske energien som gir virkningen i sammenstøtet.
Ammunisjonen finnes også i en versjon med sporlys, APFSDS-T (T står for tracer).
Inntrengningsdybden har sammenheng med farten og lengden på pilen. For eksempel kan den være 400 mm i RHA på 3 000 meter for en pil som er 55 cm lang.
Hognfjorden

Hognfjorden er en fjord på vestsiden av Hinnøya i Sortland kommune i Nordland. Fjorden strekker seg fra Holmen og Kvalsaukan ved Sortlandssundet østover til Eidbukta, der den svinger nesten 90 grader og går med navnet Sørfjorden sørover til Sørfjordbotn.Fylkesvei 82 går over Kvalsaukan bru over den ytre delen av Hognfjorden. Brua ble åpnet i 1975. Fra Holmen går fylkesvei 960 på nordsiden av fjorden til Eidbukta og over Godfjordeidet til Godfjorden. Fra Osvoll går kommunal og privat vei gjennom Osvolldalen til Sørfjorden, og privat vei videre til Gombogen i Kvæfjord.


== Referanser ==
Kvalsaukbrua

Kvalsaukbrua er ei bru som krysser Hognfjorden på Hinnøya, i Sortland kommune i Nordland. Den er en del av fylkesvei 82. Brua er 425 meter lang og har seilingshøyde 8 meter.
Kvalsaukbrua ble tatt i bruk den 5. september 1974, og er en av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Kvalsaukbrua var den eneste av de 4 bruene som ikke ble finansiert med bompenger.
Kvalsaukbrua og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.
De andre Vesterålsbruene er Sortlandsbrua, Andøybrua og Hadselbrua. Sammen med Sortlandsbrua erstattet Kvalsaukbrua fergestrekninga mellom Sortland og Maurnes.


== Se også ==
Sortlandsbrua
Hadselbrua
AndøybruaListe over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page (bru-delen)
Telegram (programvare)

Telegram er en sky-basert direktemelding, videokonferanse og IP-telefoni-tjeneste med ende-til-ende-kryptering for hemmelig chat, der den sky-baserte chat-en bruker klient-server/server-klient kryptering. Telegrams klient-applikasjon er tilgjengelig på Android, iOS, Windows Phone, Windows, macOS og GNU/Linux og stammer fra Russland i 2013. Brukerne kan sende meldinger, dele bilder, videoer, etiketter, lydfiler og andre filtyper.
Telegrams klientside-kode er fri programvare, mens koden på serversiden er lukket og proprietær. Tjenesten gir også ut API-tilgang til uavhengige utviklere. Per april 2020 hadde Telegram 400 millioner aktive brukere hver måned. En kunngjøring i 2020 inkluderte et løfte om å implementere sikre gruppevideosamtaler senere på året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Telegram Messenger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Telegram Messenger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rosi Mittermaier

Rosemarie «Rosi» Mittermaier (født 5. august 1950, død 4. januar 2023) var en tysk alpinist.
Hun gikk sensasjonelt til topps i både slalåm og utfor under OL 1976 i Innsbruck. I tillegg til dette tok hun sølvmedalje i storslalåm. Samme år vant hun i tillegg verdenscupen sammenlagt.
Siden 1980 var hun gift med alpinisten Christian Neureuther. De er foreldre til alpinisten Felix Neureuther.


== Meritter ==
OL 1976: gull i slalåm og utfor, sølv i storslalåm
Verdenscupen: 10 enkeltseire (1 storslalåm, 8 slalåm, 1 kombinasjon) 1 sammenlagtseier (1976)


=== Verdenscupseire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Rosi Mittermaier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rosi Mittermaier på Internet Movie Database 
(en) Rosi Mittermaier på Discogs 
(en) Rosi Mittermaier på MusicBrainz 
(de) Rosi Mittermaier – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rosi Mittermaier – Olympics.com 
(en) Rosi Mittermaier – Olympic.org 
(en) Rosi Mittermaier – Olympedia 
(en) Rosi Mittermaier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rosi Mittermaier – FIS (alpint) 
(en) Rosi Mittermaier – ski-db.com 
(de) Verk av og om Rosi Mittermaier i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Voksenåsen (hotell)

Voksenåsen er et senter for svensk-norsk samarbeid og et hotell med en velrenommert restaurant på toppen av Voksenåsen i Oslo. Voksenåsen er Norges nasjonalgave til Sverige som takk for hjelpen under andre verdenskrig og gjenoppbyggingen av landet i de nærmeste årene etter krigen.I 1955 ble eiendommen på over 30 mål overrakt fra statsminister Einar Gerhardsen til statsminister Tage Erlander. På Voksenkollen, i en høyde av 501 moh., skulle det svenske og det norske flagget vaie side om side. Arkitektene Hans-Kjell Larsen og Terje Thorstensen vant den utlyste arkitektkonkurransen. 
Den 9. mai 1955 leverte den norske statsministeren, Einar Gerhardsen, en deklarasjon som sa følgende:

Det norske folk samles idag for å uttrykke sin dypeste takknemlighet til sitt svenske broderfolk for hjelpen under de tøffeste krigstider og under de følgende år med oppbygning. På Voksenåsen, lokalisert 500 meter over havet, vil det svenske flagget bli heist idag og flagre ved siden av det norske over 30.000 kvadratmeter land. Et hjem vil bli bygget på dette stedet for våre naboer. Midt i frodig skog, vil eiendommen være utenfor allfarvei, men allikevel i hjertet av Norges hovedstad. Svenske kvinner og menn som bor i Norge vil kunne erfare det norske landskap og kultur. Med dette brev presenterer vi eiendommen Voksenåsen til det svenske folk.

Stedet ble opprinnelig kalt Svenskhemmet Voksenåsen og skulle være et sted hvor det svenske folk skulle få lov til å oppleve Norge. Ved åpningen den 1. oktober 1960 var kong Olav V og den svenske kong Gustav VI Adolf til stede, det samme var statsminister Einar Gerhardsen og den svenske statsminister Tage Erlander. I sin takk 2. oktober 1960 sa Erlander følgende:

Voksenåsen, som vi i dag innviger, skall bli ett andligt kraftcentrum. Här kommer unga människors intresse för Norge och norsk kultur att väckas och stimuleras. Härifrån kommer fördjupad kännedom och vidgad förståelse mellan Norges och Sveriges folk att strömma ut. Det är ett löftesrikt tecken för framtiden, att Norges nationalgåva syftar till att sätta det kulturelle samarbetet och kontakten med ungdom i centrum.
Som en pådriver for å fremme nordisk samarbeid og samfunnsforståelse, tilrettelegger Voksenåsen arrangement innen kultur, samfunn og språk. Arrangementene tar form som konferanser, kurs, konserter, foredrag og utstillinger, blant annet det årlige Sommerakademiet for 200 musikkstudenter fra 30 land. Voksenåsen har også en stor kunstsamling med utgangspunkt i den norske kunstscenen på begynnelsen av 1960-tallet, da nasjonalgaven Voksenåsen sto ferdig. Samlingen består av malerier, glass og skulpturer.
Voksenåsen eies av Den svenske stat ved kulturdepartementet. Administrerende direktør per 2020 er Maria af Klinteberg Herresthal. 


== Se også ==
Svenska Norgehjälpen – svensk hjelpearbeid for Norge under andre verdenskrig
Lysebu – nasjonalgave til Danmark for Danskehjelpen, dansk støtte til Norge under andre verdenskrig
Svensk-norsk samarbeidsfond


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Voksenåsen Kultur- og konferansehotell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tryvannstua

Tryvannstua er en turisthytte mellom Tryvannene i Oslomarka, i nærheten av Tryvann Vinterpark.
Hytta ble bygd i 1931 blant annet med nedfallstømmer fra stormen i 1930, og utvidet
i 1965.  I dag er hytta åpen året rundt med servering.


== Litteratur ==
Bjarne Jensen (1991). «Stue ved tre vann». Stuene i Marka (2. utg.). Oslo: Schibsted. s. 47-49. ISBN 82-51-61358-2. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tryvannstua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tryvannstua sportsstue
Tippeligaen 2006

Tippeligaen 2006 var den 17. sesongen av Eliteserien i fotball som gikk under navnet Tippeligaen. Stabæk og Sandefjord var nyopprykket for sesongen. Serien startet 9. april og sluttet 5. november. 

Sesongens første mål ble scoret av Stian Ohr etter 17 minutter i kampen mellom Molde og Tromsø.Sesongens første gule kort fikk Kjetil Wæhler etter 22 minutter i kampen mellom Vålerenga og Odd Grenland.Sesongens første røde kort fikk Daniel Berg Hestad etter 74 minutter i kampen mellom Molde og Tromsø.


== Tabell ==
Odd Grenland slo Bryne 3–0 hjemme og 7–1 borte i to kvalifiseringskamper og beholdt plassen.


== Statistikk ==


=== Klubbenes budsjetter ===


=== Budsjett ===
Tallene for 2006 er ikke endelige. Tilsammen for de 14 klubbene er budsjettet på 743 millioner kroner, mot 566,5 millioner i 2005 for de samme klubbene.Kilde:

Alle klubbene øker budsjettet - artikkel hos Fædrelandsvennen.


== Dommere ==

Norges Fotballforbund satte opp disse dommerne for sesongen 2006:


== Målskårere ==

19 mål:

Daniel Nannskog, Stabæk18 mål:

Veigar Páll Gunnarsson, Stabæk17 mål:

Steffen Iversen, Rosenborg11 mål:

Michael Mifsud, Lillestrøm
Peter Ijeh, Viking
Ole Martin Årst, Tromsø10 mål:

Robert Koren, Lillestrøm
Andreas Tegström, Sandefjord9 mål:

Bengt Sæternes, Brann
Jan Derek Sørensen, Vålerenga8 mål:

Simen Brenne, Fredrikstad
Chinedu Ogbuke, Lyn
Tommy Knarvik, Sandefjord7 mål:

6 mål:

5 mål:

4 mål:

3 mål:

2 mål:

1 mål:


== Terminliste ==


== Resultattabell ==
Tabellen leses slik: Hjemmekamper ligger vannrett, mens bortekamper er plassert loddrett. (Merk at bortemål er plassert til høyre i loddrett kolonne). 


== Se også ==
Kvalifisering til Eliteserien i fotball


== Eksterne lenker ==
Slik blir Tippeligaen 2006 – en webloggartikkel hos Dagbladet.
Perrine Pelen

Perrine Pelen (født 3. juli 1960) er en tidligere fransk alpinist.


== Meritter ==


=== Olympiske leker ===
OL 1980 – bronse i slalåm
OL 1984 – sølv i slalåm, bronse i storslalåm


=== Verdensmesterskap ===
VM 1982 – sølv i slalåm, sølv i kombinasjonen
VM 1985 – gull i slalåm


=== Verdenscupseire ===
Perrine Pelen vant i tillegg 14 enkeltrenn i verdenscupen, og vant slalåmcupen sammenlagt i sesongen 1979/80 (nummer to i sesongene 1976-77 og 1977-78).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Perrine Pelen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Perrine Pelen – Olympics.com 
(en) Perrine Pelen – Olympic.org 
(en) Perrine Pelen – Olympedia 
(en) Perrine Pelen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Perrine Pelen – FIS (alpint) 
(en) Perrine Pelen – ski-db.com
Aase Lionæs

Aase Wind Lionæs (født 10. april 1907 i Oslo, død 2. januar 1999) var en norsk økonom, politiker (A) og mangeårig stortingsrepresentant og medlem av Den Norske Nobelkomite. Hun hadde i løpet av sitt virke en rekke offentlige verv og tillitsverv i ulike organisasjoner.


== Unge år ==
Lionæs startet sin politiske karriere i Grünerløkka AUL, 17 år gammel. Hun utdannet seg til økonom og fullførte den i 1930, og påbygde studiene ved London School of Economics i 1935–1936. Etter endt utdannelse underviste hun i økonomi på voksenopplæringskursene i arbeiderbevegelsen. 


== Politisk virke ==
Lionæs startet sitt voksenpolitiske virke som medlem Oslo bystyre i perioden 1934–1937, varamedlem 1937–1940, og medlem 1945–1947. 
Lionæs var en fremstående likestillingspolitiker i Arbeiderpartiet, og var blant annet redaktør for Arbeiderkvinnen, stortingsrepresentant (1958–1977) (møtende vararepresentant i hele perioden 1954–1957) og leder for Arbeiderpartiets kvinnesekretariat fra 1945 til 1953. Hun var også i en periode leder for Oslo Arbeidersamfunn og medlem av Den Norske Nobelkomite fra 1. januar 1948–31. desember 1978 og dens leder fra 1968–1978. Hun var første kvinne i finanskomiteen og komiteens første kvinnelige leder, samt første kvinne i Stortingets presidentskap.På Stortinget kjempet hun blant annet for liberalisering av abortloven, og fremmet forslag om at kvinnelige prester skulle bli tillatt i statskirken. Som medlem av Nobelkomiteen var hun både omstridt og avholdt. Som leder av komiteen gikk hun i bresjen for å tildele Nobels fredspris til Henry Kissinger og Le Duc Tho i 1973 og til Menachem Begin og Anwar Sadat i 1978.


== Verv i organisasjoner ==
Sekretær Arbeidernes Opplysningsforbund 1932–1936
Redaktør Tidsskriftet "Arbeiderkvinnen" 1936–1953
Rådgiver Den internasjonale arbeidsorganisasjonens (ILOs) møte 1939
Formann i Redd Barna (1948–1951)
Formann i Oslo Arbeidersamfunn (1963–1964)
Formann i Den norske Helsingforskomité
Medlem Styret i Sakharovs frihetsfond.


== Annet ==
I 1952 ble hun utnevnt til æresdoktor Western College, Oxford, Ohio, USA.
Aase Lionæs var blant stifterne av organisasjonen VINA (Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse).
Hun var datter av bokhandler Erling Lionæs (1864–1936) og Anna Christine Wind (1859–1919). Hun bodde i mange år som nærmeste nabo til Haakon Lie på Ulvøya i Oslo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Doris H. Linder: AASE LIONÆS : En politisk biografi  Det Norske Arbeiderparti, Tiden (1997) ISBN 82-994387-0-5


== Eksterne lenker ==
(en) Aase Lionæs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aase Lionæs på Internet Movie Database 
(no) Aase Lionæs hos Stortinget 
(no) Aase Lionæs hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Aase Lionæs hos Europarådets parlamentarikerforsamling