jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leif Olav Alnes

Leif Olav Alnes (født 29. januar 1957) er en norsk friidrettstrener. Han har siden 1980-årene trent mange av de sterkeste sprinterne i det norske friidrettsmiljøet.
Alnes kommer fra Torvikbukt i Møre og Romsdal. Han var selv en lovende sprinter som junior med en bestetid på 10,8 sekunder på 100-meter, og vant junior-NM i 1977. En trafikkulykke da Alnes avtjente førstegangstjeneste gjorde at han måtte legge opp som aktiv, og han satset heller på å bli trener.Tidlig i 1990-årene var norsk sprint i rivende utvikling, med sterke resultater fra folk som Geir Moen og John Ertzgaard. Alnes var sentral i utviklingen av disse, og med fokus på systematisk videoanalyse av sprinternes løpemønster i regi av Norges idrettshøgskole ble han ofte sammenlignet med Egil «Drillo» Olsen, som hadde stor suksess med lignende metoder med Norges herrelandslag i fotball.Alnes har senere trent utøvere som Ezinne Okparaebo, Christian Settemsli Mogstad, Elisabeth Slettum, Amalie Iuel og Karsten Warholm.Under Idrettsgallaen 2018 vant Alnes prisen for «Årets trener». Han vant Norske Idrettsleder-Veteraners ærespris for 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Acanthocnemidae

Acanthocnemidae er en gruppe av biller som ser ut til å omfatte bare en eneste art, Acanthocnemus nigricans. Det finnes flere forskjellige artsnavn i gruppen, men alle ser ut til å være synonymer for den samme arten. Billen ligner overfladisk på medlemmer av familien børstebiller (Melyridae). Denne billen utmerker seg ved et spesielt organ som sitter på undersiden av forbrystet, og er følsomt for infrarød stråling (varmestråling). Dette hjelper billen å finne skogbranner som den trolig er avhengig av. Acanthocnemus nigricans stammer trolig fra Australia, men er i dag utbredt over det meste av verden i varme strøk, trolig spredt med handel med tømmer.


== Utseende ==
Middelsstor bille (3,5 – 6 mm), avlang, brun, svakt skinnende, oversiden dekket av lange, oppstående hår. Det generelle utseendet ligner på slekten Dasytes i familien børstebiller (Melyridae). Hodet er nesten like bredt som brystskjoldet, fasettøynene er store, runde og ganske flate. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, 11-leddete, trådformede, de tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige. Brystskjoldet (pronotum) er litt bredere enn langt, firkantet sett ovenfra, grovt punktert. På sidene av forbrystet, under sidenkanten, rett foran fremhoftene, er det på hver side en oval åpning dekket av en tynn, lys membran. Dette er et sanseorgan som registrerer infrarød stråling. Denne typen sanseorgan er ikke kjent fra andre insekter, de fleste andre insekter som registrerer infrarødt gjør det ved hjelp av øynene eller antennene. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, med tydelige skuldre og middels fin, rekkevis punktur. Beina er middels lange og slanke. Larvene er ukjente.


== Levevis ==
Billenes infrarød-følsomme sanseorgan hjelper dem til å finne skogbranner, og de synes knyttet til brannskadede områder, selv om de også kan finnes på steder som ikke synes påvirket av brann. I Europa finnes Acanthocnemus nigricans langs Middelhavet, i områder som er kjent for hyppige skog- og markbranner. Man vet ikke sikkert hva larvene lever av, men de aller fleste beslektede grupper i overfamilien Cleroidea har larver som lever av andre insekter og det er sannsynlig at denne billens larver spiser insekter som borer i brannskadet ved.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien Acanthocnemidae
Acanthocnemus nigricans (Hope, 1845)


== Kilder ==
Alonso-Zarasaga, M.A., Sánchez-Ruiz, M. og Sánchez-Ruiz, A., 2003. Una nueva familia de Coleoptera para España: Acanthocnemidae. Aracnet 11: 179-180 (på spansk, med foto av A. nigricans). [1]
Kovalenko, Ya.N., 2011. Acanthocnemidae (Coleoptera), a family of beetles new to Russia. Zoosystematica Rossica 20: 71-73. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthocnemidae i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthocnemidae i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Acanthocnemidae hos Dyntaxa 
(en) Acanthocnemidae hos Fauna Europaea 
(en) Acanthocnemidae hos Fossilworks 
(en) Acanthocnemidae hos ITIS 
(en) Acanthocnemidae hos NCBI 
Acanthocnemidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Børetau

Børetauet ble brukt til å frakte høy med. Kjennemerket var at det ble utstyrt med en treklave på midten. Taumaterialet måtte være mykt og smidig. 
Tauet ble først lagt på bakken, med tauendene spredt. Så ble høyet lagt på til lasset passet for den som skulle bære. Festingen foregikk med en spesiell knyting i klaven. Så ble armene tredd gjennom slik at høybøra ble båret som en ryggsekk. Siden tørrhøy var forholdsvis lett i forhold til volumet, kunne slike bører se ganske store og ruvende ut.
Dette var en vanlig måte å frakte høy på fra uveisomme utslåtter og utløer. Der det var mulig, ble børene hengt på løpestreng et stykke av veien.
Select (SQL)

En SELECT-spørring i SQL returnerer et resultatsett av opptegnelser fra en eller flere tabeller.Den brukes for å hente ut data fra en database. Kilden til disse dataene kan for eksempel være en tabell, en visning eller lignende. I de fleste applikasjoner som jobber mot databaser er SELECT den vanligste operasjonen som utføres mot dataene. En SELECT-spørring beskriver hvordan brukeren ønsker at dataene skal være representert i resultatsettet som returneres. Hvordan denne representasjonen genereres og hentes ut, er opp til databasehåndteringssystemet, som ut ifra spørringen genererer den mest optimale planen for å hente ut dataene fra databasen.


== Grunnleggende syntaks ==
En SELECT-spørring består alltid av spesifikasjonene SELECT og FROM. SELECT bestemmer hvilke kolonner som skal hentes ut og FROM bestemmer hvilken tabell de skal hentes fra.Spørring som henter ut alle verdier fra en tabell:

Spørring som henter ut bestemte kolonner fra en tabell:

Spesifikasjoner som ofte benyttes sammen med SELECT:
JOIN – for å hente ut tilhørende rader fra andre tabeller.
WHERE – for å hente ut rader med bestemte verdier.
GROUP BY – for å gruppere verdier i en kolonne over flere rader.
HAVING – brukes for å gjøre begrensninger i datasettet etter at man har gruppert et antall rader med GROUP BY.
ORDER BY – for å angi sortering av resultatsettet.
LIMIT – for å bestemme hvilke rader som skal hentes ut.


== Eksempel ==
Tabellen personer ser slik ut:

Spørring:

Spørringen returnerer følgende tabell:


== Referanser ==
Current

«Current» er den japanske gruppa Schwarz Steins andre og siste singel, og ble utgitt den 17. november 2003.


== Sporliste ==
«Current»
«Syphilis and Disorder»
«Current» (instrumental)
«Syphilis and Disorder» (instrumental)


== Kilder ==

(en) Current på Discogs
New vogue children

New vogue children er den japanske gruppa Schwarz Steins debutalbum, og ble utgitt 30. juni 2003.


== Sporliste ==
«the alternation of generations -conception-»
«Release me»
«Rise to Heaven»
«Queen of Decadence»
«transient»
«BIO GENESIS»
«fester love»
«Succubus»
«New vogue children»
«the alternation of generations -increase-»


== Kilder ==

(en) New vogue children på Discogs
Artificial Hallucination

Artificial Hallucination er den japanske gruppa Schwarz Steins andre og siste album, og ble utgitt den 25. februar 2004.


== Sporliste ==
«Testament»
«Addictive Epicurean»
«Profane gene»
«CREEPER»
«the alternation of generations -expire-»
«Emergence of Silence»
«Perfect Garden SK0520MIX»
«Corroded Cage»
«Schism»
«Last Hallucination»


== Eksterne lenker ==
(en) Artificial Hallucination på Discogs
Johan Glüsing Plesner

Johan Glysing Plesner (født 1703, død 1735) var fra Kerteminde i Danmark og sønn til kjøpmann Bendix Jens Plesner (d. 1708) gift med Anna Dorthe Bager (d. 1748), begge Kerteminde.
Johan Plesner kom til Skien ca. 1720, og var ansatt ved Gjemsø kloster. Den 7. desember 1729 giftet han seg i Solum kirke med Karen Cathrine Hind som var datter til rådmannen Knud Pedersen Hind i Kerteminde. Bryllupsfeiringen foregikk på klosteret. Seks år senere, den 4. mai 1735, ble han begravet ved Solum kirke.


== Familie ==
Fra Johan og Karen stammer en stor etterslekt med navnet Plesner og – via kvinneledd – også med en lang rekke andre slektsnavn. De var foreldre til bl.a. Knud Plesner som var farmors far til dikteren Henrik Ibsen og morfar til maleren August Cappelen. De var dessuten fars foreldre til fogden Bendix Plesner (d. 1827) i Nedre Telemark og Bamble, som var morfar til Benedicte M. Wessel (d. 1904) gift med Didrik Cappelen.


== Referanser ==
Rocco Siffredi

Rocco Siffredi (artistnavn til Rocco Tano, født 4. mai 1964) er en italiensk pornoskuespiller, regissør og produsent. Han er født Ortona i provinsen Abruzzo. Han har medvirket i over 1300 pornofilmer.


== Karriere ==
Etter to år i den italienske marinen (1980–1982) dro han til Paris for å arbeide i brorens restaurant. I 1985 begynte han som pornoskuespiller i Frankrike. De første årene deltok han stort sett i franske og italienske pornofilmer. Det var derimot etter å ha deltatt i en rekke av John Staglianos «Buttmann»-filmer på begynnelsen av 1990-tallet at karrieren virkelig tok av. I 1994 begynte han også som regissør. Han har nå et eget produksjonsselskap med base i Budapest.
Han gav i 2004 uttrykk for at han ønsket å slutte som pornoskuespiller og heller konsentrere seg om regi og produksjon. Men han deltar enda (2007) i sexscener foran kamera. Hovedproblemet er at han ikke har funnet noen som kan «overta tronen» å være den mannlige stjernen i filmene sine. Spanjolen Nacho Vidal så lenge ut til å bli Rocco sin stjerne, men han brøt ut og dannet sitt eget produksjonsselskap.


== Stil ==
Rocco Siffredi har spilt i pornofilmer av svært forskjellig karakter. Fra romantiske hardpornofilmer til pornokomedier og «gonzo» porno i dokumentarstil.
Roccos varemerke i sine egne produksjoner er derimot «tøff og røff» sex med fokus på analsex. Rocco har produsert tre forskjellige serier som er populære.
Rocco's Initiations tar for seg unge europeiske kvinner som han tilsynelatende treffer «tilfeldig» på gata og som han har sex med.
Rocco's True Anal Stories har som navnet sier fokus på analsex. De kvinnelige pornoskuespillerne er også mer etablerte innen bransjen.
Rocco – Animal Trainer er Roccos hardeste serie der fokuset er på ekstrem sex.


== Karriere utenfor pornoindustrien ==
Rocco har spilt roller i kinofilmene «Romance» (1999) og «Helvetes anatomi» (2004). 
Han har også spilt i en del reklamefilmer. Deriblant en reklame for et italiensk potetgullmerke.


== Privatliv ==
Han har siden 1991 vært gift med den ungarskfødte pornoskuespilleren Rosa Caracciolo. Sammen har de to sønner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Rocco Siffredi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rocco Siffredi på Internet Movie Database 
(sv) Rocco Siffredi i Svensk Filmdatabas 
(da) Rocco Siffredi på Scope 
(fr) Rocco Siffredi på Allociné 
(en) Rocco Siffredi på AllMovie 
(en) Rocco Siffredi hos Rotten Tomatoes 
(en) Rocco Siffredi hos The Movie Database 
(en) Rocco Siffredi på Adult Film Database 
(en) Rocco Siffredi på Internet Adult Film Database 
Rocco Siffredi på Twitter 
Rocco Siffredi på Instagram 
Rocco Siffredi på YouTube 
Jon Selsås (3. mai 2006). «Gjør porno stuerent». VG.  «- Foreløpig har vi vurdert 20 av disse filmene. 18 er godkjent, to er forbudt. De forbudte er «Top of the World» (2005) med aktøren Rocco Siffredi, med begrunnelse menneskelig fornedring.»
Berlin Ostbahnhof

Berlin Ostbahnhof (tidligere Schlesischer Bahnhof) er en jernbanestasjon i Berlin som historisk har vært kjent under flere navn.
Den ble åpnet i 1842 under navnet Frankfurter Bahnhof som vestlig endestasjon for Frankfurter Eisenbahn til Frankfurt an der Oder. I forbindelse med fusjonen mellom Frankfurter Bahn og Niederschlesisch-Märkische Eisenbahn i 1845 ble den omdøpt til Niederschlesisch-Märkischer Bahnhof. I 1852 ble jernbaneselskapet overtatt av den prøyssiske stat, og stasjonen fikk navnet Schlesischer Bahnhof
Under byggingen av Berliner Stadtbahn i 1882 ble den opprinnelige endestasjonen gjort til en gjennomgangsstasjon. Under bygningsarbeidene ble persontrafikken ledet til Ostbahnhof noen hundre meter nord for Cüstriner Platz. Samtidig ble skinnegangen til Preußische Ostbahn flyttet fra Ostbahnhof til Schlesischer Bahnhof. Etter gjenåpningen av Schlesischer Bahnhof ble den gamle Ostbahnhof stengt.
I 1950 omdøpte kommunistregimet Schlesischer Bahnhof til Ostbahnhof. I 1987 ble den så omdøpt til Hauptbahnhof. Jernbanestasjonen hadde dengang internasjonal trafikk til bl.a. Skandinavia.
I 1998 fikk den navnet Berlin Ostbahnhof.
Jernbanestasjonen er en av de viktigste i det østlige Berlin. Den har ni spor, derav fire for S-Bahn (forstadstog) og to for gjennomgangstog.
Fra 1903 fantes det nord for Schlesischer Bahnhof et spor kalt Wriezener Bahnsteig, som fra 1924 ble en egen stasjon kalt Wriezener Bahnhof, brukt for persontrafikk i retning Wriezen. Stasjonen ble 31. desember 1949 stengt for persontrafikk og senere bare brukt for posttrafikk.
Sydøst for stasjonen lå godsstasjonen Ostgüterbahnhof, som ble revet i 2003. Syd for Ostbahnhof ligger også den tidligere Postbahnhof, hvor stasjonshallen er bevart og brukes til utstillinger, som klubb og for konserter.


== Litteratur ==
Joachim Seyppel: Schlesischer Bahnhof, Erinnerungen, Herbig Verlagsbuchhandlung, München 1998 (ISBN 3-7766-2053-6)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Berlin Ostbahnhof – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Berlin Ostbahnhof – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mike Newell

Michael Cormac Newell (født 28. mars 1942 i St. Albans Hertfordshire) er en britisk filmregissør og produsent for video og TV.
Newell ble utdannet ved St Albans School og Magdalene College ved University of Cambridge. Han har også deltatt på et tre års kurs ved Granada Television.
I 2005 ble Newell ble den første britiske regissøren for Harry Potter, da han regisserte filmen Harry Potter og Ildbegeret.


== Filmografi (utvalg) ==
Mumiens hemmelighet (1980)
Bad Blood (1981)
Dance with a Stranger (1985)
Enchanted April (1992)
Into the West (1992)
Fire bryllup og en gravferd (1994)
Donnie Brasco (1997)
Pushing Tin (1999)
Mona Lisa Smile (2003)
Harry Potter og Ildbegeret (2005)
Love in the Time of Cholera (2007)
Prince of Persia: Sands of Time (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Newell på Internet Movie Database 
(sv) Mike Newell i Svensk Filmdatabas 
(da) Mike Newell på Filmdatabasen 
(da) Mike Newell på Scope 
(fr) Mike Newell på Allociné 
(en) Mike Newell på AllMovie 
(en) Mike Newell hos Turner Classic Movies 
(en) Mike Newell hos The Movie Database
Green Harbour

Green Harbour  var fra omkring 1905 en stasjon for de norske hvalfangstskutene ved Finneset i Grønfjorden på Svalbard. I 1908 ble Svalbards første brevhus åpnet der. Det ble brukt norske frimerker og norske portosatser «idet Green Harbour i postal henseende ansees som en norsk station».
Mens posten til og med 1911 bare leilighetsvis ble sendt mellom Norge og Spitsbergen, kom det i stand fast postforbindelsen mellom Tromsø og Green Harbour i 1912 med motorkutteren M/S «Pelikanen». Frem til 1918 ble også posten tatt med av en rekke hvalfangstskip. Fra 1918 skal dampskipet «May» ha bragt post hver annen uke i seilingssesongen.
Stortinget bevilget i 1911 300 000 kroner til oppbygging av Spitsbergen Radio, og allerede 22. november 1911 var telegrafstasjonen i Green Harbour operativ for helårsdrift. Telegrafstasjonen var den aller første i arktiske områder. Den etablerte en statlig, norsk etat i denne isfrie fjorden, med radiomaster som utnyttet «sikten» gjennom Grønfjorddalen i sør. Gjennom stasjonen vokste et norsk samfunn opp på Finneset og her etablerte Sysselmannen seg de første årene inntil Sysselmannsgården ble bygd i Longyearbyen. Radiostasjonen korresponderende stasjonen på fastlandet var Ingøy radio på Ingøya i Finnmark. Spitsbergen radio dekket hele Ishavet, og dannet knutepunktet for all kommunikasjon mellom Arktis og resten av verden. Etableringen var en viktig forutsetning for at Norge senere kunne bli tilkjent suverenitet over Svalbard.
Da Svalbardtraktaten ble iverksatt 14. august 1925, skiftet Postvesenet navn på alle poststedene på Svalbard. Advent Bay ble omdøpt til Longyearbyen, Kings Bay ble til Ny-Ålesund, og Green Harbour ble til Ankershamn. Den nyansatte sysselmannens kontor ble plassert i «Statens hus» hvor allerede telegrafen og værstasjonen holdt til.
Forsøk på kullgruvedrift fra 1911 ble raskt oppgitt. Det finnes rester av taubanefundamentene.
Den første boringen etter gass på Svalbard ble gjennomført av engelske Northern Petroleum Syndicate i Green Harbour 1920. Problemet var at de boret på Store Norske Spitsbergen Kulkompanis felt og de måtte forlate stedet.
Stasjonen ble vedtatt nedlagt i 1929, og året etter flyttet både sysselmannen og telegrafstasjonen til Longyearbyen som ble det nye administrative senteret for traktatlandet.
Masten til det opprinnelige anlegget står fortsatt, og er et fredet kulturminne.
Liste over Islands utenriksministre

Liste over Islands utenriksministre fra 1941.


== Utenriksminister (18. november 1941 – 1. januar 1970) ==


=== Utenriksminister (1. januar 1970 – ) ===
Regjeringsloven på Island, som ble vedtatt av Alltinget 28. mai 1969, trådte i kraft 1. januar 1970. Dermed regjeringen ble formelt etablert sammen med sine departementer som hadde inntil da ikke formelt eksisterte separat fra ministrene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata (engelsk)
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata (islandsk)
Forlagsredaktør

En forlagsredaktør er en redaktør som arbeider som sjef i en redaksjon i et bokforlag eller sammen med andre redaktører, det vil si redaksjonsmedlemmer, i avdelingen. Han eller hun leser og vurderer innsendte manus, holder kontakten med forfattere, oversettere, illustratører og designere, rekrutterer nye forfattere og ser etter gode utenlandske bøker for oversettelse. Forlagsredaktører har ofte faglig bakgrunn fra andre deler av forlagsbransjen, fra bibliotek eller bokhandel. Mange har også studert litteraturvitenskap.


== Eksterne lenker ==
Hvordan jobber en forlagsredaktør?. Den norske Forfatterforening
Olaus Alvestad

Peder Olaus Alvestad (født 21. januar 1866 på  Hildrestranda i Haram, død 12. oktober 1903 på Voss) var en norsk folkehøgskolelærer, avisredaktør og sangbokredaktør.


== Biografi ==
Alvestad tok lærereksamen ved Asker seminar i 1888. Han var deretter andrelærer på Sagatun folkehøgskole. Deretter ble han lærer på Nordhordland amtsskule som lå i Os fra 1890 til 1892 og ved Ullmanns folkehøgskule i Seljord fra 1892 til 1894. Mens han var lærer i Os, grunnla han Os skyttarlag i 1891. Sammen med Lars Eskeland grunnla han Voss folkehøgskole i 1895 og arbeidet der til 1902. I 1896 kjøpte han avisa Hordaland sammen med Lorentz Nybø og redigerte den til sin død i 1903. 


== Ettermæle ==
I 1898 ga han ut Norsk songbok for ungdomsskular og ungdomslag. Den kom i mange opplag, og ettersom den var i bruk på de aller fleste frilynte folkehøgskolene i hele hundreåret, ble den en av de mest brukte sangbøkene på 1900-tallet. Den ble trykt i over 130 000 eksemplarer de første tretti årene. Siste utgave kom i 1998, da under navnet Songbok for folkehøgskolen, som den hadde hatt siden 1982. På folkemunne ble den bare kalt «Alvestads sangbok», og over halvparten av sangene var på landsmål (som i 1929 fikk merkelappen nynorsk). 
I hagen på hjemstedet hans på Hildrestranda i Haram kommune, er det satt opp en bauta som minne etter ham.


== Referanser ==
Dennis Gabor

Dennis Gabor (ungarsk: Gábor Dénes, født 5. juni 1900 i Budapest, død 9. februar 1979) var en ungarsk-britisk fysiker og nobelprisvinner.
Gabor ble tildelt nobelprisen i fysikk i 1971 «for oppfinnelsen og utviklingen av den holografiske metoden». Han fikk også Rumfordmedaljen.


== Se også ==
Gabormedaljen
Gaboratom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1971 hos Nobelprize.org
(en) Dennis Gabor hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1971
Mel Brooks

Mel Brooks (født Melvin Kaminsky) (født 28. juni 1926 i New York) er en amerikansk filmregissør, skuespiller, komiker og skribent. Han er kjent for filmene Musical-svindlerne, Vill Vest, Frankenstein Junior og Robin Hood: Men in Tights
Brooks regnes blant de beste parodi-filmskaperne. Han har parodiert westernfilmer (Blazing Saddles), Robin Hood-filmer (Robin Hood – Helter i strømpebukser), Star Wars og Star Trek (Romnaut), vampyrfilmer (Dracula er død – og trives med det) og monsterfilmer (Frankenstein Junior). To andre filmer, Høydeskrekk og Silent Movie er både parodier og hyllester, til respektive Alfred Hitchcock og stumfilmer. History of the World er en av filmene has hvor han parodierer menneskehetens historie.
Brooks er jøde, noe som ofte er et gjennomgangstema i filmene. Brooks leker ofte med jøder, blant annet da han dukker opp som en jiddischtalende indianerhøvding i Blazing Saddles og som rabbi Tuckermann i Robin Hood: Men in Tights. Et av kjennemerkene i Brooks' filmer, er at han bruker mange av de samme skuespillerne, deriblant Dom DeLuise, Madeline Kahn, Harvey Korman, Gene Wilder, kona Anne Bancroft og seg selv.


== Filmografi ==
Som regissør, om ikke annet er oppgitt:

1968 – Musical-svindlerne

1970 – Mel Brooks' 12 stoler

1974 – Vill Vest

1974 – Frankenstein Junior

1976 – Silent Movie

1977 – Høydeskrekk

1981 – Mel Brooks helsprøe verdenshistorie
1987 – Romnaut

1991 – Life Stinks

1993 – Robin Hood – Helter i strømpebukser

1995 – Dracula er død – og trives med det


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mel Brooks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mel Brooks på Internet Movie Database 
(sv) Mel Brooks i Svensk Filmdatabas 
(da) Mel Brooks på Filmdatabasen 
(da) Mel Brooks på Scope 
(fr) Mel Brooks på Allociné 
(en) Mel Brooks på AllMovie 
(en) Mel Brooks hos Rotten Tomatoes 
(en) Mel Brooks hos The Movie Database 
(en) Mel Brooks hos Internet Broadway Database 
(en) Mel Brooks hos Internet Broadway Database 
(en) Mel Brooks på Discogs 
(en) Mel Brooks på MusicBrainz 
(en) Mel Brooks på Songkick 
(en) Mel Brooks på Genius — sangtekster 
(en) Mel Brooks på AllMusic
Bjørn Skogstad Aamo

Bjørn Skogstad Aamo (født 21. januar 1946 i Oslo) er en norsk økonom, embetsmann og politiker (Ap).
Aamo ble formann i Arbeiderungdomslaget i Mandal i 1962, tok artium ved Mandal gymnas i 1964 og fikk graden cand.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1970. Han var statssekretær i Finansdepartementet 1973–1979 og 1986–1989, og var statssekretær og stabsleder ved Statsministerens kontor 1990–1993. 
Fra 1981 til 1986 og i 1990 var Aamo direktør i Distriktenes utbyggingsfond. Han ble direktør i Kredittilsynet i 1993.  Kredittilsynet skiftet navn til Finanstilsynet i 2009.  Skogstad Aamo forlot direktørstillingen i 2011 etter tre åremål på hver    6 år og gikk til stilling som spesialrådgiver i Finansdepartementet. Fra juli 2011 til juli 2013 var han visepresident og deretter president i FATF - Financial Action Task Force - en internasjonal organisasjon for bekjempelse av hvitvasking og terrorfinansiering.
Fra 1. september 2008 tiltrådte han stilling som professor II i anvendt penge- og kredittpolitikk ved Universitetet i Agder. Fra 2019 er han leder av Statsøkonomisk Forening.Han er sønn av forfatteren Eiliv Skogstad Aamo og gift med Eldrid Nordbø.
Bjørn Skogstad Aamo er kommandør av St. Olavs Orden (2011).


== Bibliografi ==
Læring fra kriser, Fagbokforlaget 2016, ISBN 9788245021264


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Skogstad Aamo på Internet Movie Database 
(no) Bjørn Skogstad Aamo hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Publikasjoner av Bjørn Skogstad Aamo i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Bjørn Skogstad Aamo i BIBSYS