Frederick Delius

Frederick Delius (Fritz Theodor Albert Delius) (født 29. januar 1862 i Bradford, England, død 10. juli 1934 i Grez-sur-Loing, Frankrike) var en britisk komponist med tyske aner. Ved siden av Ralph Vaughan Williams og Edward Elgar betraktes han som den mest markante britiske komponisten før annen verdenskrig.


== Bakgrunn og virke ==
Delius' foreldre, Julius og Elise Pauline Delius flyttet fra Bielefeld i Tyskland til Bradford i England før Frederick ble født. Der etablerte de seg i ullbransjen. 
Frederick tilbrakte mesteparten av livet i utlandet, og siden faren ikke var spesielt interessert i at Frederick skulle starte en karriere innen musikk, ble Frederick først sendt til Florida, USA, der han forsøkte seg på å dyrke appelsiner. Tross farens
motvilje, studerte Frederick musikk mens han drev appelsinfarmen, og i 1888 flyttet han til Leipzig i Tyskland, der han fortsatte på musikkstudiene sine på konservatoriet. I Leipzig ble han i desember 1887 kjent med Grieg som aktivt bidro til at Delius kunne etablere seg som komponist.
Delius besøkte Norge først på 1880-tallet og ble etterhvert en ordentlig norgesvenn, som også kjente Johan Halvorsen og besøkte Edvard Munch i Åsgårdstrand såvel som Bjørnstjerne Bjørnson på Aulestad. Knut Hamsun besøkte Delius i 1879 på hytta hans i Ville d'Avray utenfor Paris der de fleste av Delius' venner var norske, spesielt nært stod fiolinisten Halfdan Jebe som var bror til Munchs venninne, malerinnen Tupsy Jebe.
Delius er 'Norge-gal' og har vært 4 ganger i Norge, ligger på Hardangervidden i 14 dage og mere i den genre...

Delius dirigerte selv da Kristiania Konsertforening  i 1891 uroppførte hans Paa vidderne, inspirert av Henrik Ibsens dikt; og som fikk
god mottakelse da det tre år etter ble fremført i Monte Carlo.
Da han skrev musikk til Gunnar Heiberg sitt Folkeraadet (Christiania Theater, 18. oktober 1897) ble Delius jaget ut av sitt hotell av rasende
nasjonalister, fordi Delius hadde flettet inn en mollstemt variant av Ja, vi elsker.  Som svar til VG-journalist Christian Krohg, som ville vite om Delius hadde tenkt å håne nasjonalsangen, svarte Delius at han ikke interesserte seg for politikk.
Mange somre tilbrakte han i Norge, og i 1912 komponerte han On Hearing the First Cuckoo in Spring 1912, etter en norsk folketone; samme tema som
Grieg tok med i sine 19 norske folkeviser (opus 66) fra 1896. Til sist 
lot han (Delius, altså) oppføre Villa Høifagerli på Lesjaskog i Lesja i 1921 der han i 1923 hadde Percy Grainger som gjest. 
Sykdom gjorde at dette ble hans siste tur på hytta. Delius var blind og lam de siste seks årene av sitt liv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Beecham, Sir Thomas (1973): Frederick Delius. New York: Vienna House. ISBN 0-8443-0082-9
Delius, Frederick (1983, 1988): A Life in Letters (2 vols). Aldershot: Scolar Press ISBN 1-85928-178-8. Bl.a. brev til Grieg, oversatt til engelsk
Grieg, Edvard (1996): Edvard Griegs Briefwechsel. Bd. 2: Der Briefwechsel mit dem Hause Breitkopf & Härtel, die Briefe von Frederick Delius an Nina und Edvard Grieg und andere ausgewählte Schreiben. Egelsbach/St.Peter Port: Verlag Hänsel-Hohenhausen/Knaresborough Ltd., ISBN 3-8267-1123-8. Delius' brev til Grieg i originalspråk.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Frederick Delius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frederick Delius på Internet Movie Database 
(no) Frederick Delius hos Sceneweb 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Delius i International Music Score Library Project