jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Denis Calvaert

Denis Calvaert eller Denys Calvaert (Antwerpens «Liste over Kunstnere» eller «Liggeren» (1556-157) har oppført hans navn som Caluwaert) (født 1540 i Antwerpen, Belgia, død 17. mars 1619 i Bologna, Italia) var en flamsk maler av landskap og religiøse motiver. 


== Liv og virke ==
Han bodde for det meste i Italia hvor han var kjent som Il Fiammingo (Flamlenderen). Calvaert bedrev grundige studier av arkitektur, anatomi og historie. Han var overordentlig nøyaktig når det kom til perspektiv. Hans koloritt er fyldig og rik, hans utførelse elegant og nøyaktig, og, selv om det finnes en besværlig stillhet i hans skikkelsers bevegelser og en akademisk manierisme i hans komposisjon, var han langt foran sine rivaler i komposisjon og kolorering. Hans hovedverker kan ses i Bologna, Firenze, St. Petersburg, Parma og Caen, og det har blitt laget etsninger av mange av hans malerier. Han hengav seg til sin kunst, og var svært respektert i Bologna.
Etter å ha studert landskapsmaleri en tid i sin fødeby, studerte han først under Christiaen van Queecborn. 
Deretter reiste han til Bologna, hvor han arbeidet under Prospero Fontana. Hans malerier viser flamsk manierisme og ser ut til å være en italieners verk. Fra Bologna dro han til Roma i 1527, hvor han assisterte Lorenzo Sabbatini i hans arbeider i det pavelige palasset i Vatikanstaten.
Han vendte tilbake til Bologna og grunnla et akademi. Han hadde et antall prominente unge lærlinger, innbefattet Guido Reni, Giovanni Battista Bertusio, Francesco Albani og Domenichino. Men disse ble snart lokket til seg av Annibale Carracci, som ville få dem til å utføre prominente oppdrag i Roma. Vicenzio Gotti og Giacomo Semenza arbeidet også i hans akademi, men dro senere for å arbeide med Guido Reni. Vincenzo Spisanelli og Gabriello Ferrantini var også blant de som jobbet i akademiet.
Calvaert ble respektert av sine kollegaer, Ludovico Carracci, lederen av det rivaliserende arbeidsverkstedet, var tilstede i hans begravelse og tok med ham alle sine elever. Hans verker er særlig beundret for sin komposisjon og koloreringen de utstråler.
Et av hans mesterverker, «St. Mikael», finnes i Bologna, og de fleste av hans verker finnes i nasjonalmuséet i Bologna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denys Calvaert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Denys Calvaert på nett – ArtCyclopedia.
title Katolsk Encyklopedi
Finså kraftverk

Finså kraftverk  er et  vannkraftverk i Tonstad i Sirdal kommune i Agder.
Kraftverket utnytter fallet på 302 meter fra reguleringsmagasinene Lindvatn og Bjørnestadvatnet til Sirdalsvatnet. Bjørnestadvatnet reguleres mellom 353 og 338 moh.
Installert effekt er 23 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er på 154 GWh. 
Kraftverket eies av Agder Energi og startet produksjonen i 1963. Kraftverket ble modifisert på slutten av 1990-årene. Den opprinnelige kraftstasjonen på stedet ble bygget i 1922 for å gi strøm til lokalområdet.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Agder Energi
Erdal ungdomsskole

Erdal ungdomsskole er en offentlig  grunnskole i Askøy kommune i Vestland.
Skolen stod ferdig til skoleåret 2003-2004 og erstattet tidligere Florvåg ungdomsskole. 
Skolen er bygget som en 3-parallellers skole og ligger flott til på Steinrusten. Ved skolen er det kunstgressbane og en mindre basketballbane.
Florvåg ungdomsskole

Florvåg (midlertidige) ungdomsskole ble etablert i 1949 i det som var brakker bygget av tyskerne under den andre verdenskrig. En av bygningene ble blant annet brukt som fengsel for tyske soldater. Like etter krigen ble bygningene tatt i bruk som realskole. Frem til 1973 var det både framhaldsskole og realskole i bygningene. Etter dette fungerte bygningene som midlertidig ungdomsskole i 30 år, helt frem til 2003. Da Florvåg ungdomsskole opphørte ble elevene flyttet til Erdal ungdomsskole. Noen av skolebygningene er nå revet.


== Kjente tidligere elever ==
Dagfinn Lyngbø
Tom-Christer Nilsen
Bo André Namtvedt
Fredrik Saroea
Gard Steiro


== Referanser ==
Antonio Carracci

Antonio Marziale Carracci (født 1583 i Venezia, død 1618 i Roma) var en italiensk maler og sønn av Agostino Carracci.


== Referanser ==
Slagboremaskin

En slagboremaskin, også kalt slagdrill, er en vanlig bormaskin som også har mulighet for å bruke en hammerfunksjon på boret slik at boret går frem og tilbake når det roterer og hamrer i bunnen av hullet. Slagborfunksjonen er blant annet egnet for lettere borearbeider i stein og betong.
På spissen av boret som benyttes som slagbor, er det en bit med ekstra hardt metall
Slagbormaskiner er ofte drevet av nettspenning eller via et oppladbart batteri. Vanligvis er det mulig å stille maskinen slik at boret går rundt uten slagfunksjon og da fungerer som en vanlig boremaskin. Da kan samme maskin brukes til boring i tre, metall og glass dersom man bruker passende bor til disse materialene.


== Mekanisme ==
På slagboremaskiner skjer kraftoverføringen via en spesiell clutch.


== Bor ==
Slagboremaskiner bruker vanligvis tradisjonelle bor med sylindrisk innfestning, mens borhammere til sammenligning istedet vanligvis har SDS-bor.
SDS-bor kan i noen tilfeller også brukes på slagboremaskiner med vanlig kjoks gitt at gripepartiet på kjoksen er langt nok til at kjoksen kan gripe rundt det sylindriske partiet på SDS-boret. Dersom kjoksen derimot er for kort vil det bli kast på boret, og oppsettet vil dermed være uegnet til å bore.


== Se også ==
Borhammer, type boremaskin med stempelmekanisme istedenfor clutch. Ofte mer effektive og mer behagelige enn sammenlignbare slagbormaskiner.
Landskapsmaleri

Landskapsmaleri er en sjanger innen maleriet som  innebærer en realistisk eller stilisert fremstilling av et landskap, ofte i kombinasjon med staffasjer og arkitekturelementer.
Landskapsmotiv har vært kjent fra hellenismen og i romersk keisertid. I andre halvdel av 1300-tallet gjenoppstod sjangeren. Den var mye brukt i Nederland på 1500-tallet. 
På 1600-tallet ble motivet videreutviklet av en gruppe malere i Roma til det ideale landskap, et vidt panoramabilde med store rolige former. Landskapet kan være utstyrt med antikke monumenter og ha et mytologisk innhold og blir da kalt heroisk landskap. Sentrale her er Claude Lorrain og Nicolas Poussin.
I Tyskland og England utviklet det romantiske landskapsmaleriet seg i løpet av 1700-tallet med kunstnere som Friedrich, Gainsborough, Constable og Turner. På 1800-tallet men naturalismen ble landskapsmaleri dem mest utbredte sjangeren og impresjonistene arbeidet også med landskap.

Landskap er også kjent i kinesisk og japansk kunst fra 1500-tallet og fremover.
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Arkitekturmaleri
Landskap (ulike betydninger)
Vedutamaleri
Historiemaleri
Portrett
Sjangermaleri
Stilleben
Marinemaleri
Prospekt (topografisk bilde)


== Eksterne lenker ==
(en) Landscape paintings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Encyclopedia.com  (engelsk)
Utstillingskatalog (engelsk)
Landskapsmaleri i fransk kunst (engelsk)
Lanskapsmaleri i kinesisk kunst (engelsk)
Bernardino Campi

Bernardino Campi (født 1522 i Cremona, død 18. august 1591 i Reggio Emilia) var en italiensk renessansemaler regnet til Lombardia-skolen.


== Liv og verk ==

Hans far, Pietro Campi, var hans første lærer og instruerte gutten i sitt eget fag, gullsmedyrket, men da Bernardino så Tizians tegninger og trykk og mønstre for gobeliner, forlot ungdommen gullsmedyrket for å studere maleri. 
Giulio Campi var hans lærer i Cremona; senere var han Ippolito Cortas elev i Mantova. Han begynte med maleri nitten år gammel og overgikk snart sine mestere. 
Av lokale malere fra Cremona ble han påvirket av blant annet Camillo Boccaccino. Han var dessuten dypt imponert av verkene til Correggio, Tizian, Rafael og Giulio Romano.
Han er mest kjent for å være en av lærerne til Sofonisba Anguissola og Giovanni Battista Trotti (il Malosso). Giulio Campi og hans halvbror Antonio Campi var fjerne slektninger av Bernardino; den sistnevnte er vanligvis ansett som den mest talentfulle i familien. Alle var aktive og prominente lokale malere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernardino Campi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brusk

Brusk er et mykt vev (støttevev) som utgjør hele eller deler av skjelettet hos virveldyr. Tilsvarende stive bruskstrukturer finnes også hos enkelte virvelløse dyr. Hos bruskfisker og kjeveløse fisker består hele skjelettet av brusk. Hos øvrige virveldyr blir skjelettet avlagt av brusk på fosterstadiet, og erstattet av beinvev senere. Brusk finnes fortsatt på leddflatene på ben der de er i kontakt med andre ben i et ledd. Mange ledd er ledd med synovialhinne og en kapsel. Kapselen er festet rundt begge de tilgrensende bena.
Ved slitasjegikt, artrose, er brusklaget tynnere og ofte mer uregelmessig knudrete på overflaten. Siden brusk er levende vev, kan det skje at brusken kan bli bedre ved redusert belastning, og trening med bevegelse uten særlig motstand.
Dersom et benbrudd ikke får gro i fred og er utsatt for mye bevegelse, kan det dannes brusk i bruddflaten slik at det blir et slags bruskledd uten synovialhinne. Et slikt ledd kalles en pseudartrose.
Tippeligaen 2007

Tippeligaen 2007 var den 18. sesongen av Eliteserien i fotball som gikk under navnet Tippeligaen. Regjerende mester var Rosenborg og de to nyopprykkede lagene var Strømsgodset og Aalesund. Brann ble seriemestere, mens Stabæk ble nr. 2 og Viking nr. 3. Lagene som rykket ned var Start, Sandefjord og Odd Grenland. Odd Grenland tapte kvalikken mot Bodø/Glimt.

Sesongens første mål ble scoret av Espen Børufsen (Start) i 1. serierunde, etter tre minutter i kampen mellom Aalesund og Start.
Sesongens første gule kort fikk Steinar Pedersen (Start) i 1. serierunde, etter 11 minutter i kampen mellom Aalesund og Start.
Sesongens første røde kort fikk Gustave Bahoken (Aalesund) i 1. serierunde, etter 73 minutter i kampen mellom Aalesund og Start.
Sesongens første ekte hattrick fikk Bengt Sæternes (Brann) i 3. serierunde, etter mål i 2., 10. og 29. minutt i kampen mellom Brann og Vålerenga.
Målvakt Adin Brown (Aalesund) scoret i 13. serierunde i 2-2-kampen mellom Aalesund og Rosenborg.
Thorstein Helstad (Brann) scoret hattrick i to kamper på rad.
I 25. serierunde scoret to spillere fire mål hver, nemlig Thorstein Helstad (Brann) i kampen mot Viking, og Daniel Nannskog (Stabæk) i kampen mot Tromsø.


== Tabell ==


=== Play-off for å vinne den siste plassen i Tippeligaen ===
Bodø/Glimt rykket dermed opp mens Odd Grenland rykket ned til 1. divisjon.


== Statistikk ==


== Tilskuertall ==
Sist oppdatert 6. mai 2008


== Arenaer ==

Hjemmebaner for 2007-sesongen:


== Dommere ==

Norges Fotballforbund har satt opp disse dommerne for sesongen 2007:


== Målscorere ==

Sist oppdatert 27. desember22 mål

 Thorstein Helstad, Brann19 mål

 Daniel Nannskog, Stabæk18 mål

 Peter Ijeh, Viking15 mål

 Veigar Pall Gunnarson, Stabæk13 mål

 Steffen Iversen, Rosenborg12 mål

 Morten Moldskred, Tromsø
 Olivier Occean, Lillestrøm10 mål

 Arild Sundgot, Lillestrøm
 Ole Martin Årst, Start / Tromsø9 mål

 Morten Berre, Vålerenga
 Tarik Elyounoussi, Fredrikstad
 Yssouf Koné, Rosenborg8 mål

 Sigurd Rushfeldt, Tromsø
 Espen Ruud, Odd Grenland
 Stefan Bärlin, Odd Grenland7 mål

 John Anders Bjørkøy, Fredrikstad
 Magnus Myklebust, Lillestrøm
 Marek Sapara, Rosenborg6 mål

 Didier Konan Ya, Rosenborg
 Tor Hogne Aarøy, Aalesund
 Martin Andresen, Brann
 André Bergdølmo, Strømsgodset
 Allan Gaarde, Viking
 Espen Hoff, Lyn5 mål:

4 mål:

3 mål:

2 mål:

1 mål:


== Terminliste ==


== Resultattabell ==


== Se også ==
Kvalifisering til Eliteserien i fotball


== Kilder ==
Norges fotballforbund
Vg Nett – Live!
Karin Widerberg

Karin Widerberg (født 1949) er en svensk-norsk sosiolog som har drevet mye med kjønnsforskning. 
Widerberg er utdannet fil. kand. ved Lunds universitet i 1971 og tok doktorgraden samme sted i 1978. Doktoravhandlingen hennes bar tittelen Kvinne, klasse og lager 1750 til 1980.Hun var assistent ved Rättssociologiska institutionen i Lund fra 1976 til 1983, hvorav de fire siste årene som forskerassistent. Hun flyttet deretter til Norge og ble ansatt ved Universitetet i Oslo. Her hadde hun først stillingen som førsteamanuensis ved Institutt for rettssosiologi 1983–1988, deretter forskningsleder ved Senter for kvinneforskning 1988–1990. Hun ble deretter tilsatt som professor ved Institutt for rettssosiologi 1990–1991, deretter ved Institutt for sosiologi 1992–2018. I perioden 2008–2011 var hun også instituttleder. Hun pensjonerte seg i 2018.Widerberg har arbeidet vitenskapsteoretisk, teoretisk og empirisk med forståelser av kjønn, seksualisert vold og retten fra i et feministisk perspektiv. Hun er særlig kjent for sitt arbeid med kvalitativ metode, der boken Kunnskapens kjønn: Minner, refleksjoner og teori (1995) er sentral. Blant Widerbergs publikasjoner kan en også nevne Forståelser av kjønn (1992), der hun var medredaktør. Hun har også arbeidet med prosjektene «Kroppen mellom teori og praksis» og «Trøtthetens sosialitet – om håndtering av trøtthet i et klasse-, kjønns- og generasjonsperspektiv».


== Utmerkelser ==
I 2019 ble hun tildelt Norsk sosiologforenings hederspris.


== Bibliografi ==
2003 Oppgaveskriving – Veien til lystbetont skriving og gode rutiner (2:a rev. utgave 2004 Universitetsforlaget, på svensk 2003 Studentlitteratur)
2001 Historien om et kvalitativt forskningsprosjekt (2001 Universitetsforlaget, på svensk 2002 Studentlitteratur)
2001 Trøtthetens tid (sammen med Ulla-Britt Lilleaas, 2001 Pax forlag)
1995 Kunnskapens kjønn (1995 Pax forlag, på svensk 1995 Norstedts førlag).
1992 Sex i arbeid(et) (sammen med Marianne Brantsäter 1992, Tiden forlag)
1992 Førståelser av kjønn i samfunnsvitenskapenes fag og kvinneforskning (sammen med Arnhild Taksdal, 1992, Ad Notam forlag)
1989 Rätten i samhällsbyggandet (sammen med Per Stjerquist, 1989, 3:e uppl, Norstedts förlag)
1984 Kvinnoreformer på männens villkor (sammen Catharina Calleman mfl, 1984, Studentlitteratur)
1980 Kvinner, klasser och lagar 1750–1980 (1980, Liber förlag)


== Referanser ==
Rosenborgbanen

Rosenborgbanen ble ferdigstilt sommeren 2006 og er et samarbeidsprosjekt mellom fotballklubbene FK Kvik og IL Trond og banken Sparebank1.
Banen ligger rett bak Rosenborg ungdomsskole i Trondheim og erstattet den gamle grusbanen. Ved siden av den nye kunstgressbanen ligger det en gressbane som vedlikeholdes av Trondheim kommune. Her spilte Trondheims-Ørn sine kamper før de ble flyttet til Lade idrettsanlegg i 2006.


== Innsamlingsaksjon ==
I forkant av bygging av banen ble det satt i gang en lynaksjon for å få penger. Man kan kjøpe 1 kvm av banen (1 andel) for 500 kr stk.
Ask-stafetten

Ask-stafetten er en årlig idrettsbegivenhet i regi av Ask Idrettslag. Den 1. mai 2012 ble stafetten arrangert for 60. gang siden starten i 1953. Hver eneste 1. mai blir den lille bygden Ask forvandlet til et av vestlandets største stafettarrangementer. Start og mål for stafetten er ved Hop skole. Stafetten er delt inn i både aldersbestemte klasser og kjønn.


== Referanser ==
Norsk regnskapsstandard

Norsk RegnskapsStandard (NRS) utgis av Norsk RegnskapsStiftelse og er et sett av anbefalinger og regler utabeidet for å gi svar på regnskapsfaglige spørsmål som ikke er direkte omtalt i regnskapsloven.


== Eksterne lenker ==
Regnskapstandarder
Norsk RegnskapsStiftelse
Aragonesisk

Aragonesisk et romansk språk som blir talt i Aragón-regionen i det nordlige Spania. Språket er nært beslektet med spansk, og er likestilt med spansk som offisielt språk i sin region. Språket har utviklet seg fra middelalderens navarro-aragonesisk. I dag er det mellom 10 000 og 30 000 mennesker snakker språket i dalførene i Pyreneene i Aragón i Spania, hovedsakelig i comarca (regionene) Somontano de Barbastro, Jacetania, Alto Gállego, Sobrarbe, og Ribagorza.
Mens det uformelt er det kjent som fabla («tale»), er aragonisk også vanligvis referert til ved navnene til de tallrike lokale dialektene som har oppstått fra fragmenteringen som språket har gjennomgått i århundrenes løp.


== Historie ==
Aragonesisk har sin opprinnelse i tidlig middelalder som en av de mange latinske dialekter som utviklet seg i Pyreneene på toppen av et sterk baskisk underlag. Det opprinnelige kongedømmet Aragón (som utgjorde fylkene Aragón, Sobrarbe og Ribagorza) var progressivt utvidet fra fjellkjedene i nord og sørover, presset maurere (muslimer) sørover i den frigjøringsprosessen som kalles for Reconquista og samtidig utvidet området for aragonesisk språk.
Den dynastiske forening av de katalanske landområdene og kongedømmet Aragón, noe som utgjorde den aragonesiske krone på 1100-tallet, førte ikke til at språkformene i de to områdene blandet seg. Katalansk fortsatte å bli snakket i øst, og navarro-aragonesisk i vest, selv om det var uklare grenseskiller mellom språkene. Den aragonesiske reconquista i sør endte i kongedømmet Murcia som ble avgitt av Jakob I av Aragonia til kongedømmet Castilla som medgift for en aragonesisk prinsesse.
Den fremste personlighet for det aragonesiske språk er uten tvil Johan Ferrandez d'Heredia, grunnlegger og stormester av hospitallerordenen av Sankt Johannes av Jerusalem basert på Rhodos. Han skrev en omfattende katalog på aragonesiske bøker og dessuten flere verker oversatt fra gresk til aragonesiske, de første i middelalderens Europa.
Spredningen av katalanske, nå mer vanlig kalt for spansk, og den katalanske opprinnelsen til Trastámara-dynastiet og en sterk likhet mellom katalansk og aragonesisk, betydde at ytterligere nedgang fulgte. En av de viktige hendelser i språkets historie var da en konge av katalansk opprinnelse ble utpekt på 1400-tallet: Ferdinand I av Aragonia.
Den tosidige union av kronene Aragón og Castilla og den progressive inndragelsen av selvstyre fra 1500-tallet av betydde at aragonesiske, selv om det fortsatt ble snakket, var begrenset til landbruksområder og til hverdagslivet da adelen valgte spansk som deres symbol på makt.
I løpet av styret til Francisco Franco på 1900-tallet og spredningen av obligatorisk barneskole, ble aragonesiske oppfattet som kun en dialekt av spansk, og ble derfor sett ned på og skoleelever ble straffet for å snakke det. Med innføringen av lovmessig demokrati i 1978 kom det også litterære tekster på aragonesisk og det ble drevet studier i og om språket.
Jeffrey Hudson

Jeffrey Hudson (født 1619, død 1682) var en britisk dverg og gjøgler.
Han tjenestegjorde ved Karl I av Englands hoff. Ved 30-årsalderen var han 45 centimeter lang, men vokste senere til 106 centimeter. Han var innblandet i mange eventyr, blant annet ble han tatt til fange av flamske pirater i 1630 og senere også av pirater fra Berberiet i 1649. I 1679 satt han fengslet en kort tid for forræderi.
Han ble portrettert av Karl Is hoffmaler, Anthonis van Dyck.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Dictionary of National Biography på Wikisource
Ballerup Super Arena

Ballerup Super Arena er en idrettsarena i Ballerup og er Danmarks eneste innendørs velodrom. Sykkelbanen er 250 meter lang, og det avholdes blant annet EM i banesykling i Superarena. Håndballklubben AG København spiller sine hjemmekamper i arenaen. 
Superarena er også konsertarrangør, og høsten 2006 hadde for eksempel Bryan Adams og Elaine Paige konserter. Superarena ligger i Ballerup Idrætsby, og for å komme dit kan man ta buss linje 350S eller S-tog linje H eller C fra København.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ballerup Super Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
ANEC

ANEC er en organisasjon som forsvarer forbrukerinteresser i forbindelse med  standardiserings- og sertifiseringsprosesser.
ANEC sørger for teknisk ekspertise og råd basert på et nettverk av mer enn 200 forbrukerrepresentanter i hele Europa. Organisasjonens eksperter bidrar direkte i mer enn 60 tekniske komiteer, arbeidsgrupper og European Standards Organisations (ESO-er).


== Historie ==
ANEC ble opprettet i 1995 som en internasjonal sammenslutning under belgisk lov. Den representerer forbrukerorganisasjoner i Den europeiske union og EFTA-land. Organisasjonens generalforsamling består av et nasjonalt medlem per land, nominert av landets forbrukerorganisasjoner. ANEC er finansiert av Europakommisjonen og EFTA, mens nasjonale forbrukerorganisasjoner bidrar noe. Sekretariatet er plassert i Brussel.


== Eksterne lenker ==
http://www.anec.org/
Solberga (Stockholm)

Solberga er en bydel i bydelsområdet Älvsjö i Söderort i Stockholm, og er den delen av Älvsjö bydelsområde som er mest utbygd de siste årene.Solberga har to ulike sentra, Kristalltorget og Klacktorget. Også deler av senteret i nabobydelen Älvsjö ligger i Solberga. De tre sentrene er forbundet av Folkparksvägen. 


== Referanser ==
Solhem

Solhem er en bydel i Västerort i Stockholm. Bydelen grenser til Bromsten, Tensta, Lunda, Kälvesta, Nälsta og Flysta. Den tilhører bydelsområdet Spånga-Tensta.
Boligbyggingen i Solhem kom i gang etter at jernbanen mellom Stockholm og Västerås var innviet i 1876. Selskapet AB Hem på landet begynte å selge tomter i 1904. 
På begynnelsen av 2000-tallet bygde man det første nye større boligområdet på mange år i Solhem. I Avestagatan ble det oppført rekkehus og tomannsboliger, tegnet av arkitekt Marianne Ocklind. Vest for sentrum skal kvartalet Finnbo bygges ut med 300 leiligheter frem til 2007.
Brannrør

Brannrør var en luntelignende innretning på granater, bomber og torpedoer som tente eksplosivene på riktig tidspunkt i forhold til ønsket effekt. I gamle artillerigranater ble brannrøret rettet utover langs løpet på kanonen og røret var fylt med krutt som brant en bestemt tid, slik at granaten eksploderte etter en kjent brenntid. I nyere brannrør skjer forbrenningen på plater eller spiraler som kan dreies eller på andre vis endres for å påvirke brenntiden. De tennes idet granaten blir skutt ut hvis granaten skal sprenges etter en gitt flukttid, eller ved anslag hvis granaten skal sprenges etter innslag.
Brannrør i bomber og torpedoer var gjerne mekaniske og drevet av en propell for å måle fallhøyde eller utløpt distanse. Brannrør i luftvernskyts kan være trykkstyrt.
Moderne brannrør er ofte en elektronisk innretning som bestemmer tenningstidspunkt enten ved fjernstyring eller når granaten befinner seg på riktig sted. Optimalt sted for detonasjon kan da kalkuleres utfra måledata gitt av flere forhold, men ofte inkluderer det en form for nærhetsdeteksjon. Slike brannrør blir omtalt som nærhetsbrannrør.
Nicholas Evans

Nicholas Evans (født 26. juli 1950 i Worcestershire i England, død 9. august 2022) var en britisk forfatter som skriver populære romaner, størst suksess er hans debut med Hestehviskeren.


== Liv og virke ==
Han tilbrakte barndommen sin på landet i England hvor han så amerikansk western på TV, red selv på hest og leste bøker av blant andre Jack London. Før han begynte på utdanningen sin, dro han til Afrika for å drive med frivillig arbeid. Han studerte journalistikk på Universitetet i Oxford, han arbeidet en stund innen TV og film industrien og som manusforfatter hjemme og i utlandet.
Han har skrevet blant annet Hestehviskeren (1995; på norsk i 1996, oversatt av Stig Aspaas) og I ulvenes nærhet (1999).
Hans roman, Hestehviskeren (original: The Horse Whisperer, var på tiendeplassen over bestselgende romaner i USA i 1995, i henhold til The New York Times. Med 15 millioner kopier solgt, er den en av de mest solgte romaner gjennom tidene. I Storbritannia var boken listet på BBCs Big Read i en undersøkelse i 2003 som hadde det mål å finne «nasjonens best likte bok». Boken ble filmatisert i 1998 som Robert Redford regissert og selv hadde hovedrollen i, sammen med skuespillerne Kristin Scott Thomas, Scarlett Johansson og Sam Neill.
Evans var gift med den skotske sangeren og låtskriveren Charlotte Gordon Cumming.


== Bibliografi ==
The Horse Whisperer  (1995)
The Loop  (1998)
The Trap  (1999)
The Smoke Jumper  (2001)
The Divide  (2005)
The Brave  (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nicholas Evans' personlige nettsted
(en) Nicholas Evans på Internet Movie Database 
(en) Nicholas Evans hos The Movie Database