jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Haraldsson Geirstadalf

Olav Haraldsson (født ca. 890, død 934) var sønn av Harald Hårfagre og Svanhild Øysteinsdatter, datter av Øystein jarl. Han ble gjort til småkonge av Vingulmark av sin far, og arvet senere Vestfold etter at broren hans, Bjørn Farmann, ble drept av deres halvbror Eirik Blodøks. Siden det var danskekongen som styrte Viken og Vestfold på denne tiden er opplysningene i Snorre ikke pålitelige, og kan være laget for å fremme den norske kongefamilienes politiske interesser. Are Frode omtaler Bjørn Farmann (også omtalt som Bjørn Buna) som herse i Sogn. 
Etter Snorre skulle Olav etter sin fars død ha utropt seg til konge av Østlandet, og at han allierte seg med halvbroren Sigrød Haraldsson mot Eirik Blodøks. De tre kongene møttes i kamp utenfor Tønsberg. Olav og Sigrød tapte og ble begge drept der. Olavs sønn, Tryggve Olavsson, ble senere småkonge av Ranrike og Vingulmark. Tryggve ble far til Olav Tryggvason som ble konge av Norge i 995. I Norge er det tradisjon for ikke å feste lit til Snorres beretning.


== Referanser ==
Gossa

Gossa (dativ: Gossen) er ei øy som utgjør størstedelen av Aukra kommune i Romsdal. Den har et areal på 46,58 km² og er den 73. største øya i Norge. Øya er flat og myrlendt – høyeste punkt er 98 m – og første ledd i navnet kommer da trolig av gorr, gørr – «søle», «dynn», «gjørme». 
Nordøst på øya ligger en gassterminal som tar imot gass fra Ormen Lange-feltet. Gossa er forbundet til fastlandsdelen av kommunen via ferjesambandet Aukra – Hollingsholmen.


== Historie ==
Det har bodd mennesker der i alle fall siden siste del av yngre steinalder. Like ved Aukra kirke ble det i 1998 avdekket spor av to langhus fra forhistorisk tid. Langhusene hadde jordgravde stolper og kan ha vært opp mot 30 meter lange. Stolpene sto parvis og har trolig båret taket i en bukk- eller grindkonstruksjon. Dette er det største førhistoriske huset som er funnet i Romsdal. Mellom de to husene ble det avdekket kokegroper som antyder hvilke aktiviteter som har foregått på tunet. C-14-datering av trekull fra stolpehullene tyder på at husene har vært brukt i de første århundrene e.Kr.. Like ved er det funnet spor av en åker pløyd med ard.


=== Andre verdenskrig ===
Størstedelen av øya Gossa ble under andre verdenskrig rekvirert til flyplass av tyske styrker og det var opp mot 2000 soldater, 850 krigsfanger, 1500 utskrevne nordmenn og 600 sivile i tillegg til 1200 fastboende. Flyplassen skulle etter planen ha tre rullebaner i stjerneform og bli en av de største i landet. En av rullebanene ble ferdige. I alt brukte okkupasjons 60 millioner kroner på Gossa, i tillegg kom krigsfangenes arbeidsinnsats. Etter krigen ble det vurdert å satse på videre utbygging av Gossa, men i stedet ble det utbygging på Vigra. Okkupasjonsmakten hadde opprinnelig sett seg ut området Moa ved Spjelkavik i Borgund øst for Ålesund. Lokale myndigheter hadde før krigen prosjektert en flyplass på Moa. Hensikten med den tyske flyplassen var å sikre forbindelsen mellom Trondheim og Bergen. Den tyske general valgte Gossa selv om den lå mindre beskyttet og helt ut mot havet. Rullebanene på Gossa skulle være 1650 meter og ved å rullebaner i alle retninger skulle den kunne brukes under alle værforhold. Den var beregnet for jagerfly og jagerbombere. Fiskerifagskolen ble rekvirert til flyplassprosjektet og skolen under ledelse av Sven Sømme måtte flytte til Otrøya.Orknøyingenes saga forteller at Kong Gor av Finland/Kvænland la alle norske øyer under seg, ca. på 700-tallet, og det er lagt fram en teori om at Gossen er oppkalt etter ham (Gors-ey). Det er fortalt at Gor var stamfar til Ragnvald Mørejarl.


== Tettsted ==
Aukra, 3 142 innbyggere (31. desember 2006) (Hvorav ca. 2 400 er bosatt på Gossa)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johan Julnes: Bygdebok for Aukra. Gard og slekt (4 bind, Aukra kommune 1987)


== Kilder ==
Statistisk sentralbyrå: Statistikkbanken
storenorskeleksikon.no Arkivert 26. august 2005 hos Wayback Machine.: «Gossen» (Kunnskapsforlaget, Oslo 2000–04)
Aukra kommune


== Eksterne lenker ==
gossen.no
Aukra kommune
Kidnapping

Bortføring eller kidnapping (fra engelsk kidnapper, sammensatt av kid, «barn», og nap, «gripe, ta») er en straffbar handling der en frihetsberøver mennesker, eventuelt for å få løsepenger eller krav oppfylt, eller for å skape terror.Opprinnelig ble betegnelsen kidnapping brukt om bortføring av barn særlig til arbeid på plantasjer i USA. Begrepet ble utviklet av engelsk rettsvesen på slutten av 1600-tallet og omhandlet tvungen rekruttering av arbeidskraft til koloniene i Amerika og kidnapping omfattet da bare bortføring til andre land. Krav om bortføring til annet land ble senere sløyfet i amerikansk og engelsk rett. I amerikansk strafferett varierer det mellom delstatene i hvilken grad flytting av offeret er nødvendig for at det skal regnes som kidnapping. I England på 1600 forekom betegnelsen kidnapping om sovende barn som ble stjålet for å tvinge rike foreldre til å betale løsepenger.


== Motiv ==
Vanligvis er motivet å få løsepenger eller krav oppfylt. Fra 1960-tallet har revolusjonære brukt kidnapping (herunder gisseltaking) som ledd i sin politiske virksomhet. Politikere, diplomater og andre fremstående personer har vært særlig utsatt for politisk motivert kidnapping. Økonomisk og politiske gevinster regnes som de viktigste typene motiver.


== Barnerov ==
Barnerov (i seg selv et arkaisk uttrykk) er etter norsk lov straffbart som unndragelse av barn fra foresattes omsorg og som ulovlig frihetsberøvelse.Etter norsk strafferett regnes kidnapping frihetsberøvelse. Etter Lindbergh-kidnappingen ble det i USA innført dødsstraff for kidnapping.Bruderov omtales som en form for kidnapping.


== Statistikk ==
Kidnapping for løsepenger er en vanlig hendelse i ulike deler av verden i dag, og enkelte byer og land blir ofte beskrevet som «hovedstaden for kidnappinger i verden». I 2018 slo FN fast at Pakistan og England hadde det høyeste antallet kidnappinger, mens New Zealand hadde det høyeste antallet blant de 70 landene hvor det var tilgjengelige data for. Fra 2007 tilhørte den tittelen Irak med kanskje rundt 1500 utlendinger kidnappet. I 2004 var det Mexico og i 2001 var det Colombia. Statistikk er vanskeligere å finne. Rapporter antyder en verdenssum på 12 500–25 500 per år med 3600 per år i Colombia og 3000 per år i Mexico rundt år 2000. I 2016 hadde imidlertid antallet kidnappinger i Colombia gått ned til 205, og det fortsetter å synke. Meksikanske tall er vanskelig å bekrefte på grunn av frykt for at politiet selv var involvert i kidnapping. «Kidnapping ser ut til å blomstre særskilt i skjøre stater og konfliktland, ettersom politisk motiverte militser, organisert kriminalitet og narkotikamafiaen fyller vakuumet etter regjeringen.»


== Se også ==
Gissel
Haagkonvensjonen av 25. oktober 1980
Lindbergh-kidnappingen
Madeleine McCann-saken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kidnapping – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

EUs nødtelefon om savnede barn
Antonym

Et antonym (fra gresk; anti = 'mot' og onoma = 'navn') er et ord som har motsatt betydning av et annet ord.  Ord kan ha flere forskjellige antonymer. Både liten og kort er antonymer til lang. Det motsatte av et antonym er et synonym (antonym og synonym er antonymer).
Det finnes tre typer antonymer:

graderbare antonymer – ordpar som uttrykker motsetninger langs en skala, slik som opp og ned
komplementære antonymer – ordpar som er gjensidig utelukkende, slik som død og levende
relasjonelle antonymer – ordpar der de to ordene beskriver forholdet mellom to objekter sett fra hver sin synsvinkel, slik som foreldre og barn, lærer og elev.


== Se også ==
Autoantonym, et ord som også kan bety det motsatte av seg selv
Homonym
Synonym
Lumsk

Lumsk var et norsk folk metal-band som ble stiftet i Trondheim i 2002. Bandet kombinerte tradisjonell norsk folkemusikk med progressiv rock og heavy metal.
Bandet hadde to vokalister, og i tillegg til gitar, bassgitar og trommer brukte de fiolin og synth-elementer i lydbildet sitt.
Lumsk fikk penger fra Frifond som de brukte på å spille inn sin første demo. I et intervju med Norsk musikkråd uttalte Eystein Garberg og Alf Helge Lund at de neppe ville ha klart å finansiere demo-innspillingen uten støtten fra Frifond. Demoen ble gitt ut i 2001, og det ble solgt flere hundre eksemplarer. Også etter at demoen ble utsolgt var det stor etterspørsel etter den.Deres første studioalbum Åsmund Frægdegjevar ble utgitt 25. august 2003. Av bandets tre albumutgivelser er debutalbumet musikalsk sett gruppens tyngste album, med mange flere heavy metal-elementer enn de to neste.
Den 25. april 2005 ga Lumsk ut sitt andre album Troll, som inneholder 8 spor. Tekstene er skrevet av forfatteren Birger Sivertsen og hans kone Kristin; Birger Sivertsen er ekspert på folkehistorie, som også er tema på albumet.
I 2006 var Espen Hammer gjest på folk metal-bandet Myrkgravs album Trollskau, Skrømt og Kølabrenning.
Den 26. februar 2007 ga Lumsk ut sitt tredje studioalbum Det Vilde Kor, med musikk til Knut Hamsuns diktverk Det vilde Kor.
Tidligere gitarist i Lumsk Bjørnar Selsbak startet i august 2010 innspilling av musikk til tekster av Gjest Baardsen. 


== Medlemmer ==


=== Medlemmer per 2007 ===
Vidar Berg – trommer (2005–)
Espen Warankov Godø – keyboards (2000–)
Eystein Garberg – gitar (2001–)
Roar Grindheim
Siv Lena Waterloo Laugtug – fiolin (2001–2007, 2021 -
Espen Hammer – bassgitar (2002–)
Mari Klingen – vokal (2021 - )


=== Tidligere medlemmer ===
Snorre Hovdal – bass og ekstravokalist
Bjørnar Selsbak – gitar
Øyvind R – gitar
Vibeke Arntzen – vokal
Sondre Øien – Bass
Steinar Årdal – vokal
Alf Helge Lund – trommer (1999–2005)
Ketil Sæther – gitar (2004–2007)
Jenny Gustafsson – fiolin
Stine Mari Langstrand – vokal (2004–2007)
Annelise Ofstad Aar (født 1983) – vokal og låtskriver (har også medvirket i Flamencompaniet og i BALUN)
Håkan Lundqvist – gitar


== Utgivelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lumsk på Facebook 
Lumsk på Myspace 
(en) Lumsk på Discogs 
(en) Lumsk på MusicBrainz 
(en) Lumsk på Encyclopaedia Metallum 
(en) Lumsk på Songkick 
(en) Lumsk på Last.fm 
(no) Lumsk på Rockipedia 
(en) Lumsk på AllMusic
Francesco Peretti di Montalto

Francesco Peretti di Montalto (født 1595 i Roma i Italia, død 4. mai 1655 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og romersk fyrste.


== Biografi ==
Han hadde titlene "romersk fyrste; annen fyrste av Venafro, ventiansk patrisier, markgreve av  San Martino, greve av Celano, baron av Pescina, herre (signore) av San Rufino, San Benedetto dei Marsi, Aschi, Cocullo, Venere, Cerchio, Lecce dei Marsi, Goia dei Marsi, Bisegna, San Sebastiano, Sperone, Ortucchio, Torrimpietra, Palidoro, Tor Lupara og Mentana."
Han ble oppfordret av sin far til å gifte seg for å sikre etterslekten, og utkårte prinsessen av Cesi som sin fremtidige hustru. Da faren misbilliget dette valg, ble han meget oppbragt, forlot sitt fedrene hjem og dro ut på en lang reise. Han ville ikke høre noe om ekteskap, og trådte inn i den geistlige stand.
Han ble kreert til kardinal den 16. desember 1641 av pave Urban VIII.
Han ble senere erkebiskop av Monreale.
Han var nevø til kardinal Alessandro Damasceni Peretti (kreert 1585), og også i slekt med pave Sixtus V.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
Kardinal Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
Pave Innocens X (1574-1555) *1626
Kardinal Francesco Peretti di Montalto (1595-1555) *1650


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Engvald Bakkan

Engvald Bakkan (født 20. august 1897 i Åmli i Aust-Agder, død 3. juli 1982) var en norsk forfatter og farmasøyt. Han utgav romaner og noveller med motiver og handling fra Åmli i eldre tid, blant annet trilogien Krossen er din, som regnes som hans hovedverk.
Den gamle åmlidialekten har ein framskoten plass i mange av bøkene til Bakkan. Dei språklege vala Bakkan gjorde, saman med den lokale bygdekonteksten han nyttar i skapinga av det litterære landskapet, førte nok til at mange sette den noko nedvurderande merkelappen «heimstaddikting» på forfattarskapen hans. Det var derfor også lenge vanleg å leggje mest vekt på den meir kultuhistoriske verdien i Bakkans litterære bidrag. Men forfattaren har gjennom dei seinare åra vorte vurdert på nytt og lyfta fram.

Bakkan var av bondeslekt, og faren var lærer, bonde og lokalhistoriker. Han reiste hjemmefra som 11-åring for å fortsette skolegangen, blant annet på KG, og var ferdig utdannet farmasøyt i 1923. I sitt voksne liv bodde og arbeidet han i Stavanger og Bryne; fra 1955 på Ørnen apotek i Stavanger. Selv om han bodde i Stavanger det meste av livet, er det bare én av bøkene hans som har handling fra byen – Men han var Alexander (1939), det øvrige forfatterskapet er knyttet til hjembygda.Han skrev 11 bøker: fem romaner, fire novellesamlinger og to barnebøker. Han markerte seg først som forfatter med novellen «Det blinde hjerte» som han vant en nordisk pris for i 1930. Den første boka utkom i 1931, det var romanen Den kvelvde skåla, som skildrer hovedpersonen Vrål Angrimssons ødipuskompleks og undergang.I trilogien Krossen er din (Krossen er din, 1947; Gjennom fossane, 1948; Regnbogen i toreskya, 1952) tar han utgangspunkt i folkeminne fra Åmli om det tragiske kjærlighetsforholdet mellom Inger Tverrstøyl og Knut Mjåvasstøyl fra tidlig på 1700-tallet, som han utdyper med arkivstudier fra rettsmateriale. Paret ble beskyldt for incest etter gammel rettsforståelse (at en enkemann er sammen med sin avdøde kones søstre), og levde lenge som fredløse i heiene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørn Hemmer «Engvald Bakkan – en ukjent stordikter fra Indre Agder». I: Sørlandet og litteraturen. Høyskoleforlaget, 1995. ISBN 82-7634-021-0
Tor Obrestad. «Engvald Bakkan og romantrilogien Krossen er din». I: Søk. 13 artiklar om litteratur. Gyldendal, 2005. ISBN 82-05-34722-0
Vegen til regnbogen. Av og om Engvald Bakkan til 100-årsdagen i 1997. Åmli, 1997. ISBN 82-90970-13-7
Jon Hellesnes. «Nihilisme, tussefolk og parabol». I: Syn og segn; nr 4, 2000
Thor Thorsen. «Ein ukjend stordiktar frå Åmli. Engvald Bakkan 100 år i 1997». I: Syn og segn; nr 1, 1997
Thor Thorsen. «Engvald Bakkan. Ein presentasjon av forfattarskapen». I: Norsk litterær årbok 1970
Thor Thorsen. Krossen er din : ein studie i Engvald Bakkans forfattarskap. Åmli historielag og Åmli mållag, 1997. ISBN 82-90970-12-9. Opprinnelig skrevet som hovedoppgave i Nordisk litteratur, 1972.
Anders M. Andersen. «Om Engvald Bakkans romanar». I: Sørlandsk magasin 1998
Kashmir

Kashmir er et område i den nordlige delen av det indiske subkontinentet. Historisk viser begrepet til dalen like sør for den vestlige delen av Himalaya. Politisk viser begrepet til et mye større område bestående av regionene Jammu, Kashmir og Ladakh, som har vært et sentralt konfliktområde i mange år.

Regionen er delt mellom tre land; Pakistan kontrollerer den nordvestlige delen (de nordlige områdene og Azad Kashmir, India kontrollerer den sentrale og sørlige delen (Jammu og Kashmir), og Folkerepublikken Kina kontrollerer den nordøstlige delen (Aksai Chin). Selv om disse i praksis administreres av de forskjellige landene, har India aldri formelt anerkjent de to andre landenes krav på noen av delene i regionen. Pakistan ser hele området som omstridt territorium og regner ikke Indias krav som gyldig. 


== Se også ==
Kasjmirull


== Eksterne lenker ==
(no) Bakgrunnsinformasjon om konflikten i regionen hos FN-sambandets nettsted Globalis.no
Virginio Orsini

Virginio Orsini (født 17. mai 1615 i Roma i Kirkestaten, død 21. august 1676 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte de innflytelsesrike Orsini- og Braccianoslektene.
Han trådte inn hos malteserordenen, og utviste tapperhet i krigen mot osmanene. Han ble utnevnt til kardinal av Urban VIII i desember 1641, og ble gitt i oppdrag å bygge forsvarsverker for Vatikanet. I 1675 ble han kardinalbiskop av Frascati.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Carlstens festning

Carlstens festning (før 1658 og fra 1719 til 1720  Christiansteen festning) er en festning som ligger i Marstrand, et tettsted vest i Sverige i Västra Götalands län. Festningen ligger på Marstrandsøyas høyeste punkt. Festningen er oppkalt etter den svenske kongen Carl X Gustav.


== Bygging av festningen ==
Under byggingen ble festningen brukt som fengsel der fangene ble brukt som arbeidskraft til byggingen. Å bli dømt til «marstrandsarbeide» ble regnet som den strengeste straffen i svensk lov, til og med strengere enn dødsstraff. For å få mat og drikke måtte de innsatte tjene opp penger etter hvor mye de hadde jobbet. Ble en arbeider syk og ikke kunne jobbe fikk han heller ikke mat. Opptil 20 fanger kunne dele samme rom. Det tok 202 år fra byggingen startet til festningen ble regnet som ferdig bygget.
Etter at Marstrand ble svensk etter freden i Roskilde i 1658 bestemte den svenske kongen Carl X Gustav at det skulle bygges flere mindre forsvarsverk rundt øyene. General og bygningsingeniør Johan Wärneschöld fikk oppgaven å bygge en mindre befestning på toppen av Marstrandsøya. Han bygde en firkantet borggård av stein med et firkantet tårn ved den ene veggen.
Man innså raskt at festningen burde bli forsterket. Tårnet ble forsterket ved at man bygget det firkantete tårnet inn i et nytt rundt et. Murene ble forsterket og bygget høyere. Utover 1600- og 1700-tallet ble festningen ytterligere forsterket og utbygget. Ikke før i 1860 ble festningen regnet som ferdig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Carlstens Fästning – Offisiell internettside
Cassius Clay

Cassius Clay er navnet til flere personer:

Cassius Marcellus Clay (1810–1903) -  amerikansk politiker, offiser og diplomat
Muhammad Ali (1942–2016) - amerikansk bokser født som Cassius Marcellus Clay jr.
Geir Kvernmo

Geir Ivar Kvernmo (født 29. oktober 1955 i Trondheim) er en norsk tidligere langdistanseløper. Kvernmo ble norgesmester i 10 km terrengløp i 1987 og 1988, og hadde inntil 9. april 2017 den norske rekorden i maraton, på 2.10.17, satt i London Marathon 10. mai 1987. Kvernmo hadde også den norske rekorden på halvmaraton, 1.02.13, satt i Stockholm 28. august 1988, til den ble slått av Sondre Nordstad Moen 22. oktober 2017.Han deltok i maraton i OL i 1988, men fullførte ikke. Kvernmo representerte U & IL Glimt i Orkdal fram til han flyttet til Oslo, der representerte han IF Minerva. Kvernmo vokste opp på Geitastrand og er Nils Kvernmos yngre bror.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Kvernmo – Olympedia 
(en) Geir Kvernmo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Geir Kvernmo – World Athletics 
(en) Geir Kvernmo – Track and Field Statistics
Payne Stewart

Payne Stewart (født 30. januar 1957, død 25. oktober 1999) var en amerikansk profesjonell golfspiller. Han omkom i en flyulykke 42 år gammel.


== Seire på PGA-touren ==
1982: Miller High Life QCO
1983: Walt Disney Classic
1987: Hertz Bay Hill Classic
1989: MCI Heritage Classic; PGA-mesterskapet
1990: MCI Heritage Classic; GTE Byron Nelson Golf Classic
1991: US Open Championship
1995: Shell Houston Open
1999: AT&T Pebble Beach National Pro-Am; US Open Championship


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Payne Stewart – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Payne Stewart – Florida Sports Hall of Fame 
(en) Payne Stewart – PGA-touren 
(en) Payne Stewart – Europatouren 
(en) Payne Stewart – Japantouren 
(en) Payne Stewart – Verdensrankingen 
Profil på Golf Stars Online
Rinaldo d’Este den eldre

Rinaldo d'Este  (født 1618 i Modena i Italia, død 30. september 1672 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet den romerske kurie. Han ble senere biskop av Reggio Emilia.
Han ble kreert til kardinal den 16. desember 1641 av pave Urban VIII.
Han var onkel til kardinal Rinaldo d'Este den yngre (kreert 1686). Andre kardinaler i slekten er Ippolito I d'Este (1493), Ippolito II d'Este (1538), Luigi d'Este (1561) og Alessandro d'Este (1599).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Negerarbeid

Negerarbeid er et uttrykk som gjerne oppfattes nedsettende og rasistisk. Det har blir brukt for å beskrive dårlig ansett, slitsomt, og lite respektert arbeid som gjøres med ulyst. Tidligere var det brukt om et tungt, monotont arbeid.


== Debatt om bruken av ordet ==
Bruken av ordet negerarbeid i et firmanavn vakte debatt i mediene i 2005, fordi SOS Rasisme mente det spilte på rasisme. Firmanavnet ble som følge av debatten endret ved at ordet negerarbeid ble utelatt.I 2018 ble en håndverker som hadde en firmabil med reklameteksten «Vi hjælper ælle! Utfører ælt i negerærbe!» sammen med en tegning, anmeldt for å spre rasisme. Saken ble henlagt i 2020.


== Se også ==
Neger
Rasisme


== Referanser ==
Husqvarna

Husqvarna er et svensk selskap med en rekke produkter.


== Historie ==
Husqvarna startet som våpenprodusent i 1689. Det lå opprinnelig i Jönköping som Jönköpings faktori 1620 etter befaling ifra kongen om produksjon av våpen til det svenske forsvar. Fabrikken flyttet til Huskvarna for å kunne benytte vannkraften der.
Husqvarna var eid av den svenske stat frem til 1757, da tok Fredrik Ehrenpreuss over virksomheten. Familien eide fabrikken frem til 1820 da den ble solgt til Gustaf Sture.
En ny epoke startet i 1867, da ble den privateide fabrikken aksjeselskap under navnet Husqvarna Vapenfabriks AB. Fabrikken produserte og utviklet en rekke produkter frem til 1960-tallet, da store omstruktureringer ble foretatt. I 1962 ble mopeder, sykler og utenbordsmotorproduksjonen solgt til til sykkelprodusenten Monark. I 1968 kjøpte Husqvarna svenske Flymo. I 1970 ble store deler av våpenproduksjonen solgt til Försvarets Fabriksverk, men en liten del av jaktvåpenproduksjonen fortsatte frem til 1989. I 1979 overtok Jonsereds AB motorsagproduksjonen, og i 1987 ble motorsykkelproduksjonen solgt til det italienske selskapet Cagiva.


== Produksjon ==
Husqvarna har hatt våpenproduksjon siden oppstarten, med bredt utvalg både av jaktvåpen og militærvåpen, blant annet maskinpistoler og pistoler som ble brukt av de norske polititroppene i Sverige. 

1698 – Våpen
1872 – Komfyrer
1873 – Symaskiner + andre husholdningsartikler
1896 – Sykler
1903 – Motorsykler
1918 – Gressklippere
1934-1949 – Hvitevarer
1959 – Motorsager og utenbordsmotorerSelskapet produserer (2008) både symaskiner og hageredskaper.


== Våpen produsert av Husqvarna ==
Lefaucheux M1858 – lisensprodusert revolver
Nagant M1887 – lisensprodusert revolver
Husqvarna M/07 – lisensprodusert pistol FN Modell 1903
Suomi M/37 – lisensprodusert maskinpistol Suomi M-31
Husqvarna M/40 – lisensprodusert pistol Lahti L-35
Ak 4 – lisensprodusert automatgevær Heckler & Koch G3


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Husqvarna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Husqvarna – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Privat Husqvarnaside