jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
British Forces Post Office

British Forces Post Office (BFPO) er postverket som betjener Storbritannias forsvar. Det opererer uavhengig av Royal Mail, og leverer post både i Storbritannia og andre steder i verden hvor britiske styrker er stasjonert. 
BFPO har egne postkoder, på formatet BFPO NNN eller BFPO c/o NNN, der NNN er ett til fire siffer. Sendinger til britisk personell i utlandet skal adresseres med denne koden, og ikke med henvisning til landet mottakeren befinner seg i. Dette er spesielt viktig ettersom man normalt bare betaler innenlands porto, og et brev adressert til et annet land med innenlands porto vil oftest bli forsinket fordi sorteringsmaskiner oppfatter det galt. 
Det er også utviklet en spesiell «hybridpost», der avsender kan sende brevet per e-post til BFPO, som så skriver det ut og leverer det på papir. Systemet kalles «e-Bluey», et navn som kommer fra aerogrammene som deles ut til soldater og deres pårørende. De består av luftpostpapir med selvklebende striper langs kantene, slik at arket kan foldes og forsegles uten bruk av konvolutt. De ble kjent som «blueys» på grunn av det blå papiret som brukes, et navn som har fått en følelsesmessig betydning for mange briter.
Av sikkerhetsgrunner må brev fra soldater til sivile adresser i Nord-Irland og Irland leveres direkte til BFPO, og ikke legges i postkasser. Slike brev skal heller ikke ha en militær avsenderadresse, og man kan ikke bruke e-Bluey. 
Et eksempel på en adresse, med fiktiv enhet og navn, er:

12345678 LCPL B Jones
B Company
1 Loamshire Regt
BFPO 61Koden BFPO 61 viser at det er en soldat stasjonert i Milano. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) British Forces Post Office – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MS «Fjordbris» (1990)

M/S Fjordbris er en norskbygget hurtigbåt av katamaran-typen som gikk i ruten Stavanger-Vikedal-Sandeid. Skipet er et av tre like søsterskip levert i 1990 for trafikk på Vindafjord- og Ryfylke-rutene. Skipet ble solgt til Tyrkia i 2010.


== Teknisk informasjon ==
Byggeår:          1990
Byggested:        Båtservice A/S, Mandal, Norge
Ombygget:         1995-1996
Ombyggingssted:   ?
Lengde:           29 m
Bredde:           8,3 m
Dypgående:       2,3 m
Tonnasje:         236 bt
Hovedmotorer:     To MTU 12V396TE84 dieselmotorer
Maskineffekt:     4076 hk
Fart:             35 knop
Passasjerer:      180 stk


== Historie ==
1990: Blir levert fra Båtservice AS i Mandal til Rogaland Trafikkselskap A/S, Stavanger. Blir døpt MS «Fjordbris» og satt i trafikk på hurtigbåtene i Ryfylke i Rogaland.
Januar 2002: Blir tatt ut av trafikk i Ryfylke. Blir senere satt inn i Flaggruten mellom Bergen, Stord, Haugesund, Karmøy og Stavanger. Trafikkerer hovedsakelig bare strekningen mellom Haugesund, Kopervik (Karmøy) og Stavanger, som også kalles Haugesundsekspressen
Januar 2003: Blir overført til Stavangerske AS, Stavanger.
Januar 2005: Blir tatt ut av trafikk og lagt opp som reservebåt.
Januar 2007: Blir satt inn i trafikk i Ryfylke.
Mai 2007: Blir satt inn i rutetrafikk i Flaggruten og Haugesundsekspressen.
Januar 2010: Solgt til Tyrkia.


== Se også ==
Flåteliste for Rogaland Trafikkselskap/Stavangerske


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9008768 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Fjordbris» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) Stavangerske's hjemmeside
Fylkesvei 7470

Fylkesvei 7470 går mellom Fridalen og Røvika i Fauske.
Før Røviktunnelen ble tatt i bruk 2011 var strekningen mellom Straumsnes og Røvika del av Riksvei 80.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 530.


== Kommuner og knutepunkter ==

 FauskeØsterkløftveien 

Trolovelsvatnet  Valnesfjord HelsesportsenterKosmoveien 

Kosmovassveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7470
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hole in the Sky 2006

Hole in the Sky-festivalen ble arrangert på Garage og USF Verftet i Bergen for syvende gang i 2006.


== Program ==


=== Onsdag 23. august «Sworn Revenge» ===
Dead Trooper
Obscure
She Said Destroy
Burst
Aeternus


=== Torsdag 24. august «Immortal Rites» ===
Obliteration
Waklevören
Helheim
Necrophagist
Morbid Angel


=== Fredag 25. august «Blessed From Below» ===
Grimfist
Witchcraft
Gojira
Atheist
Destruction
Satyricon


=== Lørdag 26. august «Morbid Tales» ===
Keep of Kalessin
Sahg
1349
I
My Dying Bride
Celtic Frost
Øivind H. Solheim

Øivind Henrik Solheim (født 25. september 1947 i Odda) er en norsk forfatter.
Solheim studerte i Bergen fra 1966 til 1973, og er utdannet lektor. I tillegg til en del bøker, har han også skrevet kronikker, artikler, dikt og innlegg i pressen, hovedsakelig i Bergens Tidende, og på Medium.


== Bibliografi ==
Stupet, roman (Det Norske Samlaget, 1978)
«Mariken Mustang», novelle i Noveller i Samtiden (Aschehoug, 1981)
Tellus ’89, roman (Det norske Samlaget, 1982)
Den dyrebare freden, antologi, medforfatter (Universitetsforlaget, 1985)
Lectures, lærebok i fransk, medforfatter (Universitetsforlaget, 1988)
Fabrikken, roman (Fiksjonsforlaget, 2008 ISBN 978-82-997841-0-8)
Den andre - Kvinna i Berjaflotvegen, roman (Fiksjonsforlaget, 2016)
Hjartet blir aldri fullt, dikt (Fiksjonsforlaget, 2017)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Øivind H. Solheim i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Nettside Fiksjonsforlaget
Digitaliserte bøker av Øivind H. Solheim hos Nasjonalbiblioteket
Kjell Bäckman

Kjell Hilding «Tjalle» Bäckman (født 21. februar 1934 i Göteborg, død 9. januar 2019 i Göteborg) var en svensk skøyteløper. Han representerte IK Wega, og var en typisk langdistanseløper.Kjell Bäckman tok OL-bronse på 10 000 meter i Squaw Valley i 1960 med tiden 16.14,2. Han var den første som offisielt slo Hjalmar Andersens åtte år gamle verdensrekord på 10 000 m (16.32,6) satt på Hamar stadion i 1952. I løpets senere par slo både Knut Johannesen (gull 15.46,6) og russiske Viktor Kositsjkin (sølv 15.49,2) tiden til Kjell Bäckman, som dermed fikk bronse.
Bäckman deltok i tre VM og tre EM allround, men uten fremskutte resultater. Hans beste plassering var 15. plass i EM 1963, og han markerte seg heller ikke på langdistansene i disse mesterskapene.
Han vant også 10 000 m under landskamp mot Nederland og Norge i Amsterdam 1962, foran blant annet Fred Anton Maier og Ivar Nilsson.


== Personlige rekorder ==


== OL-medaljer ==
1960  Squaw Valley -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 10 000 meter  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Bäckman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kjell Bäckman – Olympics.com 
(en) Kjell Bäckman – Olympic.org 
(en) Kjell Bäckman – Olympedia 
(en) Kjell Bäckman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Kjell Bäckman – Sveriges olympiske komité 
(en) Kjell Bäckman – Speedskatingbase.eu 
(en) Kjell Bäckman – SpeedSkatingNews.info 
(en) Kjell Bäckman – SpeedSkatingStats.com 
(en) Kjell Bäckman – TheSports.org 
«Vem på bilden: Kjell Bäckman». Jamtli Bildarkiv. Besøkt 22. januar 2019.
Hameur Bouazza

Hameur Bouzza (født 22. februar 1985 i Évry (Essonne), Frankrike) er en franskfødt algerisk fotballspiller. Han spiller for den kypriotiske klubben AC Omonia.
Han har også vært på lån i Charlton Athletic og Swindon Town.
Han har siden 2007 spilt ni landskamper for Algerie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hameur Bouazza – FIFA 
(en) Hameur Bouazza – Transfermarkt 
(en) Hameur Bouazza – national-football-teams.com 
(en) Hameur Bouazza – Soccerbase.com 
(en) Hameur Bouazza – FootballDatabase.eu 
(de) Hameur Bouazza – fussballdaten.de 
(en) Hameur Bouazza – Soccerway 
(en) Hameur Bouazza – Tyrkias fotballforbund 
(en) Hameur Bouazza – FBref 
(es) Hameur Bouazza – as.com
Fylkesvei 7582

Fylkesvei 7582 går mellom Tjyvsøya og Nordneset i Røst. Veien er ca. 4,0 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 781.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Røst
Tyvsøyveien 

 Røst ferjekaiRøstlandveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Statens vegvesen: Ny fergekai på Røst (17. juli 2008)

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7582
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hvam videregående skole

Hvam videregående skole er en videregående skole beliggende i Nes kommune i Viken, og er opprinnelig en landbruksskole. Hvam videregående skole er landets største innenfor utdanningsprogrammet Naturbruk, med topp moderne avdelinger blant annet for husdyr. På Vg1 Naturbruk gis det tilbud om fordypning i dyrefag, hestefag, anleggsgartnerfag, eller allsidig landbruk. På Vg2 tilbys Landbruk og gartnernæring, Hest og hovslagerfag, og Anleggsgartner- og idrettsanleggfag. I tillegg tilbys et treårig løp i Dyrekunnskap og Energi- og miljøfag med egne søkerkoder for elever som ønsker spesiell studiekompetanse og fordypning i realfag. Elever på Naturbruk har mulighet til å søke om å få ta et skoleår (Vg2) som utvekslingselev i et godkjent samarbeidsprogram med en naturbruksskole i Yorkshire, England.
Utdanningsprogrammene Medier og kommunikasjon og Idrettsfag er studieforberedende løp over tre år og gir generell studiekompetanse.


== Historie ==

Hvam videregående skole het tidligere Akershus landbruksskole. Det var på den tiden kun opplæring i landbruksrelaterte fag.


=== Rektorer ===
Per Corneliussen, 2014-
Iver Husum, -2014


== Opplæringstilbud ==
Skolen tilbyr utdanningsprogrammene:  

Naturbruk med yrkeskompetanse (agronom), generell studiekompetanse og spesiell studiekompetanse
Medier og kommunikasjon (ny ordning fra høsten 2016)
Idrettsfag
Påbygging til generell studiekompetansei tillegg tilbys det tilrettelagt opplæring i større og mindre gruppe innenfor Naturbruk.


== Voksenopplæring ==
Hvam videregående skole har flere godkjente studietilbud på fagskolenivå, samt voksenopplæring i landbruksfag.


== Anlegg ==
Hvam videregående skole har eget internat med plass til rundt 90 elever. Skolen har også egen golfbane og innendørs klatrevegg.


== Eksterne lenker ==
Hvam videregående skoles nettsted
Jødehat (andre betydninger)

Jødehat kan sikte til:

Antisemittisme, rasemessig begrunnet hat mot jøder
Jødehat?, israelsk film fra 2009
Jødehat. Antisemittismens historie fra antikken til i dag, bok skrevet av Izabela Dahl, Trond Berg Eriksen, Einhart Lorenz og Håkon Harket
Jødehatt
Röda Lacket

Röda Lacket er en type snus som produseres av Swedish Match og har en mild smak av tobakk. Röda lacket finnes som både løs og porsjonssnus.
Röda Lacket er det nest eldste varemerket etter Ettan. Röda Lacket ble lansert 1850 av Petter Swartz snusfabrik i Norrköping. Var trolig mest populær under ungdomsrevolusjonen i 1968. Muligens hadde den røde fargen noe med saken å gjøre.
Röda Lackets mest utpregde egenskap er dens karakteritistike smak og konsistens. Smaken er mild og noe fruktig, med små innslag av lakris. Konsistensen minner om leire, noe som gjør den lett å bake til en prille/pris. 
I 2005 ble Röda Lacket fornyet både når det gjelder form og innhold. De klassiska smakene ble forsterket og en ny design vokste frem. Nye Röda Lacket er en naturlig forlengning av det Röda Lacket alltid har stått for. Den røde fargen symboliserer fortsatt det rebelske i Röda Lackets natur. Høsten 2006 ble også Röda Lacket Vit Portion lansert med 21 ulike designerlokk.


== Merker ==
Røda Lacket finnes i 3 varianter
Røda Lacket Løs (45 g):

Nikotinmengde 8 mg/g.
Vannmengde: 52 %
Saltmengde: ca. 4 %Røda Lacket White Portion (24 g):

Nikotinmengde 8 mg pr/portion.
Vannmengde: 50 %
Saltmengde: ca. 4 %Claq Qui By Röda Lacket (24 g):

Nikotinmengde 13 mg/g.
Vannmengde: 45 %
Saltmengde: ca. 3 %Claq Qui ble lansert høsten 2008 kun for det norske markedet. Snusen har en kraftig og fyldig tobakssmak med klassisk base. «Claq qui» er Fransk og betyr «ørefik» og dette preget også designet på boksen; hvit boks med røde blodflekker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Swedish Match
GothiaTek
Trollskau, skrømt og kølabrenning

Trollskau, skrømt og kølabrenning er det norske folk metal-bandet Myrkgravs debutalbum. Tekstene er basert på gamle historier og sagn fra området Lars Jensen vokste opp og er skrevet på ringeriksmål.
Albumcoveret er designet av Robert Høyem for At the Ends of the Earth Designs. Selve motivet er en gammel gård fra der morssiden av slekta til Lars Jensen bodde og drev, og er malt av G. Garder.


== Sporliste ==
«Gygra & St. Olav» (5:35)
«Fela etter'n far» (5:20)
«Om å danse bekhette» (4:19)
«Oppbrennerbønn» (4:09)
«Olav Tryggvason» (3:17)
«Mellomspell» (instrumental) (1:35)
«Tre skygger tel kølabrennern kom» (4:29)
«Tjernet» (5:15)
«De to spellemenn» (2:49)
«Finnkjerringa» (4:39)
«Endetoner» (instrumental) (2:37)


== Personell ==
Lars Jensen – Vokal, gitar, bassgitar, trommer og keyboard.


=== Gjestemusikere ===
Benita Eriksdatter – vokal på «Gygra og St. Olav»
Sindre Nedland – vokal
Espen Hammer –  bassgitar på «Fela etter'n far», «Oppbrennerbønn», «Olav Tryggvason», «Tre skygger tel kølabrennern kom» og «Tjernet».


== Eksterne lenker ==
(en) Trollskau, skrømt og kølabrenning på Discogs 
(en) Trollskau, skrømt og kølabrenning på MusicBrainz
Fylkesvei 7588

Fylkesvei 7588 går mellom Nordlandshagen og Tjuvneset i Værøy. Veien er 8,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 791.


== Kommuner og knutepunkter ==

 VærøyNordlandsveien 

Endepunkt  Værøy flyplass, Nordlandshagen Oternesan
 Skarsvollen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7588
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Vette

Vette er en fellesbetegnelse for alle overnaturlige vesener. Ordet betyr «skapning», fra en protogermansk rot *wihti, beslektet med tysk Wicht. engelsk wight og  norrønt vettr.Vettene beskrives ut fra hvor de ble funnet, for eksempel «landvette», «skogsvette», «husvette», «vannvette» eller «sjøvette». Det er forsøkt å knytte nøkken til ferskvann og draugen til saltvann som en havvette, enn videre huldra som en landvette eller en skogsvette, men det er vanskelig å finne noen konsekvens her.
Prokopios skrev rundt år 500 at folket i nord dyrket naturens vetter, naturånder, i en type animisme. Sykdomsvetter skulle man passe seg for, og rakitt ble enkelte steder helt til nyere tid kalt for «jordsog» ut fra en oppfatning av at jordvettene sugde livskraften av barnet. Ilden hadde sine vetter som ikke måtte krenkes, og som det ble sagt i norsk folketro, hevdet også Aristoteles at om barn får leke med varmen om kvelden, kommer de til å væte seg om natten.Det finnes dessuten både gode og onde vetter, jfr middelalderlatin: bonœ res = gode vetter, og males choses = onde vetter.
Vettene skilte seg fra troll ved at de, som huldrene og nissene, holdt seg i nærheten av mennesker. I nordisk mytologi opptrer vetter iblant sammen med æser og vaner; men også som mer anonyme kollektivguder, blant andre landvettene på Island, der nordboene under landnåmet tok ned de utskårne skipsstavnene for ikke å fornærme landvettene som ble antatt å holde til i det ellers øde landet.


== Referanser ==


== Se også ==
Overnaturlig vesen
Fabelvesener
Karl Ludwig von Ficquelmont

Karl Ludwig greve av Ficquelmont (født 23. mars 1777 på Schloss Dieuze ved Nancy, død 7. april 1857 i Venezia) var en østerriksk general og statsmann.
Ficquelmont stammet fra en gammel lothringsk adelsslekt og trådte inn i den østerrikske arméen, hvor han ble oberst i 1809 og generalstabssjef i arméen til erkehertug Ferdinand Karl av Østerrike-Este. Han kommanderte mellom 1811 og 1812 tre kavaleriregimenter mot franskmennene i Spania. I 1814 ble han befordret til generalmajor, og i 1815 fikk han Lyon til å kapitulere.
Etter befrielseskrigen hadde han flere diplomatiske oppdrag. Han ble i 1829 ambassadør i St. Petersburg, og fikk dermed stor betydning for Metternichs innflytelse over tsar Nikolai I.
I 1830 ble han utnevnt til feltmarskalkløytnant, i 1840 til stats- og konferensminister og i 1843 til general av infanteriet.
20. mars 1848 over Ficquelmont stillingen som østerriksk utenriksminister etter Metternich. Fordi han ble regnet til Metternichs parti og som en venn av Russland ble han tvunget til å tre tilbake allerede 4. mai etter demonstrasjoner
Han bodde deretter i Wien og Venezia, hvor han døde i 1857.


== Verker ==
Aufklärungen über die Zeit vom 20. März bis zum 4. Mai 1848. Leipzig (2. A., 1850)
Deutschland, Österreich und Preußen. Wien (1851)
Lord Palmerston, England und der Kontinent. 2 Bde. Wien (1852)
Russlands Politik und die Donaufürstentümer. Wien (1854)
Zum künftigen frieden. Wien (1856)


== Referanser ==
Oslo Bryteklubb

Oslo Bryteklubb (OBK) er en bryteklubb på Kalbakken i Oslo, stiftet 11. februar 1947. Siden 1983 har OBK hatt treningslokaler i Grorud Samfunnshus på Kalbakken. Disse lokalene ble tildelt klubben av Park og Idrettsvesenet i Oslo.
Klubben har cirka 30 aktive brytere som deltar i konkurranser.


== Historie ==
Etter en rekke forberedende møter ble Oslo Bryteklubb offisielt stiftet i lokale D i Folkets hus, 11. februar 1947.
Wilhelm Kristiansen var initiativtager til dannelsen av klubben. Han ble også valgt til klubbens første formann. 62 personer tegnet medlemskap og hele 152 medlemmer møtte ved det første årsmøtet, som ble avhold 8. april 1948.
OBKs første treningslokale var på Akershus festning. Den første brytematten ble kjøpt inn ved hjelp av penger fra loddsalg. OBK har hatt flere forskjellige treningslokaler gjennom de påfølgende 67 årene; Krigsskolen, Hersleb skole, Vahl skole, Løkenåsen skole, Skåreråsen, Fossum skole og sist, Grorud Samfunnshus.
Tidligere brytestevner er blant annet «Oslo Open» i 2016 i Apalløkkahallen.


=== Trenere ===
Blant klubbens mer kjente trenere er Olav Andreassen, Harald Østby, Rolf Olsen, Terje Johnsen, Ronny Sigde, Mikael Ljungberg, Jon Rønningen, Dagens hoved trenere 2022 er Kjell Georg Karlsen og Rune Pedersen Murby.
Olav Andreassen fikk Kongens fortjenstmedalje i sølv for sitt trenervirke. Han ble medlem i OBK 30. juni 1947, og var aktiv trener for OBK helt til sin bortgang i desember 1999. Harald Østby, Terje Johnsen, Olav Andreassen, Kjell Georg Karlsen og Rune Pedersen Murby har fått Norges bryteforbunds fortjenestemedalje.
30 brytere har representert Norge (Norges Bryteforbund) ved internasjonale turneringer for ungdom, junior og senior.


=== OBKs formenn ===
1947-1950 Wilhelm Kristiansen
1950-1958 Ole Johnsen
1958-1962 Wilhelm Kristiansen
1962-1965 Rolf Olsen
1965-1967 Wilhelm Kristiansen
1967-1970 Harald Østby
1970-1974 Thor Sjøberg
1974-1975 Egil Holstad / Birger Nilsen
1975-1976 Birger Nilsen
1976-1978 Rolf Olsen
1978-1980 Terje Johnsen
1980-1981 Bjørn Otterstad / Terje Johnsen
1981-1989 Terje Johnsen
1987-2001 Bjørn Østby
2001-2002 Anna Nabbing
2002- 2006 Bjørn Berge
2006- 2007 Bjørn Berge/Terje Johnsen
2007 - 2010 Hege Svebakken
2010 - 2011 Terje Johnsen
2011 - 2012 Kjell Karlsen
2012 - 2014 Jørgen Malmstrøm
2014 - 2015 Inger Wold


=== Æresmedlemmer ===
Oslo Bryteklubbs høysete anerkjennelse, æresmedlemskap, er tildelt følgende personer:

Wilhelm Kristiansen
Einar Wangen
Rolf Olsen
Olav Andreassen
Harald Østby
Terje Johnsen
Harald Gulliksen
Jan Martinsen
Jon Rønningen
Bjørn Østby  Stig-Andre Berge  Tor Ivar Busch


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
MS «Fjorddrott» (1976)

MS «Fjorddrott», nå MS «Côte des Isles», var en norsk hurtigbåt av westamaran-typen.


== Teknisk Informasjon ==
Byggeår: 1976
Byggeverft: Westermoen Hydrofoil AS, Mandal
Fart: 26Knop
Passasjerkapasitet: 169
Motor: To MTU på 1100hk. hver


== Historie ==
1976: Overlevert fra Westermoen Hydrofoil, Mandal til Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger Satt inn på hurtigbåtruta mellom Stavanger og Sauda.
1986: FLyttet til hurtigbåtruta mellom Stavanger og Sandeid
1990: Jan.: Overført til Rogaland Trafikkselskap A/S, Stavanger.
1990: Høst: Omdøpt til M/S "Ternøy" og lagt opp for salg.
1991: Solgt til et rederi i Frankrike, omdøpt til M/S "Brittania" og satt i trafikk mellom Frankrikes fastland og Kanaløyene Jersey og Guernsey.
1997: Solgt og omdøpt M/S "Gôte des Isles".
2007: Uklart hvor båten befinner seg.


== Se også ==
Flåteliste for Rogaland Trafikkselskap/Stavangerske


== Kilder ==
Fjordabåtene, Rutebåter, ferjer og hurtigbåter i Rogaland 1955-2005' av Jone Laugaland, Wigestrand Forlag, 2005


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Fjorddrott» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Jack Daniel’s

Jack Daniel's er et whiskeydestilleri og -merke fra Tennessee i USA. Jack Daniel's er kjent for sine rektangulære flasker og sin svarte etikett. Det mest kjente produktet, Old No. 7, består av 80 % mais, 12 % bygg og 8 % rug. Jack Daniel's er definert som Tennessee whiskey.  
Virksomheten eies av Brown-Forman Corporation, som ble startet i Louisville i Kentucky i 1870. Selskapet er børsnotert i New York.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jack Daniel's whiskey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alexander von Mensdorff-Pouilly

Alexander greve av Mensdorff-Pouilly, fyrste Dietrichstein zu Nikolsburg (født 4. august 1813 i Coburg, død 14. februar 1871 i Praha) var en østerriksk offiser og statsmann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han stammet fra en opprinnelig lothringsk adelsslekt, som i 1818 ble opphøyet i østerriksk grevestand. Slekten het opprinnelig Pouilly etter en besittelse ved Saône, og emigrerte til Østerrike under den franske revolusjon. I Østerrike tok de navnet Mensdorff.
Alexander von Mensdorff-Pouilly var sønn av general Emanuel von Mensdorff-Pouilly (1777–1852) og prinsesse Sophie av Sachsen-Coburg-Saalfeld (datter av hertug Franz av Sachsen-Coburg-Saalfeld). Han var på morssiden søskenbarn både til dronning Victoria av Storbritannia og hennes ektemann Albert av Sachsen-Coburg-Gotha. 


=== Offiser ===
I 1829 trådte han inn i arméen, ble i 1836 rittmester, i 1844 major, kjempet i Italia og Ungarn med utmerkelse 1848-49, ble i 1849 oberst og i 1850 generalmajor.
I begynnelsen av 1851 ble han utnevnt til østerriksk kommissær i provinsen Schleswig-Holstein og i 1852 til østerriksk gesandt til St. Petersburg. Allerede i 1853 ble han hjemkalt, og bodde en tid i England. Han ble så utnevnt til brigadegeneral av det 7. armékorps og i 1858 til feltmarskalkløytnant. Under den polske oppstanden i 1863 var han generalguvernør i Galicia, og utmerket seg med energi og humanitet.


=== Utenriksminister ===
Den 27. oktober 1864 ble han utnevnt til østerriksk utenriksminister. Som utenriksminister var han meget lojal mot keiseren og satte aldri egne synspunkter igjennom. Han la ned utenriksministervervet i november 1866 og ble i 1870 kommanderende general i Zagreb og deretter i Praha.
Han var gift med grevinne Alexandrine von Dietrichstein (f. 1824), arvingen til fyrst Joseph von Dietrichstein. Etter fyrstens død arvet han gjennom keiserlig diplom tittelen som fyrste av Dietrichstein til Nikolsburg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Constantin von Wurzbach: «Mensdorff-Pouilly, Alexander Graf.» I Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 17. Del. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1867, s. 360–363 (Innscanning).
(de) Franz Freiherr von Sommaruga: «Mensdorff-Pouilly, Alexander Graf von». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 21, Duncker & Humblot, Leipzig 1885, s. 365 f.
«Dietrichstein zu Nikolsburg Alexander Fürst». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 1, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1957, s. 185.
(de) Helmut Rumpler: «Mensdorff-Pouilly, Alexander Graf von.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 17, Duncker & Humblot, Berlin 1994, ISBN 3-428-00198-2, s. 87 f. (digitalisering).