jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Treblåseinstrument

Et treblåseinstrument er et blåseinstrument hvor lyden blir produsert ved at luft blåses mot en kant eller et vibrende rørblad, eller flis. De ble originalt laget i tre som navnet tilsier, men i dag blir mange laget i metall, noe som kan skape forvirring når det gjelder skillet mellom treblåseinstrumenter og messingblåseinstrumenter.


== Klassifisering av treblåseinstrumentene ==
Enkelt rørblad-instrumenter bruker en flis – en tynn, flat flis av siv, tre eller plast – som sitter ved åpningen på munnstykket. Når luft blåses mellom flisa og munnstykket, vibrerer flisa og skaper lyden. Den søker å vibrere med samme frekvens som resonanstonen til instrumentkroppen.
Saksofon
Klarinett
Dobbelt rørblad-instrumenter bruker to fliser som er festet sammen nederst, med litt åpning i mellom. Når luft blåses mellom flisene vibrerer de og skaper lyden. Det er to undergrupper:
Åpne dobbelt rørblad-instrumenter, hvor flisene sitter mellom spillerens lepper.
Engelsk horn
Fagott
Kontrafagott
Obo
Sarrusofon
Skjulte dobbelt rørblad-instrumenter, hvor flisene sitter inni et rør, og spilleren blåser inn i dette røret. Sekkepipe og krumhorn er eksempler på denne typen.
Krumhorn
Sekkepipe
Fløyter er instrumenter der lyden blir produsert ved at luft blåses mot en skarp kant. Det er to undergrupper:
Åpne fløyter, hvor spilleren bruker leppene til å forme luftstrømmen som går direkte fra leppene  til kanten.
Tverrfløyte
Panfløyte
Lukkede fløyter, hvor instrumentets form dirigerer lufte mot en kant, og spilleren bare blåser inn i et hull. Blokkfløyte og vanlige éntonesfløyter som dommerfløyter og togfløyter tilhører denne gruppen.
Blokkfløyte
Pipeorgel11Pipeorgler har to pipetyper som kan klassifiseres som lukkede fløyter og tungeinstrumenter.

En interessant forskjell mellom treblåseinstrumenter og messingblåseinstrumenter er at mens messingblåseinstrumentene sender lyden i en bestemt retning med klokkestykket, sender treblåseinstrumentene lyden til alle kanter med omtrent samme volum. Dette kan skape problemer ved lydopptak av treblåseinstrumenter.
Amédée de Talaru

Amédée de Talaru (død 11. februar 1444) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Lyon.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 12. november 1440 av motpaven Felix V.
Han var nevø til kardinal Jean de Talaru.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Blaze Bayley

Blaze Bayley (født Bayley Alexander Cooke; 29. mai 1963) er en engelsk vokalist. Han var vokalist i Wolfsbane fra 1984 til 1994, og siden 2010 etter gjenforeninger i 2007 og 2009. Han var også vokalist i Iron Maiden fra 1994 til 1999.


== Karriere ==
Bayley var opprinnelig vokalist i bandet Wolfsbane, men da Bruce Dickinson forlot Iron Maiden i 1993 tok Bayley hans plass. I løpet av de seks årene Bayley var vokalist i Iron Maiden, deltok han i innspillingen av to album; The X Factor (1995) og Virtual XI i (1998). Bayley deltok også på flere turneer med Iron Maiden, men disse ble delvis amputert da Bayley var mye plaget med sykdom. 
Tidlig i 1999 returnerte Dickinson til Iron Maiden, og Bayley forlot bandet. Året etter dannet han sitt eget band, Blaze, som har (per 2006) gitt ut tre studioalbum; Silicon Messiah, Tenth Dimension og Blood & Belief, samt et livealbum kalt As Live As It Gets.
14. februar 2006 giftet Bayley seg med sin langtidskjæreste Debbie Hartland på Gran Canaria. De to møttes for første gang på en Rhythm Damage-konsert i Tamworth, England i 1989. 6. juli 2008 ble Hartland innlagt på sykehus med hjerneblødning, og hun døde 27. september 2008.


== Diskografi ==
Med Wolfsbane

1989 Live Fast, Die Fast
1990 All Hell's Breaking Loose Down at Little Kathy Wilson's Place
1991 Down Fall The Good Guys
1993 Massive Noise Injection
1994 Wolfsbane
2001 Lifestyles of the Broke and Obscure
2010 Howling Mad Shithead – The Best of Wolfsbane (samlealbum)
2012 Wolfsbane Saves the WorldMed Iron Maiden

1995 The X Factor
1996 Best of the Beast (samlealbum)
1998 Virtual XIBlaze

2000 Silicon Messiah
2002 Tenth Dimension
2003 As Live As It Gets (konsertalbum)
2004 Blood & Belief]'  
2008 The Man Who Would Not Die
2008 Best of (samlealbum, kun tilgjengelig gjennom Blazes offisielle hjemmeside)
2009 The Night That Will Not Die (konsertalbum)
2010 Promise and Terror
2012 King of Metal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Blaze Bayley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Blaze Bayley på Internet Movie Database 
(en) Blaze Bayley hos The Movie Database 
(en) Blaze Bayley på Apple Music 
(en) Blaze Bayley på Discogs 
(en) Blaze Bayley på MusicBrainz 
(en) Blaze Bayley på Encyclopaedia Metallum 
(en) Blaze Bayley på Spotify 
(en) Blaze Bayley på Songkick 
(en) Blaze Bayley på AllMusic 
Blaze Bayley på Twitter 
Blaze Bayley på Facebook 
Blaze Bayley på Instagram 
Blaze Bayley på Myspace
Niccolò Tedeschi

Niccolò Tedeschi eller Tudeschi (født i 1386, død 24. februar 1445) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Palermo på Sicilia. Tedeschi tilhørte benediktinerne.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 12. november 1440 av motpaven Felix V.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bartolomeo Vitelleschi

Bartolomeo Vitelleschi (død 13. desember 1463) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Corneto om Montefiaschone.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 12. november 1440 av motpaven Felix V.
Han ble avsatt som biskop av Corneto og Montefiascone av pave Eugenius IV den 23. mars 1442, og avgikk som kardinal og ble løst fra alle krikestraffer den 14. juli 1449.
Han var nevø til kardinal Giovanni Vitelleschi.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Leopold Ernst von Firmian

Leopold Ernst von Firmian (født 22. september 1708 i Trento, død 13. mars 1783 i Passau) var fyrstbiskop av Passau og kardinal i den katolske kirke. Han gjelder som den siste «barokkfyrste» på Passaus bispestol, og ikke lenge etter ham hadde ikke bispedømmet Passau noe Hochstift-territorium som biskopewn styrte som verstslig hersker.


== Liv og virke ==


=== Biskop ===
Firmian ble allerede 31 år gammel biskop av Seckau, og 1763 kom han i besittelse av bispedømmet Passau, som dengang riktignok ikke rakte til Ungarn som i sin storhetstid, men stadig omfattet det meste av Oberösterreich og en del av Niederösterreich.


=== Kardinal ===
1772 ble han av pave Klemens XIV kreert til kardinal. På det tidspunktet var antallet kardinaler begrenset til 70, hvorav de fleste stammet fra italienske bispedømmer. Han fikk San Pietro in Montorio som sin tittelkirke.
Også den kirkekritiske østerrikske hersker Josef II hadde stor respekt for Firmian, og ventet til etter hans død med å løsrive de østerrikske områdene fra bispedømmet Passau (gjennom grunnleggelsen av bispedømmene Linz og St. Pölten).
Som verdslig hersker fullførte han ferdigstillelsen av den fyrstbiskoppelige residensen i Passau. 
I 1765 kjøpte han tilbake die sieben künische Dörfer, et område rundt Wollaberg, fra Østerrike for 137.787 gylden. Området hadde blitt erobret av Habsburgerne i 1506. En gate er derfor oppkalt etter ham i Wollaberg.
I motsetning til sin slektning Leopold Anton Graf von Firmian i Salzburg gikk han inn for religiøs toleranse, og tillot allerede i 1777 bisettelse av protestanter på den katolske kirkegården (noe som selv idag ikke er noen selvfølge).
Firmian døde 13. mars 1783 og ble bisatt i den biskoppelige krypten. 20 år senere tok biskopene av Passaus verdslige herredømme slutt.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
Biskop Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.) (1569-1646) *1625
Kardinal Marcantonio Franciotti (1592-1666) *1637
Erkebiskop Antonio Pignatelli del Rastrello (1615-1700) *1652
Kardinal Leopold Karl von Kollonitsch Lipót (1631-1707) *1668
Kardinal Johann Philipp von Lamberg (1652-1712) *1690
Erkebiskop Franz Anton von Harrach zu Rorau (1663-1727) *1702
Erkebiskop Leopold Anton Eleutherius von Firmian (1669-1744) *1718


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
AEIOU (Biografie)
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kapelle-op-den-Bos

Kapelle-op-den-Bos er et sted og en kommune i provinsen Flamsk Brabant. I tillegg til selve Kapelle-op-den-Bos hører også delkommunene Nieuwenrode og Ramsdonk til Kapelle-op-den-Bos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Jean de Talaru

Jean de Talaru (død trolig 1389) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Lyon.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 3. november 1389 av motpaven Klemens VII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre de Thury

Pierre de Thury (født i Bresse i Frankrike, død i desember 1410) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 12. juni 1385 av motpaven Klemens VII, med Santa Susanna som tittelkirke.
Han brøt med pave Benedikt XIII med ni andre "pseudokardinaler" i 1408 og ble senere samme år avsatt av ham. Han sluttet seg da til motpaven Alexander V.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Martín Zalva

Martín Zalva eller Salva (født 1337 i Pamplona, død 27. oktober 1403 i Salon-de-Provence) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 21. juli 1390 av motpaven Klemens VII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church - Martín de Zalba
Guillaume de Vergy

Guillaume de Vergy (død 1407) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Besançon i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 17. april 1391 av motpaven Klemens VII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Franz Hermann

Franz Hermann (død 2. september 1328) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var abbed av Fulda i Tyskland.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
O-Zone

O-Zone var en moldovsk/rumensk popgruppe som besto av Dan Bălan, Arsenie Todiras og Radu Sârbu. Gruppen ble grunnlagt i 1998 og oppnådde i 2003/2004 stor internasjonal suksess med låtene «Despre Tine» og «Dragostea din Tei». Sistnevnte kom på hitlistene til flere land. Begge låtene fikk førsteplassen på VG-lista i Norge. 
Gruppen ble grunnlagt av Dan Balan, først med Petru Jeilihovsci som andre bandmedlem. Senere forlot Petru O-Zone, og ble erstattet av Arsenie og Radu. O-Zone ble offisielt oppløst 15. januar 2005. I ettertid har Radu giftet seg og blitt far, Arsenie produserer fortsatt musikk, og Dan har startet opp bandet "Crazy Loop".


== Diskografi ==


=== Album ===
Dar, Unde Ești (1998)
Number 1 (2001)
DiscoO-Zone (2004)
Dragostea Din Tei (2003)
Despre Tine (2004)
De Ce Plang Chitarele (2004)
Printe nori (2004–2005)


=== Singler ===
Numai Tu (2001)
Dragostea din Tei (Maiahi) (2004)
Despre Tine (2004)
Mai Ya Hi (engelsk oversettelse av Dragostea din Tei)O-Zone  (2005) Romnania #72


=== Andre sanger ===
 De Ce Plang Chitarele 
 Fiesta De La Noche 
 Oriunde Ai Fi 
 Te-am Visat 
 Sarbatoarea Noptilor De Vara 
 Nu Ma Las De Limba Noastra 
 Printe Nori 
 Crede Ma 
 Number 1
 V.I.P
 Am Sa Ce Chem
 Dragostea Din Tei
 Despre Tine
 Te voi iubi


=== «Dragostea din tei» ===
Topplassering i de forskjellige landene.


== Eksterne lenker ==
(en) O-Zone på Apple Music 
(en) O-Zone på Discogs 
(en) O-Zone på MusicBrainz 
(en) O-Zone på Spotify 
(en) O-Zone på Songkick 
(en) O-Zone på Last.fm 
(en) O-Zone på AllMusic
Trento

Trento (tysk Trient) er hovedstaden i den italienske autonome regionen Trentino-Syd-Tirol. Byen har 112 000 innbyggere.


== Politikk ==
Borgermester er Alessandro Andreatta. I bystyret sitter partiene Margherita (venstre-katolikker) med 28,7 %, Ulivo (sosialdemokrater) med 17,7 %, Forza Italia (høyrepartier) med 11,6 %, Rifondazione Comunista med 5,7 % og Lega Nord med 5,2 %.
Byen er vennskapsby med Berlin-Charlottenburg.


== Historie ==
Byen var opprinnelig keltisk, og kom under romerne i det første århundre før Kristi fødsel. Tusen år senere kom byen under det tysk-romerske rike, og ble styrt av en fyrstbiskop. Byen er bl.a. kjent for konsilet i Trient (1545–63) som ledet til motreformasjonen. Blant kjente fyrstbiskoper kan nevnes Bernardo Clesio og Cristoforo Madruzzo. Byen forble styrt av sin biskop frem til Napoleon erobret byen i 1801. Ved Wienerkongressen i 1814 ble byen, som lenge hadde vært assosiert med Tirol, en del av Østerrike. Etter første verdenskrig ble hele provinsen Trento sammen med det tyskspråklige Syd-Tirol annektert av Italia.


== Personer fra Trento ==
Giacomo Aconzio
Kurt von Schuschnigg, østerriksk politiker
Alcide De Gasperi, italiensk politiker og en av grunnleggerne av Den europeiske union


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trento – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Trento – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Walther Aas

Walther Karl Aas (født 13. august 1928 i Odda, død 22. mai 1990) var en norsk kunstner. Han tilhørte 1970-årenes nyromantiske retning.
Allerede som seksåring skaffet han seg de første modellene, og tegnet og malte. Som 14-åring gjennomlevde han sterke konflikter med læreren på den stedlige folkeskole og grep sykkelen fatt. Han ville til Oslo for å lære mer. Her levde han som uteligger i stor fattigdom i mange år. Aas fikk i en periode gratis undervisning hos kunstnersøsknene Maria Vigeland og Per Vigeland. Maria Vigeland ble raskt oppmerksom på Aas' begavelse.
Gjennom tre år hospiterte han ved Statens kunst- og håndverksskole i Oslo. I syv år gikk Aas i lære hos Thoralf Nikolai Lærdal, som var utdannet billedskjærer før han ble maler. Lerdal hadde vært elev av Gerhard Munthe og Christian Krohg. Det fantes flere åpne malerskoler hvor Aas var innom: Sussi Steigens Malerskole, Engebretsen Tegneskole, Arbeidernes Kunstsirkel. 
Aas flyttet til Sarpsborg i 1954 og bodde der fram til sin død. Aas giftet seg i 1977. Sammen med sin kone Liv Aas, f. Iversen, kjøpte han Gamle Ise Skole i 1980. Den ble etter hvert til både fast galleri, atelier og et kultursentrum for distriktet. To viktige begivenheter markerer hans gjennombrudd. Mai-auksjonen 1979 hos Blomqvist Kunsthandel i Oslo, hvor to av bildene ble solgt til gode priser, og utstillingen «Romantikk/Realisme» i Oslo høsten samme år hvor han stilte ut sammen med bl.a. Odd Nerdrum, Karl Erik Harr og Arne Paus. 
Hans fremste elev var Vebjørn Sand, som senere raskt sto på egne ben. Aas malte et ufullendt bilde av den seirende Kristus. Han, som inntil det siste forholdt seg spørrende overfor livets og dødens mysterium, fikk en siste åpenbaring. Som maler.
Tore Stubberud utga boken Walther Aas om ham sommeren 1990. 


== Utstillinger ==
Debuterte på Høstutstillingen, Oslo 1970
Kultur og Minne, Sarpsborg 1976
Fredrikstad Biblioteks Overlyssal 1978
Galleri Moment, Ångelholm, Sverige 1978
Blomqvist, Oslo, Separatutstilling
Romantikk/Realisme-79, Oslo Kunstforening og Lillehammer Bys Malerisamling 1979.
Østfold Bildende Kunstnere, Moss Kunsgalleri 1980
Galleri Homansbyen, Separatutstilling 1980
Galleri Sigvald Skald, Sarpsborg, 1980
Skjebergdagene 1980
Solli Bruk 1980
Romantikk/Realisme, Galleri Homansbyen 1980
Galleri Jørgen, Oslo 1981
Galleri Borg Sarpsborg 1981
Offisiell åpning av Galleri Gamle Ise Skole, 06.12.1981
Galleri Borg Sarpsborg, Romantikk 1982
Galleri Petterson, Tønsberg, Nyromantikkere, 1983
Oslo Kunsforening 1984
Fagforeningsalen, Odda Kunstforening 1983
Lillestrøm Kunsgalleri, Separatutstilling, 1986
Galleri Unikus, Halden, 1988
Post Kunst Post, ØBK, Galleri F15, Moss og Gøteborg 1988
Galleri Clodion, Oslo 1988
Karmøy Utstillingen, Flere år
Galleri Hjalmar, Skudeneshavn 1989
Valdres Kunsforening, 1989


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norsk kunstnerleksikon, b. 4 : Sp-Å, side 588, digital utgave


== Eksterne lenker ==
Artikkel fra Kulturbeite - arkivert utgave
Julius Schreck

Julius Schreck (født 13. juli 1898, død 16. mai 1936) var en tysk nazist og et tidlig medlem av det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP. Han var den første kommandanten for Schutzstaffel (SS) og var med på opprettelsen av både Sturmabteilung (SA) og SS. 


== Bakgrunn og virke ==
Etter å ha vært med i frikorpset Marinebrigade Ehrhardt, sluttet han seg til partiet i 1920, omtrent samtidig som Adolf Hitler og rett etter at partiet hadde blitt omorganisert og fått nytt navn. De to utviklet et nært vennskap i bevegelsens tidligste periode. I 1921 var Schreck en av grunnleggerne av Sturmabteilung (SA). Han deltok også i organiseringen av Stabswache, en avdeling innen SA som hadde som oppgave å beskytte Hitler under folkemøter. I 1923 deltok han i ølkjellerkuppet, og ble fengslet sammen med andre i partiets ledelse. 
Da NSDAP ble gjenopprettet i 1925 henvendte Emil Maurice seg til Schreck og ba ham hjelpe til med å opprette en livvaktavdeling for Hitler, som skulle hete Stosstrupp Adolf Hitler. Den ble opprettet med åtte medlemmer, og senere samme år ble den omdøpt til Schutzstaffel. Schreck var medlem nr. 5. Hitler ba ham om å ta kommandoen, og han ble dermed den første lederen. Han brukte selv aldri den senere tittelen Reichsführer-SS, men fikk den tildelt med tilbakevirkende kraft da den ble innført. 
I 1926 gikk han av som leder for SS, som på det tidspunktet fortsatt bare hadde omkring 100 medlemmer. Han fortsatte som Hitlers privatsjåfør, og fortsatte å ha tittelen SS-Führer. Da SS begynte å vokse etter 1930, under Heinrich Himmler, fikk han rang av SS-Standartenführer. Han hadde i 1930-årene liten makt i bevegelsen, og fortsatte som Hitlers sjåfør inntil 1936, da han måtte slutte i posisjonen på grunn av dårlig helse. Han hadde da blitt SS-Oberführer. 
Han døde i 1936 av hjernehinnebetennelse. I statsbegravelsen som ble arrangert holdt Hitler minnetalen. 


== Referanser ==
Giacomo Alberti

Giacomo Alberti (født i Prato på slutten av 1200-tallet, død i München en gang etter 1335) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Castello i Italia.Han bl bispeviet i 1319 av sin onkel, kardinal Niccolò Alberti, O.P. og var en av de fremste støttespillerne til Pietro di Corvara (som med tiden ble motpaven Nikolaus V), og ble kreert til kardinal («pseudokardinal») av Nikolaus V den 15. mai 1328.Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.


== Referanser ==
Fazio Donoratico

Fazio Donoratico  (død 1333) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte den pisanske greveslekten Donoratico, var biskop av Chiron på Kreta.  
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V. 
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.
Niccolò Fabriani

Niccolò Fabriani var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var provinsial for augustinereremittenes orden og inkvisitor. 
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V. 
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII og avsatt i 1333.
Joseph Berchtold

Joseph Berchtold (født 6. mars 1897, død 23. august 1962) var en tysk general i Sturmabteilung (SA) og Schutzstaffel (SS). Han var andre kommandant for SS, fra 1926 til 1927, og var i sin tid med på å opprette både SA og SS. Han innførte tittelen Reichsführer-SS som en embetstittel i SS, og var en av få som hadde denne graden.
Han etterfulgte Julius Schreck som kommandant i 1926. Selv om han var en mer dynamisk person enn sin forgjenger, klarte han ikke å stå imot andre krefter i NSDAP (nazipartiet) som stadig ville omorganisere, og etter mange indre stridigheter søkte han avskjed i 1927. Han ble erstattet av sin nestkommanderende, Erhard Heiden.
Han nådde graden Obergruppenführer i SA.
Pietro Oringa

Pietro Oringa eller  Henrici, Orringhi, Oringhius  var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V.
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII og avsatt 25. august 1330.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Arlotti

Giovanni Arlotti var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var korherre i Peterskirken i Roma.
Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V, med San Nicola in Carcere som tittelkirke.
Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernt Jansen

Bernt Arne Jansen (født 18. juli 1966) en norsk bassist fra Sarpsborg.
Jansen vokste opp på Lande, men familien flyttet etterhvert til Kalnes Jordbruksskole. Der fikk han tilgang til øvingslokaler og startet han flere band, blant annet power metal-bandet Artch, der han gikk under navnet Brent Jansen. 
I 1992 startet Jansen sammen med Ulf Roppestad oppsetningen A Rock'n'Roll Adventure. Rockeforestillingen har hatt flere suksesser i Sarpsborg opp gjennom årene. Ellers ble det mye pubspilling på 1990-tallet. Han ble senere med i gruppa Wig Wam, hvor han brukte artistnavnet Flash. På slutten av 2011 startet Jansen sideprosjektet Baby Snakes med bandkollega Trond Holter. Sommeren 2012 ble det kjent at Jansen og Holter også ble å finne i den nye besetningen av livebandet til Jørn Lande, Jorn.


== Diskografi ==


=== Wig Wam ===
667.. The Neighbour of the Beast (2004)
Hard to Be a Rock 'n' Roller (2005)
Hard to Be a Rock 'n' Roller.. in Kiev! (2005)
Wig Wamania (2006)
Live in Tokyo (2007)
Non Stop Rock'n'Roll (2010)
Wall Street (2012)SinglerCrazy Things (2004)
I Turn to You (2004)
Hard to Be a Rock'n Roller (2004)
In My Dreams (2005)
Bless the Night (2005)
It's Hard to Be a Nissemann (2005)
Bygone Zone (2006)
Gonna Get You Someday (2006)
Daredevil Heat (2006)
At the End of the Day (2006)
Do You Wanna Taste It (2010)
Wall Street (2012)
The Bigger The Better (2012)


=== Jorn ===
Traveller (2013)


=== Artch ===
Demo 1983 (1983)
Time Waits for No One (1987, demo)
Another Return to Church Hill (1988)
For the Sake of Mankind (1991)
Another Return – Live... And Beyond (2001)SinglerShoot to Kill/Reincarnation (1988)


=== Baby Snakes ===
Gunslingers (2013)SinglerGunslinger (2012)
Cat People (2014)
Nobody's Son (2015)


=== Holter ===
Vlad The Impaler (2018)


=== Deltar på ===
Vertigo Records: Norske Riff og Tordenskrall 1967–1992: Norsk hardrock gjennom 25 år (1993)
Hans-Erik Groth: Det bryter igjennom (2003)
Melodi Grand Prix 2004: Melodi Grand Prix 2004 (2004)
Melodi Grand Prix 2005: Melodi Grand Prix 2005 (2005)
Kiss-hyllest: Gods of Thunder – A Norwegian Tribute to Kiss (2005)
Eurovision Song Contest 2005: Eurovision Song Contest 2005 (2005)
EVA Records: Absolute 2005: The Summer Hits (2005)
Universal: Hits for Kids 13 (2005)
RockHard: Dynamit Vol. 49 (2005)
Universal: 96% puddelrock (2005)
Universal: 96% Rock'n'Roll (2005)
Napalm Records: With Us or Against Us Vol. VII (2005)
RockHard: Dynamit Vol. 53 (2005)
McMusic: McMusic Hits 2005 (2005)
EVA Records: Absolute Music 52 (2006)
McMusic: Hits for Kids 15 (2006)
Metal Hammer: Maximum Metal Vol. 106 (2006)
ZYX Music: Melodic Rock of the 21st Century Vol. 2 (2007)
Sarpsborg Sparta FK: Sammen er vi blå (2008)
EMI: Lego hits (2008)
RockHard: Le Sampler RockHard 96 (2010)
Melodi Grand Prix: Norsk Melodi Grand Prix gjennom 50 år (2010)
Eurovision Song Contest: The Greatest Eurovision Hits – Best of the Nordics (2010)
Jørn Lande & Trond Holter: Dracula – Swing of Death (2015)


== Eksterne lenker ==
(en) Bernt Jansen på Discogs 
(no) Bernt Jansen på Rockipedia