jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ji (hellebard)

Ji (kinesisk: 戟; pinyin: jǐ) er en kinesisk hellebard, opprinnelige et sammensatt våpen av bronse bestående av to deler; et spyd (mao) og hoggøks/hellebard (ge).Den ble brukt som et militært våpen i krigføring tilbake til Shang-dynastiet og fram til slutten av Qing-dynastiet. De blir fortsatt benyttet som tradisjonell trening i kinesisk kampsport. Ji ligner et kinesisk spyd med et lite halvmåneformet blad festet på hodet og en dusk med rødt hestehår knyttet der hvor bladet er festet til skaftet. Den røde dusken hadde som hovedoppgave å trekke til seg motstanderens blod slik at skaftet ikke skulle bli glatt.
De har to eller tre skarpe punkter for angrep, sidebladet, bladet og spissen. Metoden sidebladene er festet til spydpålen er forskjellig, men som regel er det et mellomrom mellom pålen og sidebladet. Disse sprekkene kunne brukes for å fange og fastholde motstanderens våpen, og bæreren av hellebarden kunne bare rykke til med sitt våpen og dermed avvæpne og til og med knekke motstanderens våpen. Bæreren kunne også slå til med skaftet, med den muligheten til å dra hellebarden tilbake for å slå til med side bladet; eller daske motstanderen med den flate siden av bladet for å få ham av en hest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Chinese Halberd», Chineselongsword.com
Sevjebiller

Sevjebiller (Sphaeritidae) er en liten gruppe av biller som lever i skog. Det er kjent bare én slekt med tre arter, hvorav én finnes i Norge. De ligner sterkt på stumpbiller, men kan skilles fra disse på at dekkvingene har punktrekker jevnt fordelt utover vingene, og at beina har legger (tibiae) som ikke er utvidet til sidene. Sevjebillene er skogsdyr.


== Utseende ==
Mellomstore (3,7 – 7 mm), flate, svarte, blanke biller. Hodet har kraftige punktgroper. Kjevene er store og fremoverrettede, som hos de andre gruppene i overfamilien stumpbiller (Histeroidea). Antennene ender i en tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rett fremkant og jevnt krummede sider. Dekkvingene er brede, med rekker av fine punkter jevnt fordelt utover vingene. Bakkanten av dekkvingene er tvert avskåret, og de dekker ikke bakkroppsspissen (pygidiet). Beina er temmelig korte og kraftige, leggene (tibiae) er krumme, men ikke nevneverdig utvidet.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse billene, som vanligvis er ganske fåtallige. De lever trolig av råtnende organisk materiale og har blitt funnet på sopp, møkk, under barken på døde trær og særlig der sevje har flytt ut fra skader på trær. De er skogsinsekter.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien sevjebiller, Sphaeritidae
Slekten Sphaerites Duftschmid, 1805
Sphaerites dimidiatus Jurecek, 1934
Sphaerites glabratus (Fabricius, 1792) – i barskog, vanligvis funnet ved sevje, også i Norge
Sphaerites politus Mannerheim, 1846  – Øst-Asia og USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sphaerites i Encyclopedia of Life 
(en) Sphaerites i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sphaerites hos Artsdatabanken 
(sv) Sphaerites hos Dyntaxa 
(en) Sphaerites hos ITIS 
(en) Sphaerites hos NCBI 
(en) Kategori:Sphaerites – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphaerites – detaljert informasjon på Wikispecies
Krig. 1940

Krig. 1940 er den midtre romanen i Dag Solstads sosialrealistiske trilogi om krigsårene i Norge og omhandler tiden fra okkupasjonen til utpå høsten og vinteren 1940. Solstad skildrer både forholdene slik de fortoner seg for de som er igjen i byen, samtidig som vi følger norske soldater som har vervet seg for å kjempe mot tyskerne. I boken beskrives blant annet hvordan arbeiderklassens ungdom stiller frivillig som soldater, mens borgerskapets offiserer deserterer, gjerne med hele avdelinger.
Vi følger både kvinner og menn innen borgerskapet og arbeiderklassen. Spesielt for denne trilogien er de levende skildringene av arbeidermiljøet på Grünerløkka i Oslo. 
Tematisk sett skildrer romanen forskjellige former for svik. Klassesvik, landssvik og forræderi går igjen. Flere av personene i romanen skal være skapt over virkelige personer, men det er uenighet omkring hvor godt boka skildrer det som virkelig skjedde.
Den første boken i denne trilogien er Svik. Førkrigsår, mens det siste er Brød og Våpen.


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1978 hos Nasjonalbiblioteket.
Theodor Broch

Theodor Broch var en norsk jurist og politiker (Arbeiderpartiet).
Broch begynte sin karriere som journalist i 1922, og var medarbeider i Mot Dag fra 1923 til 1930. Han tok juridisk embetseksamen i 1927, og fra 1930 arbeidet han som sakfører i Narvik fram til krigen. Han var også ordfører i Narvik fra 1934 til 1940, og en kort periode rett etter krigen.
Med grad av major var han i 1945 i Finnmark som medlem av den norske militærmisjonene til Sovjetunionen. I 1945 ble Broch innvalgt som stortingsrepresentant for Kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark for Arbeiderpartiet. Han satt én periode, og var da medlem av kommunalkomiteen.Fra 1949 til 1973 var Broch rådmann i Tønsberg, og arbeidet etter det som advokat for fremmedarbeidere i Oslo. Broch var med på å stifte Norsk Pakistansk forening, og var foreningens formann fra starten i 1978 til 1981.Broch ble tildelt Deltagermedaljen 1945, og honorær offiser av Order of the British Empire 1975.
Theodor var sønn av oberst Ole Jacob Broch (1875–1963) og Henriette (Hennie) Broch, født Salvesen. I 1929 giftet han seg med Ellen Broch, født Stub (1900-1950) og fikk datteren Siri Broch (1937-  ). Ellen Broch døde av sykdom, og Theodor giftet seg i 1950 med Mathilde Oftedal Broch (1909-1998) og ble stefar til hennes sønn, juristen Lars Oftedal Broch (1939–2017).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Theodor Broch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Theodor Broch hos Stortinget 
(no) Theodor Broch hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Bilde av Theodor Broch fra 1940-årene
(no) Fjellene Venter - Theodor Brochs skildring av krigen i Narvik
Malmheim

Malmheim eller Julebygda er en bydel og et tettsted i Sandnes kommune. Malmheim har i utgangspunktet spredt befolkning og gårdsbebyggelse da hovednæringen er jordbruk. De siste årene har derimot tettstedssentrumet opplevd en liten vekst. Det ligger ca. fem kilometer sørvest for Sandnes sentrum og her ligger Malmheim skole, Julebygda barnehage og Julebygda kapell som er Malmheims eneste kirke. Like ved kirken ligger også bygdas nærbutikk. Grensene til Malmheim bydel er ikke identisk med grensene til området som regnes som Julebygda. Julebygda består av flere gårdsnavn, der Malmheim er bygdas sentrum med skole, butikker, kirke, grendehus, bedehus, samt et byggefelt av nyere dato. Gårdsnavnene som utgjør Julebygda er: Lea, Heigre, Jutland, Killingland, Malmheim, Raugstad, Folkvord, Todnheim, Asheim, Årsvoll.
Fv. 241 Heigreveien og fv. 320 møtes i bygda og leder til henholdsvis Sandnes sentrum og Ganddal.


== Referanser ==
Wallabout Bay

Wallabout Bay er et liten bukt langs den nordvestre kysten av Brooklyn i New York City mellom to av dagens broer, Williamsburg og Manhattan, på den andre siden av Corlears Hook på Manhattan i vest.
Området var stedet hvor de grusomme britiske fangeskipene lå ankret under den amerikanske uavhengighetskrigen fra rundt 1776 til 1783. Mest kjent av disse var HMS «Jersey». Over 10 000 soldater og sjømenn døde på grunn av overlagt forsømmelse på disse skipene, flere amerikanske omkomne enn i slagene i krigen tilsammen. Likene ble gravlagt på den eroderende kysten i graver rett under bakken eller kastet overbord, og lokale kvinner samlet sammen restene da de ble avdekket eller skylte i land. Prison Shipo Martyrs' Monument ligger i nærheten i Fort Greene Park og huser restene av fangene der de ligger med utsyn over bukten.
Bukten ble til slutt stedet for den kjente Brooklyn Navy Yard.

Gabriel Furman sporei i 1824 navnet fra det nederlandske «Walloon boght» eller «bukten til walloonerne» som henviser til den fransktalende bosetterne i området.


== Eksterne lenker ==
Gabriel Furmans Notes Geographical and Historical, relating to the Town of Brooklyn, in Kings County on Long-Island
Mossefossen kraftverk

Mossefossen kraftverk er vannkraftverk i Moss kommune, Viken. Kraftstasjonen er et elvekraftverk.
Installert effekt er 3,1 MW fra en kaplanturbin. Midlere årsproduksjon er ca. 21 GWh. Kraftverket utnytter et 22 meter fall i Mosseelva.
Eier er Mossefossen kraftverk ANS som er eid av Borregaard Energy.


== Historie ==
Fra middelalderen var kverner (1100-tallet) og senere vannsager i drift. Vannverket kom i drift i 1876. Fossen la grunnlaget for industrien i Moss med bl.a. sagbruk, jernverk, bryggerier og brennerier, mølleindustri, cellulose- og papirindustri, skipsbygging og glassverk. Østfolds første kraftstasjon ble bygget i Mossefossen i 1883.


== Referanser ==


== Kilder ==
NVE vannkraftdatabase
Moss byleksikon
Lura kirke

Lura kirke er en arbeidskirke fra 1987 i Sandnes kommune, Rogaland fylke.
Byggverket er i tegl og tre og har 320 plasser.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Lura kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 429. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Lura kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Lura menighet
Informationen zur Jehmlich-Orgel in der Kirche zu Lura
Nathan Hale

Nathan Hale (født 6. juni 1755, død 22. september 1776) var kaptein i den kontinentale armé under den amerikanske uavhengighetskrigen. Hale sa at «jeg angrer bare at jeg bare har ett liv å miste for mitt land» før han ble hengt etter slaget ved Long Island.
Han blir regnet som USAs første spion. Han meldte seg frivillig for et oppdrag der han skulle samle etterretning, ble tatt og henrettet. Hale har lenge blitt regnet som en amerikansk helt, og ble utropt til statshelt i Connecticut i 1985.


== Referanser ==
Kvadrat (andre betydninger)

Kvadrat kan referere til flere ting:

Kvadrat, geometrisk figur
Kvadratmeter, en SI-enhet for måling av areal
Magisk kvadrat, talisman
Kvadrat (aritmetikk), et tall multiplisert med seg selv
Kvadrat (kjøpesenter), kjøpesenter i Sandnes
Roy Bjørnstad

Roy Bjørnstad (1925–2005) var en norsk skuespiller.
Bjørnstad debuterte i 1945 på Folkteatern i Sverige. Han var gjennom karrieren tilknyttet flere teater i Norge, blant annet Trøndelag Teater 1949–1951, Rogaland teater 1953–1960, deretter flere perioder ved Fjernsynsteatret i 1960- og 1970-årene. I 1978 til 1996 var han ansatt i Det norske teatret. Her gjorde han bemerket i en rekke Tsjekhov-oppsetninger som blant annet Tre søstre (1981) og Måken (1987). Han gjorde også inntrykk i Cora Sandels Kjøp ikke Dondi og Okamoto Kidos Heike Gani.
Han filmdebuterte i 1946 i Englandsfarere. Har også medvirket i filmer som Jentespranget, Trost i taklampa, Den siste Fleksnes og Olsenbanden gir seg aldri. Han hadde også noen TV-oppdrag utenfor Fjernsynsteatrert produksjoner, blant annet i et par episoder av komiserien Fleksnes samt i krimseriene Nini (2001) og Blind gudinne (1997).


== Filmografi (Film og TV) ==


== Teateropptredener ==


=== Det norske teatret ===
Sjefsred. Frimann Pløsen i Krokryggen (1998),
Koby i Besøk av ei gl. dame (1996),
Candy i Om mus og menn (1996),
Krister i Bleikeplassen (1995),
Tussi i Ole Brumm (1993),
Mr. Alfieri i Frakt under havet (1992),
Tom i Mor til David S. (1990),
Enok Hove i Den bortkomne faderen (1989),
Munekiyo i Heike-Gani (1988),
Pastor Harper i Arsenikk og gl. kniplingar (1987),
Ilja A. Sjamrajev i Måken 87 (1987),
Sverre Enger i Skipper nest Gud (1985),
Halvor Smikkstad i Trost i taklampa (1984),
Jonas i Kjøp ikkje Dondi (1983),
Carolius Magnus i Læraren (1983),
Aigevs i Medea (1982),
Schrank i West Side Story (1982),
Aleksander Versjinin i Tre Søstrer (1981),
Justus Gjør i Kranes konditori 1978 (1978),
Gloomb i Heilage Johanna... (1978),
Div roller i Sveik i andre verdskrigen (1978),
Div roller i Karamellapparatet (1966),


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roy Bjørnstad på Internet Movie Database 
(no) Roy Bjørnstad hos Filmfront 
(sv) Roy Bjørnstad i Svensk Filmdatabas 
(en) Roy Bjørnstad hos The Movie Database 
(en) Roy Bjørnstad hos Behind The Voice Actors
Nertsjinsk

Nertsjinsk (russisk: Не́рчинск, latin: Nipchou, mandsju: Nibcu hoton, kinesisk: 尼布楚 – Níbùchǔ) er en by i Zabajkalskij kraj i Russland, 305 kilometer øst for Tsjita og rundt 650 km øst for Bajkalsjøen. Den ligger ved elva Nertsja, syv km ovenfor samløpet med Sjilka (ei sideelv til Amur).
Festningen Nertsjinsk ble bygd i 1654, og byen ble grunnlagt fire år etter av Afanasy Pasjkov. I 1689 ble Nertsjinsk-traktaten mellom Russland og Kina undertegnet her, og stanset den russiske ekspansjon ned i Amur-bekkenet for to hundre år. 


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nerchinsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Margaret Beckett

Margaret Becket (født Margaret Mary Jackson 15. januar 1943) er en britisk politiker (Labour). Hun var Storbritannias utenriksminister fra 5. mai 2006 til 27. juni 2007.
Beckett representerer valgkretsen Derby South i Underhuset. Hun var minister for miljø- mat- og distriksspørsmål 2001-06, før hun som første kvinne i Storbritannia ble utnevnt til utenriksminister. Beckett ble regnet for å tilhøre statsminister Tony Blairs innerste krets, samtidig som hun hadde sterke kontakter innen fagbevegelsen. Beckett fungerte en kort periode som Labours leder etter at John Smith brått døde av hjerteinfarkt.
I 2012 ble Beckett utnevnt til kommandørdame (DBE) av Den britiske imperieordenen.
Hun ble derved adlet, og fikk da rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Beckett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Margaret Beckett hos Hansards parlamentsdebatter
Chakharer

Chakharer er også en alternativ romanisering av provinsnavnet ChaharChakharer er en gruppering innen mongolfolket. Opprinnelig var det et av godsene til Khubilai, og lå i området rundt Jingzhao (nå Xian) i Kina. Chakharene bosatt der flyttet fra Shaanxiprovinsen til det sørøstlige Mongolia på 1400-tallet. Chakhar ble et tümen under Dayan Khan.
De ble undertrykket av Altan Khan, og derfor ble de ført av Darayisun østover til Liao-elven på midten av 1500-tallet. Tidlig på 1600-tallet ble de utsatt fra press fra mandsjuene og dro vestover, anført av Ligden Khan. Da han døde i Gansu på vei til Tibet, overgav sønnene hans seg til mandsjuene.Chakharenes kongefamilie hold seg inne med den mandsjuiske keiserslekt helt til Makata Gege, som var datter av Hong Taiji og gift med en chakharprins, døde i 1663. Da De tre føydalherrers opprør brøt ut i Sør-Kina i 1673, gjorde også chakharprinsen opprør mot Qing-dynastiet. Han ble raskt knust, og resultatet ble at chakharene ble reorganisert og inkorporert blant de åtte bannere og flyttet til området rundt Janjkhuuhøyden. Chakharene var direkte underlagt keiseren.Mange av de kinesiske styrker som okkuperte Mongolia i 19129 var chakharmongoler, noe som satte voldt blod mellom folkene der i landet og dem i Indre Mongolia på kinesisk side av grensen..


== Referanser ==
Stephen Ademolu

Stephen Ademolu (født 20. november 1982 i Windsor, Ontario) er en kanadisk fotballspiller som spiller for Ekranas etter å ha gått til den litauiske klubben i januar 2009.
Fra 2005 til 2008 spilte Ademolu for Tromsø IL, som han kom til i 2005 fra svenske Trelleborg. Før 2007 sesongen gikk Ademolu ut i media og ønsket seg bort fra Tromsø IL. Det likte hovedtrener Steinar Nilsen dårlig, og ga Ademolu offentlig advarsel.
Ademolu er egentlig spiss, men i TIL slet han med å få spille på sin yndlingsposisjon, ettersom de hadde to klassespisser i Morten Moldskred og Sigurd Rushfeldt. Ademolu hadde kontrakt ut 2008-sesongen, men TIL ønsket ikke å bruke ham. Han ble utelatt fra treningsopphold på Kanariøyene og La Manga allerede før 2008 sesongen og signerte derfor for Løv-Ham like før overgangsvinduet stengte.Ademolu sin kontrakt med Løv-Ham gikk ut den 15. november 2008. I januar 2009 fikk han en drøy uke med prøvespilletid hos Ekranas Panevezys og signerte deretter en toårskontrakt med klubben. Muligheten til å spille i Mesterligaen var en viktig faktor for valget.


== Klubbhistorie ==
University of North Carolina
Cleveland State University
Trelleborg
Tromsø
Løv-Ham Fotball


== Titler ==
Seriemester i Litauen med Ekranas i 2009 og 2010
Cupmester i Litauen med Ekranas i 2010
Supercupmester i Litauen med Ekranas i 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Ademolu – Transfermarkt 
(en) Stephen Ademolu – national-football-teams.com 
(en) Stephen Ademolu – WorldFootball.net 
(en) Stephen Ademolu – FootballDatabase.eu 
(en) Stephen Ademolu – FBref
Loft

Loft er den øverste delen av en bygning rett under taket. Loft kan fungere som egen beboelig etasje, som et lager, eller som uinnredet tomrom.

I eldre byggeskikk, før bolighus fikk ildsteder som ovn eller peis med lukket pipe over tak, var boligdelen åpen til oppunder taket, og røyken fra åpen ild fant veien ut gjenom en ljore i taket eller en åpning i teltet. Da fantes bare første etasje og ingen annen etasje, og heller ikke noe adskilt loft. Ordet loft betegnet da bare uoppvarmede bygninger i to etasjer, hvor underetasjen var ei bu brukt til å lagre mat, og overetasjen et sovested for gjester, helst om sommeren.  
Da byggemåten med åre eller røykovn ble avløst av boliger med peis eller jernovn tilknyttet skorstein, ble ljoren stengt og huset fikk lys gjennom glassvinduer. Slike hus ble blant annet kalt skorsteinstuer, glasstuer eller klarstuer. Med skorstein kunne stuen få himling, hus få flere etasjer og et adskilt loft oppunder taket. Ordet loft endret betydning, særlig i byene. Øverste etasje i et bolighus kunne kalles loftsetasjen, og over loftsetasjen kunne man ha et overloft. Loftet ble nå en etasje i et større hus, mens middelalderens loft var en bygning. Ofte ble loftet utnyttet som soverom, gjerne ett i hver gavl, og forøvrig som lager. Beboelsesloft kunne også utstyres med kvister eller arker, eller med skråstilte takvinduer. Loft uten vegger på husets langside, trengte slike løsninger for å lage beboelige rom annet enn i gavlene. Jo brattere takfall, desto større bruksmuligheter på loftet. Brukbarheten ble betydelig bedre dersom loftet fikk vegger i menneskehøyde, eller bare knevegger.
I bygårder (perioden 1850–1950) var det gjerne et stort åpent loft over boligetasjene. Loftet ble ofte benyttet til klestørk (tørkeloft). Her var det god gjennomlufting, og varmen fra etasjene under steg opp. Loftet kunne også brukes til boder for lagerformål (bodloft eller roteloft). 
Fra kunsthistorien vet vi at loftsatelier med nordvendt vindu var ønskedrømmen for kunstmalere, spesielt i sydligere land, der vinterkulda ikke var så plagsomt kald som her nord. De første fotografene foretrakk også atelier av denne type med store vinduer. 
Et loft over en stall eller fjøs i et uthus kalles for trevet. Stuer i noen bygder fikk i stedet for eller i tillegg til loftsrom soveplasser på en åpen hylle under stuetaket, kalt hjall, tarr eller hems (av Hemsedal)Nyere bolighus med liten takvinkel har krypeloft eller smygeloft.
I storbyene er det blitt vanlig å innrede tidligere tørkeloft i gamle bygårder til boligformål. Dette kan komme i konflikt med brannforskriftene.
Betegnelsen loft brukes også om en bygningstype og om tak (innvendig) i et rom. Ordet kommer av norrønt lopt, loft som også kunne bety luft eller luftlag. Ordet er i norrønt relatert til å være i høyden eller løftet opp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lofts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Denis Papin

Denis Papin (født 22. august 1647 i Chitenay i Frankrike, død ca. 1712 eller kanskje 1714 i London) var en fransk fysiker, matematiker og oppfinner, etterhvert gjennomgående glemt, men som fortjenes å huskes særlig for sitt arbeide med dampkraft og konseptet undervannsbåt.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Papin kom fra en borgerlig familiebakgrunn i grevskapet Blois. Selv om han var av kalvinistisk bekjennelse gikk han på en jesuittskole, og studerte deretter fra 1661 ved Universitetet i Angers der han ervervet doktorgraden i 1669. Under studiet utviklet han en sterk interesse for fysikalske problemer.


=== Forskning ===
Han studerte medisin og naturvitenskap i Paris der han var Christiaan Huygens behjelpelig ved eksperimenter med luftpumper. Papin, som var protestant, måtte etter opphevelsen av ediktet i Nantes forlate Frankrike. I 1681 dro han til London, der han begynte å samarbeide med Robert Boyle. I perioden 1681-84 var Papin i Venezia og utførte fysikalske undersøkelser sammen med Sarotti. Han vendte deretter tilbake til London. I 1687 begav han seg til Tyskland, der han ble til 1707, først som professor i matematikk og fysikk i Marburg, senere i Kassel.Fra Papin stammer en rekke viktige oppfinnelser. Luftpumpen ble forbedret av ham, fremfor alt ved bruken av en treveiskran. I 1681 oppfant han den trykkoker som etter ham kalles Papins gryte. Han konstruerte også en av de første dampmaskinene, som han senere også forbedret. I 1707 bygde Papin en hjuldamper, med hvilken han på elven Fulda kunne komme fra Kassel til Münden, der medlemmer av skipslauget imidlertid slo båten i stykker.Thomas Newcomens dampmaskin bygde på Papins atmosfæriske kulldampmaskin fra 1690. Papins opphold i London fra 1707 endte med at han havnet i konflikt med Royal Society. Han tros å ha dødd utfattig i 1712, samme år som Newcomens dampmaskin ble satt i drift.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Gustav Karsten: «Papin, Denis». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 25, Duncker & Humblot, Leipzig 1887, s. 142 f.
Denis Papin, ein Märtyrer der Wissenschaft. 1880. s. 56-60. 
Ludwig Darmstaedter: Denis Papin. Ein vergessener Erfinder. In: Zeitung des Vereins Deutscher Eisenbahnverwaltungen, 66. Jahrgang, Nr. 9 (4. März 1926), S. 233.


== Eksterne lenker ==
Dennis Papin, fra Encyclædia Britannica [1]
https://snl.no/Denis_Papin I Store norske leksikon.
Francesca da Rimini

Francesca da Rimini eller Francesca da Polenta (født ca. 1255/1259, død ca. 1285) var den vakre datteren til Guido da Polenta fra Ravenna. Hun var en samtidig av Dante Alighieri, som fremstilte henne i sin Guddommelige komedie.


== Historien om Francesca ==
Guido da Polenta hadde vært i krig med Malatesta-slekten, og ønsket å befeste fredsslutningen ved å gifte bort sin datter Francesca til Giovanni Malatesta fra Rimini, arvingen til Malatesta. Giovanni var modig, men lam og forkrøplet. Guido visste at Francesca ville avvise ham, og bryllupet ble arrangert med Giovannis vakre bror Paolo som stedfortreder.
Francesca forelsket seg imidlertid i Paolo, og fikk først morgenen etter bryllupsdagen vite om bedraget. Hun og Paolo ble elskere etter å ha lest historien om Lancelot og Guinevere. De ble siden overrasket og myrdet av Giovanni i 1285.


== Kunstverk ==
Dante Alighieri: Den guddommelige komedie. (Helvete, femte sang), (1308–1321)
Silvio Pellico: Francesca da Rimini. (1818). Tragedie.
Jean Auguste Dominique Ingres: Paolo og Francesca (1819). Olje på lerret. Musée des Beux-Arts, Angers, Frankrike.
George Henry Boker: Francesca da Rimini. (1853). Skuespill.
Ary Scheffer: Francesca da Rimini og Paolo Malatesta beskuet av Dante og Vergil (1855). Olje på lerret. Louvre, Paris.
Alexandre Cabanel: Francesca da Rimini og Paolo Malatestas død (1870). Olje på lerret. Musée d'Orsay, Paris.
Peter Tsjaikovskij: Francesca da Rimini. Tonedikt (1876).
Auguste Rodin: Kysset. Marmorskulptur (1888), Musée Rodin, Paris.
Gabriele D'Annunzio: Francesca da Rimini. Tragedie, (1901), skrevet for Eleonora Duse.
Sergei Rachmaninov: Francesca da Rimini. Opera, (1906)
Riccardo Zandonai: Francesca da Rimini. Opera, 1914.


== Referanser ==