jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det sovjetiske Bronsesoldat-monumentet i Tallinn

Bronsesoldaten (estisk: Pronkssõdur), eller Tõnismäemonumentet, er et stalinistisk monument bestående av en statue som forestiller en soldat i sovjet-stalinistisk militæruniform. Statuen ble reist i det sentrale Tallinn i Estland som et minnesmerke over Den røde armés erobring av de baltiske landene i 1944, og anses av esterne som et symbol på den sovjetiske okkupasjonen som varte frem til 1991.Den 27. april 2007 meddelte de estiske myndighetene at de hadde flyttet statuen fra sin plass; den 30. april ble monumentet satt opp igjen på en militær kirkegård. Beslutningen ble mislikt av Estlands store russiske minoritet, og voldsomme protester utbrøt som en følge av det, senere kjent som Bronsenatten. Russland truet med sanksjoner mot Estland og anklaget estlenderne for å være «fascister».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bronze Soldier of Tallinn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vikeså

Vikeså er et tettsted og administrasjonssenteret i Bjerkreim kommune, sør i Rogaland. Tettstedet har 1 003 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger ved Europavei 39 et par mil sør for Ålgård. Fra Vikeså går riksvei 503 til Byrkjedal i Gjesdal kommune.


== FN-parken ==
Like sør for sentrum ligger en FN-park med en bauta til minne om den første norske soldaten som omkom i en FN-operasjon. Det skjedde da Annbjørn Gjedrem fra Bjerkreim ble skutt ned med harpunliknende gjenstand under vakttjeneste mens han var soldat i DanNor III. Tidligere FN-ambassadør Ole Ålgård stod for avdukingen av minnebautaen, som var reist av Rogaland FN-Veteranforening, på FN-dagen i 1994. I 2005 ble det reist åtte miniatyrbautaer over de andre fra Rogaland som har mistet livet i FN-tjeneste.


== Referanser ==
Fylkesvei 5697

Fylkesvei 5697 går mellom Lending og Sandvik i Kinn kommune, med armer til Holmesund og til Kalsvik.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 543 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 KinnSandviksvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5697
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Aleksij II

Aleksij II (borgerlig navn Aleksej Mikhajlovitsj Ridiger, russisk Алексий II resp. Алексей Михайлович Ридигер; født 23. februar 1929 i Tallinn i Estland, død 5. desember 2008 i Peredelkino i Moskva-oblastet i Russland) var fra 1990 til 2008 russisk-ortodoks patriark av Moskva og hele Russland, og dermed overhode for den russisk-ortodokse kirke. Han var den 15. innehaveren av tittelen.Aleksej Ridiger ble født som sønn av den tysk-baltiske Mikhail Aleksandrovitsj Rüdiger (Михаил Александрович Ридигер) og Jelena Iosifovna Pisareva (Елена Иосифовна Писарева). Familien var dypt troende og dro flere ganger årlig på pilegrimsreise til klostre i regionen. Faren ble viet til diakon i 1940 og senere til prest.


== CV ==
1947–1949: Studier ved Leningrad teologiske seminar
17. april 1950: Presteviet og utnevnt til sokneprest ved Kristi åpenbaringskirke i Jõhvi, ca. 16 mil øst for Tallinn
1953: Cand.theol. etter avlagt eksamen ved Leningrad teologiske akademi
15. juli 1957: Sokneprest ved Maria himmelfart-katedralen i Tartu og prost i Tartu.
17. august 1958: Utnevnt til overprest (протоиерей)
30. mars 1959: Prost av det sammenslåtte prostiet Tartu-Viljandi
3. mars 1961: Viet til munk
21. august 1961: Utnevnt til arkimandritt
3. september 1961: Viet til biskop av Tallinn og Estland
14. november 1961: Viseformann for Moskvapatriarkatets eksterne relasjoner
23. juni 1964: Erkebiskop av Tallinn og Estland
22. desember 1964: Kansler ved Moskvapatriarkatet og permanent medlem av den hellige synode
25. februar 1968: Metropolitt av Tallinn og Estland
23. desember 1980: Viseformann i arrangementskomiteen for feiringen av 1000-års jubileet for kristningen av Russland (1988)
29. juni 1986: Metropolitt av Leningrad og Novgorod
7. juni 1990: Valgt til patriark av Moskva og hele Russland


== Referanser ==
Judas’ brev

Judas' brev er ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 26. boken i Det nye testamente. Ifølge teksten selv er brevet skrevet av «Judas, Jesu Kristi tjener og Jakobs bror», som tradisjonelt har vært tolket som Jesu bror Judas. Det er i så fall skrevet mellom år 68 og 80.
I moderne bibelforskning er det regnet for sannsynlig at brevet er yngre, og at forfatteren ikke kan være noen fra Jesu egen generasjon. Det store flertallet forskere daterer brevet til rundt år 100.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helge Fauskanger Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949
Gerhardson, Birger: En bok om nya testamentet. Kristianstad 1993


== Eksterne lenker ==
Bibelen Oversettelsene av 2005 & 1978/85
Fylkesvei 511 (Sogn og Fjordane)

Fylkesvei 511 i Sogn og Fjordane gikk mellom Hove bru og Øydebust i Naustdal. Veiens lengde var 4,5 km.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5692 og fylkesvei 5693.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Naustdal
Fv512Fylkesvei 512 Hove bru
Arm fra Hove bru til Fv512Fylkesvei 512 Indrekvam bru (4,0 km)
Endepunkt Øydebust


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 5694

Fylkesvei 5694 går mellom Byrkjeflot og Nyheim i Sunnfjord.
Før Naustdalstunnelen ble tatt i bruk 1995 var strekningen mellom Åmotsstølane og Nyheim del av riksvei 5.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 513 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SunnfjordRamsdalsheivegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5694
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Moe Szyslak

Morris «Moe» Lester Szyslak (uttalt /'sɪz.læk/) er en fiktiv figur i den animerte TV-serien Simpsons. Figuren får stemme av Hank Azaria og Christopher Collins. 
Moe eier og driver en bar i Springfield under navnet Moe's Tavern. Som Homers trener i boksing, viser Moe fotografier fra hans egen bokse-karriere som semi-profesjonell bokser, og uttalte at hans eget stygge utseende var et resultat av boksing.
Moe blir ofte fremstilt med en ubehagelig personlighet: Han har et voldsomt temperament, oppfører seg arrogant og lite diplomatisk måte å snakke på. Han har en årlig tradisjon hver eneste jul med selvmordsforsøk, men forsøkene hans mislykkes hver gang (for eksempel å lande på en luftballong, etter å ha hoppet fra et fly)
Han blir ofte irritert, og truer ofte de som sitter ved baren hans med et hagle som han har stående ved- bar-disken. Men han kan også være veldig godtroende, og Bart Simpsons uendelige kjede av vellykkede tulle-samtaler til baren hans er spesielt opprørende for ham. Noen ganger er det imidlertid også vist at han har en sentimental og omsorgsfull side. For eksempel å lese høyt for syke barn eller hjemløse, selv om han holder denne oppførselen hemmelig for vennene sine.
Moe har et nesten ikke-eksisterende kjærlighetsliv, som regel på grunn av hans vulgaritet og hans stygge utseende. Til tross for dette har han også hatt en rekke romantiske opplevelser, inkludert med en servitrise Collette. Han har også et forhold, og ønsket å gifte seg med, en dverg ved navn Maya. Men Moe klarte aldri å tilpasse seg høydeforskjellen mellom dem. Hans store kjærlighet var kona til Homer, Marge, som Moe kaller for Midge. Men han har også vært sammen med Edna Krabappel, samt Marges søster Selma Bouvier. Moe hadde en kort karriere som film-skuespiller etter en plastisk operasjon. Men denne karrieren endte da en av kulissene falt over ansiktet hans, og gjorde ham stygg igjen. 
Da han var liten var han skuespiller, men han ble sparket ut da han drepte en med-skuespiller. Dette får vi vite i episoden «Radioactive Man».
Bart tulleringer ofte til han. Moes etniske opprinnelse forandrer seg hele tiden i løpet av  showet.  Det er usikkert hvor Moe egentlig kommer fra, men i sesong 5 episode 7 sier Moe fra fortiden hvorfor han ikke snakker med italiensk aksent lenger. I en annen episode sier Moe at han er nederlandsk, og han påstår at hans bestefar opprinnelig kom fra Irland. Men senere beskriver Moe seg selv som halvt armensk. Men i en senere sesong påstår Moe at han ble født i Indiana. I likhet med Moes etniske opprinnelse, blir hans fulle navn også forandret i løpet av hele TV-serien. Han blir blant annet kalt «Morris» av en elsker.
Elling Reitan

Jann Elling Reitan (født 20. juli 1949 i Trondheim) utdannet innen litteraturhistorie og filosofi ved Universitetet i Oslo, er en norsk lektor og maler.
Reitan er oppvokst i Agdenes. Han var elev hos Odd Nerdrum i årene 1982-87, og er inspirert av blant andre Jens Johannessen. Elling Reitan var Nobelkunstner i år 2000.


== Utstillinger ==
Debut 1987 på Galleri Profil i Bergen og Ariel Gallery i New York.
B.A. Mathisen Kunsthandel, Oslo.
Søgne Gamle Prestegård.
Galleri Amare, Stavanger.
Jølstra-museet, Sogn.
Galleri AG, Hamar.
Diverse utstillinger i Tyskland, Sveits og Canada. Dessuten utstillinger i New York.
Kollektive utstillinger i Norge, USA, Canada, Singapore og Wien.


== Referanser ==
Kardinaltetra

Kardinaltetra er en fisk som lever i Sør-Amerika. Den er populær som akvariefisk. 
Den kan lett forveksles med neontetra men er litt større, og rødfargen på sidene går helt frem til hodet.
De fleste fiskene i akvariehandelen er viltfangede. De ville bestandene er livskraftige. Dessverre er det ikke en lett art og oppdrette, men gyteatferd kan komme i stand ved bruk av svartvannsekstrakt i akvarievannet. Kardinaltetra trenger et spesielt leksakvarium for gytingen. Eggene klekkes etter om lag ett døgn, og etter fem dager er yngelen frittsvømmende.
Navnet kardinaltetra kommer av fargen som minner om den røde kappen til kardinaler. Epitetet er en hyllest til iktyologen Herbert Axelrod.


== Eksterne lenker ==
(en) kardinaltetra – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) kardinaltetra i Encyclopedia of Life 
(en) kardinaltetra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) kardinaltetra hos FishBase 
(en) kardinaltetra hos ITIS 
(en) kardinaltetra hos NCBI 
(en) Kategori:Paracheirodon axelrodi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Paracheirodon axelrodi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paracheirodon axelrodi – detaljert informasjon på Wikispecies
Johannes’ første brev

Johannes' første brev er tradisjonelt ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 23. boken i Det nye testamente. Brevet regnes videre med blant «de johanneiske skrifter» – blant hvilke man regner Evangeliet etter Johannes, de tre Johannesbrevene og i mange kretser også Johannes' åpenbaring.
Skriftet er ikke formulert som noe brev, men virker som et manifest om kristendommen. Forfatteren har hatt gresk som morsmål, og bruker så mange av de samme uttrykkene som Johannesevangeliet at det trolig har samme forfatter.I brevet advares mot «den doketiske vranglære», men verken brevets forfatter eller adressat er kjent. Manglende stilistiske brevkjennetegn tyder på at dette slett ikke ble skrevet som et brev med en bestemt mottaker – men som et advarende skrift mot vranglære. Brevet anses som forfattet av samme person – eller krets – som de andre johanneiske skrifter (se Evangeliet etter Johannes for mer om forfatterspørsmålet). 
For evangelisten Johannes er det evige liv allerede til stede, mens apokalyptikeren Johannes er opptatt av fremtiden. Det er også merkbar forskjell på Åpenbaringens ubehjelpsomme jødegreske formuleringer, i kontrast til språkføringen i Johannesevangeliet og Johannesbrevene. Dette kunne forklares med avstand i tid, om Åpenbaringen ble skrevet rundt år 69, ca tyve år før de andre johanneiske skriftene, slik at apostelen i løpet av sitt opphold i Efesos var blitt flinkere i gresk. Men hvis man etter kirkelig tradisjon tidfester Åpenbaringen til 90-tallet, må Johannes ha brukt en greskkyndig skriver. Ellers kan ikke Johannesskriftene tilskrives samme forfatter.Det er vanlig å anta at Johannes' første brev ble skrevet mot slutten av det første århundre, men dateringen er usikker.


== Comma Johanneum ==
1. Joh. 5,7-8 er et omdiskutert senere innskudd, kjent som comma Johanneum: «For det er tre som vitner: Ånden, vannet og blodet, og disse tre samstemmer.»I norske bibler fra før 1904 står det slik: «Thi de ere Tre, som vidne i Himmelen: Faderen, Ordet og den Hellig-Aand, og disse Tre ere Eet; og de ere Tre, som vidne paa Jorden: Aanden og Vandet og Blodet, og disse Tre vorde Eet.» I  engelskspråklige bibeloversettelser er det tilsvarende; den lange formuleringen finnes bare i Kong James' bibel fra 1611 og dens gjenopptrykk, mens andre oversettelser bare har den korte versjonen. Tilføyelsen er kjent fra sent på 300-tallet, og siden den primært finnes i bibeltekster på latin, menes den å stamme fra Nord-Afrika eller Spania som et innlegg i diskusjonen om treenighetens natur. Den katolske kirke forbød i 1897 å dra ordlyden i tvil, men i 1927 ble forbudet opphevet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helge Fauskanger: Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949
Noack, Bent: Det nye Testamente og de første kristne årtier. Gad Forlag, København, 1973 (3. utgave, 11. opplag 1997)


== Eksterne lenker ==
Bibelen, Johannes' første brev Oversettelse av 2011
Bellingham (London)

Bellingham er et område i distriktet Lewisham i sørøstlige London. Det ligger ved elven Ravensbourne sør for Catford og nordvest for Beckenham. Området avgrenses mot øst og vest av jernbanelinjer fra Catford, og i sør av Southend Lane. Elven Ravensbourne går i rør og kanaler gjennom Bellingham.
Bebyggelsen er for det meste offentlige boliger som ble reist i 1920-årene på det som inntil da var landbrukseiendommer. Mange av boligene har blitt kjøpt av beboerne under Right to Buy Scheme, mens andre fortsatt leies ut av bydelsforvaltningen. 


== Historie ==
Stedet ble første gang dokumentert i et angelsaksisk charter på 900-tallet som Beringaham. Første ledd henviste til et personnavn, Bera eller Beora, som kan ha hatt betydningen «bjørn». Siste ledd, –ham, henviste til en gård eller en landbrukssamfunn. Ved 1198 ble navnet gjengitt som Belingeham. Endringen fra Ber- til Bel- skjedde påvirkningen av normannisk ortografi.Alfred den stores yngste datter Ælfthryth, som ble gift med greven av Flandern, ga hele herregodset Lewisham til klosteret Abbaye Saint-Pierre i Gent i Flandern. En underdel av godset ble senere solgt til cistercienserordenens kloster Stratford Langthorne (som lå i Stratford). I mange århundrer var det liten aktivitet her, annet enn mølledrift ved elven og jordbruk i innlandet. Den nærmeste grenden var Southend, som lå noe mot sørøst.


== Referanser ==
Les Rita Mitsouko

Les Rita Mitsouko var en fransk duo som besto av det fargerike kjæresteparet Catherine Ringer og Frédéric Chichin. Bandet var kjent for sine livlige livekonserter og artige sceneantrekk. 
Duoen ble kjent med singlen Marcia Baila, en sang som handlet om den argentinske koreograf og danser Marcia Moretto som døde av kreft i 1981. Videoen til Marcia Baila ble instruert av Philippe Gautier.  
Les Rita Mitsouko hadde et suksessfylt samarbeide med den amerikanske duoen Sparks med sangene Singing In The Shower og Hip Kit, produsert av amerikaneren Tony Visconti. De fleste av Mitsoukos musikkvideoer på 80-tallet, ble regissert av  Jean-Baptiste Mondino, mens Jean-Paul Gaultier tegnet kostymer. Bandet har også samarbeidet med Iggy Pop på sangen Easy Lover og Serj Tankian på Terminal Beauty. Musikken er en blanding av punk, rock, synthpop, jazz og fransk chanson.
Fred Chichin døde av kreft i november 2007. Catherine Ringer fortsatte å turnere med musikere fra det siste albumet.
Catherine Ringer har også innspillet erotiske filmer som La fessée ou Les mémoires de monsieur Léon maître-fesseur (1976) og Body Love (1978).


== Diskografi ==
Rita Mitsouko (1984)
No Comprendo (1986)
Marc et Robert (1988)
Système D (1993)
Acoustiques (1996)
Cool Frénésie (2000)
Le Bestov (2001)
La Femme Trombone (2002)
Les Rita Mitsouko en concert avec L'Orchestre Lamoureux (2004)
Variéty (2007)
Variéty (2008) engelsk versjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Les Rita Mitsouko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Les Rita Mitsouko – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Les Rita Mitsouko på Internet Movie Database 
(en) Les Rita Mitsouko på Apple Music 
(en) Les Rita Mitsouko på Discogs 
(en) Les Rita Mitsouko på MusicBrainz 
(en) Les Rita Mitsouko på Spotify 
(en) Les Rita Mitsouko på Songkick 
(en) Les Rita Mitsouko på Last.fm 
(en) Les Rita Mitsouko på Genius — sangtekster 
(en) Les Rita Mitsouko på AllMusic 
Hjemmeside Arkivert 9. mai 2007 hos Wayback Machine.
Les Rita Mitsouko på YouTube
Les Rita Mitsouko på last.fm
Klasseformasjon

Klasseformasjon er en betegnelse som brukes av enkelte marxistiske klasseteoretikere på en sammenslutning av individer, delvis på bakgrunn av deltakernes klassebakgrunn, delvis på bakgrunn av de klasseinteressene sammenslutningen fremmer. Begrepet er fremfor alt utviklet gjennom Erik Olin Wrights klasseteorier.
Blackheath (London)

Blackheath er et forstadsområde i sørøstlige London. Det ligger omkring en åpen, gresskledd slette (en heath) på grensen mellom Greenwich og Lewisham, i ytterkanten av indre London. Det ligger øst for Lewisham og sør for Greenwich. Området på sørsiden av sletten kalles Blackheath Village, på nordsiden finner man Blackheath Standard og på østsiden en liten del av Blackheath Village med Blackheath Halls.


== Stedsnavent ==
Stedsnavnet er nedtegnet i 1166 som Blachehedfeld i betydningen «mørkfarget lyngheier». Det er dannet fra angelsaksisk (gammelengelsk) blæc og hǣth og refererer til det åpne plassen som var møtestedet til det gamle hundred (herred) Blackheath i Kent (som nå har blitt helt innesluttet av Stor-London). Navnet ble senere benyttet for den viktorianske forstaden som utviklet seg på 1800-tallet og ble forlenget til områder kjent som Blackheath Park og Blackheath Vale.Det finnes en vandrehistorie som hevder at Blackheath var knyttet til svartedauden på 1300-tallet eller pesten i London i 1665. En annen ide er at Blackheath fikk sitt navn fra dets bruk av gravhull går helt tilbake til middelalderen da stedet bortimot sikkert ble benyttet for å kvitte seg med døde under svartedauden i massegraver. Bortimot hvert eneste sted i London har en lokal tradisjon om slike graver under eksempelvis den lokale skolen eller butikken. De var uansett svært mange og det store antallet av lik førte til at de tradisjonelle kirkegårdene raskt ble overfylt, eller som en samtidige skrev, overstuft.


== Historie ==
Romerne anla et lite samfunn på stedet, som ligger langs Watling Street. I middelalderen opplevde Blackheath å bli et samlingssted for både bondeopprøret i 1381 og Jack Cades opprør i Kent i 1450. Senere kom også flere opprørere dit; den 17. juni 1497 ble korniske opprørere slått i slaget ved Deptford Bridge, som også har blitt kalt slaget ved Blackheath. På 1600-tallet var området plaget av landeveisrøvere som stoppet trafikk på Watling Street.
På slutten av 1700-tallet begynte byggingen av Blackheath Park på eiendommen kjent som Cator Estate. Det eksklusive boligområdet ble grunnlagt av John Cator, og ligger øst for Blackheath Village. Det er mange gode eksempler på georgiansk og viktoriansk arkitektur, samt noen senere bygninger. Eiendommen tilhørte tidligere sir John Morden, som også eide Morden College sørøst for sletten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blackheath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

The Blackheath Society
Johannes’ andre brev

Johannes' andre brev er tradisjonelt ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 24. boken i Det nye testamente. Brevet regnes videre med blant «de johanneiske skrifter» – blant hvilke man regner Evangeliet etter Johannes, de tre Johannesbrevene og i mange kretser også Johannes' åpenbaring.
Johannes' andre brev er både stilmessig og innholdsmessig svært likt Johannes' første brev. Det er imidlertid kortere, og brevformen tydeligere. Brevets forfatter advarer mottageren mot «den doketiske vranglære».
Brevets forfatter er ikke navngitt. Det er en utbredt oppfatning blant forskere at brevet er forfattet av samme person – eller krets – som de andre johanneiske skrifter (se Evangeliet etter Johannes for mer om forfatterspørsmålet). Unntaket er kanskje Johannes' åpenbaring, der det er vanskeligere å få øye på de språklige og tematiske likheter man ellers finner mellom evangeliet og brevene.
Det er vanlig å anta at Johannes' første brev ble skrevet mot slutten av det første århundre, men dateringen er usikker.


== Litteratur ==
Helge Fauskanger Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949
Noack, Bent: Det nye Testamente og de første kristne årtier. Gad Forlag, København, 1973 (3. utgave, 11. opplag 1997)


== Eksterne lenker ==
Bibelen, Johannes' andre brev Oversettelse av 2011
Johannes’ tredje brev

Johannes' tredje brev er tradisjonelt ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 25. boken i Det nye testamente. Brevet regnes videre med blant «de johanneiske skrifter» – blant hvilke man regner Evangeliet etter Johannes, de tre Johannesbrevene og i mange kretser også Johannes' åpenbaring.
Av de tre Johannesbrevene er dette det som med størst tydelighet presenterer seg som et virkelig brev, stilet til en enkelt person – Gaius, og med et bestemt siktemål: Å anbefale to omreisende kristne forkynnere for en bestemt menighet. Johannes' tredje brev gir et innblikk i den historiske situasjon for de kristne på denne tiden, og særlig i forholdet mellom de omreisende kristne forkynnere og menighetenes fastboende ledere.
Det er vanlig blant forskere å mene at brevet er forfattet av samme person – eller krets – som de andre johanneiske skrifter (se Evangeliet etter Johannes for mer om forfatterspørsmålet). Unntaket er kanskje Johannes' åpenbaring, der det er vanskeligere å få øye på de språklige og tematiske likheter man ellers finner mellom evangeliet og brevene.
Dateringen av Johannes' tredje brev er usikker, men det er vanlig å anta at det er skrevet omkring år 100.


== Litteratur ==
Helge Fauskanger Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949
Noack, Bent: Det nye Testamente og de første kristne årtier. Gad Forlag, København, 1973 (3. utgave, 11. opplag 1997)


== Eksterne lenker ==
Bibelen, Johannes' tredje brev Oversettelse av 2011
Skivetetra

Skivetetra er en fisk fra Sør-Amerika som er beslektet med pirayaer.
Den lever i Tapajós, en sideelv til Amazonas i Brasil.
Den holdes ofte i akvarier. Den blir opptil 15 cm lang.
Dette er en fredelig stimfisk som stort sett holder seg i de midtre og øvre vannlagene. Skivetetra lever i mer enn 10 år. En voksen fisk sprer ca. 2000 egg av gangen. Den leker i bløtt, varmt vann i dempet lys.
Skivetetra foretrekker en pH på 5-7, en hardhet opp til 15 dGH og en temperatur mellom 24 og 28 °C. De eter nesten bare planter, og i fangenskap vil de ofte sette til livs alle plantene i akvariet. 
De tar også små insekter og andre smådyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Skivetetra – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Skivetetra i Encyclopedia of Life 
(en) Skivetetra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Skivetetra hos FishBase 
(en) Skivetetra hos ITIS 
(en) Skivetetra hos NCBI 
(en) Kategori:Metynnis argenteus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Metynnis argenteus - FishBase