Odd Brochmann

Odd Brochmann (født 21. desember 1909 i Kristiania, død 27. oktober 1992 i København) var en norsk arkitekt, professor, illustratør, forfatter, stilhistoriker og statsstipendiat. 


== Familie ==
Odd Brochmann var sønn av Diderik Brochmann, og bror av forfatteren og oversetteren Zinken Hopp.


== Arkitektur ==
Odd Brochmann var utdannet arkitekt fra Norges tekniske høyskole (NTH) 1928–1934, og etablerte arkitektkontoret Karen & Odd Brochmann i Oslo i 1937, sammen med sin første kone Karen, f. Berner. De drev praksis sammen til 1965. I perioden 1939-1940 drev de praksisen fra Bergen, for øvrig holdt de til i Oslo. Et av byggverkene de tegnet sammen var Røde Kors' "åndssvakeanstalt" for barn og ungdom (Bakkebøanstalten), på Bakkebø utenfor Egersund. Et annet var Lunde barneskole i Skien. En del av skoleanlegget, det såkalte S-bygget, har som det første skolebygget fra 1950-tallet blitt fredet av riksantikvaren. I 1952 innledet de et samarbeid med arkitekt Dag Rognlien. De tre arkitektene drev praksisen sammen til 1965, da overtok Rognlien firmaet alene. Arbeidet omfattet borettslag og sosiale institusjoner. 


==== Verker (utvalg) ====
1939: Bergenshallen
1946: Egen bolig, Skådalsveien, Oslo
1947-1948: Røde Kors' åndssvakeanstalt for barn og ungdom (Bakkebøanstalten), Egersund 
1950: Astmahjemmet i Kongsberg
Tidlig på 1950-tallet: Lunde barneskole, Skien
1953: Rjukan Yrkesskole, Rjukan
1953: Møglestu husmorskole, Lillesand
1955: Sogn behandlingshjem
1956: Hellandheimen, Molde
1958: Paviljong for Reisetrafikkforeningen i Oslo
1963-1965: Lohøgda borettslag, OsloUnder og etter 2. verdenskrig deltok Odd Brochmann i Oslo Byes Vels store «boligundersøkelse», og var hovedansvarlig for publiseringen av bøker basert på disse undersøkelsene. Han var professor ved NTH 1956–57, og avviklet sin arkitektpraksis midt på 1960-tallet. Han bosatte seg deretter i København, hvor han arbeidet som skribent (blant annet i Politiken 1964–66) og som lærer ved Kunstakademiets arkitektskole.


== Forfatterskap ==
Han laget noen hefter med morskapslesning i 1930-årene, skrev for studentrevyer, og illustrerte barnebøker av Heljar Mjøen og Einar Schibbye. Selv debuterte han med Barnas historiebok i 1942, som ble fulgt opp av Et eventyr om Norge i tekst og tegninger i to bind (1943–44) hvor søsteren Zinken Hopp skrev, og han tegnet. Av hans forfatterskap for barn er det i dag de to bøkene tilegnet datteren Marianne som huskes: Mariannes brev (1946) og Marianne på sykehus (1948) som huskes. Mariannes brev er historien om et brevs reise fra Marianne i Svolvær til Kristen i Trysil. Boken beskriver dermed postgangen i Norge på 1940-tallet. Oppfølgeren fra 1948 handler om da Svolvær-jenta Marianne ved et uhell svelget en brosje og måtte sendes til sykehuset i Stokmarknes for å opereres. Marianne på sykehus ble i 1948 belønnet med Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur (3. premie). Marianne på sykehus ble også filmatisert i 1950, og filmen fikk samme tittel som boken. Begge bøkene om Marianne preges av en optimistisk framstilling av mulighetene i det moderne samfunnet. For barnebokforlaget til Åsmund S. Lærdal skrev og illustrerte han to bøker: Nonnene på Jomfruland : historien om Jomfruland, om nonnene som bodde der i gamle dager og om fyret på øya, som ble utgitt i 1947, og deretter maleboken Alle tiders malebok, Drakt parade for gutter og piker. I 1949 utga han barneboken Trekløveret, som er interessant ikke minst fordi teksten veksler mellom dansk, norsk og svensk. Dette avspeiler at boken har tre fortellerstemmer: den danske gutten Kaj, som forteller om sin reise til Norge; den norske piken Kari, som forteller om sitt besøk i Sverige; og den svenske gutten Göran, som forteller om sitt opphold i Danmark. Boken er illustrert av forfatteren.Brochmanns sakprosa for voksne er «preget av en sterk vilje og en enestående pedagogisk evne til å gjøre stoffet levende og forståelig for allmennheten såvel som for fagfolk». Han arkitekturfaglige forfatterskap begynte med Hus i Norge : En første hjelp til forståelse av vår byggeskikk (1944) og kulminerte med det storslagne tobindsverket Bygget i Norge (1979–81, nyutgitt i 2003). Fra 1943 var han hovedansvarlig for utgivelsen av Oslo Byes Vels boligundersøkelser. Forfatterskapet innen stilhistorie og interiørestetikk begynte med Tiden, stilen og vi (1945), omfatter klassikeren En bok om stygt og pent som handler om tingenes form, vesen og innhold, og om det inntrykk de gjør på oss (1953), oppfølgeren 
Den nye bok om stygt og pent : Om tingenes vesen og innhold og om de inntrykk de gjør (1968) og artikler om «Fortidsmøbler og framtidsmøbler» (1959). En bok om stygt og pent er gjenutgitt flere ganger, og oversatt til svensk (1954), engelsk (1955), tysk (1956), nederlandsk (1958) og dansk.
Brochmann skrev også reiseskildringer og debattlitteratur om forholdet mellom arkitektur og samfunn.


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Barnebøker ===
1943: Et eventyr om Norge : i tekst og tegninger. Bind 1 – medforfattere: Zinken Hopp og Haakon Shetelig
1944: Et eventyr om Norge : i tekst og tegninger. Bind 2 – medforfattere: Zinken Hopp og Haakon Shetelig
1946: Mariannes brev
1947: Nonnene på Jomfruland : historien om Jomfruland, om nonnene som bodde der i gamle dager og om fyret på øya. Nyutgivelse ved Tårnbrygga kystkultursenter, Jomfruland (2010).
(ukjent årstall): Alle tiders malebok, Drakt parade for gutter og piker, Lærdal forlag
1948: Marianne på sykehus 
1949: Trekløveret 
1950: Barnas historiebok 


=== Voksenbøker ===
1940: Gjenreisningen og det norske i vår byggeskikk 
1944: Hus i Norge : en første hjelp til forståelse av vår byggeskikk 
1945: Tiden, stilen og vi 
1947: Nonnene på Jomfruland : historien om Jomfruland, om nonnene som bodde der i gamle dager og om fyret på øya 
1947: Oslo katedralskoles gymnasiesamfunn "Kattuglen" 100 år – medforfattere: Odd Refsdal og Carl Fredrik Engelstad
1948: Mennesker og boliger : familieundersøkelsens resultater. Oslo Byes Vel's Boligundersøkelser bind II 
1952: Livsform og boligform. Oslo Byes Vel's Boligundersøkelser bind IV 
1953: En bok om stygt og pent : som handler om tingenes form, vesen og innhold, og om det inntrykk de gjør på oss 
1956: Om hus og land og menig mann 
1958: By og bolig : en beretning om boligkulturens utvikling i Oslo. Oslo Byes Vel's Boligundersøkelser nr. 1 
1960: Inne : en bok om rom, bohave og mennesker 
1961: Bedret boligbruk – Oslo Byes Vel's Boligundersøkelser nr. 5 
1963: Intellektuelle i alle land : av en sjelevandrers opptegnelser 
1966: Artikkelen Fargane i den nye bustadskulturen (oversatt til nynorsk av Arnt Løftingsmo) i artikkelsamlingen Ei bok om fargane, som var basert på en foredragsserie i NRK Radio i 1961 og 1962 
1966: Kapittelet Oslo i boken Nordiske hovedsteder. (Kapittelet om København var tegnet og illustrert av Ebbe Sadolin; kapittelet om Stockholm av Åke Holmberg, og kapittelet om Helsingfors av Henrik Tikkanen.) 
1966: Glassmaleri i Norden 
1967: Arkitekturens former 
1968: Den nye bok om stygt og pent : om tingenes vesen og innhold og om de inntrykk de gjør 
1969: Hus : en bok om mål og midler, stort og smått i byggekunsten med eksempler fra europeisk nutid og fortid 
1971: Hus i Oslo 
1979: Bygget i Norge : en arkitekturhistorisk beretning. B. 1 
1981: Bygget i Norge : en arkitekturhistorisk beretning. B. 2 
1982: Du verden : en bok om hva som kan hende på mange reiser i fremmede land 
1984: Bendik og den hellige Agatha : kulturvennlig røverroman
1986: Arkitektur - hva er det? : en sammenfattende fremstilling av mål og midler i arkitekturen 
1986: - disse arkitektene : en historie om deres liv og virke i Norge 
1987: Rent bord : en historie om funksjonalismen og funksjonalistene i Norge 
1989: Stadskonduktøren : om Georg Bull og Christiania i historismens år 
1991: Odd Brochmann – tegninger Nasjonalgalleriet; utstillingskatalog 


== Tegner og illustratør ==
Odd Brochmann var mye brukt som tegner og illustratør. I tillegg til hans egne bøker var søsteren Zinken Hopps bøker blant de mange bokutgivelsene han illustrerte. Nasjonalgalleriet viste i 1991 en utstilling av hans tegninger.


== Utmerkelser og æresbevisninger ==
Arkitektkontoret Karen & Odd Brochmann ble tildelt følgende priser og utmerkelser: 

1938: 1. pris i arkitektkonkurransen om Norges paviljong til Verdensutstillingen i New York (overdratt til Finn Bryn) 
1938: 1. pris i plankonkurransen for polarutstillingen i Bergen (utstillingen ble utsatt etter utbruddet av andre verdenskrig) 
1940: Houens fonds legat
Dansk Røde Kors' HederstegnFor boken Marianne på sykehus fikk Odd Brochmann 3. premie ved tildelingen av Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur for bokutgivelser i 1948. 
Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1980, ble æresdoktor ved Chalmers tekniska högskola i 1981, og æresmedlem av Norske arkitekters landsforbund fra 1981. Han var ridder av St. Olavs Orden.


== Litteratur ==
Sambok 105 bøker og artikler skrevet eller illustrert av Brochmann
Norart 10 artikler om Odd Brochmann
Kunstbib 35 artikler og bøker om og av BrochmannJan Carlsen. «En arkitekturforteller: Odd Brochmann» I: Arkitektur i Norge, 2006, side 66-79
Peter Butenschøn. «Odd Brochmann» I: Norsk biografisk leksikon, 2. utg.


== Referanser ==