jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Operation Crossroads

Operation Crossroads var en militæroperasjon sommeren 1946 da United States Armed Forces detonerte to atomvåpen på øya Bikiniatollen i Stillehavet. Operasjonen var den første på Marshalløyene, og den andre i amerikansk historie. Den omfattet Able, en prøvesprengning av en atombombe på 21 kilotonn (88 terajoule) 158 meter over havoverflaten 1. juli, og Baker, en prøvesprengning av en atombombe på 21 kilotonn utført 27 meter under havoverflaten 25. juli .
Hensikten med operasjonen var å studere virkningen av atomeksplosjonen på skip, utstyr og materiell. Et stort antall skip, eldre amerikanske krigsskip, ubåter og tyske/japanske krigsskip fra andre verdenskrig ble samlet på et større areal.  Et titalls skip sank under operasjonen og hundrevis av skip og ubåter ble skadet. Det ble også utført eksperimenter med dyr under detonasjonene.
Fra 1946 til 1958 utførte USA i alt 67 atomprøvesprengninger på Marshalløyene, ifølge NUPI. 23 av disse bombene ble sluppet på Bikiniatollen. På grunn av atomsprengningene måtte flere enn 150 personer flytte til andre øyer. Halvparten av disse døde som følge av den Ioniserende strålingen, ifølge The Guardian. 70 år seinere bekreftet forskere at plante- og dyrelivet i dette havområdet hadde blomstret opp.


== Able ==

Able var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Crossroads. Detonasjonen ble utført på Bikiniatollen, i Stillehavet 1. juli 1946. Bomben var på 21 kilotonn (88 terajoule) ble sluppet av en B-29 bombefly og ble detonert 158 meter over havoverflaten. Målet for bombeslippet var en armada bestående av 185 tyske, japanske og amerikanske skip varierende i størrelse fra små amfibiefartøy og fregatter, til hangarskip.
Bomben bommet på det tiltenkte målet sitt med nesten 800 meter, men sendte allikevel 5 skip, inkludert 2 destroyere, til bunns.
I tillegg ble alle skip innenfor en omkrets av ca. 900 meter alvorlig skadet.
Disse skadene kunne ikke måle seg med skadene som ble påført av den noe senere Baker bomben.


== Baker ==

Baker var en prøvesprengning av en atombombe under det amerikanske forsvarets Operation Crossroads. Detonasjonen ble utført på Bikiniatollen, i Stillehavet 25. juli 1946. Bomben var 21 kilotonn (88 terajoule) og ble detonert 27 meter under havoverflaten. I løpet av få hundredeler av et sekund sendte bomben en gigantisk dampsky 600 meter til værs. I en omkrets av flere kilometer hadde det blitt utplassert et antall skip som fungerte som testbåter. 8 skip sank umiddelbart under eksplosjonen og enda flere ble skadet.


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Operation Crossroads – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Astrid meland, Dagbladet 2004: Testene som drepte
Władysław Rubin

Władysław Rubin (født 20. september 1917 i Toki i Kongedømmet Galicia og Lodomeria (Østerrike-Ungarn), død 28. november 1990 i Vatikanet) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var storpønitentiar 1915–1918, og prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse 1918–1932.
Under andre verdenskrig ble han arrestert og satt i fengsel. Etter han ble fri, sluttet han seg til den polske hær. Han ble presteviet i 1946 i Beirut, der han hadde studert ved Université Saint-Joseph. Han arbeidet som sjelesørger blant polske flyktninger i Libanon 1946–1949. Etter videre studier i Roma virket han blant polske flyktninger i Italia 1953–1958, og var deretter rektor ved det polske kolleg i Roma 1959–1964.
Han ble bispeviet i 1964 og ble den polske primas' delegat for sjelesorgen blant polske emigranter. Han var prefekt for Kongregasjonen for østkirkene 1980–1985.
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes Paul II i 1979, med Santa Maria in Via Lata som titteldiakonia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
Kardinal August Hlond (1881-1948) *1926
Kardinal Stefan Wyszyński (1901-1981) *1946
Kardinal Władysław Rubin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Enrique Reig y Casanova

Enrique Reig y Casanova (født 20. januar 1859 i Valencia i Spania, død 25. august 1927 i Toledo) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Toledo 1922–1927.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius XI i 1922.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Francesco Ragonesi (1850-1931) *1904
Kardinal Giovanni Bonzano


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sverre Walter Rostoft

Sverre Walter Rostoft (1912–2001) var en norsk industrileder, politiker (Høyre) og industriminister (1965–1971).


== Tidlige år ==
Etter filologiske studier i årene 1935–1937 gikk han ut i arbeidslivet, først ved Nylands mekaniske verksted og senere ved Kristiansands mekaniske verksted, hvor han var administrerende direktør i perioden 1945–1979. Midt oppe i sin direktørperiode fullførte han sine juridiske studier med juridisk embedseksamen i 1947.


== Politisk karriere ==
Sverre Walter Rostoft ble valgt til Stortinget fra Vest-Agder som representant for Høyre ved stortingsvalget i 1953. I perioden 1954–1957 var Rostoft medlem av skog-, vassdrags- og industrikomiteen. Imidlertid trakk han seg fra Stortinget etter bare en periode for å konsentrere seg om sine oppgaver i næringslivet. Ved siden av arbeidet ved Kristiansands mekaniske verksted ble han trukket sterkt inn i næringslivets organisasjoner, med fremtredende verv i bl.a. Mekaniske Verksteders Landsforening og Skipsbyggerienes Landsforening. Sverre Walter Rostoft var president i Norges Industriforbund i perioden 1962–1965. I tillegg til næringslivsvervene hadde han en lang rekke offentlige verv, både regionalt og nasjonalt. 
Ved stortingsvalget i 1965 ble Rostoft igjen valgt til representant for Vest-Agder, men han kom ikke til å møte i denne stortingsperioden siden han ved dannelsen av regjeringen Borten høsten samme år ble utnevnt til industriminister, et verv han kom til å ha helt fram til Borten-regjeringens avgang i 1971. Rostofts periode i Industridepartementet var preget av stor aktivitet på mange områder, ikke minst i forbindelse med starten på det som skulle bli det norske oljeeventyret. Det var mange som mente at Rostoft var vel optimistisk da han på et tidlig tidspunkt fikk opprettet en egen oljeavdeling i Industridepartementet, men Rostoft kunne i sin statsrådstid glede seg over å ta imot den første oljen fra norsk sokkel. Rostoft var en samarbeidets mann, sterkt preget også av en lys og åpen kristendom. 


== Utmerkelser ==
Sverre Walter Rostoft ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (1965) og kommandør av Dannebrogordenen, og mottok stort fortjenstkors (tilsvarende kommandørs grad) av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Walter Rostoft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sverre Walter Rostoft på Internet Movie Database 
(no) Sverre Walter Rostoft hos Stortinget 
(no) Sverre Walter Rostoft hos Norsk senter for forskningsdata
Luigi Raimondi

Luigi Raimondi (født 25. oktober 1912 i Lussito ved Acqui i Italia, død 24. juni 1975 i Vatikanet) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie.
Han var nuntius i Haiti 1953–1956, apostolisk delegat i Mexico 1956–1967, apostolisk delegat i USA 1967–1973 og deretter prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer 1973–1975.
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes Paul II i 1973, med Santi Biaggio e Carlo ai Catinari som titteldiakonia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1773
Pave Pius VIII (1761-1830) *1800
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1856
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1884
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1913
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Luigi Raimondi (1912-1975) *1954


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kalocsa-Kecskemét erkebispedømme

Kalocsa-Kecskemét erkebispedømme er et katolsk erkebispedømme i Ungarn. 
Det ble opprettet i 1010 som metropolitanerkebispedømme under navnet Kalocsa. I 1035 skiftet det navn til Kalocsa-Bacs. Det fikk sitt nåværende navn i 1993.
Dets suffraganer er Pécs bispedømme og Szeged-Csanád bispedømme.


== Erkebiskoper ==

Štefan Szuhay (1607–1608)
Ján Telegdy (1624–1647)
Ján Gubasóczy (1685–1686)
Jozef Batthyány (1760–1776)
Jozef Kunszt (1852–1866)
Lajos Haynald (1867–1891)
Juraj Császka (1891–1904)
János Csernoch (1911–1912)
Árpád Lipót Várady (1914–1923)
Gyula Zichy (1925–1942)
József Grósz (1943–1961)
Endre Hamvas (1964–1969)
József Ijjas (1969–1989)
László Dankó (1987–1999)
Balázs Bábel (1999–)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Archdiocese of Kalocsa-Kecskemét – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over Norges industriministre

Norges industriminister var medlem av Norges regjering og sjef for Industridepartementet. Industriministerens offisielle tittel var, som de øvrige regjeringsmedlemmene, statsråd, til forskjell fra statsministeren og utenriksministeren, som tituleres minister. Departementet for handel, sjøfart, industri og håndverk (Handelsdepartementet) ble opprettet 1. januar 1903, delt i Industri-, håndverk- og skipsfartsdepartementet (Industridepartementet) og Handelsdepartementet i 1947, og skiftet navn til Departementet for industri og håndverk (Industridepartementet) i 1955. I 1978 ble Olje- og energidepartementet utskilt som eget departement, og 1. januar 1988 gikk Industridepartementet inn i det nye Næringsdepartementet.


== Handelsministre 1903–1945 ==
Bunnfargen angir partitilhørighet. Se kolonnen Parti.


== Det okkuperte Norge under andre verdenskrig ==


== Industriministre 1945–1987 ==
Bunnfargen angir partitilhørighet. Se kolonnen Parti.


== Se også ==
Liste over Norges handelsministre (1947–1996)
Liste over Norges olje- og energiministre (1978–1993, 1996–)
Liste over Norges næringsministre (1988–)


== Eksterne lenker ==
Liste over Norges industriministre hos NSD Norsk senter for forskningsdata
Aztec

Aztec var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Dominic. Detonasjonen ble utført på Christmasøya i Stillehavet 27. april 1962. Bomben var på 410 kilotonn (1,7 petajoule) og hadde et stridshode av typen W-50.


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger
Badger

Badger var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Upshot-Knothole. Detonasjonen ble utført på Nevada Test Site (NTS), Area 2 i USA 18. april 1953. Bomben var på 23 kilotonn (96 terajoule) og hadde et stridshode av typen TX-16.


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger
Ereksjon

Ereksjon vil si at en kroppsdel blir større og stivere på grunn av økt blodtilstrømning. Ordet brukes mest i forbindelse med mannens penis som reiser seg og blir stiv, men kan også brukes om kvinnens brystvorter og klitoris. Ordet ereksjon kommer av det latinske erigere som betyr «å rette ut».


== Ereksjon av penis ==

En erigert penis, det vil si en penis med ereksjon, er en forutsetning for å gjennomføre et samleie. En slik reisning kan skje som en følge av seksuelle tanker eller aktivitet, men kan også oppstå i sammenhenger som ikke er knyttet til sex. Dersom mannen lider av en erektil dysfunksjon, kan han oppnå ereksjon ved hjelp av legemidler. Det kanskje mest kjente selges under produktnavnet Viagra, men det finnes en rekke andre midler med samme funksjon. Legemidlene medfører en økt blodtilstrømming til penis slik at svamplegemet stivner. Doping kan føre til at denne evnen opphører.


=== Penisben og ereksjonsmekanisme ===
Det er svært interessant å merke seg at omtrent alle dyr, inklusive menneskeaper (primater), oppnår ereksjon ved muskler og ikke ved blodtrykk (engelsk for blodtrykksmekanismen er vasocongestion). Til hjelp for muskelstyring har disse dyrene også en egen knokkel som menneskene har mistet sett fra primatene. Knokkelen kalles os penis eller baculum, eller på norsk penisben. For noen moderne mennesker er det blitt en hobby å samle på penisben fra forskjellige dyr, derfor er de blitt en salgsvare, noe som kan sees i tilbudene på auksjonssidene til Ebay og andre. Det er uklart hvorfor akkurat mennesket skulle utvikle både en annen penisstørrelse og en annen ereksjonsmekanisme enn hos primatene. Menneskets penisstørrelse er en utpreget rekord for dyr vi kan sammenligne oss med. Når det gjelder ereksjonsmekanismen så er det påfallende at ingen muskler er i stand til å spennes over et lengre tidsrom, noe som ikke er tilfellet for blodtrykksmekanismen. Det er derfor bare dyr med blodtrykksereksjon som kan ha sykdommen eller situasjonen priapisme. Et penisben mangler også hos dyreartene hestedyr, kengurudyr, harer og kaniner, og hyener.


=== Synonymer ===
Det medisinske uttrykket ereksjon kan også kalles reisning på norsk. Tilstanden har imidlertid en stor mengde folkelige synonymer, deriblant flere klisjépregede sammenlikninger. Av vanlige norske slanguttrykk for ereksjon eller erigert penis kan nevnes «benner’n», «bulen i buksa», «flaggstang», «harding», «kølle», «morrabrød», «reis», «reisning», «stivert», «stå», «ståer», «ståkuk» «ståpikk». En egen seksjon for slanguttrykk for ereksjon på forskjellige språk finnes for øvrig på WikiSaurus som er en del av Wiktionary. Morrabrød betegner en ereksjon idet en mann er i ferd med å våkne opp etter nattesøvn. En slik ereksjon er svært vanlig, særlig blant unge gutter og menn, og kan oppstå etter seksuelle drømmer eller total avslapning under langvarig søvn.


== Se også ==
Erektil dysfunksjon («Impotens»)
Fallos
Priapisme
Viagra
Penisring


== Eksterne lenker ==
Medisinfaglig artikkel om ereksjonenes fysiologi
Artikler på Lommelegen.no som inneholder søkeordet «ereksjon»
Ereksjon og ereksjonssvikt
Forskning.no om sexlyst og ereksjon
Emmausprisen

Emmausprisen er en litterær pris innstiftet av Norsk Forleggersamband og Norsk Bokhandlersamband i 1998. Prisen deles ut for å «løfte fram og profilere kristne bøker av god kvalitet». Den består av et diplom og et grafisk blad.


== Prisvinnere ==


=== Beste skjønnlitterære bok ===
Prisen deles ikke ut hvert år.

2000 – Torunn Ystaas, for Blånane
2001 – Johannes Heggland, for Tusen vårar
2005 – Lars Amund Vaage, for Tangentane
2006 – Olav Mosdøl, for Røter


=== Beste norske bok for voksne ===
2000 – Rolf Ekenes, for Boksberta og andre sydhavsbilder
2001 – Egil Elseth, for Sannheten – om den så skal føre til helvete
2002 – Sigmund Evensen, for De skjulte ordene – en fortelling fra Papua Ny-Guinea
2003 – Jan Petter Bratsberg, for Kunstnernatur
2004 – Edvard Hoem, for Kristusfigurasjonar
2005 – Torborg Aalen Leenderts, for Når glassflaten brister
2006 – Tone Stangeland Kaufman og Birgitte Bjørnstad Sæbø, redaktører for antologien De store ordene
2007 – Erling Rimehaug, for Tørsten gir lys
2008 – Øystein Braaten, for Den blå månes dal
2009 – Notto Thelle, for Gåten Jesus


=== Beste norske bok for barn/ungdom ===
2000 – Dagny Holm, for Helgenmysteriet
2001 – Bjørn Sortland, for 12 ting som må gjerast rett før verda går under
2002 – Anette Gilje, for Venner og sånn...
2003 – Anders Torvill Bjorvand og Johannes Holmedahl, for MRK SMS bibl
2004 – Jenny Ødven Snildal, for Serafel
2005 – Kirsten Sødal, for Kamelgutten
2006 – Anne Kristin Aasmundtveit og Hilde Kramer, for Gule roser til pappa
2007 – Kristina Reftel, for Ett skritt nærmere Gud
2008 –
2009 – Grete Rygh, for Den store barneboken


=== Beste oversatte bok for voksne ===
2000 – Magnus Malm, for Fotspor i glasstrappen, Luther Forlag
2001 – Max Lucado, for Han valgte naglene, Lunde forlag
2002 – Henri J.M. Nouwen, for Stillheten som skaper
2003 – Peter Halldorf, for Drikk dypt av ånden
2004 – Peter Halldorf, for Du brennende kjærlighetsild
2005 – Phillip Yancey, for Rykter om en annen veren
2006 – Åsa Molin, for Og hjertet vender seg om


=== Beste oversatte bok for barn/ungdom ===
2000 – Ann Pilling og Helen Cann, for Hvem har lagt jordens grunnvoll?, Luther Forlag
2001 – Rudolf Horn og Ingrid Schubert, for Finken og de rare menneskene, Avenir Forlag
2002 – Janette Oke og Cheri Bladholm , for Hvordan tegner vi kjærlighet?
2003 – Mary Reeves Bell, for Mezusaens hemmelighet
2004 – Max Lucado, for Du er unik
2005 – Lois Rock, for Min aller første bibel
2006 – Anne Reynolds, for Aktiv bibel


=== Bokhandlernes favoritt for voksne ===
2009 – William P. Young, for Skuret


== Referanser ==
Mandolin

Mandolin er et klimpreinstrument av luttfamilien, utviklet i Italia av den større mandolaen tidlig på 1600-tallet.

Mandoliner finnes i to svært ulike byggeformer:

Klassisk mandolin eller napolitansk mandolin har avrundet bunn uten sarg
Flatbunnet mandolin er bygd med sarg, og har som navnet sier en flat bunnTil forskjell fra fiolinen er mandolinens gripebrett utstyrt med tverrbånd. Mandolinen spilles normalt med plekter. Strengeantallet har variert gjennom tidene, men i dag har de aller fleste mandoliner fire unisone strengekor. Instrumentet er stemt i kvinter lik en fiolin: g d’ a’ e’. Det tilsvarer frekvenser på 196–659,3 Hz. En tidlig form som var i bruk fra rundt 1660 til 1820 kalles milanesisk mandolin. Dette seks-strengede instrumentet, som også kunne spilles med fingrene, ble stemt g h e’ a’ d’’ g’’ 
Mandolinen er (som fiolinen) det minste og mest populære instrumentet i en hel familie. Storebroren, mandobassen, er på størrelse med en liten kontrabass og stemmes som denne i E1–A1–D2–G2. Mandocelloen er noe mindre. I Norge har Jeff Wasserman spilte mandocello. Disse instrumentene har ikke fått masseutbredelse. Selv en del av mandolinorkestrene har foretrukket gitar og/eller kontrabass for å supplere mandolinenes høyere toner.


== Kjente utøvere ==


=== Jazz ===
Mandolin har vært brukt – og brukes fortsatt – i mange former for musikk, både innen klassisk musikk og en rekke former for populærmusikk. Dave Apollon (1898-1972) regnes blant de store mandolinister. Han spilte mest jazz, hvor dette instrumentet ikke er så vanlig. Han turnerte bl.a. med Duke Ellington og Django Reinhardt.


=== Oldtime og bluegrass ===
Mandolin var vanlig i oldtimemusikk, kanskje særlig i Kentucky, hvor Chick Hurt i Prairie Ramblers var en av de store fra ca. 1930 av. Den brukes også i country og i noen former for folkemusikk. Den er særlig vanlig i bluegrass, hvor den forekommer praktisk talt alltid. «Bluegrassens far», Bill Monroe (1911–96), spilte mandolin gjennom hele sin lange karriere. Ricky Skaggs, Ronnie McCoury og Sam Bush regnes blant verdens beste mandolinister innen dagens bluegrass.


=== Klassisk musikk ===
Innen klassisk musikk regnes Caterina Lichtenberg som en av verdens beste mandolinister. Ved en avstemning på nettet ble Chris Thile kåret som alle tiders beste mandolinist. Hans repertoar spenner fra bluegrass til folk og klassisk musikk.


== Norge ==
I norsk bluegrass spiller Øystein Sunde av og til mandolin, likeså Kai Henrik Ryen i Ila Auto. En annen norsk mandolinist er Jan Eilif Amundsen. Både Kari Aasland og Jeff Wasserman har spilt mandolin i Gone At Last fra Haugesund.


== Se også ==
The Jazz Mandolin Project


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mandolins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mandolin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Mandolin Cafe
Mandolinakkorder
Mandolinakkorder
MandoIsland
Kalandsvatnet

Kalandsvatnet er den største innsjøen i Bergen kommune, i bydelen Fana. Den er kjent for sitt rike fugleliv, og en del av vannet – Kalandsvika i sørøst – ble vernet som naturreservat i 1995.
Osbanens trasé gikk langs sørsiden av Kalandsvatnet, og store deler av denne traseen er i dag gang- og sykkelvei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Kalandsvatnet
Ornitologi Kaland
Liv Nysted

Liv Nysted (født 27. august 1949, død 21. mars 2010) var en norsk forfatter og litteraturkritiker. Hun var utdannet ved Forfatterstudiet i Bø.


== Bibliografi ==
Alt er bare tale om regnbuen, mor – (1985)
Alltid disse bildene på nippet til å bli synlige – noveller (1985)
Samle på i morgen – vente til i går – roman (1988)
Som om noko nokongång tar slutt – roman (1990)
Balladen om Ewi Halvorsen – roman (1991)
Ensomheten har syv huder – monolog (1992)
Du var så vakker over meg – roman (1995)
Der husa står ute om vinteren – roman (1998)
Metastase – roman (2003)


== Priser ==
Nynorsk litteraturpris 1990, for Som om noe noengang tar slutt
Sigmund Skard-stipendet 1997


== Referanser ==
Norsk Kjøretøyhistorisk Museum

Norsk Kjøretøyhistorisk Museum er et norsk museum for vogner, biler og motorsykler som viser utviklingen fra de første sleder og vogner med hjul fram til bilen.
Museet lå fra det startet i 1983 i sentrum av Lillehammer, men det ble i 2013 vedtatt å samlokalisere det med Norsk vegmuseum på Hunderfossen. Etter august 2015 pakket museet ned samlingen i påvente av nytt museumsbygg. Først over Statsbudsjettet 2017 ble det bevilget midler, og byggestart er forventet i løpet av 2017.


== Referanser ==