jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einar Landvik

Einar Aslaksen Landvik (født 25. mars 1898 i Kviteseid, død 27. november 1993 i Tinn) var en norsk skiløper og kombinertløper. Han representerte klubben Rjukan IL.
Han vant Holmenkollmedaljen i 1925 og fikk bronse i kombinert under Ski-VM 1926 i Lahtis. 
Han fikk også en 5.-plass på 18 km under Vinter-OL 1924 i Chamonix.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Landvik – Olympedia 
(en) Einar Landvik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Einar Landvik – FIS (kombinert) 
(en) Einar Landvik – FIS (langrenn) 
(en) Einar Landvik – FIS (skihopping) 
Oversikt over vinnere av Holmenkollmedaljen (PDF)
Bilde av Landvik som hopper i Holmenkollen
Efialtes

Efialtes (gresk: Ἐφιάλτης, Ephialtēs; skjønt Herodotos stavet det som Ἐπιάλτης, Epialtes) fra Trakhis var sønn Eurydemos fra Malis. Han er kjent som en landsforræder etter å ha forrådt sitt fedreland for en belønning av perserne, ved å vise den persiske hæren en sti, en omveg, rundt den allierte greske posisjonen ved passet i Thermopylene, og således bidra til at grekerne tapte slaget ved Thermopylene i 480 f.Kr. Hans navn bruktes som synonymt for forræder på gresk, på lik vis som Quisling på norsk og andre vestlige språk, og som Benedict Arnold på amerikansk. Betydning av Efialtes på gresk er «mareritt».


== Stien ==
De allierte greske landstyrkene, som Herodotos har oppgitt til ikke mer enn 4 200 menn, hadde valgt det trange passet Thermopylene til å blokkere framferden til den enormt større persiske hæren. Selv om dette passet mellom de trakhiniske klippene og Malisgulfen var kun «bred nok for en enkelt hestevogn», den kunne bli omgått ved en fjellsti som førte over fjellet sør for Thermopylene og førte ned til hovedvegen bak den greske posisjonen. Herodotos noterer at denne fjellstien var godt kjent av de lokale som i fortiden hadde brukt den for å angripe naboene fokierne.


== Mistenkte og skyldige ==
Herodotos nevner at to andre menn ble anklaget for å forrådt grekerne ved å informere om denne fjellstien til perserne: Onetas, innfødt fra Karystos og en sønn av Fanagoras; og Korydallos, innfødt av Antikyra i Fokis. Uansett, argumenterte han, var det Efialtes som avslørte stien ettersom grekerne «ikke tilbød belønning for hodene til Onetas og Korydallos, men for det til Efialtes fra Trakhis.»Efialtes hadde forventet en belønning fra perserne, men da de gikk på et nederlag i slaget ved Salamis fikk han ingenting. Han flyktet deretter til Thessalia. Det amfiktyoniske forbund hadde tilbudt en belønning for hans død, og i henhold til Herodotos ble han drept for en tilsynelatende urelatert grunn av Athenades fra Trakhis en gang rundt 470 f.Kr. Spartanerne belønnet Athenades uansett.


== Litterære framstillinger ==
I filmen The 300 Spartans fra 1962 ble Efialtes spilt av Kieron Moore og framstilt som en einstøing som arbeidet på en geitegård i nærheten av Thermopylene. Han forrådte spartanerne på grådighet etter penger (og som det antydes, grunnet en ikke gjengjeldt lyst etter en spartansk pike ved navn Ellas).
I Frank Millers tegneserieroman fra 1998, og den senere filmatiseringen i 2006, begge under tittelen 300, er Efialtes framstilt som meget deformert spartaner i eksil som forrådte den spartanske hæren etter Leonidas, som alltid hadde opptrådt redelig overfor ham, nektet ham retten å kjempe ettersom han ikke var i stand til å løfte et skjold høyt nok og således føre falanksens formasjon i fare. I filmen er framstilt av den britiske skuespilleren Andrew Tiernan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Herodotos 7.13 fra prosjekt Perseus.
Landbrukskandidat

En landbrukskandidat er en person som har gjennomført utdannelse innen «landbruksfag» ved Norges landbrukshøyskole på Ås, og bestått eksamen. Vedkommende fikk etterhvert tittelen cand.agric..


== Se også ==
Agronom
300 (tegneserie)

300 er en grafisk roman eller tegneserie, skrevet og illustrert av Frank Miller. 
Den ble utgitt i tiden mai-september 1998 i USA. Serien omhandler slaget ved Thermopylene og hendelsene som ledet opp til slaget, sett fra Leonidas I, kongen av Spartas, øyne. Serien tar seg, imidlertid, store friheter i fortellingene, og beskriver, for eksempel, Xerxes I av Persia som en skallet svart mann med piercinger, og forræderen Efialtes som en pukkelrygget. Serien er spesielt inspirert av filmen De 300 spartanerne fra 1962, en film som Miller så på som ung.
Filmen 300, som kom i mars 2007, er direkte basert på denne tegneserien.


== Handling ==
I år 480 før Kristus samler kong Leonidas I av Sparta 300 av hans beste soldater for å bekjempe den kommende persiske invasjonen. I det som sannsynligvis blir et selvmordsoppdrag, planlegger Sparta og deres allierte å stoppe Xerxes I av Persia og hans invasjon ved de smale klippene i nærheten av Thermopylene. Terrenget forhindrer grekerne fra å bli overveldet av Xerxes og hans større styrker. Før konflikten bryter løs ber Efialtes, en misdannet spartan, kong Leonidas om å la ham slåss. Men blir avvist på grunn av hans fysiske form, noe som forhindrer Efialtes i å løfte skjoldet høyt nok til å være en nyttig del av en falanks. Efialtes blir så desperat på grunn av dette, at han forsøker å begå selvmord ved å kaste seg ned fra en høy klippe. 
Spartanerne og deres allierte klarer å holde perserne tilbake i to dager og netter. I løpet av en pause under kampene møtes Xerxes og Leonidas, for å tilby rikdom og makt i bytte for deres overgivelse. Men kong Leonidas avviser forslaget, og kampene fortsetter. I mellomtiden våkner Efialtes etter selvmordsforsøket, og bestemmer seg for å forråde grekerne ved å fortelle perserne om hvordan de få overtaket ved å angripe Xerxes bakfra. Før Leonidas engasjerer perserne for siste gang, beordrer Leonidas en spartaner å vende hjem slik at han kan overleve for å fortelle historien deres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sparta Pages - Review: 300
Phloiophilidae

Phloiophilidae er en familie av biller som bare omfatter én eneste art, som finnes i Mellom-Europa. Den er nordligst registrert i Sverige og Danmark. Denne uvanlige billen kan finnes i vegetasjon, eller særlig mellom lav som vokser på greiner av eik. Ellers er lite kjent om biologien.


== Utseende ==
En liten bille (2,3 – 2,6 mm), avlangt oval. Oversiden er jevnt hvelvet uten påfallende hår eller børster. Brystskjoldet er svart og dekkvingene har svarte tegninger, ellers brunlig. Hodet er kort og bredt med små, utstående fasettøyne. Antennene er middels lange og består av 11 ledd. De innerste leddene er ganske tynne, de tre ytterste er kraftige og danner en avlang, løs kølle. Brystkjoldet (pronotum) er omtrent dobbelt så langt som bredt, uten påfallende furer, groper eller knøler. Dekkvingene er parallellsidige, jevnt tilspisset i den bakerste tredjedelen, grovt punkterte. Beina er slanke, føttene fem-leddete, det ytterste leddet er nesten like langt som de fire innerste til sammen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien Phloiophilidae
Phloiophilus edwardsi Stephens, 1830


== Eksterne lenker ==
(en) Phloiophilidae i Encyclopedia of Life 
(en) Phloiophilidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phloiophilidae hos Artsdatabanken 
(sv) Phloiophilidae hos Dyntaxa 
(en) Phloiophilidae hos Fauna Europaea 
(en) Phloiophilidae hos Fossilworks 
(en) Phloiophilidae hos ITIS 
(en) Phloiophilidae hos NCBI 
(en) Kategori:Phloiophilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phloiophilidae – detaljert informasjon på Wikispecies Hentet fra Delta interactive key, tegning fra Joy (ca. 1900). [1]
Aage Teigen

Aage Teigen (født 17. juli 1944 i Nore og Uvdal, død 15. januar 2014) var en norsk jazzmusiker (trombone) og siviløkonom kjent fra en rekke orkestre og aktiv i Oslos jazzliv. Han etablerte Oslo Jazzfestival og ledet festivalen i perioden 1986 – 2007.  Han har spilt i Per Borthens Swing Dept. og Christiania Jazzband, samt i Christiania 12.  Teigen mottok Oslo bys kulturpris 2002 for sin innsats for Oslo Jazzfestival. Han mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 2011.
Aage Teigen døde 15. januar 2014 etter kort tids sykdom.


== Eksterne lenker ==
biografi og bilde fra Norsk Musikkinformasjon
Viggo Brun

Viggo Brun (født 13. oktober 1885 i Lier, død 15. august 1978 i Drøbak) var en norsk matematiker kjent for bidrag til tallteori, spesielt primtall.Etter examen artium i 1903 studente han ved Universitetet i Oslo, før han i 1910 begynte sin forskerkarriere ved det tyske Universitetet i Göttingen.  Fra 1915 til 1920 jobbet han fra Drøbak, før han var tre år ved Universitetet i Oslo. I 1923 ble han professor ved NTH og i 1946 professor ved Universitetet i Oslo. Han pensjonerte seg i 1955.
Brun var først og fremst opptatt av primtallsteori, men også av kjedebrøk og generaliseringer og kombinatorikk. Han skrev også et par populærvitenskapelige bøker om matematikkhistorie.
Utover å være medlem i diverse internasjonale akademier, fikk han i 1939 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning, var preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim 1945–46, som i 1958 ga ham Gunnerusmedaljen.  Han var æresmedlem i Norsk matematisk forening. I matematikken er Bruns konstant og Bruns teorem er oppkalt etter ham.


== Familie ==
Han var sønn av Søren Martens Brun (1838–1893) og Lorentze Thaulow Petersen (1842–1890). Faren var kaptein i artilleriet, stasjonert på Oscarsborg ved Drøbak, samt etterkommer av biskop Johan Nordal Brun av Brun (slekt).  Han giftet seg i 1914 med Hedvig Bassøe (1866–1914) og i 1940 med Laura Michelsen (1902–2004).


== Utvalgt bibliografi ==
Regnekunsten i gamle Norge. Bok utgitt på Universitetsforlaget i 1962.
Alt er tall. Matematikkens historie fra oldtiden til Renessanse. Bok utgitt på Universitetsforlaget i 1964, opptrykk 1992 (ISBN 82-13-00151-6)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Viggo Bruns privatarkivfinnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Ta den ring

Ta den ring er en norsk science fiction-miniserie som ble sendt på NRK Detektimen i 1982. Serien er skrevet av Jon Bing og Tor Åge Bringsværd. Denne duoen er tidligere kjent for tv-produksjoner som Helmer & Sigurdson og Blindpassasjer. Spesialeffektene var ved Ivo Caprino.Opptakene ble gjort i Oslo og Trondheim. Serien ble også vist i dansk og svensk fjernsyn.


== Handling ==
Norsk-italienske Roland Marco (Kai Remlov) er en 32 år gammel professor i kommunikasjons-sosiologi ved universitetet i Firenze. Marco driver med et vitenskapelig arbeid om solsymboler. Han mener å kunne påvise at vår symbolverden kan ha innvirkning på menneskelig atferd. Det kan være solsymboler knyttet til vår sol eller til andre soler i universet.
Da han ankommer til en forskerkongress i Oslo skjer et dødsfall som viser seg å være drap. Marco får en konkret sak å jobbe med. Han kommer nemlig til kongressen iført sitt arvegods, en signetring med solsymbol på. Det blir et nært samarbeid mellom forskeren Marco og etterforskeren Stenersen (Sverre Berntzen) fra Oslo politikammer. På kongressen møter han også kollega Torill Bø (Anne Marie Ottersen) og sin far. Hans far antyder at ringen han bærer har farlige krefter i seg og ber ham derfor å ikke vise den offentlig. Roland tar imidlertid ikke farens råd til etterretning, men da faren dør på mystisk vis innser han alvoret. Det viser seg at han blir forfulgt av en mystisk organisasjon. Roland drar så til Trondheim for å finne ut mer om symbolene i den mystiske ringen.


=== Episoder ===
«Et solsymbol» (45:56)
«Tilfeldig møte» (51:21)
«Utbryterne» (68:11)


== I rollene ==
Kai Remlov … Roland Marco
Anne Marie Ottersen … Torill Bø
Jørn Ording … Kåre Birkelund
Johan Fillinger … Alberto Marco (Roland Marcos far)
Halvar Björk … Sanders
Olle Ljungberg … Kato
Knut Vardtun Thomassen … Cecil
Lena Bergqvist … Camilla
Peter Steen … Jistrup
Sverre Bentzen … Etterforsker Nils Stenersen
Tom Berntzen … Reporter
Kari Sørby … Nyhetsoppleser
Ole Bremnes … Meteorolog
Erik Lie … Hotellportier
Oddmund Berg … Hotellgjest
Trond Lie … Lege
Frøydis Armand … Datamaskinstemme
Arne O. Reitan … Melvik
Frank Robert … Antikvar
Marit Hamdahl … Bibliotekar
Jannik Bonnevie … Fru Stenersen
Rolf Iversen … Politimann
John Yngvar Fearnley … Politimann
Torgeir Fonnlid … Politimann
Mette Fugl … Dansk TV-reporter
Jan Voigt … Museumsdirektør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Serien på NRK Nett-TV
(en) Ta den ring på Internet Movie Database 
(no) Ta den ring på NRK TV 
Ta den ring: Kultserie fra 1982 hos NRKbeta
Anmeldelse av Ta den ring hos Filmfront
António Guterres

António Manuel de Oliveira Guterres (født 30. april 1949 i Santos-o-Velho i Lisboa) er en portugisisk politiker. Han er FNs generalsekretær. Guterres var Portugals statsminister fra 1995 til 2002.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
António Guterres er sønn av Virgílio Dias Guterres (1913-2009) og hans hustru Ilda Cândida de Oliveira (født 1923). Han gikk på Liceu de Camões frem til 1965, og vant prisen «Prémio Nacional dos Liceus».Han ble utdannet som elektroingeniør ved universitetet i Lisboa i 1971.


=== Profesjonell karriere ===
Guterres var grunnlegger og den første leder av Portugals forbrukerråd (1973-1974), og rådgiver til statsråd Mario Soares (1974-1975). I tillegg var han strategidirektør for Investimentos e Participações Empresariais, S.A. fra 1984 til 1985 og rådgiver til styret i 2002. 


=== Politisk karriere ===
Guterres begynte i 1973 som leder av regjeringens avdeling for industriell planlegging. Han var medlem av Portugals parlament fra 1976 til 1993. I 1979 ble han valgt som kommunestyret i Fundão, hvor han ble til 1995. Fra 1981 til 1983 var han medlem av Europarådets parlamentarikerforsamling, og der leder av kommisjonen for demografi, migrasjon og flyktninger.   
Han var generalsekretær i sosialistpartiet (Partido Socialista) 1992-2002, og fra 1999 til 2005 president i Sosialistinternasjonalen.  
I 2005 ble han utnevnt til FNs høykommissær for flyktninger, et verv han hadde til november 2015. Sikkerhetsrådet vedtok 6. oktober 2016 et forslag om å fremme overfor FNs generalforsamling at Guterres ble valgt som FNs generalsekretær. Han ble tatt i ed 12. desember 2016. Han overtok vervet 1. januar 2017.
Guterres er medlem av Club de Madrid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) António Guterres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) António Guterres på Twitter 
(en) António Guterres på Instagram 
(en) António Guterres hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Axel Blytt

Axel Gudbrand Blytt (1843–1898) var en norsk botaniker som var professor fra 1880.Han var sønn av Matthias Numsen Blytt (1789–1862), som også var botaniker og utga Norges Flora i 1861. Etter hans død i 1862 ble  Axel av Stortinget bedt om å fullføre denne (bind 2 og 3 utkom i 1874 og 1876), samtidig som han fra 1863  jobbet ved Universitetet i Oslo som konservator,  som professor fra 1880. Han fortsatte sin fars arbeide med den norske floraen. I dag er han best kjent for sin teori fra 1876 om innvandringen av Norges flora. I denne teorien fordeler han norske planter på seks grupper som har innvandret i ulike klimaperioder. Mye av denne teorien er senere motbevist, men den var grunnlaget da Rutger Sernander utviklet det som nå kalles Blytt-Sernanders klimavekslingsteori. Både far og sønn Blytt ble lest av og påvirket Charles Darwin.  Etter studietur til Tyskland 1877–78 forsket han mest på sopp.


== Utmerkelser ==
H.K.H. Kronprinsens gullmedalje 1869 for avhandlingen om vegetasjon langs Sognefjorden
Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1869


== Utgivelser ==
Axel Blytt (1864). Botanisk Reise i Vallers  og de tilgrænsende Egne. Johan Dahl, Christiania.  [149 sider. Fra en reise han tok i 1863]
A. Blytt (1869). Om Vegetationsforholdene ved Sognefjorden. Johan Dahl, Christiania.  [223 sider. Med et tillæg af N. Wulfsberg og Chr. Stabell. Fra hans reiser 1864, 1865 og 1867]
Axel Blytt (1870). Christiania Omegns Phanerogamer og Bregner med Angivelse af deres Udbredelse. Brøgger & Christie.  [103 sider]
Mathias Numsen Blytt og Axel Blytt (1876). Norges Flora. Brøgger & Christie.  [3 bind, 1348 sider. M.N. Blytt skrev bind 1 (1861), A. Blytt bind 2 og 3]
Axel Blytt (1876). Forsøg til en Theorie om Indvandringen af Norges Flora under vexlende regnfulde og tørre Tider. 
Axel Blytt (1881). Die Theorie der wechselnden kontinentalen und insularen Klimate. Leipzig.  [50 sider.  Særtrykk av Engler's botanische Jahrbuch, Bind 2]
Axel Blytt (1889). Om den sandsynlige årsag til strandliniernes forskyvning,et forsøg på en geologisk tidsregning. Jacob Dybwads forlag.  [92 sider. Særtrykk av Nyt magazin for naturvidenskaperne 31:2]
Axel Blytt (1906). Handbog i Norges Flora. Cammermeyers forlag.  [780 sider. Ferdigstilt av Ove Dahl]


== Referanser ==
Jernjomfruen

Jernjomfruen, på tysk die eiserne Jungfrau, er kallenavn på et myteomspunnet tortur- og henrettelsesinstrument. Det var formet som et kabinett eller en stående kiste av jern med plass til en person. På innsiden av lokket var det store spikre, kniver eller pigger, slik at offeret inne i kista ble spiddet og blødde ihjel når en stengte det inne og lukket døra. 
Den mest omtalte, og trolig den første, innretningen av denne typen var jernjomfruen fra Nürnberg i Tyskland. Den ble ifølge Johann Philipp Siebenkees, som skrev om kista i 1793, første gang brukt til å henrette en myntfalskner i 1515. Enkelte hevder imidlertid at Siebenkees' historie ikke er sann, men var ment som en spøk. Andre mener jernjomfruen i Nürnberg ble ødelagt under et bombeangrep mot byen under andre verdenskrig i 1944.
Jernjomfruen er brukt som skrekkelement i flere fortellinger i moderne populærkultur.
Det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, som ble dannet i 1975, har tatt navn etter torturinstrumentet.


== Se også ==
Messingoksen


== Eksterne lenker ==
(en) Iron maiden (torture) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Iron maiden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder av forskjellige jernjomfruer (på fransk)
Ulrika Knape

Ulrika Knape, gift Lindberg (født 26. april 1955) er en svensk stuper.
Ulrika Knape er Sveriges mest meritterte stuper. I 1972, bare 17 år gammel, vant hun olympisk gull i tårnstup. Under verdensmesterskapet året etter vant hun gull i tårnstup og sølv i sviktstup. I 1974 vant hun to gullmedaljer under EM. Den siste medaljen i et internasjonalt mesterskap vant Ulrika Knape i OL 1976 i Montréal, sølv i tårnstup.
Hun ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1972.Knape-Lindberg er mor og trener til den svenske stuperen Anna Lindberg.


== OL-medaljer ==
1972  München gull i 10 m tårnstup
1972  München sølv i 3 m sviktstup
1976  Montréal sølv i 10 m tårnstup


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulrika Knape – Olympics.com 
(en) Ulrika Knape – Olympic.org 
(en) Ulrika Knape – Olympedia 
(en) Ulrika Knape – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ulrika Knape – databaseOlympics.com (arkivert) 
(sv) Ulrika Knape – Sveriges olympiske komité 
(en) Ulrika Knape – Swimming Hall of Fame
Ole Hegge

Ole Johan Hegge, tidligere Iversen, (født 3. september 1898 i Bardu, død 2. juni 1994 i Livingston, New York) var en norsk langrenns-, kombinert- og skøyteløper fra Bardu som konkurrerte på slutten av 1920-tallet og begynnelsen av 1930-tallet. Ole Hegge mottok Kronprinsens Hederspris under Nordiska Skispelen i 1926.


== Meritter ==
OL 1928 –  sølv på 18 km og 5.-plass på 50 km
OL 1932 – 4.-plass på 50 km
VM 1926 – 4.-plass på 50 km


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Hegge – Olympedia 
(en) Ole Hegge – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ole Hegge – FIS (langrenn)
Matti Raivio

Matti Raivio (født 22. februar 1893 i Pihlajavesi, død 25. mai 1957 samme sted) var en finsk langrennsløper som konkurrerte i 1920-årene. I VM 1926 tok han gull på både 30 km og 50 km.
I OL 1924 i Chamonix ble han nummer sju både på 50 km og 18 km.
Fire år senere deltok han på femmila i OL 1928 i St. Moritz, men fullførte ikke løpet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matti Raivio – Olympedia 
(en) Matti Raivio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matti Raivio – FIS (langrenn) 
Suomen Hiihtoliitto - Urheilijat A-Ö (finsk side)
Filmåret 1997

Filmåret 1997 er en oversikt over hendelser, utgitte filmer, utdelte priser og fødte og døde filmpersonligheter i 1997.


== Hendelser ==
Mars – De første DVD-platene var tilgjengelige for salg i USA.
Sommeren – Produksjonen av Star Wars Episode I: Den skjulte trussel settes igang.
Liv Ullmann mottok Norsk kulturråds ærespris
Skuespillerne Harald Eia og Anne Ryg giftet seg


== Mest innbringende filmer ==
Internasjonale fortjenester for filmer lansert i 1997Titanic ($1 845 034 188)
Den tapte verden ($618 638 999)
Men in Black ($589 390 539)
Tomorrow Never Dies ($339 340 102)
Air Force One ($315 156 409)
Livets lyse side ($314 178 011)
Lystløgneren ($302 710 615)
Min beste venns bryllup ($299 288 605)
Det Femte Element ($263 920 180)
I blanke messingen ($257 848 975)


== Priser ==
Oscar-utdelingen (utvalg):

Golden Globe (utvalg):

Palme d'Or (Filmfestivalen i Cannes):

Smaken av kirsebær (طعم گيلاس, Ta'm-e gilass), regissert av Abbas Kiarostami, Frankrike / Iran
Ålen (うなぎ, Unagi), regissert av Shōhei Imamura, JapanGolden Raspberry Awards (utvalg):


== Filmer lansert i 1997 ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
The Lord of the Rings: The White Council

The Lord of the Rings: The White Council var et videospill som var under utvikling av EA Redwood Shores (senere kalt Visceral Games) og skulle bli gitt ut av Electronic Arts. Det skulle være et rollespill med åpen verden satt i en mindre gjenskapelse av Midgard fra verketRingenes herre. Spillet ble først annonsert i løpet av sommeren 2006 og skulle i utgangspunktet bli utgitt i løpet av 2007, men det ble kunngjort i februar 2007 at spillets produksjon var satt på pause på ubestemt tid.Handlingen i spillet skulle foregå omtrentlig 80 år før den fiktive Krigen om ringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Lord of the Rings: The White Council hos Internet Game Database 
Project Gray Company-forum
GameSpot – LOTR: The White Council
Lord of the Rings: The White Council
Databaseutløser

En databaseutløser (engelsk: trigger) er prosedyrer som utføres automatisk basert på spesifikke hendelser på en tabell i en database.
Utløsere kan begrense adgang til spesifikke data, utføre logging, eller verifisere endringer av dataene.
Det finnes to klasser utløsere. "Radutløsere" og "spørringsutløsere". Radutløsere utføres for hver påvirkede rad i tabelen, mens spørringsutløsere utføres bare en gang for hver utførte INSERT-, UPDATE-, eller DELETE-spørring. Utløsere kan ikke brukes på spørringer som bare henter data.
Hver klasse kan igjen bestå av flere forskjellige typer. Disse er "BEFORE-utløsere", "AFTER-utløsere" og "INSTEAD OF-utløsere".
BEFORE-utløsere og AFTER-utløsere angir når de utføres, før eller etter at selve SQL-spørringen utføres. INSTEAD OF-utløser brukes på visninger (engelsk: views).
Utløsere utføres normalt når man utfører spørringer som gjør endringer i databasen. De SQL-operasjonene som gjør dette, er:

INSERT-hendelse (når en ny oppføring blir lagt til i databasen).
UPDATE-hendelse (når en oppføring i databasen blir endret).
DELETE-hendelse (når en oppføring i databasen blir slettet).