jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jørgen Kosmo

Jørgen Hårek Kosmo (1947–2017) var en norsk politiker (Ap) som var stortingsrepresentant, forsvarsminister og riksrevisor.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kosmo var født i Fauske i Nordland. Han tok examen artium i 1968. Han utdannet seg til tømrer; og arbeidet som bygningsarbeider (forskalingssnekker) 1969–1979. 


=== Politisk karriere ===
Han var medlem av Horten bystyre 1975–1985, varaordfører 1979–1983, ordfører 1983–1985. Han var vararepresentant på Stortinget i perioden 1981 til 1985, før han ble fast representant. Kosmo var innvalgt på Stortinget for Vestfold i årene 1985 til 2005, og fra 2001 til 2005 var han stortingspresident. Han var forsvarsminister 1993–1997 og arbeids- og administrasjonsminister 2000–2001. 
Han gikk av som statsråd 5. oktober 2001, og ikke med resten av regjeringen 19. oktober, fordi han skulle være valgbar til Stortingets presidentskap. Sylvia Brustad bestyrte arbeids- og administrasjonssaker i denne perioden.I 1995, mens Kosmo var forsvarsminister, var han med på å ta avgjørelsen om organisering av Norsk Militær Tattoo slik det har vært siden. Han satt i organisasjonens Board of Protectors fra 2006 til 2014.Kosmo ble den 2. juli 2004 utnevnt til fylkesmann i Telemark. Han rakk ikke å tiltre fylkesmannsembetet før han høsten 2005 ble utnevnt til riksrevisor. Han ledet Riksrevisjonen i årene 2006–2013.


=== Ordener ===
Han mottok den 2. november 2005 Storkorset av St. Olavs Orden. Utnevnelsen ble gitt for embetsfortjeneste som stortingspresident. Kosmo er den første stortingspresidenten i nyere tid som har mottatt ordenen. I 2005 mottok Kosmo storkorset av den svenske Nordstjerneordenen. Han ble i 2013 utnevnt til kommandør av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen.


== Familie ==
Hans svigerdatter Silvia Kristoffersen Kosmo var fast møtende vararepresentant til Stortinget 2005–2009; også hun representerte Arbeiderpartiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørgen Kosmo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jørgen Kosmo på Internet Movie Database 
(no) Jørgen Kosmo hos Stortinget 
(no) Jørgen Kosmo hos Norsk senter for forskningsdata
Siri Bjerke

Se også Siri Bjerke (billedkunstner)Siri Bjerke (født 19. juni 1958 i Oslo, død 11. februar 2012) var en norsk politiker (Ap).  
Hun var miljøvernminister fra 2000 til 2001 i Jens Stoltenbergs første regjering. Siri Bjerke var datter av økonomen Juul Bjerke og søster til DNB-sjef Rune Bjerke.


== Biografi ==
Hun hadde psykologi grunnfag fra Universitetet i Oslo. Siri Bjerke ble valgt inn i AUFs sentralstyre i 1979. Hun var blant annet AUFs representant i Palestinafronten og Landsrådet for norske ungdomsorganisasjoner.
I perioden 1980–83 var hun kommunalrådssekretær i Oslo, og etter dette utredningssekretær for Arbeiderpartiets kvinnebevegelse 1983–86, og internasjonal sekretær i Arbeiderpartiet 1986–93.
Bjerke var varerepresentant på Stortinget for Oslo i periodene 1997–2001 og 2001–2005. Hun var statssekretær i Utenriksdepartementet i Gro Harlem Brundtlands tredje regjering og Thorbjørn Jaglands regjering. Bjerke var fra 17. mars 2000 til 19. oktober 2001 minister i Miljøverndepartementet i Jens Stoltenbergs første regjering.
I perioden 2002 til 2005 var Bjerke direktør for næringspolitikk i Næringslivets Hovedorganisasjon. Fra 2005 arbeidet hun som divisjonsdirektør i Innovasjon Norge. Fra 2006 til 2007 var hun leder for Forsvarspolitisk utvalg.Siri Bjerke døde 53 år gammel av kreft etter en lang sykdomsperiode. Hun etterlot seg mann og to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siri Bjerke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Siri Bjerke på Internet Movie Database 
(no) Siri Bjerke hos Stortinget 
(no) Siri Bjerke hos Norsk senter for forskningsdata
Ask (fornavn)

Ask er et mannsnavn avledet av norrønt askr som betyr tresorten «ask».
Ask er også et etternavn.


== Utbredelse ==
Ask var svært lite brukt som navn på guttebarn i Norge før på 1990-tallet.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Ask og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Ask – den første mannen i norrøn mytologi
Ask Eirik Storsve – tidligere SV-rådgiver på Stortinget
Ask Vibe Sama – skuespiller


=== Oppdiktede personer ===
Ask Burlefot – hovedperson i Lasso rundt fru Luna av Agnar Mykle


== Annen bruk av navnet ==
Ask Skøyteklubb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Ask
(en) Think Baby Names: Ask
Sigurd Breidfjord

Sigurd Breidfjord (Sigurður Breiðfjörð) (født 1798, død 1846) var en islandsk lyriker.
Breidfjord gikk i håndverklære i København i fire år og jobbet siden på Island og Grønland. Han var en profilert og populær lyriker som skrev i den tradisjonelle formen rimur. Hans mest kjente dikt er Núma rímur, et episk dikt om Numa Pompilius, en legendarisk skikkelse som var Romas andre konge. Han skrev også en rímur-syklus over slaget ved Svolder hvor den norske kongen Olav Tryggvason døde i år 1000.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Neijmann, Daisy L. (1996). The Icelandic Voice in Canadian Letters : The Contribution of Icelandic-Canadian Writers to Canadian Literature. McGill-Queen's Press. ISBN 0-88629-317-0


== Eksterne lenker ==
Sigurður Breiðfjörð
Rory O’Connor

Rory O’Connor er navnet til flere personer:

Ruaidrí Ua Conchobair (død 1198), overkonge av Irland
Rory O’Connor (1883–1922), irsk nasjonalhelt
Rory O’Connor (filmskaper) (aktiv siden 1985), amerikansk journalist og filmskaper
Dio Cassius

Dio Cassius Cocceianus (gresk Δίων ὁ Κάσσιος), også kalt Cassius Dio eller Dion Kassios, (født ca. 165, død etter 229) var en romersk historieskriver og embetsmann. 
Han kom fra Nikaia og var gresk-ættet på morssiden. Hans far var senator og han selv fylte flere verv i løpet av sitt liv. 
Han er kjent for sitt store verk på 80 bøker, som er noe av det mest rikholdige i romersk historieskrivning. Her beskrives romernes historie fra grunnleggelsen av Roma til keiser Heliogabalus. 
Hans gigantiske verk om Romas historie utkom i 80 bind, og beskrev perioden fra byens grunnleggelse til hans egen tid. Sannsynligvis på grunn av verkets omfang gir det et inntrykk av komplikasjon, og da han ofte var avhengig av de kildene han hadde til rådighet er kildeverdien ofte av varierende kvalitet. Beskrivelsen av hans egen samtid har et meget høyt nivå, og ofte skyter han inn sine egne øyevitneskildringer. Dios beskrivelser av republikkens historie er ofte preget av anakronismer, men han har hatt mange kilder til rådighet som siden har gått tapt. Disse kjennes kun via Dios verk, og brukt med varsomhet kan historikerne finne mange verdifulle opplysninger i hans verk, også om de eldste tider.
Store deler av verket er dessverre gått tapt, men innholdet av det tapte er likevel blitt bevart i form av bysantinske sammendrag (epitomer) fra tiden mellom 800-tallet og 1000-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Cassius Dio: History
Yutaka Seto

Yutaka Seto (瀬戸豊, Seto Yutaka) er en person i romanen «Battle Royale», mangaserien og filmen med samme navn. I filmen blir han spilt av Yutaka Shimada.


== Før spillet ==
Yutaka Seto er en av tredjeårsstudentene ved Shiroiwa Ungdomsskole. Yutaka var den korteste gutten i klassen, og Shinji Mimuras bestevenn. Yutaka var kjent for å være klassens klovn, og kunne tenke seg å bli komiker når han ble voksen. I boka var han forelsket i Izumi Kanai, og i mangaen var han forelsket i Fumiyo Fujiyoshi.


== Under spillet ==
Yutaka ble utstyrt med en gaffel som våpen, men han visste selv at han ikke var modig nok til å angripe noen uansett hvilket våpen han hadde. Han ble utrolig lettet da han møtte bestevennen, Shinji. Shinji la en plan om å sprenge skolebygningen, og Yutaka hjalp ham.
I boka og mangaen, etter at Shinji ved et uhell dreper Keita Iijima, oppstår en liten krangel mellom ham og Yutaka. Mens de snakker, blir Yutaka skutt i ryggen av Kazuo Kiriyama. Kula går rett gjennom ham, og treffer Shinji. Yutaka dør, mens kameraten bare blir skadet.
I filmen hjelper Keita og Yutaka Shinji. De to blir drept av Kiriyama, og Shinji begår selvmord ved å sprenge seg selv.
Jakob (fornavn)

Jakob eller Jacob er et mannsnavn av hebraisk opprinnelse. Navnet har samme opprinnelse som det engelske navnet James.


== Etymologi ==
Navnet kommer fra latin «Iacobus» som stammer fra det greske navnet Iakobos som igjen har sitt opphav i det hebraiske navnet יעקב (Yaʿqob, Yaʿaqov, Yaʿăqōḇ). Betydningen av navnet er opprinnelig «den som holder i hælen» fra fortellingen om tvillingene Esau og Jakob i 1.Mosebok 25,25, siden oversatt med 'han som kommer etter, nestemann'. Det har også vært oversatt «beskyttet av Gud».


== Utbredelse ==
Jacob var et vanlig navn i England på 1300-tallet og igjen fra slutten av 1900-tallet.

Jacob var, sammen med andre former av navnet, blant de vanligste mannsnavnene i Tyskland i senmiddelalderen. Jakob er kjent i Norge fra 1300-tallet og var et populært navn på 1400-tallet og på 1600-tallet. Over 50 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Formen Jacob var populær på 1700-tallet. På slutten av 1800-tallet tok igjen formen Jakob over. Navnet har senere vært mindre brukt.

Jakob var et vanlig navn i Sverige på midten av 1800-tallet, og igjen fra 1980-årene.

I USA var Jacob et populært navn på første halvdel av 1800-tallet og igjen fra 1980-årene.

Jakob er i dag mye brukt i Danmark, Sloveina, Island og Sverige. Formen Jákup er svært vanlig på Færøyene og Jaakko er svært vanlig i Finland. Jakub er vanlig i Tsjekkia og Polen og Giacomo er vanlig i Italia. 
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Jakob og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Bibelske personer ==
Jakob (stamfar)
Jakob, Josefs far
Apostelen Jakob
Apostelen Jakob, sønn av Alfeus
Jakob, Jesu bror


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Jakob
(en) Think Baby Names: Jakob
Fumiyo Fujiyoshi

Fumiyo Fujiyoshi (藤吉文世, Fujiyoshi Fumiyo) er en person i romanen «Battle Royale», og i mangaserien og filmen ved samme navn. I filmen blir hun spilt av Aki Inoue.


== Før spillet ==
Fumiyo Fujiyoshi er en av elevene i klassen med tredjeårsstudenter på Shiroiwa Ungdomsskole i det japanske prefekturet Kagawa. I boka og mangaen var hun en stille og omsorgsfull person. I noen av mangaens tilbakeblikk ser vi Fumiyo tilbringe tid sammen med Yukie Utsumi og hennes gjeng, og det virker også som om hun er en venn av Noriko Nakagawa. I mangaen er også Yutaka Seto forelsket i henne (noe hun aldri får vite noe om).
I filmen var hun en av de mange elevene som mobbet Noriko Nakagawa.


== Under spillet ==
Mens elevene befinner seg på skolen i starten av spillet hvor de mottar instruksjonene, ser læreren at Fumiyo hvisker til en annen jente. Læreren (Kinpatsu Sakamochi i boka, Yonemi Kamon i mangaen, Takeshi Kitano i filmen) kaster en kniv mot henne som treffer Fumiyo i pannen og dermed dreper henne. I mangaen planlegger Yutaka Seto, sammen med Shinji Mimura å hevne henne, og navngir bomben de lager «Fumiyos Hevn».
Distriktenes utbyggingsfond

Distriktenes utbyggingsfond (forkortet DUF og senere DU) var en statlig utviklingsbank i Norge med ansvar for å iverksette regional utviklingspolitikk, særlig ved å fremme næringsvirksomhet i distriktene, gjennom blant annet rådgivning, lån og investeringstilskudd. Distriktenes utbyggingsfond hadde hovedkontor i Oslo, og hadde særlig fokus på fiskerinæringen, energi- og industriutbygging.
Fondet ble opprettet av Stortinget ved lov av 16. desember 1960 og startet virksomheten 15. mai 1961. Distriktenes utbyggingsfond var hovedsakelig en videreføring av Utbyggingsfondet for Nord-Norge med et bredere mandat, og Utbyggingsfondet for Nord-Norges direktør Reidar Carlsen ble også den første direktøren for Distriktenes utbyggingsfond.
Distriktenes utbyggingsfond eksisterte frem til 31. desember 1992 da det ble slått sammen med bl.a. Industribanken og Industrifondet til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond (SND), som fra og med 2004 er en del av Innovasjon Norge.


== Direktører ==
Reidar Carlsen (1961–78)
Leif Aune (1978–90)
Terje Stubberud (1991–92)


== Referanser ==
Izumi Kanai

Izumi Kanai (金井泉, Kanai Izumi) er en person i romanen Battle Royale, mangaserien og filmen med samme navn. I filmen blir hun spilt av Tamaki Mihara.


== Før spillet ==
Izumi Kanai er en av tredjeårsstudentene ved Shiroiwa Ungdomsskole. Hun var datter av en statlig ansatt, og vokste opp i en velstående familie, men var likevel en jordnær og vennlig person. I boka var Yutaka Seto forelsket i henne, men hun visste ikke noe om det.


== Under spillet ==
Izumi får strupen skåret over av Kazuo Kiriyama ved sørspissen av øya, sammen med flere andre elever.
I mangaen blir hun tatt som gissel av noen medlemmer av Kazuos gjeng som planlegger å voldta henne; Izumi blir skutt og drept av Kazuo. I filmversjonen er hun selv et av gjengmedlemmene (men Kiriyama er ikke gjengleder). Sammen med Mitsuru Numai, Hiroshi Kuronaga, Ryuhei Sasagawa, og Sho Tsukioka, konfronterer de Kiriyama og beskylder ham for å være spion for Takeshi Kitano. Alle blir drept av Kiriyama.
Ryuhei Sasagawa

Ryuhei Sasagawa (笹川竜平, Sasagawa Ryūhei) er en person i romanen «Battle Royale», og i mangaserien og filmen ved samme navn. I filmen blir han spilt av Shirou Gou.


== Før spillet ==
Ryuhei Sasagawa Fumiyo Fujiyoshi er en av elevene i klassen med tredjeårsstudenter på Shiroiwa Ungdomsskole i det japanske prefekturet Kagawa.
I boka og mangaen var Ryuhei et medlem av Kazuo Kiriyamas gjeng. Ryuhei var kjent for å herse med sine medelever, spesielt Yoshio Akamatsu.


== Under spillet ==
I boka og mangaen ber Kazuo Kiriyama gjengmedlemmene, inkludert Ryuhei, om å møte ham ved den sørlige spissen av øya etter at de har forlatt skolen. Ryuhei gjør som han blir bedt om, bare for å bli knivstukket av Kiriyama da han ankommer møtestedet.
I filmen er Ryuhei en del av elevgruppen som styres av Mitsuru Numai, som prøver å tilsnakke Kiriyama. Ryuhei, sammen med Numai, Hiroshi Kuronaga, Sho Tsukioka og Izumi Kanai, beskylder Kiriyama for å være en spion for Takeshi Kitano. Kiriyama dreper hele gruppen.
Selv om Ryuheis våpen aldri blir direkte avslørt i boka, antas det at han ble utstyrt med Kazuos beryktede maskingevær, ettersom alle Kazuos tidligere ofre ble knivstukket, og Kazuo har maskingeværet etter drapet på Ryuhei.
Stijn Schaars

Stijn Schaars (født 11. januar 1984) er en nederlandsk tidligere fotballspiller. 
Tidligere spilte han for Vitesse. Hans debut i nederlandsk proff-fotball kom 9. mars 2003 i kampen Vitesse – FC Utrecht (1-4). Han har spilt for Nederland U-21, og A-landslaget.
I sin første sesong i AZ, på slutten av 2005-sesongen, fikk Schaars en hofteskade. 9. januar 2006 ble han vellykket operert. Etter et avbrekk fra fotballen på over en måned, gjorde han comeback 19. februar 2006 i kampen mellom AZ og FC Utrecht (2-3). Hans til nå største trofé fikk han da han med Nederlands-U21 landslag vant EM. Han ble hentet inn som stand-in av Marco van Basten til Nederlands landslag for VM i Tyskland, hvor han eventuelt skulle erstatte en skadet spiller. I med at ingen spillere var skadet, ble han sendt hjem igjen dagen før VM startet.
16. august 2006 fikk Schaars sin debut for Nederlands landslag i treningskampen mot Irland som ble vunnet 4-0.


== Galleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stijn Schaars – FIFA 
(en) Stijn Schaars – UEFA 
(en) Stijn Schaars – Transfermarkt 
(en) Stijn Schaars – national-football-teams.com 
(en) Stijn Schaars – WorldFootball.net 
(en) Stijn Schaars – FootballDatabase.eu 
(en) Stijn Schaars – Soccerway 
(en) Stijn Schaars – EU-Football.info 
(en) Stijn Schaars – Fora De Jogo 
(en) Stijn Schaars – PlaymakerStats.com 
Schaars' profil på AZ's nettsted (nederlandsk)
Marion Yorck von Wartenburg

Marion grevinne Yorck von Wartenburg, født Marion Winter (født 14. juni 1904 i Berlin, død 13. april 2007 i Berlin) var en tysk jurist og dommer. Hun tilhørte den antinazistiske Kreisau-kretsen under andre verdenskrig.


== Liv ==
I skoletiden på Grunewaldgymnasiet i Berlin var Marion Winter, den senere grevinne Yorck von Wartenburg, klassekamerat med Dietrich Bonhoeffer. Etter skolen studerte hun jus, og tok doktorgraden i 1929. Kort før ble hun kjent med grev Peter Yorck von Wartenburg, svoger av grev Claus von Stauffenberg. De ble gift i 1930. Sammen med sin mann engasjerte hun seg mot det nasjonalsosialistiske styret. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet i 1944 ble mannen henrettet, og hun selv ble fengslet for tre måneder.
Etter krigen arbeidet Marion Yorck von Wartenburg hos Berlins magistrat, og i 1946 ble utnevnt til dommer i Lichterfelde i Vest-Berlin. Frem til 1969 var hun landrettsdirektør og ledet det 9. store straffekammeret i Berlins delstatsrett. Som dommer bekjempet grevinne Marion Yorck von Wartenburg spesielt homoseksualitet med eksemplarisk avskrekkende straffer.


== Verker ==
Die Stärke der Stille. Erinnerungen an ein Leben im Widerstand., Brendow 1994 (først utgitt 1987), ISBN 3-87067-717-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FemBiographie
(de) Verk av og om Marion Yorck von Wartenburg i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
"Ich möchte die Gefahren und Schmerzen meines Lebens nicht missen" – Annemarie Cordes på Marion Yorcks' 100. bursdag
Wilhelm Leuschner

Wilhelm Leuschner (født 15. juni 1890 i Bayreuth, død 29. september 1944 i Plötzenseefengselet) var en tysk treskjærer, fagforeningsmann og politiker (SPD). Han var fra 1928 til 1933 innenriksminister i Hessen. Leuschner var en uttalt motstander av nazi-regimet og ble i 1944 dømt til døden og henrettet for sin rolle i 20. juli-attentatet mot Hitler.


== Liv og virke ==
Han ble medlem av SPD i 1908, og studerte fra 1909 til 1910 treskjæring ved kunstakademiet i Nürnberg. Etter krigstjeneste under første verdenskrig ble han i 1919 innvalgt i bystyret i hjembyen Darmstadt. I 1924 ble han innvalgt i den hessiske landdagen, og i 1928 ble han innenriksminister i Hessen. I denne stillingen gikk han blant annet inn for utbyggingen av Autobahn.
Leuschner var en overbevist motstander av nasjonalsosialismen. Etter at han offentliggjorte NSDAP-mannen Werner Bests planer om å gripe makten, ble han Bests personlige fiende og et viktig fiendebilde for mange nasjonalsosialister.
I januar 1933 ble Leuchner innvalgt i styret i den tyske fagforeningen Allgemeiner Deutsche Gewerkschaftsbunde (ADGB), og i april samme år ble han presset til å av som hessisk innenriksminister. Han fungerte samtidig som faktisk leder av den tyske fagforeningen, og avviste bestemt et samarbeid med nasjonalsosialistene. Fra 2. til 5. mai 1933 satt han derfor fengslet første gang og ble mishandlet.
I juni samme år ble han fengslet på nytt, mishandlet og holdt i fengsler og konsentrasjonsleirer i et år. I juni 1934 ble han så løslatt, men ble holdt under politioppsikt. Han begynte arbeide med å bygge opp et nettverk av antinazister. I 1936 overtok han et lite verksted som lagde tappekraner for øl, der også blant andre sosialdemokratene Hermann Maaß, Ernst Schneppenhorst og Friedrich Ebert møttes.Leuschner hadde kontakter til Kreisau-kretsen og fra 1939 også til Carl Friedrich Goerdelers konservative antinazistiske gruppe. Etter det planlagte statskuppet mot Hitler var det meningen at Leuschner skulle bli visekansler under Goerdeler. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet ble Leuschner den 16. august 1944 arrestert og dømt til døden av Folkedomstolen.Han ble henrettet ved henging den 29. september i Plötzensee fengsel i Berlin.Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Wilhelm Leuschner i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
http://www.wilhelm-leuschner-stiftung.de/
Hallo i uken

Hallo i uken var et norsk humoristisk radioprogram som ble sendt på NRK P2 fra 1989 til 2013. Programmet kommenterte ukas nyhetsbilde, norsk politikk og mediebransje gjennom diverse sketsjer og reportasjer. Programmet ble sendt hver lørdag klokka 15.03 fra 4. februar 1989 til 8. juni 2013.
Høydepunkter fra programmene har blitt utgitt av Lydbokforlaget.
Kjenningsmelodien for programmet var basert på La Habanera av Yello, med ordene "Hallo i uken - Kulturkanalens nest morsomste program" lest over musikken. 


== Bidragsytere ==
Programmet ble sett på som en viktig yngleplass og karrieremessig springbrett for unge tekstforfattere. Mer enn 40 tekstforfattere leverte stoff til Hallo i uken gjennom årene. En lang rekke kjente tekstforfattere, låtskrivere, skuespillere, imitatorer og komikere bidro til programmene, blant andre Else Michelet, Rune Gokstad, Øystein Bache, Jakob Margido Esp, Are Kalvø, Terje Nordby, Knut Nærum, Kai Sibbern, Rune Andersen, Otto Jespersen, Morten Lorentzen, Espen Beranek Holm, Pål Espen Mulder Kilstad, Geir Terje Ugland, Torkjell Berulfsen, Knut Borge, Tor Arne Johnsen, Tormod Aune, Anne Marie Ottersen, Cecilie Mosli, Ingrid Jørgensen, Geir-Atle Johnsen, De Gyngende Seismologer, Elisabeth Botterli, Peder Udnæs, Jørgen Mehren, Jørgen Strickert, Egil Birkeland, John Brungot, Sigrid Bonde Tusvik, Knut Lystad, Lars Mjøen og Martin Beyer-Olsen.


== Programledere ==
Hallo i uken ble utviklet av Else Michelet. Det nye programmet startet med Nils Rykken ved roret i 1989, og høsten 1990 overtok Kai Sibbern. Fra høsten 1993 overtok Else Michelet produsentansvaret alene, etter at hun hadde vært bidragsyter siden programmets begynnelse.  Michelet, programleder Are Kalvø og Espen Beranek Holm ledet programmet i 16 år. De sluttet sommeren 2009 og ble etterfulgt av Cathinka Rondan, som overtok produsentrollen, Geir-Atle Johnsen og programleder Jørgen Strickert. Michelet fikk i 2009 Fritt Ords honnørpris blant annet for sitt arbeid med Hallo i uken.


== Stridigheter og avvikling ==
I desember 2010 oppsto det stridigheter mellom NRKs programledelse og Hallo i uken-redaksjonen, da Strickert sa opp sin stilling i protest mot at Johnsen ikke fikk fornyet sin kontrakt. I tillegg skulle Rondan ut i fødselspermisjon, og disse forholdene førte til at programmet i en periode ikke lot seg produsere og flere sendinger i januar 2011 måtte kanselleres. Stridighetene ble løst ved at NRK forlenget Johnsens kontrakt, og Strickert gikk da med på å trekke sin oppsigelse.Etter 24 år hadde programmet siste sending 8. juni 2013. Radiosjef Marius Lillelien begrunnet dette med at NRK i 2014 skulle starte en ny radiokanal der «humor og satire får en sentral plass». 
I 2008 hadde programmet 90 000 lyttere. I kjølvannet av at Are Kalvø og Espen Beranek Holm forlot programmet raste oppslutningen, og i 2013 var lyttertallene redusert til 40 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Hallo i uken – sitater