jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zabaglione

Zabaglione er en tykk saus, som spises som dessert. Den kan spises varm eller kald, og serveres ofte sammen med ferske fiken. Inneholder ofte vin.


== Historie ==
Den italienske adelsmannen Giovan Paolo Baglioni, med tilnavnet «Zvan Bajoun», sto dagen før et viktig slag uten mat til sine soldater. Han sendte ut soldater for å lete etter mat, og de kom tilbake med litt egg, en skvett vin, villhonning og urter. Bajoun ga ordre om at de skulle vispe det godt sammen og koke det. Soldatene hans spiste og kunne gå mette til sengs. Dagen etter kjempet de med stor glød og energi, og de vant slaget. Da soldatene ble spurt hvor de hentet denne styrken fra, svarte de «zvanbajoun» – et ord som gjennom tiden har utviklet seg til zambajoun, zabajoun, zabajone, zabaglione, og sabayonne (Frankrike). Det er, i enkelte områder, vanlig å gi denne «drikken» til nygifte om morgenen etter bryllupsnatten – for å gi dem kreftene tilbake.Oppskriften har forandret seg noe gjennom tidene. Der man før brukte sukker bruker man nå honning, og man bruker marsala (en mørk hetvin som lages i den vestlige delen av Sicilia, nær byen Marsala) istedenfor urter. Den serveres med frisk frukt eller bær som passer sammen – for eksempel mango, fersken og bringebær.
Mot slutten av 1800-tallet ble en variant ved navn gogol-mogol populær blant russiske aristokrater. Retten kom formodentlig med en fransk kokk til St. Petersburg.


== Se også ==
Sabayonne


== Referanser ==
Liv Marit Moland

Liv Marit Moland (født 15. januar 1948 i Hisøy, Aust-Agder, død 23. oktober 2008) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder i 1997. Hun var vararepresentant i perioden 2001–2005.
Moland var medlem av kommunestyret i Hisøy i periodene 1979–1990, og var ordfører i perioden 1990–1991. Hun var medlem av formannskapet i Arendal i perioden 1991–1994, varaordfører 1994–1995, medlem av formannskapet 1995–1997, og av bystyret 1997–1999.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
1997–2001 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
1997–2001 varamedlem av Valgkomiteen.


== Eksterne lenker ==
(no) Liv Marit Moland hos Stortinget 
(no) Liv Marit Moland hos Norsk senter for forskningsdata
Osmaner

Osmaner er opprinnelig en betegnelse på en tyrkisk folkegruppe, de utgjorde den dominerende overklassen i Det osmanske riket, senere en generell betegnelse på enhver som hørte inn under dette riket.
Osmanene kom først i kontakt med vesten som flyktninger fra det mongolske riket til seldjsukenes områder i Anatolia. De slo seg ned i den vestlige delen av Anatolia og etablerte etter hvert en stat under Ertugrul. I begynnelsen var den nye osmanske staten underlagt seldsjukkene, men Ertugruls sønn Osman I erklærte rikets selvstendighet i 1299. Osman blir regnet som grunnleggeren for Det osmanske riket, og det er fra hans navn rikets innbyggere kalte seg osmanli («osmaner»).
I og med den tyrkiske nasjonalismen på 1800-tallet forsøkte det osmanske dynastiet gjeninnføre sin tyrkiske kobling, blant annet med giftemål innenfor den tyrkiske befolkningen.
Ottoman er en avledet betegnelse via arabisk uthman.


== Referanser ==
Dalmatia

Dalmatia er et landskap i det sørvestre Kroatia. I landskapet finnes et stort antall øyer samt turistbyene Split og Dubrovnik.
Dalmatia ble underlagt den romerske republikken i 168 f.Kr. som en del av provinsen Illyricum og kaltes da Illyricum superior. I 10 e.Kr. ble provinsen Illyricum oppløst, og området ble inndelt i to nye provinser; Dalmatia i sør, og Pannonia i nord. Ved Romerrikets deling i 395 e.Kr. kom Dalmatia til å tilhøre det vestromerske rike.


== Navnet og definisjon ==
Navnet Dalmatia er avledet fra navnet på den stedegne stammen som romerne kalte Dalmatæ, dalmatere, noe som igjen er forbundet med den illyriske/albanske ordet delme («sauer»). Ordet «Delme» blir også fortsatt brukt i det albanske språket.
I antikken var den romerske provinsen Dalmatia langt større enn dagens fylke Split-Dalmatia. Det strakte seg fra Istria i nord til historiske Albania i sør. Dalmatia signaliserte ikke bare en geografisk enhet, men var en enhet basert på felles kultur og felles type bosetninger, en felles smal østlige belte langs kysten av Adriaterhavet. Den sørligste overgangsdelen av Dalmatia, Kotorbukta, er en del av Montenegro, men betraktet som innenfor Dalmatia av en del kilder.Navnet Dalmatia opptrer i Det nye testamente i Paulus' andre brev til Timoteus og har således blitt oversatt til de fleste språk i verden. Det er blant annet Dalmatia på latin, Δαλματία på gresk, Dalmatie på fransk, Dalmatien på tysk og svensk, og Dalmazia på italiensk.


== Kultur og folkegrupper ==
Innbyggerne i dagens Dalmatia er kulturelt inndelt i to eller tre grupper. De urbane familiene i kystbyene, tidvis kjent som Fetivi, er kulturelt beslektet med innbyggerne på øyene (nedsettende kjent som Boduli). De to er sammen skarpt adskilt, i middelhavsaspektene av deres kultur, fra de mer tallrike innbyggerne i Zagora i innlandet, referert til (tidvis nedsettende) som Vlaji. Sistnevnte er historisk mer påvirket av den osmanske kulturen, blander seg bortimot sømløst ved grensen med kroatene i Bosnia-Hercegovina og generelt med sørlige Bosnia-Hercegovina.


== Se også ==
Dalmatiner
Dalmatisk språk


== Referanser ==
Goidelske språk

Goidelske språk (irsk: teangacha Gaelacha; skotsk-gælisk: cànanan Goidhealach; manx: çhengaghyn Gaelgagh) utgjør den ene av de to gruppene av øykeltiske språk, den andre er brittonsk. Forskjellene mellom goidelske og brittonske språk ses lettest i ordene for «sønn» og «fem» (5). På det goidelske språket skotsk-gælisk heter «sønn» mac, og «fem» heter coíg. På det brittonske språket bretonsk heter «sønn» map, mens «fem» heter pemp.
Goidelske språk har historisk sett utgjort et dialektkontinuum som strekker seg fra Irland via Man i Irskesjøen og til Skottland. Det er tre moderne goidelske språk: irsk (Gaeilge), skotsk-gælisk (Gàidhlig) og manx (Gaelg). Sistnevnte døde ut på 1900-tallet, men har siden blitt gjeninnført og videreført til en viss grad, blant annet med mansktalende barnehager.Goidelsk var en gang begrenset til Irland, og muligens til vestkysten av Skottland. Middelalderens gæliske litteratur forteller oss at kongeriket Dál Riata ble opprettet i det vestlige Skottland i løpet av 500-tallet e.Kr. Den tradisjonelle oppfatningen er at Dál Riata ble grunnlagt av innvandrere fra Irland, men det er ikke lenger gjennomgående akseptert. Arkeologen Ewan Campbell hevder at det er ingen arkeologiske bevis for en innvandring eller invasjon, og mener at sterke forbindelser via sjøveien har bidratt til en før-eksisterende gælisk kultur på begge sider av North Channel (skotsk-gælisk og irsk Sruth na Maoile) mellom Irland og Skottland. Det antyder at språk og kultur kan ha innflytelse uten at det har skjedd større forflytning av folk. Vanskeligheten med arkeologisk utgravning av bosted er at det forteller lite eller ingenting om hvilket språk de snakket ved bostedet.


== Goidelske språk ==
Irsk
Skotsk-gælisk
Manx (var utdødd, men gjeninnført i moderne tid)
Shelta (blandingsspråk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[«The Goidelic languages»], Gaelic in modern Scotland, OpenLearnWorks
Bretonsk

Bretonsk (eller brezhoneg, som språket heter på bretonsk) er et keltisk språk, som tales av et mindretall i Bretagne – som ligger i Nordvest-Frankrike mellom Den engelske kanal og Biskaya.
Cirka 260 000 forstår og snakker språket (telling 1999), men det fortrenges langsomt av fransk og dør etter hvert ut, selv om det er befolkningens opprinnelige språk. Dette skyldes to forhold: At bretonerne selv velger å lære barna fransk ettersom dette er helt nødvendig i jobbsammenheng, men først og fremst skyldes det at fransk skal være bruksspråk i alle offisielle sammenhenger. 
Språket var opprinnelig identisk med det keltiske språket som ble talt i England. Det kom til det «Lille Britannia» (Bretagne) fra «Stor-Britannia» med keltiske utvandrere, som var blitt fordrevet av angelsakserne i det 6. og 7. århundre. Vikingene har også satt sitt preg på språket; ett trivielt eksempel på dette er at ordet «ja» betyr det samme på bretonsk som det gjør på norsk.
I den 5. republikks forfatning heter det i innledningen etter den seneste endringen (i 1994):

« La langue de la République est le français» («Republikkens språk er fransk.»)
Denne endringen kom i stand etter at Frankrike i 1993 nektet å signere en europeisk traktat som tok sikte på å ivareta europeiske minoritetsspråk («Europeisk pakt for regions- eller minoritetsspråk»). Frem til 1951 forbød franske myndigheter all undervisning på bretonsk, en politikk som må ses i sammenheng med landets dype ønske om å løfte opp fransk som det fremste verdensspråket. Etter en viss kulturell oppblomstring i kjølvannet av radikale bretoneres politiske frigjøringskamp på nittensyttitallet, opplever språket i våre dager en renessanse blant unge bretonere. Nye, digitale medier har forsterket denne tendensen.
Bretonsk inndeles i 4 dialekter, hvor tre, Kerneweg, Leoneg, Tregereg (også kalt «KLT»), har mange fellestrekk, mens den fjerde, Gwenedeg, avviker betydelig. Av dem er det kun den siste (Gwenedeg, eller Vannes-dialekten), som muligens rommer elementer av det opprinnelige, galliske språket. I 1908 fikk KLT-dialektene felles rettskrivning, og i 1941 ble også Vannes-dialekten innlemmet i denne felles ortografien som den dag i dag er gjeldende for hele det bretonske språket.


== Referanser ==
Denis Law

Denis Law (født 24. februar 1940 i Aberdeen) er en britisk tidligere fotballspiller. Law spilte først for Huddersfield Town og Manchester City, før han i 1961 ble solgt til den italienske klubben Torino, sammen med Hibernian FCs Joe Baker. Han er imidlertid best kjent for sin tid i Manchester United, der han spilte fra 1962 til 1973. Det var også mens han spilte her at han ble kåret til årets spiller i Europa. Dette skjedde i 1964. Da Manchester United vant finalen i Serievinnercupen som første engelske lag i 1968, var imidlertid Law skadet. Law er en av bare to spillere som har blitt kalt «The King» på Old Trafford Den andre er Eric Cantona.


== Rekorder ==


=== Som Manchester United-spiller ===
Law fikk 309 ligakamper (inkludert fire som innbytter) for Manchester United, og skåret 171 ligamål. I alle turneringer fikk han 404 kamper (hvorav seks som innbytter) og 236 mål. Med dette innehar han flere klubbrekorder:

Nest flest mål totalt, bare slått av Bobby Charlton (249).
Tredje flest ligamål, bare slått av Charlton (199) og Jack Rowley (182).
Nest flest Europacup-mål med sine 28, bare slått av Ruud van Nistelrooy.
Flest FA-cup-mål med sine 34. Han hadde lenge rekorden også i turneringen, men ble senere slått av Ian Rush, som til slutt endte opp på 44 mål.


=== Overgangsrekorder ===
Da han forlot Huddersfield Town til fordel for Manchester City i 1960, kostet han 55 000 pund, noe som da var rekord for overganger mellom to britiske fotballklubber. Ett år senere gikk han til Torino for 110 000 pund, og satte med det ny rekord for en overgang mellom en engelsk og en italiensk klubb. Han fant seg imidlertid ikke til rette i Italia, og gikk derfor til Manchester United i 1962 for 115 000 pund, også dette ny britisk rekord.


== Utmerkelser ==
Law ble i nyttårslisten for 2016 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Law – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Denis Law på Internet Movie Database 
(de) Denis Law – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Denis Law – Scottish Sports Hall of Fame 
(en) Denis Law – FIFA 
(en) Denis Law – UEFA 
(en) Denis Law – UEFA 
(en) Denis Law – Transfermarkt 
(en) Denis Law – national-football-teams.com 
(en) Denis Law – EU-Football.info 
(en) Denis Law – Skottlands fotballforbund 
(en) Denis Law – FBref 
(no) Denis Laws profil på united.no
Kuressaare lufthavn

Kuressaare lufthavn (IATA: URE, ICAO: EEKE) er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger ca. 3 km fra byen Kuressaare på øya Saaremaa. 
Flyplassen har to rullebaner med dekke av asfalt og betong. Den ene rullebanen har baneretninger 17 og 35 og lengde 1518 meter. Den andre har baneretninger 05 og 23 og lengde 799 meter. Begge rullebanene har en bredde på 30 meter. Den lengste rullebanen har landingslys.


== Historie ==
Den første rullebanen ble bygget i siste halvdel av 1930-årene. Flyplassen ble offisielt åpnet 6. mars 1945. Flytrafikken økte de neste årene, og mellom 1949 og 1953 var det mellom 10 og 14 flygninger daglig mellom Kuressaare og Tallinn. I denne perioden fløy rundt 400 passasjerer til eller fra Kuressaare hver dag. Flyplassen fikk elektrisitet først i 1958. Dagens terminalbygning på flyplassen ble bygget i 1962. Rullebanen ble forlenget i 1976, og da ble også en ekstra rullebane bygget. Terminalbygningen ble modernisert i 2000.
Flyplassen er eid av AS Kuressaare Lennujaam (Kuressaare lufthavn). Selskapet eier også flyplassen på Ruhnu.
I 2004 reiste 15 669 passasjerer via Kuressaare lufthavn.


== Ruter ==
Aero Airlines (Helsingfors) – sommerrute [1]
AirBaltic (Riga)
Avies (Tallinn)
Skyways Express (Stockholm-Arlanda)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kuressaare Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Air Livonia Arkivert 11. februar 2005 hos Wayback Machine. (engelsk og estisk)
Skyways (svensk)
Fru Pedersen

Fru Pedersen var et rockeband som eksisterte fra 1991 til 2003. Musikken var tung og progressiv, og tekstene kunne ofte helle mot det morbide. På flere av platene er det høytlesing av dikt mellom låtene.
Bandet hadde base i Trondheim, mens medlemmene kom fra bl.a. Kabelvåg og Narvik.
De regnes som det eneste norske bandet som har debutert med en dobbelt vinylutgivelse.Etter nesten ti inaktive år, spilte bandet på Buktafestivalen i 2015.


== Diskografi ==
Blandt kløver og sopp  [sic] (MC) (1993)
Blandt kløver og sopp  [sic] (Dobbel-LP), Datura Records 001 1995
Kvinner fra i fjor (CD), Datura Records 002 1996
Fru Pedersen og Thule (7" vinyl, splittsingel) Underground Records 1997
Ta imot en utstrakt fot (CD), Datura Records 003 1998
Kos å lev (CD), misvær skaforening tut og kjør, Datura Records 004 2002
1992-2002 (Dobbel-LP) 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fru Pedersen på Discogs 
(en) Fru Pedersen på MusicBrainz 
(en) Fru Pedersen på Spotify 
(no) Fru Pedersen på Rockipedia
Riverdance

Riverdance er en danseforestilling med irsk dans. Forestillingen ble første gang fremført 30. april 1994 som et syv minutters pauseinnslag under Eurovision Song Contest 1994. I november 1994 hadde Riverdance utviklet seg til en teatralsk danseforestilling med hovedvekt på irsk dans, men med innslag av spansk flamenco, russisk folkedans og ballett. 
Koreografien er hovedsakelig laget av Michael Flatley, men Jean Butler og Colin Dunne står også bak en del av innslagene. Alle tre har vært hoveddansere i forestillingen. Michael Flatley gikk etter sin periode i Riverdance videre og laget danseshowet Lord of the Dance. Musikken til Riverdance er komponert av Bill Whealan, og produsenten bak Riverdance heter Moya Doherty. 


== Eksterne lenker ==
Riverdance
Herreavdelingen

Herreavdelingen er et norsk radio-talkshow som gikk på NRK Radio fra 1996 til 2018. Programmet tok for seg hverdagens små og store problemer med et skråblikk, samtidig som programlederne la vekt på en bestemt musikkprofil. Programmet gikk på P1 og hadde en varighet på to timer. Det gikk på tirsdager fra kl 22.03 til 00.00 og i reprise i Nattradioen natt til torsdag kl 02.00–04.00.


== Historikk ==
Programmet, som hadde sin første sending 29. januar 1996, gikk opprinnelig på formiddagen alle hverdager på P3 etter å ha overtatt sendetiden til Irma 1000. I denne perioden, frem til programmet ble midlertidig nedlagt etter høstsesongen 1997, hadde programmet også en rekke faste gjester, deriblant Anne-Kat. Hærland, Jonas Rønning og cricketreporter Arve Fuglum. Programmet var i denne perioden et utpreget humorprogram, sterkt preget av de ulike programlederne.
Herreavdelingen gjenoppsto høsten 1998, nå på P1, men ble igjen vedtatt nedlagt etter ett år. Dette førte til lytterprotester, og P1 gikk tilbake på dette vedtaket. Høsten 1999 og våren 2000 hadde Herreavdelingen også en times formiddagssending på torsdager, men stilen i programmet førte til protester, og fra høsten 2000 gikk programmet kun tirsdag kveld, noe det har gjorde siden, med unntak av sommerferien, hvor det lørdag ettermiddag ble sendt Herreavdelingens feriekoloni, Kjøleelementer fra arkivet. Før jul hadde Herreavdelingen i flere år også hatt «Herreavdelingens juleverksted» som gikk daglig.
Siden programmet ble direktesendt kom flere av problemstillingene på SMS og e-post fra lytterne, som programlederne refererte til som «familien». Ved siden av dette hadde programmet faste innslag som varierte fra sesong til sesong, våren 2007 var disse Tormod Løklings tristesser samt ukentlige besøk i studio fra Ragnhild Silkebækken eller Ingrid Bjørnov.
Herreavdelingen var en del av radioredaksjonen i NRK Underholdningsavdelingen. Redaksjonen besto av mange av Norges mest populære radioprogrammer, som Reiseradioen, Nitimen, Popquiz, Helgeland og Kveldsmat.


== Programledere ==


=== Våren 1996 ===
Mandag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
Tirsdag: Finn Bjelke og Marius Müller
Onsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
Torsdag: Finn Bjelke og Arne Hjeltnes
Fredag: Finn Bjelke og Yan Friis / Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen


=== Høsten 1996/våren 1997 ===
Mandag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
Tirsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
Onsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
Torsdag: Kine Gleditsch og Øystein Karlsen
Fredag: Finn Bjelke og Geir Schau


=== Høsten 1997 ===
Mandag: Kristopher Schau og Atle Antonsen
Tirsdag: Janne Rønningen og Jon Toset
Onsdag: Bård Tufte Johansen og Harald Eia
Torsdag: Kine Gleditsch og Øystein Karlsen
Fredag: Finn Bjelke og Geir Schau


=== Høsten 1998/våren 1999 ===
Finn Bjelke og Geir Schau, Anne-Kat. Hærland i noen programmer


=== Høsten 1999-våren 2018 ===
Finn Bjelke og Yan Friis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Herreavdelingens hjemmeside (programmer)
Eldre Hjemmside (arkivert fra 1997)
Aud Blattmann

Aud Blattmann (født 26. september 1937 i Kristiansand, Vest-Agder)
er en norsk politiker (Ap) fra Kristiansand . 
Hun ble innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder i 1985 og satt på Tinget i fire perioder fram til 2001.
Hun var vararepresentant i perioden 1981–1985.
I det sivile liv arbeidet hun som kontormedarbeider/sekretær ved Falconbridge Nikkelverk og i Kristiansand kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Aud Blattmann hos Stortinget 
(no) Aud Blattmann hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Aud Blattmann hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Vilsandi

Vilsandi er ei øy i Estland. Øya ligger vest for Saaremaa i Østersjøen, og tilhører Kihelkonna kommune. Vilsandi har et areal på ca. 9 km². Den er Estlands vestligste bebodde øy, med et innbyggertall på rundt 30. Øya er en del av Kihelkonna kommune i Saare fylke.
Vilsandi oppsto for bare ca. 350 år siden, da flere mindre øyer vokste sammen på grunn av landhevningen etter siste istid. Hvis havet fortsetter å synke, vil Vilsandi til slutt også vokse sammen med Saaremaa. Vilsandi ble bebodd først på 1700-tallet, da bønder fra Saaremaa flyttet ut på øya. På det meste bodde nesten 200 mennesker på Vilsandi.
Nordvest på øya finnes Vilsandi fyr fra 1809. I 1910 ble et av Østersjøens første fuglevernområder opprettet på og rundt Vilsandi. Verneområdet ble i 1993 gjort om til nasjonalpark. Økosystemet i området er svært sårbart på grunn av at mange trekkfugler hekker og raster der. Jakt på fugl er forbudt i nasjonalparken. Nasjonalparken er et populært område for turister, ikke bare for estlendere, men også for finner, som besøker Estland i stadig større antall.
Vilsandi kan nås med båt fra Papisaare på Saaremaa. Det er også mulig å kjøre med jeep eller vade til øya ved lavvann.

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Vilsandi og nasjonalparken på Saaremaas offisielle side (engelsk)
Kart over Vilsandi
Fyret på Vilsandi (engelsk)
Denis Irwin

Denis Irwin, født 31. oktober 1965, er en irsk tidligere fotballspiller best kjent for å ha spilt for Manchester United i en årrekke.


== Klubbkarriere ==
Irwin begynte karrieren i Leeds United, og gikk senere til Oldham. Først i 1990 meldte han overgang til Manchester United. De £625 000 klubben betalte for ham, må i ettertid kunne sies å være svært billig, da Irwin i sin tid i klubben var delaktig i at den vant sju ligamesterskap, tre FA-cupmesterskap (han gikk imidlertid glipp av finalen i 1999 på grunn av en kontroversiell utvisning i semifinalen), ett ligacupmesterskap og en seier i Mesterligaen.
Irwin spilte på både høyre og venstre side av forsvaret, og var også en habil dødballeksekutør. I tiden i United satte han inn flere frispark og straffespark, deriblant et trillingmål i en treningskamp mot Brann sommeren 1998.
I United fikk han 368 ligakamper og 22 mål (529/33 totalt) før han forlot klubben i 2002 til fordel for Wolverhampton. Han la opp i 2004, 38 år gammel.


== Landslagskarriere ==
På det irske landslaget fikk Irwin 56 kamper og skåret 4 mål. Han deltok i VM 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denis Irwin – FIFA 
(en) Denis Irwin – UEFA 
(en) Denis Irwin – Transfermarkt 
(en) Denis Irwin – national-football-teams.com 
(en) Denis Irwin – WorldFootball.net 
(en) Denis Irwin – Soccerbase.com 
(en) Denis Irwin – FootballDatabase.eu 
(en) Denis Irwin – EU-Football.info 
(en) Denis Irwin – FBref 
Denis Irwins profil på united.no
Anneliese Dørum

Anneliese Dørum (født Parow 3. oktober 1939 i Trondheim, død 4. november 2000) var en norsk lærer og politiker (Ap) som var stortingsrepresentant for Akershus fra 1985 til sin død.
Hun var datter av kjøpmann Ernst Parow og hustru Agnes Løftamo. Hennes bror, tannlege Peter Parow, var gift med Anne-Kathrine Parow (født Larsen), som senere ble ordfører i Trondheim. Anneliese giftet seg i 1968 med førsteamanuensis i italiensk språk Hallvard Dørum fra Oppdal. Blant deres barn er Knut Dørum, Dag Dørum, Erlend Leinum og Odd Øystein Leinum.Hun tok artium i 1959, hadde studieopphold i Tyskland og Danmark, og var utdannet adjunkt fra Norges lærerhøgskole i Trondheim. Fra 1967 var hun ansatt ved Nordby ungdomsskole på Jessheim.Dørum var medlem av Ullensaker herredsstyre 1972–1979 og Akershus fylkesting 1976–1985. I 1980 ble hun også ansatt som fylkestingsgruppens politiske sekretær. I 1985 ble hun fast innvalgt på Stortinget. Hun hadde tidligere møtt som vararepresentant for Einar Førde en kort periode i 1981. Dørum var medlem av Stortingets finanskomité 1985–1989, Stortingets kommunal- og miljøvernkomité og Stortingets kirke-, utdannings- og forskningskomité 1997–2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anneliese Dørum hos Stortinget 
(no) Anneliese Dørum hos Norsk senter for forskningsdata
Erik Dalheim

Erik Dalheim (født 4. oktober 1940 i Drammen) er en norsk politiker (Ap) og stortingsrepresentant fra Buskerud fra 1981 til 2001.
Dalheim var ordfører i Drammen fra 1975 til 1979. Før han begynte som heltidspolitiker, arbeidet han som dreier og reparatør i kabelindustrien. Han var blant annet klubbformann på Norsk Kabelfabrikk 1966-1975 og formann i Drammen faglige samorganisasjon 1980-1984. Etter tiden på Stortinget, arbeidet han som konsulent og rådgiver for næringslivet.


== Stortingets Presidentskap ==
1989–1993, 2. varapresident i Stortinget fra 19. desember 1991 til 30. september 1993.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem av Finanskomitéen.
1993–1997 medlem av Finanskomitéen.
1989–1993 medlem av Energi- og industrikomitéen.
1989–1993 medlem av Valgkomitéen.
1985–1989 medlem av Energi- og industrikomitéen.
1985–1989 varamedlem av Valgkomitéen.
1985–1989 medlem av Valgkomitéen fra 21. mai 1986.
1981–1985 medlem av Energi- og industrikomitéen.
1981–1985 varamedlem av Valgkomitéen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Erik Dalheim hos Stortinget 
(no) Erik Dalheim hos Norsk senter for forskningsdata