jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Metonymi

Metonymi (av gr. meta, «etter» og onoma, «navn») er i retorikken en trope der en bruker et ord som i betydning står nær det ordet som ville beskrive forholdet eksakt, f.eks. når vi ber om «en kaffe» istedenfor «en kopp kaffe». Metonymi er svært utbredt i språket og preger særlig dagligtalen. Metonymi kan for eksempel være når det konkrete står for det abstrakte («vinne gull» er en konkretisering), en person kan stå for et kollektiv («Hitler invaderte Polen»), forfatter i stedet for verk («lese Ibsen») eller emballasje/beholder kan stå for innholdet («plukke et spann bær»). Metonymi er en uklart avgrenset kategori i klassisk stilistikk.Metonymi skiller seg fra metafor ved at den opererer med nærhet, eller en fast sammenheng mellom to ulike innhold av et uttrykk, mens en metafor baserer seg på en form for likhet, assoiasjon eller fri sammenligning. Metonymi forutsetter som regel en reell forbindelse. Metonymien overfører ikke egenskaper fra ett område til et annet, slik metaforen gjør. I stedet overfører den assosiasjoner, og gir et vink i retning av det som eksakt menes.
Noen vanlige typer:
Romlig metonymi
Beholder står for innholdet for eksempel «hele huset» i betydning «alle som er i huset»
Sted/stedsnavn står for begivenhet på stedet for eksempel «etter Stalingrad»
Sted/stedsnavn for ting fra stedet for eksempel konjakk fra distriktet Cognac
Klesplagg står for personen, for eksempel «skjørt» i betydningen kvinne
Tidsmetonymi
Dato/årstall for begivenhet, for eksempel 1905 for Norges uavhengighet fra Sverige
Hendelser for tidsrom, for eksempel «etter åtte barnefødsler»
Tid for lengde på strekning som tilbakelegges på den tiden, for eksempel «10 minutter fra sentrum»
Subjekt-objekt-metonymi
Skaper av et verk står for verket, for eksempel «Jeg elsker Ibsen»
Gjenstand står for handling/funksjon, for eksempel «telefon til deg» i betydningen telefonsamtale eller «skole» i betydningen undervisning
Handling og resultat av handling betegnes med samme ord, for eksempel «oversettelse»
Attribusjon
Stoff/materiale står for noe laget av stoffet, for eksempel glass (materiale og beholder) eller «sølv» i betydningen sølvmedalje
Gjenstand står for stoff/materiale utvunnet av gjenstanden, for eksempel furu i betydningen treverk laget treet furu.
Ikonisk metonymi
Person står for avbilding/gjengivelse av personen, for eksempel «Henrik Ibsen» om skulptur som fremstiller Henrik Ibsen
Synekdoke regnes ofte ikke som en metonymi
Overføring fra del til helhet, for eksempel «hode» om kloke personer
Overføring fra helhet til del (latin: totum pro parte), for eksempel kan «Norge» betegne en delegasjon eller et idrettslagEksempler på metonymier er:

«Du finner Henrik Ibsen på øverste hylle».
«Slottet har avgjort at forlovelsen skal offentliggjøres».Metonymier kan også brukes som en pars pro toto (del av det hele). Et eksempel på dette var da samene satte opp en lavvo foran det norske Stortinget midt på 1970-tallet. Lavvoen ble da et symbol på hele samekulturen fordi den var en del av den.


== Se også ==
Synekdoke


== Referanser ==
Sigbjørn Molvik

Sigbjørn Molvik (født 4. september 1950 i Volda) er en norsk politiker (SV). Han ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 2001.


== Stortingskomitéer ==
2001–2005: medlem av Sosialkomitéen.
2001–2005: medlem av Valgkomitéen.


== Eksterne lenker ==
(no) Sigbjørn Molvik hos Stortinget 
(no) Sigbjørn Molvik hos Norsk senter for forskningsdata
Kari Lise Holmberg

Kari Lise Holmberg (født 7. september 1951 i Skien) er en norsk rektor og politiker (H).
Hun var innvalgt på Stortinget fra Telemark 2001–2009 og satt i kommunal- og forvaltningskomiteen samt valgkomiteen. Hun var medlem av Stortingets presidentskap 2001–2005. Før dette var Holmberg medlem av Skien bystyre 1988–2001, medlem av formannskapet 1992–2001 og ordfører 1999–2001. Holmberg var senere medlem av bystyret 2011–2015.Etter handelsgymnas i Skien tok hun lærerutdannelse ved Notodden lærerhøgskole og grunnfag i norsk og mediekunnskap ved Telemark distriktshøgskole og Møre og Romsdal distriktshøgskole, Volda. Holmberg var lærer i Skien 1973–1987 (med permisjon som hovedtillitsvalgt fra 1984), rektor ved Dolva skole 1987–1991 og rektor ved Buer skole 1991–1999. Etter tiden på Stortinget har Holmberg vært rektor ved Kongerød ungdomsskole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kari Lise Holmberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Kari Lise Holmberg hos Stortinget 
(no) Kari Lise Holmberg hos Norsk senter for forskningsdata
Gunn Olsen

Gunn Olsen (født 18. september 1952 i Kragerø, død 27. desember 2013 i Kragerø) var en norsk politiker (Ap). Hun satt på Stortinget fra Telemark siden 1997, etter å ha vært vararepresentant i perioden 1993–1997.
Gunn Olsen gikk ut av Kragerø Handelsskole i 1969, og arbeidet deretter som kontorfullmektig i 21 år, fram til 1990. Hun hadde styreverv i blant annet Kragerø Elektrisitetsverk og Sannidal og Skåtøy Sparebank. Olsen hadde en lang lokalpolitisk forankring, hun var medlem av fylkestinget fra 1983 og var fylkesvaraordfører i Telemark i årene 1990–1995.
Olsen var åpen om kreftsykdommen hun ble rammet av den siste delen av livet.Politisk var hun en forkjemper for mammografiundersøkelse av kvinner, og var med på å samle inn penger til et mammografiapparat ved Sykehuset Telemarks seksjon for radiologi i Porsgrunn. Hun var også sentral i arbeidet med ny innfartsvei til Kragerø.


== Stortingskomiteer ==
2009–2013 medlem i Familie- og kulturkomiteen. Møtte ikke etter oktober 2010 grunnet sykdom.
2005–2009 medlem i Helse- og omsorgskomiteen.
2005–2009 medlem i Valgkomiteen.
2005–2009 medlem i Fullmaktskomiteen.
2001–2005 medlem i Sosialkomiteen.
1997–2001 medlem i Samferdselskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gunn Olsen hos Stortinget 
(no) Gunn Olsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Gunn Olsens stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
Metafor

Metaforer er ord, språklige uttrykk eller ulike former for billedspråk som brukes med overført betydning. Det vil si at en skriver eller snakker om én ting for å uttrykke en annen ting. En metafor er en sammenligning der sammenligningsordet ikke er med. 
Metaforens egentlige betydning kan være mer eller mindre skjult for uinnvidde. Betegnelsen kommer fra det greske meta, «over, mellom», og pherein, «bære».
Begrepet anvendes også om stilfigur (latin comparatio) som i norsk betydning blir «sammenligning» eller «metafor». I henhold til klassiske regler består sammenligningen av tre deler: første og andre sammenligningsledd, og dertil kommer det tredje (latin tertium comparationis) som er det når de to første ligner på hverandre.
Metaforen er nært beslektet med tropen simile, men mangler ordet som åpent tilkjennegir at det dreier seg om en sammenligning. Grammatisk framstår metaforen på flere måter:

som subjekt og predikativ: «Han er en uslepen diamant».
som genitivskonstruksjon: «telefonkablenes nervefibre»
som sammensetning: «skuggevev»
som substantivfrase: «den blinde glassveranda»
som apposisjon: «den stripete, skitne hyenen, skumringen»
som setning: «Vindene kaster seg rundt og flykter».Alle disse eksemplene overfører betydningen av ord eller uttrykk fra ett felt til et annet, for eksempel fra noe menneskelig til noe ikke-menneskelig eller omvendt.
Metaforer er svært utbredt i daglig uttrykksmåte i alle språk. En metafor som er så utbredt i dagligspråket at vi ikke lenger oppfatter den som en metafor («tida går», «bordben») kalles en død metafor og er en form for klisjé.


== Retorikk ==
I retorikken, det vil si talekunsten, betegnet en trope som overfører påstått betydning fra ett område til et annet. Når forfatteren Rolf Jacobsen i diktet En matt rute snakker om «skrivemaskinenes stormvær i rummet», overføres naturkreftenes voldsomhet til kontorlandskapet, og gir dette en tilleggsdimensjon av hektisk travelhet.
I.A. Richards innførte i The Philosophy of Rhetoric (1936) termene tenor og vehicle om de to leddene i metaforen. I eksemplet ovenfor er stormværet vehicle («bildeleddet») som overfører betydning til tenor («saksleddet»), skrivemaskinene. Mellom de to leddene ligger et uuttalt og underforstått ledd, den vedvarende strømmen av lyd. Dette leddet kalles i retorikken for tertium comparationis – «ground» i Richards' terminologier.


== Filosofi ==
Hans Blumenberg skapte den filosofiske retningen som er blitt kalt metaforisme.


== Se også ==
Symbol
Simile, sammenlikning


== Litteratur ==
George Lakoff, Mark Johnson Hverdagslivets metaforer - fornuft, følelser og menneskehjernen Pax 2003 (originaltittel: Metaphors we live by) oversatt av Mie Hidle ISBN 9788253024745


== Eksterne lenker ==
Metafor Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier
Giacinto Placido Zurla

Giacinto Placido Zurla (født 2. april 1769 i Legnago i Italia, død 29. oktober 1834 i Palermo) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var blant annet prefekt for Kongregasjonen for studiene 1830–1834. Han tilhørte kamaldulenserne.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Croce in Gerusalemme som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Giacinto Placido Zurla (1769-1834) *1824


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Viviano Orfini

Viviano Orfini (født 23. august 1751 i Foligno i Italia, død 8. mai 1823 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tommaso Riario Sforza

Tommaso Riario Sforza (født 8. januar 1782 i Napoli i Kongedømmet Napoli, død 14. mars 1857 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Maria in Via Lata som titulus.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
Andre kardinaler i slekten var hans nevø Sisto Riario Sforza (kreert 1846), Pietro Riario (kreert 1471), Raffaele Sansoni Riario della Rovere (kreert 1477) og Alessandro Riario (kreert 1578).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Maria Frosini

Antonio Maria Frosini (født 8. september 1751 i Modena i Italia, død 8. juli 1834 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var blant annet prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier  1829–1832.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII,  ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carandini (kreert 1787) og Ercole Consalvi (kreert 1800).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ercole Dandini

Ercole Dandini (født 25. juli 1759 i Roma i Italia, død 22. juli 1840 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fabrizio Turriozzi

Fabrizio Turriozzi (født 16. november 1755 i Toscanella i Italia, død 9. november 1826 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet chargé d'Affaires i Torino.
Han var biskop av Montefiascone 1820–1832.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Maria in Ara Coeli som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Luigi Pandolfi

Luigi Pandolfi (født 6. september 1751 i Cartoleco ved Fano i Italia, død 2. februar 1824 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Carlo Maria Pedicini

Carlo Maria Pedicini (født 2. november 1769 i Benevento i Italia, død 19. november 1843 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for ritene 1830–1831 og for Kongregasjonen for troens utbredelse fra 1831.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823, med Santa Maria in Via som tittelkirke, senere opterte han til Santa Maria della Pace.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca den eldre (1746-1844) *1786
Kardinal Carlo Maria Pedicini (1769-1843) *1830


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Prosopopeia

Denne artikkelen handler om det retoriske begrepet prosopopeia, se Prosopopeia (tidsskrift) for det litterære tidsskriftet med samme navn
Prosopopeia (av gresk prosopon, «ansikt» og poein, «lage, skape») betegner i retorikken en figur som tillegger begreper, ting, fenomener og fiktive mennesker personifiserte egenskaper. Vanligst er det å innføre en ting eller et begrep som man lar tale.Noen teoretikere skiller mellom besjeling, som gir menneskelige egenskaper til ting eller konkrete fenomener, og personifikasjon, som gir abstrakte begreper mennesketrekk.


== Eksempler ==
Mørket kommer snikende (besjeling)
Mannen med ljåen (personifikasjon)Prosopopeia tilsvarer antropomorfisme, et begrep som blant annet brukes om billedkunst.


== Se også ==
Antropomorfisme
Besjeling
Inkarnasjon


== Referanser ==
Elegi

Elegi (gresk ἐλεγεία; fra ἔλεγος, elegos, «klagesang») er opprinnelig en gresk diktform, utelukkende bestemt av den metriske formen, bygget opp av distikon. Ordets opprinnelse er gammelt, kanskje førgresk. I dag defineres det enkelt sett som ethvert dikt eller musikkstykke som uttrykker alvorlig refleksjon, som sorg, klage, melankoli, lengsel eller vemod.


== Elegier i antikken ==
I antikken hadde elegien et strengt fastlagt metrum; den besto av et varierende antall elegiske distikon, som hver skulle ha et heksameter og et pentameter. Ellers kunne emnet og stemningen variere, men klagesangen var det mest utbredte. Når elegien besto av bare ett distikon, ble diktet gjerne kalt epigram. Epigrammer ble blant annet brukt i gravskrifter.
Innholdsmessig kunne elegien variere mye. Hos Solon er den politisk, hos Theognis er den moraliserende, og kunne også være krigersk, filosofisk, og klagende. Hos romerske diktere ble elegien særlig en uttrykksform for ømme følelser og såre undertoner, et preg den siden har bevart. I den antikke formen kunne begrepet også omfatte epitafer (gravskrifter), sørgerlige og triste sanger, og minnepoesi. Den latinske elegien kunne også ofte være erotiske eller mytologisk i sitt vesen. Grunnet dens strukturelle potensial for retoriske effekter, var  elegiske kuplett også benyttet av både greske og romerske poeter for vittige, humoriske og satiriske emner.
Annet enn epitafer er eksempler på antikkens elegi som et sørgedikt blant annet Catullus' Carmen 101, som var rettet til hans døde bror, og hans kjærlighetserklæringer til hans Lesbia, et dekknavn for ektefellen til en annen mann. Også nevnes må elegiene til Propertius om hans døde elskerinne Cynthia. Ovid skrev elegier som klagde på hans landsforvisning som han sammenlignet med en død.


== Elegier i litteratur, musikk og billedkunst ==
 
Det er en mengde verk innen skjønnlitteratur, musikk og billedkunst med tittelen «elegi».
På fransk er kanskje den mest kjente elegi Le Lac (1820) av Alphonse de Lamartine. På fransk kan betegnelsen  élégie henvise til et bestemt musikalsk stykke, vanligvis sørgelig eller melankolsk i sitt vesen. Et kjent eksempel er Élégie, Op. 10, av Jules Massenet. Det ble opprinnelig skrevet for piano som et studentverk, deretter omskev han det som en sang, og til sist ble det ferdigstilt som Invocation (= «påkallelse») for cello og orkester, en seksjon av hans musique de scène for Leconte de Lisles Les Érinnyes.

		
		


== Se også ==
Monodi, klagedikt over noens død eller enstemmig sang uten harmonisk tonefølge
Threnoi, sang, hymne eller dikt som uttrykker sorg over en avdød
Elegi, singel av den svenske artisten Lars Winnerbäck fra 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Elegi; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Carlos da Cunha e Menezes

Carlos da Cunha e Menezes (født 9. april 1759 i Lisboa i Portugal, død 14. desember 1825 i Lisboa) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Lisboa 1819–1825.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i september 1819.
Han deltok ikke ved konklavet 1823.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531
Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
Pave Pius V (1504-1572) *1556
Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (1535-1600) *1566
Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (-1618) *1588
Kardinal Maffeo Barberini (1468-1544) *1604
Kardinal Cosimo de Torres (1584-1642) *1621
Kardinal Francesco Maria Brancaccio (1592-1565) *1627
Biskop Miguel Juan Balaguer Camarasa (1598-1663) *1635
Pave Alexander VII (1599-1667) *1635
Kardinal Neri Corsini (1624-1678) *1652
Biskop Francesco Ravizza (1615-1675) *1667
Kardinal Veríssimo de Lencastre (1615-1692) *1671
Biskop João de Sousa (1647-1710) *1684
Biskop Álvaro de Abranches e Noronha (1661-1776) *1694
Biskop Nuno da Cunha e Ataíde (1664-1750) *1706
Kardinal Tomás de Almeida (1670-1754) *1707
Kardinal João Cosme da Cunha (de Nossa Senhora da Porta), O.C.S.A. (1715-1783) *1746
Erkebiskop Francisco da Assumpção e Brito, O.E.S.A. (1726-1808) *1773
Biskop José António Pinto de Mendonça Arrais (1746-1822) *1783
Kardinal Carlos da Cunha e Menezes (1759-1825) *1819


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Cesare Guerrieri Gonzaga

Cesare Guerrieri Gonzaga (født 2. mars 1749, død 5. februar 1832 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i september 1819.
Han deltok ikke ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
Han var i slekt med kardinalene Silvio Valenti Gonzaga (kreert 1738) og Luigi Valenti Gonzaga (1776).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tangenter

Denne listen omfatter musikkinstrumenter som er vanlige i pop- og rock-grupper.
For mer teknisk beskrivelse av tangenter, se klaviatur eller keyboard.
For tangenter i matematikk, se tangent (matematikk).Tangenter oppgis ofte som generelt uttrykk for elektroniske eller akustiske instrumenter som er alminnelige i orkestre som spiller pop, rock, jazz, country eller liknende musikk. I artiklene om gruppene oppgis orkestrenes personell sammen med instrument eller instrumentgrupper de enkelte vanligvis spiller. Det er sjelden bare ett instrument, disse musikerne håndterer som regel en større gruppe av dem.
I gruppen tangenter, eller tangentinstrumenter inngår en lang rekke elektrisk/elektroniske instrumenter av mange størrelser, fabrikater og modeller som her bare omtales som el-orgel, Hammondorgel, mellotron, eller synthesizer. Av akustiske instrumenter kan nevnes et utvalg som piano, flygel, orgel, klaver og klavikord. Ikke sjelden omtaler musikerne sin gruppe av tangentinstrumenter bare som brett.
Johann Casimir von Häffelin

Johann Casimir von Häffelin  (født 3. januar 1737 i Minfeld ved Speyer i Tyskland, død 27. august 1827 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i april 1818.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, med Santa Sabina som tittelkirke - fra 1822 var han tildelt Sant'Anastasia al Palatino


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church