jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jahn-Arill Skogholt

Jahn-Arill Skogholt (født 30. desember 1943, død 19. april 2007) var en forfatter fra Storfjell i Vågan kommune. Han er mest kjent for å ha skrevet «Bygdevise», bedre kjent som «Kor e hammaren, Edvard?». Han har produsert alt fra viser og dikt til biografier og romaner. Skogholt var daglig leder i Noregs Mållag i 1971–1973. Han fikk Blix-prisen i 1987.


== Bibliografi ==


=== Sakprosa ===
Ein skolemålsstrid i Bygde-Norge (1974)
Kvinnfolk i Lofoten (1987)
Lofotfiskar ved Kongens bord (1993)


=== Skjønnlitteratur ===
Kor er hammaren, Edvard? (viser og sanger, 1977)
I havherrens land (roman, 1987)
Grågud og Kvitekrist (roman, 1999)


== Referanser ==
U.S. Capitol Police

U.S. Capitol Police (USCP) er en amerikansk føderal politietat underlagt Kongressen. Etatens oppgave er å beskytte USAs føderale lovgivende myndighet.

U.S. Capitol Police ble opprettet i 1828 for å patruljere og beskytte kongressbygningen i Washington, D.C. Mandatet har etterhvert blitt utvidet til å sørge for en rekke forskjellige politi- og sikkerhetstjenester for Kongressen og dens medlemmer, ansatte og besøkende. Tjenestene utføres gjennom diverse spesialenheter, et nettverk av fot- og bilpatruljer og stasjonære politiposter. Etaten hadde over 2300 tjenestemenn og sivilt tilsatte i 2021.På grunn av maktfordelingsprinsippet er etaten direkte underlagt Kongressen og ledes av et styre bestående av tre tjenestemenn valgt av kongressmedlemmene; Sergeant-at-Arms of the Senate (Senatets våpensersjant), Sergeant-at-Arms of the House of Representatives (Representanthusets våpensersjant) og Architect of the Capitol (Kongressarkitekten).
Idag består hovedoppgavene i å beskytte liv og eiendom, forebygge, oppdage og undersøke kriminelle handlinger, håndheve trafikkregler i hele komplekset av kongressbygninger, parker og gjennomfartsveier og beskytte kongressmedlemmer, kongressansatte og deres familier i USA.
Kun fire tjenestemenn er blitt drept i etatens tjeneste. I 1984 ble sersjant Christopher Eney drept i et treningsuhell, mens betjent Jacob Chestnut og detektiv John Gibson ble skutt og drept av en mentalt forstyrret våpendesperado i 1998. En tjenestemann ble skadet under angrepet på kongressbygningen 6. januar 2021, og døde dagen etter av skadene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Capitol Police – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tsjeboksary

Tsjeboksary (russisk: Чебоксары, tsjuvasjisk: Шупашкар – Sjupasjkar) er den største byen og hovedstad i Republikken Tsjuvasjia i Russland. Innbyggertall: 453 700 (est. 2004), 440 621 (folketelling 2002), 419 592 (folketelling 1989).
Byen ble grunnlagt i 1555. Den ligger ved Tsjeboksary-reservoaret i Volga, og er en viktig havneby. I tillegg har byen tekstil-, næringsmiddel- og traktorfabrikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cheboksary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Festningstunnelen

Festningstunnelen er den vestligste delen av Operatunnelen, en motortrafikkvei-tunnel på Europavei 18 under Oslo sentrum. Den binder sammen delen Bjørvikatunnelen i øst med resten av E18 i vest. Tunnelen har to løp med tre felt i hvert løp. Det er ramper for trafikk til (610 m) og fra (574 m) Dronning Mauds gate, til Skippergata (252 m), samt klargjort for fremtidige ramper mot den prosjekterte Slottsparktunnelen. En rampe fra Børsen (121 m) ble åpnet 2012. Tunnelen er 1 764 meter lang. Laveste punkt i Festningstunnelen er 45 meter under havnivå.
Tunnelprosjektet ble opprinnelig kalt Fjellinjen, som nå er navnet på bompengeselskapet som krever inn penger i bomringen rundt Oslo. Tunnelen ble åpnet i januar 1990. Den ble kalt Oslotunnelen fram til 1998, da den skiftet navn til Festningstunnelen for å unngå forveksling med jernbanetunnelen Oslotunnelen mellom Oslo S og Skøyen.
Etter åpning av den nye senketunnelen i Bjørvika fikk hele det nå sammenhengende tunnelsystemet nytt navn, Operatunnelen.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Primitivitet (antropologi)

Primitivitet er et tenkesett i  humaniora som har vært brukt før og nå for det meste er forkastet. Innenfor arkeologien opererte en tidligere med et behov for å finne ut hvor alle redskapstyper kom fra snarere enn å undersøke deres rolle i det samfunnet de hadde vært en del av. Slik sett oppfattet en steinalderreskaper som mer primitive enn for eksempel bronsealderens redskaper, selv om steinalderens redskaper selvfølgelig må ha vært absolutt adekvate for det de skulle brukes til.
Når folk i dag omtaler steinalderens levesett som mer naturlig enn moderne liv, er det å oppfatte som en rest av det samme systemet, i det det ligger implisitt at det naturlige er det enkle, eller primitive.
Lægeforeningen

Lægeforeningen har flere betydninger:

Den norske lægeforening
Den Almindelige Danske Lægeforening
Eyvind Retzius

Eyvind Tor Ragnar Retzius (født 16. mai 1921, død 12. desember 2004) var en norsk arkitekt. 
I 1952 inngikk han kompaniskap med Svein Bjoland, og sammen vant de flere konkurranser, blant annet om Norges ambassade i Finland.
Andre kjente arbeider er hovedkontor for Stavanger Aftenblad, utvidelsen av Stavanger museum i 1964, Olavsgården ved Breiavatnet, Kuppelhallen i Bjergsted og Bryne rådhus. Retzius og Bjoland var også arkitekter for Hinna kirke. 
Retzius var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eyvind Retzius – Nekrolog i Arkitektnytt
Tim Duncan

Tim Duncan (født 25. april 1976) er en amerikansk basketballspiller. Han er 211 cm høy og spiller power forward. Duncan vokste opp på Jomfruøyene, og var aktiv konkurransesvømmer helt til orkanen Hugo ødela øyenes eneste svømmebasseng med olympiske mål i 1989. Først da begynte han å spille basketball for alvor. Trass i den sene starten er Duncan i dag regnet som en av basketballsportens aller beste spillere.


== NBA-karriere ==
Duncan spiller for NBA-klubben San Antonio Spurs, som han har representert helt siden han ankom ligaen i 1997. Sesongen 1997/98 ble han kåret til årets førsteårsspiller, og tatt ut på årets lag. Han har også blitt tatt ut på årets lag i NBA hver eneste sesong frem til i dag. I 2002 og 2003 ble han kåret til ligaens beste spiller, og han har vært med på å vinne fire NBA-finaler i sin karriere.


=== Utmerkelser ===


=== Statistikker fra Duncans NBA-karriere ===


==== Tegnforklaring ====


==== Sesongen ====


==== Sluttspill ====


== OL-medaljer ==
OL 2004  Athen: Bronse i basketball med USA


== Referanser ==


== Kilder ==
«Tim Duncan bio». Tim Duncans biografi og statistikker (engelsk). NBA.com. s. 5. Besøkt 17. mai 2010. 
«Tim Duncan». Tim Duncans biografi og statistikker (engelsk). basketball-reference.com. s. 1. Besøkt 17. mai 2010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tim Duncan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tim Duncan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tim Duncan på Internet Movie Database 
(de) Tim Duncan – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tim Duncan – Olympedia 
(en) Tim Duncan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tim Duncan – FIBA 
(en) Tim Duncan – eurobasket.com 
(en) Tim Duncan – Basketball-Reference.com 
(en) Tim Duncan – Basketball-Reference.com (trener) 
(en) Tim Duncan på Twitter
Bundespolizei

Se også Bundespolizei (Østerrike) og Bundespolizei (Sveits)
Bundespolizei (før 1. juli 2005: Bundesgrenzschutz) er navnet på det føderale politiet i Tyskland. Det er underlagt det føderale innenriksministeriet. De enkelte forbundsstatenes politi kalles Landespolizei («delstatspoliti»).


== Oppgaver ==
Bundespolizei har flere oppgaver innenfor Tyskland, blant annet:

overvåkning av Tysklands riksgrenser til lands, til vanns og i luften, kontroll av grenseoverskridende transport
oppgaver som jernbanepoliti
overvåkning av sikkerheten i lufttrafikken
beskyttelse av føderale myndigheter og ministerier (forfatningsorganer)
politioppgaver under unntaks- og krigstilstand
deltagelse i utenlandsoppdrag hvor tyske styrker er engasjert
støtte til utenriksministeriet til beskyttelse av tyske diplomatiske og konsulare representasjoner i utlandet
støtte til Bundeskriminalamt til beskyttelse- og livvakttjeneste
støtte til Bundesamt für Verfassungsschutz innen kringkastingsteknikk
støtte til de enkelte forbundstatenes statspoliti, særlig ved spesielle anledninger som krever større innsats
støtte ved katastrofer og større ulykker


== Spesialenheter ==
Rikspolitiet har tre spesialenheter: Flyvergruppen, antiterrorenheten GSG9, samt sentralkontoret for informasjon og kommunikasjon.


== Ansatte ==
Totalt har Rikspolitiet ca. 38 500 ansatte.


== Politigrader ==


=== Polititjenestemenn ===


=== Høyere polititjenstemenn ===


=== Politiembetsmenn ===


== Se også ==
Tysklands politiske system


== Eksterne lenker ==
http://www.bundespolizei.de/
Helgeroa

Helgeroa (på lokal uttale; Hæljeråa) er et tettsted i Larvik kommune i Vestfold og Telemark fylke, på østsiden av Langesundsfjorden. 
Om sommeren er Helgeroa et populært feriested, med blant annet Helgeroa Marina og Blokkebukta badestrand og campingplass. Tidligere var det losstasjon her. I Helgeroa ligger Sjøkartverkets målestasjon for vannstand med opplysninger fra 1965. 
Det går ferje som tar passasjerer og sykler fra Helgeroa via Arøya til Langesund på vestsiden av fjorden. 
Helgeroa havn ligger i le for Skagerrak på nordsiden av en tange av rullestein, Mølen. Fra Mølen går det store raet med ra-veien gjennom Vestfold. På grunn av vanskelig topografi, blant annet i Langangen, var det lenge overgang fra landeveis til sjøveis transport nettopp i Helgeroa. Fra Helgeroa var det da båtforbindelse enten innover Langesundsfjorden og Frierfjorden eller vestover til byene på Agder. 
Før broen mellom Brevik og Stathelle ble åpnet i 1961 var fergestrekningen Langesund – Helgeroa en viktig forbindelse for landeveistrafikk mellom Østlandet og Sørlandet.
Anjushuset ligger i Helgeroa.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Historie
Helgeroa Vels hjemmesider
Luftforsvarets stasjon Mågerø

Luftforsvarets stasjon Mågerø, eller Control and Reporting Centre (CRC) Mågerø, lå på Mågerø militære område på halvøya Mågerø i Færder kommune i Vestfold. Stasjonens oppdrag var suverenitetshevdelse av norsk luftrom sammen med søsterstasjonen Luftforsvarets stasjon Sørreisa i Troms.
Stasjonen var organisert som 130. luftving.
Mågerø fort ble bygd på Mågerø på 1930-tallet som en del av forsvaret av Oslofjorden. Kystartilleriet var stasjonert der fram til 1960-tallet, bortsett fra under krigen da tyskerne overtok anlegget og bygde ut bl.a. med flere kanoner. Fra 1962 har Luftforsvaret hatt kontroll med radarstasjonen. CRC Mågerø og Forsvaret var den største arbeidsgiveren på Tjøme etter kommunen.
På det militære området ligger også kongefamiliens private feriebolig.


== Nedleggelse ==
14. juni 2012 vedtok Stortinget at Luftforsvarets stasjon Mågerø skal legges ned.Stasjonen hadde siste oppstilling juni 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mågerøs historie på Tjømes digitale bygdebok Arkivert 22. august 2019 hos Wayback Machine.
Rhamphorhynchus muensteri

Rhamphorhynchus muensteri var en flygeøgle som levde mot slutten av jura. Hodeskallen var avlang og i kjevene satt en rekke spisse tenner. Den lange halen fungerte antagelig som et slags ror og hjalp Rhamphorhynchus å manøvrere i lufta. Rhamphorhynchus levde av å fange fisk i havet.
Flere hundre Rhamphorhynchus-fossiler har blitt funnet i kalksteinene ved Solnhofen i Tyskland, slik at man har kunnet danne seg et forholdsvis fullstendig bilde på Rhamprhynchus' anatomi. Fossilene varier ganske mye i størrelse, med vingespenn fra 30 cm til over 1 m. Tidligere trodde man derfor at det fantes flere arter av Rhamphorynchus, men tror man heller at variasjonene representerer forskjellige livsstadier. I så fall fortsatte Rhamphorynchus og andre flygeøgler å vokse gjennom hele livet.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhamphorhynchus muensteri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhamphorhynchus muensteri hos Fossilworks 
(en) Kategori:Rhamphorhynchus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhamphorhynchus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhamphorhynchus (Rhamphorhynchidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
A-magasinet

A-magasinet er et blad som kommer som vedlegg til den norske avisa Aftenposten hver fredag. Magasinet har et mål på 230x297 mm, og er altså mindre enn dagsavisa, som er i tabloidformat. Bladet trykkes hos Hjemmet Mortensen Trykkeri og
har har et sidetall på mellom 68 og 84 sider. Bladet ble fram til 2011 trykket hos Aktietrykkeriet i Fetsund.


== Historikk ==
A-magasinet er blitt utgitt i tre perioder: 1927–1944, 1963–1993 og fra 2005.


=== 1927–1944 ===
Første nummer kom nyttårsaften 1926 etter initiativ fra redaktør Frøis Frøisland. Navnet var vinnerbidraget i en navnekonkurranse blant Aftenpostens lesere. Andre forslag var Lørdagshygga, Ding Dong, Tilhænger'n (etter det populære komikerparet Telegrafstolpen og Tilhenger'n), Sofadyret med flere. Magasinet ble midlertidig stanset i 1943 på grunn av papirrasjoneringen under 2. verdenskrig.


=== 1963–1993 ===
Magasinet gjenoppstod i 1963, nå med en «kvinneprofil», det vil si med stoff om familieliv, hjem og moter. Allerede året etter ble denne redaksjonelle profilen forlatt, og magasinet ble et rent reportasjeblad med «saklig underholdning». I 1966 ble det første fargefotografiet trykket i bladet, og siden ble fotojournalistikken et kjennetegn ved A-magasinet. I 1984 ble Per Egil Hegge redaktør og bladet ble litt «friskere» i formen. Faste innslag var blant annet kriminalnovellen og tekstkonkurransen med vitsetegninger av Sven Sønsteby. A-magasinet ble imidlertid nedlagt i 1993 da mange av annonsørene gikk over til Schibsteds nystarta TV 2.
Naturfotografen Sverre M. Fjelstad var i over 20 år ansvarlig for den faste spalten Naturen rundt oss i A-magasinet i denne perioden.


=== 2005– ===
Tredje runde med A-magasinet begynte fredag 21. oktober 2005. Kjersti Løken Stavrum, tidligere sjefredaktør i ukebladet KK, ble redaktør. I 2013 tok Lillian Vambheim over etter Stavrum.


== Eksterne lenker ==
A-magasinets nettutgave
Om A-magasinets historie ved relanseringa 2005
Aktietrykkeriet
Nevrokirurgi

Nevrokirurgi er en kirurgisk disiplin innen nevrologien som befatter seg med behandling av lidelser i sentralnervesystemet og det perifere nervesystem, samt omkringliggende strukturer. En lege med spesialisering i nevrokirurgi kalles en nevrokirurg. En gren av nevrokirurgien kalles hjernekirurgi, og en hjernekirurg er en nevrokirurg med spesialisering i kirurgi i hjernen.
Nevrokirurgi er en svært gammel disiplin. Det er kjent at mennesker i flere kulturer har utøvet hjernekirurgi flere tusen år før vår tidsregning. Edwin Smith papyrusen fra cirka år 1600 fvt. omtaler 48 tilfeller av skader, brudd, sår, dislokasjoner og svulster. Blant pionerene i nyere nevrokirurgi regnes Victor Horsley (1857–1916) i England, William Macewen (1848–1924) i Skottland og Fedor Krause (1857–1937) i Tyskland. Den første norske nevrokirurgen var Vilhelm Magnus (1871–1929). Den moderne nevrokirurgiens fedre regnes imidlertid for å være den amerikanske nevrokirurgen Harvey Williams Cushing (1869–1939) og, spesielt, den tyrkiske nevrokirurgen Gazi Yaşargil (1925–).
Nevrokirurgi regnes som en egen displien innen nevrologien i det fleste land i verden. Spesialisering i nevrokirurgi tar minimum seks og et halvt år. Legespesialiseringen kan først begynne etter at man er ferdig med medisinstudiet og har fått autorisasjon som lege. Den første delen er felles for alle spesialitetene og varer i halvannet år. Den består av ett års praksis på et sykehus og et halvt års praksis i en kommune (også kalt LIS 1). De neste fem årene er spesialisering innen den retningen man velger. Mange nevrokirurger er dessuten involvert i forskning og innehar ytterligere spesialisering med en tilhørende medisinsk doktorgrad (Ph.D. eller dr.med.).
Fagfeltet inkluderer forebygging, diagnostisering, behandling og rehabilitering av sykdommer som affiserer sentralnervesystemet og perifere nerver. Tilstander som behandles av nevrokirurger er for eksempel hjernesvulster, hjerneblødninger, hodeskader, hydrocephalus, rygg- og nakkelidelser, kroniske smertesyndromer og bevegelsesforstyrrelser (som for eksempel Parkinsons sykdom). Faget stiller store krav til fagkunnskaper, beslutningsdyktighet, stressmestring og operasjonsferdigheter. I Norge utøves nevrokirurgi ved Oslo universitetssykehus (både Rikshospitalet og Ullevål sykehus), Haukeland universitetssykehus i Bergen, St. Olavs hospital i Trondheim og Universitetssykehuset i Nord-Norge i Tromsø, samt i et mindre omfang ved Stavanger universitetssjukehus.


== Se også ==
Nevrologi
Nevroanatomi
Klinisk nevrofysiologi
Nevropsykologi
Nevroradiologi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nevrokirurgi - Oversikt over spesialiteten nevrokirurgi, Den norske lægeforening.
Samisk parlamentarisk råd

Samisk parlamentarisk råd er et samarbeidsorgan for sametingene i Norge, Sverige og Finland. Det ble opprettet 2. mars 2000. Sametingspresident Sven-Roald Nystø ble valgt som rådets første president, og presidentskapet for rådet går på omgang mellom sametingene.
Den viktigste saken for rådet har vært det fellesnordiske språkarbeidet. Rådet har ansvaret for den felles samiske språknemnden. Andre saker rådet arbeider med, er Barentssamarbeidet, Arktisk råd, Interreg og arbeidet med urfolksspørsmål i FN.


== Referanser ==
Sven-Roald Nystø

Sven-Roald Nystø (født 30. september 1956 i Tysfjord) er en lulesamisk forsker og politiker fra Storå i Tysfjord. Han har siden 2006 vært ansatt ved Árran lulesamiske senter som seniorrådgiver innen forskning, utdanning og nordområdespørsmål.Nystø har vært styremedlem og leder for Norske Samers Riksforbund. Han var sametingsrepresentant fra valgkretsene Midt-Troms og Midtre-Nordland i perioden 1993 til 2005 for Norske Samers Riksforbund. Nystø var sametingspresident i perioden 1997 tiil 2005.


== Samepolitikeren ==
Nystø etterfulgte den markerte sametingspresidenten Ole Henrik Magga. Magga og Nystø er de lengst fungerende presidentene for Sametinget. Nystø ledet arbeidet fra Sametingets side med konsultasjonene mellom Sametinget og norske myndigheter om Finnmarksloven. Nystø var også president da Sametinget og Bondevik-regjeringen undertegnet avtale om konsultasjoner  mellom Regjeringen og Sametinget i saker som særlig angår den samiske befolkningen.


=== Verv ===
1991-1997 Leder av Norske Samers Riksforbund
1984-1997 medlem av Samerettsutvalget
1979-1981 Styremedlem i Norske Samers Riksforbund
1980-1989 Medlem i Samisk språknemd
1979-1980 Leder av Romssa Sámiid searvi (Tromsø Sameforening)


=== Verv i Sametinget ===
2001-2005 Sametingspresident, medlem av Sametingsrådet
1997-2001 Sametingspresident, medlem av Sametingsrådet
1993-1997 Parlamentarisk leder for NSR på Sametinget


== Utdanning ==
Sven-Roald Nystø gjennomførte ex.art ved Høgskolen i Narvik i 1976 og ex.phil. og arkeologi grunnfag i 1978 ved Universitetet i Tromsø. Deretter fulgte grunnfag i samfunnsvitenskap og mellomfag samisk i 1981, samt grunnfag statistikk i 1982. Han gjennomførte samfunnsvitenskapelig storfag i 1985, og Statens Forvaltningshøgskole i 1990.


== Litteratur ==
Sven-Roald Nystø (1993): Sameregionen - et redskap for samisk selvstyre
Sven Roald Nystø (1982): Etnisitet og religiøsitet : to uforenlige statuskategorier i etnopolitisk mobilisering?
Bibsys: Diverse publikasjoner Arkivert 20. oktober 2013 hos Wayback Machine.


== Se også ==
Sametinget
Sametingspresident
Sametingsrådet


== Referanser ==


== Kilder ==
Sametinget i navn og tall 1993-1997 ISBN 82-91200-01-7
Sametinget i navn og tall 1997-2001 ISBN 82-91200-02-5
Sametinget i navn og tall 2001-2005 ISBN 82-91200-03-3
Sven-Roald Nystø i BIBSYS


== Eksterne lenker ==
(en) Sven-Roald Nystø – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sven-Roald Nystø på Internet Movie Database 
(no) «Sven-Roald Nystø» i Store norske leksikon
Liste over sametingspresidenter

Dette er ei liste over sametingspresidenter. Sametinget i Norge ble offisielt åpnet av kong Olav V 9. oktober 1989, og den første sametingspresidenten var Ole Henrik Magga, som satt fra 1989 til 1997. Per 2021 har det vært seks sametingspresidenter, hvorav én (Aili Keskitalo) har hatt vervet tre ganger.


== Sametingspresidenter ==


== Se også ==
Liste over Sametingets ordførere (Sverige)
Liste over sametingspresidenter (Finland)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Historikk Arkivert 5. mars 2017 hos Wayback Machine., Sametinget.no
Ole Henrik Magga

Ole Henrik Magga (født 12. august 1947 i Kautokeino) er en samisk språkforsker, professor og politiker.


== Språkforskeren Magga ==
Som språkforsker er Magga fremfor alt kjent som syntaktiker. Magistergradsavhandlingen hans, «Lokative læt-setninger i samisk», tar opp et klassisk emne i syntaktisk teori, strukturen til eksistensialsetninger og habitivsetninger, som i mange uralske språk har en svært lik struktur. Doktoravhandlingen fra 1986 handlet om strukturen i den samiske verbalfrasen, spesielt samspillet mellom modalverb og infinitiver. Han har også utgitt en sørsamisk grammatikk sammen med sin kone Lajla Mattsson Magga.
Magga ble professor i fennougristikk ved Universitetet i Oslo i 1987, etter Knut Bergsland. Fra 1990 var han høyskoledosent og professor fra 1997 ved Samisk høgskole i Kautokeino. Magga er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1993.


== Politikeren Magga ==
Magga var leder i Norske Samers Riksforbund fra 1980 til 1985, og den første presidenten i Sametinget i Norge, fra 1989 til 1997. Magga var med på å stifte Verdensrådet for urfolk (WCIP i Canada i 1976). I perioden 1992–1995 var Magga medlem av FN-kulturkommisjonen Worlds Commission on Culture and Development. I 2002 ble Magga den første lederen for FNs permanente forum for urfolk.


== Verv og utmerkelser ==
I 2006 ble Magga kommandør av St. Olavs Orden for sin innsats for samenes og andre urfolks sak. Samme år fikk han Universitetet i Oslos menneskerettighetspris I 2008 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Tromsø. Han ble oppnevnt som medlem av Finnmarkskommisjonen da den ble opprettet i 2008.


== Bibliografi ==
Lokative læt-setninger i samisk. Dieđut 1978.
Modalverb og infinitiv innen verbalet : prosjektrapport. Dieđut 1982.
Infinitives within the VP in Northern Sami: The accusative with infinitive. i: Riepmočála (1984)
Studier i samisk infinitivsyntaks. Doktoravhandling, Universitetet i Oslo. 1986.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Henrik Magga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ole Henrik Magga på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Ole Henrik Magga i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin 
(no) Publikasjoner av Ole Henrik Magga i BIBSYS