jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skjeggedal kraftverk

Skjeggedal kraftverk er et tidligere vannkraftverk ved Tyssedal i Odda kommune i Hordaland. 
Kraftverket ble i 1986 ombygget til Skjeggedal pumpestasjon. Tilløpsrøret til kraftstasjonen er benyttet til pumpesjakt. Maksimal pumpekapasitet er 9 m³/s fordelt på to pumper som hver har et maksimalt forbruk på 5,3 MW. Årlig forbruk er 17 GWh.


== Kraftstasjonen ==
Skjeggedal kraftstasjon stod ferdig i 1938 og ble tegnet av arkitektene Henning og Thorvald Astrup. Før Oksla kraftverk startet produksjonen våren 1980 utnyttet Skjeggedal kraftverk fallet på 30 meter fra Ringedalsvann til Vetlevann.


== Pumpestasjonen ==
Fra 1986 har Skjeggedal pumpestasjon pumpet vann brukt i Mågeli kraftverk gjennom Bruuns tunnel under Ringedalsdammen og opp i Ringedalsvannet slik at det kan brukes i Oksla kraftverk.


== Eier ==
Eier er Statkraft. Tidligere det eid av AS Tyssefaldene, som da var eid av DNN Industrier AS 40 % og Statkraft 60 %. Deler av konsesjonen for anlegget gikk ut i 2010.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
[ NVE vannkraftdatabase]
Statkraft
AS Tyssefaldene


== Se også ==
Oksla kraftverk
Tysso I kraftverk
Tysso II kraftverk
Mågeli kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Magne Bleness

Magne Bleness (1933–1992) var en norsk skuespiller og regissør, mest kjent for sin mangeårige innsats for Fjernsynsteatret, der han virket både som skuespiller, regissør og sjef.


== Bakgrunn og virke ==
Bleness debuterte i 1953 på Sommerteatret i Oslo i En midtsommernattsdrøm. Han var ansatt ved Nationaltheatret som skuespiller 1956–1961 og som regissør 1969–1976. Han var ved Fjernsynsteatret 1961–1969 som både skuespiller og regissør, og som regissør 1976–1980. Han var sjef for Fjernsynsteatret 1980–1990. 
Magne Bleness var den første som satte opp et stykke av Jens Bjørneboe på norsk scene i 1969 med Semmelweis. Av hans oppsetninger i Fjernsynsteatret huskes kanskje spesielt August Strindbergs Fordringshavere (1968), Arnold Weskers Jeg snakker om Jerusalem (1969) og Ludvig Holbergs Den stundesløse (1978).


== Regi ved Fjernsynsteatret ==
1988 Konsultasjon eller helbredelsens kunst
1984 Jeppe på bjerget
1983 Galgemannen
1982 Forsvarsadvokaten
1980 Vesle
1979 En fallitt
1978 Gengangere
1971 Smilet
1971 Erasmus Montanus
1970 Før sjøforklaringen
1969 Jeg snakker om Jerusalem
1969 Hønsesuppe med byggryn
1969 Mødrekupé
1968 Det lykkelige valg
1968 Lille Eyolf
1967 Helene


== Film og TV ==
1988 Fleksnes – Her har jeg mitt liv (lege ved helseklinikk) (klipp) (TV-serie)
1974 Fleksnes – Biovita Helsesenter (lege ved helseklinikk) (TV-serie)
1964 Knepet – Fjernsynsteater (TV)
1963 Læraren – Fjernsynsteater (TV)
1961 Fru Inger til Østråt – (Nils Stenssøn) Fjernsynsteater (TV)
1955 Bedre enn sitt rykte (Dag) (Film)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magne Bleness på Internet Movie Database 
(en) Magne Bleness hos The Movie Database
Mågeli kraftverk

Mågeli kraftverk er et vannkraftverk ved Tyssedal i Ullensvang kommune i Vestland. Kraftstasjonen utnytter et fall på 610 meter fra Nedre Bersåvatn. Øvre Bersåvatn og Vendevatn er også regulerte som magasin.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 1956. To aggregater med peltonturbiner leverte da 25 Hz strøm. Etter ombygging for produksjon av 50 Hz strøm i 1978 hadde hvert av aggregatene en ytelse på 15,5 MW, og midlere årsproduksjon var 171 GWh. Nye turbiner som kom på plass i 2000 økte ytelsen til 2 x 16,5 MW.
Eier er AS Tyssefaldene, som igjen eies av DNN Industrier AS (40%) og Statkraft (60%). Deler av konsesjonen for anlegget går ut i 2010.
Tyssefaldenes anlegg omfatter flere kraftstasjoner, og det samlede nedslagsfeltet er på 420 km². Tilsiget er på 820 millioner m³.
Etter at vannet har vært i bruk i Mågeli kraftverk pumpes det opp i Ringedalsdammen av Skjeggedal kraftverk.
Fra 2023 og ti år framover er hele produksjonen fra kraftverket solgt til Deutsche Bahn gjennom NordLink-kabelen.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Tyssefaldene AS (arkiv)


== Se også ==
Tysso I kraftverk
Tysso II kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Stefanie Böhler

Stefanie «Steffi» Böhler (født 27. februar 1981 i Bad Säckingen) er en tysk langrennsløper.
Hun var med å ta stafettsølv i junior-VM i både 2001 og 2003. Under VM 2005 var hun med på stafettlaget som tok fjerdeplass, og ett år senere, under OL 2006 i Torino, fikk hun sølv på stafetten.
I Vinter-OL 2014 i Sotsji gikk hun på det tyske laget som tok bronse på 4 x 5 km stafett.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefanie Böhler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Stefanie Böhler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefanie Böhler – Olympics.com 
(en) Stefanie Böhler – Olympic.org 
(en) Stefanie Böhler – Olympedia 
(en) Stefanie Böhler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Stefanie Böhler – Tysklands olympiske komité 
(en) Stefanie Böhler – FIS (langrenn) 
Steffi Böhlers offisielle hjemmeside
Selbständige Evangelisch-Lutherische Kirche

Selbständige Evangelisch-Lutherische Kirche (SELK) er en evangelisk-luthersk frikirke i Tyskland som ble dannet av lutheranere som reaksjon på tvangssammenslåingen av den lutherske og den reformerte (kalvinistiske) kirke. Tilhengerne av kirken blir også kalt «gammellutheranere».
Kirken består av fire bispedømmer, 174 menigheter og 33 175 medlemmer (2015).SELK hedrer teologen Hermann Sasse gjennom annet hvert år å dele ut Hermann-Sasse-Preis für lutherisches theologische Literatur.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Churches of Selbständige Evangelisch-Lutherische Kirche (SELK) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tysso II kraftverk

Tysso II kraftverk (eller Tysse II kraftverk) er et vannkraftverk ved Ringedalsdammen i Odda kommune i Vestland. Kraftstasjonen utnytter et fall på 735 meter. Langevatn og Nibbehølen  er regulerte som magasin og det hentes i tillegg inn vann fra flere bekkeinntak.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 1967, og har etter modernisering to aggregater med peltonturbiner, som yter 110 MW hver.
Installert effekt er 220 MW, midlere årsproduksjon er omtrent 1 027 GWh.
Eier er Statkraft. Kraftverket leies ut til AS Tyssefaldene, som eies av DNN Industrier AS 40 % og Statkraft 60 %. Deler av konsesjonen for anlegget går ut i 2010.
Tyssefaldenes anlegg omfatter flere kraftstasjoner, og det samlede nedslagsfeltet er på 420 km². Tilsiget er på 820 millioner m³.
Etter at vannet har vært i bruk i Tysso II renner det ut i Ringedalsdammen og brukes i Oksla kraftverk.
Utbyggingen av Tysso II har mer eller mindre tørrlagt fossene Tyssestrengene og Ringedalsfossen.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
AS Tyssefaldene (arkiv)


== Se også ==
Tysso I kraftverk
Oksla kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Mågeli kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Boksning

Boksning er en bok skrevet av Georg Antonius Brustad og utgitt i 1924 av 
H. Aschehoug & Co. Boka er et særtrykk av kapittelet om boksing i Idrætsboken. Boken er på i alt 164 sider med en rekke illustrasjoner.
Indholdsfortegnelse:

I.   Boksesporten
II.  Litt historik
III. Almindelig oversikt
Boksningens natur
Avgjørelser ved knock-out
Aarsaken til knock-out
Betryggelse gjennem bokseregler
Boksningen som idræt
IV.  Boksningens indøvelse
Gardstilling
Øvelser i angrep og forsvar
De rette støt
Svingslag
Hook
Uppercut
Parader og undvikelser
Kontraslag
Nærkamp – infighting
Kombinationer av slag
V. Kampen
Finter
Avstandsberegning
Clinch
Taktik
At benytte taugene
Ringformaliteter og sekundering
VI. Træningen
Apparattræningen
Konditionstræningen
Træningsboksning (sparring)
Træningsperiodenes inddeling
Diæt, bad og massage
Moraltræning
VII. Bedømmelse, utbredelse, organisation
Dommerhvervet
Dommerne og kampens avbrytelser
Dommerens pointsbedømmelse
Kamplederens opgave
Rundene og bedømmelsens facit
Autorisation av dommere
Retningslinjer for et dommerkursus
Stevner og deres avvikling
Foreningsvirksomhet
Apparater og materiel
Raad til den unge bokser
Ringen og podiet
Norsk boksning og organisation
Statistik
Bokseregler m.v.
VIII. Boksekunsten
IX. Litteraturfortegnelse
Berlins flagg

Berlins flagg har tre striper: rød-hvit-rød, hvor de to ytterste utgjør en femdel av høyden, den midterste de siste tre femdelene. 


== Det sivile flagget ==
Berlins sivile flagg ble vedtatt 26. mai 1954, tegnet av Ottfried Neubecker. Det ble nummer to i konkurransen fra 1952, idet vinneren ble avvist av Berlins senat. I det hvite feltet er det plassert en bjørn, litt til venstre for midten.


== Delstatsflagget ==

I delstatsflagget er bjørnen erstattet med Berlins våpen.
Berlins våpen

Berlins våpen er våpen både for byen og for delstaten Berlin. Da byen og delstaten har sammenfallende grenser forekommer i praksis ingen konflikt som følge av dette.
Våpenet viser Berlins bjørn. Bjørnen var ikke byens opprinnelige symbol, men den har utkonkurrert andre kjennemerker. Brandenburgs og Preussens ørner konkurrerte tidligere om plassen med bjørnen som Berlins logo. Årsaken til at bjørnen ble brukt er uklar. Det nåværende våpenet ble etablert i 1954 i Vest-Berlin og i Øst-Berlin ble det brukt et liknende motiv i våpenet.
Berlins bydeler bruker sine egne våpen ved siden av byvåpenet.
Håvardsvann kraftverk

Håvardsvann kraftverk er et vannkraftverk som ligger langt inne på fjellet ved Tyssedal i Odda kommune i Vestland.
Kraftstasjonen  utnytter fallet fra Håvardsvatnet til Nibbehylen, og er en del av reguleringen i Tyssovassdraget.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 2006. Installert effekt er 5 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er omtrent 20 GWh.
Eier var AS Tyssefaldene, som igjen eies av DNN Industrier AS 40 % og Statkraft 60 %. Deler av konsesjonen for anlegget gikk ut i 2010. Statkraft overtok i 2015.
Tyssefaldenes anlegg omfatter flere kraftstasjoner, og det samlede nedslagsfeltet er på 420 km². Tilsiget er på 820 millioner m³.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Tyssefaldene AS


== Se også ==
Øvre Bersåvatn kraftverk
Nedre Bersåvatn kraftverk
Tysso I kraftverk
Tysso II kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Mågeli kraftverk
Oksla kraftverk
Kjellmyra Idrettslag

Kjellmyra Idrettslag er et norsk idrettslag som ligger på stedet Kjellmyra i Åsnes kommune i Innlandet.
Idrettslaget består av tre avdelinger: Ski,orientering og fotball.


== Fotball ==
Foran 2009 sesongen ble Tommy Gjerde hentet inn som ny hovedtrener, etter to middelmådige sesonger. Det ga utslag, og en dårlig sesongstart til tross, ble Kjellmyra nr. 4 i sin avdeling i 2009. Tommy Gjerde fortsatte også som trener i 2010 og 2011, med et mål fra styret om opprykk innen to år. Sesongen 2010 startet meget bra, men dabbet av med varierende resultater utover. Allikevel klarte Myra en 5.-plass. I 2011 endte Kjellmyra på en 6.-plass etter å ha avsluttet sesongen med 1-1 mot Hamar IL på Briskeby. Dette var Tommy Gjerdes siste kamp som Kjellmyratrener, før han tar over som trener for Årnes. 
Rett etter sesongen 2011 var avsluttet ble det annonsert at Gjerdes etterfølger som hovedtrener skulle bli nordlendingen Allan Larsen. Han var spiller for "Myra" i 2011, har en god trenerutdannelse og spillererfaring fra 2. divisjon. Det antas han vil fungere som spillende trener, sammen med assistenttrener Gjert Uno Evensen.


== Tabellen ==


== Divisjonsutvikling ==


== Historie ==
Kjellmyra idrettslag så dagens lys på et møte i avholdsforeningen (Losjeansvar) 28. februar 1918. De 10 første årene var idrettslaget under en avdeling av avholdsforeningen og administrert av denne. Idrettslaget fikk sin egen status i 1928 og ble da kalt Kjellmyra og Gjesåsens idrettsforening. Kjellmyra idrettslag og Gjesåsen Ballklubb ble slått sammen i 1945. Gjesåsen Ballklubb ble førøvrig stiftet i 1931. På den tiden eksisterte også idrettslaget SVINT i Gjesåsen, men de og Skansen IL ønsket ikke å samarbeide med de andre. Kjellmyra var faktisk kretsens desidert beste lag i første halvdel av 60-årene og lå i toppen av det som var 4. divisjon på den tiden. De spilte også mot blant annet Strømsgodset for kvalik til daværende 3. divisjon, men de tapte for drammensklubben. Den store spilleren da var Arne "Bror" Bergersen som debuterte på Juniorlandslaget i 1963.


== Spillerstallen ==


== Profiler ==
Lars Eirik Bredvold
Kim Roger Strand
Arne BergersenEspen Eikebråten
Kjell Inge Sundeng
Jonas Enkerud


== Eksterne lenker ==
Kjellmyra IL
Kjellmyra IL (n3sport)
Sessøya

Sessøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger på vestsiden av Kvaløya, nordvest for Ersfjorden. Gårdsnavnet er kommer antagelig av fuglenavnet sæding (en gråmåseart). Den lille bygda ligger på innersiden av øya, beskyttet fra vær og vind, og mitt imot Rekvik, som ligger på den andre siden av fjorden.


== Historie ==
I 1567 hadde øya allerede 4 oppsittere. De bodde da i gammer. 1770 er det et tømret hus på Sessøya. Deretter har det bodd folk på øya stort sett hele tiden. Det var ikke fiskemottak, men en god del hus på øya. Man leverte trolig fisken til fiskebruket i Rekvik.


== Referanser ==
Øvre Bersåvatn kraftverk

Øvre Bersåvatn kraftverk er et vannkraftverk i Ullensvang kommune, i fjellet ovenfor Tyssedal i Vestland. Kraftstasjonen utnytter et fall på 159 meter mellom Vendevatnet og Øvre Bersåvatn.
Installert effekt på 5,5 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er omtrent 23 GWh.
Kraftverket benytter eksisterende regulering og tunnel som ble bygget for Mågeli kraftverk.
Etter at vannet har vært i bruk i kraftstasjonen renner det ut i Øvre Bersåvatn som er magasin for Nedre Bersåvatn kraftverk og Mågeli kraftverk.
Eier er Statkraft. Produksjonen startet i 2005.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
AS Tyssefaldene (arkiv)


== Se også ==
Tyssedal kraftverk
Oksla kraftverk
Tysso II kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Mågeli kraftverk
Nedre Bersåvatn kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Nedre Bersåvatn kraftverk

Nedre Bersåvatn kraftverk er et vannkraftverk i fjellet ovenfor Tyssedal i Odda kommune i Vestland.
Kraftstasjonen utnytter et fall på 65 - 77 meter mellom Øvre Bersåvatn og Nedre Bersåvatn.
Installert effekt på 4 MW fra en francisturbin. Midlere årsproduksjon er omtrent 19,5 GWh.
Kraftverket benytter eksisterende regulering og tunnel som ble bygget for Mågeli kraftverk.
Etter at vannet har vært i bruk i kraftstasjonen renner det ut i Nedre Bersåvatn, som er magasin for Mågeli kraftverk.
Produksjonen startet i 2005. Eier er Statkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Tyssefaldene As (arkiv)


== Se også ==
Tyssedal kraftverk
Oksla kraftverk
Tysso II kraftverk
Skjeggedal kraftverk
Mågeli kraftverk
Øvre Bersåvatn kraftverk
Håvardsvann kraftverk
Liste over fylker i Maryland

Liste over fylker i Maryland.  Den amerikanske delstaten Maryland består av 24 fylker (counties):
Allegany County
Anne Arundel County
Baltimore City
Baltimore County
Calvert County
Caroline County
Carroll County
Cecil County
Charles County
Dorchester County
Frederick County
Garrett County
Harford County
Howard County
Kent County
Montgomery County
Prince George's County
Queen Anne's County
St. Mary's County
Somerset County
Talbot County
Washington County
Wicomico County
Worcester County


== Referanser ==
Mauranger kraftverk

Mauranger kraftverk er et vannkraftverk ved Mauranger i Kvinnherad kommune i Vestland. Kraftstasjonen utnytter et fall fra reguleringsmagasinet i Mysevatn og til sjøen i Austrepollen. Mauranger er sammen med Svartisen kraftverk er et av to kraftverk i Norge med inntak under en bre (subglasialt inntak).
Det innhentes også vann fra flere bekkeinntak i form av en takrennetunnel. Tunnelen samler inn vann fra randsonen rundt Folgefonnen og tørrlegger flere elver og fosser som normalt ville ha rent ned i Bondhusdalen.
Mysevatn er regulert mellom 855 og 755 moh.
Fra nordsiden av kraftverket overføres det vann fra Jukla kraftverk samt Blådalsvatn og Svartdalsvatn. Ved Svartedal er Markjelkevatn pumpestasjon som pumper vannet til Mysevatn. Pumpeeffekt er 1,2 MW, forbruk er 9 GWh i året.
Kraftstasjonen startet produksjonen i 1974 og har to pelton turbiner på tilsammen 250 MW. Midlere årsproduksjon er ca. 1150 GWh. Nominell fallhøyde er 825 meter.
Kraftverket ble i utgangspunktet bygget for å forsyne Sør-Al på Husnes med energi.
Eier er Statkraft, som planlegger å øke effekt til 880 MW og øke produksjonen med 70 GWh/år.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Skagerak Kraft


== Se også ==
Folgefonna
NVE film: Breen temmes
Markjelke pumpestasjon
Premiere

Premiere beskriver første visning av et stykke eller annet kunstverk. Det brukes spesielt om teaterstykker og filmer. Premierer tiltrekker seg ofte oppmerksomhet da kulturelite og kjendiser ofte er til stede, og stjerner fra den aktuelle filmen ofte er blant gjester og publikum ved premieren. Dette fenomenet brukes ofte av produsenter til å skape blest rundt den kommende filmen.


== Se også ==
Urpremiere
Giovanni Battista Gherardini

Giovanni Battista Gherardini (født 17. februar 1655 i Modena, død i 1723) var en italiensk maler og arkitekt, best kjent for sitt virke som hoffmaler i Beijing for den kinesiske Kangxi-keiseren.   
Giovanni Ghirardini studerte kunst i Bologna og spesialiserte seg på perspektivmaling under Angelo Michele Colonnas veiledning. Han virket også i Frankrike. 
I 1698 bad jesuittpresten Joachim Bouvet ham være med en gruppe misjonærer til Kina, slik at han kunne støtte misjonen ved å undervise i vestlig malerkunst ved det keiserlige hoff. De kom til Kanton i november samme år. I sin tid i Kina utsmykket Ghirardini en rekke kirker med Kangxi-keiserens samtykke. 


== Litterært verk ==
Relation du voyage fait a la Chine sur le vaisseau l'Amphitrite, en l'année 1698 – som blant annet inneholder et brev til en franskmann touchant les honneurs que les Chinois rendent au philosophe Confucius & à leurs ancêtres.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jules Guiffrey: Certificat pour le Sr Girardin, peintre, et dispense de faire son chef-d'œuvre à l'Académie avant son départ pour la Chine (30 janvier 1698), p. 9, dans Congés accordés à des artistes français pour aller travailler à l'étranger (1693-1792), Nouvelles archives de l'art français : recueil de documents inédits, 1878 (lire en ligne)
Paul Pelliot, Compte-rendu sur le livre François Froger, L'origine des relations de la France avec la Chine. Le premier voyage de « l'Amphitrite » en Chine. (quatrième et dernier article) [. Relation du premier voyage des François à la Chine fait en 1698, 1699 et 1700 sur le vaisseau "L'Amphitrite ", publié par E. A. Voretzsch, Leipzig, 1926, Journal des savants, 1929, volume 7, Numéro 1 (lire en ligne)
Félix-Sébastien Feuillet de Conches: ''Les peintres européens en Chine et les peintres chinois, p. 216-26 }, Revue contemporaine, 1856, tome 25 (lire en ligne)
101 dalmatinere – En sjarmør i pels

101 dalmatinere – En sjarmør i pels (originaltittel: One Hundred and One Dalmatians) er en amerikansk tegnet eventyrfilm fra 1961 produsert av Walt Disney. Filmen handler om en masse dalmatinerhvalper som stjeles av skurker, men de får hjelp av alle hundene i London og kommer lykkelige hjem igjen. Den er basert på romanen Hundre og en dalmatinere av Dodie Smith.
Den er den 17. filmen av Disneys klassikere.
En norsk-dubbet versjon ble lansert i 1995.


== Handling ==
Når Roger og Anita gifter seg, føder deres hund Perdita, femten dalmatinervalper. Anitas barndomsvenninne, Cruella de Vil, tilbyr en stor pengesum for valpene, slik at hun kan lage pelskåper av dem. De avslår, men Cruella hyrer skurkene Jasper og Klaus for å kidnappe valpene. Det er dermed opp til Perdita og barnas far, Pongo, å redde valpene. Sammen med forbundsfeller de møter på veien klarer de til slutt å redde barna sine, sammen med 84 andre valper som Cruella har stjålet.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
En sjarmør i pels innbrakte $14 millioner i USA i 1961. Den har siden blitt satt opp på kino flere ganger og har årenes løp innbrakt $144,9 millioner i USA og $71 millioner utenfor, noe som gir en total på $215,9 millioner.


=== Anmelderne ===
Den ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 98 % på Rotten Tomatoes. Både Leonard Maltin og Roger Ebert har gitt den 3 av 4 stjerner.Også de norske anmelderne gav den god omtale. Arbeiderbladet utmerket seg spesielt å så måte.


=== Priser og utmerkelser ===
Den ble tildelt en BAFTA i klassen for beste animasjonsfilm.Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Cruella de Vil til tidenes 39. største skurk (villain).


=== Produksjon ===
Ifølge Disney-konsernet er det i originalutgaven av tegnefilmen 6 469 952 (seks millioner, firehundre og sekstini tusen, nihundre og femtito) tegnede dalmatinerprikker i alt.


== Rolleliste (stemmegivere) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på Internet Movie Database 
(no) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels hos Filmfront 
(sv) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels i Svensk Filmdatabas 
(da) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på Allociné 
(nl) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på MovieMeter 
(en) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på AllMovie 
(en) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på Turner Classic Movies 
(en) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på Rotten Tomatoes 
(en) 101 dalmatinere – En sjarmør i pels på Metacritic
Mackinacstredet

Mackinacstredet (engelsk: Straits of Mackinac, uttales [ˈmækɪˌnɔː]) er et sund som skiller den øvre og den nedre halvøy i Michigan i USA. Sundet er en del av Michigan-Huronsjøen og forbinder de to delene av innsjøen, Michigansjøen og Huronsjøen.
Sundet er åtte kilometer bredt på det smaleste, og forbindes av Mackinacbroen. Stredet fryser om vinteren, men holdes åpent av isbrytere. 
Det finnes to bebodde øyer i Mickinacstredet, Mackinac Island og Bois Blanc. Det er også to ubebodde øyer, Round Island og St. Helena Island. Det er to byer ved sundet, Mackinac City og St. Ignace. I tillegg er det to fort, Fort Michilimackinac og Fort Mackinac. Begge fortene er populære turistdestinasjoner.
Mackinacbroen

Mackinacbroen (engelsk: Mackinac Bridge, uttales [ˈmækɪˌnɔː]) er en hengebro i Michigan i USA. Den går over Mackinacstredet i Michigan-Huronsjøen, og forbinder de to halvøyene Michigan består av. Broen kalles ofte «Mighty Mac» eller «Big Mac».
Planene om å bygge en bro over sundet kom allerede på 1880-tallet, men Mackinacbroen sto ikke ferdig før i 1957. Den var da en av verdens lengste hengebroer, med største spennvidde på 1158 meter og total lengde på 8038 meter. 
Sjefsingeniør for byggingen var David B. Steinman, og selskapet American Bridge Company sto bak. Fem arbeidere døde under byggingen. 


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider
Filmklipp fra byggingen