jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brynjulf Jung Tjønn

Brynjulf Jung Tjønn (født 15. november 1980 i Seoul i Sør-Korea) er en norsk forfatter. 
I 1982 ble han adoptert til Norge og Feios i Vik kommune i Sogn og Fjordane fylke. Han debuterte i 2002 med romanen Eg kom for å elske. I tillegg har han publisert tekster i antologien Signaler 2001. I 2013 fikk han Brageprisen for boken Så vakker du er.


== Bibliografi ==
Eg kom for å elske – roman (2002)
Lyden av noen som dør – roman (2008)
I morgen skal vi sitte i solen – barnebok, Cappelen Damm (2009)
Kinamann – roman (2011)
Fotballskoene..  – barnebok, Cappelen Damm (2012)
Så vakker du er – ungdomsbok (2013)
I de dager... – noveller, Verbum (2016)
Den finaste historia – barnebok, Cappelen Damm (2016)
Alt det lyse og alt det mørke  – roman, Cappelen Damm (2017)
Smadra – ungdomsbok, Flamme forlag (2018)
Garden under jorda - lyrikk (2019)
Kvar dag skal vi vere så modige - roman, Cappelen Damm (2021)
Gard er ikkje redd – barnebok, Aschehoug, (2022)
Kvit, norsk mann – lyrikk, Cappelen Damm, (2022)
I de dager. Til refleksjon og ettertanke, julen 2022, Verbum, (2022)


== Priser og utmerkelser ==
2013 – Brageprisen for Så vakker du er
2021 – P2-lytternes romanpris for Kvar dag skal vi vere så modige


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Brynjulf Jung Tjønn i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Brynjulf Jung Tjønn i Dagbladet Forfatter
Brynjulf Jung Tjønn i NRK Forfatter
Brynjulf Jung Tjønns hjemmeside
Jung.no, et litteraturmagasin der Brynjulf Jung Tjønn er medredaktør
Jung Forlag der Brynjulf Jung Tjønn er forlagssjef
Digitaliserte bøker av Brynjulf Jung Tjønn hos Nasjonalbiblioteket
Artikler av og om Brynjulf Jung Tjønn i Norart
Brynjulv Raaen

Brynjulv Raaen (født 4. april 1954 i Odda, død 27. august 2014) var en norsk forfatter som bodde i Oslo. Han gikk forfatterstudiet i Bø og har vært leder i Grünerløkka Senterparti.


== Bibliografi ==
Gale hunder får revet skinn. En røverhistorie. (roman) Gyldendal 2004
Den som brenner får svi. En røverroman. (roman) Gyldendal 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brynjulv Raaen i NRK Forfatter
Brynjulv Raaen i Dagbladet Forfatter
Brynjulv Raaen i Aftenposten Alex
Absolutt politisk korrekt – Brynjulv Raaens weblog
Intervju med og bilde av Raaen i VG
Tekst av Brynjulv Raaen Karl Andres flukt
Cecilie Enger

Cecilie Enger (født 21. februar 1963) er en norsk forfatter fra Asker. Hun er mag.art. med fagene norsk, historie og journalistikk. Hun jobbet som journalist i Dagens Næringsliv frem til 2019, Som forfatter debuterte hun i 1994 med romanen Nødvendigheten som hun fikk Nota Bene Bokpris for i 1995. For den selvbiografiske romanen Mors gaver fikk hun Bokhandlerprisen i 2013. 


== Bibliografi ==
1994 Nødvendigheten (roman)
1996 Ytterpunkt (roman)
1999 Kjell Aksel – en snauklippet historie (barnebok)
2000 Brødrene Henriksen (roman)
2003 Se i nåde (roman)
2007 Himmelstormeren (roman)
2011 Kammerpiken (roman, Gyldendal)
2013 Mors gaver (roman, Gyldendal)
2017 Pust for meg (roman, Gyldendal)
2021 Det hvite kartet (roman, Gyldendal), ISBN 9788205539273


== Priser ==
Nota Bene Bokpris 1995
Neshornet, Klassekampens kulturpris 2007
Amalie Skram-prisen 2008
Bokhandlerprisen 2013


== Kilder ==
Presentasjon av Cecilie Enger i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(en) Cecilie Enger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cecilie Enger på Internet Movie Database 
(no) Cecilie Enger i NRK Forfatter
(no) Første kapittel av Brødrene Henriksen fra Dagbladet.
(no) Hvorfor ble begynnelsen på Se i nåde slik? Cecilie Enger til Magasinet
(no) Jon Peder Vestad om Ytterpunkt
Christian Refsum

Christian Refsum (født 8. oktober 1962) er en norsk litteraturviter og skjønnlitterær forfatter. Han er professor i allmenn litteraturvitenskap ved universitetet i Oslo. Han har tidligere spilt i rockeband som And the Balcony Fell, Ym:stammen og Dog Age.


== Bibliografi ==
1997 – Litteraturvitenskapelig leksikon. (Med Jakob Lothe og Unni Solberg) Oslo: Kunnskapsforlaget.
2000 – En verden av oversettelse – fransk og dansk symbolisme sett fra Taarnet 1893-94. Dr. Art avhandling. Oslo: Unipub forlag.
2001 – Transport. Fortellinger. Oslo: Tiden.
2003 – offbeat/nye dager. Dikt. Oslo: Oktober forlag.
2003 – Lyrikkens liv. Innføring i diktlesning. (Med Christian Janss) Oslo: Universitetsforlaget.
2004 – Kyssing og slåssing. Fire kapitler om film. (Med Eivind Røssaak) Oslo: Pax.
2007 – Ingen vitner for vitnet. Roman. Oktober forlag.
2007 – Litteraturvitenskapelig leksikon. Revidert utgave. (Med Jakob Lothe og Unni Solberg) Oslo: Kunnskapsforlaget.
2010 – Løftet. Roman. Oktober forlag.
2012 – Kåte dikt. Lyrikk. Oktober forlag.
2016 – Kjærlighet som religion. Lidenskap og lengsel i film og litteratur på 2000-tallet. Universitetsforlaget.


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Christian Refsum i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Christian Refsum; uio.no
Cornelius Jakhelln

Cornelius Jakhelln (født 31. august 1977 i Kristiansand) er en norsk forfatter, poet, kritiker og musiker.


== Bakgrunn ==
Han er fra Kristiansand. Han hadde farens etternavn Brastad til han var i midten av 20-årene. Han tok i voksen alder mormorens opprinnelige etternavn Jakhelln.


== Virke ==
Jakhelln ble cand.mag. i fransk og filosofi fra Universitetet i Oslo i 2001 og tok mastergrad i filosofi ved Université Paris-Sorbonne, Paris IV og University of Sussex. Han har skrevet artikler for Dagsavisen og kronikker for Dagbladet. Fra 2009 har han dessuten vært litteraturkritiker i Morgenbladet. Jakhelln spiller i to band, Solefald og Sturmgeist. Store norske leksikon beskriver hans forfatterskap som preget av «fantasirikdom og mangfold».I 20-årene bodde han i perioder i Paris, Brighton og Roma. Siden 2006 har han bodd i Berlin.


== Bibliografi ==
2001 Gebura Muse. Quadra Natura 0001 (diktsamling, Aschehoug forlag)
2004 Yggdraliv. Quadra Natura 0011 (diktsamling, Tiden forlag)
2006 Fagernorn. Quadra Natura 0111 (diktsamling, Tiden forlag)
2007 Gudenes fall (roman, Cappelen forlag)
2008 Rikke gidder ikke! (Cappelen Damm)
2008 Galderhug. Quadra Natura 1111 (diktsamling, Cappelen Damm)
2009 Voguesville (roman, Cappelen Damm)
2010 Trisyn (diktsamling, Samlaget)
2011 Kosmopolis. diktsamling frå den norrøne diaspora (diktsamling, Samlaget)
2011 Raseri. En hvitings forsøk på en selvbiosofi (Cappelen Damm)
2013 Umgangskrigen (diktsamling, Cappelen Damm)
2014 Germania (roman, Pelikanen Forlag)
2015 Lysbilder (diktsamling, Cappelen Damm)
2016 Kulden er de andre (diktsamling, Cappelen Damm)
2018 Jeg er et menneske (diktsamling, Cappelen Damm)
2019 Verdenshavet (roman, Cappelen Damm)
2020 Livshjulet (diktsamling, Cappelen Damm)


== Diskografi ==


=== Med Solefald ===
Jernlov (demo) (1996)
The Linear Scaffold (1997)
Neonism (1999)
Pills Against The Ageless Ills (2001)
In Harmonia Universali (2003)
Red For Fire: An Icelandic Odyssey Part 1 (2005)
Black For Death: An Icelandic Odyssey Part 2 (2006)
The Circular Drain (2008)
Norrøn Livskunst (2010)
World Metal. Kosmopolis Sud (2015)


=== Med Sturmgeist ===
Meister Mephisto (2005)
Über (2006)
Manifesto Futurista (2009)


=== Med G.U.T ===
My Only Drug Is Madness (2007)


=== Som gjestemusiker ===
Monumentum: sang på sangene «Black And Violet» og «The Colour of Compassion» på albumet, Metastasi.


=== Som tekstforfatter ===
Trisyn på platen Requiem/Trisyn/Læreren som ikke ble (2021) med verk av Marcus og Ole Paus


== Litterære priser ==
Norsk vinner i konkurransen om beste nordiske samtidsroman 2007 for Gudenes fall (premie: en halv million kroner)
Vinner av Fabelprisen 2008 for Gudenes fall


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Cornelius Jakhelln i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Omtale i Dagbladet
Cappelens omtale av Gudenes fall
Mørkets nådeløse by. Kronikk om mobbing
Anmeldelse i Fædrelandsvennen 10. april 2006
Cornelius Jakhelln i NRK Forfatter
Cornelius Jakhelln i Aftenposten Alex
Dag Johan Haugerud

Dag Johan Haugerud (født 1964) er en norsk forfatter, filmskaper og bibliotekar som vokste opp i Eidsberg.
Han har bibliotekarutdannelse fra Høgskolen i Oslo mellomfag i filmvitenskap fra Stockholm Universitet, teatervitenskap fra Universitetet i Oslo og forfatterstudium fra Høgskolen i Telemark. Han har vunnet en rekke priser for filmene Som du ser meg og Barn. For Som du ser meg vant han klassene beste regi og beste manus under både Amandaprisen 2013 og Kanonprisen 2012 samt beste nyskaper under Kanonprisen. For Barn vant han igjen klassene beste regi og beste manus under både Amandaprisen 2020 og Kanonprisen 2019 og selve filmen vant totalt ni Amanda-priser.


== Bibliografi ==


=== Romaner ===
Noe med natur – roman – (Tiden Norsk Forlag) – 1999
Den som er veldig sterk, må også være veldig snill – roman – (Tiden Norsk Forlag) – 2002
Hva jeg betyr – roman – (Oktober forlag) – 2011
Enkle atonale stykker for barn – roman – (Oktober forlag) – 2016


=== Manus ===
En pike går i land – teatermanus
Som du ser meg – filmmanus – (Oktober forlag) – 2014


== Filmografi ==
2020: Lyset fra sjokoladefabrikken (novellefilm – 65 minutter)
2019: Barn (spillefilm)
2014: Det er meg du vil ha (novellefilm – 53 minutter)
2012: Som du ser meg (spillefilm)
2006: Trøbbel (kortfilm, en del av antologifilmen Ekko av Ibsen – 28 minutter)
2005: Thomas Hylland Eriksen og historien om Origamijenta (novellefilm – 51 minutter)
2003: Mot huset (kortfilm, 10 minutter, produsert av Medieoperatørene)
2002: Lust (kortfilm, en del av antologifilmen Courts mais Gay: Tome 4)
2001: Clinton the musikal (kortfilm – 4 minutter)
2000: Utukt (kortfilm, en del av antologifilmen De 7 dødssyndene)
1999: Fancine (kortfilm)
1998: 16 levende klisjeer (kortfilm)


== Priser ==
Gullstolen 2001 for Utukt
Filmkritikerprisen 2013 for Som du ser meg
Kanonprisen 2013 i klassen beste regi for Som du ser meg
Kanonprisen 2013 i klassen beste manus for Som du ser meg
Kanonprisen 2013 i klassen nyskapningsprisen for Som du ser meg'
Amandaprisen 2013 i klassen beste regi for Som du ser meg
Amandaprisen 2013 i klassen beste manus for Som du ser meg
P2-lytternes romanpris 2016 for Enkle atonale stykker for barn
Kanonprisen 2019 i klassen beste regi for Barn
Kanonprisen 2019 i klassen beste manus for Barn
Amandaprisen 2020 i klassen beste regi for Barn
Amandaprisen 2020 i klassen beste manus for Barn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dag Johan Haugerud på Internet Movie Database 
(da) Dag Johan Haugerud på Filmdatabasen 
(en) Dag Johan Haugerud på AllMovie 
(en) Dag Johan Haugerud hos The Movie Database 
(no)  Dag Johan Haugerud hos Filmweb
Dag Johan Haugerud i NRK Forfatter
Dag Johan Haugerud i Aftenposten Alex
Om filmen Origamijenta
(no)  Origamijenta hos Filmweb
Miyoshi Umeki

Miyoshi Umeki (født 3. april 1929 i Otaru på Hokkaido i Japan, død 28. august 2007 i Licking i Missouri i USA) var en japansk-amerikansk skuespiller.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Miyoshi Umeki var det yngste av ni barn. Hennes far eide et jernstøperi.


=== Karriere ===
Etter andre verdenskrig begynte Umeki sin karriere som nattklubbsanger i Japan, og kalte seg da Nancy Umeki. Hun var tidlig influert av tradisjonelt kabukiteater og amerikansk populærmusikk.Hun spilte inn for RCA Victor Japan fra 1950 til 1954 og spilte i filmen Seishun Jazu Musume. Hennes innspillinger var særlig amerikansk jazz, som hun fremførte dels på japansk og dels på engelsk, eller kun på ett av de to språk. Blant sangene hennes fra denne gang var «It Isn't Fair», «Sentimental Me», «My Foolish Heart», «With A Song In My Heart», «Again», «Vaya con Dios», «(How Much Is) That Doggie in the Window?» og «I'll Walk Alone».
Umeki flyttet til USA i 1955. Hun signerte en kontrakt med Mercury Records og ga ut flere singler og to album.For sin første filmrolle, som Katsumi i filmen Sayonara, vant hun i 1957 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Med denne filmen var hun første asiatiske skuespiller som vant en Oscar.
I 1958 var Umeki med to ganger på varietéshowet The Gisele MacKenzie Show på NBC der hun fremførte flere sanger. I 1959 ble Umeki nominert til Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal, for hennes opptreden i Broadway-produksjonen Flower Drum Song. Musikalen gikk i to år, og hun var også med filmversjonen av musikalen. 
Hun er også kjent for sin medvirkning i den amerikanske TV-serien The Courtship of Eddie's Father, der hun spilte Mrs. Livingston mellom 1969 og 1972.
Hennes første ekteskap, med TV-direktør Frederick Winfield Opie i 1958, endte i skilsmisse i 1967. Paret fikk en sønn, Michael H. Opie, født i 1964. Umeki giftet seg med Randall Hood i 1968, og hennes sønns navn ble derfor endret til Michael Randall Hood. Hennes andre ektemann døde i 1976.
Hun døde 78 år gammel av kreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miyoshi Umeki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Miyoshi Umeki på Internet Movie Database 
(fr) Miyoshi Umeki på Allociné 
(en) Miyoshi Umeki på AllMovie 
(en) Miyoshi Umeki hos Turner Classic Movies 
(en) Miyoshi Umeki hos The Movie Database 
(en) Miyoshi Umeki hos Internet Broadway Database 
(en) Miyoshi Umeki på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Eirik Ingebrigtsen

Eirik Ingebrigtsen (født 5. mai 1975) er en norsk forfatter. Han er fra Os i Hordaland, men bor i Oslo. Han studerte Teatervitenskap og Medievitenskap ved Universitetet i Bergen før Skrivekunstakademiet i Hordaland 1999-2000 og til slutt ved Litterär Gestaltning i Göteborg 2000-2002. Ingebrigtsen romandebuterte i 2001. Han deltok på det europeiske litteraturprosjektet Scritture Giovani i 2007. Ingebrigtsen er medlem av Den norske Forfatterforening der han sitter i Det Litterære Råd (fra 2011, som leder fra 2015). Han jobber også som prosjektansvarlig i Norsk Forfattersentrum og står bak Forfattarforelesinga. Sammen med Gunstein Bakke redigerte han den skjønnlitterære antologien Respons 22/7 der 26 forfattere bidro. Ingebrigtsen er også lagleder for Forfatterlandslaget i fotball som ble etablert i 2008. I 2013 fikk Ingebrigtsen Sultprisen for sitt forfatterskap. Han fikk Nynorsk litteraturpris 2015.     


== Bibliografi ==
Vesen (roman) 2001 Oktober forlag ISBN 82-495-0063-6
Snø dempar lyd, tre lukkar inne (roman) 2003 Oktober forlag ISBN 82-495-0149-7
Vendrakovic 2006 Oktober forlag ISBN 978-82-495-0403-9
Viddesyn 2009 Oktober forlag
Heimfall - Ei juleforteljing 2012 Oktober forlag
Spikrar frå fallande plankar 2015 Oktober forlag
Kvit bok mørk vinter 2018 Oktober forlag
Sjøskade 2021 Oktober forlag


== Priser ==
Sultprisen, for forfatterskapet 2013
Nynorsk litteraturpris 2015


== Eksterne lenker ==
Eirik Ingebrigtsen i NRK Forfatter
Eirik Ingebrigtseni Aftenposten Alex Arkivert 15. november 2005 hos Wayback Machine.
Om Snø dempar lyd, tre lukkar inne i avisene
Om Vendrakovic på Oktobers hjemmeside
Presentasjon av Eirik Ingebrigtsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Digitaliserte bøker av Eirik Ingebrigtsen hos Nasjonalbiblioteket
Elin Margrethe Brodin

Elin Margrethe Brodin (født 4. juni 1963) er en norsk forfatter og oversetter. Hun debuterte litterært i 1983. Som forfatter er hun kjent for sin skarpe sivilisasjonskritikk. Bøkene hennes låner iblant motiv fra science fiction og fantasy, men de fleste utgivelsene er mer realistiske samtidsromaner. For det meste skriver hun skjønnlitteratur for voksne, men har også noen barne- og ungdomsbøker og et par debattbøker bak seg. Hun skriver i tillegg avisstoff og har sporadisk tatt oppdrag som litteraturanmelder. Hennes debattbok Papirdukker omhandlet saken som i 1996 førte til at norsk barnevern ble dømt for brudd på menneskerettighetene av Den europeiske menneskerettsdomstolen i Strasbourg. Elin Brodin er født, oppvokst og bosatt i Oslo.
I mai 2011 skapte hun debatt ved å uttale at Osama bin Laden var «modig» og «talte Roma midt imot», i etterkant av bin Ladens død. Hun forklarer at dette selvsagt ikke er ment som støtte til terrorisme, men som et provoserende tankeeksperiment for å se verdenssituasjonen fra flere sider. På Facebook har forfatteren aktive debattfora som har fått en god del oppmerksomhet.
En del av bøkene hennes er oversatt, til tysk, flamsk, svensk og dansk, og hun har mottatt flere priser for sitt forfatterskap. 
Bibliografi

Morgen i aftenlandet – roman (1983)
Den krydrede vin – roman (1985)
Ulvinnen – roman (1986)
Maskedans – roman (1987)
Askefolket – roman (1988)
Kjære Timo – roman (1989)
De vises sten – roman (1989)
Drager i hodet – roman (1990)
Fire brave borgere – ungdomsroman (1990)
Papirdukker – debattbok (1991) (sammen med Adele Johansen)
Kan du ikke tale – debattbok (1991)
Bedøvelse – roman (1991)
Den europeiske dødebok – roman (1992)
Slavenes bok – ungdomsroman (1993)
Blod – roman (1993) (som Ulf Tannberg)
En klode full av lys – ungdomsroman (1994)
Skade – roman (1994)
Madonna med barn – roman (1996)
Gutten og enhjørningen – ungdomsroman (1997)
Farvel, babylon – roman (1998)
Unaturlig – roman (1999)
De dødes språk – roman (2001) (sammen med Henning Hagerup)
Husets nummer – roman (2002) (sammen med Henning Hagerup)
Sverm – roman (2003)
Jaspis – landet bortenfor – barnebok (2005)
Bivirkninger – roman (2007)
Banemann – roman (2008) (sammen med Henning Hagerup)
Alfakrøll – barnebok (2008)
Fredløs – debattbok (2011)
Rotnorsk - roman (2013)
Mørkets fyrstinne - fortellinger (2016)


== Priser ==
Førstepris i Bokklubbens romankonkurranse i 1991
Mads Wiel Nygaards legat 1992
Den belgiske Bronseboken i 1996
Livsvernprisen 1997, for i sitt forfatterskap og debatt i mediene å ha «engasjert seg sterkt i kampen mot provosert abort og medisinsk forskning som truer menneskeverdet»
Gustav Heinemann Friedenspreis für Kinder- und Jugendbücher 1997 (tysk)
Riksmålsforbundets barne- og ungdomsbokpris 2000, for oversettelse  (sammen med Henning Hagerup)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Elin Margrethe Brodin i Dagbladet Forfatter
Elin Margrethe Brodin i NRK Forfatter
Digitaliserte bøker av Elin Brodin i Nasjonalbiblioteket.
Elisabeth Seip

(Johanne) Elisabeth Seip (født 14. februar 1946) er en norsk arkitekt, forfatter og professor.
Hun har tidligere vært generalsekretær i Fortidsminneforeningen, forskningsjef i Norsk institutt for kulturminneforskning  NIKU, daglig leder for Norsk Arkitekturmuseum og sjef for Halden historiske samlinger.
Som fagforfatter er hun særlig kjent for boken om Christian Heinrich Grosch fra 2001 som også resulterte i en nominasjon til Brageprisen, med begrunnelsen: «Boken om Chr. H. Grosch er et vakkert og velskrevet verk om arkitekten som fortsatt preger viktige deler av Oslos byrom og står bak utallige kirkebygg over hele landet. Særlig interessant blir boken ved at den kopler arkitekturhistorien og den allmenne norgeshistorien. Slik belyser den samspillet mellom utviklingen av den nasjonale identitet og utførelsen av sentrale nasjonale bygg.»
Seip disputerte for dr.ing-graden ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo 21. november 2008 med avhandlingen  «Brødre og søstre i arkitekturen – Ingeniøroffiserer og sivilarkitekter i Norge rundt 1800». Hun er tilsatt som professor II i arkitekturhistorie samme sted fra 12. desember 2008.


== Utvalgt bibliografi ==
Ta vare på Oslo!, 1978
Norsk Arkitekturårbok for årene 1980–1993
Norske arkitektmonografier, Universitetsforlaget, redaksjonsmedlem for årene 1982–1989
Norsk kunstnerleksikon, redaksjonsmedlem og medforfatter, 1982–1986
Faktablad for Norge 1983–1999
4 Christiania-Hus, redaktør og forfatter 1988
Christian Heinrich Grosch. Arkitekten som ga form til det nye Norge, redaktør og forfatter, Pax forlag, Oslo 2007 ISBN 978-82-530-3064-7
Brødre og søstre i arkitekturen – Ingeniøroffiserer og sivilarkitekter i Norge rundt 1800, Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, Oslo 2008 ISBN 978-82-547-0215-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Elisabeth Seip i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Elisabeth Seip i BIBSYS
Elisabeth Seip i NRK Forfatter
Avhandling Elisabeth Seip i AHO
Nyheter fra AHO
Elyas Poorgholam

Elyas Poorgholam (født 30. mars 1950) er en iransk forfatter bosatt i Norge. Han er født sør i Iran, i havnebyen Bandar-e Mah Shar. I hjemlandet utdannet han seg til dramapedagog, i Norge tok han lærerskolen og har siden undervist i grunnskolen på Vahl skole i bydel gamle Oslo.


== Bibliografi ==
1999 Godnatt, fortellinger fra vide verden, antologi med 11 forfattere ISBN 82-91234-25-6
2002 Min far Falo, roman, Kulturbro forlag ISBN 82-91234-30-2
2004 En ulydig vind, roman, språklig bearbeidet av Hege Newth Nouri, Kulturbro forlag ISBN 82-91234-33-7
2005 Typisk norsk å være uhøflig? Innvandrere har ordet, antologi med 15 forfattere, Kulturbro forlag ISBN 82-91234-35-3
2008 Faren, roman, Kulturbro forlag


== Kilder ==
Presentasjon av Elyas Poorgholam i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Kulturbro forlag
Elyas Poorgholam i NRK Forfatter
Omtale av En ulydig vind i NRK
Omtale av Min far Falo i Dag og Tid.
Erik Bystad

Erik Bystad (født 27. juni 1952) er en norsk lyriker, essayist og oversetter.
Bystad debuterte i 1979 med diktsamlingen Det heter blått. Han arbeider også med gjendiktninger, og regnes som en av Norges fremste Shakespeare-oversettere.


== Bibliografi ==
Det heter blått – dikt (1979)
Mødrenes rike – dikt (1985)
Den femte årstid – dikt (1986)
Bergtatt barn – dikt (1989)
Patriarkatets siste dager – essays (1992)
Speil og skygge – dikt (1994)
Det romantiske opprør – essays (1998)
Ingens hus i alles skog – dikt (1999)
Solnedgangens vei – dikt (2000)
Driks – et biografisk bidrag – humoresker (2005)
Wergeland i Tilskuer'n – artikler og essays (2010)
Den erotiske Shakespeare  – sakprosa, Bokvennen (2013)


== Gjendiktninger ==
Andrej Voznesenskij: Nostalgi etter nåtid (sm.m. Aleksej Perminow) (1988)
William Shakespeare: Titus Andronicus (1991)
Aleksander Pusjkin: Boris Godunov (sm.m. Knud Hornshøj) (1992)
William Shakespeare: Othello (1995)
William Shakespeare: Julius Cæsar (1996)
William Shakespeare: Når enden er god, er allting godt (1997)
William Shakespeare: Sonetter (2004)
William Shakespeare: Stormen (2016)


== Priser ==
Hartvig Kirans minnepris 1990
Det Norske Akademis Pris 1991


== Kilder ==
Presentasjon av Erik Bystad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Erik Bystad i NRK Forfatter
Erik Bystad i Dagbladet Forfatter
Erik Bystad i Aftenposten Alex
Espen Dennis Kristoffersen

Espen Dennis Kristoffersen (født 14. mai 1964 i Våler i Østfold) er en norsk forfatter. Han er utdannet jurist og arbeider i IT-politisk avdeling i Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Han har frilanset for en rekke aviser. Han debuterte høsten 2001 med romanen Hvit. Dagbladets anmelder karakteriserte romanen som en «Ujevn debut, der styrken ligger i en suggererende framdrift».


== Bibliografi ==
Hvit (roman) Gyldendal 2001 ISBN 82-05-29747-9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Espen Dennis Kristoffersen i NRK Forfatter
Espen Dennis Kristoffersen i Dagbladet Forfatter
Espen Dennis Kristoffersen i Aftenposten Alex
Debutintervju i Dagbladet
Espen Hammer

Espen Hammer (født 17. mars 1966) er en norsk filosof. Han er professor ved Temple University. 
Hammer arbeider innenfor den post-kantianske tradisjonen i europeisk filosofi. Hans hovedinteresse knytter seg til etikk, politisk filosofi og sosialfilosofi. 


== Bibliografi ==
Philosophy and Temporality from Kant to Critical Theory. Cambridge University Press 2011
Adorno and the Political. Routledge 2005 ISBN 0-415-28913-0
Theodor W. Adorno. Gyldendal 2002 ISBN 82-05-30075-5
Stanley Cavell Skepticism, Subjectivity, and the Ordinary Polity Press 2002 ISBN 0-7456-2358-1
Det indre mørke: Et essay om melankoli Universitetsforlaget 2004
German Idealism: Contemporary Perspectives (red.) Routledge 2007
Stanley Cavell: Die Unheimlichkeit des Gewohnlichen (red.) Fischer Verlag 2002


== Eksterne lenker ==
Espen Hammer i Klassekampen
Anmeldelse av Adorno-boka
Herfra til Adorno (og tilbake igjen?) Essay av Hammer kunstkritikk.no
Agenda 11. september: 5 år etter
Finn Lorens Nilsen

Finn Lorens Nilsen (født 13. juni 1959) er en norsk forfatter.


== Bibliografi ==
Vrakgodshjerte (2001)


== Eksterne lenker ==
Finn Lorens Nilsen i NRK Forfatter
Finn Lorens Nilsen i Aftenposten Alex