jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oddmund Hagen

Oddmund Hagen (født 21. februar 1950 i Snillfjord) er en norsk lektor, forfatter og litteraturkritiker. 
Han bodde i Krødsherad 1982-2018, og deretter i Trondheim. Han har vært formann i Norsk kulturråds utvalg for vurdering av prosa for innkjøpsordningen for norsk skjønnlitteratur. Han har også vært medlem av Det litterære Råd i Den norske Forfatterforening i to perioder. Han representerte Forfatterforeningen i Norsk Språkråd 2002-2004. Siden 1980-tallet har Hagen vært litteraturkritiker i Dag og Tid.
Hagen får meget god omtale av Øystein Rottem i Norges Litteraturhistorie.


== Bibliografi ==
Kvardagar – dikt (1977)
Tiltale – dikt (1980)
Trusler om drap. Tilfeldige dødsfall – (dikt 1983)
Krigsalbum 1943 – roman (1985)
Mai 1945 – roman (1987)
Å legge til – at alt er borte – (1989)
Heller ikkje du – dikt (1992)
Bort, bort frå dette – dikt (1994)
Denne brannen, alltid – noveller (1995)
Krigsalbum 1943. Mai 1945 – samleutgave (1995)
Utmark – roman (1996)
Det begravde lyset : tolv tekstar – prosastykker (1998)
Over jordet – barnebok (1998) (illustrert av Akin Düzakin)
Rundt jordet – barnebok (2000) (illustrert av Akin Düzakin)
Flukt – novelle (2000)
Stemmer, steg – roman (2002)
Bort frå jordet – barnebok (2003) (illustrert av Akin Düzakin)
Landskapets tekst – kunstbok (2006) (sammen med Anders Kjær)
Vinterbarn – roman (2007)
Knute – barnebok (2007) (illustrert av Akin Düzakin)
Utmarktrilogien – Utmark, Stemmer, steg og Vinterbarn – samleutg. (2007)
På garden og i skogen - barnerim (2019) (illustrert av Akin Duzakin)


== Priser ==
Nynorsk litteraturpris 1996 for Utmark
Unni Sands bildebokpris 1998 for Over jordet
Samlagsprisen 1999
I 1998 ble Hagen sammen med Akin Düzakin nominert til Brageprisen for billedboka Over jordet.


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Oddmund Hagen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Soria Moria slott

Soria Moria slott er et norsk folkeeventyr som ble nedtegnet av Peter Chr. Asbjørnsen på reise i Røyken og trykt i Norske Folkeeventyr i 1843.
Det er også en serie av tolv eventyrtegninger av Theodor Kittelsen (1857-1914) laget og utstilt i 1900. Billedserien var også grunnlaget for Kittelsens illustrerte barnebok med samme tittel fra 1911. Teksten er utført i en Asbjørnsen-imiterende stil.
Bakgrunnen for navnevalget er ikke kjent. Men eventyret ble til på en tid da bibelhistoriene stod sterkt og var velkjente i befolkningen, og fjellet Moria nevnes i Bibelen, for eksempel i Andre Krønikebok 3,1: Så begynte Salomo å bygge Herrens hus i Jerusalem, på fjellet Moria.


== Postkort utgitt i serien «Soria Moria» ==
Kittelsens serie «Soria Moria» ble malt på Lauvlia i Sigdal i 1900 og består av tolv malerier. Postkort av motivene ble utgitt av Mittet & Co.

		
		
		
		
		
		
		
		


== Oppkalt etter Soria Moria slott ==
Soria Moria kino på Torshov i Oslo
Kulturslottet Soria Moria på Torshov i Oslo
Soria Moria Hotell på Holmenkollen i Oslo
Soria Moria Hotel i Siem Reap, Kambodsja
Soria Moria (1995), en plateutgivelse av Sissel Kyrkjebø
Soria Moria (laivarrangørgruppa)
Soria Moria (2000), norsk fjernsynsserie


== Eksterne lenker ==
Asbjørnsen, P. Chr. (Peter Christen) (1812-1885) og Moe, Jørgen (1932). «Soria Moria slott». Folke og huldreeventyr: norske kunstneres billedutgave. 2. Oslo: Gyldendal. s. 77-86. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
«Soria Moria slott» hos Prosjekt Runeberg
Castlethorpe

Castlethorpe er en landsby og verdslig sogn i Buckinghamshire, England. Den ligger omkring 5 km nord for Stony Stratford og 7 km vest for Newport Pagnell, og administreres som en del av den enhetlige myndigheten Milton Keynes. Landsbyen ligger helt på grensen til Northamptonshire, som markeres av en liten bekk, eller liten elv, ved navn Tove. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 1 047 innbyggere i landsbyen.Stedsnavnet Castlethorpe er sammensatt av to ledd, Castle, som betyr «borg» eller «festning», og thorpe som er et norrønt ord fra Danmark som betyr «gård» eller «gårdsbruk». Det var antagelig en dansk bosetning i nærheten som ga navnet Thorpe, og med en senere bosetning av tjenere og arbeidere som vokste opp rundt festningen ga det navnet Castlethorpe til landsbyen. Thorpe eksisterte også på angelsaksisk som throp, og med omtrentlig samme betydning, «bosetning».Festningen ble skadet i 1215 i en feide mellom William Mauduit, som eide slottet og angivelig gjorde opprør mot Johan uten land, og Foulkes de Brent som ble sendt av kongen for å stanse opprøret. Mauduit ble sendt vekk, og selv om han kom tilbake for å kreve festninge etter kong Johans død ble festningen revet kort tid senere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Castlethorpe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Castlethorpe in Milton Keynes Arkivert 23. september 2016 hos Wayback Machine.
Castlethorpe page at UK & Ireland Genealogy
Castlethorpe Village Historical Records & Photographs Arkivert 27. september 2016 hos Wayback Machine.
Duroc

Duroc (D) er en griserase som oppsto i USA omkring 1830. Denne grisen har siden blitt svært populær som avlsgris over store deler av den industrialiserte verden, også i norsk slaktegrisproduksjon, men nesten bare råner benyttes.
Duroc er en rød griserase som opprinnelig stammer fra Jersey red og New York gammel duroc.
Duroc inngår i en rekke blandingsraser, for eksempel i såkalt noroc. Kjøttet fra denne griseblandingen kalles «Edelgris» (Gilde Norsk Kjøtt) og består av 50% norsk landsvin, 25% norsk yorkshire og 25% duroc.


== Se også ==
Gris
Haradrim

I Ringenes herre av J.R.R. Tolkien møter man Haradrim som på vestrønt språk betyr Sørlenning, som var ville og beskrevet som primitive mennesker som kom fra Harad, et stort rike sør i Midgard. I det andre tideverv  gjorde noen av Haradrim tributt til Númenor, men i det tredje tideverv sto de under innflytelse fra Sauron og ble en stadig trussel for Gondors sørgrense. Noen av Haradrim ble også regjert av mørke Númenor. 
Haradrim var i alminnelighet store og svarte, med svarte hår og mørke øyne. Innbyggerne i det Yttre Harad ble besktevet som mørkhudete, med hvite øyne og med rød tunge, som halvtroll. De bar skarlagensrød kledning og gullsmykker, og noen av stammene malte kroppene.
I krig førte de krumsabler og alle mulige andre våpen, og var fryktet på grunn av de mektige krigs Olifantene. Av hobbitene ble de betegnet som Svartinger, selv om historien om dem og olifantene ble ansett som legender.
De Dion-Bouton

De Dion-Bouton var et fransk bilmerke fra begynnelsen av 1900-tallet.  Firmaet ble stiftet av Albert De Dion og Georges Bouton, som begynte å bygge dampdrevne biler i 1882.  Disse bilen brukte et hjuloppheng på bakakselen oppkalt etter De Dion.  Dette systemet brukes på noen kjøretøyer fremdeles, for eksempel Mowag Duro.
I 1895 begynte de å produsere bensinbiler med en liten ensylindret motor, kalt petite voiture.  Selskapet begynte snart å produsere motorer for andre selskaper.  Til slutt brukte over 150 andre selskaper motorene deres.
I 1900 var Dion-Bouton den største bilprodusenten i verden.  Det året produserte selskapet 400 biler og 3 200 motorer.  De var også først med en masseprodusert V8-motor, en enhet med 35 hestekrefter, i 1910.
Amicale De Dion-Bouton estimerer at det er rundt 1 000 biler av merket igjen i verden.
Bouton er også ansvarlig for å innføre tennpluggen slik vi kjenner den i dag, med gjenget stamme.  Han resonnerte at et gnistgap, slik det er på tennpluggen, ville trenge vedlikehold og justering, og laget derfor tennpluggene slik at det var lette å demontere.


== Eksterne lenker ==
Amicale De Dion-Bouton (fransk, engelsk)
En DY 1913 hos Norsk Veteranvognklubb
Trondheim katolske stift

For det middelalderske erkebispedømmet se Nidaros erkebispedømmeTrondheim stift (ofte kalt ved sitt gamle navn, Midt-Norge) er et katolsk prelatur med sete i Trondheim. Det ledes av en biskop, men har ikke status som bispedømme. Fordi begrepet prelatur er fremmed i Norge, valgte man å kalle det et stift. I praksis regnes det gjerne som et bispedømme. Stiftet dekker nesten det hele av fylkene Møre og Romsdal og Trøndelag (på to mindre områder nær i de fylkene) og hadde 13 269 (31. desember 2013) registrerte katolikker og menigheter i byene Trondheim, Kristiansund, Levanger, Molde og Ålesund.
Den første organiserte katolske aktivitet i Trondheim etter reformasjonen kom i 1844, da fem katolikker i byen ba om å få besøk av en prest fra Oslo. I 1872 ble den første menigheten opprettet. 
I 1931 ble Norge delt i tre katolske jurisdiksjoner, slik at Midt-Norge ble et eget distrikt. Det var et misjonsdistrikt frem til 1935, da det ble et apostolisk prefektur. I 1953 ble det oppgradert til et apostolisk vikariat, og i 1979 til et prelatur.


== Stiftets sogn ==
Trondheim: St. Olav domkirke
Kristiansund: St. Eystein kirke
Levanger: St. Torfinn kirke
Molde: St. Sunniva kirke
Ålesund: Vår Frue kirke


== Ordenssamfunn ==


=== Mannlige ===
Cisterciensere, Munkeby Mariakloster, Munkeberget, Levanger


=== Kvinnelige ===
Cisterciensere, Tautra Mariakloster, Frosta
Birgittasøstrene, Tiller (Trondheim)
De misjonerende tjenere til Den hellige treenighet (MHST), Molde
Frem til 2018 fantes det også et annet nonnekloster i Molde:

Carolus Borromeus-søstrene, som etablerte seg i Molde i 1923


== Stiftets overhyrder ==


=== Under det apostoliske vikariat Sverige (til 1868) ===
1843–1868 – Laurentius J. Studach (residerte i Sverige)


=== Det apostoliske prefektur Norge (1869-1892) ===
1869–1887 – Bernard Bernard
1887–1892 – Johannes Olav Fallize


=== Det apostoliske vikariat Norge (1892-1931) ===
1892–1922 – Johannes Olav Fallize
1922–1928 – Johannes Olav Smit
1928–1930 – Olav Offerdahl
1930–1931 – Henrik Irgens (apostolisk administrator)


=== Misjonsdistriktet Midt-Norge (1931-1935) ===
1931–1932 – Henrik Irgens (apostolisk administrator)
1932–1935 – Cyprian Witte SS.CC.


=== Det apostoliske prefektur Midt-Norge ===
1935–1945 – Cyprian Witte SS.CC.
1945–1953 – Antonius Deutsch SS.CC.


=== Det apostoliske vikariat Midt-Norge ===
1953–1974 – Johannes Rüth SS.CC.
1974–1979 – Gerhard Schwenzer SS.CC.


=== Trondheim stift ===
1979–1983 – Gerhard Schwenzer SS.CC.1983–1988 – Gerhard Schwenzer, administrator sede vacante
1988–1997 – Georg Müller SS.CC., administrator sede vacante1997–2009 – Georg Müller SS.CC., biskop-prelat2009–2020 – Bernt Eidsvig, administrator sede vacante2020–(nåv.) – Erik Varden, biskop-prelat


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Territorial Prelature of Trondheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Munkeby Mariakloster (mannlige Cisterciensere)
Tautra Mariakloster (kvinnelige Cisterciensere)
Birgittasøstrene i Trondheim
Alfredo Pacini

Alfredo Pacini (født 10. februar 1888 i Campannori ved Lucca i Italia, død 23. desember 1967 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilknyttet det pavelige diplomati. Han var nuntius i Uruguay og Sveits. Han deltok under Andre Vatikankonsil 1962–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1967 av pave Paul VI, med Santi Angeli Custodi a Città Giardino som titteldiakonia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
Kardinal Alfredo Pacini (1888-1967) *1946


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mario Nasalli Rocca di Corneliano

Mario Nasalli Rocca di Corneliano (født 12. august 1903 i Piacenza i Italia, død 9. november 1988 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilknyttet Den romerske kurie.
Han var nevø til kardinal Giovanni Battista Nasalli Rocca di Corneliano.
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bjørnedyr

Bjørnedyr (Tardigrada - basert på latin tardus - langsom, gradus - steg, trinn) er en rekke av veldig små, men allestedsnærværende organismer. Det mest påfallende fellestrekket for denne gruppen er at de er svært små (til 0,1 til 1,2 mm), noe som har ført til en utvikling der mange organsystemer har blitt sterkt forenklet eller tilbakedannet. Dette gjelder sirkulasjonssystemet, åndedrettsorganer, ekskresjonsorganer, og til og med én av kjønnskjertlene (gonadeene, det vil si testikler eller eggstokker) har gått tapt. Fire beinpar er bevart; i tillegg kommer et par med dolker i munnhulen, formodentlig et modifisert beinpar. Den sekundære kroppshulen er kraftig redusert og er begrenset til kun å omslutte kjønnskjertelen.


== Levevis ==
Det er beskrevet ca. 1220 arter i alle miljøer fra dyphavet til høyfjellets isbreer; landlevende arter lever blant løv, i mose og så videre og må være omgitt av en vannhinne. De er parasitter eller rovdyr, som lever av enten planteceller eller små dyr (bjørnedyr, hjuldyr, ledd- eller rundormer). En delgruppe av bjørnedyrene (Eutardigrada, som betyr «ekte bjørnedyr») er kjent for å kunne forvandle seg til små tønneformede dvalestadier, som tillater dem å overleve de mest utrolige miljøpåkjenningene (hovedsakelig langvarig tørke og sterk kulde). De kan overleve oppvarming til 151 °C  og nedfrysing til –253 °C, overleve høy radioaktivitet, vakuum og trykk opp til 6000 atmosfærer i kryptobiosen (dvalen). Dyret kan være i dvale i opp til ti år.De ekstreme forholdene dyrene er i stand til å overleve i gjør at de må ha ekstra sterk beskyttelse av genmaterialet, som er i stand til å reparere seg selv etter tørke eller nedfrysing.


== Systematikk ==
Tradisjonelt er bjørnedyrene regnet som en «egen» gruppe. Fylogenetisk ser  bjørnedyr, fløyelsormer og leddyr alle ut til å stamme fra en prekambrisk gruppe, lobopoder. Forskningsresultater tilsier at bjørnedyr er søstergruppen til leddyrene, det vil si panarthropodene minus bjørne- og fløyelsdyr. Noen systemer regnes bjørnedyrene til leddyrene (altså at leddyr=Panarthropoda). Om man velger å inkludere dem i gruppen Arthropoda (leddyr) eller ikke er en smakssak, men denne høyst spesialiserte gruppe skilte lag med leddyrenes forfedre før de utviklet et ytre skjelett med leddete bein, som er leddyrens kjennetegn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørnedyr – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bjørnedyr i Encyclopedia of Life 
(en) Bjørnedyr i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bjørnedyr hos Artsdatabanken 
(sv) Bjørnedyr hos Dyntaxa 
(en) Bjørnedyr hos Fauna Europaea 
(en) Bjørnedyr hos Fossilworks 
(en) Bjørnedyr hos Fossilworks 
(en) Bjørnedyr hos ITIS 
(en) Bjørnedyr hos NCBI 
(en) Kategori:Tardigrada – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tardigrada Newsletter – engelskspråklig
www.tardigrades.bio.unc.edu/ – engelskspråklig
Delage

Delage var en fransk produsent av sportsbiler.
i 1905 stiftet Louis Delage selskapet for å utvikle og produsere biler, og han ansatte Augustin Legros som overingeniør. De første modellene, Type A og Type B, ble produsert med ensylindrede motorer fra De Dion-Bouton.
Under andre verdenskrig var det opphold i produksjonen, og selskapet ble endelig nedlagt i 1953.
De har produsert over 38 000 biler, hvorav 1 200 har overlevd til i dag.


== Litteratur ==
Cars store billeksikon, bind 10 (DEC-DKL), Skandinavisk Presse AS, 1989, s. 740-753. ISBN 82-7232-194-7


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Delage vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ugo Poletti

Ugo Poletti (født 19. april 1914 i Omegna i bispedømmet Novara i Italia, død 25. februar 1997 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var generalvikar for bispedømmet Roma 1972–1991.


== Liv og virke ==
Ugo Poletti trådte i ung alder inn i presteseminaret i Novara. Som prest i bispedømmet ble han etterhvert provikar og deretter generalvikar. I 1958 ble han utnevnt til hjelpebiskop for Novaras biskop Gilla Gremigni, som tidligere hadde vært en av Romas sogneprester. I 1967 ble han erkebiskop av Spoleto, og to år etter ble han kalt til Roma som visegerent for kardinal Angelo Dell'Acqua. I 1972 ble han provikar for bispedømmet.
Han ble kreert til kardinal i 1973 av pave Paul VI, og ble samtidig generalvikar for Roma.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II. Begge disse paver bekreftet ham i embedet som generalvikar for bispedømmet Roma.
I 1985 utnevnte pave Johannes Paul II ham dessuten til president for Den italienske bispekonferanse, et embede han hadde frem til januar 1991.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Erkebiskop Gilla Vincenzo Gremigni, M.S.C. (1891-1963) *1945
Kardinal Ugo Poletti (1914–1997) *1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pietro Palazzini

Pietro Palazzini (født 19. mai 1912 i Piobbico ved Cagli i Italia, død 11. oktober 2000 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilknyttet Den romerske kurie. Han var prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer 1980–1988.
Han ble kreert til kardinal i 1973 av pave Paul VI.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
Kardinal Pietro Palazzini (1912-2000) *1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Påfugler

Påfugler (Pavonini) er et tribus i underfamilien Phasianinae og inngår i fasanfamilien (Phasianidae). Gruppen teller fem arter i fire slekter. Påfuglene særpreges av hannenes storslagne fjærdrakter. Artene er utbredt i Kongo i Afrika, på Sri Lanka og i India, og i deler av Sørøst-Asia. Dette er terrestriske arter som trives i tropisk klima og åpen skog.


== Inndeling ==
Inndelingen følger International Ornithological Congress og er i henhold til Kimball, Hosner & Braun (2021). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020). Navn på arter og grupper i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av en offisiell beskrivelse.

Galliformes, hønsefugler
Phasianoidea, fasanfugler
Phasianidae, fasanfamilien
Pavoninae, (fasaner og høns), (4 tribus, 25 slekter)
Pavonini, påfugler, (5 slekter, 7 arter)
Rheinardia, (monotypisk)
Argusianus, (monotypisk)
Afropavo, (monotypisk)
Pavo, 2 arter
Tropicoperdix, 2 arter
Polyplectronini, (3 slekter)
Gallini, (frankoliner og høns), (6 slekter)
Coturnicini (11 slekter)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Pavo – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Ranger Able

Able var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Ranger. Detonasjonen ble utført på Frenchman Flat, i Nevada 27. januar 1951. Bomben var på 1 kilotonn (4,2 terajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger
Buster-Jangle Able

Able var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Buster-Jangle. Detonasjonen ble utført i Nevada 22. oktober 1951. Bomben var på ca. 0,1 kilotonn (420 gigajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger
Tumbler-Snapper Able

Able var en prøvesprengning av en atombombe gjennomført av USA under Operation Tumbler-Snapper. Detonasjonen ble utført i Nevada 1. april 1952. Bomben var på 1 kilotonn (4,2 terajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger


== Referanser ==
Ranger Baker

Baker var en prøvesprengning av en atombombe utført av USA under Operation Ranger. Detonasjonen ble utført på Frenchman Flat i Nevada 28. januar 1951. Bomben var på 8 kilotonn (33,5 terajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger


== Referanser ==
Ranger Baker 2

Baker 2 var en prøvesprengning av en atombombe gjennomført av USA under Operation Ranger. Detonasjonen ble utført på Frenchman Flat i Nevada 2. februar 1951. Bomben var på 8 kilotonn tilsvarende 33,5 terajoule.


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger


== Referanser ==
Buster-Jangle Baker

Baker var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Buster-Jangle. Detonasjonen ble utført i Nevada 28. oktober 1951. Bomben var på 3,5 kilotonn (14,7 terajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger
Tumbler-Snapper Baker

Baker var en prøvesprengning av en atombombe gjennomført av USA under Operation Tumbler-Snapper. Detonasjonen ble utført i Nevada 15. april 1952. Bomben var på 1 kilotonn tilsvarende 4,2 terajoule.)


== Se også ==
Liste over prøvesprengninger


== Referanser ==
Erich Koch-Weser

Erich Koch-Weser (født 26. februar 1875 i Bremerhaven, død 19. oktober 1944 i Brasil) var en tysk advokat og venstreliberal politiker (DDP). Han var sitt lands justisminister fra 1928 til 1929. 


== Liv og virke ==


=== Politiske verv ===
I 1901 ble han borgermester i Delmenhorst, og i 1913 ble han overborgermester i Kassel. Han var medlem av Riksdagen fra 1919 og ble samtidig innenriksminister (til 1921). Han var også kortvarig Tysklands visekansler i 1920. Koch-Weser tilhørte i tillegg til DDP også Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold. Mellom 1924 og 1930 var han formann for DPP, fra juni 1928 til mai 1929 riksjustisminister. Partiet hans mistet denne posten ved den nye regjeringsdannelsen det året, og han åpnet deretter en advokatpraksis i Berlin sammen med sin sønn. 


=== Bakgrunn og familie ===
Erich Koch-Weser var selv protestantisk kristen, men hans mor var jødisk, og han emigrerte derfor etter nasjonalsosialistenes maktovertagelse i 1933 sammen med sin familie til Brasil. Han kjøpte her en 100 hektar stor kaffeplantasje og grunnla Rolândia, en berømt tysk nybyggerkoloni i området. Han døde under et år før krigens slutt. Kort etter at krigen var over reiste familien Koch-Weser tilbake til Tyskland.
Hans barnebarn Caio Koch-Weser er en SPD-politiker og kjent økonom, som var statssekretær i det tyske finansministeriet fra 1999 til 2005.


== Referanser ==