Familiesagaen De syv søstre

Familiesagaen De syv søstre er en norsk såpeserie som ble sendt på TV 2 og CBBC fra 1996 til 2000. Serien handlet blant annet om temaer som arbeidsledighet, rasisme, vold, prostitusjon, religion, kroppsfiksering, homofobi og konemishandling.


== Handling ==
Serien handlet om livene til flere ulike familier på det fiktive tettstedet «Solbekk». Familien Frydenlund var den velstående og respekterte familien som styrte hjørnesteinsbedriften Frydenlund & Sønn. Familiens ubestridte overhode var Haakon (Espen Skjønberg), som med kona Nelly (Mona Hofland) hadde sønnen Trygve, som gjennom hele serien lå i koma etter en ulykke. Etterhvert dukket Nellys sønn Walter (Eyolf Soot Kløvig) opp. Han var et resultat av Nellys forhold til en tysk soldat under krigen, og gjorde sitt ytterste for å overta familiebedriften og bli rik. For å nå disse målene tok han blant annet livet av Trygve. Trygves kone var ungdomsskolelæreren Silje (Tina Hartvig), som bodde i overetasjen hos svigerforeldrene med sine barn. Da hun innledet et forhold til gymlæreren Bror Petterson (Boman Oscarsson) vakte det oppstandelse i familien. 
Familien Birkeland var idrettsfamilien, med faren Frode (Arne Lindtner Næss), som var tidligere norgesmester i hopp og bronsevinner fra OL i 1976, og kona Billeba (Karin Lunden), som drev stedets helsestudio. Billeba hadde et forhold til familien Sivertsens overhode, den alkoholiserte konemishandleren Bjarte (Torfinn Nag), som senere voldtok Billebas 15 år gamle datter. Bjarte hadde den tilbakestående sønnen Kjell Magne (Lars Funderud Johannesen) med ekskona Jannicke (Lene Bragli), som endte som prostituert etter å ha blitt kastet ut av Bjarte. Hans nye kone, Hoang (Vibeke Rae Næss), ble også mishandlet av Bjarte, og tok til slutt livet av ham ved å forgifte maten hans. 
Den fjerde sentrale familien fra starten av var innvandrerfamilien Shah, som flyttet fra Oslo til Solbekk etter at sønnen Farim (Sajid M. Hussain) var innblandet i et gjengopprør. Familien tok over kafeen Bjarte hadde drevet i grøfta, noe som gjorde dem til Bjartes store fiender. Han kastet blant annet en brannbombe inn i lokalene. Foruten disse fire familiene møtte man fra starten av homofile Roy Bakke (Simon Andersen), som senere ble partner med Frode, og Espen Hjeltevik (Geir Morstad); som etter å ha myrdet en mann i alkoholpåvirket tilstand ble soldat i Frelsesarmeen. 
I løpet av de fire årene serien gikk, forsvant flere rollefigurer, og nye kom til, deriblant en psykopatisk rektor (Per Egil Aske) og hans anorektiske datter, en blind rikmannssønn, samt Roys søster Anita (Maja Løvland).
Serien sluttet med at Bror fridde til Silje, men hun trengte betenkningstid. Da hun bestemte seg for å si ja, fant hun ham død på stuegulvet. Frode og Billebas datter Gry (Stine Indrelid), som siden starten av serien hadde hatt et forhold til Siljes sønn Steinar (Erik Ferguson), fant ut at hun var gravid, men hun visste ikke om barnefaren var Steinar eller Farim, noe som skapte en pinlig situasjon da det ble klart dette ville det neppe bli vanskelig å se etter at barnet var født. Frode hadde dødd av kreft, og Roy fortalte i siste episode at han hadde møtt en ny mann.  Det siste vi ser er at Roy har med seg blomster og går inn på Stortinget.  Det blir sterkt antydet at det dreier seg om en stortingsrepresentant. Helt til slutt ble det avslørt at Walter, Nellys sønn, egentlig var død, og den Walter som var i Solbekk var en svindler. Under en stor broåpning i Solbekk bestemte Nelly seg for å ta hevn og forsøkte å dytte Walter ned fra broen, men han tok henne med seg i fallet.


== Sending ==
Første episode ble sendt lørdag 21. september 1996. Fram til 1998 ble det sendt to episoder hver lørdag, deretter gikk man over til å sende bare en hver lørdag. Det siste året, 2000, ble serien flyttet til søndager. Siste episode ble sendt 5. november 2000. Totalt ble det produsert og sendt 168 episoder.


=== Seertall ===
Mot slutten av 1996 var serien på sitt mest populære. Siste episode før jula 1996 ble sett av 663 000 seere. Etter at serien høsten 2000 var flyttet til søndager fulgte gjennomsnittlig 330 000 seere serien, med 404 000 seere som høyeste seertall den høsten.


== Produksjon ==
Det var Peter Emanuel Falck og Christian Wikander som skapte og utviklet Familiesagaen De syv søstre. De er også kjent for seriesuksesser som Hotel Cæsar (1998–2017), Rederiet (1992-2002) og Tre Kronor (1994-1999).
Serien ble produsert av Rubicon TV, og rettighetene til serien eies av Rettighetsselskapet Intrige. Siste episode ble spilt inn i midten av 1999, da serien ble lagt ned delvis grunnet populariteten Hotel Cæsar oppnådde. TV 2 uttalte da serien ble avsluttet at det ble «meningsløst og altfor tidkrevende å fortsette produksjonen av en daglig [Hotel Cæsar] og en ukentlig [Familiesagaen De syv søstre] serie parallelt».


== Regissører ==
Trond Berg-Nilssen
Arild Brubak
Sirin Eide
Nina Grünfeld
Cilla Jackert
Anette Mandoki
Sidsel L. Qvam
John Sullivan
Finn Folke Thorp
Petter Wallace
Christian Wikander
Jens Øvrebø
Thomas Kaiser


== Forfattere ==


=== Storylineforfattere ===
Peter Emanuel Falck
Finn Folke Thorp
Christian Wikander


=== Manusforfattere ===
Liv Margreth Alver (episode 11–12)
Line Baugstø
Rikard Bergqvist (episode 3–4)
Pål Bistrup
Anders Brundin (episode 1–2, 13–14)
Lars K. Bulterud
Niels Fredrik Dahl
Geir Eriksen
Erlend Haar Eriksson
Åsa Furuhagen
Karin Gidfors (episode 5–6)
Bror Hagemann (episode 165–166)
Kristin Jacobsen
Cilla Jackert
Arne Lindtner Næss (episode 167–168) (som Arne L. Næss)
Mikael Rundquist
Annika Stenlund (episode 9–10)
John Sullivan
Gunnar Svensén (episode 7–8)
Tove Cecilie Sverdrup
Marie Qvam
Jens Øvrebø


== Skuespillere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Familiesagaen De syv søstre på Internet Movie Database 
(no) Familiesagaen De syv søstre hos Filmfront