jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Manic Street Preachers

Manic Street Preachers (Manics) er et walisisk rockeband. De debuterte med albumet Generation Terrorists i 1992. 1. februar 1995 forsvant låtskriver og andregitarist Richey James Edwards. Han er ikke blitt sett siden. De to albumene som fulgte etter forsvinningen, Everything Must Go (1996) og This Is My Truth Tell Me Yours (1998), er de mest populære albumene de hittil har gitt ut. Sistnevnte hadde også hitsingelen «If You Tolerate This Your Children Will Be Next», en sang om den spanske borgerkrigen. I 2001 ble Manics det første vestlige rockebandet som spilte på Cuba. Fidel Castro var til stede, og sa etter konserten at den hadde vært «louder than war».


== Bandmedlemmer ==
James Dean Bradfield, vokal og gitar
Nicky Wire, bass
Sean Moore, trommer


=== Tidligere medlemmer ===
Richey Edward James, gitar (1988–1995)


== Diskografi ==


=== Album ===
Generation Terrorists (1992)
Gold Against the Soul (1993)
The Holy Bible (1994)
Everything Must Go (1996)
This Is My Truth Tell Me Yours (1998)
Know Your Enemy (2001)
Lifeblood (2004)
Send Away the Tigers (2007)
Journal For Plague Lovers (2009)
Postcards From a Young Man (2010)
Rewind The Film (2013)
Futurology (2014)
Resistance Is Futile (2018)
The Ultra Vivid Lament (2021)


=== Samlealbum ===
Forever Delayed (2002)
Lipstick Traces (A Secret History of the Manic Street Preachers) (2003)


=== DVD-er ===
Leaving The 20th Century – Cardiff Millennium Stadium 1999/2000 (konsertopptak)
Forever Delayed (musikkvideoer)
Louder Than War (konsertopptak)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Manic Street Preachers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manic Street Preachers – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manic Street Preachers på Internet Movie Database 
(en) Manic Street Preachers på Apple Music 
(en) Manic Street Preachers på Discogs 
(en) Manic Street Preachers på MusicBrainz 
(en) Manic Street Preachers på SoundCloud 
(en) Manic Street Preachers på Spotify 
(en) Manic Street Preachers på Songkick 
(en) Manic Street Preachers på Last.fm 
(en) Manic Street Preachers på Genius — sangtekster 
(en) Manic Street Preachers på AllMusic 
Manic Street Preachers på Twitter 
Manic Street Preachers på Facebook 
Manic Street Preachers på Instagram 
Manic Street Preachers på YouTube 
Manic Street Preachers på YouTube 
Manic Street Preachers på YouTube 
Manic Street Preachers på Myspace
Marit Aschehoug

Marit Aschehoug (født 1947 i Oslo) er en norsk journalist og redaktør. 
Hun har vært journalist i Ullern Avis/Akersposten, Programbladet og Adresseavisen, dessuten journalist, vaktsjef og redaksjonssekretær i Aftenposten. Hun har vært redaktør i Osloavisen, Tique, Hadeland og Østlandets Blad. Fra 2001 til 2014 var ansvarlig redaktør i Advokatbladet.Hun er utdannet journalist ved Norsk journalisthøgskole og har første avdeling juss fra Universitetet i Oslo i tillegg til en rekke kurs og lederutdanning. Sammen med Marit Haukom og Johanne Grieg Kippenbroeck har hun gitt ut Kvinner i ledelse (1991). 
Hun er tildelt Paul Harris Fellow av Nordby Rotary. Aschehoug var styreleder i Den Norske Fagpresses Forening fra 2006.


== Referanser ==
Tonnesgrotten

Tonnesgrotten er et landemerke i Tonnes i Lurøy kommune i Nordland. Det er en 180 meter lang grotte i fjellet, laget av århundrer med istid. Den spektakulære grotten er et turistmål og landemerke. Lokalt blir den ofte kalt Hellerhulen (Hellarholet, Tonneshølæ). Underlaget er dekket med rød sand. 


== Historier om Tonnesgrotten ==
Tonnesgrottens proporsjoner har ført til mange sagn og historier. Noen hevder å ha sett en rødrev gå inn på den ene siden for så å komme ut på andre siden uten hår. Den er også sentral i Sagnet om de syv søstre.
Diktet om sagnet om reven går sånn:
Innj for hanj rau
ut kom hanj snau
nær va hanj dau!


== Eksterne lenker ==
Lurøy kommune: Et besøk i «Tonnes-hølæ»
Henry van de Velde

Henry Van de Velde (født 3. april 1863 i Antwerpen i Belgia, død 15. oktober 1957 i Zürich i Sveits) var en belgisk maler, arkitekt og interiørarkitekt. Van de Velde og Victor Horta betraktes som to av de mest betydningsfulle grunnleggerne av og representantene for stilarten art nouveau i Belgia. 


== Bakgrunn ==
Henry van de Velde var det sjette barnet i en søskenflokk på åtte. Faren, den velstående apotekeren Guillaume Charles van de Velde, organiserte også festivaler for kjente internasjonale komponister.
I 1882 studerte Henry van de Velde maleri i Antwerpen hos Charles Verlat. I 1884-1885 fikk han undervisning hos portrettmaleren Émile Auguste Carolus-Duran i Paris.
Han malte i neo-impressionistisk stil; i 1889 ble han medlem av den Brüssel-baserte kunstnergruppen «Les Vingt» (De tyve), som også omfattet billedhuggeren Auguste Rodin og malerne James Ensor og Paul Signac.


== Arkitektur og design ==
I 1892 ga han opp malerkunsten og henga seg til dekorasjon og arkitektur. Han eget hus, Bloemenwerf i Uccle, var inspirert av arts and crafts-bevegelsen. Han tegnet også interiører og møbler for den innflytelsesrike utstillingen "Art Nouveau", som ble organisert av Samuel Bing i Paris i 1895. Van de Velde var en av de første arkitektene og møbelformgiverne som arbeidet i den abstrakte stilen med svungne linjer som kom til å kjennetegne art nouveau. 
I 1907 ble han invitert til Trondheim for å designe et kontor ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum; rommet er bevart og er i dag et av museets permanente attraksjoner.
Omkring århundreskiftet tegnet Van de Velde flere bygninger i Tyskland, deriblant Folkwang Museum i Hagen (i dag huser bygningen Karl Ernst Osthaus-Museum). Han ble også grunnleggeren av Kunstgewerbeschule og kunstakademiet i Weimar, forløperen til Bauhaus-skolen som ble videreutviklet av Walter Gropius. Dessuten var Van de Velde nært knyttet til Deutscher Werkbund.
Under første verdenskrig bodde han i Sveits og i Nederland, hvor han tegnet Kröller-Müller Museum i Otterlo. Fra 1926 til 1936 var Van de Velde professor ved Universitetet i Gent, hvor han ble arkitekt for universitetsbiblioteket (det såkalte Boekentoren eller Boktårnet).


== Design av Henry van de Velde ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Van de Velde kronologisk biografi
Flister

Flister er et stedsnavn, opprinnelig navnet på hovedbruket, som senere også har blitt et etternavn. I denne artikkelen omtales Flister som ligger i Selje kommune, Sogn og Fjordane.
Stedet ligger nesten helt ytterst i Nordfjord, og vender rett ut mot øya Barmen. Nærmeste bygd er Flatraket og nærmeste tettsted er Måløy. Før i tiden var aktiviteten stor i Flister, både med tanke på fiske og jordbruk. I dag er stedet så å si urørt, forutenom en og annen turist som tar turen innom, for ikke å nevne de få som ennå bor der fast. Etter alt å dømme er det kun én person som lever av å fiske i Flister den dag i dag.
Naturen rundt er preget av lite menneskelig intervensjon de siste årene; det meste vokser ganske uhemmet. Fjellene rundt er massive, Flistrahornet med sine om lag 600 meter rager over det meste som et klart landemerke, der det skyter opp med siden til havet. Fjellformasjonen er formet av et utall ras, og innerst inne i pollen står Botnasteinen, som vi kan kalle Flisters egen bauta. 
Mannjaskaret er en skyggevirkning som viser en mann med hatt når sola står et visst sted på himmelen. Dette skal være om lag klokka 14 og utover på sommeren. Han er veldig lett å se fra den delen av Barmen som vender mot Flistrapollen. Elektrisiteten kom til Flister i 1954. Veien kom i 1966.


== Eksterne lenker ==
Mer historikk og informasjon om Flister finner du på den litt uferdige men likevel informative siden 

Flister.net
Sipaliwini (distrikt)

Sipaliwini, som befinner seg i sør, er det største distriktet i Surinam. De viktigste landsbyene i distriktet er Apetina, Apoera, Bakhuis, Bitagron, Pokigron, Kajana, Kamp 52, Pelelu Tepu, Cottica, Anapaike, Benzdorp, Kwamalasamutu, Nieuw Jacobkondre, Aurora, Boto-Pasi, Goddo, Djoemoe og Pontoetoe.
Distriktet hadde 37 065 innbyggere i 2012,  som dekker et område på 130 567 km². Dette distriktet er større enn alle de 9 andre distriktene i Surinam til sammen.


== Referanser ==
Erikstad (Lødingen)

Erikstad er en bygd ved Kanstadfjorden i Lødingen kommune i Nordland omtrent 6,5 kilometer vest for tettstedet Lødingen (luftlinje).Grunnkretsen Erikstad hadde 15 innbyggere pr. 1. januar 2017. Med få fastboende blir husene i bygda i dag mest benyttet som fritidsboliger. Det var tidligere et levende samfunn med blant annet landhandel og fiskebruk. Fiskebruket er nedlagt og brukes nå som lager/base for oppdrettsanlegg. Veiforbindelse fra Fv837 til Erikstad og videre sørover til Svensgam.


== Se også ==
Erikstadfjorden


== Referanser ==
Tveitanbakken

Tveitanbakken er et skihoppanlegg i Heddal i Notodden kommune i Telemark. Anlegget har en hoppbakke med K-punkt 90 meter (bakkestørrelse 100 meter) og tre mindre bakker med størrelse K40, K15 og K8. Anlegget er eid av Heddal IL.
Den første bakken i området ble bygd i 1946 og nedlagt rundt 1953. En ny bakke ble tatt i bruk i 1984 og offisielt åpnet året etter. Denne bakken ble ombygd i 1993 og 2002-2003. Tveitanbakken har vært arena for norgescuprenn, og for øvelsene i normalbakke under NM på ski i 2006. I desember 2007 og februar og desember 2009 ble det arrangert renn i kontinentalcupen for kvinner og FIS-cupen for menn i Tveitanbakken.
Bakkerekord i den største bakken er 103 meter, satt av Rune Velta (Norge) 13. februar 2009 og av Jörg Ritzerfeld (Tyskland) 18. desember 2009, begge i FIS-cupen. K40- og K15-bakkene har bakkerekord på henholdsvis 43,5 meter (satt av Svein Gjørand Nordbø) og 16 meter (satt av Stig Kasin).


== Bakkerekorder ==


== Viktige renn ==


=== Menn ===


==== NM ====


=== Kvinner ===


==== Kontinentalcupen ====


==== NM ====


== Kilder/eksterne lenker ==
Heddal IL: Tveitanbakkene
Skisprungschanzen-Archiv: Notodden
FIS
Idrettsanlegg.no: Tveitanbakken K90, K40, K15, K8


== Eksterne lenker ==
(en) Tveitanbakken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Andreas Vilberg

Andreas Vilberg (født 14. november 1985) er en tidligere norsk skihopper som representerer Idrettslaget Jardar.
Vilberg debuterte i verdenscupen sesongen 2006/07. Han fikk hoppe to renn den sesongen, og endte begge ganger på 49.-plass. Sine første verdenscuppoeng tok han i den påfølgende sesongen i Trondheim 9. desember 2007. Hans beste plassering i verdenscupen er en 18.-plass.
Han kom på tredjeplass i NM i hopp storbakke på Lillehammer i 2007 bak vinneren Thomas Lobben og Anders Jacobsen.
Den 10. februar 2011 hoppet Vilberg 220,5 meter i den nye Vikersundbakken. I mai samme år la ha opp etter flere svake sesonger.
Etter at han la opp, har Vilberg jobbet for det norske landslaget som skredder og assistent. Han syr de fleste hoppdressene som utøverne bruker og tar i mot løperne nede på sletta etter at de har hoppet. Der står han klar med varme klær og alternativt fottøy til hoppstøvlene.
Vilberg ble før 2014/2015 sesongen ansatt som assistenttrener under Alexander Stöckl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Vilberg – FIS (skihopping)
Gent–Wevelgem

Gent–Wevelgem er et sykkelritt som arrangeres Belgia i april hvert år. Løypa går to ganger over den brosteinsbelagte stigningen Kemmelberg, men rittet har en flat avslutning.
Siden 2005 har Gent–Wevelgem vært en del av UCI ProTour-serien.
Fra 1981 har rittet blitt arrangert på onsdagen mellom Flandern rundt og Paris–Roubaix, og arrangørene ønsket å flytte det til en søndag for å få mer oppmerksomhet. Fra og med 2010 arrangeres det søndagen før Flandern rundt. I tillegg ble det økt fra 200 til 250 km.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gent-Wevelgem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Othar Holmboe

Othar Holmboe (født 1. mars 1868 i Vefsn, død 4. november 1928 på Jessheim) var en norsk apoteker, illustratør og maler, oppvokst i Tromsø der han ble utdannet farmasøyt (1887), og var med i etableringen av Tromsø Kunstforening med sin far, Othar Ervigius. Senere ble han, som sin bror Thorolf Holmboe, student ved Tegneskolen i Kristiania med studieturer til Paris (1896) og København (1900), og debuterte på Høstutstillingen (1898). 
Han hadde et bredt interessefelt, illustrerte bl.a. Gabriel Scotts Lillehavns mysterier (1898), dekorerte altertavlen i Såner kirke, og utga biografien Foged Jens Holmboes efterkommere, Bogtrykkeriet Concordia (1890).  Holmboe tegnet også plakatserier som NSBs Norge – Midnatsolens Land (1905) og Mustads margarin (1905).  Han ble etterhvert bosatt i Son, der han drev apotek og var ordfører. Han er biografert i katalogen Thorolf og Othar Holmboe, Nordnorsk Kunstmuseum (1996).

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Privat slektsside: Othar Holmboe
Molekylærbiologi

Molekylærbiologi er læren om biologi på et molekylært nivå. Feltet overlapper med andre områder innenfor biologi og kjemi, spesielt genetikk og biokjemi. Molekylærbiologi omhandler for det meste å forstå forholdene mellom de forskjellige systemene i en celle, inkludert forholdene mellom DNA, RNA og proteinsyntese og forstå hvordan disse forskjellene er regulert.
William Astbury har beskrevet molekylærbiologi som
«… ikke så meget en teknikk som en tilnærmelsesmåte fra de såkalte grunnvitenskapers synspunkt med den førende idé om å søke innunder de manifestasjoner i stor-skala hos klassisk biologi etter den korresponderende molekylære plan. Den er opptatt i særlig grad med formene til biologiske molekyler og … er altoverveiende tredimensjonal og strukturell – hvilket imidlertid ikke betyr at det kun handler om en raffinering av morfologi – den må på samme tid gjøre undersøkelser om skapelse og funksjon»


== Teknikker ==
Siden slutten av 50- og begynnelsen av 60-tallet har molekylærbiologer lært å karakterisere, isolere og manipulere de molekylære komponentene av celler og organismer. Disse komponentene inkluderer DNA, oppbevaringsstedet til den genetiske informasjonen, RNA, som er nært knyttet til DNA og fungerer som en midlertidig kopi av en del av DNA-tråden og proteiner, hovedstrukturen til molekylene i cellene. Når molekylærbiologiske teknikker kombineres med genetiske metoder eller brukes til å utforske genetikk, kalles det ofte molekylærgenetikk.


== Historie ==


=== Tidlig historie ===
Molekylærbiologi ble opprettet i 1930, og navnet ble satt av Warren Weaver i 1938. På denne tiden var Warren direktør for naturvitenskap i Rockefeller Foundation og var sikker på at biologi var i ferd med å gjennomgå store forandringer på grunn av nylige gjennombrudd i felt som røntgenkrystallografi. Derfor sendte han store summer inn i biologiske disipliner fra Rockefeller Foundation.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirsti Forsdahl: Grunnleggende molekylærbiologi. Eureka forklag 2006 ISBN 9788273891105 165s.


== Eksterne lenker ==
Norske doktoravhandlinger om molekylærbiologi, i fulltekst
Purpurbakterier

Purpurbakterier er fototrofe bakterier som kalles ikke-svovel fordi grønne og purpursvovelbakterier kan vokse på sulfidkonsentrasjoner som er giftige for ikke-svovel purpurbakteriene. Noen ikke-svovel purpurbakterier kan vokse anaerobt i mørke ved fermentering, andre kan vokse aerobt i mørke ved respirasjon hvor de både kan bruke uorganiske stoffer (hydrogen) og organiske stoffer som elektronkilde. Noen kan bruke metanol som eneste karbonkilde. Alle ikke-svovel purpurbakteriene viser stor tilpasningsdyktighet til voksemiljø.
UCI ProTour 2006

UCI ProTour 2006 var den andre utgaven av det internasjonale sykkelforbundets (UCI) ProTour-system, der ProTour-lagene er garantert, og forpliktet til, deltakelse i rittene som innegår i ProTour-serien.  
Opptakten til ProTour 2006 var preget av uenighet mellom lederne av Grand Tour-rittene og UCI, der de tre store etapperittene opprinnelig ikke skulle være en del av ProTour-serien i 2006.


== Sykkelritt i UCI ProTour 2006 ==


== Individuelle resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Birger Jåstad

Birger Jåstad (1904–1984) var en norsk lærer og forfatter. Han skrev dikt, dramatikk for ungdomslag og barnebøker.  Jåstad var med i Nordnorsk Forfatterlag tidlig og ofte brukt radio-kåsør for NRK. 
Jåstad var også ordfører i Leirfjord fra 1956 til han flyttet fra kommunen senhøstes 1957. Som ordfører var han valgt inn på «Upolitisk fellesliste». Han var sønn av læreren, forfatteren og ordføreren Lars Jåstad.


== Utgivelser ==
Viking fredlaus.  Sogespel frå Hålogaland, skuespill, 1941
Åtte kveldar i laget, skuespill,	1947
Stabbursungane, barnebok, 1974
Guten med kråkene og endene, barnebok, ill. av Aashild Havåg, 1975
Moselandet, barnebok, 1976
Rimfrostrit, dikt, 1976
Per går Sjølvtrøddvegen, barnebok, 1977
Kongeørnungen, barnebok, 1978
Nordlyskatten, barnebok, 1979
Borna og dyra ved Reinkalvvatnet, barnebok, 1983


== Utmerkelser ==
Noregs Ungdomslags konkurranse, 1ste pris, for Sogespel
Blixprisen 1977
Kongens fortjenstmedalje i sølv.


== Referanser ==
Det internasjonale sykkelforbundet

Det internasjonale sykkelforbundet (Union Cycliste Internationale – UCI) er det øverste organet for profesjonell sykkelsport. UCIs hovedkvarter ligger i Aigle i Sveits.
UCI utsteder kjørelisenser til rytterne og fastsetter disiplinærreglementet, for eksempel når det gjelder doping. UCI administrerer også klassifisering av sykkelritt og poengsystemet i ulike disipliner, som terrengsykling, landeveissykling og banesykling for både herrer og damer. 


== Historikk ==
UCI ble grunnlagt 4. april 1900 i Paris av de nasjonale sykkelforbundene i Belgia, USA, Frankrike, Italia og Sveits.


=== Presidenter ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Union Cycliste Internationale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kolibri Kapital

Kolibri Kapital ASA er et norsk investeringsselskap etablert i 2000 som låner penger til mikrofinansinstitusjoner i utviklingsland. Bedriften gir lån til små og mellomstore mikrofinansinstitusjoner i Afrika, Asia og Sør-Amerika som har god forvaltning og en sosial målsetting, det vil si fokus på fattige og kvinner. Mikrofinansinstitusjonene driver smålånsvirksomhet overfor fattige som kan være avskåret fra å låne i lokale banker fordi de ikke kan stille sikkerhet.  
Lånene blir finansiert ved at nordmenn kjøper omsettelig aksjer i Kolibri Kapital. Dette kan gjøres gjennom Swedbank First Securities aksjeløsning på nett. I dag har Kolibri Kapital ca. NOK 20 millioner i aksjekapital, som er lånt ut til mikrofinansinstitusjoner i Bolivia, Ecuador, Georgia, Uganda, Kenya og Tanzania. 


== Mikrokreditt ==
Mikrokreditt, og mer generelt mikrofinans, er en form for utviklingshjelp som oppstod i Bangladesh på 1970-tallet. Mikrokreditt for kunder er relativt små lån som skal hjelpe dem med å hjelpe seg selv. Slike lån kan finansiere bedre bomuligheter, små investeringer og mat. 
Tildelingen av Nobels fredspris 2006 til Muhammad Yunus og Grameen Bank var en anerkjennelse av mikrokreditt som et effektivt og viktig verktøy i fattigdomsbekjempelse.


== Eksterne lenker ==
Kolibri Kapitals hjemmeside
Reliktfluer

Reliktfluer (Pseudopomyzidae) er en liten og lite kjent familie av fluer. En art, Pseudopomyza atrimana, er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små (1,7 - 5,5 mm), mørke fluer med slank kropp og nokså kraftige bein. Brystet (Thorax) har mange kraftige børster.
Hodet er noe kortere enn bredt, med store, runde fasettøyne. I pannen sitter tre små punktøyne (ocelli). Langs innerkanten av fasettøynene sitter det tre-fire par kraftige børster. Antennene er korte, tre-leddete, det tredje leddet er rundt. Antennebørsten (arista), som sitter på oversiden av det tredje leddet, er uvanlig lang og fjærgrenet. Fluene har ett par kraftige kinnbørster (vibrissae).
Vingene er middels store, avrundet. Fremkantåren (costa) har ett eller to brudd. Det er to avlange, lukkede celler i den indre halvdelen av vingen.
Beina er kraftige med ganske lange hår, men uten kraftige børster.
Larvene er ubeskrevet.


== Levevis ==
Disse fluene er sjeldne og deres levevis er lite kjent. De eneste kjente larvene av denne familien ble funnet under barken på død ved. Noen arter er også funnet ved kadavere og yngler kanskje i disse.
Alle tovinger gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

fluer, (Brachycera)
Underordenen høyere fluer (Cyclorrhapha)
Gruppen Schizophora
Overfamilien Nerioidea
Familien reliktfluer Pseudopomyzidae
Slekten Pseudopomyza Strobl – – 10 arter, Europa, Øst-Asia, Australia, New Zealand, Sør- og Mellom-Amerika
Pseudopomyza atrimana (Meigen, 1830)  – eneste art i Europa
Slekten Tenuia Malloch  – 2 arter, Asia
Slekten Polypathomyia Krivosheina  – 1 art, Asia
Slekten Latheticomyia Wheeler  – Nord- og Sør-Amerika
Slekten Heloclusia Malloch – Sør-Amerika
Slekten Pseudopomyzella Hennig  – Sør-Amerika


== Referanser ==


== Kilder ==
Greve, L. og Jonassen, T. 1995. Pseudopomyza atrimana (Meigen, 1830) (Diptera, Pseudopomyzidae); new family and species to the Norwegian fauna. Fauna norvegica Serie B 42: 131-133.
McAlpine, D.K. og Shatalkin, A. 1998. Family Pseudopomyzidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 155-163. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) reliktfluer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) reliktfluer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) reliktfluer hos Artsdatabanken 
(sv) reliktfluer hos Dyntaxa 
(en) reliktfluer hos Fauna Europaea 
(en) reliktfluer hos Fossilworks 
(en) reliktfluer hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudopomyzidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Boa Vista (andre betydninger)

Boa Vista (portugisisk for God utsikt) kan vise til:

Boa Vista – en by og hovedstad i den brasilianske delstaten Roraima
Boa Vista (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Alto Boa Vista – en brasiliansk kommune i delstaten Mato Grosso
Boa Vista do Ramos – en brasiliansk kommune i delstaten Amazonas
Boa Vista (Kapp Verde) – ei øy i øygruppen Barlavento


== Se også ==
Buena Vista
Buenavista
Boavista
SAS Ladies Masters

SAS Masters, tidligere Ladies Norwegian Masters, var en profesjonell golfturnering for kvinner, og en del av Ladies European Tour.
Turneringen ble første gang spilt  på Oslo Golfklubb i 2002, da under navnet P4 Norwegian Masters. Neste utgave ble spilt i 2006, også da på Oslo Golfklubb, før Losby Golfklubb overtok i 2007. I 2008 ble turneringen arrangert på Haga Golfpark, med en premiepott på € 200 000. Premiepotten var den samme da turneringen ble spilt siste gang i 2009, men da ble turneringen arrangert på Fritzøe Gård Golfbane i Larvik.
Turneringen var en del av Volvo Cross Country Challenge, sammen med Scandinavian TPC hosted by Annika i Sverige, Finnish Masters i Finland og Nykredit Masters i Danmark. Dersom én spiller vant alle disse turneringene, ville hun motta $ 1 000 000.


== Vinnere ==
2009: Diana Luna
2008: Gwladys Nocera
2007: Suzann Pettersen
2006: Laura Davies
2002: Laura Davies
Dahuk

Dahuk, Dihuk, Dohuk (kurdisk: دھۆک, Dihok; arabisk: دهوك Dahūk; arameisk: ܢܘܗܕܪܐ, Nohadra) er en kurdisk by på ca. 300 000 innbyggere. Byen ligger i nord i Iraks kurdiske region. 
Dahuk ligger i naturskjønne omgivelser  på 585  meters høyde og er et populært feriemål. Saddam Hussein hadde et sommerpalass nær byen. Under Husseinregimets arabifisering av de sørlige kurdiske områdene ble mange kurdere og turkmenere drevet nordover og mange bosatte seg i Dahuk som vokste til en moderne by på om lag 350 000 innbyggere. 
Dahuk er administrativt sentrum  for provinsen  med samme navn. 
Dohuk University   samarbeider med flere norske universiteter
Fotballklubben Dohuk FC hører hjemme i Dahuk.


== Referanser ==