jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kipa

En kipa ((כִּפָּה), også kippah, kipah, kippa, flertall kippot; (יאַרמלקע), yarmlke, yarmulke, yarmulka, yarmelke, sjeldnere kalt kapel) er et tradisjonelt jødisk hodeplagg, særlig for menn, med form som en kalott. Mange troende, praktiserende jøder, gjerne ortodokse, går alltid med kipa, mens andre kun bruker den ved spesielle anledninger, for eksempel for å vise respekt for det guddommelig i forbindelse med høytider, feiringer og besøk på hellige steder. 
Enkelte tradisjoner innen jødedommen foreskriver også andre religiøse hodeplagg, deriblant pelsluene kashket, shtreimel og spodik. 
Katolske geistliges zucchetto (pileolus) er en kalott som likner mye på kipa. På samme vis bruker mange muslimer en kipa-aktig bønnelue som kalles taqiyah. 


== Jødisk lov ==
Det er ulike meninger blant halakhiske autoriteter om hvorvidt man trenger å ha på kipa hele tiden. Ifølge Rambam (1135–1204) plikter alle menn ifølge jødisk lov å tildekke hodet under bønn, men er ikke pålagt å bære hodeplagg til enhver tid. 
Andre autoriteter hevder at å bære kipa er en kiddush hashem ("helliggjørelse av navnet", et begrep som brukes om handlinger til Guds ære). Rabbi David Halevi Segal ("Taz"), som levde i det 17. århundre, mente at hensikten med å bære kipa var at jøder skulle kunne skilles fra ikke-jøder, spesielt under bønn. Han hevdet at det var blitt et påbud i halakha om å bære kipa. 
Argumentet for kipa har to sider. Elijah ben Solomon Zalman (1720–1797) (også kalt «Vilna Gaon», som på norsk kan oversettes med Vismannen fra Vilnius) sa at man kan avholde en berakhah (bønn) uten å bære kipa, siden å ha på seg en kipa er bare en midos chassidus ("eksemplarisk attributt"). 
Ifølge rabbi Isaac Klein bør en konservativ jøde dekke sitt hode når han er i synagogen, ber eller studerer Skriften, når han deltar i en rituell handling og når han spiser. 
Det hersker fortsatt stor uenighet om hvorvidt det å bære kipa er en halakhisk plikt eller bare en sedvane. Mange sefardiske jøder bærer bare kipa når de ber og spiser, og ikke ellers.


== Se også ==
Kalott, skalkformet lue av ulike typer
Jødehatt, påbudt hodeplagg for jøder i middelalderen


== Referanser ==
Deteksjonssannsynlighet

Med deteksjonssannsynlighet menes sannsynligheten for å oppdage en hendelse, gitt at den har funnet sted. 
Begrepet blir vanligvis brukt i sammenheng med radarsystemer. Verdien er avhengig av signal-støy-forholdet og den tilsvarende innstilte terskelverdien. Alle signaler som er svakere enn terskelverdien blir ignorert, i idealfall ligger støysignalene under og nyttesignalene over denne. Vanligvis blir rekkevidden til et radaranlegg angitt slik at deteksjonssannsynligheten er 80%. Sannsynligheten i prosent beregnes slik:

  
    
      
        
          P
          
            D
          
        
        =
        
          
            detekterte målobjekter
            
              Σ
              
                 alle målobjekter
              
            
          
        
        ⋅
        100
        %
      
    
    {\displaystyle P_{D}={\frac {\text{detekterte målobjekter}}{\Sigma {\text{ alle målobjekter}}}}\cdot 100\%}
  Deteksjonssannsynlighetens motstykke er falsk-alarmraten.
Falsk-alarmrate

Falsk-alarmrate er antallet falske alarmer per tidsenhet. En falsk alarm er en deklarasjon om at en hendelse har funnet sted (i et gitt tidsrom), gitt at den ikke har funnet sted. Falsk-alarmraten er nær koblet til deteksjonssannsynligheten.
Jared Padalecki

Jared Tristan Padalecki (født 19. juli 1982 i San Antonio i Texas i USA) er en amerikansk skuespiller av polsk opprinnelse. Han begynte som tolvåring å ta skuespillertimer og flyttet i 2000 hjemmefra til Los Angeles for å oppfylle sin drøm om å bli skuespiller.
Jared Padalecki er kjent for sine roller som Dean Forester i Gilmore Girls (fra 2000 til 2005) og Sam Winchester i Supernatural (siden 2005). I tillegg hadde han en større rolle i filmen House of Wax fra 2005, der han spilte mot blant andre Chad Michael Murray, Elisha Cuthbert og Paris Hilton. Han var også en stund vurdert i rollen som Clark Kent for de kommende Superman-filmene. Denne rollen gikk til Brandon Routh.
Jared var forlovet med skuespilleren Sandra McCoy, som han spilte mot i filmen Cry Wolf i 2005. Under en pressekonferanse i 2008 uttalte Padalecki at de hadde brutt forlovelsen. Han giftet seg i 2010 med skuespillerkollega Genevieve Cortese. De møttes på settet til Supernatural etter at Genevieve hadde en gjesteopptreden i serien som demonen Ruby. Ifølge informasjon fra flere kilder, inkludert Golden Buffalo TV, tjener stjernen $ 125 000 for å ha deltatt i en serie Supernatural.


== Filmografi ==
Friday 13th (2009)
The Christmas Cottage (2007)
Supernatural (2005–2020) – TV-serie
(programleder) room 401
Cry Wolf (2005)
House of Wax (2005)
Flight of the Phoenix (2004)
New York Minute (2004)
Young MacGyver (2003)
Dusinet fullt (2003)
A Ring of Endless Light (2002) – TV-film
Gilmore Girls (2000–2005) – TV-serie
ER - Piece of Mind (2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jared Padalecki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jared Padalecki – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jared Padalecki på Internet Movie Database 
(sv) Jared Padalecki i Svensk Filmdatabas 
(da) Jared Padalecki på Filmdatabasen 
(da) Jared Padalecki på Scope 
(fr) Jared Padalecki på Allociné 
(en) Jared Padalecki på AllMovie 
(en) Jared Padalecki hos Turner Classic Movies 
(en) Jared Padalecki hos Rotten Tomatoes 
(en) Jared Padalecki hos TV Guide 
(en) Jared Padalecki hos The Movie Database
Unni Askeland

Unni Askeland (født 7. juni 1962 i Bergen) er en norsk billedkunstner. 


== Bakgrunn og arbeid ==
Unni Askeland har utdannelse fra Oslo Tegne- og Maleskole (1982–1983), Kunstskolen i Kabelvåg (1983–1984), Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (1984–1985), Vestlandets kunstakademi i Bergen (1985–1986) og Statens kunstakademi i Oslo (1987–1992). Hun har hatt en rekke separatutstillinger og deltatt på Høstutstillingen, Østlandsutstillingen og Norske Bilder. Hun har også vist bilder i Göteborg, København, Amsterdam  og New York.
Unni Askeland var i flere år samboer med musikeren Eric Andersen, som hun har fire barn med, og ble på 1980- og 90-tallet en del av kunstnermiljøet omkring Bob Dylan og andre musikerkjendiser i New York. Hun deltok blant annet i performanceprosjekter med Lou Reed. 
Unni Askeland har flere ganger fått oppmerksomhet i norske massemedier. Blant annet ble mange provosert da hun i 2004 viste en serie litografier og malerier som hun kalte «Munchadopsjoner»  der hun bearbeidet Edvard Munchs kjente motiver. Et av bildene var Vampyr malt med hoggtenner. Utstillinga ble vist blant annet i Blomqvist Kunsthandel i Oslo og i Nordnorsk Kunstmuseum i Tromsø. I forbindelse med utstillinga «Desire-Destruction» i 2006, som viste malerier med berømtheter fra moderne populærkultur, forklarte Askeland at kunsten også må underholde. Hun fikk også mye omtale i februar 2008 da Nasjonalmuseets direktør Allis Helleland kjøpte inn fire store malerier, 60 filmstills og en video av henne for 600 000 kroner mot museets innkjøpskomités anbefaling. De tre største maleriene viste filmstjernene Humphrey Bogart og Ingrid Bergman og var utført i en bildestil som mange opplevde som en pastisj på Andy Warhols berømte plakatportretter i silketrykk-teknikk.Unni Askeland bor og arbeider på Kløfta nordøst for Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Unni Askeland på Internet Movie Database 
(no) Munch-adopsjoner hos Galleri Munch
Ryan Cabrera

Ryan Cabrera (født 18. juli 1982 i Dallas i Texas i USA) er en amerikansk sanger.


== Diskografi ==
2001 – Elm St.
2003 – Take It All Away
2005 – You Stand Watching
2008 – The Moon Under Water


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ryan Cabrera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ryan Cabrera på Internet Movie Database 
(en) Ryan Cabrera hos The Movie Database 
(en) Ryan Cabrera på Apple Music 
(en) Ryan Cabrera på Discogs 
(en) Ryan Cabrera på MusicBrainz 
(en) Ryan Cabrera på SoundCloud 
(en) Ryan Cabrera på Spotify 
(en) Ryan Cabrera på Songkick 
(en) Ryan Cabrera på Last.fm 
(en) Ryan Cabrera på Genius — sangtekster 
Ryan Cabrera online
Rhoma Irama

Rhoma Irama (født 11. desember 1946 i Tasikmalaya i Indonesia) er en indonesisk sanger.


== Diskografi ==
Ke Bina Ria
Joget
Penasaran
Hak Asasi
Gitar Tua Oma Irama
Berkelana
Rupiah
Begadang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rhoma Irama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rhoma Irama på Internet Movie Database 
(en) Rhoma Irama på MusicBrainz 
Rhoma Irama på Twitter 
Rhoma Irama på Facebook 
Rhoma Irama på Instagram 
Rhoma Irama på YouTube
Neil Peart

Neil Ellwood Peart (født 12. september 1952 i Hagersville i Ontario i Canada, død 7. januar 2020 i Santa Monica i California i USA) var en canadisk musiker kjent som trommeslager og låtskriver i det progressive rockebandet Rush.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Neil Peart vokste opp i sørlige Ontario i Canada, med hovedambisjon om å bli en profesjonell musiker. Peart var 13 år gammel da han fikk sitt første trommesett. Etter hvert som han ble eldre droppet han ut av skolen for å kunne følge drømmen sin om å bli profesjonell trommeslager. 
Etter en liten stund som boende i England for å fokusere på musikken, flyttet Peart tilbake til  St. Catharines hvor han til slutt ble med i det Toronto-lokaliserte bandet Rush i 1974.


=== Karriere ===
Tidlig i karrieren hadde Pearts musikk røtter innen hardrock, inspirert av trommeslagere som Keith Moon og John Bonham, trommeslagere som var av de beste i den engelske rocken. Ettersom tiden gikk fikk musikken hans innflytelse fra jazz- og storband-musikanter som Gene Krupa og Buddy Rich. Peart var også en av elevene til jazz-instruktør Freddie Gruber. Hva angikk musikken fikk Peart mange priser for sine innspillinger, og ble ofte nevnt som en av de beste trommeslagerne i verden, grunnet sine tekniske ferdigheter.
I tillegg til å være musiker, var Peart også skribent. Peart skrev teksten til de fleste låtene til Rush. Han forfattet flere bøker, og hadde hovedansvar for tekstene til Rushs musikk. Gjennom årene ble Peart kjent for sin spesielle stil når det gjelder tekstskriving. Han varierte innholdet i tekstene med innhold som science fiction, fantasi, filosofi, og humanitære temaer.


== Priser ==
Peart mottok følgende priser basert på leseravstemninger i magasinet Modern Drummer:

Hall of Fame: 1983
Best Rock Drummer: 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 2006 (vant avstemningen, men var ikke «valgbar» i 2006 – se «Honor Roll»)
Best Multi-Percussionist: 1983, 1984, 1985, 1986
Best Percussion Instrumentalist: 1982
Most Promising New Drummer: 1980
Best All Around: 1986
1986 Honor Roll: Rock Drummer, Multi-Percussion
Best Instructional Video: 2006, for Anatomy of a Drum SoloBeste innspilte utførelser:
1980: Permanent Waves
1981: Moving Pictures
1982: Exit...Stage Left
1983: Signals
1985: Grace Under Pressure
1986: Power Windows
1988: Hold Your Fire
1989: A Show of Hands
1990: Presto
1992: Roll the Bones
1993: Counterparts
1997: Test for Echo
1999: Different Stages
2002: Vapor Trails
2004: R30: 30th Anniversary World TourSammen med bandkollegaene Lee og Lifeson ble Peart utnevnt til offiser av «the Order of Canada» 9. mai 1996. Trioen var de første rockemusikerne til å motta denne utmerkelsen.
I 2013 ble Peart, som medlem av Rush, innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Neil Peart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Neil Peart – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Neil Peart på Internet Movie Database 
(en) Neil Peart hos The Movie Database 
(en) Neil Peart hos Behind The Voice Actors 
(en) Neil Peart på Discogs 
(en) Neil Peart på MusicBrainz 
(en) Neil Peart på AllMusic
Cicely Mary Barker

Cicely Mary Barker  (født 28. juni 1895, død 16. februar 1973) ble født i Croydon i England. Hun er mest kjent for sine blomsteralv-akvareller. Som 15-åring begynte hun å selge sine arbeider, og etterhvert begynte hun å gi ut sine tegninger i bøker. C.M. Barker er mest kjent i England, men hennes blomsteralvmotiver er populære i hele verden.
Cicely Mary Barker studerte ved Croydon School of Art og døde på Worthing Hospital, 78 år gammel.


== Bildene ==
C.M. Barker avbilder mest barn. Det sies at hennes søster jobbet i en barnehage, og at Cicely «lånte» barna og malte dem. Hun sydde kostymene selv. I unge år var hun sterkt påvirket av illustratøren Kate Greenaway, som voksen sa hun selv at hun var mest påvirket av Pre-rafaelittene. I den grad man kan finne en pre-rafaelittisk tendens i hennes bilder var det først og fremst den overflatiske engelske idyllen i legendariske motiv, men ikke den pre-rafaelittiske ånd.


== Illustrerte bøker ==
Flower Fairies of the Spring, 1923
Spring Songs with Music, 1923
Flower Fairies of the Summer, 1925
Westcott, M K, Child Thoughts in Picture and Verse, 1925
Flower Fairies of the Autumn, 1926
Summer Songs with Music, 1926
The Book of the Flower Fairies, 1927
Autumn Songs with Music, 1927
Old Rhymes for All Times, 1928
The Children’s Book of Hymns, 1929
Barker, Dorothy, Our Darling’s First Book, 1929
Beautiful Bible Pictures, 1932
The Little Picture Hymn Book, 1933
Rhymes New and Old, 1933
A Flower Fairy Alphabet, 1934
A Little Book of Old Rhymes, 1936
Barker, Dorothy, He Leadeth Me, 1936
A Little Book of Rhymes New and Old, 1937
The Lord of the Rushie River, 1938
Flower Fairies of the Trees, 1940
When Spring Came In at the Window, 1942
Stevenson, Robert Louis, A Child’s Garden of Verses, 1944
Flower Fairies of the Garden, London, Blackie, 1944
Groundsel and Necklaces,1946, publiserad som Fairy Necklaces
Flower Fairies of the Wayside, 1948
Flower Fairies of the Flowers and Trees, 1950
Lively Stories, Macmillan, 1954
The Flower Fairy Picture Book, 1955
Lively Numbers, Macmillan, 1957
Lively, Words, Macmillan, 1961
The Sand, the Sea and the Sun, 1970
Flower Fairies of the Winter, 1985
Simon the Swan, 1988
Flower Fairies of the Seasons, 1988
A Little Book of Prayers and Hymns, 1994
A Flower Fairies Treasury, 1997


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biography with examples of Barker's work
Croydon Council site
Flower Fairies official website
Not Fade Away (sang)

«Not Fade Away» er en sang utgitt originalt av Buddy Hollys gruppe The Crickets i 1957, og brukt som B-side på singelen «Oh, Boy!».


== Rolling Stones ==
I 1964 ble «Not Fade Away» The Rolling Stones' første topp 10 slager på singellista i Storbritannia, og det var også deres første singel i USA.
«Not Fade Away» ble utgitt et par måneder før debutalbumet The Rolling Stones kom i 16. april 1964


=== Sporliste ===
A: «Not Fade Away»
B: «Little by Little» (UK)
B: «I Wanna Be Your Man» (USA)


=== Personell ===
The Rolling StonesMick Jagger - sang
Keith Richards - gitar, kor
Brian Jones - munnspill
Charlie Watts - trommer, perkusjon
Bill Wyman - bassgitar, kor
Phil Spector - maracas


== Rush ==
«Not Fade Away» er en singel utgitt av det kanadiske progressiv rockebandet Rush. Den var deres debutsingel og ble utgitt i 1973 på bandets eget plateselskap, Moon Records. «Not Fade Away» er en cover av Buddy Hollys sang fra 1957. Ingen av sangene på singelen har blitt utgitt på CD.


=== Sporliste ===
«Not Fade Away»
«You Can't Fight It»


=== Besetning ===
Geddy Lee – sang, bass
Alex Lifeson – gitar, sang
John Rutsey – trommer


== Andre coverversjoner ==
Grateful Dead, 
Bruce Springsteen, Bob Dylan, Tom Petty, Jack White, Jon Bon Jovi, Patti Smith, James Taylor, Sheryl Crow og Simon & Garfunkel har alle spilt den på konsert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Not Fade Away på MusicBrainz
Betafo (distrikt)

Betafo er et distrikt i regionen Vakinankaratra på Madagaskar. Distriktet har 389 068 innbyggere fordelt på 9 107 km² (42,72/km²). Mesteparten av distriktet ligger på over 1 200 meter over havet, og distriktet har en middelhøyde på 1 250 moh.
Hovedstaden heter også Betafo.


== Klima og vegetasjon ==
Det er en betydelig forskjell på den tørre årstiden (april til oktober) og regntiden (november til mars). I sommertiden er det svært mange branner på grunn av varmen og det tørre klimaet, noe som har fått de fleste skogene i området til å forsvinne. Mesteparten av naturen er derfor i dag stor sett savanne, og det er ikke uvanlig at store områder er bare dekket av aske etter brann.


== Eksterne lenker ==
(fr) Région Vakinankaratra - Betafo
(fr) Paysage culturel rizicole et hydraulique de Betafo Forslag til UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder
Betafo

Betafo er hovedstaden i distriktet Betafo på Madagaskar. Byen ligger 126 kilometer fra landets hovedstad, Antananarivo. Byen har 30 900 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
(en) TravelPost – Facts and Figures about Betafo, Madagascar
Trond Lykke

Trond Lykke (født 3. februar 1946 i Trondheim, død 17. november 2020 samme sted) var en norsk forretningsmann.
Han gikk økonomisk gymnas, hadde et studieopphold i England, og trådte inn i familieselskapet I.K. Lykke i 1968. I.K. Lykke er eierselskapet bak dagligvarekjeden Bunnpris. Han tok over som administrerende direktør i 1978. Han overlot ledelsen til sin sønn Christian Lykke i 2005, men fortsatte som deleier og medlem av styret.Han var styremedlem i Norges kolonial- og landhandelforbund og formann i Kolonialkjøpmennenes forening i Trondheim. Han var varamedlem og senere fast møtende medlem av Trondheim bystyre for Høyre i til sammen åtte år.Lykke var Danmarks konsul i Trondheim.I 2013 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av Dannebrogordenen. Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2005 for sitt samfunnsengasjement. I 1999 ble han tildelt bransjeprisen Dagligvareprisen.Trond Lykke var sønnesønn av statsminister Ivar Lykke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Lykke på Internet Movie Database
Lyse kapell

Lyse kapell er et kapell i Lysebotn i Sandnes kommune, Rogaland. Kapellet ble bygget i 1961 og har plass til 150 personer. Lyse kapell er laget i tre. Det ble vigslet av biskop Fridtjov Birkeli 28. mai 1961.
Kapellet ble tegnet av Gustav Helland og Endre Årreberg. De la vekt på naturforholdene i Lysebotn. Dette ga kapellet høye og spisse gavler som skulle stå som fjell i terrenget.
Kapellet har våpenhus, midtskip og kor. På brystveggen er det et enkelt trekors. Vegger og tak er kledd med trepanel. Midtskipet har jærstoler. Tårnet er bygget på siden av kapellet, men har et mellombygg som binder det sammen med hovedbygget. I kjelleren er det matsal, kjøkken og garderobe.


== Eksterne lenker ==
(no) «Lyse kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Forsand menighet
«Lyse kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Guardian Angels

Guardian Angels er en internasjonal trygghetsorganisasjon i 60 byer over hele verden. Organisasjonen ble grunnlagt i New York City i 1979 av Curtis Sliwa og fungerer nå i hele USA samt Canada, Europa, Sør-Afrika, Brasil, Japan, Filippinene og New Zealand.
Sliwa grunnla Guardian Angels for å bekjempe utbredt vold og kriminalitet på New Yorks undergrunnsbane. Organisasjonen gav opplæring til medlemmene for å kunne foreta borgerarrest hvis de var vitne til alvorlig pågående kriminalitet. Dette fremkalte både lovord og offentlig kritikk. 
Medlemmene er lett gjenkjennelige med sine røde bereter og røde jakker, eller med hvite t-skjorter med organisasjonens logo.
Organisasjonen fokuserer nå på kriminalitetsforebygging gjennom oppbygging av lokalsamfunn, utdanning, seminarer på skoler og programmer for samfunnshus og lokalt næringsliv. De tradisjonelle trygghetspatruljene fortsetter over hele verden.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Guardian Angels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brudesløret

Brudesløret kan vise til:

Slør, plagg


== Fosser ==
Brudesløret er et populært navn eller kallenavn på fosser i Norge, bl.a.:

Brudesløret (Bardu) – i Bardu kommune i Troms
Brudesløret (Flora) – i Haukå i Flora kommune i Sogn og Fjordane
Brudesløret (Geirangerfjorden) – i Geirangerfjorden i Møre og Romsdal
Brudesløret (Meråker) – i Meråker kommune i Nord-Trøndelag
Brudesløret (Tinn) – på Rjukan i Telemark
Fossen Bratte – i Samnanger kommune i Hordaland
Henrikkafossen - i Lavangen kommune i Troms
Honganvikfossen – i Sauda kommune i Rogaland
Storulfossen – i Rondane nasjonalpark
Gaetano Bresci

Gaetano Bresci (født 10. november 1869 i Prato i Toscana, død 22. mai 1901) var en italiensk anarkist som myrdet den italienske kongen Umberto I.


== Bakgrunn ==
Bresci emigrerte fra Italia til USA hvor han tjente til livets opphold som vever i byen Paterson i New Jersey. Han var blant grunnleggerne av La Questione Sociale, en italienskspråklig anarkistavis som ble utgitt i Paterson. 
I 1898 førte høye brødpriser til demonstrasjoner over hele Italia. I Milano marsjerte ubevæpnede demonstranter mot slottet, som var omgitt av militære styrker, ledet av general Fiorenzo Bava Beccaris. Folkemengden ignorerte ordren om å forsvinne, noe som førte til generalen ga signalet som resulterte i en massakre på flere hundre demonstranter.


== Drapet på Umberto ==
Kong Umberto dekorerte senere Beccaris, og gav ham komplimenter for hans modige forsvar – dette førte til at Bresci bestemte seg for å ta livet av kongen. Han dro til Italia, og i Monza, der kongen var på visitt 29. juli 1900, skjøt han kongen tre ganger.
Bresci ble arrestert og stilt for retten, der han ble forsvart av den anarkistiske forsvareren Francesco Saverio Merlino. Han ble dømt til straffarbeid på øya Santo Stefano nær Ventotene, dit flere andre anarkister også var blitt sendt. Mindre enn ett år senere ble han funnet død i cellen. Selvmord ble angitt som dødsårsak.


== Referanser ==
Tore H. Vigerust

Tore Hermundsson Vigerust (født 14. september 1955 i Sør-Varanger, død 31. oktober 2010 i Porsgrunn) var en norsk lokalpolitiker (H) i Gamlebyen i Oslo og historiker. Han var nestleder i bydelsutvalget Gamle Oslo 2003–07.
Tore Vigerusts farsætt er fra Gudbrandsdalen og morsætten er fra Schleswig-Holstein. Vigerust var offisersutdannet og tjenestegjorde i Hæren fra 1975; han ble cand.philol. i 1991 med historie hovedfag ved Universitetet i Oslo. Hans spesialfelt var genealogi, klosterhistorie og adelshistorie. 
Tore Vigerust skrev en rekke slektshistoriske arbeider, utgav slektshistoriske skrifter, holdt jevnlig foredrag og arrangerte møter og lignende i slektshistoriske foreninger. Hans temaer var hentet fra flere deler av landet og fra alle samfunnsklasser. Han arbeidet mye med temaet norske adelsslekter, blant annet i det  såkalte Adelsprosjektet, og skrev også om lokalhistoriske og heraldiske emner.
Vigerust arbeidet en periode i Riksarkivet, og ble senere selvstendig næringsdrivende som påtok seg oppdrag. Han var genealogen bak serien Hvem tror du at du er?, som sendtes på NRK1 i 2011.


== Referanser ==
Pierre de Castelnau

Pierre (Peter) de Castelnau (født ca. 1170, død 15. januar 1208 i bispedømmet Montpellier i Frankrike) var en fransk kleriker fra cistercienserordenen. I 1199, da han var erkediakon i Maguelonne, ble han utnevnt av pave Innocens III tilpavelig legat med det oppdrag å bekjempe kjetteriet i Languedoc. I 1202, da han var munk i cistercienserabbediet i Fontfroide ved Narbonne, ble han assignert til samme oppgave, først i Toulouse, og deretter i Viviers og Montpellier. I 1207 var han i Rhônedalen og i Provence, der han ble havnet i en strid mellom greven av Baux og grev Raymond VI av Toulouse. Den sistnevnte lot ham myrde den 15. januar 1208. Han ble saligkåret samme år av pave Innocent III.


== Referanser ==