jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Greske mytologiske vesener

Greske mytologiske vesener viser til overmenneskelige eller umenneskelige vesener i gresk mytologi, som store kjemper, uhyrer, monster, drager og fabeldyr. Monstre i antikkens mytologi framsto i alle former og farger, tidvis fryktelige og heslige, men andre ganger rettmessige, tidvis halvmenneskelige og andre ganger helt og holdent demoniske. Monstrene generelt symboliserte de mørke og uforsonelige kreftene i livet og i menneskelig vesen. Gresk mytologisk tenkning er rik på sammensatte vesener, slike som kimæren (sammensatt av løve, geit og slange); sfinksen (menneskehode på løvekropp, lånt fra orientalsk mytologi), Skylla og Kharybdis (to store havmonstre som voktet hver side av et trangt sund til fare for skipstrafikken). Noen var store menneskelignende vesener og delvis merkelige, slik som kyklopene som hadde bare et øye, og minner om troll fra norske folkeeventyr. 
Ikke alle uhyrer og monstre var ondskapsfulle og farlige. Andre, som Ladon voktet en kostbar skatt mens sfinksen voktet ankomsten til byen Theben. Andre igjen oppsto grunnet en forbannelse, som da havguden Poseidon sendte et havmonster som svar på Thesevs' raseri. Mange av uhyrene var også i slekt med gudene, og representerte enten deres motsetning, eller andre ganger deres eksterne krefter som de kunne være allierte med. Ville dyr, slike som satyrer og kentaurer, var delvis dyr og delvis mennesker, og kan bli forstått som menneskets farlige, uregjerlige og instinktive vesen, men var fortsatt en fare for mennesker og deres samfunn.Konflikten mellom et menneske eller en gud på den ene siden og et uhyre på den andre siden har vært et yndet tema i fortellingene og i kunsten siden de eldste tider. Tidvis står denne kampen som en framstilling av en skapelsesmyte, eller til den årlige gjentagelsen av skapelsen som skjer ved nyttårsfestivalene. Striden med uhyrene ble etter hvert knyttet til heltefortellingene. Blant de heltene som kjempet mot monstrene og uhyrene var Herakles, Persevs og Bellerofon. De to sistnevnte har begge fått tilnavn fra sine bedrifter; Persevs var ødeleggeren, og Bellerofon var uhyredreperen. Mens Persevs var knyttet til Athen var Bellerofon knyttet til Korint.
Kerberos
Enhjørning
Giganter
Kentaurer
Kykloper
Medusa
Minotaur
Nymfer
Pegasus
Satyrer
Sirener


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Creatures of Greek mythology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hassela

Hassela er et tettsted i Nordanstig kommune i Gävleborgs län, i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 364 innbyggere.


== Navnets opprinnelse ==
Det råder usikkerhet rundt sognenavnets opprinnelse, og dermed også  betydningen. Én forklaring er at Hassela er koblet til tresorten hassel. Dette er riktignok ganske vagt, siden hassel ikke vokser i sognet. 
Et annet forsøk på tolkning kan gjøres ved å dele opp navnet Hassela i to, der den siste delen (-sel, -sal, -sall, -sale eller -sala) betyr boplass. Ordet sal betyr opprinnelig «hus med et eneste stort rom». Den første delen, ha- eller had-, betyr «kjemper» og tilsvarer det gammelnordiske ordet hödr, genitiv hadar. Hassela kan således bety Hadarnas boplats. Navnets tilblivelse kan ha med vestnordisk innvandring til området på 400-tallet e. Kr. på grunn av bygdens rike forekomst av myrmalm og pelsdyr. Det i dag norske Hadeland, kan ses i sammenheng med denne forklaringsmodellen. Opprinnelsen til navnet bør kunne tolkes parallelt med den for byen Norrhassel, som av og til også kalles bare Hassel, i Medelpad, ut fra den geografiske beliggenheten og fellestrekk gjennom historien. 
Det finnes også et sagn i sognet om en kjempe kalt Hadunf. Forklaringen til sognets navn kan også ligge her.


== Historie ==
Hassela sogn ble på 1600-tallet preget av stor innflytting fra Finland av såkalte skogfinner. 


== Bygder i Hassela ==
Bäckaräng
Nordanbro
Ässjö
Kölsjön
Kallbäck
Korpåsen
Kyrkbyn
Skansfors
Bäckaräng
Styggberg
Sänningstjärn
Vrångtjärn
Fagernäs


== Kuriosa ==
Vilhelm Mobergs roman Utvandrerne er delvis basert på en dagbok skrevet av en hasselabeboer. De frøene som ble satt i romanen, da Karl-Oskar og Kristina befant seg i Amerika, kommer fra et epletre av Astrakan. Dette modertreet finnes fortsatt (2007) på gården Joris i Hassela sogn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hassela hembygdsförening
Hassela, Hälsinglands pärla
Hassela idrottsförening
Hasselaportalen
Hassela sport och konferens
Hassela Strong Team
Kobold

Kobold er også en skikkelse fra spillet World of Warcraft
Kobold er i tysk folketro og mytologi navn på ulike typer natur- og husånder med egenskaper som går igjen hos flere vetter og fabelskikkelser fra europeisk middelalder. Kobolder kan sammenliknes med troll og dverger, ondskapsfulle og stygge, som bor i berget, altså underjordiske vesener i slekt med tusser, huldre og haugfolk, men også tomtegubber og husnisser (Hausgeist).

Hos tyske bergmenn og metallarbeidere, såvel som i tyskinfluerte bergverksmiljøer flere steder i Skandinavia, var det levende forestillinger om at «nisser og dverge bygger i berge». I for eksempel Falu gruva i Sverige, som gjennom flere århundrer var Europas største kobbergruve, florerte forestillinger om allehånde underjordiske vesener, omtalt som kobolder, troll og «bergsrået», en kvinnelig eller mannlig hulder som kunne både hjelpe og lure mennesker.Metallet kobolt er oppkalt etter kobolden. Fra sist på 1400-tallet tenkte tyske gruvearbeidere seg at fabelfolket i berget ble forstyrret av bergverksdriften og at de derfor erstattet verdifulle mineraler i malmårene med ubrukelig «koboldmetall». På samme måte ga den svenske mineralogen Axel Frederik Cronstedt på 1750-tallet grunnstoffet nikkel navn etter den tyske forestillinga om Kupfernickeln, «kobbernisser» eller «kobberdjevler» som kunne forhekse noe av kobberet i gruvene til et merkelig og verdiløst metall som var umulig å bearbeide og dessuten forgiftet folk. Også mineralnavnet kvarts, «bergkrystall» eller «dvergstein», kan henge sammen med det tyske ordet for «dverg».
Ordet kobold er for øvrig etymologisk beslektet med det engelske goblin, et ord som særlig brukes om ondskapsfulle gnomer som samler gull og edelsteiner. Det middelengelske og franske ordet gobelin komme fra latin gobelinus som kanskje henger sammen med det greske kóbalos, et ord som betyr «skøyer, skurk eller ondskapsfull nisse».I noen sagn er koboldåndene røde eller oransje og har med seg en fløyte for å skremme mennesker.

		


== Litteratur ==
Vilhelm Grønbech: Religion der Germanen.
Jan de Vries: Grundriß der germanischen Philologie.
René Lodewijk Maurit Derolez: Götter und Mythen der Germanen (Originaltitel: De godsdienst der Germanen, übersetzt von Julie von Wattenwyl). Wiesbaden 1976.
Paul Hermann, Thomas Jung (utg.): Deutsche Mythologie, Anaconda, Köln 2013, ISBN 978-3-86647-916-6.
Kobold. I: Handwörterbuch des deutschen Aberglaubens.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kobolds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gheorghe Popescu

Gheorghe «Gică» Popescu (født 9. oktober 1967 i Calafat) er en rumensk tidligere fotballspiller. Han var forsvarsspiller, og var en viktig del av det sterke rumenske landslaget på 1990-tallet.
Popescu var en klubbnomade som var innom klubber i syv forskjellige land. Høydepunktet i klubbkarrièren var seieren i Cupvinnercupen i 1997 med FC Barcelona, da han var lagkaptein.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gheorghe Popescu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gheorghe Popescu – FIFA 
(en) Gheorghe Popescu – UEFA 
(en) Gheorghe Popescu – UEFA 
(en) Gheorghe Popescu – Transfermarkt 
(en) Gheorghe Popescu – Transfermarkt (manager) 
(en) Gheorghe Popescu – national-football-teams.com 
(en) Gheorghe Popescu – WorldFootball.net 
(en) Gheorghe Popescu – FootballDatabase.eu 
(en) Gheorghe Popescu – EU-Football.info
Dan Petrescu

Dan Petrescu (født i 22. desember 1967 i București) er en tidligere rumensk fotballspiller og nåværende trener. Han er mest kjent for fem sesonger som høyreback i Chelsea, i tillegg til elleve år på det rumenske landslaget.
Petrescu begynte proffkarrièren i Steaua București, i Steauas storhetstid i andre halvdel av åttiårene. Etter jernteppets fall, dro han i 1991 til Foggia, før turen gikk videre til Genoa i 1993.
Etter et godt fotball-VM i 1994, gikk Petrescu til Sheffield Wednesday. Etter kun én sesong, ble han kjøpt av Chelsea, der han ble en viktig brikke i laget som blant annet vant Cupvinnercupen i 1998.
Petrescu røk etterhvert uklar med manager Gianluca Vialli, og ble i 2000 solgt til Bradford City. Sesongen etter spilte Petrescu for Southampton. Karrièren ble avrundet med spill for Național București i sesongen 2002-03.
Petrescu fikk 95 landskamper og scoret 12 mål. Han deltok i tre internasjonale mesterskap: VM i fotball 1994, EM i fotball 1996 og VM i fotball 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dan Petrescu – FIFA 
(en) Dan Petrescu – UEFA 
(en) Dan Petrescu – Transfermarkt 
(en) Dan Petrescu – Transfermarkt (manager) 
(en) Dan Petrescu – national-football-teams.com 
(en) Dan Petrescu – WorldFootball.net 
(en) Dan Petrescu – Soccerbase.com 
(en) Dan Petrescu – FootballDatabase.eu 
(en) Dan Petrescu – Soccerway 
(en) Dan Petrescu – EU-Football.info
M. Glotts Tobakkfabrikk

M. Glotts Tobakkfabrikk var en tobakksprodusent i Kristiania/Oslo i perioden 1895–1948. Fabrikken ble opprettet av den innvandrede russeren Moritz Glott og hans hustru Rosa som en cigarforretning. Moritz var født i Kiev i 1867, og begynte svært tidlig å arbeide i tobakksbransjen. Han utvandret som så mange andre jøder, og kom til Oslo i 1890 etter å ha bodd noen år i Manchester.  
Ekteparet Glott solgte sigarer og sigaretter under navnet R. Glott i årene 1902-12, M. Glott 1913-1919, M. Glotts Tobakfabrik 1919-35, M. Glotts Tobakkfabrikk 1935-40 og M. Glotts Tobakkfabrikk A/S 1941-48. Flere av deres produkter ble markedsført med navnet M. Glott Cigarettspecialist.
Blant deres sigarettmerker var Anitra (tyrkisk, nikotinsvak, produsert 1926-39), Marmara (tyrkisk), Speed mixed, Akaba blend (tyrkisk), Glotts blend,  Hollywood (American type, mild toasted), Norskavlet og Texas (American toasted).
I 1932 overtok annen generasjon William Glott Schultz' Tobaksfabrik i Drammen (grunnlagt 1834), som etterhvert ble innlemmet i Glotts fabrikk, og produksjonen i Drammen opphørte. I 1948 ble M. Glotts Tobakfabrik fusjonert med Carl F. Johannessen A/S Tobakfabrik til Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S. I midten av 1950-årene ble Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S fusjonert med Conrad Langaard AS. Glotts største suksess var sigarettmerket Speed, som ble produsert fra 1930-årene til 1986.


== Fotnoter ==


== Kilder ==
Norwegian Tobacco Manufacturers [1]
Mendelsohn, Oskar: Jødenes historie i Norge gjennom 300 år, side 343 m fl


== Eksterne lenker ==
Industrimuseum.no om M. Glotts Tobakfabrik
Andrij Hryvko

Andrij Hryvko (ukrainsk: Андрій Гривко), født 7. august 1983 i Zuja, Ukraina, er en ukrainsk proffsyklist. Hryvko ble profesjonell i 2005 med Domina Vacanze. Han ble ukrainsk mester på tempo i 2005, 2006, 2008, 2009 og 2012.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrij Hryvko – Olympics.com 
(en) Andrij Hryvko – Olympic.org 
(en) Andrij Hryvko – Olympedia 
(en) Andrij Hryvko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrij Hryvko – ProCyclingStats 
(en) Andrij Hryvko – Cycling Archives 
(en) Andrij Hryvko – Cycling Quotient 
(en) Andrij Hryvko – CycleBase
Aljaksandr Kutsjynski

Aljaksandr Kutsjynski (Аляксандр Кучынскі) (født 27. oktober 1979 i Minsk) er en hviterussisk, tidligere profesjonell syklist.
Aljaksandr Kutsjynski begynte sin karriere i 2004 hos det italienske sykkellaget Amore e Vita. I sitt første år vant han Giro d'Abruzzo, en etappe av Slovenia rundt og det franske endagsrittet Châteauroux-Classic de l'Indre. Året etter tok han hjem sammenlagtseieren i Boucles de la Mayenne og ble hviterussisk landeveismester. I 2006 syklet Kutsjynski for det italienske kontinentallaget Ceramica Flaminia. I dette året ble han nr. 2 på en etappe av Giro del Trentino og han vant Memorial Oleg Dyachenko.


== Resultater ==


== Lag ==
Amore & Vita-Beretta (2004–2005)
Ceramica Flaminia (2006)
Liquigas (2007–2010)
Katjusja (2011–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aliaksandr Kuchynski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – Olympedia 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – ProCyclingStats 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – Cycling Archives 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – Cycling Quotient 
(en) Aljaksandr Kutsjynski – CycleBase
Subkultur

En subkultur er en kultur som eksisterer innenfor en annen, større kultur, og som kjennetegnes ved en rekke separate stiltrekk, overbevisninger og lignende. En subkultur som på et eller flere områder er i opposisjon til vertskulturen kan kalles en motkultur.
Subkulturer kan skille seg ut fra vertskulturen gjennom alder, rase, etnisitet, klasse og/eller kjønn. Trekkene som skiller ut en subkultur kan være estetiske, religiøse, politiske, seksuelle, eller en kombinasjon av flere av disse. Medlemmer av en subkultur vil gjerne symbolisere sin tilhørighet gjennom en distinkt og symbolsk stil. Derfor vil studiet av subkulturer ofte dreie seg om studier av symbolikk knyttet til klær, musikk og visuelle trekk hos medlemmene av subkulturen, og også hvordan disse symbolene tolkes av medlemmer av vertskulturen.
Subkulturer i vesten i dag kretser ofte omkring for eksempel musikkgenrer eller politiske ideologier.


== Eksempler på subkulturer ==
goth
Hippie
naturisme/nudisme
mods
furry
otaku/weeaboos (japan-elskere)
raggare


=== Musikkorienterte subkulturer ===
swing
hiphop
synth
punk
rocker
indiepop
raver
emo
metalheads


=== Aktivitetsorienterte subkulturer ===
demoscener
hacker
speider
studentikos subkultur
rånere


=== Kriminelle subkulturer ===
mafia
graffitiartister
narkokultur
hooligans
visse motorsykkelklubber


=== Seksuelt orienterede subkulturer ===
den homoseksuelle bevegelse
sadomasochister
swingerklubber


=== Politiske subkulturer ===
straight edge
skinheads
hippier
Blitzere
Bare på jobb

Bare på jobb er en lavbudsjettfilm i sjangeren drama-komedie.


== Handling ==
Filmen handler om Robert Reiakvam, en energisk, men talentløs dokumentarfilmskaper. Han er ingen suksess, og hans ønske er å få anerkjennelse for sitt arbeid. Ved en tilfeldighet får han ideen om å lage en dokumentar om torpedo-miljøet.
Han kommer i kontakt med tre torpedoer som blir giret på prosjektet. De overbeviser Robert om en ny vinkling på filmen som ingen før har laget film om; torpedoer har ingen arbeidsrettigheter slik andre arbeidstakere har, og det er jo urettferdig; de er jo tross alt «bare på jobb». De har ingen sykelønnsordning, får ingen pensjonspoeng, ingen bilgodtgjørelse – og har sjelden tid til lunsjpause. Dessuten jobber de på akkord – «no cure, no pay».
Robert presenterer opplegget til filmfondet, men får avslag på søknaden. Dette liker torpedoene dårlig, og tilbyr seg å «ordne» støtten fra filmfondet for ham. Men Robert får panikk og nekter å være med på et slikt opplegg. Etterhvert tilbyr torpedoene seg å «finansiere» filmen for ham. Han tar gledelig imot pengene, som han oppfatter som en gave. Men det dreier seg selvsagt om et lån. Dermed blir Robert etterhvert en ufrivillig del av handlingen i sin egen film.


== Eksterne lenker ==
(en) Bare på jobb på Internet Movie Database 
(no) Bare på jobb i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Bare på jobb hos Filmfront
Knut Eidem

Knut Eidem (født 24. desember 1918 i Kristiania, død 11. januar 2009) var en norsk journalist (i Dagbladet) og forfatter.  Som student ved Universitetet i Oslo ble han en av Tysklandsstudentene, som ble arrestert, internert i Stavern og deportert til Tyskland (høsten, 1943). Eidem jobbet som journalist i Dagbladet fra 1950 til 1990.
Han var bror til Odd Eidem og bodde i sine siste år på Kolbotn.


== Utgivelser ==
Oppegård kommune 50 år. Fra bortgjemt landkommune til moderne forstadskommune (Dagbladet, 1965)
Rui-jentene som kom til kongen (Gyldendal, 1974).  De småvokste søstrene   Gurine og Ingerine Schewenius fra gården Rui, Dalen i Telemark besøker Kong Olav.  Basert på Eidem og fotograf Åsgeir Valldals intervjuserie i Dagbladet (1957).  Oversatt til engelsk og dansk.
Se deg i speilet (Gyldendal, 1975)
Mytteri ved daggry.  Fregatten "Havmannen"s fantastiske ferd (Gyldendal, 1976).  Om et slaveskip.
Aulaen brenner!  Norske studenter under hakekorset (Gyldendal, 1980).  Erindringer fra den andre verdenskrig.
Før vi vandrer (Gyldendal, 1981).  Roman om gamlehjem.
Cato! (Cappelen, 1983).  Om Cato Zahl Pedersen.
Sætrin på Raphamn: gjennom 250 år (1998).  Lokalhistorie fra Otta.
Kolbotn skole 50 år, jubileumshefte.


== Referanser ==
Dyrrudtjern

Dyrrudtjern (eller Dyrrudtjennet) er et vann i Haldenvassdraget på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken. Vannet omtales også som Nordbytjernet (eller Nordbytjennet).

Vannet er kjent som en viktig gyteplass for gjedde og det tas store gjedder i Dyrrudtjernet om våren. Ved Dyrrudtjernets vestside ligger rester etter et dampsagbruk, med blant annet en iøynefallende teglsteinsskorstein. Børta, som har en stor bestand av bever, renner ut i Dyrrudtjernet fra Mangenskogen-traktene og den såkalte Gørrelva renner fra Dyrrudtjernet og ut i Lierelva som er en del av Haldenvassdraget sitt hovedløp.
Den militærnøytrale sonen som Norge og Sverige inngikk som del av fredsavtalen i Karlstad i 1905, ble definert å gå fra "sydvestre ende av Dyrerudtjern" til "Urskog kirke". Sonen ble opphevet fra og med 4. mai 1993.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlag
(no) Dyrrudtjern i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Eduardo Gonzalo

Eduardo Gonzalo Ramírez (født 25. august 1983 i Mataró) er en spansk syklist.


== Karriere ==
Gonzalo Ramírez vant allerede i 2005 sammenlagtseier i Tour de l'Isard d'Ariège. Deretter fikk han for den følgende sesong 2006 en proffkontrakt med det franske kontinentallaget Agritubel. I sitt første profesjonelle år kunne han også innkassere seier på en etappe i de mindre franske rittene Tour Nord-Isère og Circuit de Lorraine. For disse plasseringene ble han tatt ut til Tour de France 2006, som han fullførte som nr. 117.
Under Tour de France 2007 måtte han gi opp på 1. etappe etter at han kolliderte med en følgebil og pådro seg en skade i kragebeinet.


== Lag ==
Agritubel (2006–2009)
Bretagne-Schuller (2010)
La Pomme Marseille (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eduardo Gonzalo – ProCyclingStats 
(en) Eduardo Gonzalo – Cycling Archives 
(en) Eduardo Gonzalo – Cycling Quotient 
Eduardo Gonzalo Ramírez på radsport-aktiv.de
Daveyton

Daveyton er en township utenfor den lille byen Benoni i Eastrand eller Ekuruleni øst for Johannesburg, Sør-Afrika. Daveyton ble grunnlagt i 1952 da svarte ble omplassert dit av apartheidregimet.
Francisco de Lagea

Francisco de Lagea, egentlig Shi Hongji (født 1585 i Macao i Kina, død 2. februar 1647 i Macao), var en  legbror i jesuittordenen. Han ble jesuitt i 1610 og virket som kateket og maler i Shanghai, Hangzhou (1612–1613), Nanjing (fra 1614), Jiangzhou i Shanxi (fra 1630) Kienchang i Jiangxi (fra 1634), Hainan (fra 1645) og i Namyung i Guangdong.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Gary Mackay-Steven

Gary Mackay-Steven (født 31. august 1990) er en skotsk fotballspiller som spiller for Heart of Midlothian FC.Mackay-Steven inngikk en avtale med Liverpool FC i juli 2007, etter å ha imponert under prøvespill. Han ble fristilt og sluppet fra klubben sommeren 2009.
Han trente med Fulham før han vendte tilbake til Skottland i januar 2011 for å spille for Airdrie United. Han spilte da for denne klubben resten av 2010-11-sesongen og laget to mål i Scottish Cup. I juni 2011 inngikk han en to åres kontrakt med Dundee United. Denne ble i januar 2012 forlenget fram til 2015.Han ble utnevnt til Scottish Premier Leagues Young Player of the Month for februar og mars 2012.16. januar 2015 ble det offentliggjort at Mackay-Steven hadde skrevet kontrakt med Celtic, gjeldende fra sesongen 2015–2016 da hans kontrakt med Dundee United gikk ut på dette tidspunktet. I løpet av overgangsvinduet sammen januar be han kontaktet av Nigel Clough, manager for den engelske League One klubben Sheffield United, som la inn tre bud på ham, opp til £100 000, mens Dundee United ville ha minimum £250 000. På overgangsvinduets siste dag, 2. februar, la Celtic inn et bud på £250 000 og overgangen ble gjort med øyeblikkelig virkning, samtidig med at Celtic også kjøpte hans kollega i Dundee United, Stuart Armstrong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Mackay-Steven – UEFA 
(en) Gary Mackay-Steven – Major League Soccer 
(en) Gary Mackay-Steven – Transfermarkt 
(en) Gary Mackay-Steven – national-football-teams.com 
(en) Gary Mackay-Steven – WorldFootball.net 
(en) Gary Mackay-Steven – Soccerbase.com 
(en) Gary Mackay-Steven – FootballDatabase.eu 
(en) Gary Mackay-Steven – Soccerway 
(en) Gary Mackay-Steven – EU-Football.info 
(en) Gary Mackay-Steven – PlaymakerStats.com 
Profil på Dundee United FC nettsider
João Fróis

João Fróis kalt Fu Dingyuan (født 1594 i Portalegre i Portugal, død 11. juli 1638 i Hangzhou i Kina) var katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han ankom Macao senest 1622 og virket som misjonær i Hangzhou.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Vadheim

Vadheim er et tettsted i Høyanger kommune i Vestland. Fylkesvei 55 ender her og møter E39. Vadheim var fergested for kryssing av Sognefjorden inntil veien til Lavik (dagens E39) ble åpnet i 1960.


== Kjente personer fra Vadheim ==
Even Hovland, fotballspiller


== Eksterne lenker ==
NRKs fylkesleksikon om Vadheim (Allkunne.no)
NRKs fylkesleksikon om E39 i området (Allkunne.no)
NRKs fylkesleksikon om veien fra Hølyanger til Vadehim (Allkunne.no)
Ingvild Bryn

Ingvild Bryn (født 18. mars 1961 på Voss) er en norsk journalist og programleder i NRK. Hun er særlig kjent som nyhetsanker i Dagsrevyen, Dagsrevyen 21, Kveldsnytt og NRK Nyheter


== Bakgrunn ==
Ingvild Bryn jobbet i lokalavisa Horda Tidend et år etter Voss gymnas. Hun er cand.mag. med nordisk grunnfag, media og kommunikasjon ved Høgskulen i Volda og statsvitenskap ved Universitetet i Oslo.Bryn begynte i NRK i 1984. Først jobbet hun et år i NRK Hordaland. Deretter jobbet hun i NRK Dagsnytt radio. I 1990–1992 var hun korrespondent i Stockholm. Hun ble programleder i Dagsrevyen i 1992. Mellom 1995 og 1999 var hun korrespondent i USA. Hun har hatt en rekke ulike oppdrag for NRK. Sammen med Morten Harket var hun vert for Eurovision Song Contest 1996.Hun har sittet i styret for Mediemållaget og sitter i styret for adopsjon- og fadderskapsforeningen Verdens Barn.
Hun er gift med Svein Gjerdåker. Paret har to adopterte barn.


== Utmerkelser ==
Kringkastingsprisen 1998
Alf Helleviks mediepris 2004
Storegutprisen 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingvild Bryn på Internet Movie Database
Kenneth Di Vita Jensen

Kenneth Di Vita Jensen (født 22. juli 1990) er en norsk fotballspiller, som spiller i angrep for Gamle Oslo. Han kommer opprinnelig fra Holeværingen fra Hole kommune i Buskerud, hvor han også bor.


== Karriere ==
29. oktober 2006 ble Jensen tatt opp i A-stallen til Hønefoss og debuterte på Norges G16-landslag samme år. Han scoret tre mål i debuten og fikk til sammen syv kamper på G16-landslaget, samt én kamp for G17-landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Di Vita Jensen – Transfermarkt 
(en) Kenneth Di Vita Jensen – Soccerway 
(no) Kenneth Di Vita Jensen – Norges Fotballforbund 
(en) Kenneth Di Vita Jensen – FBref 
Spillerprofil på Hønefoss Ballklubbs nettsider