EM i ishockey for menn 1912

EM i ishockey for menn 1912 var det tredje europamesterskapet for landslag i ishockey som ble arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (LIHG, i dag IIHF). Mesterskapet ble avviklet i Praha i Böhmen (del av Østerrike-Ungarn) fra 2. til 4. februar. Tre lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Böhmen vant turneringen, mens Tyskland tok bronse.
Turneringen ble preget av flere kontroverser. Først påsto tyskerne at tsjekkernes første mål i kampen mellom Böhmen og Tyskland skulle annulleres fordi at målet var ut av posisjen. Deretter innsendte tyskerne en klage  over mesterskapsdebutanten Østerrike, som hadde søkt om medlemskap i LIHG den 14. januar 1912 men som ikke var medlem da de deltok i turneringen. Ved LIHGs årskongress i Brussel den 22.–23. mars 1912 ble det besluttet å annullere resultatene fra mesterskapet på grunn at Østerrike ikke hadde vært medlem da turneringen ble avholdt.


== Arena ==


== Tilmeldte lag ==
Frankrike (som boikottet EM) og Storbritannia valgte ikke å delta i turneringen. Dermed skulle turneringen arrangeres med Belgia, Böhmen, Sveits og Tyskland, som ville revansjere det pinlige tapet til Böhmen ved EM året før. Den 31. januar 1912 ble det kjent at hverken Belgia eller Sveits kunne delta, hvilket etterlot to landslag til å delta i turneringen.Etter mye nøling fra de andre medlemslandene i LIHG ble det besluttet å la Østerrike delta i mesterskapet. Særlig tillatelse var påkrevd fordi at Det østerrikske ishockeyforbundet (Österreichischer Eishockeyverband, ÖEHV), som hadde blitt grunnlagt 14. januar 1912, ikke hadde blitt formelt tatt opp som medlem av LIHG.


== Turneringsformat ==
Spilletiden var to perioder à 20 minutter. Lagene besto av sju spillere: en venstre ving, en senter, en høyre ving, en «rover» (en spiller uten fast posisjon på isen som kunne bevege seg fritt), to backspillere og en målvakt. Det var ingen utskiftere, så hvis en spiller ble skadet og ikke kunne fortsette skulle motstanderlaget ta en spiller ut så lagene hadde like mange spillere på isen.


== Dommere ==
Dommerne under turneringen ble nominert av representanter fra de deltakende lagene.


== Tropper ==
Böhmen ble representert av SK Slavia Praha. Tyskland stilte opp med et blandet lag med spillere fra forskellige klubber, hvor flertallet av spillerne representerte Berliner Schlittschuh-Club (Berliner SC). Det østerrikske laget ble representert av DEHG Prag (Deutsche Eishockey Gesellschaft Prag), et lag bestående av tysktalende spillere i Praha.


== Referat ==

De to første kampene bød ikke på noen overraskelser, hvor Böhmen og Tyskland beseiret debutanten Østerrike henholdsvist 5–0 og 4–1. Dermed var det lagt opp til en finale mellom Böhmen og Tyskland på turneringens siste dag.Böhmen tok en tidlig ledelse da Otakar Vindyš satte inn 1–0 etter bare ti minutter inn i første periode. Tyskerne var uenige og krevde at scoringen skulle annulleres da de mente at pucken kun hadde landet foran målet og at målburet etterfølgende hadde blitt skubbet ut av stilling og fremover så det så ut som pucken var i målet. Da den tsjekkiske dommeren signaliserte scoring og pekte på midtsirkelen protesterte tyskerne og truet med å forlate kampen. Etter lang tids diskusjon klarte presidenten i Det böhmiske ishockeyforbundet (Český svaz Hockeyový, Č.S.H.), Emil Procházka, å overtale tyskerne til å fortsette kampen. Med ett minutt igjen av første periode utlignet Paul Martin for tyskerne til 1–1, og 12 minutter inn i siste periode ga Franz Lange tyskerne ledelsen til 2–1. I kampens 39. spilleminutt utlignet Josef Šroubek til 2–2, noe som ga Böhmen EM-tittelen ettersom at de hadde en bedre målforskjell enn Tyskland.Igjen protesterte tyskerne og nektet å godta resultatet. Den 5. februar innsendte de en klage hvor de påsto at de kun hadde gjenopptatt kampen etter at Procházka hadde forsikret dem om at det første målet ville bli annullert. Denne protesten ble ikke godkjent av LIHG ettersom at dommerbeslutninger ikke kunne ankes. På grunn av kontroversen valgte Procházka å trekke seg som Č.S.H.-president.Da tyskerne ikke fikk medhold i saken innsendte tyskerne en ny klage den 10. februar, denne gang over at Østerrike hadde deltatt i turneringen uten å være LIHG-medlem. Siden at kampen endte uavgjort krevde tyskerne nå en omkamp. Den franske LIHG-presidenten Louis Magnus støttet først tyskernes krav om en omkamp, men da Det böhmiske ishockeyforbundet innsendte kamp- og turneringsprotokoller endret han mening og støttet Böhmens krav. Saken ble ytterligere komplisert av at alle LIHG-medlemsland inkludert Tyskland hadde stemt for å tillate Østerrikes deltakelse i turneringen (4 stemmer for, 1 avsto å stemme, 2 deltok ikke). Den 18. mars 1912 ble Østerrike medlem av LIHG.Som en erstatning for europamesterskapet bad LIHG-president Magnus den belgiske klubben Brussel IHC om å organisere en turnering, det såkalte LIHG-mesterskapet. Turneringen kunne derimot ikke erstatte europamesterskapet siden at den også var åpen for utenlandske spillere.Ved LIHGs årskongress i Brussel den 22.–23. mars 1912 valgte forbundet derfor å annullere resultatene fra europamesterskapet. Magnus, som var uenig med beslutningen, valgte å trekke seg som LIHG-president og ble erstattet av belgiske Henri van den Bulcke. Tyskland og Østerrike prøvde også ved årskongressen å få ekskludert Böhmen fra forbundet under påskuddet at de var en del av Østerrike-Ungarn. Adolf Dušek, den nye presidenten i Č.S.H., klarte imidlertid å overtale delegatene til å beholde Böhmen som selvstendig medlem.


== Turnering ==

Resultatene ble annullert på grunn av at Østerrike ikke var tatt opp som medlem i LIHG under turneringen.


== Sluttplassering ==


== Statistikk ==


=== Toppscorere ===
Kilde: Ice-Hockey-Stat.com


== Se også ==
Ishockey-EM


== Referanser ==


== Litteratur ==
Karel Gut, Jaroslav Prchal (2008). 100 let českého hokeje (tsjekkisk). Praha: AS press. 
Miloslav Jenšík (2001). Kronika českého hokeje (tsjekkisk). Praha: Olympia. 
Tomasz Małolepszy (2013). European Ice Hockey Championship Results: Since 1910 (engelsk). Scarecrow Press, Inc. 
Stephan Müller (2005). International Ice Hockey Encyclopaedia: 1904 – 2005 (engelsk). Norderstedt, Tyskland: Books on Demand. 
Andrew Podnieks, Birger Nordmark, red. (2017). IIHF Media Guide & Record Book 2018 (8. utg.). Zurich: International Ice Hockey Federation. s. engelsk. 
Szymon Szemberg, Andrew Podnieks, red. (2007). World of Hockey: Celebrating a Century of the IIHF (engelsk). Bolton, ON: Fenn Publishing. 
Národní listy. 22. november 1911, 24. januar 1912, 3.–6. februar 1912, 11. februar 1912, 25. februar 1912, 29. februar 1912, 6. mars 1912, 24. mars 1912.
Národní politika. 26. januar 1912, 4.–5. februar 1912, 7. februar 1912, 29. februar 1912.
Prager Tagblatt. 3.–5. februar 1912.


== Eksterne lenker ==
«Championnats d'Europe 1912» (fransk). Hockeyarchives.info. 
Ice-Hockey-Stat.com (russisk og engelsk)
«1912. ЧЕ: Богемия (Прага). Протоколы матчей / 1912. EC: Bohemia (Prague). Match Reports» (russisk og engelsk). Ice-Hockey-Stat.com. Besøkt 26. januar 2023. 
«1912. ЧЕ: Богемия (Прага). Первоисточники / 1912. EC: Bohemia (Prague). Primary Sources» (russisk og engelsk). Ice-Hockey-Stat.com. Besøkt 26. januar 2023. 
«3rd European Championships, 2 – 4 February 1912, Prague, Czechia» (engelsk). SFRP's Hockey Archive.