jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over hesteraser

Liste over hesteraser er en alfabetisk oversikt over hesterasene, fordelt etter størrelse (store hester og ponnier).
Det finnes trolig omkring 500 hesteraser i verden, hvorav cirka 100 kan regnes som mer eller mindre vanlige. Hester kan deles inn på mange måter og raser. En helt grunnleggende inndeling er å skille mellom små og store hesteraser. Hesteraser med en typisk skulderhøyde på mindre enn 148 cm, defineres derfor som ponnier. Ponniene deles imidlertid inn videre etter størrelse, siden forskjellene kan være store. 
Store hester grupperes gjerne i to hovedtyper, etter kroppsform og temperament; gjerne kalt varmblods- og kaldblodshester. Varmblodshestene deles videre inn i såkalte fullblods- og halvblodshester. Disse gruppene omfatter gjerne de beste og hurtigste ridehestrasene og varmblodstraverne. Kaldblodshester har tradisjonelt vært store og sterke arbeidshester, som har vært i bruk som trekk- og kløvhester. Det finnes imidlertid også et solid miljø innen hestesporten for kaldblodshester, blant annet innen travsporten.
Hester kan også grupperes etter bruksområde, for eksempel som ridehester, kjørehester, travhester, trekkhester, arbeidshester, militærhester, familiehester osv.


== Liste over hesteraser ==
Aegidienberger
Akhal-Teke
Alter Real
American Cream
American paint horse
American saddlebred
Andalusier
Angloaraber
Appaloosa
Araberhest
Ardennes
Australian Stock Horse
Azteca
Barb
Bashkir
Bashkir Curly
Belgier
Berberhest
Black Forest Chestnut
Boerhest
Boulonnais
Brandenburger
Brumby
Budjonny
Camargue
Campolina
Cleveland Bay
Clydesdale
Criollo
Deliboz
Donhest
Dølahest
Einsiedler
Engelsk fullblod
Nederlandsk varmblodshest
Finsk varmblod
Frieser
Frederiksborghest
Fjordhest/fjording
Gotlandsruss
Gypsy vanner
Hackney
Haflinger
Hannoveraner
Holsteiner
Irsk Hunter
Kiger Mustang
Konik
Kladruber
Knabstruper
Lipizzaner
Lofothest
Lyngshest eller nordlandshest
Lusitano
Nordlandshest/lyngshest
Norsk kaldblodstraver
Noriker
Mangalarga
Mangalarga Marchador
Maremmana
Marwari
Missouri Foxtrotter
Misaki
Morgan
Murgese
Mustang
Oldenburger
Orlovtraver
Palomino
Paso Fino
Percheron
Peruvian Paso
Pinto
Podhajsky
Quarab
Quarter Horse
Rocky Mountain Horse
Shetlandsponni
Shire
Shagya araber
Standardbred
Suffolk Punch
Svensk varmblodshest
Swiss Warmblood
Schwarzwald Horse
Tennessee walker horse
Thoroughbred (engelsk fullblod)
Tinker
Trakehner
Welsh Cob (seksjon D)
Westphalian


== Ponniraser ==
Amerikansk shetlandsponni
Australian pony
Kaspisk hest
Connemara
Dalesponni
Dartmoorponni
Dülmenponni
Exmoor ponni
Falabella
Frieser
Fell ponni
Gotlandsruss
Hackney ponni
Heckhest
Highlandponni
Islandshest
Konik
New Forest-ponni
Pony of the Americas
Shetlandsponni
Welsh mountain ponni (seksjon A)
Welsh ponni (seksjon B)
Welsh ponni av Cob type (seksjon C)
Welsh Cob (seksjon D)
Hucul
Quarter Ponni27. Chincoteague Pony

Norske hesteraserDet er fire særnorske hesteraser, nemlig dølehest, nordlandshest/lyngshest, fjordhest og norsk kaldblodstraver.


== Se også ==
Villhest
Hest
Ponni
Varmblodshester
Kaldblodshester


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Lj (bokstav)

Bokstavkombinasjonen Lj (lj) forekommer i flere språk. På norsk og svensk uttales bokstavkombinasjonen som oftest som en j. 
Lj er den syttende bokstaven i det kroatiske og bosniske alfabetet, og representerer en palatal lateral approksimant - [ʎ]. Lj brukes òg for å transkribere den kyrilliske bokstaven Љ, som brukes på makedonsk og serbisk. 
I Unicode har Lj følgende koder: U+01C7 (Ǉ), U+01C8 (ǈ) og U+01C9 (ǉ).
Mehuken vindpark

Mehuken vindpark er et vindkraftverk i Kinn kommune i Vestland fylke. Mehuken ligger tett ved Kråkenes fyr og toppen av fjellet er på 433 moh.
Mehuken 1 stod ferdig i 2001, med 5 vindturbiner av typen Vestas V52-850 kW, hver på 76 meters høyde. Installert effekt var 4,25 MW og årsproduksjon var på 12 GWh. Mehuken I var i 2001 Norges største vindpark. Dette anlegget ble revet i 2014.
Mehuken 2 var klart i 2010. Da ble parken utvidet med 8 nye vindturbiner av typen Enercon E-70 2.3 MW.
Med 13 turbiner totalt var årsproduksjonen på ca. 65 GWh, noe som tilsvarer energiforbruket til de ca. 6000 innbyggerne i Vågsøy kommune.
Tårnene på Mehuken II er 64 meter høye og har en rotordiameter på 71 meter.
Mehuken 3 sto klart i 2015. Da ble de 5 eldste turbinene revet og erstattet med 3 nye av samme type som Mehuken 2. Total effekt på 11 turbiner er nå 25,3 MW. Årsproduksjon er 75 GWh. Rotordiameter 71 meter, tårnhøyde 64 meter.
Anlegget ble offisielt åpnet 29. oktober 2010 av fylkesordfører i Sogn og Fjordane, Nils R. Sandal. Det eies av Kvalheim Kraft, som igjen eies av Østfold energi og Vardar.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vindkraftverk – utbygd.  Norges vassdrags- og energidirektorat. Besøkt 2015-08-12
NVE vindkraftverk
Kvalheim Kraft AS Arkivert 9. januar 2019 hos Wayback Machine.
TU: Erstatter fem vindmøller med tre nye - nær dobler produksjonen
Mehuken Zephyr


== Eksterne lenker ==
Østfold energi
Stein Ringen

Stein Ringen (født 1945) er en norsk samfunnsforsker som særlig har vært opptatt av demokratiets muligheter som styringform. Han har vært ansatt som professor i sosiologi og sosialpolitikk ved University of Oxford og har utgitt flere bøker innen sitt fagfelt.


== Bakgrunn og yrkeskarriere ==
Ringen vokste opp dels i Oslo og Bærum, og dels i Washington, D.C., der hans far var landbruksattaché ved den norske ambassaden.
Ringen tok magistergraden i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1972. Han tok en doktorgrad i 1987 med avhandlingen The Possibility of Politics. Gjennom en sammenlignende studie av vestlige land viser han her at politiske tiltak har stor betydning for fordeling av inntekt og andre levekårskomponenter, og at velferdsstaten dermed virker. Arbeidet kan også forstås som et forsvar for at samfunnsendring gjennom små og skrittvise reformer har bedre konsekvenser enn store, revolusjonære omveltninger. 
Etter fullførte universitetsstudier har hans karriere vekslet mellom forskning og forvaltning. Fra 1972 til 1976 var han sekretariatsleder for Levekårsundersøkelsen ved Universitetet i Bergen. Fra 1983 til 1986 fungerte han som professor i velferdstudier ved Stockholms Universitet, og fra 1986 til 1988 var han forsker i Statistisk sentralbyrå. 1988 ble han utnevnt til avdelingsdirektør i Justisdepartementet med innvandringsspørsmål som ansvarsområde. I 1990 ble han ansatt i stillingen som professor i sosiologi og sosialpolitikk ved University of Oxford. Ringen er også vært gjesteprofessor ved universiteter i Berlin, Paris, Barbados, Praha, Brno, Sydney, Jerusalem, London og Harvard.
Ringen har utgitt flere bøker, blant annet Citizens, Families and Reform (1997), Reformdemokratiet (1997) og Veien til det gode liv (2000). I radioens P2-Akademiet har han holdt foredrag som "Demokratiet lider av dårlig demokratiforståelse" (1997) og "Norge og tysk kultur" (1998). I sin bok What Democracy is For varsler han at demokratiet kan råtne på rot. Han hevder i den at det står spesielt ille til i Storbritannia og USA der det er utviklet et elitestyre som i liten grad tar hensyn til lokalbefolkningen.I perioden 1998–2001 var han med i styringsgruppa i Verdikommisjonen.


== Familie ==
Ringen er sønn av sivilagronom, senere landbruksdirektør John Ringen (1912–2007) og bibliotekar Anna Simengård (1911–1996). Han ble gift i Storbritannia i 2002 med historiker og professor Mary Chamberlain (f. 1947).


== Bibliografi ==
2016: The Perfect Dictatorship: China in the 21st Century
2013: Nation of Devils: Democratic Leadership and the Problem of Obedience, Yale Univ. Press
2009: The Economic Consequences of Mr Brown
2008: Hvorfor demokrati?
2007: What Democracy is for
2006: The Possibility of Politics (new edition)
2005: Citizens, Families, and Reform (new edition)
2004: Norges nye befolkning
2002: Fakler : om vitenskap og samfunn : til den Polytekniske forenings 150-årsjubileum (medforfatter)
2000: Veien til det gode liv'
1999: Ordet som er (medforfatter)
1998: The Family in Question
1997: Reformdemokratiet


== Referanser ==
Skorge kraftverk

Skorge Kraftverk er et vannkraftverk i Selje kommune i Vestland. Deler av nedbørsfeltet ligger i Vanylven kommune.
Fallhøyden er 350 meter mellom reguleringsmagasin i Skorgevatn og Kjødspollen.
Produksjonen startet i 1936.
Total installert effekt: 1.8 MW med en peltonturbin.
Middel årsproduksjon 6 GWh og verket regnes som et småkraftverk.
Kraftverket er eid av Sogn og Fjordane energi


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
SFE
Dungannon and South Tyrone

Dungannon and South Tyrone er et administrativt distrikt i Nord-Irland. Administrasjonssenteret er Dungannon, og distriktet het først bare Dungannon. Det fikk sitt nåværende navn den 25. november 1999. 
Det meste av distriktet ligger i det sørlige Tyrone, men det dekker også en liten del av Armagh. 


== Steder i distriktet ==
Augher, Aughnacloy
Ballygawley, Benburb
Caledon, Clogher, Coalisland
Dungannon
Fivemiletown
Moy
Vi vandrer med freidig mot

Vi vandrer med freidig mot er et dikt av Henrik Ibsen, skrevet i 1853 under en utflukt til Ulriken i Bergen. Diktet er tonesatt flere ganger, blant andre av J.U. Wehrli. 


== Sangtekst ==
Vi vandrer med freidig mot, vårt sinn er lett og rapp vår fot
I høyden, oppad mot fjellet, i dypet, til fossevellet
/* la veien gå hvorhen den vil, vi vandrer frem med sang og spill. */
Her er vi i Guds natur! som bekken vill i fjellets ur
så stevner vi frem på ferden, ti åpen oss ligger verden
/* og derfor vi som fuglen glad vil juble høyt i sky vårt kvad. */
Vi er jo en lystig flokk, av mot og sanger har vi nok.
La storme kun ut på fjorden, la true med lyn og torden!
/* Vi fukter strupen, går vår gang og hilser fjell og fjord med sang. */


== Innspillinger av J.U. Wehrlis melodi (i utvalg) ==
Harry Douglas and Deep River Boys, Mikkel Flagstads orkester. Utgitt på singlen His Master's Voice AL 6098.


== Referanser ==
Mario Andretti

Mario Gabriele Andretti (født 28. februar 1940 i Montona d'Istria i  Italia) er en tidligere racerfører. Han vant VM i Formel 1 i 1978 og har vunnet løp i mange mesterskap verden over. 
Mario Andretti utvandret fra Italia, og kjørte alltid som amerikansk statsborger.
Mario var tvillingbror til Aldo Andretti. Marios sønn, Michael Andretti, gjorde det også bra i racing. Han kjørte Formel 1 for McLaren i 1993. Senere startet han sitt eget team i Indy Car, Andretti Green Racing, hvor blant annet hans sønn, Marco Andretti, har kjørt.
Marco Andretti er barnebarnet til Mario Andretti og har blant annet konkurrert mot norske Atle Gulbrandsen.


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mario Andretti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mario Andretti – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Mario Andretti – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mario Andretti – racing-reference.info 
(en) Mario Andretti – Driver Database
Larne (distrikt)

Larne er et administrativt distrikt i Nord-Irland. Det har navn etter administrasjonssenteret Larne, som er en av de mest moderne havnene i Storbritannia.


== Steder i distriktet ==
Ballycarry, Ballystrudder
Carncastle
Glenarm, Glynn
Larne
Magheramorne
Sogn og Fjordane Energi

Sogn og Fjordane Energi AS (SFE) er en vannkraftprodusent og kraftleverandør med hovedkontor på Sandane i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Selskapet ble skipet av Sogn og Fjordane fylkeskommune i 1968 som Sogn og Fjordane Kraftverk.


== Historie ==
I 1955 ble Vestlandske Kraftsamband etablert for å bygge ut overførings- og samkjøringslinjer på Vestlandet. Selskapet fikk sitt hovedkontor på Sandane. Kåre Herland var selskapets direktør. Sogn og Fjordane fylkeskommune etablerte i 1968 selskapet Sogn og Fjordane Kraftverk. Vestlandske Kraftsamband ble samtidig avvliklet og det nye fylkeskraftverket tok over kaftsambandets kontorer. Direktør Herland fra Kraftsambandet ble direktør Sogn og Fjordane Kraftverks første direktør.
SFE har bygd ut, eller har utarbeidet planer for utbygging av en rekke vassdrag. 

Årskoravassdraget ble utbygd i 1971.
I Osenvassdraget ble bygd ut i Gloppen kommune, med Sagefossen og Skogheim kraftverk i 1986–1987.
I Vetlefjorden i Balestrand kommune ble Mel kraftstasjon utbygd i 1989.Gaularvassdraget har SFE arbeidet med i mange år, men vassdraget ble vernet i 1993.
Naustdalvassdraget og Gjengedalsvassdraget har SFE arbeidet mot i mange år, men de har vært midlertidig vernet, men i 2003 ble de frigitt for utbygging.1. januar 2003 inngikk SFE i en større fusjon med Ytre Fjordane Kraftlag (YFK), Gloppen Elektrisitetsverk (GEV), Firdakraft og Eid Energi og etablerte et nytt og større kraftkonsern. 


== Eiere ==
SFEs største eier er Sogn og Fjordane fylkeskommune og BKK. I tillegg er seks kommuner deleiere. Fordelingen av andelene er slik: 

Sogn og Fjordane fylkeskommune 47,76 %
Bergenshalvøens Kommunale Kraftselskap 38,51 %
Flora kommune 4,71 %
Gloppen kommune 3,33 %
Bremanger kommune 2,51 %
Askvoll kommune 1,50 %
Selje kommune  1,45 %
Eid kommune 0,15 %


== Kraftverk ==
SFE bygger på 100 år lang historie som vannkraftprodusent og er en av de største produsentene av fornybar energi på Vestlandet. 
SFE eier de følgende sju kraftverkene:

Innvik kraftverk (30%)
Leirdøla 35 % eierandel.
Skorge
Skogheim
Øksenelvane
Skogheim
Sagefossen
Åskåra
Fossheim i Jølster (30 prosent)SFE leier de følgende tre kraftverkene av Gloppen kommune

Eidsfossen
Trysilfossen
Evebøfossen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
NRKs fylkesleksikon om SFE
Tommy Rustad

Tommy Rustad (født 3. september 1968) er en norsk bilsportsutøver. Han begynte sin karriere i Gokart som 15 åring og begynte med rallycross I 1987 etter å ha tatt førerkort på sin 18-årsdag. Gikk over til internasjonal asfaltracing i 1992 og ble der tidenes mestvinnende normann i internasjonal racing i nyere tid. Han har kjørt racing for ulike team i Europa og i Sverige t.o.m. 2012 (med unntak av 2006 hvor han kjørte EM Rallycross). Fra 2013 har Tommy kjørt Rallycross igjen og toppet sin merittliste med EM-gull i Rallycross Supercar i 2015.
Han er også kjent fra TV-programmet Autofil på NRK, hvor han tester biler sammen med Jan Erik Larssen og
Broom på TV 2, også i sammen med Jan Erik Larssen.


== Karriere ==
1968 – 1983 Oppvokst med pappa Ola som aktiv bilsportsutøver.
1984 – 1986 Go-Kart
1987 - 1992 Rallycross
1993 - 1996 Formel Racing
1997 - 2005 Baneracing
2006        EM Rallycross
2007 – 2012 Baneracing
2013 -  2015 Rallycross


=== Volvo-perioden ===
Fra 1987 til 1992 ble Tommy Norgesmester seks ganger, vant Nordisk en gang og sikret seg hele 48 seire i rallycross og bakkeløp før han vendte nesa ut i Europa.
Men ut i Europa betydde ikke noe endelig farvel til Volvo-organisasjonen som også var ansvarlig for salg av Renault. Tommy gjorde seg bemerket i Formel Renault og Sport Spider ute i Europa. Han kjørte også Trophé Andros – en serie med isracing før han dro til BTCC og ble mester i privatklassen – i en Renault.


=== STCC ===
Tommy debuterte i STCC i 1999 for Nissan og ble mester etter masse intense fighter med tøffe konkurrenter i 2000. Et par år kjørte han ETCC i Europa før han igjen var på plass i det svenske mesterskapet hvor han med unntak av sesongen 2006 har kjørt for Opel. 
I 2008-sesongen er den rutinerte føreren på plass i det svært profesjonelle fabrikkteamet til Volvo, og dermed bør forholdene ligge til rette for et lykkelig ekteskap. Teamkollega er den rutinerte svensken, Robert Dahlgren. Volvo skal profilere sine E85-biler, og årets racer er en nybygget C30 som skal tankes med bioetanol under slagordet Volvo Green Racing. Bilen er 100 prosent svenskbygget av det profesjonelle teamet Polestar Racing som har et 18 manns team til å drifte Volvos STCC-satsning.


== Tommy Rustads karriere, punktvis ==
Norsk Mester Bakkeløp 1989-1990-1991.
Norsk Mester Rallycross 1989-1990-1991.
Nordisk Mester Rallycross 1991.
Svensk Mester Formel Opel 1993.
Europamester Renault Sport Spider 1997.
Engelsk Mester BTCC Privat cup 1998.
Norsk Mester Baneracing 1999.
Norsk Mester NTCC 2000.
Svensk Mester STCC 2000.
Norsk Mester Baneracing 2000.
Europamesterskapet ETCC 2001 – 3 plass.
EM Rallycross div. 1. 2006 – 3 plass.
Svensk Mester STCC 2009.
FIA Europamester i Rallycross Supercar 2015


=== Statistikk ===
Kjørt rundt 530 billøp
Vunnet 123 billøp
Hvorav 54 i utlandet
16 Mesterskapstitler
Kjørt 9 forskjellige bilmerker
Kjørt løp i 20 europeiske land og 1 løp i Canada
«Brukt» over 110 millioner kroner totalt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy Rustad – Driver Database 
(en) Tommy Rustad – eWRC-results.com 
Om Tommy Rustad, fra marklundmotorsport.se (svensk)
Lisburn (distrikt)

Lisburn er et administrativt distrikt i Nord-Irland. Det har navn etter administrasjonssenteret Lisburn, og ligger dels i Antrim og dels i Down. I 2002 fikk det status som city i forbindelse med Elizabeth IIs gulljubileum. 
Etter folketall er Lisburn det nest største distriktet i provinsen.


== Steder i distriktet ==
Aghalee
Dromara, Drumbo, Dunmurry
Glenavy
Hillsborough
Lisburn
Moira
Roberto Mancini

Roberto Mancini (født 27. november 1964) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han er landslagstrener for Italia.


== Aktiv spiller ==
Han spilte i Bologna 1981–82 før han tok femten år for Sampdoria 1982–97 der det ble fire cupmesterskap og seriemesterskap 1990–91, samt en serie i cupvinnercupen i fotball for menn i 1989. Tiden i Liguriaklubben  ble avsluttet med å bli Årets italienske spiller i Serie A 1997. I sine fire år for Lazio 1997–2001 var han tidvis assistent for Sven-Göran Eriksson. Han avsluttet med fire kamper på lån til Leicester i 2001.


== Trenerkarriere ==
Han trente Fiorentina 2001–02 til å bli cupvinner, men de gikk konkurs.  Så var det å trene det konkurstruede Lazio til cupseier.  Som trener for Inter 2004–08 ble det tre seiersmesterskap, to cupmesterskap (2005, 2006) og to supercuper. Men de vant ikke Mesterligaen i fotball for menn så han måtte slutte. 
Som trener for Manchester City 2009–13 ble det  seier både i FA-cupen i 2011 og  Premier League 2011/12. Men så tapte de cupfinalen i 2013 og han måtte slutte. Som trener for Galatasaray 2013–14 ble det cupseier, fulgt opp med to sesonger for Inter 2014–16 og en sesong for Zenit før han overtok Italia i 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Roberto Mancini – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Roberto Mancini – FIFA 
(en) Roberto Mancini – UEFA 
(fr) Roberto Mancini – LÉquipe 
(en) Roberto Mancini – Transfermarkt 
(en) Roberto Mancini – Transfermarkt (manager) 
(en) Roberto Mancini – national-football-teams.com 
(en) Roberto Mancini – WorldFootball.net 
(en) Roberto Mancini – Soccerbase.com 
(en) Roberto Mancini – FootballDatabase.eu 
Offisielt nettsted 
(en) Roberto Mancini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atle Gulbrandsen

Atle Gulbrandsen (født 15. september 1979 på Hamar) er en norsk bilsportsutøver og motorjournalist. 


== Journalist ==
Atle Gulbrandsen begynte som Formel 1-kommentator for Canal+ i 1997, og har senere kommentert Formel 1 for NRK, TV 2, TV3, Viasat Motor, Viasat Sport og V sport. Han har også vært kommentator for en rekke mesterskap, som Rally VM, Rally NM, STCC, EM i rallycross, Champ Car, Speedway Grand Prix og Offshore Class 1.
Atle Gulbrandsen har også vært programleder under sendinger fra Formel 1, Rally VM og STCC på Viasat Sport og NRK. Han har også vært dommer i Kvitt eller dobbelt i kategoriene Formel 1 og Rally VM. 
Gulbrandsen står bak flere dokumentarer og programkonsepter som Motorkveld på NRK, Formel 1 Studio og Rally Studio på Viasat Sport, samt filmene ”Formel 1: Glamour og raske biler” og ”Gumball 3000: Verdens villeste biltur” på TV 2, i samarbeid med Finn-Erik Rognan.
Foruten motorsport har Atle Gulbrandsen arbeidet som biltester og journalist. Han har også skrevet boken ”Grand Prix – Historien om Formel 1” sammen med Morten Malmø.
I 2011 startet han PR-byrået Ribalta PR AS sammen med Stein Rømmerud og Frederik Finnes. 
Han kommenterer F1 på V sport og Viaplay sammen med Stein Pettersen og Henning Isdal 


== Motorsportutøver ==
Atle Gulbrandsen begynte i 1995 med racing hvor han deltok i ”Renault 5 Junior” i Sverige, ”Opel Corsa Cup” i Norge og racingskolen ”Winfield” i Frankrike. Fra 2001 til 2003 kjørte han klassen ”Roadsport” i Norge, før han reiste til USA for å kjøre ”Skip Barber Formula Dodge Southern Series”, hvor han ble nummer fire sammenlagt av 128 førere, blant annet etter to seirer på Road Atlanta.
Etter dette kjørte han semiprofesjonelt for det norske racingteamet ”Olrud Mobil 1 Racing” i det tyske langdistansemesterskapet VLN, og 24-timersløpet på Nürburgring. Sammen med Håkon Schjærin og Roger Sandberg kjørte han inn til flere seirer. 
I 2007 ble Atle Gulbrandsen også Norgesmester i Seven Racing.
I 2008 byttet ”Olrud Mobil 1 Racing” navn til Møller Bil Motorsport, og med lagkamerater som Schjærin, Christian Krognes og Kenneth Østvold ble det flere seirer på den tyske banen Nürburgring Nordschleife, som er vertskap for alle løpene i VLN-mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atle Gulbrandsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Atle Gulbrandsens offisielle hjemmeside
Ridderspranget

Ridderspranget er et gjel i elven Sjoa. Den er dannet ved at elven har gnagd seg dypt ned i berggrunnen, slik at erosjonen kun har foregått i elvebunnen.
Gjelet har fått navnet sitt etter et sagn om Sigvat Leirholar, en av kongens rådgivere, som mottok brev fra en vakker jente som skulle gifte seg med ridderen Eldjarn. Jenta ville ikke gifte seg, og Sigvat bestemte seg for å befri henne. Han red til Eldjarns gård og hentet jenta. Eldjarn jagde etter dem, men måtte gi seg da Sigvat, med jenta i armene, hoppet over Sjoa— nemlig Ridderspranget.


== Litteratur ==
Søbye, Øystein: Bak syv blåner. Orion forlag 1997.
Johansen, Odd-Ivar et al: Geografi. Cappelen 2004.


== Eksterne lenker ==
Peakbook.org:
norsknatur.no: Ridderspranget av Øystein Søbye