jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nazcalinjene

Nazcalinjene er en samling geoglyfer som ligger i Nazcaørkenen i Peru. Kunstverkene befinner seg i et ekstremt tørt område og strekker seg ut mellom byene Nazca og Palpa. Det var folk i nazcakulturen som gjorde tegningene, mellom år 500 f.Kr. og år 500 e.Kr.Linjene danner ulike mønstre, blant annet er det dyretegninger av en kolibri, øgle, edderkopp og ape. Nazcalinjene er mest synlige ovenfra, for eksempel fra fly og satellitt. Derfor tok det Vesten mange hundre år å oppdage tegningene. En hypotese er at nazcaindianerne lagde bildene til ære for gudene de tilba, men man vet ikke med sikkerhet om hypotesen er korrekt eller feil.
Linjene ble laget ved to metoder: enten ved at det tynne laget av småstein ble fjernet slik at den lyse sanden under kom til syne, eller ved å fjerne stein slik at jordoverflaten ble ensfarget Man antar at folkene må ha brukt matematiske hjelpemidler for å få så stor nøyaktighet som tegningen viser, men det er knyttet usikkerhet til dette. Linjene har holdt seg i så mange år fordi det aldri regner eller blåser i Nazcaørkenen.
Man har lurt på hvordan tegningene kunne komme til nytte når de bare kan ses ovenfra. En hypotese har vært at nazcaindianerne faktisk kunne ta seg frem gjennom luften, men den regnes som usannsynlig. I 1970-årene testet noen hypotesen, gjennom å lage en slags varmluftballong av strå og plantemateriale. Det har imidlertid aldri vært ført bevis for at noe slikt var kjent under nazcakulturen.
Linjene ble første gang beskrevet, etter å ha blitt oppdaget fra et fjell, av noen arkeologer som holdt på i et område i nærheten. Dette fant sted i mellomkrigstiden, og det var amerikaneren Paul Kosok som skrev om oppdagelsen. Han samarbeidet med tyskeren Maria Reiche, som arbeidet med astronomi.
Siden har det vært vanlig å tenke seg at tegningene hadde sammenheng med astronomiske observasjoner. Man har likevel ikke kunnet forklare nøyaktig hvilken betydning de hadde, og mange av de hypotesene Maria Reiche kom med kunne verken bekreftes eller avkreftes. 
I senere år har man ved hjelp av satellittbilder oppdaget flere tegninger i nærheten, men utbredelsen av nazcalinjene og antallet er fortsatt ukjent.
Da nazcalinjene ble inkludert på UNESCOs liste over verdens kulturarv i 1994 var kun 30 funnet.
I 2019 opplyste et japansk forskerteam fra Yamagata-universitetet at de hadde funnet 143 nye geoglyfer.


== Fotogalleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Kuriositet ==
Erich Von Däniken er i sine teorier og i flere av sine bøker opptatt av linjene i Nazca. Han påpeker hvor vanskelig, eller helt umulig det er, å tegne slike store perfekte figurer på bakken uten å ha oversikt fra høyt oppe. Noe han knytter til sine teorier om besøk av utenomjordiske.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
2000 år gammalt ørkenmønster skjulte labyrint
The Joshua Tree

The Joshua Tree er det femte studioalbumet fra det irske rockebandet U2, utgitt i mars 1987. Albumet anses av mange som bandets beste album. The Joshua Tree ble kåret til verdens beste album av musikkanalen VH1s seere i 2003. Albumet ligger på 27.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Verdens 500 beste album». Siden lanseringen i 1987 har albumet blitt solgt i over 25 millioner eksemplarer.


== Sporliste ==
«Where the Streets Have No Name»
«I Still Haven't Found What I'm Looking For»
«With or Without You»
«Bullet the Blue Sky»
«Running to Stand Still»
«Red Hill Mining Town»
«In God's Country»
«Trip Through Your Wires»
«One Tree Hill»
«Exit»
«Mothers of the Disappeared»


== Personell ==
Bono – vokal, gitar, munnspill
The Edge – gitar, bakgrunnsvokal, keyboard
Adam Clayton – bass
Larry Mullen jr. – trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Brian Eno – keyboard, DX7, bakgrunnsvokal
Daniel Lanois – perkusjon, gitar, bakgrunnsvokal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Joshua Tree på Discogs 
(en) The Joshua Tree på MusicBrainz 
(en) The Joshua Tree på Last.fm 
(en) The Joshua Tree på AllMusic
Achtung Baby

Achtung Baby er det sjuende studioalbumet fra den irske rockegruppen U2. Turnéen til U2s forrige album, Rattle And Hum, ble avsluttet med ordene om at bandet måtte «go away and dream it all up again». Bandet følte de hadde stivnet i sitt musikalske uttrykk og ville hente ny inspirasjon. Valget falt på Berlin og Hansa Studios, der blant andre Lou Reed og David Bowie hadde spilt inn musikk på 1970-tallet. Men oppholdet ble ikke på langt nær så fruktbart som håpet, og bandet var nær ved å oppløses. 
Det som reddet bandet og albumet, var sangen «One». The Edge kom opp med et alternativt riff til sangen «Mysterious Ways», men i stedet for å bruke det på denne sangen skrev Bono en ny tekst om samhold. Og gruppen ble enige om å legge stridigheten til side og dra hjem til Dublin med det materialet de hadde og jobbe videre derifra. 
Albumet tok U2 inn i en ny retning. Lyden av industri og et Europa i forandring preget albumet, og førstesingelen «The Fly» har av Bono blitt beskrevet som lyden av fire menn som sager ned «the joshua three». Sangene var også mørkere enn før, med temaer som hjelpeløshet og brutte forhold. Under innspillingen ble gitaristen The Edge skilt, og Bono brukte dette i tekstene sine. Men det var også med dette albumet U2 oppdaget ironien og latterliggjorde sine egne roller som pretensiøse rockestjerner. Dette lot seg best merke på den påfølgende Zoo TV-turneen.
Albumet har tilbragt tilsammen 22 uker på VG-lista, med en 4.-plass som beste notering. 


== Sporliste ==
«Zoo Station» (4:36)
«Even Better Than the Real Thing» (3:41)
«One» (4:36)
«Until the End of the World» (4:39)
«Who's Gonna Ride Your Wild Horses» (5:16)
«So Cruel» (5:49)
«The Fly» (4:29)
«Mysterious Ways» (4:04)
«Tryin' to Throw Your Arms Around the World» (3:53)
«Ultra Violet (Light My Way)» (5:31)
«Acrobat» (4:30)
«Love Is Blindness» (4:23)Musikk av U2, tekst av Bono og The Edge.


== Singler fra albumet ==
«The Fly» (8 uker på VG-lista, beste plassering nr.1)
«Mysterious Ways»
«One»
«Even Better Than the Real Thing»
«Who's Gonna Ride Your Wild Horses» (1 uke på VG-lista med en 10 plass)


== Personell ==
Bono – vokal, gitar
The Edge – elektrisk gitar, keyboard, bakgrunnsvokal
Adam Clayton – bass
Larry Mullen jr. – trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Brian Eno – keyboard på spor 3, 9 og 12
Daniel Lanois – gitar på spor 1, 3 og 9, perkusjon på spor 4 og 8
Nell Catchpole – fiolin, bratsj på spor 6


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Achtung Baby – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Achtung Baby på Discogs 
(en) Achtung Baby på MusicBrainz 
(en) Achtung Baby på Spotify 
(en) Achtung Baby på Last.fm 
(en) Achtung Baby på AllMusic
Forretningsplan

En forretningsplan er et planleggingsdokument for et foretak i oppstartsfasen. Planen skal blant annet beskrive forretningsidéen, markedet, organisasjonen, produktet eller tjenestene, gjennomføringsplanen, økonomi, budsjetter, kapitalbehov, finansiering og de viktigste risikofaktorene. Planen skal normalt dekke de kommende fem årene.
Planen er i første rekke et verktøy for gründeren selv. Prosessen med å skrive planen er ofte viktigere enn det ferdige produktet. Et realistisk budsjett vil for eksempel kunne avsløre om forretningsidéen må endres eller forkastes.
En forretningsplan er ikke minst et viktig dokument overfor investorer, finansinstitusjoner og eventuelt andre som inviteres inn i prosjektet.
I dag er det mer og mer vanlig at en etablerer/gründer starter med å lage en forretningsmodell før man starter å skrive en forretningsplan.


== Eksterne lenker ==
Forretningsmodell. Innovasjon Norge
Forretningsplan-guide.  Altinn – Starte og drive bedrift
Disposisjon for forretningsplan. Altinn – Starte og drive bedrift
Laistrygonerne

Laistrygonerne (gresk: Λαιστρυγόνες, «strandrøverne») er i gresk mytologi en stamme med menneskeetende kjemper. Odyssevs, hovedpersonen i Homers Odysseen besøkte dem på sin sjøreise på veg tilbake til Ithaka. Kjempene spiste mange av Odyssevs' menn og ødela elleve av hans tolv skip ved å kaste store steiner fra et høyt berg. Odyssevs' skip ble ikke skadet da det var skjult i en vik i nærheten og alle om bord overlevde.


== Odysseen ==
I tiende bok av Odysseen driver Odyssevs av langt mot nord med tolv skip og kommer til klippekysten ved Telepylos, byen til laistrygonerne. I dette landet går skumring og morgengry nesten i ett, slik at en gjeter kan tjene to dagslønner på ett skift hvis han ikke trenger søvn.
Skipa kommer inn i en stille poll mellom to høye, utstikkende nes, men Odyssevs legger sitt skip i en vik på utsida, fortøyd til en klippe. Speiderne til Odyssevs møter ei ung jente som sier hun er datter til kong Antiphates og vil føre dem til ham. Når de kommer dit møter de et kjempestort kvinnfolk, som er kona hans. Det første Antiphates gjør når han kommer hjem, er å snappe en av mennene og ete han. De andre to, Eurylochos og Polites, løper av sted. Kongen tilkalte resten av stammen, og det endte med en storstilt massakre av alle de greske mennene som er kommet inn på havna. Kjempene knuser flåten med kampesteiner og spidder mannskapet som fisk.
Odyssves greide å unnslippe med et enkelt skip da det ikke var ankret opp i havna, men resten av skipene og mennene er fortapt. De overlevde seilte videre til Aiaia, øya til Kirke.


== Referanser ==
Antoine de Créqui Canaples

Antoine de Créqui Canaples  (født 17. juli 1531 i Frankrike, død 20. juni 1574 i Amiens) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Nantes og senere forflyttet til Amiens.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jim Aparo

James N. «Jim» Aparo (født 24. august 1932, død 19. juli 2005) var en amerikansk tegneserieskaper som er mest kjent for sitt arbeid som Batman-tegner. 
I 1966 gjorde Aporo sitt første arbeid for et av de større amerikanske tegneserieforlagene. Redaktør Dick Giordano ga Aparo muligheten til å tegne for forlaget Charlton. Her tegnet han både western-, humor-, skrekk- og romantikktegneserier, men selv var han best fornøyd med innsatsen sin på Fantomet. Enkelte av Aparos Fantomet-serier kom også på trykk i Norge på syttitallet.
Giordano fikk på slutten av sekstitallet redaktørstilling hos DC Comics, og tok da med seg Aparo. Aporo tegnet en stund for begge forlagene, men etter hvert tegnet han bare for DC. Han begynte som tegner for forlaget på Aquaman. Senere arbeidet han med Phantom Stranger, The Spectre og ulike skrekkserier. I 1971 begynte han som Batman-tegner på heftet The Brave And The Bold, og siden da er det først og fremst Batman han har tegnet. Noen av Aparos Batman-serier er kommet på trykk på norsk – både i Lynvingen rundt 1980 og i Batman rundt 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Aparo på Internet Movie Database 
(en) Jim Aparo hos The Movie Database
Gianfrancesco Commendone

Gianfrancesco Commendone  (født 17. mars 1523 i Venezia, død 26. desember 1584 i Verona) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og utførte en rekke diplomatiske oppdrag for Pavestolen, blant annet i England, Tyskland og Polen.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.
Han var i slekt med pave Paul IV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Benedetto Lomellini

Benedetto Lomellini (født 1517 i Genova, død 24. juli 1579 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og ble biskop av Ventimiglia og senere Anagni. 
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke, og senere med Santa Sabina. 
Han var i slekt med kardinal Giangirolamo Lomellini (kreert 1652).


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Benedetto Lomellini», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 65 (2005). 


== Eksterne lenker ==
S. Miranda, The Cardinals of the Holy Roman Church
Guglielmo Sirleto

Guglielmo Sirleto (født 1514 i Guardavalle i Calabria i Italia, død 6. oktober 1585 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og ble biskop av San Marco og senere Squillace.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV.
Han var med på utarbeidelsen av Den romerske katekisme, det romerske breviar og det romerske missale, og hadde ansvaret for utarbeidelsen av nytt romersk martyrologium.
Han var i slekt med kardinal Giangirolamo Lomenelli (kreert 1652).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gabriele Paleotti

Gabriele Paleotti (født 4. oktober 1522 i Bologna i Kirkestaten, død 1597 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og ble biskop av Bologna (erkebskop da byen ble elevert til erkebispedømme etter noen år), og senere av Albano.
Han ble kreert til kardinal den 12. mars 1565 av pave Pius IV, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Erkebiskop Filippo Archinto (1500-1558)
Pave Pius IV (1499-1565) *bispeviet 1546
Kardinal Giovanni Antonio Serbelloni (1519-1591) *1557
Kardinal Carlo Borromeo (1538-1584) *1563
Kardinal Gabriele Paleotti (1522-1597) *1566


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Néstor Pitana

Néstor Pitana (født 17. juni 1975 i Misiones) er en argentinsk fotballdommer. Han dømte under CONMEBOL-kvalifiseringen til VM i Brasil, og skal også dømme under selve VM. Den 15. juli dømte Pitana finalen mellom Frankrike og Kroatia under VM i fotball 2018. Han ble kritisert for blant annet å ha dømt straffespark til Frankrike ved hjelp av videodømming etter en kontroversiell hands av Kroatias Ivan Perišić.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2014 ===
 Russland – Sør-Korea  (gruppespill)
 USA – Portugal  (gruppespill)
 Honduras – Sveits  (gruppespill)
 Frankrike – Tyskland  (kvartfinale)


=== 2018 ===
 Russland – Saudi Arabia (gruppespill)
Mexico – Sverige (gruppespill)
Kroatia – Danmark (åttendedelfinale)
Uruguay – Frankrike (åttendedelfinale)
 Frankrike – Kroatia (finale)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Néstor Pitana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Néstor Pitana på Internet Movie Database 
(en) Néstor Pitana – Olympedia 
(en) Néstor Pitana – Transfermarkt (dommer) 
(en) Néstor Pitana – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Néstor Pitana – Soccerway 
(en) Néstor Pitana – PlaymakerStats.com (dommer) 
(en) FIFA-profil Arkivert 18. juni 2014 hos Wayback Machine.
Nestor (mytologi)

Nestor (gresk: Νέστωρ) er i gresk mytologi sønn av Kloris og kong Nelevs av Pylos. Han ble selv konge etter at Herakles hadde drept Nelevs og alle Nestors søsken.
Nestor var en av argonautene, han kjempet mot kentaurene og var med i jakten på villsvinet i Kalydon. Sammen med sønnene Antilokos og Trasymedes kjempet han på akhaienes (gresk) side i trojanerkrigen. 
Enda Nestor var en gammel mann da krigen tok til, gjorde han seg bemerket med stort mot og store talegaver. I Iliaden gir han ofte råd til de yngre krigerne, og han råder Agamemnon og Akilles til å forsones. Han er for gammel til å delta i selve kampen, men han leder de pyliske troppene fra sin hestestridsvogn. I lekene under gravferden etter Patroklos forteller han Antilokos hvordan han skal vinne vognløpet.
Selv om Homer framstiller Nestor som en respektert gammel mann, rammes han også av mild ironi flere steder i Iliaden. Hvert råd han gir til de yngre krigerne, innledes med en lang og omstendelig beretning om hvordan han selv i sine yngre dager opptrådte i en lignende situasjon.
I Odysseen er Nestor trygt tilbake i Pylos, og Odyssevs' sønn Telemakhos oppsøker han for å få rede på farens skjebne. Nestor tar gjestfritt imot ham, men kan ikke gi noen opplysninger om Odyssevs. Etter en stund å ha vært utsatt for den gamles utførlige gjestfrihet, rådes Telemakhos av Nestors sønn Pisitratos til å reise hjem.


== Litteratur ==
Homer: Iliaden, I, II og IV
Homer: Odysseen, III
Lotofager

Lotofagerne eller lotusspiserne (gresk: λωτοφάγοι, lōtophagoi) var i henhold til Homer i eposet Odysseen en stamme av mennesker som levde på en øya i nærheten av Nord-Afrika, kanskje Djerba, som var dominert av en honningsøt urt (lotus). Lotusfruktene og blomstene var den fremste matkilden på øya og var narkotisk. Det fikk folket der til å sove i fredfylt apati.


== I litteraturen ==
I Odysseens niende sang forteller Odyssevs hvordan nordlige vinder fordrev ham og hans menn av kurs da rundet Kapp Maléa, den sørligste enden av Peloponnes, og dro vestover for Ithaka. Hele ni dager drev de over «fiskrike hav» av «grufulle stormer», og på den tiende dagen kom de fram til «lotofagernes land», lotusspisernes land, «et folk som lever av frukter». De gikk i land for å skaffe seg ferskvann og Odyssevs sendte folk av sted for å undersøke området og finne ut av de som bodde her:

«Disse gikk hastig avsted og fikk lotofager i tale,
og lotofagerne hadde ei ondt i sinne og voldte
ei våre menn noen men, men gav dem sin lotos å smake.
Den som fikk smake en honningsøt frukt av den deilige lotos,
ønsket ei lenger å bringe meg bud eller vende tilbake,
men ville jage av sinn hver tanke på hjemferd og dvele 
hos lotofagernes folk og plukke den liflige lotos.
Til våre fartøyer drev jeg med tvang våre gråtende svenner,
og da jeg fikk dem om bord ble de bundet, enhver til sin tofte.»Dette avsnittet tjente som kilde for Alfred Tennysons dikt «The Lotos-Eaters». Det er også reflektert i femte kapittel av Ulysses av James Joyce, også kalt for «Lotus Eaters», og i det sjette kapittelet av Edith Whartons roman The Age of Innocence. 
The Lotus Eater er også navnet på en novelle av Somerset Maugham fra 1945. Den handler om Thomas Wilson, som kommer til Capri på ferie. Han blir så betatt av stedet at han bestemmer seg for å forlate jobben i London til fordel for et sorgløst liv på Capri. The Lotus Eaters' var også navnet på ei popgruppe fra Liverpool som var virksom på 1980-tallet.
Herodot, den greske historikeren på 400-tallet f.Kr., var sikker på at lotusspiserne fortsatt eksisterte i hans tid ved kysten av Libya:

«En odde som stikker ut i havet fra landet til gindanene er befolket av lotusspiserne som lever helt og holdent fra frukten på lotustreet. Lotusfukten er omtrent på størrelse av mastiksbærene, og i søthet minner om dadler. Lotusspiserne makter faktisk i å skaffe en form for vin fra det.»


== Lotusplanten ==
Ettersom det greske ordet lôtos kan referere til flere ulike planter, er det en del tvetydighet til hvilken form for «lotus» som det viser til i Odysseen.


== Referanser ==
Lotustre

Lotustreet (gresk: λωτός, lōtós) er i henhold til gresk mytologi en plante som bærer en frukt skal ha gitt en behagelig døsighet. Det er to henvisninger til planten i antikkens litteratur.
I Odysseen møter Odyssevs lotofagene, som har lotusfrukt som eneste føde. Odyssevs' menn får smaken på lotus i den grad at de må føres bort fra stedet med makt. Botaniske kandidater for lotustreet er blant annet daddelplomme (Diospyros lotus), et løvfellende tre fra Asia som blir rundt tolv meter høyt og får gulgrønne blomster. En annen kandidat er arter i slekten Ziziphus i trollheggfamilien, muligens Ziziphus lotus, som har en spiselig frukt og som vokser vilt på øyene i Gabèsbukten ved Tunisia, som Djerba. En tredje kandidat kan være daddelpalmen.
I Ovids Metamorfoser kobles nymfen Lotis, den vakre datteren til Neptun, guden for havet og vann, til lotusplanten. For å kunne unnslippe fra den altfor nærgående oppmerksomheten til den alltid erigerte Priapus søkte hun umiddelbart hjelp fra gudene, og de svarte på hennes bønnfalling ved å omskapte henne til et lotustre.Lotustreet er også nevnt i Jobs bok i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente):
Hun hviler under lotusplanter,
i ly av siv og sump.
Lotusen gir skygge,
piletrærne ved elven omgir henne.


== Referanser ==
Snakeboard

Et Snakeboard eller streetboard er et todelt rullebrett med en «bar» som gjør at fremre og bakre ben kan vris utover eller innover sammen med hjulene slik at det er mulig å bevege seg fremover uten å ta beina i bakken.
Snakeboard ble funnet opp av James Fisher og Oliver Macleod-Smith som vokste opp i Johannesburg i Sør-Afrika. I en alder av 19 år lagde de den første prototypen av snakeboard av en gammel rulleskøyte, et rørstykke, to kryssfinerbiter og forskjellig andre småting. De to unge oppfinnerne fant ut at den første prototypen ikke levde opp til deres forventninger, men det gav dem tillit til at denne oppfinnelsen hadde potensial. De eksperimenterte derfor videre med forskjellige materialer (tre, aluminium og plast), men de skiftet aldri det opprinnelige designet til snakeboardet.
Prinsippet er som følger: Man får fremdrift på brettet ved å vri overkroppen mot høyre eller venstre samtidig som man tåer inn eller tåer ut mens man står på brettet. Det er på samme måten som en slange beveger seg, derav navnet.
Snakeboard kan også utstyres med bindinger, noe som gjør det egnet til å tørrtrene for snowboard og surfebrett. Det gir samme brettfølelsen, og det kan brukes i halfpipe, på hopp og i slalåm. 
Snakeboardet inneholder støpte komponenter laget av fiberforsterket nylon kjent som Zytel ST801, samt metallforseglet C3-kulelagre i hjulene og svingehengslene. Som et resultat av dette har et moderne snakeboard høy slitestyrke.


== Eksterne lenker ==
GrossorG Streetboards
Aiolos

Aiolos (gresk: Αἴολος) kan i gresk mytologi og diktning referere til minst to-tre figurer:


== Sønn av Hippotes ==
I Odysseens tiende sang møter Odyssevs på sin omflakkende ferd Aiolos, vindguden, som holder til på en øy. Homer forteller at han er sønn av kong Hippotes, sønn av Mimas. Hippotes omtales av den antikke forfatteren Apollonios Rhodios (200-tallet f.Kr.) som en dødelig, mens Aiolos av Homer betraktes som en gud. Av Aiolos får Odyssevs en sekk med alle fire vindene i. Mennene til Odyssevs lurer seg til å åpne sekken men han ligger og sover, og det kommer en storm som fører skipet tilbake til Aiolos. Odyssevs ber om hjelp på nytt, men Aiolos jager han bort i sinne.


== Sønn av Pyrra og Hellen ==
I greske sagn er Aiolos sønn av Hellen og nymfen Orseis. Hellen var sønn av Devkalion og Pyrrha som ifølge den greske mytologien var de to som overlevde denne mytologiens variant av syndfloden.  Hellen og Orseis fikk tre sønner, Doros, Xuthos og Aiolos som ble stamfedre til de fire hovedgreinene i den hellenske nasjonen. Doros ga opphav til dorerne, Xuthos' sønner Achaios og Ion ga opphav til akhaiere og jonere, og Aiolos ga opphav til aiolerne. Aiolos skal, ifølge den greske forfatteren Apollodorus, ha blitt konge i et område ved Thessalia. Han giftet seg med Enarete, datter av Deimakos, og paret fikk syv sønner - Kreteus, Sisyfos, Athamas, Salmoneus, Deion, Magnes og Perieres - og fem døtre - Kanake, Alkyone, Peisidike, Kalyke og Perimede.


== Sønn av Poseidon ==
En tredje Aiolos nevnes som sønn av havguden Poseidon og Arne. Denne figuren er sterkt assosiert med den vindguden Aiolos som omtales i Odysseen.


== Referanser ==