jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Idiofon

En idiofon er ethvert musikkinstrument som skaper lyd først og fremst ved at det er instrumentet selv som vibrerer, uten å gjøre bruk av strenger eller membraner. Det er en av fire hoveinndelinger i det originale Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter. Idiofoner er trolig den eldste typen av musikkinstrumenter (den menneskelige stemme ikke medregnet).
I den tidlige klassifikasjonen av Victor Mahillon ble denne instrumentgruppen kalt autofoner.
De fleste slagverksinstrumenter som ikke er trommer, er idiofoner. Hornbostel-Sachs deler idiofoner inn i fire hoved-underkategorier. Den første undergruppen er slagidiofoner (enkelte ganger kalt konkusjons-idiofoner). Dette inkluderer de fleste slagverksinstrumenter kjent i vesten som ikke er trommer. De inkluderer alle idiofoner som er laget slik at de vibrerer når de blir slått på, enten direkte med en stikke eller hånd (slik som triangelen eller marimba) eller indirekte, gjennom en skrapende eller ristende bevegelse (slik som marakas eller fleksaton). Forskjellige typer klokker havner i begge disse kategoriene.De tre andre underklassifiseringene er mer sjeldne. De er klimpreidiofoner, slik som munnharpe, spilledåse eller mbira (tommelpiano); blåseidiofoner, som det fins svært få eksempler på, ett av dem er aeolsklaveret; og friksjonsidiofoner, slik som glassharmonika, daksofon, styrofon, musikksag eller spikerfiolin (en rekke stykker av metall eller tre som gnis med en bue). Mange av idiofonene som vanligvis blir slått, slik som vibrafon-blokker eller cymbaler, kan også strykes.


== Klassifisering ==
Hornbostel-Sachs system for klassifisering av musikkinstrumenter deler inn idiofoner i følgende klasser, avhengig av hvordan lyd blir produsert:
11: ved å slå eller skrape på instrumentet med hånden eller direkte eller indirekte med en gjenstand (som xylofon, kastanjetter eller vaskebrett)
12: ved å klimpre på lameller (som kalimba eller i spilledåser)
13: ved å utsette instrumentet for friksjon (som glassharmonika eller sag)
14: ved å blåse på instrumentet (som aeolsklaver)
15: metallplater (som sag)
16: ved å bøye overflater (tomme plastbeholdere kan for eksempel gi klukkende lyder fra seg)


== Se også ==
Slagverksinstrumenter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«DigitaltMuseum: Søk:  'Idiofon'».
Tortuga

Tortuga eller Isla Tortuga, offisielt Île de la Tortue, er en øy i Haiti. Øya ble oppdaget av Christofer Columbus og navnet betyr «skilpaddeøya». På 1600-tallet, var øya et fristed for karibiske pirater. Kommunen La Tortue hadde i 2012 en beregnet folkemengde på 37 092.


== Historie ==
Tortuga ble oppdaget i 1494, under Christopher Columbus' andre ferd til «den nye verden». Columbus' sjømenn kalte den Tortuga («skilpadde») fordi den puklete formen lignet en skilpadde.
Tortuga ble opprinnelig bosatt av noen få spanske kolonister. I 1625 ankom franske og engelske nybyggere øya etter egentlig å ha planlagt bosetning på en annen øy, Hispaniola. De franske og engelske nybyggerne  ble i 1629 av spanjolene under Don Fadrique de Toledos kommando. Spanjolene lykkes, befestet øya, og utviste franskmennene og engelskmennene. Da mesteparten av den spanske hæren dro til Hispaniola for å jage bort de franske kolonistene der, returnerte franskmennene for å ta fortet. I 1630, bygde franskmennene fortet Fort de Rocher. Fra 1630 ble Tortuga delt i franske og engelske kolonier som tillot flere pirater å bruke øya som hovedbase for deres virksomhet. I 1633 kom de første slavene fra Afrika for å arbeide ved plantasjene. Den nye bruken av slaver varte ikke lenge, og slavehandel ble avsluttet i 1636. Slavene var sagt å være ute av kontroll på øya, og samtidig hadde det vært uenighet og konflikter mellom de franske og engelske koloniene. I tillegg returnerte spanjolene og erobret raskt fiendenes landområder, før de dro igjen. De anså øya som for liten til å være særlig viktig. Dette ga franske og engelske pirater muligheten til å komme tilbake. I 1638, returnerte spanjolene nok en gang for å ta tilbake øya og fjerne alle franskmenn og nyankomne nederlendere. De okkuperte øya, men ble snart jaget bort av fiendene.


== Trivia ==
Tortuga har figurert i filmer som «Captain Blood» fra 1935, «The Black Swan» fra 1942, «Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl» fra 2003, og «Pirates of the Caribbean: Dead Man's Chest» fra 2006. Øya er også en del av spillverdenen i Assasin's Creed IV: Black Flag. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) / (es) "Method of Securing the Ports and Populations of All the Coasts of the Indies". Bok fra 1694 om sikkerheten i den spanske Vestindia i forhold til piratangrep.
10. serierunde i Tippeligaen 2006

10. serierunde i Tippeligaen 2006 startet søndag 28. mai med fem kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 29. mai klokken 19:00 med Fredrikstad mot Tromsø.


== Fakta ==


== Referanser ==
Helen Hayes

Helen Hayes Brown (født 10. oktober 1900, død 17. mars 1993) var en amerikansk skuespiller.
Hennes mor var skuespiller og Hayes gjorde scenedebut som 5-åring, og kun ni år gammel opptrådte hun på Broadway. Hun gjorde sin filmdebut, 17 år gammel, i stumfilmen The Weavers of Life.
Hayes vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Madelon Claudet i filmen The Sin of Madelon Claudet (1931), som var hennes første lydfilm. Hun vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Ada Quonsett i filmen Airport (1970). Hayes har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame, og hun har også fått tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1973 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1932 – Farvel til våpnene

1970 – Airport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Offisielt nettsted 
(en) Helen Hayes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Helen Hayes – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Helen Hayes på Internet Movie Database 
(sv) Helen Hayes i Svensk Filmdatabas 
(da) Helen Hayes på Filmdatabasen 
(da) Helen Hayes på Scope 
(fr) Helen Hayes på Allociné 
(en) Helen Hayes på AllMovie 
(en) Helen Hayes hos Turner Classic Movies 
(en) Helen Hayes hos Rotten Tomatoes 
(en) Helen Hayes hos The Movie Database 
(en) Helen Hayes hos Internet Broadway Database 
(en) Helen Hayes på Discogs 
(en) Helen Hayes på MusicBrainz 
(en) Helen Hayes på Internet Broadway Database
(en) Helen Hayes på Internet Off-Broadway Database
Lasse Olsen

Lasse Olsen (født 18. november 1973) er en tidligere norsk fotballspiller. Han var tidligere angrepsspiller i tippeligaen for Strømsgodset Toppfotball og senere også for Aalesunds Fotballklubb og Mjøndalen IF. Han har spilt på folkets landslag mot Liverpool.
Olsen ble populært kalt «Slaktern» blant Godsets supportere på grunn av sin utdannelse (som slakter). Han er blant annet kjent for sitt innkast med innlagt salto.
Olsen fikk ikke fornyet kontrakt med Aalesund etter sesongen 2008. Og ble da trener for G16 laget i en klubb som heter Sportsklubben Herd fra Ålesund. I tillegg spilte han for klubbens a-lag. Den 31. august 2010, på siste dag av overgangsvinduet, signerte han for bruntrøyene fra Nedre Eiker i en kontrakt som går ut sesongen 2011. Etter dette la han opp. Spilleren gjorde comeback for Spjelkavik IL i 2013.
Etter dette var han trener for både gutte- og juniorlaget til Herd frem til og med 2017 sesongen. Da fortsatte han karrieren som spillende trener for Larsnes Gursken i 2018 sesongen. Etter dette spilte han i Tomrefjord i 2019 sesongen


== Karriere som spiller ==
oppdatert tom 2006-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Olsen – Transfermarkt 
(en) Lasse Olsen – FBref
Die schöne Müllerin

Die schöne Müllerin er en sangsyklus av Franz Schubert, til tekst av Wilhelm Müller.


== Handlingsreferat ==
Dette er historien om en ung møllersvenn som bryter opp hjemmefra for å søke lykken, slik de gjerne gjorde i gamle dager. Elven har naturlig nok vært hans livsnerve siden barnsbena – han snakker ofte med den – og følger elvens lokkesang. Etter en stund kommer han til en ny mølle og søker arbeid der – og forelsker seg straks i møllerens datter. Den vakre møllerpiken blir gjenstand for flere vakre kjærlighetssanger – helt til den barske jegeren kommer, og hun snur seg etter denne grønnkledte mannen med jakthorn, gevær og skjeggstubb. Elven prøver å trøste ham med at det vil komme en ny kjærlighet hvis han bare venter litt, men møllergutten svarer: «Du vet ikke hva kjærligheten gjør med folk!» – og drukner seg i elven. Syklusen avsluttes med elvens vuggevise – om menneskets korte og følelsesstyrte liv og naturens evige skjønnhet.


== Enkeltsanger ==
«Das Wandern» («Å vandre»; Bb-dur)
«Wohin?» («Hvorhen?»; g-moll)
«Halt!» («Stans!»; C-dur)
«Danksagung an den Bach» («Takknemlighet til Bekken»; G-dur)
«Am Feierabend» («Fridagen»; a-moll)
«Der Neugierige» («Den nysgjerrige»; H-dur)
«Ungeduld» («Utålmodighet»; a-dur)
«Morgengruß» («Morgenhilsen»; C-dur)
«Des Müllers Blumen» («Møllerens blomster»; A-dur)
«Tränenregen» («Tåreregn»; A-dur)
«Mein!» («Min!»; D-dur)
«Pause» («Pause»; Bb-dur)
«Mit dem grünen Lautenband» («Med det grønne båndet»; Bb-dur)
«Der Jäger» («Jegeren»; c-moll)
«Eifersucht und Stolz» («Sjalusi og stolthet»; g-moll)
«Die liebe Farbe» («Favorittfargen»; h-moll)
«Die böse Farbe» («Den hatede fargen»; H-dur)
«Trockne Blumen» («Tørre blomster»; e-moll)
«Der Müller und der Bach» («Mølleren og bekken»; G-moll)
«Des Baches Wiegenlied» («Bekkens vuggesang»; E-dur)


== Se også ==
Winterreise


== Litteratur ==
Arnold Feil: Franz Schubert. Die schöne Müllerin · Winterreise, Philipp Reclam jun. Stuttgart 1996, ISBN 3-15-010421-1
Walther Dürr u. Andreas Krause: Schubert-Handbuch (Kassel 1997)
Schubert-Lexikon (red. Ernst Hilmar og Margret Jestremski), Akademische Druck- und Verlagsanstalt, Wien 1997, ISBN 978-3-201-01665-0. Zudem gibt es die Schubert-Enzyklopädie (Tutzing 2004) derselben Autoren.
Elmar Budde: Schuberts Liederzyklen. Ein musikalischer Werkführer, C. H. Beck, München 2003, ISBN 3-406-44807-0


== Eksterne lenker ==
Die schöne Müllerin: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Die schöne Müllerin (MIDI)
AudioVideo: Dietrich Fischer-Dieskau und Christoph Eschenbach 1992 in Paris
Ny-Spania

Ny-Spania (spansk: Virreinato de Nueva España) var navnet på det nye spanske koloniale territorium i Nord-Amerika fra omkring 1535 til 1821. Dette territoriet dekket hele det nåværende Mexico, Mellom-Amerika til Costa Ricas sydlige grense og deler av USA, blant annet de nåværende stater California, Arizona, New Mexico og Texas, med landekrav lengre mot nord med upresist definerte grenser. De filippinske øyer ble administrert som en koloni tilhørende Ny-Spania.
Etter 1535 ble kolonien styrt av visekongen av Ny-Spania, en utnevnt minister av kongen av Spania. Visekongen styrte som en nær en selvstendig monark av kolonien. Hovedstaden var Mexico by.


== Se også ==
Mexico
Mexicos historie#Ny-Spania
Liste over visekonger i Ny-Spania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viceroyalty of New Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Provinces of New Spain, Worldstatesmen.org
Mexico's Colonial Era — «Part I: The Settlement of New Spain» Arkivert 1. mars 2009 hos Wayback Machine., Mexconnect.com
Index to the DeWitt Colony Region under New Spain Arkivert 3. oktober 2010 hos Wayback Machine., Texas A&M University
1492 – Middle America, Ibiblio.org (the public's library and digital archive)
Map of the Border of the King's Dominion in the Northern America, kart tegnet av José de Urrútia og Nicolas de la Fora i 1771
Sangsyklus

En sangsyklus er en samling sanger som er ment å fremføres som en helhet.
De viktigste sangsyklusene fra den romantiske epoken er:

Beethovens: An die ferne geliebte
Schuberts: Die schöne Müllerin
Schuberts:  Winterreise
Schumanns: Dichterliebe
Schumanns: Frauenliebe und Leben
Dichterliebe

Dichterliebe er en sangsyklus av Robert Schumann. Sangtekstene er etter Heinrich Heines Lyrisches Intermezzo, som ble publisert som en del av dikterens Buch der Lieder.
Sangene som inngår i syklusen er:

Im wunderschönen Monat Mai
Aus meinen Tränen sprießen
Die Rose, die Lilie, die Taube, die Sonne
Wenn ich in deine Augen seh' 
Ich will meine Seele tauchen
Im Rhein, im heiligen Strome
Ich grolle nicht
Und wüßten's die Blumen, die kleinen
Das ist ein Flöten und Geigen
Hör ich das Liedchen klingen
Ein Jüngling liebt ein Mädchen
Am leuchtenden Sommermorgen
Ich hab' im Traum geweinet
Allnächtlich im Traume
Aus alten Märchen
Die alten, bösen Lieder


== Utgaver ==
Faksimile etter autografen i Staatsbibliothek zu Berlin Preußischer Kulturbesitz. Red. Elisabeth Schmierer. Laaber, Laaber 2005, ISBN 3-89007-641-6.


== Eksterne lenker ==
Dichterliebe med engelsk oversetting, Wikibooks på engelsk
Dichterliebe: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Frauenliebe und -leben

Frauenliebe und -leben, opus 42  er en sangsyklus for høy sangstemme og klaver som Robert Schumann tonesatte i 1841. Tekstene, som Adelbert von Chamisso skrev i 1830, omhandler en kvinnes liv fra den første kærlighet til etter ektemannens død, sett fra hennes synsvinkel. 
Teksten avspeiler tidens moralske normer ved at kvinnen framstilles som trofast og hengiven. Chamisso skrev ni dikt og Schumann tonesatte alle, bortsett fra det siste.
Schumann skrev liedersyklusene Liederkreis og Dichterliebe på omtrent samme tid. Han dediserte Frauenliebe til sin ugifte venn Oswald Lorenz. 


== Sangtitler ==
«Seit ich ihn gesehen» («Fra jeg så ham»)
«Er, der Herrlichste von allen» («Han, den edleste av alle»)
«Ich kann's nicht fassen, nicht glauben» («Jeg kan ikke fatte eller tro det»)
«Du Ring an meinem Finger» («Du ring på min finger»)
«Helft mir, ihr Schwestern» («Hjelp meg, dere søstre»)
«Süßer Freund, du blickest» («Kjære venn, du ser»)
«An meinem Herzen, an meiner Brust» («Ved mitt hjerte, ved mitt bryst»)
«Nun hast du mir den ersten Schmerz getan» («Nå har du påført meg den første smerte»)
[IX. „Traum der eignen Tage“] («Egne dagers drøm»)


== Litteratur ==
Dietrich Fischer-Dieskau: Robert Schumann. Das Vokalwerk. dtv, München 1985, ISBN 3-421-06068-1, s. 136–139.
Herbert Hopfgartner: Adelbert Chamisso: Revolutionär oder Biedermann? Der Liederkreis 'Frauenliebe und -leben' im soziokulturellen Diskurs. Universität Warschau, Studien zur Deutschkunde (XXXVII. bind, red Lech Kolago) Warschau 2008, ISSN 0208-4597


== Eksterne lenker ==
Sangsyklusen
Chamissos biografi Arkivert 7. januar 2016 hos Wayback Machine.
Tekst i original og oversettelser, lieder.net
«Kvinneliv og elskov», norsk oversettelse av Marianne Beate Kielland
Robert Schumann op. 42: Frauenliebe und Leben, schumann-portal.de
Frauenliebe und -leben: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Wilhelm Müller

For håndballspilleren, se Wilhelm Müller (håndball)Wilhelm Müller (født 1794, død 1827) var en tysk lyriker. Han regnes for å være en av de første romantiske tyske poetene; han hadde stor kjennskap til gammeltysk lyrikk og folkediktning og hadde en spesiell forkjærlighet for gresk åndsliv. I sin dagbok skrev Müller en gang at hans vers var ment å skulle synges, men ettersom han selv hverken kunne synge eller spille, håpet han at en beslektet sjel ville sette musikk til dem. Müller døde i 1827, 33 år gammel. At han fremdeles er kjent i dag, er fordi Franz Schubert med utgangspunkt i diktene hans skapte de første sangsykluser i lieder-litteraturen: Die schöne Müllerin (1823) og Winterreise (1827).


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Hans-Wolf Jäger: «Müller, Wilhelm.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 18, Duncker & Humblot, Berlin 1997, ISBN 3-428-00199-0, s. 320–322 (digitalisering).
(de) F. Max Müller: «Müller, Wilhelm». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 22, Duncker & Humblot, Leipzig 1885, s. 683–694.


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Müller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Wilhelm Müller hos Sceneweb 
(de) Verk av og om Wilhelm Müller i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Wilhelm Müller i Deutsche Digitale Bibliothek
(de) Werke von Wilhelm Müller, deutscheslied.com. Med tonesettinger.
(de) Wilhelm Müller: Ueber die neueste lyrische Poesie der Deutschen. Ludwig Uhland und Justinus Kerner. (1827), uni-duisburg-essen.de i Projekt «Lyriktheorie»
(de) Internationale Wilhelm-Müller-Gesellschaft, wilhelm-mueller-gesellschaft.de
Membranofon

En membranofon er ethvert musikkinstrument som lager lyd primært gjennom å vibrere en  utspent membran. Det er en av fire hovedkategorier av instrumenter i det originale Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter.De fleste membranofoner er trommer. Hornbostel-Sachs inndeler trommer i tre hovedtyper: slagtrommer, der skinnet slås med en stikke, hånden eller noe annet; strengetrommer, hvor en knyttet streng som er festet til skinnet dras slik at den fører sine vibrasjoner over på skinnet; og friksjonstrommer, hvor en slags gnidebevegelse forårsaker at skinnet vibrerer (en vanlig type har en stikke ført gjennom et hull i skinnet som dras frem og tilbake).
I tillegg til trommer fins et annet slags membranofoner, kalt sangmembranofoner, hvor den best kjente av dem er kazooen. Disse instrumentene modifiserer en lyd som har oppstått i en annen lydkilde, vanligvis den menneskelig stemme, gjennom å la et skinn vibrere etter den og slik forandre klangen.


== Klassifisering ==
Hornbostel-Sachs system for klassifisering av musikkinstrumenter deler inn membranofoner i følgende klasser, avhengig av hvordan lyd blir produsert:

21: ved å slå trommeskinnet med hånden ellet en gjenstand (den vanligste typen, som pauke og skarptromme)
22: ved å klimpre en streng festet til trommeskinnet (vanlig i indiske trommer, var opprinnelig regnet som membranofon, men har blitt flyttet til kordofon klasse 33)
23: ved å gni trommeskinnet med hånden ellet en gjenstand (vanlig in irsk tradisjonell musik, som for eksempel bodhran)
24: ved å modifisere lyden vmed et vibrerende membran (for eksempel kazoo)


== Referanser ==
Apocalypse Dudes

Apocalypse Dudes er Turbonegers femte studioalbum, utgitt i 1998. Albumet er deres mest kjente og etter manges mening deres aller beste. Flere ganger har Apocalypse Dudes blitt kåret til tidenes norsk rockealbum. Det har blant annet blitt kåret til et av Europas viktigste rockealbum noensinne. Legendariske Jello Biafra har omtalt det som «kanskje det viktigste europeiske albumet noensinne». Apocalypse Dudes inneholder flere av bandets mest kjente låter, som «The Age of Pamparius», «Prince of the Rodeo» og «Get it On».  Albumet har ligget på VG-lista i både 1998, 2002 og 2003.


== Sporliste ==
«The Age of Pamparius»
«Selfdestructo Bust»
«Get It On»
«Rock Against Ass»
«Don't Say Motherfucker, Motherfucker»
«Rendezvous With Anus»
«Zillion Dollar Sadist»
«Prince of the Rodeo»
«Back to Dungaree High»
«Are You Ready (For Some Darkness)»
«Monkey On Your Back»
«Humiliation Street»
«Good Head»


== Medvirkende ==


=== Turboneger ===
Hank von Helvete: vokal
Euroboy: sologitar
Rune Rebellion: rytmegitar
Happy-Tom: bassgitar
Pål Pot Pamparius: keyboard og perkusjon
Chris Summers: slagverk


=== Øvrige ===
Pål Klaastad - produsent, tekniker
Christian Calmeyer - tekniker
Marco Finger - fotograf
Morten Andersen - fotograf
Stian Andersen - fotograf
Dimitri Kayiambakis - artwork


== Eksterne lenker ==
(en) Apocalypse Dudes på Discogs 
(en) Apocalypse Dudes på MusicBrainz 
(en) Apocalypse Dudes på Spotify 
(en) Apocalypse Dudes på AllMusic
Marie Dressler

Marie Dressler (født Leila Maria Koerber; 9. november 1868 i Cobourg i Canada, død 28. juli 1934 i Santa Barbara i California) var en kanadisk-amerikansk skuespiller.
Dressler fikk sin filmdebut 1914, da hun spilte mot Charlie Chaplin, i filmen Chaplin som millionær. Hun var heltinne i en rekke stumfilmer. I 1931 vant Dressler en Oscar for sin rolle som Min Divot i filmen To kvinners datter. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==
1914 – Chaplin som millionær
1928 – Skaff meg en mann
1929 – Hollywood revy 1929

1930 – Anna Christie

1930 – En romantisk natt

1930 – O hellige ektestand

1930 – To kvinners datter

1931 – Slank må man være

1931 – Det sterkeste kjønn
1932 – Emma
1932 – Prosperity

1933 – Skipperen på Narcissus

1933 – Middag kl. 8
1933 – Christopher Bean


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Dressler på Internet Movie Database 
(sv) Marie Dressler i Svensk Filmdatabas 
(da) Marie Dressler på Filmdatabasen 
(fr) Marie Dressler på Allociné 
(en) Marie Dressler på AllMovie 
(en) Marie Dressler hos Turner Classic Movies 
(en) Marie Dressler hos The Movie Database 
(en) Marie Dressler hos Internet Broadway Database 
(en) Marie Dressler på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Red Bull

Red Bull er en energidrikk produsert av den østerrikske næringsmiddelprodusenten Red Bull GmbH. Den originale Red Bull inneholder sukkerartene sukrose og glukose, B-vitaminer, taurin og koffein. For å produsere Red Bull sukkerfri/Zero har sukkerartene sukrose og glukose blitt erstattet av søtstoffene steviolglykosider (stevia), acesulfame K og aspartam (i enkelte land sukralose). Red Bull har sitt opphav i drikken «Krating Daeng» (กระทิงแดง – rød gaur) fra Thailand, der den ikke inneholder kullsyre.
Østerrikeren Dietrich Mateschitz syntes drikken var en god kur for jetlag, og bestemte seg for å tilpasse drikken til det vestlige markedet. I 1984 grunnla Mateschitz Red Bull GmbH sammen med Chaleo Yoovidhya, og produktet ble lansert først i Østerrike i 1987, deretter Ungarn 1992 og nådde USA i 1997. I dag er drikken tilgjengelig i 171 land.


== Red Bull i Norge ==
Drikken var frem til 2009 klassifisert som legemiddel i Norge, ettersom den inneholdt for høye verdier av koffein og taurin. I 2009 endret EU reglene om koffein, slik at det ikke lenger anses for å være et legemiddel. Red Bull selges derfor i Norge som enhver annen leskedrikk. Drikken inneholder også flere typer B-vitaminer. I Norge selges energidrikken i bokser på 0,25, 0,355 og 0,473 liter, og flasker på 0,33 liter.
Red Bull arrangerer en rekke eventer og konkurranser i Norge, som Red Bull Janteloppet, Red Bull Cliff Diving og Red Bull Ragnarok samt veldedighetsløpet Wings for Life World Run der alle inntektene går til Wings for Life Foundation, hvis formål er å finne en metode for å helbrede ryggmargsskader. Tidligere har Red Bull Sparkstøtting Supercross, Red Bull NordiX og Red Bull Flugtag blitt arrangert i Norge.
I Norge er blant annet langrennsløperen Petter Northug, alpinistene Henrik Kristoffersen og Aksel Lund Svindal (lagt opp), håndballspilleren Nora Mørk, WRC-rally-sjåføren Andreas Mikkelsen, Marcus Kleveland og Øystein Bråten (jibbing/ski) sponset av Red Bull. Det samme er sandvolleyballduoen Anders Mol og Christian Sørum, roeren Kjetil Borch, triatlonutøveren Kristian Blummenfeldt og Formel 2-kjøreren Dennis Hauger.


== Næringsinnhold ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Red Bull – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Red Bull – galleri av bilder, video eller lyd på Commons