jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Håndtrykk

Et håndtrykk er en måte å hilse på. Den kan beskrives som at det er når et menneske trykker et annet menneskes hånd. Dette gjøres som regel i hilsesituasjoner, oftest når to mennesker møtes for første gang og skal presentere seg for hverandre I noen kulturer er det vanlig å håndhilse også når man treffer noen man kjenner fra før, da gjerne når det er lenge siden man har sett vedkommende.
Det finnes forskjellige typer håndtrykk, der alle har sitt kjennetegn. Eksempler er prestehåndtrykk (som gjøres med begge hender) og rivaliserende håndtrykk (begge parter prøver å klemme hånden til den andre).
Det finnes også andre varianter, ut ifra hvilken kultur du har. Gjenger, ofte i Hip-Hop-miljøet, har en blanding mellom «give-me-five» og håndtrykk, for så å gi en halvveis klem med skuldrene.


== Eksterne lenker ==
(en) Handshakes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Handshake – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Jimmy Methven

James Methven, vanligvis kalt Jimmy Methven,  (født 7. desember 1868 i Perth, Perthshire, Skottland, død 25. mars 1953 i Derby, Derbyshire, England) er en tidligere skotsk fotballspiller og fotballmanager. Han spilte for tre skotske og en engelske fotballklubb, og han var også manager for en engelsk fotballklubb. 
Methven, som var høyreback, var reserve for Skottland i en landskamp mot England i 1890.


== Biografi ==


=== Som spiller ===
Jimmy Methven startet sin fotballkarriere i Leith Athletic, og han spilte også for de skotske klubbene Hearts og St Bernard's før han bestemte seg for å satse på spill i engelsk liga.
I mai 1891 skrev han kontrakt med Derby County etter å ha takket nei til et tilbud fra Burton Swifts. Methven spilte over 500 klubbkamper for Derby, og han fikk med seg tre finaler i FA-cupen, før han i 1906 la opp som aktiv spiller. 


=== Som manager ===
Da Derbys første manager Harry Newbould i juli 1906 ble utnevnt som manager i Manchester City trengte Derby ny manager, og den 7. august 1906 fikk Jimmy Methven den ledige stillingen. Ettersom Steve Bloomer samme året hadde gått til Middlesbrough ble det en tung start på Methven's managerkarriere, og hans første sesong endte til slutt med klubbens første nedrykk. I de neste årene slet klubben med økonomiske problemer som medførte få ressurser til nye spillekjøp, men i 1910 returnerte Bloomer til klubben og Derby vant 2. divisjon i sesongen 1911/12. Methven klarte ikke å etablere laget i toppdivisjonen, men i 1914/15 vant laget nok en gang den engelske 2. divisjon. 
I 1922 ble han rammet av sykdom, og måtte trekke seg som manager etter å ha vært tilknyttet Derby County sammenhengende i 31 år.


== Karriere som spiller ==


=== Klubblag ===


== Karriere som fotballmanager ==


=== Klubblag ===


== Meritter ==


=== Spiller ===
Finalist i FA-cupen med Derby County i 1898.
Finalist i FA-cupen med Derby County i 1899.
Finalist i FA-cupen med Derby County i 1903.
Nummer 6 på listen over de som har spilt flest klubbkamper for Derby County.
Nummer 5 på listen over de som har spilt flest ligakamper for Derby County.
Er sammen med Archie Goddall de eneste Derbyspillerne som har spilt alle kampene i fem forskjellige sesonger.


=== Manager ===
Ble vinner av 2. divisjon med Derby i 1911/12.
Ble vinner av 2. divisjon med Derby i 1914/15.


== Referanser ==


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4


== Eksterne lenker ==
(en) Jimmy Methven – Soccerbase.com (manager) 
(en) Spillerprofil fra Derby Evening Telegraph
(en) Artikkel fra oktober 2000 om Jimmy Methven Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Lifjorden (Hyllestad)

Lifjorden er en fjordarm på nordsiden av  Sognefjorden i Hyllestad kommune. Fjorden strekker seg 6 kilometer mot sørøst. Innløpet til fjorden ligger mot vest med Risnesøyna som deler det i Risnesstraumen på nordsiden  og Listraumen på sørsiden. Fjorden er delvis omkranset av det majestetiske fjellet Lihesten eller Lifjellet.


== Referanser ==
Aragón

For elven som ga navn til regionen, se Aragón (elv).Aragón er en autonom region i det nordlige Spania. Området var tidligere et selvstendig kongedømme (Kongeriket Aragón), og i middelalderen besto det av de såkalte aragonesiske provinsene Aragón, Catalonia og Valencia i tillegg til De baleariske øyer, i alt 106 800 km².
Dagens Aragón består av provinsene Huesca, Teruel og Zaragoza. Hovedstaden er Zaragoza. Flertallet av befolkningen snakket tidligere aragonesisk, men senere har kastiljansk tatt over som det mest brukte språket. Disse to språkene er likestilte i regionen.
Katarina av Aragón, den første konen til Henrik VIII, kom fra Aragón.


== Se også ==
Liste over presidenter for Aragóns regjering


== Litteratur ==
Salmonsens om Aragonia


== Eksterne lenker ==
 (es) Offisielt nettsted 
(en) Aragon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aragón – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk Bibliotekforening

Norsk Bibliotekforening er en fri og åpen landssammenslutning som vil fremme utviklingen av bibliotek-, dokumentasjons- og informasjonsvirksomhet. Foreningen har om lag 3200 medlemmer, av disse er 2100 personlige medlemskap, de øvrige er bibliotek og andre institusjoner.
NBF ble stiftet 25. oktober 1913 i Stavanger, under det 6. norske bibliotekmøte. Foreningen arrangerer sine landsmøter hver 2. år, fremdeles i tilknytning til de norske bibliotekmøtene. 
Foreningens leder fra 2020 er Vidar Lund. Ann Berit Hulthin er generalsekretær.Norsk Bibliotekforening har 16 lokalavdelinger. Medlemmer hører automatisk inn under lokalavdelingen i sin region. Foreningen har også 10 spesialgrupper hvor man kan delta i forhold til hvilke interesser man har. Organisasjonen gir ut medlemsbladet Bibliotekforum. Foreningens sekretariat ligger på Etterstad i Oslo, i samme bygg som Biblioteksentralen. NBFs virksomhet omfatter blant annet Tidsskriftformidlingen, et agentur for tidsskriftabonnement, som har de fleste norske bibliotek som kunder. Foreningen har tidligere stått som utgiver av katalogiseringsregler og klassifikasjonstabeller for norske bibliotek, oppgaver som i dag er overtatt av Nasjonalbiblioteket.
NBF har siden 1988 delt ut prisen Årets bibliotek. Flere av NBFs lokalavdelinger deler også ut fylkesvise utmerkelser.
NBF er medlem av IFLA, International Federation of Library Assosciations and Institutions, og EBLIDA, European Bureau of Library, Information and Documentation Associations. NBF samarbeider med BIBSYS om de nasjonale bibliotekmøtene, og har et jevnt og regelmessig samarbeid med forfatterorganisasjonene og andre utdannings- og skriftkulturorganisasjoner. 


== Ledere ==
Mai 2020- Vidar Lund
Mars 2014- mai 2020 Mariann Schjeide
August 2013- mars 2014 Sissel M. Berge (konst.)
2012- august 2013 Ingeborg Rygh Hjorthen
2011-2012 Anette Kure (konst.)
2010-2012 Svein Arne Tinnesand


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norsk bibliotekforening 90 år, kilder til foreningens historie. 2003


== Eksterne lenker ==
Norsk Bibliotekforenings hjemmeside
Ogobor

Ogobor  er ei rap-gruppe fra Dovre som rapper på døl. 
Gruppen var blant de første i Norge som rappet på sin egen dialekt. De er mest kjent for sin radiohit «To Veidde», først spilt i på NRK Hedmark og Opplands sending, P1. Men de er nok mest kjent fra NRK P3s program Are & Odin, der de bl.a spilte live på den siste direktesendingen til Are og Odin. Navnet Ogobor er gammel Dovredialekt, og betyr «nedbør».
Ogobor ga ut en EP med fem spor  med navnet På tin i desember 2005. De spilte mange konserter i nord-dalen i 2006.


== Diskografi ==
På tin (2005)
Bygo (2008)
Cirith Ungol

For bandet ved samme navn, se Cirith Ungol (band).Cirith Ungol er et sted i J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Navnet er sindarin og betyr Edderkoppkløfta (jfr. Ungoliant). Cirith Ungol ligger i fjellkjeden Ephel Dúath, og er passet mellom Mordor og Ithilien.
Cirith Ungol ble først brukt til å beskytte Ithilien og Minas Ithil (senere kjent som Minas Morgul) for angrep fra Mordor. Gondor voktet festningen som lå der fram til T.T. 1636 da en pestepidemi utryddet store deler av Gondors befolkning. Etter denne epidemien klarte aldri Gondor å gjenerobre Cirith Ungol, som ble tatt av orker.
Når Frodo og Sam anført av Gollum i Ringenes herre kommer til Cirith Ungol, er det hjemstedet til den gigantiske edderkoppen Hutula.
Valget i Bayern 2003

Valget i Bayern 2003 var valget til Den bayerske landdagen og fant sted 21. september 2003. Over 10 millioner stemmeberettigede deltok i valget. Med 60,7 % av stemmene ble CSU klart største parti, og sittende ministerpresident Edmund Stoiber ble dermed gjenvalgt for en ny periode. Det var samtidig første gang et tysk parti oppnådde over to tredjedelers flertall i et delstatsparlament.


== Resultater ==
Sökö

Sökö er en variant av pokerspillet 5 card stud. Det kalles gjerne Scandinavian stud, eller Canadian stud. Det er blant annet det vanligste spillet på finske kasinoer.Reglene er helt like 5 card stud, med unntak av at en 4-flush og en 4-straight slår et par. En 4-flush slår en 4-straight.
Fatland Slakteri

Fatland Slakteri er et familieselskap, eid av familien Fatland.


== Historie ==
Historien til Fatland-konsernet kan spores tilbake helt til 1880-årene, da Rasmus Fatland på gården Underbakka i Vikedal i Rogaland tok til å slakte dyr for andre sambygdinger, og drev blant annet med salg av kjøtt i Oslo.
Det første slakteriet ble bygd av Helgevold i Sandeid i 1937, et anlegg sønnen til Rasmus, Severin Fatland overtok i 1947. Det kom stadig mere slakt, og Fatland bygde nytt slakteri i Sandeid i 1957.   
Nye krav til slakteriene, og stadig flere leverandører, førte til at Fatland Ølen ble bygd i 1974, som det største private slakteriet i Norge. I 1984 kjøpte Fatland Oslo Kjøttsenter, i 1986 et slakteri i Bergen, og i 1988 og -89 to slakteri på Jæren, som nå er fusjonert til Fatland Jæren. 
I 1995 og 1997 kjøpte Fatland 100 % av aksjene i Skjeggerød AS, og fikk dermed eierskap i en av Norges største og mest moderne kjøttforedlingsbedrifter, og samtidig markedsadgang til det viktige dagligvaremarkedet. 
Konsernet er i dag eid av Vidar, Inge, Svein og Ståle Fatland, og fungerer som en familiebedrift.
I dag er det 550 ansatte ved anleggene i Ølen, Oslo, Sandefjord og på Hommersåk. 
På 90-tallet er behandlingen av biprodukt og økonomien i dette vektlagt. Fatland Hud og Skinn, Fatland Gjestal Ull, Fatland Miljøfôr og Norwool.
Krøniken om engelskmennenes konger

Krøniken om kongene til engelskmennene ble skrevet ca. 1128 av munken og historikeren William av Malmesbury (ca. 1090–1143). Den var basert på hans Gesta regum anglorum (De engelske kongenes dåder), 1127, som fulgte samme opplegg som hans teologiske verk, Gesta pontificum anglorum (De engelske biskopenes dåder), 1125. En revidert utgave av Gesta regum anglorum ble dedisert jarl Robert av Gloucester i 1127.
William av Malmesburys historie strekker seg fra de tidligste perioder og fram til regimet til kong Stefan av England. Selv om William av Malmesbury betraktes som en etterrettelig forfatter bedømmer han ofte historien basert på kristen etikk. Å bli truffet av lynet var ikke bare en uheldig hendelse, men også en guddommelig staff for ens synder. Boken inneholder også informasjon av betydning for historikerne, som blant annet at den er en av de tidligste bekrefter på at Rollo, Vilhelm Erobrerens forfar, faktisk var av norsk opprinnelse.
I forordet nevner forfatteren at «Den Første Boken, derfor, inneholder en knapp opptegnelse av de engelske, fra den tiden av deres landstigning til Britannia og til den av kong Egbert, som etter de ulike prinsene hadde falt på ulikt vis, fikk monarkiet for bortimot hele øya. (...) Den Andre Boken vil inneholde den kronologiske rekken av konger til normannerne kom. Den Tredje følgende Boken vil være opptatt av historien til de tre følgende kongene, med tillegg av hva som enn skjedde andre steder i deres tid, som fra dens berømmelse kan kreve en mer spesiell oppmerksomhet.»
Boken er gjenutgitt i moderne tid, blant annet i England i 1904 og 1968.


== Eksterne lenker ==
William of Malmesbury's Chronicle of the Kings of England – Forordet på engelsk
Baryancistrus

Baryancistrus er en slekt fisker som lever i strømmende ferskvann i Sør-Amerika.
På grunn av sitt spesielle utseende har flere av artene blitt populære innslag i akvarier, hvor de krever svært god vannkvalitet. Ideelt er en temperatur på 25–30 °C og en pH på 6,5–7,4. 
De vokser sakte. Baryancistrus niveatus blir opptil 23,5 cm lang.Artene i denne familien er hovedsakelig planteetere, men kan ta annen mat også.
Det er vanskelig å kjønnsbestemme disse fiskene, også voksne individer. De er hovedsakelige nattaktive, men kommer ut på dagen også når de først har blitt vant til akvariet. De setter pris på røtter og andre gjemmesteder i akvariet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baryancistrus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Baryancistrus i Encyclopedia of Life 
(en) Baryancistrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Baryancistrus hos ITIS 
(en) Baryancistrus hos NCBI 
(en) Kategori:Baryancistrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Baryancistrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Skandar Keynes

Skandar Keynes (født Alexander Amin Casper Keynes;  5. september 1991 i London) er en britisk skuespiller, mest kjent for å spille Edmund Pevensie i Walt Disney Productions' Legenden om Narnia, Løven, Heksa og klesskapet, Legenden om Narnia, Prins Caspian og Legenden om Narnia, Reisen til det ytterste hav, men har også spilt i filmer som Ferrari (2003) og Victoria died 1901 and is still alive today (2001). Han har også vært med å spille inn en lydbok.
Skandar trener Taekwondo (grønt belte) og spiller kornett, fløyte og gitar. Siden Skandar kom i stemmeskiftet mens de spilte Løven, Heksa og klesskapet, måtte den eldre søsteren hans, Soumaya, spille stemmen hans i noen av scenene. Hans navn, Skandar er kort for Iskandar, som er tyrkisk og betyr Alexander. Hans foreldre er forfatteren Randal Keynes og Zelfa Cecil Hourani.
Skandar er i slekt med Charles Darwin, han er altså tipp-tipp-tipp-oldebarnet hans.
Skandar prøvespilte for rollen som Simon Brown i Nanny McPhee men fikk ikke rollen.
I Ferrari spilte han unge Enzo Ferrari. Sergio Castellitto, som Skandar fikk møte igjen i Prins Caspian, spilte den eldre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skandar Keynes på Internet Movie Database 
(sv) Skandar Keynes i Svensk Filmdatabas 
(da) Skandar Keynes på Filmdatabasen 
(fr) Skandar Keynes på Allociné 
(en) Skandar Keynes på AllMovie 
(en) Skandar Keynes hos Rotten Tomatoes 
(en) Skandar Keynes hos The Movie Database 
(en) Skandar Keynes hos Behind The Voice Actors
Ellen Kathrine Lie

Ellen Kathrine Hildora Lie (født 5. august 1976) er en norsk tidligere skøyteløper. Hun representerte Norge og Nesodden IF og Ask SK.
Hun ble nr. 14 i europamesterskapet i Hamar under 2000. Lie vant 1 500 m under NM på skøyter, enkeltdistanser for damer i 2000.
Våren 2006 var hun med i TV-programmet Skaperen på TV 2 og vant hele konkurransen.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Poeng i parentes er rangeringspoeng som rangeres under verdenscup-poeng, men som likefullt er oppnådd under verdenscup-løp.
– = ikke deltatt på distansen i nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng i nevnte sesong, men deltatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ellen Kathrine Lie – Speedskatingbase.eu 
(en) Ellen Kathrine Lie – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ellen Kathrine Lie – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ellen Kathrine Lie – TheSports.org 
(en) Ellen Kathrine Lie på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Ellen Kathrine Lie på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
(en) Ellen Kathrine Lie på The-Sports.org (internasjonale seniormesterskap- og verdenscupresultater)
(nl) Ellen Kathrine Lie på Effesport.nl (noen resultater)
Laura Davies

Laura Davies (født 5. oktober 1963 i Coventry i England) er en britisk golfspiller. Hun ble profesjonell i 1985. Samme år debuterte hun på Ladies European Tour, og vant Order of Merit samtidig som hun ble kåret til Rookie of the Year (årets nykommer). I dag er hun en av få som har fått livsvarig medlemskap av LET. Hun debuterte på den amerikanske LPGA-touren i 1988, og spiller i dag på begge de to fremste dametourene. Til sammen har hun vunnet 67 turneringer i løpet av karrieren som profesjonell, 20 av dem på LPGA-touren. Hun er dermed en av de mestvinnende kvinnelige golfspillere gjennom tidene.
Davies har vunnet fire major-turneringer på LPGA-touren, i tillegg til at hun har vunnet Evian Masters to ganger, som regnes som en major på Ladies European Tour. 
Hun er den eneste spiller som har deltatt i alle de 12 Solheim Cup-turneringer som har vært arrangert, fra 1990 til 2011. I disse turneringene har hun spilt 46 matcher; 22 er vunnet, 6 delt og 18 tapt. Sammenlagt har hun tilført Europalaget 25 poeng. 
Davies ble i 2014 utnevnt til kommandørdame (DBE) av Order of the British Empire. Hun fikk dermed rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Meritter ==


=== Major-seire på LPGA-touren ===
1987: US Women's Open
1994: LPGA Championship
1996: LPGA Championship; du Maurier Classic


=== Major-seire på LET ===
1995: Evian Masters
1996: Evian Masters


== Kuriosa ==
Laura Davies er uttalt Liverpool-supporter, og holder seg oppdatert om resultatene dersom hun spiller turnering samtidig som Liverpool spiller kamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laura Davies – LPGA-touren 
(en) Laura Davies – ALPG-touren 
(en) Laura Davies – Europatouren 
Profil hos Ladies European Tour
18. serierunde i Tippeligaen 2006

18. serierunde i Tippeligaen 2006 startet med seks kamper den 27. august og ble avsluttet med kampen mellom Rosenborg og Stabæk den 28. august.


== Resultater ==


== Referanser ==
Christel Guillaume

Christel Guillaume (født 6. oktober 1927 som Christel Boom i Berlin, død 20. mars 2004 samme sted) var en Stasiagent og spion for DDR.


== Liv og virke ==
Hun arbeidet først som sekretær og lot seg verve av Hauptverwaltung Aufklärung. I 1951 giftet hun seg med Günter Guillaume, som også var Stasiagent. De fikk sønnen Pierre Guillaume, senere Pierre Boom. I 1956 flyttet ekteparet på oppdrag fra Stasi til Vest-Tyskland, hvor de utga seg som «flyktninger». De slo seg ned i Frankfurt, og Christel Guillaume ble ansatt som sekretær i SPDs partikontor for Syd-Hessen. 
I 1974 ble hun og hennes mann avslørt og arrestert den 24. april. Året etter ble hun dømt for landsforræderi til åtte års fengsel.
Ekteparet Guillaume ble sendt tilbake til DDR i 1981 som del av en agentutveksling. I DDR ble de æret som «fredsbudbringere». Christel Guillaume mottok Karl-Marx-ordenen, og ble utnevnt til oberstløytnant i Stasi.
Hun ble skilt fra mannen 16. desember 1981, og bodde siden tilbaketrukket i Hohen Neuendorf ved Berlin, i et hus bygget og sikret spesielt for henne.
Hun døde 20. mars 2004 i Berlin av en hjertelidelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Udo Kollatz: Kreuzwege – Wegkreuzungen: Jugenderinnerungen eines alten Mannes. Fischer, Aachen 2007
St. Augustine’s Abbey

St. Augustine's Abbey er et tidligere kloster i Canterbury i England. Det tilhørte benediktinerordenen.
Det var i bruk fra omkring år 600 til 1538.


== Historie ==
I 598 kom Augustin av Canterbury til England som misjonær. Kong Æthelbert av Kent var gift med en kristen kvinne, og tillot at Augustin opprettet et kloster rett utenfor Canterburys murer. Det stod allerede tre saksiske kirker der, viet til Pancras, Peter og Paulus, og til jomfru Maria. Deler av St. Pancras kirke er bevart, men de to andre ble slått sammen til én bygning av normannerne.Klosteret ble allerede fra begynnelsen av planlagt brukt som gravsted for kongene av Kent og erkebiskopene av Canterbury. I 978 ble en større bygning vigslet av erkebiskop Dunstan, viet til Peter og Paulus, og til Augustin.Den 30. juli 1538 ble klosteret nedlagt som en del av oppløsningen av klostrene i England under Henrik VIII. Det ble systematisk plukket fra hverandre de neste femten årene, men deler av det ble ombygget til et palass for Anna av Kleve, som var ventet fra Frankrike.Palasset ble senere overlatt til forskjellige adelsmenn. I begynnelsen av 1600-tallet anla Lord Wotton John Tradescent et hageanlegg. Palasset ble sterkt skadet i en storm i 1703.Ruinene av klosteret og palasset ble i 1988 tatt med på UNESCOs verdensarvliste. De forvaltes av English Heritage.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) St Augustine's Abbey, Canterbury – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Om morgenen den 25. februar 1848

Om morgenen den 25. februar 1848 er ei samling «essays og notater» av Rune Christiansen, utkommet på Oktober i 2002. Samlinga består av i alt 34 tekster over 110 sider; de fleste tekstene er følgelig korte, noen kan rubriseres som essay, andre må heller kalles fragmenter. Dikt eller prosadikt forekommer også. De fleste tekstene er opptrykk eller omarbeidde versjoner av tekster som tidligere har vært publisert i ulike antologier og tidsskrifter i perioden 1994 til 2002.
Åpningsessayet «I min tid» viser hvordan det for forfatteren ikke eksisterer noen samtid; den som befinner seg i litteraturen lever i mange ulike tidsaldre på en gang. Christiansen framsetter det paradokset at den forfatteren som ønsker oppmerksomhet i sin tabloide samtid og være synlig i nyhetsbildet, er dømt til å forlate litteraturen.
«På jorden» inneholder deler av en poetikk, der Christiansen drøfter erindringens og minnets betydning for den poetiske praksisen. Her bruker han eksempler fra de to franske poetene James Sacré og Claude Royet-Journoud. Også «Uvirkelighet i begge tilfeller» er et essay om poesi – Stéphane Mallarmés For en grav til Anatole.
I «Ingens psykoanalyse» hyller han den engelske dramatikeren og nobelprisvinneren Harold Pinter, og forsøker å sette ord på hva som gir stykkene hans «en så ubønnhørlig og urovekkende kraft».
«Noe av noe mer» er et kort essay om Kjell Askildsens to novellesamlinger Et stort øde landskap og Hundene i Tessaloniki. «Shane og jeg» oppgis å være notater under arbeidet med Motormelkeveien (diktsamling fra 1995). Her slår han til lyd for dikt som tar utgangspunkt i det konkrete bildet, og tar avstand fra en abstraherende poesi.
«Kubricks vei» er en omtale og vurdering av den engelske filmskaperen Stanley Kubricks produksjon. Christensen holder Paths of Glory fra 1957 for å være Kubricks beste; i motsetning til i de ekstremt estetiserende seinere filmene som han er mest kjent for, viser han her et sant engasjement.
I «To steder, ett sted» sammenlikner han den argentinske forfatteren Julio Cortázars novellekunst med Michelangelo Antonionis film Blow-Up, som bygger på en Cortázar-novelle. Han mener at de begge lar en indre og en ytre virkelighet flyte over i hverandre, og at det er den ytre som kommer i drift når de ikke kan forenes.
«I farvellet» og «Alt samtidig alle steder» handler om to romanforfattere som Christiansen setter høyt – henholdsvis Marguerite Duras og J.M.G. Le Clézio.
Tittelen på denne essaysamlinga er et sitat fra Gustave Flauberts roman Bouvard og Pécuchet.


== Eksterne lenker ==
Omtale på Oktober forlags nettsider