jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mestersanger

Mestersanger (Sylvia crassirostris) er en trekkfugl i sangerfamilien (Sylviidae). Arten inngår i slekten Sylvia, som ellers teller 30 arter. Arten hekker langs den nordlige bredden av Middelhavet, fra Italia og østover til Sentral-Asia, mens den overvintrer i Nordøst-Afrika, sørøst på den arabiske halvøy og østover til det indiske kontinentet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mestersanger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mestersanger hos Artsdatabanken 
(sv) Mestersanger hos Dyntaxa 
(en) Mestersanger hos ITIS 
(en) Mestersanger hos NCBI 
(en) Kategori:Sylvia crassirostris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sylvia crassirostris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sylvia crassirostris – detaljert informasjon på Wikispecies
Rubinstrupe

Rubinstrupe (Calliope calliope) er en fugl i fluesnapperfamilien. Fluesnapperfamilien er delt inn i to subgrupper. Egentlige fluesnappere og Saxicolinae, som tidligere var benevnt som småtroster, som bla steinskvett og nattergaler.
Rubinstrupe er påtruffet to ganger i Norge. Begge funn er fra Utsira Første funn er en hunn som gikk tilfeldig i mistnett i Merkeskogen den 6. oktober 2005. Andre funn utgjøres også av en hunn på samme sted den 1. november 2008. Begge funn er godkjent som spontant opptredene individer i Norsk sjeldenhetskomité for fugl.
Fine utvokste hanner med rubinfarget strupe blir fanget inn i overvintringsområdet syd i Kina og solgt på marked som kjærlighetsfugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) rubinstrupe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) rubinstrupe hos Artsdatabanken 
(sv) rubinstrupe hos Dyntaxa 
(en) rubinstrupe hos NCBI 
(en) Kategori:Calliope calliope – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calliope calliope – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calliope calliope – detaljert informasjon på Wikispecies
Mongollo

Mongollo (vitenskapelig navn Charadrius mongolus) er en fugl i lofamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) Mongollo – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Mongollo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mongollo hos Artsdatabanken 
(sv) Mongollo hos Dyntaxa 
(en) Mongollo hos Fauna Europaea 
(en) Mongollo hos Fossilworks 
(en) Mongollo hos ITIS 
(en) Mongollo hos NCBI 
(en) Kategori:Charadrius mongolus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Charadrius mongolus – detaljert informasjon på Wikispecies
Niland

Niland (Alopochen aegyptiacus) er en monotypisk art i slekten Alopochen, som dessuten inkluderer to relativt nylig utdødde arter. Slekten inngår i tribuset gravender og gravgjess (Tadornini), som består av ender (Anatinae) og inngår i andefamilien (Anatidae). Arten er egentlig endemisk for Afrika sør for Sahara, men den har også blitt introdusert til flere land i Europa, spesielt Storbritannia, Frankrike, Belgia, Nederland og Tyskland. Derfra har arten spredt seg videre til mange andre land, blant annet Norge.


== Biologi ==
Niland er en stor gåselignende fugl som typisk måler 63–73 cm, veier omkring 1 500–2 348 g, og har en vingespenn på cirka 134–154 cm. Arten har et gåselignende nebb og  ei fjærdrakt som er hovedsakelig trefarget hvit, gråbeige og sort. Rundt øyene har den store karakteristiske sorte felt og en sort strek som renner fram til nebbroten og kanter den inn.I hekkeperioden er niland dominerende og aggressiv mot andre arter. En frykter derfor at den kan fortrenge andre fugler som sothøne og ender. I Norsk svarteliste 2012 var niland vurdert til høy risko, men i Fremmedartslista 2018 er den nedgradert til potensielt høy risiko på grunn av lite invasjonspotensial, men høy økologisk effekt.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

Anseriformes, andefugler
Anatidae, andefamilien
Dendrocygninae, plystreender
Oxyurinae, skarvender
Anserinae, svaner og gjess
Anatinae, ender
Mergini, fiskender
Tadornini, gravender og gravgjess (16 arter)
Neochen, amazongås (monotypisk)
Chloephaga, (typiske gravgjess) (5 arter)
Radjah, beltegravand (monotypisk)
Alopochen (3 arter)
A. aegyptiaca, niland (monotypisk)
A. mauritiana, (mauritiusand, mauritiusgås), (monotypisk, utdødd)
A. kervazoi, (réunionand, réuniongås), (monotypisk, utdødd)
Tadorna, (typiske gravender) (6 arter)
Cairinini, skogender (11 arter)
Hymenolaimini (monotypisk)
Merganettini (monotypisk)
Aythyini, dykkender
Anatini, grasender


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niland – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Niland i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Niland hos Artsdatabanken 
(sv) Niland hos Dyntaxa 
(en) Niland hos Fauna Europaea 
(en) Niland hos ITIS 
(en) Niland hos NCBI 
(en) Kategori:Alopochen aegyptiaca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Alopochen aegyptiaca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alopochen aegyptiaca – detaljert informasjon på Wikispecies
Kanadalo

Kanadalo (vitenskapelig navn Pluvialis dominica) er en fugl i lofamilien.


== Eksterne lenker ==
(en) Kanadalo – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kanadalo i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kanadalo hos Artsdatabanken 
(sv) Kanadalo hos Dyntaxa 
(en) Kanadalo hos Fauna Europaea 
(en) Kanadalo hos Fossilworks 
(en) Kanadalo hos ITIS 
(en) Kanadalo hos NCBI 
(en) Kategori:Pluvialis dominica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pluvialis dominica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pluvialis dominica – detaljert informasjon på Wikispecies
Hvitstrupespurv

Hvitstrupespurv (vitenskapelig navn Zonotrichia albicollis) er en fugl.


== Ernæring ==
Hvitstrupespurv spiser frø, insekter og bær.


== Utbredelse ==
Arten finnes eller er observert i USA, Canada, Mexico, Puerto Rico, Saint Pierre og Miquelon, Aruba, Bonaire, Sint Eustatius, Saba, Curaçao, Danmark, Gibraltar, Island, Sint Maarten (nederlandsk del) og Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvitstrupespurv i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitstrupespurv hos Artsdatabanken 
(sv) hvitstrupespurv hos Dyntaxa 
(en) hvitstrupespurv hos Fauna Europaea 
(en) hvitstrupespurv hos Fossilworks 
(en) hvitstrupespurv hos ITIS 
(en) hvitstrupespurv hos NCBI 
(en) Kategori:Zonotrichia albicollis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Zonotrichia albicollis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zonotrichia albicollis – detaljert informasjon på Wikispecies
Philidors forsvar

Philidors forsvar er en sjakkåpning som tradisjonelt defineres av åpningstrekkene 1.e4 e5 2.Sf3 d6. I den senere tid har trekkrekkefølgen 1.e4 d6 2.d4 Sf6 3.Sc3 e5 blitt mer populær. Åpningen er oppkalt etter den franske sjakkspilleren og komponisten François-André Danican Philidor som spilte på 1700-tallet.
Åpningen regnes som et ganske solid forsvar, men er langt mindre populært enn 2...Sc6 (det vanligste) og 2...Sf6 (russisk). Ved å spille ...d6 har svart oppnådd en dekning på e5 og befridd løperen på c8, men den på f8 blir sperret inne.
Hvits vanligste svar er 3.d4, ellers kan svart oppnå tilfredsstillende motspill med ...f5. Svart spiller nå gjerne det solide 3...exd4 eller 3...Sd7. Philidors opprinnelige ide var det mer aggressive 3...f5, men dette anses som svært risikabelt. Det naturlige 3...Lg4, er tvilsomt etter 4.dxe5 Lxf3 (4...dxe5 5.Dxd8+ Kxd8 6.Sxe5 taper en bonde, men 4...Sd7 gir svart en viss kompensasjon for bonden) 5.Dxf3 dxe5 6.Lc4 da hvit har et stort utviklingsforsprang samt løperparet.
Det er svært få stormestere som spiller Philidor ofte. Etienne Bacrot og Liviu-Dieter Nisipeanu har spilt åpningen av og til


== Litteratur ==
Michael Goeller: «Philidor Defense Bibliography», Kenilworth Chess Club,  7. mai 2007
«PHILIDOR'S DEFENCE», ChessOps
387 f.Kr.


== Begivenheter ==
Platon ble tvunget til å forlate Siracusa.  Han dro til Athen og stiftet en skole.
MECE

MECE (Mutually Exclusive and Collectively Exhaustive, norsk: gjensidig utelukkende, fullstendig uttømmende) er et prinsipp for organisering av informasjon. Prinsippet er hentet fra McKinsey. Hvis informasjon kan bli ordnet slik at den er fullt dekkende (uten "gap")  og ikke overlappende på alle nivåer i hierarkiet er den MECE.
Eksempel på en MECE gruppering er en sortering av en gruppe etter fødselsår. Alle har bare ett fødselsår, og alle aktuelle fødselsår vil bli representert. Derimot er en gruppering av personer etter utdanning ikke MECE, fordi noen har mer enn en utdanning, mens enkelte ikke har utdanning. En slik sortering vil da føre til både overlapp og "gap" slik at sorteringen ikke vil representere gruppen.
Blockland

Blockland er et flerspiller-videospill som er lagd med Torque Game Engine hvor man kan bygge hva som helst med LEGO-brikker på en online server. Spillere lager enorme LEGObygninger, kjøretøy eller lignende.Konstruksjonene kan lagres og åpnes igjen senere. Spillet ble vist på The Screen Savers 11. februar 2005, noe som ga mange flere spillere på kort tid.
26. februar 2005 ble det offentliggjort at Blockland vil bli solgt på GarageGames. Dette vil si at nye versjoner ikke vil være gratis, men de vil blant annet inneholde flere brikker. Demoen som er gitt ut vil det uansett fremdeles gå an å spille.


== Spillmodifisering ==
Kildekoden til selve spillet er lett tilgjengelig, og kan bli forandret med bare tekstkoder. Dette har fått mange av spillerne til å modifisere spillet på forskjellige måter og gjøre dem nedlastbare. Disse modifikasjonene varierer fra små skript som kan brukes til å lage enkle bygninger, til komplette modifikasjoner av hele spillet med nye brikker, ansikter, baner og lignende.
Flere store modifikasjoner til spillet er lagd og lagt ut, disse modifikasjonene inneholder blant annet sikkerhetsmodifikasjoner, brikker, baner, våpen og kjøretøy.
Eksempler på noen av modifikasjonene som er tilgjengelige:

All-in-One Reloaded (AiO-R)
Block Land Mods (BLM)
Return to Blockland (RTB)


== Eksterne lenker ==
(en) Blockland på Steam 
(en) Blockland hos MobyGames 
(en) Blockland hos Internet Game Database 
Blocklands offisielle forum
Di 4

Di 4 er et dieselelektrisk lokomotiv som siden 2016 eies av Norske tog, og siden 8. juni 2020 brukes av SJ Norge for å trekke passasjertog på Bane NOR SFs uelektrifiserte baner. De brukes kun på Nordlandsbanen da de andre strekningene, som Rørosbanen og Raumabanen, betjenes av motorvogner som type 92 og type 93. Tidligere var lokomotivet brukt av Vy inntil SJ Norge overtok Nordlandsbanen 8. juni 2020.Di 4 er teknisk sett identisk med DSB ME, men har noen forskjeller (bl.a. lavere toppfart, 140 mot 175 km/t) på grunn av nasjonale forhold. Det har også flere likheter med lokomotivet El 17 fra samme produsent, med blant annet skrå front samt flere felleskomponenter.
Fem Di 4-lokomotiv ble bygget og levert av Henschel i 1980 og ble satt i drift ett år senere. Det var meningen at Di 6-lokomotivene skulle overta, men de lokomotivene ble en fiasko. Etter at det statlige foretaket Norges Statsbaner (NSB) ble delt opp i én passasjeravdeling og en godsavdeling, ble alle Di 4-lokomotivene holdt samlet i den ene avdelingen. Noen år senere var det NSBs eneste diesellokomotivtype med unntak av skiftelokomotivene til foretaket. De fem lokomotivene av typen Di 4 er nummerert 4.651 til 4.655.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) NSB Di 4 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Di 4 – NJK Materielldatabasen
Di 4 – Jernbane.net
Kentaurer

Kentaurer er objekter som kretser langt fra Solen, som regel i bane mellom Jupiter og Neptun. 
IAU har gitt denne typen objekter navnet kentaurer. Kentaurenes baner er svært ustabile, og objektene er høyst sannsynlig Kuiper-legemer som er "flyktninger" fra Kuiper-beltet. Deres endelige skjebne er ennå ikke klar. Noen av disse viser kometaktivitet (dvs bildene indikerer at legemet har en diffus koma). Den største av Kentaurene er 2060 Chiron, som har en diameter på omtrent 170 km – 20 ganger større enn Halleys komet, og ble oppdaget allerede 18. oktober 1977. 


== Eksterne lenker ==
(en) Centaurs (minor planets) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) kentaur i Unified Astronomy Thesaurus 
(en) MPCs liste over Kentaurer
Pizzagjengen

Pizzagjengen (orig:Two Guys, a Girl and a Pizza Place) er en amerikansk komiserie som gikk på ABC fra 1998 til 2001. Serien handlet om ungkarene Peter «Pete» Dunville (Richard Ruccolo) og Micheal «Berg» Bergen (Ryan Reynolds), som arbeidet på den lokale pizzasjappa, samt venninnen deres Sharon Carter (Traylor Howard), som arbeidet for et kjemikaliefirma hun egentlig hatet. Handlingen foregikk i Boston i USA. Andre sentrale karakterer var Bill (eieren av pizzasjappa), Melissa (dama til Pete) og Mr. Bauer, som alltid drømte at han var i en film.
I Norge ble serien vist på TV 2 fra 1999. Den ble sendt i reprise på TV 2 Zebra og senere på TV 2 Humor.
På engelsk het serien «Two Guys, a Girl and a Pizza Place» som kom av at det var to gutter og en jente i hovedrollene. Seriens navn ble senere endret til«Two Guys and a Girl». I de første sesongene av Pizzagjengen, fant handlingen sted på den lokale pizzasjappa hvor samtlige jobbet. Men i de senere sesongene hadde ikke handlingen noe med pizzasjappa å gjøre. 


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pizzagjengen på Internet Movie Database 
(en) Pizzagjengen på Metacritic 
Pizzagjengen hos TV.com
Joey Cheek

William Joseph «Joey» Cheek (født 22. juni 1979 i Greensboro, Nord-Carolina) er en amerikansk tidligere skøyteløper. Han er spesialist på sprint- og mellomdistanser.
Cheek fikk sitt internasjonale gjennombrudd under OL 2002 i Salt Lake City, der han tok bronse på 1 000 meter og var 0,08 sekunder for sent ute til å ta medalje på 1 500 meter.
I 2003 tok han bronse på 1 000 og 1 500 meter under VM enkeltdistanser i Berlin. Begge distansene ble vunnet av nederlenderen Erben Wennemars.
I 2005 kom Cheek for første gang på seierspallen i et sprint-VM, igjen bak Wennemars. 22. januar 2006 kunne Cheek endelig stå øverst på seierspallen etter et internasjonalt mesterskap – han ble sprintverdensmester i Heerenveen, foran Dmitrij Dorofejev (Russland) og Jan Bos (Nederland). 
Under OL 2006 i Torino vant han gull på 500 meter, igjen foran russeren Dorofejev. På 1 000 meter tok han sølv bak landsmannen Shani Davis. På pressekonferansen etter seieren på 500 m fortalte Cheek at han ville gi premiepengene til Right To Play, en humanitær organisasjon ledet av den norske OL-mesteren Johann Olav Koss. Premiepengene fra de to medaljeløpene var totalt USD 40 000, og han utfordret også sine sponsorer til å sponse Right To Play.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joey Cheek – Olympics.com 
(en) Joey Cheek – Olympic.org 
(en) Joey Cheek – Olympedia 
(en) Joey Cheek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joey Cheek – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Joey Cheek – Speedskatingbase.eu 
(en) Joey Cheek – SpeedSkatingNews.info 
(en) Joey Cheek – SpeedSkatingStats.com 
(en) Joey Cheek på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Joey Cheek på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
«Joey Cheek» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 11. februar 2006. Besøkt 22. juli 2016. 
(no) Joey Cheek i Store norske leksikon
(en) Speedskating Hall of Fame – Speed Skaters : Joey Cheek på The National Speedskating Museum and Hall of Fame, Besøkt 22. juli 2016.
Heltbergs Studentfabrik

Heltbergs Studentfabrik, egentlig Heltberg og Reehorst Real- og Latinskole, var en norsk «studentfabrikk», dvs. en skole som forberedte studentene på opptakseksamen ved universitetet, og ble opprettet av Henrik Anton Schjøtt Heltberg (1806–1873) og Wessel Joachim Andreas Reehorst (1824–1910) i 1846. Heltberg selv tilhørte på 1830-tallet kretsen rundt Henrik Wergeland.
Skolen lå i Kongens gate 5 i Christiania og var et artiumsforberedende kurs for dem som ikke var kommet gjennom de ordinære skolene og eventuelt hadde lest som privatister. Skolen var toårig, og ble i 1852 utvidet til treårig. Henrik Ibsen var f.eks. elev kun i fire måneder, fra mai til august 1850. Skolen ble kalt studentfabrikk fordi den opprinnelig innebar et mer komprimert løp frem mot examen artium enn de vanlige skolene.
Forfattere som A.O. Vinje, Henrik Ibsen, Bjørnstjerne Bjørnson og Jonas Lie gikk der. Og Heltberg selv var meget tilfreds med alle dikterne som hadde vært hans elever. På den tid Vinje, Ibsen, Bjørnson og Lie var elever ved skolen, holdt den til «i midlertidige lokaler på Øvre Hiortnæs, en løkkeeiendom mellom Observatoriet og Skillebekk et stykke unna Drammensveien.»Slik skildres de i Bjørnstjerne Bjørnsons dikt «Gamle Heltberg»:

Lang og slåpen, i halvdrøm, på yderste linje,
sad og grundet for sig selv Åsmund Olavson Vinje.
Anspent og mager, med farve som gibsen,
bag et kul-sort, umådeligt skæg, Henrik Ibsen.
Jeg, den yngste i laget, gik og vænted på parti,
intil nyt kuld kom in, over jul, Jonas Lie.Bjørnson fremstiller Heltberg som en betydelig pedagog i linjer som disse:

Hans billeder blev nedslag i vor skabende lyst,
hans vid blev styrke-prøve; den gav evne til dyst,
hans vælde var os vægten, hvorpå småt fra stort blev skilt,
hans patos bud fra kampen, som luede stilt.Bjørnson legger vekt på at hans undervisning bidro til å gjøre elevene til sterke og selvstendige personligheter som skulle komme til å gjøre seg gjeldende «i tingets sal, for skranken, i skolen, i kirken, / i digtning og i kunst.» Heltberg var en pedagog med evne til å gjøre selv latinen åndfull og til å levendegjøre grammatikken.
Arne Garborg var aldri elev av Henrik Anton Heltberg, men har likevel gitt et berømt portrett av pedagogen Heltberg, eller «Gamlen», i romanen Bondestudentar (1883).

«Han hadde «knep» og påfynster utan tal. Men kor mange han hadde, og kor rare dei kunne sjå ut, han fekk alltid noko ut av deim. Det var ein «metode» som ikkje hev vore uppe korkje fyrr eller sidan: for metoden var mannen, og mannen var eit geni.»


== Referanser ==
Grete Haagenrud

Grete Sofie Haagenrud (født 26. august 1938 i Vardø) er en norsk lærer og barnebokforfatter.
Hun ble født i Vardø i Finnmark og flyttet sammen med familien til Vadsø som toåring. Familien forlot Finnmark høsten 1944, men flyttet til Kirkenes etter andre verdenskrigs slutt. Haagenrud var videre bosatt i Namsos og Steinkjer, og fra 1996 er hun bosatt på Røros.
Hun debuterte i 1991 med den første av fem erindringsbøker om barndom i Finnmark og på flukt under andre verdenskrig. De fem bøkene om Sofie og Katrine ble svært populære, ikke minst gjennom forfatterens egne opplesninger, som er sendt i Barnetimen for de minste i NRK og utgitt av Lydbokforlaget.
Haagenrud har vært politisk aktiv for Høyre. Hun var leder i Namsos Høyrekvinner 1966–1967.


== Sofie og Katrine ==
Sofie og Kathrine-bøkene følger jentene gjennom krigen i Norge. Fortellingene skildrer krigens hverdag, og at selv ikke en stor krig kan sette en stopper for alle lekene og drømmene de hadde. Sofie, Kathrine og familien blir tvangsflyttet fra hjemmet sitt i Vadsø, og ender etterhvert opp i Lillesand. Her lever de det første fredsåret før de får lov å flytte tilbake igjen til Vadsø, som ikke er den samme som før.


== Bibliografi ==
Sofie og Kathrine 1 (1991)
Sofie og Kathrine 2 – Ritsj, ratsj, fillibom-bom-bom (1992)
Sofie og Kathrine 3 – Med humørdrops i bagasjen (1993)
Sofie og Kathrine 4 – Tre ord på snei. Glem meg ei (1994)
Sofie og Kathrine 5 – Det gror i brent jord (1995)
Johanne og Lyder – Det skumle brevet (2002)
Johanne og Lyder – Et forrykende uvær (2003)
Johanne og Lyder går til filmen (2004)
Astrid og krigen, barnebok, Tell (2012)


== Priser ==
Teskjekjerringprisen 2005
Nominert til Brageprisen 1995
Kulturdepartementets debutantpris 1991


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Grete Haagenrud i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ruberth Morán

Dickson Ruberth Morán Puleo er en fotballspiller fra Venezuela som i 2006 gikk til Odd Grenland. Han klarte imidlertid ikke å spille seg inn på laget, og etter et halvt år ble kontrakten annullert. En medvirkende grunn til dette var også at Morán, i motsetning til hva han forespeilet klubben, ikke fikk italiensk pass, og dermed ikke kunne spille på laget så lenge to andre  ikke-EU/EØS-spillere spilte. Morán har 62 landskamper og 15 mål for Venezuela, hvorav to i VM-kvalifisering mot Brasil, noe som skaffet ham heltestatus i hjemlandet. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruberth Morán – FIFA 
(en) Ruberth Morán – Transfermarkt 
(en) Ruberth Morán – national-football-teams.com 
(en) Ruberth Morán – FootballDatabase.eu 
(en) Ruberth Morán – FBref
Papirdragen

Papirdragen er en norsk animert kortfilm fra 1963 regissert av Ivo Caprino. Den var rettet mot barn og var en oppdragsfilm om UNICEFs arbeid og ble vist over hele verden på 1960-tallet. Egil Monn-Iversen komponerte musikken, Odd Børretzen skrev manus, mens Ingse Gude skapte alle de 30 dukkene sammen med sin elev Ingeborg Isdahl.
Filmen regnes som teknisk vellykket og fikk mye ros da den kom. Samtidig møtte den motforestillinger for å være naivistisk i framstillingen. Filmen var imidlertid tidstypisk i sin avspeiling av datidens bistandsarbeid.Den hadde premiere på Scala kino den 18. juni 1964. Den ble vist på norsk TV i 1969.


== Produksjonsstab ==
Produksjon og regi: Ivo Caprino
Effekter: Remo Caprino, Truls Olsen
Idé og opplegg: Odd Børretzen
Laboratorium: AB Film-Teknik
Lyd: Roger Arnhoff Lydstudio
Modeller: Ingeborg Gude
Modeller assistent: Ingeborg Isdahl
Musikk: Egil Monn-Iversen
Forteller. Liv Dommersnes
I samarbeid med: UNICEF
Spesielle effekter: Bjarne Sandemose


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Papirdragen på Internet Movie Database 
(no) Papirdragen hos Filmfront
Jim Wallace

James Robert «Jim» Wallace, baron Wallace av Tankerness, (født 25. august 1954 i Annan i regionen Dumfries and Galloway i Skottland) er en britisk advokat og politiker, som har vært leder av de skotske Liberaldemokratene, første Deputy First Minister i Skottland og fungerende Førsteminister i Skottland i kortere perioder i henholdsvis oktober 2000 og november 2001. Han representerte valgkretsen Orknøyene i det skotske parlamentet fra 1999 til 2007, samt valgkretsen Orknøyene og Shetland i det britiske underhuset fra 1983 til 2001. Han ble adlet som baron Wallace av Tankerness høsten 2007 og ble dermed medlem av overhuset, hvor han fra 2013 ledet Liberaldemokratenes gruppe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jim Wallace, Baron Wallace of Tankerness – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jim Wallace hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Jim Wallace hos The Peerage 
Jim Wallace MSP offisiell hjemmeside
Jim Wallace MSP offisiell biografi på hjemmesiden til det skotske parlamentet
Jim Wallace MSP profil på hjemmesiden til de skotske liberaldemokratene
Orkney Islands Council

Orkney Islands Council (OIC) er det lokale regionsrådet for den skotske øygruppen Orknøyene. OIC ble opprettet i 1974 og har i dag 1800 ansatte og er øygruppens største arbeidsgiver. OIC har 21 folkevalgte, 13 kommer fra Mainlands 13 valgdistrikter. De øvrige åtte kommer fra de øvrige øyene.  


== Sammensetning ==


== Eksterne lenker ==
Orkney Islands Councils offisielle hjemmeside