jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Baja California Sur

Baja California Sur utgjør den sørlige halvdelen av halvøya Baja California i Mexico. Grensen går ved 28 grader nord. Delstaten har en kort landegrense med delstaten Baja California, som utgjør den nordlige delen av halvøya. Arealet utgjør 73 922 km². Befolkningstallet lå i 2010 på 637 026, den minste befolkningen i noen meksikansk delstat. Befolkningstettheten på ca. 6 per km² er også den laveste i landet. Hovedstaden heter La Paz.


== Navnet ==
Navnet California er av mytisk opphav. Ifølge sagnet skulle en gruppe amasoner ha en dronning ved navn Calafia. I den spanske kolonitiden skilte man mellom Alta California, og Baja California, hhv. Øvre og Nedre California. Ved freden i Guadalupe-Hidalgo i 1846 måtte Mexico avstå Øvre California til USA, som vi dag kjenner som den amerikanske delstaten California. 


== Geografi og natur ==
Baja California Sur består for det meste av ørken og fjell. I nord ligger Desierto Central (sentralørkenen), og her finnes El Vizcaíno, et naturreservat som står på UNESCOs liste over verdensarven. Ved Loreto finnes det en del jordbruksområder, og ellers drives det jordbruk i oaser rundt på halvøya. Lengst i sør ligger Cabo San Lucas, som er sørspissen av halvøya.


== Historie ==
Delstaten ble muligens befolket allerede for 14 000 år siden, muligvis av stammer som vandret sørover langs stillehavskysten. I tiden før den spanske erobringen bodde det stammer av jegere og sankere på halvøya. Pericué-folket bodde lengst i sør, mens Guaycura-folket bodde på midten. 
I 1534 besøkte Mexicos erobrer, Hernán Cortés, halvøya. Noen permanent europeisk bosetting ble det ikke før jesuittene etablerte misjonsstasjoner på 1600- og 1700-tallet. Imidlertid tålte urfolket kontakten med europeerne dårlig, og døde etter hvert ut som egen gruppe. I stedet fikk halvøya en sparsom befolkning av kvegdrivere og fiskere i løpet av 1800-tallet.


== Økonomi ==
Kvegdrift, oasejordbruk og fiske var tidligere de viktigste næringsveiene. Imidlertid er Baja California Sur i dag svært avhengig av turismen. De flotteste strendene ligger ved sørspissen, og her er det utviklet resort-aktige steder hvor nordamerikanske gjester slipper å forholde seg for mye til meksikansk kultur. 


== Verdt å se i Baja California Sur ==

Hvalsafari ved Laguna Ojo de Liebre lengst nord i delstaten er svært kjent, og her kommer gråhvalene ned fra Alaska for å føde sine unger. Det finnes også flere reservater for skilpadder og kolonier av sjøløver. Båtturer til El Arco, den naturskapte steinbuen i Cabo San Lucas er også populære. Strendene langs hele halvøya er superbe, og bare noen få steder er det utviklet store turistmaskiner. Man kan med andre ord velge mellom en avslappet ferie i amerikansk stil og en mer dyptloddende tilnærming. Kulturarven kan studeres i form av urfolkets hulemalerier og flere misjonsstasjoner, blant annet i Loreto, Mulegé og San Ignacio. 


== Se også ==
Liste over kommuner i delstaten Baja California Sur


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baja California Sur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Baja California Sur – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Dialektikk

Dialektikk er et filosofisk begrep som legger vekt på hvordan motsetninger går opp i en høyere enhet, skjemamessig i en form der en tese fører til utviklingen av en antitese og kampen mellom disse fører til en syntese, en høyere enhet som dermed blir en ny tese i en ny dialektisk prosess. Mens den idealistiske dialektikken fremfor alt er assosiert med Georg Wilhelm Friedrich Hegel, er den materialistiske versjonen først og fremst assosiert med Karl Marx.
Dialektikk som filosofisk begrep har imidlertid en historie som går lenger tilbake. Hegel daterer den første uttrykte dialektiske oppfatningen til vediske skrifter fra omtrent år 1500 f.Kr. Også i den greske filosofien var dialektikken til stede. I sin doktorgradsavhandling går Marx langt i retning av å utpeke Epikur til den første materialistiske dialektikeren. Også Sokrates og Platon baserte seg mye på dialektiske prinsipper, selv om det var i en idealistisk form. Også innen buddhistisk kultur har dialektikken hatt en viss betydning.


== Hegels dialektikk ==
Når det gjelder filosofisk refleksjon, peker Hegel på at fornuften er noe dynamisk, en prosess. Og "sannheten" er selve denne prosessen.
Man kan for eksempel ikke trekke ut forskjellige tanker fra antikken eller middelalderen, renessansen eller opplysningstiden og si at dette var riktig eller dette var feil.
Derfor kan man heller ikke si at Platon tok feil, men at Aristoteles hadde rett.
Men "verdensånden" utvikler seg, fornuften er progressiv.
Enhver som studerer historien inngående, vil legge merke til at en tanke gjerne settes frem på grunnlag av andre tanker som er fremsatt før. Men straks en tanke fremsettes, vil den motsies av en ny tanke. Slik oppstår det spenning mellom to motsatte måter å tenke på. Men denne spenningen oppheves ved at det fremsettes en tredje tanke som tar vare på det beste i begge standpunktene. Dette kaller Hegel en dialektisk utvikling.


=== Eksempel ===
Eleatene hevdet at enhver forandring egentlig var umulig. De ble derfor tvunget til å benekte enhver forandring selv om de registrerte alle forandringene med sansene. Eleatene hadde fremsatt en påstand, et sånt standpunkt kalte Hegel en posisjon.
Men hver gang en slik påstand fremsettes vil det dukke opp en motsatt påstand. Dette kalte Hegel en negasjon. Negasjonen til eleatenes filosofi var Heraklit, som sa at "alt flyter".
Nå er det opprettet en spenning mellom to diametralt forskjellige måter å tenke på.
Denne spenningen ble opphevet da Empedokles pekte på at begge hadde litt rett og litt feil.
Eleatene hadde rett i at ingenting egentlig forandrer seg; de samtidig ikke hadde rett i at vi ikke kunne stole på sansene våre. Heraklit hadde rett i at vi kunne stole på sansene våre, men ikke i at alt flyter. For det var mer enn ett grunnstoff. Det var bare sammensetningen som forandret seg, ikke grunnstoffet selv.
Empedokles' standpunkt, som formidlet mellom de to standpunktene, kalte Hegel negasjonenes negasjon.


== Se også ==
Dialektisk materialisme
Syv frie kunster
Animagus

Animagus er et fiktivt uttrykk brukt i Harry Potter-bøkene om en heks eller trollmann som har lært å forvandle seg selv til et dyr  uten en tryllestav.
Med en tryllestav kalles dette transfigurasjon. – Det blir vist blant annet av Barty C. jr. når han har brukt poliksir og forvandlet seg til A. madeye Moddy i bok nr 4 på Draco. 
Peter Pittelpytt ( Peter pettigrew) bruker dette på seg selv for å skjule at han ennå lever etter han svek sine venner; Harrys foreldre og solgte dem til Lord Voldermort. 
Animager-magi er i bøkene et veldig komplisert emne innen magi, og det er ikke så mange som klarer å lære seg det. Det er kun syv registrerte animaguser.
Det er usikkert hvilket dyr man blir med animagi, men det er hovedsakelig personlighet og utseende som bestemmer resultatet.
I Harry Potter og Føniksordenen presset Hermine Grang Rita Slita til å skrive en artikkel om Harry; Gratis og uten intervjups, om Rita ikke gjorde det ville Hermine fortelle til Aftenprofeten at Rita var en uregistert animagus (en bille) og det var slik hun fikk all informasjonen til sine intervjuer.
Andre kjente animagere fra bøkene er:
Minerva McSnurp , som blir en grå stripet katt med brillemønster rundt ørene.
Jakob Potter, som kunne bli en kronhjort (lik som Harry Potters Skytsverge)
Sirius Svaart, som kunne bli en stor svart giganthund.
Petter Pittelpytt (bedre kjent som Ormsvans), som kunne bli en rotte.
Rita Slita, som kunne bli en svart bille med grønne striper og brillemønster rundt antenneneJacob, Sirius og Ormsvans ville bli animager for å kunne holde Lupus med selskap når han ved hver fullmåne ble varulv, fordi når de var dyr var ikke varulvbitt skadelig for dem. Disse tre var uregistrerte animagere og selv ikke Albus Humlesnurr visste om at de var animager før våren 1994, da Sirius selv fortalte ham det.
Da Sirius satt i Azkaban, det beryktede trollmansfengselet, forvandlet han seg til en hund, og etter som dyr føler mindre enn mennesker, fikk ikke desperantene full virkning på ham. Siden desperanter heller ikke kan kjenne dyrs følelser på samme måte som menneskers var det også lettere å rømme som hund, noe han gjorde i Harry Potter og Fangen fra Azkaban. Han krøp ut, og svømte fra øyen Azkaban lå på og i land.


== Se også ==
Metamorf-magus
Skandalen i Hadleyburg og andre historier

Skandalen i Hadleyburg og andre historier (engelsk The Man That Corrupted Hadleyburg and Other Stories and Sketches) er en novellesamling av den amerikanske forfatteren Mark Twain. Samlingen består av tolv noveller, der novellen «Skandalen i Hadleyburg» er den mest kjente novellen. Samlingen stammer fra hans mørkeperiode, som startet rundt begynnelsen av 1890-årene og som varte til hans død i 1910.


== Handling ==
«Skandalen i Hadleyburg og andre historier» består av tolv noveller som viser mange ulike sider fra Mark Twains forfatterskap og alle har det lune humoristiske og moralske preget som han er kjent for. «Skandalen i Hadleyburg» handler om byen Hadleyburg som er kjent for sin ærlighetssider. Så en dag, uten at byen vet det, fornærmer de en besøkende mann som sverger hevn og kommer med den perfekte hevnen som fører til at byens stolte sider ble satt på prøve. «Salig Benjamin Franklin» handler om Benjamin Franklins hevn på amerikanske rampegutter. «En krønike fra middelalderen» er en parodi som skildrer ulike sider ved middelalderen. «Rogers» er en parodi som skildrer britisk kultur. «En handelsreisende» handler om en samlers forbannelse. «Mark Twains selvbiografi» handler om Mark Twains utrolige slektshistorie. «Den store oksekjøtt-kontrakten» er en vandrehistorie om en stor forsyning av oksekjøtt som skaper mer problemer enn den er nyttig. «Den berømte hoppende frosk fra Calaveras» handler om en storvedders forbannelse. «Eskimøens tragedie» handler om eldre kulturs forbannelse når moderne redskaper trenger på. «Kannibalisme på jernbanen» handler om hvordan hvem som helst kan bli kannibaler. «Blücher» handler om hvordan man ser på livet hvis noe går mot deg eller du ser en som har det verre. «Et brev til dronningen av England» handler om et brev Twain skriver til dronningen av England.


== I Norge ==
I Norge ble samlingen første gang gitt ut i 1947 på Jacob Dybwads forlag i Jacob Dybwads oversettelse og illustrert av Chrix Dahl. Novellesamlingen har etter 1947 ikke blitt gitt ut igjen i sin helhet, men enkelte av novellene finnes i utvalget «Kannibalisme på toget og andre fortellinger» som er utgitt av Kagge Forlag i Olav Angells oversettelse.


== Noveller ==
«Skandalen i Hadleyburg»
«Salig Benjamin Frankli»n
«En krønike fra middelalderen»
«Rogers»
«En handelsreisende»
«Mark Twains selvbiografi»
«Den store oksekjøtt-kontrakten»
«Den berømte hoppende frosk fra Calaveras»
«Eskimøens tragedie»
«Kannibalisme på jernbanen»
«Blücher»
«Et brev til dronningen av England»


== Illustrerte utgaver ==
1947 –  Skandalen i Hadleyburg og andre historier, oversatt av Jacob Dybwad og illustrert av Chrix Dahl. Jacob Dybwads forlag.


== Filmer ==
Ralph Rosenblum: The Man That Corrupted Hadleyburg (1980).
Robert Chenault: Notorious Jumping Frog of Calaveras County (1981).
D.N.Angel

D.N. Angel er en japansk tegneserie, manga, skrevet av Yukiru Sugisaki. Den har senere blitt gjort som tegnefilm, en 26 episoder lang anime, og som spill for PlayStation 2.


== Handling ==
D.N. Angel handler om Daisuke Niwa som på sin 14-årsdag bestemmer seg for å gi et kjærlighetsbrev til sin forelskelse, Risa Harada, men mislykkes. Samme dag dukker Dark opp i Daisukes indre, og han blir forklart at hvert mannlige medlem av Niwa-familien forvandles til den berømte Phantom Thief Dark. Hans oppgave er å stjele kunstverk som blir livaktive og forårsaker ulykker. Hver gang han får hjertebank (spesielt når han er forelsket) blir han Dark, og den eneste måten han kan bli normal igjen er å få sin kjærlighet returnert.


== Personer ==
Daisuke Niwa:
Grunnet hans dna forandres han til Dark når han blir forelsket. Han har blitt trent opp av moren og bestefaren siden han var liten med feller inne i huset. Selv om han er klumsete, er han godhjertet og gjør alltid sitt beste.
Dark -(Phantom Thief Dark):
Daisukes alternative ego. Han er litt svak for jenter, spesielt Risa Harada som ligner på hans første kjærlighet, Rika Harada, som var Harada-tvillingenes bestemor. Når han blir forelsket forandres han tilbake til Daisuke.
Risa Harada:
Den yngste av Harada-tvillingene. Hun er romantisk, naiv og veldig forelsket i Dark.
Riku Harada:
Den eldste av Harada-tvillingene. Hun misliker Dark fordi han stjal hennes første kyss.
Satoshi Hiwatari:
Satoshi går i samme klasse som Daisuke, Riku og Risa, og er den kjekke i klassen. Slik som Daisuke, har han også et alternativt ego, Krad (Dark stavet baklengs), som er motsatt av Dark.
Satoshi opptrer noen ganger kald og likegyldig, for at Krad ikke skal våkne og skade personer han bryr seg om.
Krad:
Krad er motsatt av Dark; ond og maktsyk, og bryr seg ikke om verten hans blir skadet i slåsskamper med Dark.
Takeshi Saehara:
Daisukes bestevenn- Han  vil bli proff journalist og er interessert i å lage artikler om Darks stjelingsmanøvre om natten.
Emiko: Daisukes mor.
Kosuke Daisukes far.
Daiki Niwa: Daisukes bestefar.


== Eksterne lenker ==
(en) D.N.Angel på Internet Movie Database
Erik Ness

Erik Ness (født 11. mars 1949) er en norsk miljøarbeider, redaktør og politiker for Rødt.


== Liv og virke ==
Ness er utdannet lærer fra Sagene lærerskole og jobbet som lærer 1972-1974. Etter å ha fått kontakt med ml-bevegelsen i 1972 selvproletariserte han seg og jobbet som platearbeider på Kaldnes og Framnes 1974-1989. Fra 1991 har han jobbet som miljøarbeider i Boligtjenesten for funksjonshemmede.


=== Politiker ===
Ness var partisekretær i Arbeidernes Kommunistparti 1989-1991. Han satt flere perioder i partiets sentralstyre. Siden 1991 har han vært redaktør for partiets teoretiske tidsskrift Røde Fane, senere Rødt! (2007-2017) og deretter Gnist fram til 2016. Pr. 2019 er han leder redaktør for Forlaget Rødt!.Han var Rød Valgallianses førstekandidat i Larvik ved kommunevalget i 2003, men kom ikke inn. 
Etter stiftelsen av partiet Rødt i 2007 har Ness deltatt i partiets arbeid lokalt i Larvik og på fylkesnivå i Vestfold.


== Referanser ==
Milchprosessen

Milchprosessen (offisielt Amerikas forente stater mot Erhard Milch) var den andre av de tolv rettssakene som ble ført av et amerikansk militærtribunal under Nürnbergprosessene. Den ble ført på samme sted som den internasjonale Nürnbergprosessen, men i Milchprosessen hadde domstolen kun amerikanske medlemmer.
Det var kun én tiltalt i saken, tidligere feltmarskalk i Luftwaffe Erhard Milch, som var anklaget for å ha begått krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.

Saken ble først for Militærtribunal II, og dommerne var Robert H. Toms (rettens president), Fitzroy Donald Philips og Michael A. Musmanno. John J. Speight var reservedommer. Aktoratet ble ledet av Telford Taylor, mens anklagene ble fremlagt av Clark Denny. Forsvarerne i saken var Friedrich Bergold og Werner Milch; sistnevnte var den tiltaltes bror.
Tiltaltebeslutningen ble tatt ut 14. november 1946, og rettssaken varte fra 2. januar 1947 til 17. april samme år. Anklagene var:

Krigsforbrytelser i form av mishandling og bruk i tvangsarbeid av krigsfanger, samt deportering av sivile fra okkuperte områder for samme formål.
Krigsforbrytelser i form av deltagelse i eller autorisering av medisinske eksperimenter på mennesker uten testsubjektenes samtykke, i særdeleshet forsøk med simulasjon av store høyder og frost.
Forbrytelser mot menneskeheten i form av deltagelse i mord, utryddelse, slavedrift, deportering, fengsling, tortur og bruk i tvangsarbeid av sivile under tysk kontroll, tyske borgere og krigsfanger.Milch erklærte seg ikke skyldig i alle tiltalepunkter. Tribunalet fant ham skyldig i punkt 1 og 3, men frikjente ham på punkt 2 fordi hans deltagelse ikke kunne bevises hinsides tvil. Han ble dømt til livsvarig fengsel, som ble omgjort til 15 års fengsel i 1951. I juni 1954 ble han sluppet fri under et større amnesti.


== Kilder ==
«Trials of War Criminals Before the Nuernberg Military Tribunals Under Control Council Law No. 10», "THE MILCH CASE"
National Security Letter

National Security Letter (NSL) er et begrep i den amerikanske Patriot-loven som gir etterforskningsetaten FBI anledning til å samle inn personopplysninger under etterforskning av terrorisme og spionasje uten fullmakt fra en dommer eller storjury. FBI kan utstede et NSL for å tvinge private selskaper – gjerne tele- og internettleverandører – til å utlevere personopplysningene. På denne måten fungerer NSL som en administrativ stevning. Et NSL innebærer også at det aktuelle selskapet forbys å informere kunden om at FBI har ham eller henne under overvåkning. I 2005 ble det utstedt 9254 forskjellige NSL vedrørende 3501 personer.


== Eksterne lenker ==
Report reveals number of secret FBI subpoenas – CNN
NSL

NSL kan vise til:

Norske Sjømatbedrifters Landsforening
National Security Letter
National Soccer League
Nayarit

Nayarit er en av de mindre av Mexicos 31 delstater, og er en kyststat mot Stillehavet som også grenser til Sinaloa, Durango og Zacatecas mot nord og nordøst, og mot Jalisco i sør. Hovedstaden heter Tepic. Arealet er på 27 815 km², og befolkningstallet er på litt over én million mennesker.


== Navnet ==
Navnet kommer av nahuatl og betyr sønn av guden i himmelen og på sola. 


== Geografi ==
Det meste av Nayarit er lavland langs stillehavskysten, med mange fine strender og flere laguner i kystområdet. Området gjennomstrømmes av flere korte elver. Utenfor kysten ligger øygruppa Islas Marías og flere andre mindre øyer. Mot øst stiger landet mot fjellkjeden Sierra Madre Occidental, blant annet finnes flere sloknede vulkaner i delstaten. Klimaet er tropisk på kystsletta, med regntid på sommeren. Temperaturen avtar med høyden.


== Befolkning ==
De aller fleste innbyggerne i Nayarit tilhører Mexicos største befolkningsgruppe, mestisene, som er en blanding av spansktalende og urfolk. To urfolkskulturer står imidlertid sterkt i delstaten, huichol-folket med ca. 17 000 individer, og cora-folket med ca. 16 000 individer. I tillegg finnes det noen andre mindre grupper. Urfolksgruppene finnes først og fremst i avsidesliggende deler av delstaten. 
Befolkningsøkningen, som tidligere var sterk, er nå dempet på grunn av stor utvandring til Baja California og Canada.


== Økonomi ==

Jordbruk er viktig i delstaten, og blant annet dyrkes det sukkerrør, bananer og tobakk. Turismen spiller en stadig større rolle. Ett av Mexicos største badesteder, Puerto Vallarta, ligger dels i Nayarit, dels i Jalisco. Lenger nord ligger San Blas, som også er et viktig badested.


== Interessant i Nayarit ==
De fleste turistene kommer for å oppleve de flotte strendene. I tillegg ønsker mange å besøke Mexcaltitán, også kalt Mexicos Venezia. Denne landsbyen ligger ute i en lagune, og regnes som aztekernes urhjem.


== Se også ==
Liste over kommuner i delstaten Nayarit
Migrationsverket (Sverige)

Migrationsverket er en svensk myndighet som har ansvar for gjennomføringen av landets utlendingspolitikk, inkludert tillatelse eller visum for innreise, bosettingstillatelse, asylprosessen, statsborgerskap, støtte til frivillig tilbakevending og samarbeid med internasjonale organisasjoner som EU og UNHCR.
Migrationsverket ble opprettet i 1969 under navnet Statens invandrarverk og fikk overført oppgaver fra tre ulike myndigheter: tillatelsessaker fra den daværende Utlänningskommissionen, statsborgersaker fra Justitiedepartementet og integrasjonsoppgaver fra Arbetsgruppen för invandrarfrågor i Inrikesdepartementet. Integrasjonsspørsmål ble utskilt til det nye Integrationsverket i 1997–98.


== Referanser ==


== Se også ==
Migrasjonsminister


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Migrationsverket – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rudolf Brandt

Rudolf Brandt (født 2. juni 1909 i Frankfurt (Oder) i Brandenburg i Tyskland, død 2. juni 1948 i Landsberg fengsel) var en tysk jurist, offentlig statstjenestemann og offiser i SS. Han var med å administrere medisinske eksperimenter på mennesker i konsentrasjonsleirer.
Brandt ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.


== Liv og virke ==
Rudolf Brandt var utdannet stenotypist. Etter et juridisk studium i Berlin og Jena promovering til Dr. jur. i 1934, ble han ministerialråd og sjef for ministerialbyrået i Rikets innenriksministerium. Allerede før dette var han i 1932 blitt medlem av NSDAP (Medlemsnummer 1 331 536) og i 1933 av SS (medlemsnummer 129 771). Han fikk til slutt graden Standartenführer i SS.
Fra 11. desember 1933 var Brandt med i Reichsführers-SS-personlige stab. Fra 1936 arbeidet han som personlig administrativ offiser for Reichsführer-SS Heinrich Himmler. Han var også rådgiver og leder for ministerens kontor i Innenriksministeriet. Han kom med tiden å bli kalt «Himmlers høyre hånd». Fra slutten av 1930-årene var han Himmlers forbindelsesoffiser til innenriksministeriet, og fra 1943 ministerialråd i innenriksministeriet.
Han var delaktig i administreringen av de medisinske eksperiment som ble utført på fanger i nazitysklands konsentrasjonsleirer. Blant annet hadde han ansvar for at minst 86 jøder ble myrdet slik at deres skjeletter skulle inngå i professor August Hirts samling i Strassburg.I Det tredje rikes aller siste dager var han en av Heinrich Himmlers få ledsagere. Han ble arrestert, antagelig i slutten av mai 1945, i Bremervörde.


=== Krigsforbryterrettergang ===
Etter andre verdenskrig ble han tiltalt av Det amerikanske militærtribunalet og stilt for retten i Nürnberg under Legeprosessen. Tiltalen dekket fire punkter:

Konspirasjon for å begå krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten som angitt i punkt 2 og 3
Krigsforbrytelser i form av medisinske eksperimenter uten testsubjektets samtykke på krigsfanger og sivile i okkuperte områder, samt deltagelse i massemord på fanger i konsentrasjonsleirer
Forbrytelser mot menneskeheten i form av tilsvarende eksperimenter på tyske borgere
Medlemskap i en kriminell organisasjon, det vil si SSBrandt erklærte seg ikke skyldig. Han ble i likhet med de andre tiltalte i prosessen frikjent på punkt 1, ettersom retten mente at det falt utenfor deres jurisdiksjon. På de tre andre punktene ble han kjent skyldig, ettersom han hadde vært ansvarlig for administrasjon og koordinasjon av eksperimenter i konsentrasjonsleirer, og dømt til døden.
Rudolf Brandt ble henrettet ved hengning på sin 39-årsdag, den 2. juni 1948.


== Referanser ==
One Nation Party

One Nation Party er et australsk høyrepopulistisk parti som ble grunnlagt i 1997 og stilte til valg for første gang i 1998. Partiet ble startet etter at det liberale parlamentsmedlemmet Pauline Hanson ble vraket på grunn av uttalelser som ble tolket i rasistisk retning. I partiprogrammet kom også dette til syne gjennom en argumentasjon om at det australske samfunnet var i ferd med å bli ødelagt av innflytelsen fra asiatiske innvandrere og landets urbefolkning aboriginene.
Parlamentsvalget i 1998 ble ingen suksess. Hanson ble ikke valgt, men partiet fikk valgt en senator, som satt til 2005. Ved regionalvalget i Queensland i samme år oppnådde imidlertid One Nation Party fikk hele 22,7%, og ble provinsens nest største parti. Interne motsetninger og motstand fra de etablerte partiene svekket imidlertid partiet, og ved valget i Queensland i 2001 oppnådde de bare 8,69%, selv om de på dette tidspunktet hadde blitt et mer landsdekkende parti med representasjon også i delstatsparlamentene i Vest-Australia og New South Wales. Dette skulle imidlertid ikke vare, og i 2004 falt de ut av delstatsparlamentet i Queensland, som siste delstat. I 2005 mistet de statusen som riksdekkende parti, og er i dag kun et parti som eksisterer i Queensland, Western Australia og New South Wales.
Grunnleggeren, Pauline Hanson, ble ekskludert fra partiet i 2002 etter mistanke om valgfusk. Senere stilte hun til valg under andre partinavn, før hun igjen ble partimedlem i 2013, og partileder 2014. Partiet skiftet navn til Pauline Hanson's One Nation i 2015.


== Referanser ==