jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Danny Basham

Daniel «Danny» Holly (født 3. oktober 1979), bedre kjent som Danny Basham, er en amerikansk fribryter best kjent for sin periode i World Wrestling Entertainment. Danny og «broren» hans Doug Basham var i et tag team kalt Basham Brothers, og de opptrådte hovedsakelig på SmackDown! I en stund var de medlemmer av JBLs Cabinet, og spilte rollen som hans livvakter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Basham – Cagematch 
(en) Danny Basham – wrestlingdata.com 
(en) Danny Basham – Online World of Wrestling 
(en) Danny Basham – Online World of Wrestling
Saptari (distrikt)

Saptari er navnet på et av Nepals 75 administrative distrikter.
Saptari distrikt ligger i Østregionen, Sagarmatha Sone. I vest grenser det mot Siraha, i nord mot Udayapur, i øst mot Sunsari og i sør mot den indiske staten Bihar.
Areal er 1 363 km². 
Hovedstad i distriktet er Rajbiraj, en grenseby mot India med om lag 24 000 innbyggere (2005). Bybefolkning 5,3 %.
Befolkninga i distriktet var i (2001) 570 282.
Antall distriktsutviklingskomiteer 114. Bykommuner 1.
Forventa levealder 63,1 år, barnedødelighet pr. 1 000 fødte 57,7 (tall fra 2001), leger 20 (2002).
Saptari hører til Mepals flate, tropiske grensesone mot India, Tarai. Kulturelt og språklig er folket her svært likt den nordindiske befolkninga på den andre sida av grensa. I Nepal kalles slike folkegrupper også madhesi. Det fins også innslag av tharu og jhangad, et dravidisk-talende folk..
Upendra Yadav, leder for madhesi-organisasjonen Madhesi Janaadhikar Forum (MJF), er født i Saptari.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Saptari distrikt
Kart med helsestatistikk (På engelsk)
Olav Sande

Olav Øysteinsson Sande (født 28. juni 1850 i Kyrkjebø, Sande, på sørsida av Sognefjorden, i dag Høyanger, død 23. august 1927 i Bergen) var lærer, Venstrepolitiker, folkeminnesamler, folkemusikksamler, komponist og statsstipendiat fra Systrond, Leikanger.
Han var bondesønn, tok eksamen på Stord seminar 1871 og arbeidet to år i heimbygda før han bosatte seg i Systrond i Leikanger. Her engasjerte han seg på flere områder: han deltok i avholdsarbeidet, stiftet folkevæbningslag og Venstrelag, og var varamann til Stortinget 1883-85. Den første bibelhistorie på landsmål er også hans verk. 
Hans viktigste arbeid var som folkeminne- og folkemusikksamler. For dette arbeidet fikk han statsstipend i 1899, men da hadde han allerede engasjert seg i lang tid, også som bidragsyter til Hans Ross' ordbok. Etterhvert samlet han folketradisjon fra hele Vestlandet, med hovedvekt på sanger og sangmelodier. Samtidig med ham ble folkemusikksamleren Catharinus Elling også utnevnt til statsstipendiat, og de to "delte landet mellom seg"; Sande samlet musikktradisjon fra Sogn til Lista, mens Elling samlet fra Trøndelag, Østlandet og Setesdal. I alt samlet Sande inn om lag 2.500 opptegnelser. 
Sande skrev en forteljing, og satt selv melodi til flere dikt, mest kjent er Det stig av hav eit alveland. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ole Mørk Sandvik. «Olav Sande» I: Norsk biografisk leksikon, 1. utg.
Olav Sande. «Selvbiografi» I: Norsk folkekultur, 1927
Sverre Aas. Olav Sande : eit liv i ord og tonar : 1850-1927 : skulemann, folkeminnesamlar, diktar og toneskald. Høyanger/Leikanger, 1998. Hefte
Fraa Sogn : segner og annat. 1887 (Ny ettbindsutgave 1992. ISBN 82-90186-85-1)
Segner fraa Sogn II. 1892 (Ny ettbindsutgave 1992. ISBN 82-90186-85-1)
Innestengt : forteljing. 1889
Bibelsoga fyr folkeskulen. 1895
Norske tonar fyr heim og skule. 1905-1911. 4 bind.
Nyx

Nyx (gresk: Νύξ, «natt», Nox i romersk oversettelse) var nattens opphavlig gudinne. Som en skyggefull figur sto Nyx ved eller nær begynnelsen av verdens skapelse, og var mor til personifiserte guder som Hypnos (søvn) og Thanatos (død). Hennes opptreden i gresk mytologi er sparsommelig, men er avdekket som en figur med usedvanlig makt og skjønnhet. 
Nyx var en av de første vesener i universet og var antagelig datter til Khaos, men en del kilder antyder isteden at guddommen Fanes var opphavet. Hun var både søster og ektemake med Erebos (mørket). Flere av hennes avkom ble enten født uten far eller eventuelt med Erebos som far. Nyx og hennes datter Hemera var personifiseringer av natt og dag. Fra natten ble dagen født, og når Hemera kom, gikk Nyx, og når Nyx kom, forsvant Hemera.


== Kultfigur ==
I oldtidens Hellas var det svært sjelden at Nyx var fokus for kultdyrkelse. I henhold til geografen Pausanias hadde hun et orakel i akropolis ved Megara.Oftere lurte Nyx rundt i bakgrunnen av andre kulter. Det var således en statue kalt «Nyx» i Artemistempelet i Efesos. Spartanerne hadde en kult for Søvn og Død, født som tvillinger. Kulttitler komponert av sammensetningen nyx- er bevitnet for en rekke guder, mest kjent er Dionysos Nyktelios «nocturnal» og Afrodite Filopannyx «som elsket hele natten».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Grimal, Pierre (1996): «Nyx» i: The Dictionary of Classical Mythology, Wiley-Blackwell, ISBN 9780631201021. s. 314
Hesiod, Theogonien.
Kern, Otto (red.): Orphicorum Fragmenta.
Pausanias: Beskrivelser av Hellas.
Smith, William (1873): «Nyx» i: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London
Gammeldans

Gammeldans er et samlebegrep for europeiske danseformer som kom til Norge fra slutten av 1700-tallet og utover.  Gammeldanstradisjonen forbindes ofte med trekkspill-/toraderbasert musikk, og typiske danseformer er reinlender, vals, masurka og polka.
Runddanstradisjonen er på ingen måte entydig, samtidig kan det vel sies at uttrykket slik vi møter det her i nord er ulike sjatteringer av interessante sammenblandinger mellom europeisk og bygdenorsk kultur. På den ene siden kan runndanstradisjon ligger tett opp mot den tradisjonelle hardingfele-/felebaserte bygdedanstradisjonen. På den andre siden kan gammeldanstradisjonen ligge nær det moderne dansebanduttrykket. Mellom disse ytterpunktene er det også stor variasjonsrikdom.


== «Byslåtter» og «bydans» ==
Felespillere på 1800-tallet kunne kalle runddansmusikk for «byslåtter», og flere av dem spilte en og annen byslått innimellom de andre slåttene. Så ble det mulighet for å få svingt seg i en «bydans» for dem som hadde lært seg litt. Byslått-tradisjonen ble til dels utviklet på den eldre bygdedansens premisser både med tanke på innhold, form, bruk og funksjon.


== Dans til durspill ==
Utpå 1800-tallet kom munnspillet, enraderen og toraderen til Norge. Særlig ble toraderen populær som dansespillinstrument. Den gav fra seg relativt mye låt, og den eldre bygdedansen hadde fått konkurranse.


== Trekkspillet gjør sitt inntog ==
Så kom trekkspillet eller accordeonet som det også blir kalt i mer klassiske sammenhenger. Trekkspillet hadde en haug med toner,  standardbass og melodibass.  


== Se også ==
Titanofestivalen
Gammeldansmusikk
Sentrum (TV-program)

Sentrum var et norsk direktesendt aktualitetsprogram med Per Ståle Lønning som gikk på TV 2 fra 1997 til 2000. Programmet var i hovedsak et debattprogram som tok for seg ulike saker innen norsk politikk og samfunn. Det gikk tre kvelder i uka, på hverdager.
Premieren ble sett av 340 000 Beste resultat for første sesong var 864 000 seere. Programmet ble i snitt fulgt av rundt 500 000.


== Nedleggelsen og gisselsituasjonen ==
Sentrum ble tatt av plakaten i 2000 med begrunnelsen (ifølge TV 2-sjef Kåre Valebrokk) at stilen i programmet var for gammeldags. Ifølge kilder i TV 2 var gjennomsnittseeren blitt for gammel, og dermed ikke attraktive hos annonsørene. Like etter bestemmelsen om å nedlegge programmet sjokkerte Lønning hele TV-norge ved å la en mann som hadde tatt en hel barnehage som gisler i Hjelmeland i Rogaland, slippe til på direkten i hans aller siste sending av programmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En episode fra 1998 (YouTube)
Shane West

Shane West (født Shannon Bruce Snaith 10. juni 1978 i Baton Rouge i Louisiana) er en amerikansk skuespiller og musiker. Han er kanskje best kjent for sine roller i TV-serien Akutten. I 2002 vant han Teen Choice Award for filmen A Walk to Remember med motspilleren  Mandy Moore. 
Shane er sønn av Don og Catherine West. Han har en søster, Simone, og en halvsøster, Marli Ann. 


== Filmografi ==
Juli 2003: The League of Extraordinary Gentlemen
Januar 2002: A Walk to Remember
Mars 2001: Get Over It
Desember 2000: Dracula 2000
Mars 2000: Whatever it Takes
November 1999: Liberty Heights
September 1997: The Westing Game


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shane West på Internet Movie Database 
(sv) Shane West i Svensk Filmdatabas 
(da) Shane West på Filmdatabasen 
(da) Shane West på Scope 
(fr) Shane West på Allociné 
(en) Shane West på AllMovie 
(en) Shane West hos Rotten Tomatoes 
(en) Shane West hos The Movie Database
Brygosmaleren

Brygosmaleren var en gresk keramiker og/eller vasemaler som virket i Athen mot slutten av det 6. og begynnelsen av det 5. århundre f.Kr.. Navnet kommer fra signaturen Brygos som forekommer på flere vaser fra perioden; det er usikkert om det dreier seg om en person som både malte og dreide vasen, eller om det var to forskjellige personer involvert, og man bruker derfor et tilnavn. 
Hans bruk av vridde lemmer og dramatiske avkortinger viser tydelig innflytelse fra Onesimos, og det er mulig at Brygosmaleren var hans elev. Maleren var svært produktiv, og mer enn tohundre vaser er attribuert til ham. Den han er mest kjent for er Brygoskoppen, en kylix i rødfigurstil som viser «Iliupersis», det vil si plyndringen av Troja. Vasen står i Louvre.
Meanderbord

For å lese om meander i form av elvebuktninger, se meander.

Meanderbord eller meander er et ornament der linjen i en bord danner en rekke med gjentakende, spiralaktige buktninger eller et bånd av rettvinklede haker. Navnet stammer fra elven Büyük Menderes' tidligere navn Maiandros (meander). Elven, som ligger i Lilleasia, har mange slynger, omtrent som en meanderbord. Den har også gitt opphav til begrepet meander i betydningen  «elvebuktninger». Meanderbord kan også kalles gresk bord, alagreck eller à la grecque (fransk: «etter gresk mønster»).
Meanderborder er bølgeformede border som er brukt i dekorasjonsmaling og relieffer, særlig i gresk og romersk kunst og arkitektur, blant annet som mønster på friser, men ofte også i nyere arkitektur med nyklassiske elementer. I Hellas er borden nærmest et uoffisielt nasjonalsymbol, og den har til og med blitt brukt som symbol for nasjonalistgrupper som Khrysi Avgi.


== Forskjellige typer meanderborder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Greek key – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Oppslagsordet «Meander» i Nordisk familjebok fra 1912 (på svensk)
Det akkadiske rike

Det akkadiske rike var et av de tidligste storrikene i oldtidens Midtøsten og hadde sitt hovedsenter i byen Akkad.

Omkring 2300 f.Kr. ble sumererne beseiret av den akkadiske kongen Sargon, og det akkadiske rike ble til. Sargon og hans etterfølgere erobret det nordlige Mesopotamia, den syriske byen Ebla og landet Elam i øst. Riket overtok antagelig alle bystatene til sumererne. Imperiet ble styrt fra hovedstaden Akkad og besto i et århundre før det ble svekket og falt.

Mye av det man vet om riket er basert på legendariske beretninger snarere enn nøyaktige historiske opplysninger. Ikke alle erobringer som i senere tid ble tillagt Sargon har blitt støttet av arkeologiske kilder. Det akkadiske imperiet omtales ikke i datidens Egypt og vice versa. Det akkadiske imperiet kan allikevel betraktes som det til da største riket og verdens første imperium. 
De akkadiske kongene måtte ikke bare forsvare seg mot de sumeriske bystatenes stadige opprør, men de ledet også felttog mot nabolandene for å sikre handelsveier og krigsbytte og for å få kontrollen over viktige råvarer. De rådde over handel helt til Anatolia.
Sargon ble etterfulgt av sønnen Rimush, deretter av en annen sønn, Manishtushu. Begge ble myrdet. Manishtushu ble etterfulgt av sin sønn Naram-Sin. Han førte en rekke kriger og var på mange måter fremgangsrik, men fordi han hadde ødelagt et betydningsfullt tempel ble det sagt at en forbannelse rammet akkaderne. Han ble etterfulgt av sin sønn Shar-Kali-Sharri. Etter ham fulgte kongene Dudu og Shu-turul. I løpet av denne tiden begynte riket å gå i oppløsning. Sumererne overtok da makten i sine byer i sør, og Akkad ble til slutt underkuet av staten Ur. 
I tiden som fulgte dannet det seg legender rundt det akkadiske riket blant folk i Mesopotamia. Sargon ble gjerne sett på som en eksemplarisk konge, mens Naram-Sin ble sett på som en arrogant hersker som førte riket ut i ulykke.


== Eksterne lenker ==
Prosjekt på Yale University
Iraqi History Page – Akkadian Empire
A Brief Political History of Mesopotamia – Akkadian Empire
Oinokhoe

Oinokhoe (gresk: οἰνοχόη; fra οἶνος, oînos, «vin» og χέω, khéō, «jeg heller»; flertall oinokhoai) er en gresk vasetype fra antikken. Den er en vinmugge, som finnes i en rekke former. Et fellestrekk ved formene er at den har en foldet hellekant på tre sider, og vertikal hank på den siste.
Den tidligste typen kalles gjerne olpe, og har en S-formet profil; olpe er også en distinkt vasetype i korintisk keramikk. En form som dukket opp mot slutten av det 400-tallet f.Kr., en liten kuleformet oinokhoe normalt dekorert i rødfigurstil, kalles også khous. Oinokhoai kan være dekorert eller udekorert. Greske oinokhoai var normalt malt terrakottakeramikk, men kunne også bli framstilt i metall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oinochoes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kleitias

Kleitias (gresk Κλειτίας) var en gresk vasemaler som virket i Athen mellom 580 og 550 f.Kr. Hans navn er kjent gjennom siganturer, og han er knyttet fem større vaser, to kopper og en rekke koppfragmenter til ham. I alle unntatt ett av tilfellene hvor det finnes signatur har Kleitias signert som maler mens Ergotimos har signert som keramiker. En del av fragmentene er attribuert til ham på stilistisk grunnlag. 
Hans mest kjente verk er Françoisvasen, et rikt dekorert kratér fra ca. 570 f.Kr. med over tohundre figurer fordelt på seks friser.
Hyllos

Hyllos (gresk: Ὕλλος; også Hyllas, Ὕλᾱς) var i henhold til gresk mytologi den første konge i Illyria (nordvest for antikkens Hellas). Han var den eldste sønnen til Herakles, og hans mor var Deianeira, eller i henhold til andre tradisjoner Melita eller Omfale. Hyllos var en av herakleidene, de mange etterkommerne av Herakles. Han var gift med Iole (som var den indirekte årsak til Herakles' død) og hadde sønnen Kleiodaios.


== Etymologi ==
Den greske navnet Hyllos er antatt avledet fra illyrisk versjonen Hyll, som på albansk er Yll, i betydningen stjerne.


== Mytologien ==
Zevs hadde opprinnelig ment at hans sønn Herakles skulle herske over Argos, Sparta og Pylos, men på grunn av Heras sluhet hadde hans tiltenkte områder tilfalt Eurysthevs, kongen av Mykene. Etter at Herakles døde streifet hans sønner herakleidene, blant dem Hyllos, rundt om for ikke å bli rammet av Eurysthevs' hevn. De første flyktet til kong i Keyks i Trakhis, deretter til Athen. Eurysthevs krevde at de skulle utleveres, og dette ble nektet, angrep han byen, men ble beseiret og drept. Hyllos ble siden konge av Illyria, og senere ble han drept i en tvekamp med Ekhemos, konge av Arkadia, noe historikeren Herodotos trekker fram som et eksempel på tapperhet. Etter tradisjonen ble Hyllos gravlagt i byen Megara.


== Albansk nasjonalisme ==
De greske legender som omhandler Hyllos som Herakles' sønn foregår geografisk sett på det greske fastlandet, langt unna Illyria, og ifølge den greske geografen Pausanias (100-tallet e.Kr.) ble han heller ikke gravlagt i nærheten av det område han etter sigende skal ha vært konge av. Det er mulig det er to legender som er blitt sammensmeltet, kanskje på grunn navnlikhet. Hylli eller hyllerne, som Hyllos var den eponymiske stamfar til i Dalmatia, et landskap i sørvestlige Kroatia, synes å ha vedvart inn i romersk tid som Hyllica, hvilket er navnet på en odde ved kysten sør for Šibenik. I Rilindja, den nasjonale oppvåkningen i Albania tidlig på 1900-tallet, ble Hyllos hyllet som en «illyrisk konge», etter sigende «nedtegnet» til å ha død i år 1225 f.Kr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Antikkens kilderPseudo-Apollodorus: Bibliotheca, ii. 8
Diodorus Siculus, iv. 57, 58
Pausanias: Beskrivelse av Hellas, i. 32, 41, ii. 13, 18, iii. I, iv. 3, v. 3
Evripides: Heraklidene
Pindaros: Pythia, ix. 137
Herodotos, ix. 27


== Eksterne lenker ==
«Hyllus» i Greek Myth Index
«Heracleidai» i Greek Myth Index
Serginho

Serginho, fullt navn Sergio Claudio dos Santos, (født 27. juni 1971 i Rio de Janeiro) er en tidligere brasiliansk fotballspiller, som spilte venstre ving og venstre back for blant andre AC Milan. Han flyttet til Italia fra São Paulo FC i 1999. Han har også spilt for Cruzeiro EC og Vitoria Bahia. Serginho spilte også for Brasils landslag.
På AC Milan var Serginho alltid en frynsespiller som har startet på benken, men vanligvis var den første som kom inn. Serginho vant Mesterligaen 2003 med AC Milan, scoret AC Milans første straffemål på straffesparkkonkurransen. I 2005 kom Milan til finalen, men tapte på straffer, der Serginho skøyt over mål. Serginho er best husket for hans briljante enkelprestasjon derbyet mot Inter i 2001, der Milan vant 6–0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sérgio Cláudio dos Santos (Serginho) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Serginho – FIFA 
(en) Serginho – UEFA 
(en) Serginho – Transfermarkt 
(en) Serginho – national-football-teams.com 
(en) Serginho – WorldFootball.net 
(en) Serginho – FootballDatabase.eu 
(en) Serginho – Soccerway 
(en) Serginho – Sambafoot
Lupe Fiasco

Lupe Fiasco, egentlig Wasalu Muhammad Jaco (født 17. februar 1982 i Chicago, Illinois) er en amerikansk rapper og låtskriver. Før han selv slo igjennom som artist hjalp han blant annet profilerte stjerner som Jay-Z og Kanye West.
Lupe Fiasco er en av de mer kjente låtskriverne og rapperne i USA i dag. Lupe slo igjennom med albumet Food & Liquor i 2006. Denne gav tre Grammy Awardnominasjoner, på grunn av sanger som Sunshine, Hurt Me Soul og The Cool.
Han har også lagd sanger med hiphop-bandet Fort Minor i 2005.
I 2007 slapp han sitt andre studioalbum The Cool. Den største hiten ble Superstar der R&B artisten Matthew Santos synger refrenget. 
8. mars 2011 slapp rapperen et nytt album. Denne gangen var det mye omtalte Lasers, som har solgt svært bra både i USA og på verdensbasis, det til tross for mye kritikk. Blant annet fra Lupe selv, som uttrykte misnøye med hvordan Lasers var blitt til. Lupe Fiasco samarbeidet med artister som Trey Songz, Skylar Grey og John Legend for å fullføre Lasers. Velkjente The Show Goes On er en av sangene på skiva. 


== Diskografi ==
2006: Food & Liquor
2007: The Cool
2011: Lasers


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lupe Fiasco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lupe Fiasco – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lupe Fiasco på Internet Movie Database 
(en) Lupe Fiasco hos The Movie Database 
(en) Lupe Fiasco på Apple Music 
(en) Lupe Fiasco på Discogs 
(en) Lupe Fiasco på Discogs 
(en) Lupe Fiasco på MusicBrainz 
(en) Lupe Fiasco på MusicBrainz 
(en) Lupe Fiasco på SoundCloud 
(en) Lupe Fiasco på Spotify 
(en) Lupe Fiasco på Songkick 
(en) Lupe Fiasco på Last.fm 
(en) Lupe Fiasco på Genius — sangtekster 
Lupe Fiasco på Twitter 
Lupe Fiasco på Facebook 
Lupe Fiasco på Instagram 
Lupe Fiasco på YouTube 
Lupe Fiasco på Myspace
Middelalderparken

Se også Sørenga (historisk område)Middelalderparken ligger mellom Bjørvika og Gamlebyen i bydel Gamle Oslo, i det som en gang var Middelalderbyen Oslos søndre bydel.  Den ble åpnet i år 2000, som en viktig del av Oslos fylkes-tusenårssted, middelalderbyen. Utbygging i området er forbudt grunnet ruiner og kulturlag over og under bakken.   


== Beliggenhet og utstrekning ==
Parken grenser mot Kong Håkon 5.s gate i vest og Bispegata i nord. Middelalderparken var gjennomskåret av jernbaneskjæringen Klypen, som nå er fylt igjen i forbindelse med byggingen av Follobanen. Øst for Klypen ligger ruinene av Clemenskirka og vest for Klypen ligger ruinene av Mariakirka og gamle Oslo kongsgård. Parken er alt i alt 70 dekar. Parkanlegget ved ruinen av Clemenskirka er 4,7 dekar stort. Den vestre delen av parken består av 43 dekar land + og 22 dekar vann. De nordre middelalderområdene består blant annet av Minneparken og Ladegården (Oslo bispeborg). Tilsammen danner Middelalderparkområdene Nordens største sammenhengende område med ruiner fra middelalderen.


== Alna og vannspeilet ==
Elva Alna hadde utløp der den sydlige delen av parken ligger i dag. I forbindelse med bygging av Follobanen vil elva igjen ledes hit, til sydenden av vannspeilet, fra ca. 2021. Elva ble lagt i rør tidlig på 1900-tallet.Parkens vannspeil møter parkens landområder omtrent der fjorden møtte Oslo under høymiddelalderen (rundt år 1300). Riksantikvaren og andre har argumentert for at vannspeilet forlenges nordover, slik at også de nordre middelalderområdene får en klar definisjon mot de nye byutviklingsområdene i Bjørvika. Middelalderparken ved vannspeilet er på folkemunne kalt Tenerife.


== Festivaler ==
Oslo Middelalderfestival og Øyafestivalen har til og med 2013 blitt arrangert årlig i parken. Fra 2014 er de grunnet Follobanens innføring til Oslo S flyttet. Øyafestivalen er flyttet til Tøyenparken, mens Middelalderfestivalen er flyttet til Akershus festning.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Middelalderparken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Konkurranse om utforming av Middelalderparken», artikkel fra Jernbaneverket 14. august 2013
Middelalderparken. Norske arkitekters landsforbunds hjemmeside, 6. desember 2010. Besøkt 30. oktober 2016.