jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Diofantos

Diofantos av Alexandria, også kjent som Diofant eller Diofantus (gresk: Διόφαντος ὁ Ἀλεξανδρεύς, født ca. 200/214, død ca. 284/298) var en gresk matematiker i den hellenistiske perioden. Det er lite som er kjent om livet hans, bortsett fra at han bodde og virket i Alexandria i Egypt. Han arbeidet i den greske matematiske tradisjonen, særlig innenfor tallteori. 
Diofantos regnes ofte som algebraens far fordi hans hovedverk Arithmetica inneholder de tidligste tilfellene av det vi kaller  synkopert algebra og diofantiske ligninger. Også oppkalt etter Diofantos er diofantiske approksimasjoner som er et delområde av tallteori hvor man studerer approksimeringen av reelle tall med rasjonelle tall. 


== Eksterne lenker ==
Diophantus of Alexandria – MacTutor History of Mathematics archive
Fylkesvei 491 (Hedmark)

Fylkesvei 491 i Hedmark går mellom Braskerudmoen og Gravberget i Våler. Veiens lengde er 48,1 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 2094.


== Kommuner og knutepunkter ==

 VålerBraskereidsvegen 

 Braskereidfoss bru (Glomma, 140 m) Kynna bru (Kynna, 26 m) Bøla bru (Bølåa, 11 m)
 ÅsnesUten navn 

 Ulvå bru (kommunegrense Ulvåa, 25 m)
 VålerGravbergsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Bernhard Riemann

Georg Friedrich Bernhard Riemann (født 17. november 1826, død 20. juli  1866) var en tysk matematiker som leverte viktige bidrag til matematisk analyse og differensialgeometri. Noen av hans oppdagelser banet veien for den senere utviklingen av generell relativitet. Riemann var en av de mest innflytelsesrike matematikerne på midten av 1800-tallet, og selv om han publiserte lite, åpnet han veien til nye områder av matematikken ved å kombinere analyse og geometri.


== Se også ==
Riemanns zeta-funksjon
Riemanns differensialgeometri
Riemannsk sfære


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bernhard Riemann – MacTutor History of Mathematics archive
Kazenga LuaLua

Kazenga LuaLua (født 10. desember 1990) er en kongolesisk fotballspiller som fra 31. juni 2021 er klubbløs.
LuaLua flyttet til England kort tid etter fødselen. I senere tid har han avansert i Newcastles juniorakademi, og spiller nå for reservelaget. Han var for første gang involvert i seniorfotball, da han den 6. januar 2007 satt på benken i FA-cup-oppgjøret mot Birmingham City.
Nøyaktig ett år senere fikk LuaLua endelig spille for førstelaget. Det skjedde i det 74. minutt i FA-cupens 3. runde mot Stoke City, da han erstattet Damien Duff.
Den 19. januar 2008 fikk LuaLua sjansen i Premier League, da han erstattet Damien Duff i det 80. minutt i 0-0-kampen mot Bolton Wanderers.
Hans bror er fotballspilleren Lomana LuaLua


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kazenga LuaLua – Transfermarkt 
(en) Kazenga LuaLua – WorldFootball.net 
(en) Kazenga LuaLua – Soccerbase.com 
(en) Kazenga LuaLua – FootballDatabase.eu 
(en) Kazenga LuaLua – Soccerway 
(en) Kazenga LuaLua – FBref
Nebula

Nebula kan referere til:

Stjernetåke
Planetarisk tåke (Planetarisk nebula)
Nebulaprisen
Nebula (tegneserie-figur)
Jakob Bernoulli

Jakob Bernoulli (født 27. desember 1654jul./ 6. januar 1655greg. i Basel i Sveits, død 16. august 1705) er en av åtte prominente matematikere fra Bernoulli-familien. 


== Bakgrunn og virke ==
Jakob studerte teologi, i tråd med farens ønske, og ble prest. Han studerte derimot også matematikk og astronomi, noe som var i strid med farens vilje. Fra 1676 til 1682 reiste han gjennom Europa og lærte om de siste oppdagelsene i matematikk og vitenskap. Dette inkluderte arbeidene til Robert Boyle og Robert Hooke. 
Gjennom brevveksling med Leibniz ble han kjent med matematisk analyse, og han samarbeidet med broren Johann om flere anvendelser av teoriene. De publiserte blant annet artikler om transendentale kurver (1896) og isoperimetri (1700 og 1701). I 1690 ble Jakob den første som utviklet teknikker for å løse separable differensialligninger. 


== Se også ==
Bernoulli-tall


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Moritz Cantor: «Bernoulli, Jakob I». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 2, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 470–473.
(de) Otto Spiess: «Bernoulli, Jakob.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 2, Duncker & Humblot, Berlin 1955, ISBN 3-428-00183-4, s. 129 f. (digitalisering).
(de) Fritz Nagel: «Bernoulli, Jacob» i Historisches Lexikon der Schweiz


== Eksterne lenker ==
Jacob Bernoulli – MacTutor History of Mathematics archive
Pierre-Simon Laplace

Pierre-Simon, Marquis de Laplace (født 23. mars 1749 i Beaumont-en-Auge i Normandie i Frankrike, død 5. mars 1827 i Paris) var en fransk matematiker og astronom.


== Liv og virke ==
I unge år publiserte han en matematisk avhandling i Joseph Louis Lagranges Miscellanea taurinensia (1766-69). Denne og noen påfølgende avhandlinger gjorde fagfolk oppmerksom på ham og gav ham en lærerstilling i matematikk ved militærskolen i Beaumont. Der var han ikke lenge. Han ble så eksaminator ved artillerikorpset i Paris. 
Han summerte og utvidet arbeidene til sine forgjengere innenfor matematisk astronomi i fembindsverket Mécanique Céleste (1799–1825). I dette verket overførte han Newtons geometriske studier av mekanikken til en som var basert på matematisk analyse, kjent som fysisk mekanikk.
Han har gitt sitt navn til laplaceoperatoren, laplacetransformasjonen, Laplaces ligning og Laplaces demon. En av hans elever var Napoléon Bonaparte.


== Verker i utvalg ==
Exposition du système du monde, to bind, Paris 1796
Traité de mécanique céleste, fem bind, Paris 1798-1825
Théorie analytique des probabilités, Paris 1812
Essai philosophique sur les probabilités, Paris 1814
Précis de l’histoire de l’astronomie, Paris 1821
Correspondance de PIERRE SIMON LAPLACE, utgitt av Roger Hahn (posthumt), to bind, Turnhout 2013.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Laplace, Pierre Simon de i Nordisk familjebok (2. utgave, 1911)


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre-Simon Laplace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pierre Simon Marquis de Laplace – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Pierre-Simon Laplace i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Shervin Erfani: Laplace und Fourier Transforms (PDF, 337 KB)
Laplace – MacTutor History of Mathematics archive
New journalism

New journalism er et begrep som brukes om særlig gravende journalistikk hvor forfatteren er primærkilden for informasjon. Begrepet ble samlet med dets nåværende mening av Tom Wolfe i 1973 i en samling av journalistartikler han utga som The New Journalism, som inkluderte arbeid av han selv, Truman Capote,  Joan Didion, Hunter S. Thompson og andre.
Artiklene i new journalism var ikke først og fremst hentet fra aviser, men fra magasiner som The New Yorker, New York Magazine, Esquire Magazine, CoEvolution Quarterly og i en kort periode Scanlan's Monthly.
Wolfe identifiserte de fire hovedelementene new journalists lånte fra fiksjon:

Å fortelle historien ved å bruke scener framfor historisk fortellermåte så mye som mulig
Lang dialog (framfor sitater og utsagn)
Tredjepersons ståsted (fra innsiden av en annen karakter)
Skrive om dagligdagse detaljer (som indikerer personlighet hos karakterene)Til tross for disse kriteriene, er ikke new journalism fiksjon. Den bevarer det at det skal være nøyaktig med henhold til fakta. For å få et innsideblikk i en karakter, spør journalisten subjektet gjerne hva det tenkte eller følte i en spesiell situasjon.
Earls Court

Earls Court (direkte oversettelse: «jarlesetet») er et område i bydelen Kensington and Chelsea vest i sentrale London. Det ligger mellom South Kensington og Hammersmith, med Old Brompton Road som en hovedveg gjennom området. Earls Court Exhibition Centre var et av de største innendørsarenaer i England og et populært sted for å arrangere konserter fram til det ble stengt i 2014. Det ble stengt for å kunne demonteres og deretter for å gjøre plass til nye boliger.


== Historie ==
Navnet kommer fra jarlen av Warwick og Holland, som eide grunnen og hadde en herregård her. Området var tidligere en landbruksområde, dekket med grønne marker og gårdsbruk. Den angelsaksiske thegn (høvding) Edwin holdt herredømmet over området før den normanniske erobringen i 1066. I over 500 år var landet, deler av den gamle herregården Kensington, under herredømmet til familien Vere, jarlene av Oxford, og etterkommerne av Aubrey de Vere, som holdt herregården på vegne av Geoffrey de Montbray, biskop av Coutances, i henhold til Domesday Book av 1086. Ved 1095 hadde eierskapet blitt endret og de Vere administrerte eiendom direkte for kongen. En kirke hadde blitt bygget her ved 1104. jarlene holdt deres herregårdshoff der Old Manor Yard er nå, rett ved stasjonen til Londons undergrunnsbane. Earl's Court Farm er synbar på Greenwoods kart over London fra 1827.
Stedet begynte å bli bymessig utbygd med åpninga av Metropolitan District Railway i 1869, og fra 1880-åra og utover vokste dagens bebyggelse fram, med sine store leiegårder for Londons middelklasse. I løpet av 1900-tallet ble mange av leiegårdene omgjort til billige hoteller og herberger, noe som stadig preger Earls Court.
Etter krigen fikk Earls Court et betydelig tilsig av utenlandsstudenter, særlig fra Australia. Earls Court har også lenge vært et boligstrøk som har tiltrukket seg mannlige homoseksuelle.
Earls Court framstår som et noe nedslitt område på vestkanten, med billige puber, hoteller og butikker, og sterkt plaga av biltrafikk. Earls Courts mest ruvende bygg er Earls Court Exhibition Centre, en messe- og utstillingshall fra 1930-tallet, som også har blitt brukt til store konserter. Denne arenaen ble stengt i desember 2014, og siden revet for å gi plass til boligblokker.


== Referanser ==
Lee Clark

Lee Clark (født 27. oktober 1972) er en engelsk fotballspiller og fotballtrener som er mest kjent gjennom sin periode hos Newcastle United. Clark var som aktiv spiller å finne på sentral midtbaneplass, men er i dag manager for Birmingham City.
Tidlig i karrieren var han populær blant fansen, men en kontroversiell overgang til erkerivalen Sunderland i 1997 fikk folk til å reagere.
Han er, i England, kanskje mest berømt for å ha dukket opp på FA-cupfinalen i 1999, med en t-skjorte hvor det stod «Sad Mackem Bastards». En mackem er en person fra Sunderland, og t-skjorta spilte på at Newcastle var i finalen, mens Sunderland ikke hadde vært i en finale på årevis. Som Newcastle-supporter var dette kontroversielt, men som Sunderland-spiller var det en handlingen man risikerte å få sparken av. Han spilte aldri for Sunderland igjen.
Hans neste arbeidsgiver var London-klubben Fulham. I 2004/05-sesongen ble han klubbens kaptein. Likevel stod han fri til å forlate klubben da kontrakten hans gikk ut sommeren 2005, til blandede følelser blant Fulham-supporterne.
Rett før 2005/06-sesongen signerte han på ny for Newcastle, hvor han både trente og spilte for klubben på en måned-til-måned-kontrakt.
Han scoret ett mål etter returen til Nordøst-England, og det var i lokaloppgjøret mot Middlesbrough på St. James' Park, da han utlignet til 2-2 på overtid. Dermed endte han på 26 mål i alle turneringer for klubben.
Den 1. juni 2006 ble han utnevnt til førstelagstrener av den nye manageren Glenn Roeder. Lee Clark var spilleberettiget i 2006/07-sesongen dersom klubben skulle ha behov for det.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lee Clark – Transfermarkt 
(en) Lee Clark – Soccerbase.com 
(en) Lee Clark – Soccerbase.com (manager) 
(en) Lee Clark – FootballDatabase.eu 
(en) Lee Clark – FBref
Begermaneter

Begermaneter (Stauromedusae) er en orden av stilkmaneter. De kjennetegnes ved at de sitter fast til underlaget hele livet.
Begermaneter sitter som regel festet på alger eller ålegras. De er vanlige i kaldt vann, men er likevel lite kjente, og det er ikke forsket mye på dem. Langs norskekysten finnes artene Haliclystus salpinx, H. auricula, Lucernaria quadricornis og L. bathyphila. 


== Eksterne lenker ==
(en) Begermaneter – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Begermaneter i Encyclopedia of Life 
(en) Begermaneter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Begermaneter hos Artsdatabanken 
(sv) Begermaneter hos Dyntaxa 
(en) Begermaneter hos ITIS 
(en) Begermaneter hos NCBI 
(en) Kategori:Stauromedusae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stauromedusae – detaljert informasjon på Wikispecies University of Washington
Jellyzone
Pacta sunt servanda

Pacta sunt servanda er et latinsk uttrykk som betyr «avtaler skal holdes». Uttrykket har gitt navn til et sentralt prinsipp innen kontraktsretten, som har røtter helt tilbake til romerretten. I dette ligger det at partene selv må bære risikoen for at de avtaler man inngår resulterer i hva man ønsker. Pacta sunt servanda er internasjonalt anerkjent, og gjelder i alle siviliserte rettssamfunn.


== I norsk rett ==
I norsk rett er prinsippet nedfelt i Kong Christian Den Femtis Norske Lov fra 1687, der det heter at avtaler «skal holdis i alle deris Ord og Puncter, saasom de indgangne ere», jf NL 5-1-2.I forarbeidene til avtaleloven § 36 nevnes dette også uttrykkelig: 
«… Det tradisjonelle utgangspunktet i norsk rett er at borgerne skal ha frihet til å inngå avtaler og til selv å regulere de forskjellige sider ved avtaleforholdet. Dette er kommet til uttrykk i bestemmelsen i Norske Lov 5-1-2, som slår fast at alle avtaler som ikke er «imod Loven, eller Ærbarhed» skal holdes på alle punkter «saasom de indgangne ere»…» 
Bakgrunnen for et slikt prinsipp er at man i kontraktsforhold skal være sikret en forutberegnelighet om at det man har avtalt skal gjelde fullt ut i den tid avtalen gjelder. En slik mulighet til å kunne stole på at det man har avtalt skal holdes, kan nok sies å være helt avgjørende for at næringsliv og samfunn skal være velfungerende da det skaper den nødvendige tillit i kontraktsforholdene. Dette gjør at man nok kan beskrive pacta sunt servanda som bærebjelken i kontraktsretten. 
Det er imidlertid ikke tvilsomt at det i visse situasjoner er behov for å fravike den klare hovedregelen. Avtaleloven § 36 er nok den mest vidtgående unntaksregelen fra prinsippet, som sier at «urimelige» avtaler kan endres eller settes til side. Adgangen til å anvende § 36 er snever, og domstolene er i praksis lite villig til å underkjenne gyldig avtale. I forbrukerforhold må bestemmelsen tolkes i lys av EUs direktiv om urimelige avtalevilkår.


== Referanser ==
South Kensington

South Kensington er et velstående område i bydelen Kensington and Chelsea vest i sentrale London. Det har ingen klart definerte grenser, men med South Kensington menes vanligvis kvartalene sør for Cromwell Road mellom undergrunnsstasjonene South Kensington og Gloucester Road. Stundom ser en også institusjonene og museene på nordsida av Cromwell Road plassert i South Kensington, men offisielt er det området en del av Knightsbridge.
South Kensington er i hovedsak et meget velstående boligområde, og et av de mest kostbare i London og verden forøvrig. Det har et betydelig innslag av studenter og folk av andre europeiske nasjonaliteter. Mange franskmenn, italienere og spanjoler bosatt i London bor nettopp i South Kensington. Det er mange italienske og spanske restauranter. Et stort antall hoteller bidrar til den internasjonale atmosfæren. Det er en betydelig fransk tilstedeværelse, noe vises at det franske konsulatet er lokalisert, og en stor fransk skole, Lycée Français Charles de Gaulle, på andre siden av  Natural History Museum, foruten det franske institutt, Institut Français, hjem for fransk kino. Det er flere franske bokhandler og kafeer som tidvis er blitt referert til som Paris’ 21st arrondissement.Bruce Roberts begynte planleggingen av det store togrøveriet i en pub kalt The Anglesea Arms som er på Selwood Terrace i South Kensington. John George Haigh, den beryktede syrebadmorderen på 1940-tallet, drepte sitt første offer i sitt verksted i 79 Gloucester Road i South Kensington.


== Historie ==
Området var helt fram til midten av 1800-tallet hovedsakelig et landbruksområde som forsynte London med frukt og grønnsaker. Etter verdensutstillingen i 1851 i Hyde Park kjøpte investorer opp et område på 350 mål rundt det som i dag er Exhibition Road som tomt for institusjoner viet kunst og vitenskap. Grunneiere i omegnen begynte å legge ut tomtegrunn, nye veger ble anlagt, og South Kensington ble etter forlengelsen av London Underground til South Kensington og Gloucester Road i 1868 oppslukt av det raskt voksende London.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
South-kensington.com 
Royal Borough of Kensington and Chelsea, offisielt nettsted
Trastad

Trastad er en gård i Kvæfjord kommune, og er mest kjent for å ha vært stedet for Nord-Norges Åndssvakehjem, som var Nord-Norges diakonistiftelses institusjon for psykisk utviklingshemmede. Institusjonen ble lagt ned på grunn av HVPU-reformen i 1991, men Kvæfjord er fortsatt en omsorgskommune på grunn av at mange psykisk utviklingshemmede valgte å bosette seg i kommunen etter nedleggelsen.
På Trastad finner man Trastad Samlinger, landets eneste museum for de psykisk utviklingshemmedes historie generelt, for historien til Nord-Norges åndssvakehjem spesielt, samt utstillingsarena for kunst laget av psykisk utviklingshemmede. Trastad Produkter er fortsatt en viktig arbeidsplass for psykisk utviklingshemmede i Kvæfjord.
Beno Gutenberg

Beno Gutenberg (født 16. juni 1889 i Darmstadt i storhertugdømmet Hessen i Det tyske rike, død 25. januar 1960 i Pasadena i California i USA) var en tysk-amerikansk seismolog. Han var mentor for Charles Francis Richter som han utviklet Richterskalaen for måling av jordskjelv sammen med. Deres samarbeid foregikk på Californias teknologiske institutt (Caltech) i USA.
Gutenberg fikk sin doktorgrad fra universitetet i Göttingen i 1911 og hadde stillinger på det tyske universitetet i Strassburg og på universitetet i Frankfurt am Main før han kom til Caltech i 1929.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos The American Geophysical Unions hjemmeside
National Academy of Science
Ringmaneter

Ringmaneter er en orden av stormaneter med seks familier. Gruppen kjennetegnes på en dyp fure langs kanten på klokken, som gir den et takkete, kroneaktig utseende. De fleste artene holder til på dypt vann.Den mest kjente arten i Norge er kronemanet (Periphylla periphylla) Denne arten lever på dypt vann over hele verden. I noen norske fjorder presses dypvann mot overflaten, og da er det mulig for dykkere å observere arten. Kjente steder er Lurefjorden ved Bergen, og i Skarnsundet i Trondheimsfjorden.
Kronemaneten har blitt mer tallrik i norske fjorder de siste årene, samtidig som det har blitt mindre fisk. Årsaken er ikke kjent, men det antas at manetene under visse forhold kan utkonkurrere fiskene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ringmaneter – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Ringmaneter i Encyclopedia of Life 
(en) Ringmaneter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ringmaneter hos Artsdatabanken 
(sv) Ringmaneter hos Dyntaxa 
(en) Ringmaneter hos Fossilworks 
(en) Ringmaneter hos ITIS 
(en) Ringmaneter hos NCBI 
(en) Kategori:Coronatae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coronatae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over arter Arkivert 5. september 2006 hos Wayback Machine.
forskning.no: Manetmysteriet
nrk.no: Schrödingers katt
Lungemaneter

Lungemaneter er en orden av stormaneter. De mangler tentakler, men har åtte armer, i motsetning til andre stormaneter som har fire armer.
I Norge finnes en art, lungemanet (Rhizostoma pulmo). Dette er en vanlig art i Middelhavet, langs Frankrikes vestkyst, ved De britiske øyer og i den sørlige Nordsjøen. I vårt land er den en gjest på Sør- og Vestlandet om seinsommeren og høsten. Den kan bli opptil 90 cm i diameter, og har en blåfiolett kant på klokken.


== Systematikk ==
Det er 92 kjente arter i ordenen, fordelt på 10 familier:
underorden Kolpophorae
Familie Cassiopeidae
Familie Cepheidae
Familie Mastigiidae
Familie Thysanostomatidae
Familie Versurigidae
underorden Daktyliophorae
Familie Lychnorhizidae
Familie Catostylidae
Familie Lobonematidae
Familie Rhizostomatidae
Familie Stomolophidae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lungemaneter – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Lungemaneter i Encyclopedia of Life 
(en) Lungemaneter i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lungemaneter hos Artsdatabanken 
(sv) Lungemaneter hos Dyntaxa 
(en) Lungemaneter hos ITIS 
(en) Lungemaneter hos NCBI 
(en) Kategori:Rhizostomeae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhizostomeae – detaljert informasjon på Wikispecies
Troms Forsvarsmuseum

Troms Forsvarsmuseum er et militær- og kjøretøyhistorisk museum på Setermoen i Bardu i Troms. Museet har en stor samling av militære kjøretøyer, både pansrede og upansrede, som har vært brukt i det norske forsvaret. Utstillingene omfatter også en rekke uniformer og utstyr, særlig med tilknytning til Brigaden i Nord-Norge. I 2004 hadde museet 4000 besøkende. Troms Forsvarsmuseum er en avdeling tilknyttet Midt-Troms Museum.

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Troms Forsvarsmuseum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Midt-Troms museum
Sjetnmarka

Sjetn(e)marka er en bydel i Trondheim kommune som ligger omtrent 10 kilometer sør for sentrum. Sjetnmarka har drøyt 2700 innbyggere fordelt på omtrent 1000 boliger. Boligene består i hovedsak av rekkehus og eneboliger. Sjetnmarka har skole og tre barnehager. Skolen har i underkant av 600 elever og er en av de største i Trondheim kommune. Det er også ett klipperi og en matvarebutikk, Coop Prix. I løpet av 2006 ble det også ført opp eldreboliger her, og i den forbindelse ble veien bygd om og den gamle parken revet.
Sjetnmarka har blant annet teaterlag, sangkor, skolekorps, voksenkorps, idrettslag, hagelag med mer. Sjetne Teaterlag har i en årrekke gjort seg bemerket med Sjetnerevyen, mens Sjetne Idrettslag har hatt et kvinnehåndballag på høyt nivå. Sjetne Frivilligsentral er Sjetnemarka, Okstad, Kroppanmarka og Tiller sin nærmiljøsentral med god oversikt over hva som skjer i nærmiljøet. Frivillighetssentralen setter igang egne og koordinerer frivillige aktiviteter i samarbeid med enkeltpersoner, lokale lag og organisasjoner, grupper, institusjoner, bedrifter og det offentlige.


== Skrivemåte og uttale ==
Det har vært, og er, uenigheter om det er riktig å benytte navnet «Sjetnemarka» eller «Sjetnmarka», men Trondheim kommune besluttet 25. januar 2008 å nytte den siste formen, selv om beboerne i Sjetnmarka sier Sjetnemarka.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T.V. (1996). Trondheim byleksikon. Kunnskapsforlaget. s. 468. ISBN 8257306428.
Fylkesvei 4712

Fylkesvei 681 (Fv681) går mellom Øvrabø og Hebnes i Suldal kommune i Rogaland.
Strekningen mellom Hebnes og Askvika var tidligere fylkesvei, men har blitt omklassifisert til kommunal vei.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SuldalHebnesvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv681
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Messerschmitt Me 163

Messerschmitt Me 163 «Komet» var et tysk rakettdrevet jagerfly produsert av Messerschmitt under andre verdenskrig. Det var det eneste operative rakettflyet under krigen. Flyet fløy første gang i glidekonfigurasjon våren 1941 og med motorkraft i august samme år. 2. oktober 1941 satte en Me 163 fartsrekord med 1004,5 km/t, en rekord som ikke skulle bli slått før i 1947. Til tross for det revolusjonerende designet og den til da enorme hastigheten, ble flyet aldri noen militær suksess. Flyet var farlig å operere på grunn av det ustabile brennstoffet og antallet nedskutte fly var lavt. Den tyske teknologien utviklet i forbindelse med prosjektet ble senere benyttet i Storbritannia og USA etter krigen.


== Spesifikasjoner (Me 163 B-1a) ==


== Litteratur ==
Pejčoch, Ivo. Bojové Legendy: Messerschmitt Me 163 Komet (CZ). Prague, Czech Republic: Jan Vašut s.r.o., 2007. ISBN 978-8-07236-305-6.


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging