jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Deccan

Deccan (hindi दक्खिन, dakkhin, fra sanskrit दक्षिण, dakṣiṇa, «høyre verdensdel») er den sørlige delen av India. Deccan avgrenses i nord av Hindustan og ellers av Det indiske hav (Det arabiske hav i vest, Bengalbukten i øst). Deccan ender i sør i Kapp Comorin. Fjell- og høydeplatået i Sør-India kalles Deccanplatået.


== Geografi ==
Høyplatået dekker store deler av delstatene Andhra Pradesh, Karnataka, Kerala, Tamil Nadu og Maharashtra. Etter indisk språkbruk er Deccan landet mellom Østre- og Vestre Ghats, i sør begrenset av den kun 400 m høye senken ved Palghat, der jernbanen fra Calicut til Madras går frem, samt i nord av de fjellene som i sør følger Taptis og Godavaris floddaler. 
Det egentlige Deccan består av et kupert arkaisk grunnfjell av gneis og skifer, diskordant overlagret av paleozoiske skifrer, sand- og kalkstein samt på Gondwanaplatået av trias- og juralager. Deccan stod i eldre geologisk tid i landforbindelse med Arabia og Afrika, men i liastiden (eldste juraperiode) ble det skilt fra disse landmasser ved veldige innstyrtninger. Så til slutt i tertiærtiden utbredte seg et mektig vulkansk dekke over en stor del av Deccan, og utløpere av dette fyller fortsatt hele nordvestre Deccan samt Malvaplatået lengre i nord.


== Demografi ==
Angående Deccans befolkning e den likesom hele Indias en blanding av lyse og mørke, stor- og småvokste, stammer av indoarier og andre. Deccan tilsvarer om lag det område i hvilket de dravidiske folk er i klar majoritet (se også den ariske invasjonsteori).


== Historie ==
Den første hinduiske erobring i Deccan innfaller så sent som omkring 500 e.Kr., da Jajasimha I kuet de dravidiske pallava of grunnla hinduriket Chalukya, som allerede omkring 600 omfattete størstedelen av Deccan og i 630 ble delt i ett østlig rike, som gikk under i 1060, og et vestlig, som ved deling mellom forskjellige arvinger falt fra hverandre i mange småstater og til slutt selv ble helt aldeles utslettet omkring 1200. På 1300-talket rykket muslimske erobrere inn og la under seg Deccan nord for Mysore. Den nordlige og vestlige del av dette nye rike ble senere oppløst i fem muslimske riker (Berar 1484-1568, Bijapur 1488-1686, Ahmednagar 1490-1595, Bidar 1492-1609 og Golconda eller Hyderabad 1512-1687). 
I sørlige Deccan oppstod et sterkt hinduisk velde, Vijayanagar (1326), som allerede omkring 1400 hadde utetter østre Deccan utbredt seg helt til nedre Mahanadi, mens debs sørligste del var det sentidige rike Travancore. Mot dette rike forente seg alle nordlige muslimske stater og klarte til sist å knuse det, i senere del av 1500-tallet. Men de små islamittiske rikene, som ikke hadde forsvunnet allerede, ble feid vekk av den kraftige stormogul Aurangzeb (1686-88). Derimot lyktes det for de indoariske maratherne, som på 1660- og 1670-tallene under Shivaji hadde dannet en stat med Pune (senere Satara) som hovedstad, å bevare sin selvstendighet mot stormogulen. Marathriket ble delt på 1700-tallet i fem stater, som i flere kriger ble erobret av britene. 
Under britisk velde hørte Deccan til sentralprovinsene i Britisk India, presidentskapene Bombay og Madras, provinsen Berar samt vasallstatene Hyderabad og Mysore.
Langavatnet (Hjelmeland)

Langavatnet er en innsjø i kommunene Hjelmeland og Sandnes i Rogaland. Innsjøen er regulert av en murdemning, som står ved innsjøens utløp til elva Grimsliåna. Demningen er bygd i 1944.


== Referanser ==
Langavatnet (Eigersund)

Langavatnet er en liten innsjø i Eigersund kommune i Rogaland. Utløpet er mot nord til Kvednabekken, som renner ned til Eikesvatnet.


== Referanser ==
Langavatnet (Voss)

Langavatnet er en liten innsjø i Voss kommune i Hordaland. Den har utløp mot sør gjennom ei kort elv ned til Grøndalsvatnet.


== Referanser ==
Langavatnet (Samnanger)

Langavatnet i Samnanger og Øyjordsvatnet i Bergen er samme innsjø på Gullbotn på grensen mellom kommunene Samnanger og Bergen i Vestland fylke.
Det ligger mange hytter ned mot vannet, spesielt i sørenden. Der er det også flere små holmer. I nordenden ligger den nå nedlagte Gullbotn turistheim. Fylkesvei 49 går langs vannet til den i nord ender ut i E16 i en rundkjøring på Trengereid. 


== Referanser ==
Langavatnet (Ulvik)

Langavatnet er en innsjø i Ulvik kommune i Hordaland. Den er en del av Vossevassdraget og har utløp mot vest til Dalaelvi.


== Referanser ==
Donald Pocket

Donald Pocket er navnet på en serie pocketbøker om Donald Duck og de andre figurene i andeuniverset. Bøkene utgis av Egmont Kids Media Nordic AS og kommer ut 13 ganger i året med 256 sider per bok. Redaktøren er Henrik Hildre. Serien er Norges lengste og bestselgende bokserie gjennom tidene med salgstall på 10-15.000.000 eksemplarer gjennom 44 år og et lesertall på 350.000 per utgivelse.
 Den aller første Donald Pocket, Onkel Skrues millioner (som nå har blitt utgitt opp til åtte ganger), kom ut i 1968. Til nå har det blitt utgitt 501 bøker (2021). Tidligere har det bare vært mulig å kjøpe Donald Pocketer i butikk, men fra og med nr. 365 lanserte Egmont en abonnementstjeneste lik den på Donald Duck & Co.  
I de første 76 utgavene vekslet sidene mellom farger og svart/hvitt for hver andre side. Fra og med nummer 77 har alle etterfølgende utgaver blitt utgitt i farger på alle sider. Bokryggen på Donald Pocket har i mange år dannet motiver når de settes ved siden av hverandre. Ryggen til bøkene er en del av et motiv som fra og med nr. 231 danner en uendelig lang illustrasjon.


== Særegenheter ==
Pockethistorier er gjerne betydelig lengre enn historiene i bladet og har også en særskilt tegnestil. Donald Pocket representerer mer de italienske Donald-skapernes univers. I pocketene finner du også flere karakterer som du gjerne ikke er med i ukebladet. Eksempler er Fantonald og Dobbel-Duck.
Serien har for det meste et mer surrealistisk preg enn "vanlige" Donaldhistorier, men ved et par anledninger har religiøse eller politiske temaer blitt berørt, som fastemåneden ramadan og konflikten mellom Nord- og Sør-Korea (det siste under OL i Seoul).


== Utgivelser ==

Egmont har utgitt en rekke Donald Pocket, og per 27. april er det utgitt 478 vanlige Donald Pocket. Det er også utgitt flere spesialutgivelser.


== Andre pocketer og spesialutgivelser ==
Av nåværende utgivelser av Disney-serier i pocketformat (utenom selve Donald Pocket, flaggskipet) finnes følgende:

Skrue Pocket
Tema Pocket
Donald Pocket Klassikere
Donald Pocket English
Mikke krim pocketDe første ni Donald Pocketene har også blitt gjenutgitt som innbundet praktutgaver under navnet Donald Pocket: Luksusutgaven. I 2012 kom også miniserien «Det beste fra Donald Pocket» ut. Dette var en samling av det som regnes som de beste historiene gjennom bokseriens 44 år i Norge. Samlingen ble fordelt på tre bind på 288 og med en samlekasett som et vedlegg til det første nummeret. For å nevne nok en spesialutgave finnes også Donald Pocket English, en engelskspråklig utgave med formål om lære barn bedre engelsk. Bøkene kommer med gloser på hver side og er tilgjengelige fra Egmonts egen nettbutikk, univers.no.


== Referanser ==
Amulet

Amulet er et norsk hardcore punkband fra Oslo grunnlagt i 1993 av vokalisten Torgny Amdam, og bandets originale bassist Arne Haabeth.
Amdam og Haabeth hadde begge tidligere vært i straight edge-bandet Onward. Med Amulet ble stilen lagt om litt, det fremførte hardcore punk med mer vekt på melodi og etter hvert mer streit rock'n'roll. Haabeth fortsatte i Onward mens han var i Amulet. Amulet fikk Alarmjuryens spesialpris under Alarmprisen 2002 og ble i 2003 nominert til Spellemannprisen for albumet Danger! Danger!.
Bandet ble oppløst i 2007 etter en avskjedsturné med besetningen Lars Rasmussen, Rasmus Nord, Espen Follestad, Jonas Thire og Torgny Amdam. Sin siste konsert hadde de på Øyafestivalen i august. Bandet gjenoppsto i 2021.


== Medlemmer ==


=== Siste besetning ===
Torgny Amdam – vokalist
Lars Rasmussen – gitarist
Jonas Thire – trommeslager
Espen Follestad – gitarist
Rasmus Nord – bass


=== Tidligere ===
Arne Haabeth – bass
Erik Hammer – bass
Truls Berg – trommer
Jay Torres – bass
Robin Rengård – bass


== Diskografi ==


=== Album ===
1996: Engrave
2000: The Burning Sphere
2001: Freedom Fighters
2003: Danger! Danger!
2005: All That Is Solid Melts Into Air
2007: Blessed And Cursed


=== CD-single ===
2003: Breaking News


=== EP ===
1994: Amulet
2004: Daggers & Dynamite


=== Vinylsingler ===
1997: Diamond"
1998: Life On The Edge Of Chaos"
2003: Breaking News"
2007: Remember B/W Bandit Gods + Mentalt Ute Av Balanse"


== Eksterne lenker ==
(en) Amulet på Discogs 
(en) Amulet på MusicBrainz 
(en) Amulet på Songkick 
(en) Amulet på AllMusic
Borøya

Borøya kan vise til:

Borøya (Tvedestrand)
Borøya (Bærum)
Borøya (Søgne)
Borøya (Oslo)
Prinsessen i Eventyrriket

Prinsessen i Eventyrriket er et norsk opplesningsprogram for barn som gikk på NRK1 i romjula 2001, 2002 og 2003. Konseptet gikk ut på at Prinsesse Märtha Louise leste norske folkeeventyr for barn. De utvalgte eventyrene var Tro og utro, Askeladden som stjal sølvendene til trollet, De tolv villender, Kvitebjørn kong Valemon, Risen som ikke hadde noe hjerte på seg, Gullfuglen, De syv folene og Per, Pål og Espen Askeladd.


== Referanser ==
Tabriz

Tabriz (persisk: تبریز Tabriz, Aserbajdsjansk: تبریز Təbriz eller Täbriz) er hovedstaden i den iranske provinsen Øst-Aserbajdsjan og det nordvestlige Irans største by med en befolkning på 1 558 693 innbyggere (2016). Byen ligger nord for den inaktive vulkanen Sahand og sør for fjellet Eynali, som kan ses fra hele byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tabriz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) تبریز – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rubens Bertogliati

Rubens Bertogliati (født 9. mai 1979 i Lugano) er en sveitsisk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell i 2000, da i laget Lampre-Fondital og i 2004 gikk han til Saunier Duval-Prodir. Hans store gjennombrudd ble i Tour de France 2002, da han vant første etappe. Han hadde den gule ledertrøyen helt til Erik Zabel tok den på den tredje etappen.


== Lag ==
Lampre (2000–2003)
Saunier Duval-Prodir (2004–2008)
Serramenti PVC Diquigiovanni (2009–2010)
Team Type 1 (2011–2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rubens Bertogliati – Olympedia 
(en) Rubens Bertogliati – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rubens Bertogliati – ProCyclingStats 
(en) Rubens Bertogliati – Cycling Archives 
(en) Rubens Bertogliati – Cycling Quotient 
(en) Rubens Bertogliati – CycleBase
Pizzanini

Pizzanini er et registrert varemerke for en norsk pizzakjede. Den første ble etablert i Tønsberg i 1972 av Per Michael Hjelde. I dag har kjeden tilknyttede spisesteder i Horten, Hamar, Bekkestua og Fredrikstad. Pizzanini i Fredrikstad ble avviklet 2019/20, men åpnet igjen i november 2021.
Hovedkontoret ligger i Mosseveien i Oslo.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
JJ72

JJ72 var et indieband fra Dublin, Irland.


== Historie ==
Bandet ble startet i 1990 av Mark Greaney (vokal) og Fergal Matthews (trommer). De fikk med seg Hilary Woods som bassist.


== Bandmedlemmer ==
Mark Greaney
Fergal Matthews
Hilary Woods – medlem til mars 2003
Sarah Fox – medlem fra 2003


== Diskografi ==


=== Albums ===
JJ72 (August 2000)
I To Sky (2002)


== Eksterne lenker ==
(en) JJ72 på Discogs 
(en) JJ72 på MusicBrainz 
(en) JJ72 på Songkick 
(en) JJ72 på Last.fm 
(en) JJ72 på AllMusic
The Cranberries

The Cranberries var et alternativt rockeband fra Irland. Albumet No Need to Argue fra 1994 har solgt over 17 millioner eksemplarer.The Cranberries ble grunnlagt i Limerick i Den irske republikken i 1989. Bandet bestod av vokalist Dolores O'Riordan (død 15. januar 2018), gitarist Noel Hogan, bassist Mike Hogan og trommeslager Fergal Lawler. Selv om bandet i all hovedsak knyttes til alternativrock, inkluderer bandets uttrykk også indiepop, post-punk og elementer fra irsk folkemusikk og annen irsk rockemusikk. The Cranberries' internasjonale gjennombrudd kom på 1990-tallet med debutalbumet, Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We?, som ble en skikkelig kassasuksess og solgte mer enn fem millioner eksemplarer i USA. Gruppa var en av de mest vellykkede rockeband på 90-tallet og solgte samlet mer enn 15 millioner album bare i USA. The Cranberries oppnådde fire topp 20 album på Billboard 200-lista (Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We?, No Need to Argue, To the Faithful Departed og Bury the Hatchet) og åtte topp 20-singler på Modern Rock Tracks chart («Linger», «Dreams», «Zombie», «Ode to My Family», «Ridiculous Thoughts», «Salvation», «Free to Decide» og «Promises»')
Etter en pause på seks år kom The Cranberries sammen igjen og avholdt en turné i Nord-Amerika, etterfulgt av konserter i Latin-Amerika og Europa tidlig i 2010. Bandet spilte inn sitt sjette album, Roses, i mai 2011. Albumet ble sluppet 27. februar 2012.


== Bandmedlemmer ==
Dolores O'Riordan – vokal, gitar, keyboard (død)
Noel Hogan – elektronisk- og akustiskgitar
Mike Hogan – bass
Fergal Lawler – trommer og slagverk


=== Tidslinje ===


== Diskografi ==


=== Album ===
Something else (2017)
Roses (februar 2012)


==== Studioalbum ====
Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We? (april 1993)
No Need to Argue (september 1994)
To the Faithful Departed (april 1996)
Bury the Hatchet (april 1999)
Wake Up and Smell the Coffee (oktober 2001)


==== Samlealbum ====
Bury the Hatchet – The Complete Sessions
Stars – The Best of 1992 – 2002
Treasure Box – The Complete Sessions 1992-1999


==== Live ====
Doors And Windows (1995)
In Concert at the BBC (1994)
In Concert: New Rock 94-44, disc 2 of 2 (1994)


== Se også ==
Liste over verdens mestselgende album


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Cranberries – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Cranberries på Internet Movie Database 
(en) The Cranberries på Apple Music 
(en) The Cranberries på Discogs 
(en) The Cranberries på MusicBrainz 
(en) The Cranberries på Spotify 
(en) The Cranberries på Songkick 
(en) The Cranberries på Last.fm 
(en) The Cranberries på Genius — sangtekster 
(en) The Cranberries på AllMusic 
The Cranberries In Your Head
Dolores O'Riordan Fan-Site
Klango

Klango var et norsk, kristent plateselskap. Klango var en del av pinsebevegelsen i Norge og ble etablert i 1959. I 1991 ble plateselskapet nedlagt. Farstad Sound Productions, med Per Kjetil Farstad, eier nå rettighetene til Klangos arkiv og har overtatt eierskapet. Filadelfiaforlaget A/S hadde tidligere rettighetene.


== Historikk ==
På 50- og 1960-tallet var det et frodig sang- og musikkliv innen den norske pinsebevegelsen.
Den aller første innspillingen på Klango, med katalog nummer F1, var med Kjell Andreassen og Odd Bergum som spilte inn fire av sine sanger til eget akkompagnement på gitar og trekkspill. Opptaket fant sted på scenen i Filadelfia Oslo. 
Ragnar Sjølie, Karsten Ekorness, Daniel Strøm og Kjell Hansen var sentrale personer de første årene. Senere overtok Egil Fossum og Finn Pedersen stafettpinnen.
IBRA Radios utstyr ble brukt til de første grammofoninnspillingene. Senere ble det større produksjoner med Filadelfiakoret og Ibra-orkesteret. Men mest mindre produksjoner med solosang, duetter, korsang, kvartetter og strengemusikkgrupper. 
Flere av innspillingene ble salgssuksesser. Kjell og Odds innspillinger fra 1959 til 1964 solgte over 250 000 plater. Klango har tilsammen produsert og utgitt omtrent 440 innspillinger, fordelt på singelplater, EP-plater, LP-plater, musikkassetter og CD-plater.  Omtrent 200 av produksjonene var EP-plater. 
I forbindelse med 100-årsjubileet til pinsebevegelsen i Norge, Pinse for alle, i 2007, ble det utgitt en CD-boks fem CD-plater og 125 av mest kjente innspillingene. Opptakene var fra årene 1959 til 1991.


== Artistene ==
Noen av artistene

Kjell og Odd – (Kjell Andreassen og Odd Bergum)
Milly og Oddny  – (Milly og Oddny Kårtvedt)
Karsten Ekorness
Frank Nordli
Einar Ekberg
Per Juvang
Sølvi, Solveig og Ole
Ole Sandvik
Randi Filtvedt Johansen
Ruth og Ole Johnny Larring
Solveig Friis Larsen
Lotta Svartdahl
Egil og Arne – (Egil Solheim og Arne Gundersen)
Evie Tornquist
Filadelfiakoret i Oslo
Salem mannskor
Kirsti Arnesen


== Utgivelser ==
Klango-utgivelser (ufullstendig oversikt)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Andrew Higginson

Andrew Higginson (født 13. desember 1977) er en profesjonell engelsk snookerspiller.
Higginson ble profesjonell i 1995 og hadde meget begrenset suksess før sesongen 2006/2007. Under Malta Cup kom han til kvartfinalen etter at han slo Steve Davis 5–4, kvartfinalen tapte han 2–5 mot Ken Doherty.
Under Welsh Open viste Higginson usedvanlig god form og gjorde sitt første maksimum break i 5–1 seieren mot Allister Carter. Han slo også John Higgins, Michael Judge, og Stephen Maguire før han møtte Neil Robertson i finalen. Higginson ble omtalt som den minst sannsynlige finalisten gjennom tidene og var den første spilleren uten ranking som hadde kommet til en finale siden Terry Griffiths under VM i 1979.
I finalen kom han raskt under med 2–6, før han tok seks strake partier og var dermed et parti unna seier. Robertson tok imidlertid de tre neste partiene og vant dermed med minst mulig margin. I turneringen tjente Higginson £ 39 500 for sitt maksimum break og andreplass i turneringen. Tidligere i karrieren hadde han spilt inn i underkant av £ 70 000 til sammen.
Prestasjonene under Malta Cup og Welsh Open medførte at Higginson klatret til 44. på rankingen for sesongen 2007/2008. I løpet av denne sesongen klarte han bare å kvalifisere seg til en turnering, dette var Welsh Open, men han gjentok ikke suksessen fra året før. Han kvalifiserte seg til VM for første gang i 2009, men tapte i første runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrew Higginson – CueTracker
Geir Morstad

Geir Morstad (født 21. september 1956) er en norsk skuespiller fra Asker. Han medvirket som Espen i «Familiesagaen De syv søstre» og var en stund med i «Hotel Cæsar» som hotellrestaurantens kokk Birger Bahr. I humorserien «Det gode selskap» (2004) parodierte han Rosemarie Köhn, Saddam Hussein og Tore Skoglund. Han er storebror til skuespilleren Jørn Morstad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Morstad på Internet Movie Database 
(no) Geir Morstad hos Sceneweb
Puls (TV-program)

Puls er et norsk helse- og livsstilsmagasin som har gikk på NRK-TV fra 1999 til 2015. Programserien ble sendt mandager på NRK1 og erstattet Helse-refleks. Vinteren 2010 startet Puls sending av serien "Bedre Puls -Yngvar finner ditt talent", der treneren Yngvar Andersen finner idrettstalentet til fire vanlige nordmenn. Siden ble konseptet Bedre Puls produert med andre tematitteler.  
Serien hadde premiere på NRK den 20. september 1999 og har siden oppstarten tatt opp forskjellige helse- og livsstilsrelaterte temaer med reportasjer og diskusjoner i studio. Temaene spenner til alt fra vennskap, rusmisbruk og overvekt til psykiske problemer, sorg og seksualitet. I 2010 gjennomgikk programmet en omlegging der det ikke lenger var et utpreget helseprogram, men også om livsstil og trening. 
Programmet fikk Gullruten 2001 for beste magasinprogram.


== Programledere ==
1999-01 Helene Sandvig
2001-02 Vera Kvaal
2002-04 Anbjørg Sætre Håtun
2005-05 Kjersti Mo
2006-08 Helene Sandvig
2008-10 Gry Blekastad Almås
2010- Helene Sandvig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Puls på Internet Movie Database 
(no) Puls på NRK TV
Fiktiv kanon

Fiktiv kanon er et begrep innen litteratur og særlig populærkultur som betegner de opplysningene og fortellingene om oppdiktede personer og verdener som er alminnelig anerkjent av forfatterne og/eller publikum.
Motsetningen vil da være det som betegnes som «fiktivt apokryfisk», fortellinger eller opplysninger som har blitt laget, men som ikke anerkjennes av alle som «sanne» eller «korrekte».
Et eksempel er bøkene om Oz, hvorav de bøkene som ble skrevet av Lyman Frank Baum, Ruth Plumly Thompson, John R. Neill, Jack Snow, Rachel Cosgrove og Lauren Lynn McGraw, regnes som den offisielle serien og betraktes som «kanoniske», mens de mange  bøker som har blitt skrevet senere regnes som «apokryfiske».
Også kommentarer en forfatter gav til et verk, kan regnes med til en fiktiv kanon. For eksempel regnes gjerne de såkalte brevene til J.R.R. Tolkien med til hans forfatterskap om Ringenes Herre.


== Se også ==
Kanon (kultur)
Apokryf
Retcon
Fanfiction
Fiktivt univers
Ljungan

Ljungan er en 350 kilometer lang elv i Härjedalen, Jämtland og Medelpad i Sverige. Den har et nedbørfelt på 12 851,1 km² og middelvannføringen ved munningen er 137,6 m³/s.Elva har utspring nordøst for Helagsfjället og renner via sjøene Holmsjön og Havern for tilslutt å munne ut i Bottenhavet. Den største sideelven er Gimån. Ljungan er vel utbygget med vannkraft.


== Sideelver ==
Sideelver fra munningen til fjellet. De sideelvene som munner direkte i Ljungan står lengst til venstre. Disses sideelver står lengre til høyre. Med (*) betegnes kildeelver til respektive vassdrag.

Majån
Luckstaån
Linån*
Tälgslättån*
Bysjöån*
Gryttjesån*
Hasselån*
Horngravsån
Lycksjöån*
Svartån*
Fanbyån
Tingån*
Åsån*
Granån*
Hällsjöån*
Gimån
Tivsjöån
Kassjöån
Ljungån
Söån
Ansjöån*
Gastsjöån
Åsbäcken
Ramsjöån*
Finnsjöån*
Balsjöån*
Flärkån*
Flodalsbäcken
Mörtån
Täckelån
Rotån
Sännån
Ovån
Räggån
Angelån*
Gårdsjöån
Binnån
Sösjöbäcken*
Bensjöån*
Märlan*
Sörvikån*
Hällborgsån*
Sölvbacka strömmar*
Forsaån*
Skidån*
Bodsjöbyån*
Hungån*
Mjölksjöån
Orrbodån
Roggån
Salån*
Brännbergsån*
Getterån
Alderängesån
Granån
Hegelån
Täljeån
Harrån
Markbäcken
Gulån
Vattenån
Dysjöån
Råsjöån
Aspån (Medelpad)
Harrsjöån
Juån
Björsjöån
Stor-Köljan
Norrån
Stensån
Grubbån*
Skålvattensån*
Hortesån
Länsterån
Gillån
Galvattsån
Loån
Börmån
Röjan
Svinhån
Kvarnån
Nällsjöån
Fuan
Stor-Fuan*
Lill-Fuan*
Aspån (Medelpad)
Rödbäcken
Fiskån
Oxsjöån
Doveln
Brunnan
Galån
Styggbäcken
Arån
Lövan
Aloppan
Mjöingsbäcken
Rövran
Dörrsjöån*
Henan
Västra Henan*
Mid-Henan
Östra Henan*
Storån
Synderån
Tandån
Skärkån
Öjonån
Östra Helagsån*
Kesuån


== Referanser ==
Fiktivt univers

Fiktivt univers er den alminnelige betegnelsen på rammen rundt oppdiktede fortellinger og rollefigurer som omfatter både figurene selv, deres omgivelser og de hendelser som finner sted. 
Figurene og hendelsene i en bestemt bok eller film har sitt eget fiktive univers. Vanligvis ventes det at et fiktivt univers skal være konsekvent i dets oppbygning og at selvmotsigelser og ulogiske forandringer ikke skal finne sted. Det er noe som forfatteren eller forfatterne da må sørge for. I lange serier eller verk som er skrevet av flere forfattere, kan det forekomme at enkelte detaljer strider mot hverandre. Når det blir oppdaget, forsøker man gjerne å lage en forklaring.
Science fiction- og fantasy- forfattere har bygd ut fiktive univers der det har vært mulig å gi ut flere bøker i sammenheng. Noen skriver alle sine bind i sammenheng, og får god konsekvens fra første til siste bind. Andre kommer tilbake etter å ha holdt på i år med andre ting, og uoverensstemmelser kan oppstå.


== Kjente fiktive univers og forfattere ==
Darkover- Marion Zimmer Bradley
Den røde planet- Edgar Rice Burroughs
Dorsaiverdenen – Gordon R. Dickson
Harry Potter- J.K. Rowling
Lensman-
Oz – Lyman Frank Baum
Pern- Anne McCaffrey
Sector General – James White
Thomas Covenant
Tidshjulet- Robert Jordan
World as Myth- Robert Heinlein
Xanth- Piers Anthony
Narnia – C.S. Lewis


== Se også ==
Spin-off
Retcon
Fanfiction
Fiktiv kanon
Waldo
Myggbukta

Myggbukta var en norsk fangst-, radio- og meteorologstasjon beliggende på Øst-Grønland i det som i dag heter Christian X's land. Stasjonen ble opprettet i 1922 og ble nedlagt etter ett år drift. Driften ble gjenopptatt i 1926 og var i drift frem til 1959, med unntak perioden 1940 – 1946.
Det var i Myggbukta 27. juni 1931 fem norske fangstmenn med Hallvard Devold annekterte Eirik Raudes Land:

I nærvær av Eiliv Herdal, Tor Halle, Ingvald Strøm og Søren Richter er i dag det norske flagg heist i Myggbukta. Og landet mellom Karlsbergfjord i sør og Besselfjord i nord er okkupert i Hans Majestet Kong Haakons navn. Landet har vi kalt Eirik Raudes Land.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Myggbukta fra august 1940
Raumelv

Raumelv eller Rauma er et gammelt navn på de nedre delene av Glomma, den delen som ligger nedenfor Romerike.


== Kilder ==
Fredrikstad byleksikon