jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan Brøgger

Jan Christian Brøgger (født 13. januar 1936 i Paris, død 28. februar 2006 i Oslo) var en norsk psykolog, sosialantropolog og professor i sosialantropologi ved Universitetet i Trondheim/Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) 1975–2006.
Han ble cand.psychol. i 1961 og dr.philos. i 1970. Brøgger var universitetsstipendiat ved Universitetet i Bergen fra 1964 til 1969, hvor han studerte under Fredrik Barth. Brøgger reiste til Cornell University i USA hvor han studerte under Victor Turner. Videre var han konservator ved Universitetet i Oslos etnografiske museum fra 1969 til 1974. I perioden 1970 til 1971 arbeidet han ved universitetet i Addis Abeba.
Jan Brøgger ble professor i sosialantropologi ved Universitetet i Trondheim i 1975, og virket der fram til han gikk av like før sin bortgang i 2006. Til hans 60-årsdag ble et festskrift utgitt. Han gjorde feltstudier i Italia, Etiopia, Sudan, Portugal og Malaysia. Forskjellige nekrologer ble trykt i mange av Norges aviser.Ved siden av sitt virke som professor, var Jan Brøgger velkjent som konservativ samfunnsdebattant, og var redaktør  for magasinet «Kulturelt Perspektiv». Han var leder for stiftelsen Libertas og etterfølgeren Liberalt forskningsinstitutt i en årrekke. Brøgger inntok ofte kontroversielle standpunkter og støttet ofte de upopulære og lite politisk korrekte standpunktene. I hele sitt liv argumenterte han sterkt for sitt syn på familiens rolle som den bærende institusjonen i samfunnet, og mot autoritære bevegelser, særlig på venstresiden i politikken. Brøgger var også frimurer av 10. grad, og ble flere ganger intervjuet om frimureriet i pressen.Brøgger var ofte intervjuet i media om spørsmål knyttet til kulturrelativisme.Brøgger skrev også biografien til sin venn Johan B. Holte, generaldirektør i Norsk Hydro. I denne saken tok han sin venns parti rundt en pågående kontrovers i pressen om angivelige hemmelige konti i utlandet.
Seksbarnsfaren Brøgger var sønn av forfatteren Waldemar Brøgger.


== Bøker ==
1968 Forelesninger i psykologi
1971 Montevarese. A study of peasant society and culture in Southern Italy
1975 Maktmennesket
1976 Roller og rollespill
1977 Shamanism and Social Structure Among the Sidamo
1977 Frihetens banemenn 
1977 Reviderte Harald Schjelderups Innføring i psykologi sammen med kollega Ivar Bjørgen
1986 Belief and Experience Among the Sidamo. A Case Study Towards an Anthropology of Knowledge
1992 Nazaré. Women and men in a prebureaucratic Portuguese fishing village
1993 Kulturforståelse En nøkkel til vår internasjonale samtid
1993 Synd, makt og frihet i Norge
1995 Forsvarstale for mannen
1999 Psykologisk antropologi
2002 Epidemier en natur- og kulturhistorie
2003 Hekseprosess: Bjugn-saken i et juridisk og kulturhistorisk perspektiv (sammen med advokat Christian Wiig)
2004 Folk uten land: europeiske skjebner
2005 Jordnær og visjonær. Johan B. Holte og Norsk Hydro


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thomas Hylland Eriksen Fritenkeren Jan Brøgger Minibiografi i Prosa 04|06
Øystein Jevanord

Øystein Jevanord (født 16. september 1959) er en norsk trommeslager, bassist, gitarist, keyboardist og perkusjonist som har spilt i blant annet Bridges, Rustam Hayat, de Lillos, a-ha, Dog Age, Ping Pop, Fra Lippo Lippi, Kitchenparty, Clarion Call, Dei nye kapellanane, King Kamping, Mt. Hammed, Hasse Farmen, Oslo Plektrum, Ray Dorset (Mungo Jerry), Femi Gange og Malvinaband. Jevanord vokste opp på Sletteløkka i Groruddalen i Oslo, deretter Hovseter og senere på Grünerløkka. 


== Diskografi ==


=== Bridges ===
Fakkeltog (1980)
Våkenatt (1981)


=== deLillos ===
Suser avgårde (1986)
Før var det morsomt med sne (1987)
Hjernen er alene (1989)
Gamle sanger om igjen (1998)
Festen er ikke over … det er kake igjen (2005)
Før (2015)
Etter (2015)
Inn i mellom (2015)
Utenom (2015)


=== Femi Gange ===
Stink (1994)


=== Dog Age ===
As It Were (1998)
When the Fish Are Down (2002)
Reefy Seadragon (2006)
On the Garish Isles (2011)
Swanlake Gate (2015)
Like some bacon in the night (2021)


=== Kitchen Party ===
Come What Comes (1993)
Kitchen Party (1999)


=== Dei nye kapellanane ===
Living Next Door to Alice Cooper (1999)SinglerAnne Britt (1999)


=== Oslo Plektrum ===
3 mot 1 er feigt (2001)
14 (2014)SinglerKinataus (2014)


=== Rustam Hayat ===
Orker ikke stå opp om morran/Tynt liv (1986)


=== Deltar på ===
Philips: Ungdommens Radioavis Rockemønstring (1982)
Beat: A Beat Generation (1986)
a-ha: Scoundrel Days (1986)
a-ha: Stay on These Roads (1988)
a-ha: Headlines and Deadlines – The Hits of a-ha (1991)
Totalt Plater: Totalnekterplata '94 (1994)
PolyGram: Norske toppartister (1995)
Clarion Call: Clarion Call (1995)
Clarion Call: The Next Big Thing (2000)
a-ha: The Singles: 1984–2004 (2004)
a-ha: a-ha Hits Collection (2004)
a-ha: The Definitive Singles Collection 1984–2004 (2005)
a-ha: A-ha Trilogy: Three Classic Albums (2006)
a-ha: Greatest Hits (2009)
a-ha: 25 (2010)
a-ha: Original Album Series (2011)
a-ha: Time and Again: The Ultimate a-ha (2016)
Wenche Malvina Wisløff: A Little While (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øystein Jevanord på Discogs 
(en) Øystein Jevanord på MusicBrainz
Nicolas Cheong Jin-suk

Nicolas Cheong Jin-suk (født 7. desember 1931, i Seoul, død 27. april 2021) var katolsk erkebiskop av Seoul, hovedstaden i Sør-Korea. Han er også Koreas annen kardinal noensinne.
Han ble utdannet ved universitetet i Seoul, i Hongkong og i Roma, og ble presteviet den 18. mars 1961 for erkebispedømmet Seoul. Etter arbeid som sjelesorger og administrator, og kirkerettslige studier i Roma, ble han utnevnt til biskop av Cheongju i 1970. Den 29. mai 1998 ble han promovert til erkebiskop av Seoul. 
Den 22. februar 2006 ble det annonsert at han skulle kreeres kardinal av pave Benedikt XVI ved det konsistoriet som så fant sted 24. mars 2006.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Biskop Gustave-Charles-Marie Mutel (1854-1933) *1890
Biskop Adrien-Joseph Larribeau, M.E.P.(1883-1974) *1956
Biskop Paul Marie Kinam Ro (1902-1984) *1936
Kardinal Nicolas Cheong Jin-suk (1931-2021) *1970


== Referanser ==
Kakaotre

Kakaotreet er et lite (fire til åtte meter høyt) eviggrønt tre. Av frøene lages kakao og sjokolade. 


== Vekst og dyrking ==
Treets opprinnelige voksested er ved foten av Andesfjellene, i en høyde fra 200-400 moh. nær Amazonas. Den ble senere innført til Mellom-Amerika av mayaene. Den har blitt dyrket av de indianske kulturene gjennom århundrer, og frøene («kakaobønnene») er stadig en viktig ingrediens i det meksikanske kjøkken (sammen med chili og mandel). 
Treet krever tropisk klima, men kan plantes overalt i denne sonen der det er regelmessige regnskyll og god jord, altså cirka 20 grader nord og sør for ekvatoren. Det klarer seg best hvis det får lov til å gro under andre trær som kaster skygge. Bladene er ca. 10-40 cm lange og 5-20 cm brede. Det tar 4-5 år før treet bærer frukt. Fruktene er rundt 500 gram tunge, og i rekker i fruktmosen sitter 20-50 kakaobønner. Treet blomstrer hele året og blir bestøvet av mygg. Etter omtrent 30 år avtar treets produktivitet. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kakaotre i Encyclopedia of Life 
(en) Kakaotre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kakaotre hos ITIS 
(en) Kakaotre hos NCBI 
(en) Kakaotre hos The International Plant Names Index 
(en) Kakaotre hos Tropicos 
(en) Kategori:Theobroma cacao – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Theobroma cacao – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Theobroma cacao – detaljert informasjon på Wikispecies
Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956

Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen 1956 var flere snøskred som rammet Lofoten og Vesterålen natt til 7. mars 1956. Skredene tok totalt 20 menneskeliv, i tillegg fikk en mann hjerteanfall og døde dagen etter.
Det første skredet gikk på Øverland i Sigerfjorden i Sortland kort tid etter midnatt. Det feide fire bolighus på sjøen. Ni barn og fire voksne omkom, men ingen menn, ettersom mange av mennene på stedet var borte på fiske da skredet gikk. En mann som hadde overlevd skredet døde imidlertid av hjerteproblemer dagen etter, og regnes gjerne som den 14. omkomne.
I Langvassdalen i Kvæfjord, bare noen få kilometer unna skredet i Sigerfjord, gikk et snøskred som knuste to bolighus og tok fem menneskeliv. Samme natt knuste et snøskred kraftstasjonen i Kongsmarka ved Svolvær, der to maskinister omkom.
En bauta med navnene til de 13 som omkom i selve skredet i Sigerfjord ble reist i 1993 ved stedet der skredet gikk.


== Kilder ==
VG: 16 av de 20 omkomne gravd fram (s. 1, 8. mars 1956)
NRK: Erna opplevde katastrofenatt: – Jeg glemmer aldri skrikene (6. mars 2016)
Vesterålen Online: Minnes de døde etter Sigerfjord-skredet (6. mars 2016)
Gunnar Ramsli: Snø og snøskred. Universitetsforlaget, Oslo 1981. ISBN 82-00-05367-9 (s. 126, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)


== Eksterne lenker ==
Filmavis: Snøskredulykkene i Lofoten og Vesterålen (1956) (YouTube-lenke)
Flyktning

En flyktning er en person som har måttet flykte på grunn av fare for sitt liv og helse. Dette kan skyldes personens religiøse tro, etnisk tilhørighet, politiske meninger eller lignende. 


== Bakgrunn ==
Ifølge FNs flyktningkonvensjon fra 1951 defineres en flyktning som «en person som har flyktet fra sitt land og har en velbegrunnet frykt for forfølgelse på grunn av rase, religion, nasjonalitet, politisk overbevisning eller medlemskap i en bestemt sosial gruppe, og som ikke er i stand til, eller, på grunn av slik frykt, ikke villig til å påberope seg sitt lands beskyttelse.» 
Under flyktningkonvensjonen er man kun en flyktning dersom man er forfulgt av hjemlandets myndigheter, på grunn av etnisk, religiøs, og politisk tilhørighet. En person som flykter på grunn av krigshandlinger (ikke forfølgelse), eller såkalt klimaflyktninger som flykter fordi klimaet der de bodde tidligere har blitt ubeboelig, anses ikke for å være en flyktning under FNs flyktningkonvensjon. Palestinere er heller ikke flyktninger, på grunn av flyktningkonvensjonens avsnitt 1(D): Siden palestinere får beskyttelse av UNRWA faller de utenfor UNHCR sitt mandat og flyktningkonvensjonen. 
Hovedbegrepene i flyktningeretten er asyl og repatriering, når det er sikkert å vende tilbake, skal flyktningen sendes hjem.En person som er på flukt, men ikke har krysset landegrensen til et annet land, kalles en internt fordreven eller internflyktning.
Andre dokumenter gir andre definisjoner av begrepet flyktning, som OAU-konvensjonen av 1969 og Cartagena-erklæringen av 1984. Særlig er det tatt med at frykt for voldsbruk i krigssituasjoner gir flyktningstatus. 
I Flyktninghjelpens publikasjon Flyktningregnskapet 2010 fantes det 43,2 millioner flyktninger i verden, fordelt på over 70 land. Av dette er 27,1 millioner internt fordrevne.


== Se også ==
Asylsøker
Den europeiske migrasjonskrisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Refugees – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Lov om utlendingers adgang til riket og deres opphold her (utlendingeloven fra 1991)
UNHCR – De forente nasjoners høykommissær for flyktninger
Kronikk: Alle flyktninger har ikke rett til å bli værende, Hanne Sophie Greve
Utlendingsdirektoratet UDI
Vestaper

Vestaper eller bredneseaper (Platyrrhini) er aper som er endemiske for Den nye verden. Dette er typisk apekatter som lever i de frodige regnskogene i Mellom- og Sør-Amerika. 


== Biologi ==
Vestaper har lang hale som hjelper dem å holde balansen når de er høyt oppe i trærne. Mange, som kapusineraper, brølaper og edderkoppaper, har gripehale, som de kan sno rundt grenene og bruke som et ekstra bein. De har lange fingrer og sterke føtter som griper godt, og er suverene løpere og hoppere. Ulik sine østlige slektninger har de brede nesebor som peker utover mot siden, og de mangler sitteputer i baken. Noen av de mindre artene har klør på fingrene, men dette er trolig en sekundær tilpasning ettersom de på fosterstadiet har negler.


== Inndeling ==
De høyere apene består av tre distinkte grupper:

Primates, primater
Strepsirrhini, våtneseaper
Haplorhini, tørrneseaper
Tarsiiformes
Tarsiidae, spøkelsesaper
Simiiformes, høyere aper
Platyrrhini, vestaper (bredneseaper)
Callitrichidae, silkeaper (kloaper)
Cebidae, kapusineraper og ekornaper
Aotidae, nattaper
Pitheciidae, tititer, sakier, og uakarier
Atelidae, brølaper, eddekoppaper, ullaper, klamreaper
Catarrhini, østaper (smalneseaper)
Cercopithecoidea, dyreaper
Cercopithecidae, dyreapefamilien
Hominoidea, menneskeaper
Hylobatidae, gibbonfamilien
Hominidae, menneskeapefamilien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) vestaper i Encyclopedia of Life 
(en) vestaper hos Fossilworks 
(en) vestaper hos Fossilworks 
(en) vestaper hos NCBI 
(en) Kategori:Platyrrhini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platyrrhini – detaljert informasjon på Wikispecies
Cuernavaca

Cuernavaca er hovedstad og største by i delstaten Morelos i Mexico, og befinner seg ca. 85 kilometer sør for og ca. 700 meter lavere enn hovedstaden Mexico by. Det milde klimaet, konstant rundt 27 grader, gjør at byen kalles for «den evige vårs by». Befolkningen ligger på ca. 980 000. På grunn av sitt gode klima, er byen hyppig besøkt av middelklassen i Mexico by, som gjerne drar hit på helgetur. Det er også en rekke språkskoler, de fleste med et nordamerikansk klientell.


== Navnet ==
Cuernavaca kommer fra nahuátl, det dominerende urfolkspråket i sentrale Mexico, Cuauhnahuac, som betyr «glenne i skogen». Spanjolene fant imidlertid navnet tungebrekkende, og forvansket det til Cuernavaca, som betyr «kuhorn».


== Historie ==
Rundt 1220 utviklet urfolk, kalt Tlahuica («jordbrukere») av sine naboer, et rikt jordbruk i de fruktbare dalene rundt Cuernavaca. I 1379 ble de erobret av aztekerne, som tvang dem til å betale en årlig tributt bestående av 8000 antrekk klær, 16 000 ark barkpapir og 20 000 tønner mais. I Codice Mendocino, aztekernes oversikt over tributter, ble Cuernavaca representert med et symbol bestående av et tre med tre stammer. Dette er nå Cuernavacas byvåpen. Moctezuma I, aztekernes store konge, var resultatet av en union mellom aztekerkongen og den lokale høvdingens datter. Byen var også kjent for sine religiøse seremonier på pyramiden midt i byen, og gode astronomikunnskaper. 
I 1521 gjorde Tlahuica-folket sterk motstand mot de framrykkende spanjolene, men ble til sist erobret i april, og Hernán Cortés satte fyr på byen. Byen ble så gjenoppbygd som en spansk by, og steinene i pyramiden ble brukt til å bygge det befestede katedral-komplekset. I 1529 fikk Cortes sin belønning for erobringen i Mexico, nemlig enorme landområder og 23 000 livegne indianere. Han valgte da Cuernavaca som sin residens. Hans etterkommere dominerte byens liv i 300 år. På grunn av sitt behagelige klima ble Cuernavaca både i kolonitiden og senere et favorittsted for forfattere og rikfolk som oppholdssted.


== Verdt å se i Cuernavaca ==

Cuernavacas sentrum i kolonistil har bevart mange gamle partier, og det kuperte terrenget gjør at gatene er bratte og svingete. Midt i ligger katedral-komplekset, bestående av katedralen fra 1520-tallet, en av de eldste kirkene i Mexico, samt en del andre kapeller og bygninger. 
Like ved, med fasade ut mot den monumentale plassen Plaza de Armas, ses Palacio de Cortés, erobrerens palass fra 1520-30-tallet, i en middelaldersk stil. Jardín Borda er en hage anlagt av sølvbaronen Juan Borda på 1700-tallet. Teopanzolco-pyramiden er omtrent 800 år gammel, og befinner seg også i bysentret. En rekke fine bygårder, museer og gallerier befinner seg også i bysentret.


== Referanser ==
Bolesław Bierut

Bolesław Bierut (født 18. april 1892 i Rury Brigidkowskie ved Lublin, død 12. mars 1956 i Moskva) var en polsk kommunistisk politiker, stalinist og sovjetalliert som ledet Polen etter andre verdenskrig.


== Liv ==
Bierut reiste i 1925 til Moskva for å få kommunistisk skolering ved Kominterns skole. Da det polske kommunistpartiet ble oppløst av Josef Stalin i 1938, unngikk han Stalins utrenskninger blant polske kommunister. I 1943 ble det dannet et nytt polsk kommunistparti, Polska Partia Robotnicza, som han ble utpekt til å lede. Fra 1944 til 1947 var han leder for nasjonalrådet,  Krajowa Rada Narodowa. Bierut spilte en viktig rolle i kommunistenes maktovertagelse i Polen, og gav dessuten ordre til å konfiskere tysk land og eiendom i 1946 (Bierut-dekretet). Fra 1947 var han det kommunistiske Polens president.
Selv om Bierut var en tilhenger av stalinismen unnlot han å igangsette prosesser mot kommunistiske politikere som ble utstøtt på grunn av «høyreavvik», deriblant hans senere etterfølger Władysław Gomułka. Han godkjente likevel skueprosessene mot mange polske ikke-kommunistiske militære ledere fra annen verdenskrig og kirkeledere. Mange motstandere av det kommunistiske regimet ble dømt til døden i hemmelige rettssaker.
Bierut døde under et statsbesøk i Sovjetunionen.
Han ble gravlagt på Powązki-kirkegården i Warszawa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolesław Bierut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bolesław Bierut – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Neseape

Neseape (Nasalis larvatus), også kjent som bekantan (av malayisk), er en monotypisk rødbrun bladape (Colobinae) i slekten Nasalis, som tilhører familien av dyreaper (Cercopithecidae). Arten er endemisk for kystskogene på øya Borneo og lever i enten ei haremorientert gruppe ledet av en dominerende hann eller (andre hanner) i ei ungkarsgruppe. Begge kjønn har store, framtredende neser. Hos fullvoksne hanner blir nesene ekstra store og henger ut fra snutepartiet i ansiktet som et stort, hudfarget blad. Den dominerende hannen (lederhannen) utvikler størst nese.
Typearten ble beskrevet av Friedrich von Wurmb i 1787, etter et eksemplar fra Pontianak i provinsen Vest-Kalimantan (Indonesia). Ingen underarter anerkjennes, men flere er beskrevet. Dette gjelder capistratus (Kerr, 1792), nasica (Lacépède, 1799), orientalis Chasen 1940, og recurvus Vigors and Horsfield, 1828. Alle har blitt synonymisert med typearten.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskriveler.

Catarrhini, østaper
Cercopithecoidea, dyreaper
Cercopithecidae, dyreapefamilien
Cercopithecinae, (marekatter og bavianer og deres like) (frukt- og altetere)
Colobinae, bladaper (bladetere)
Colobini, afrikanske bladaper
Colobus, kolobusaper, 5 arter
Piliocolobus, rødkolobusaper, 10 arter
Procolobus, grønnkolobusape, 1 art
Presbytini, asiatiske bladaper
Trachypithecus, langurer, to underslekter, 17 arter
T. (Trachypithecus), 15 arter
T. (Kasi), 2 arter
Presbytis, suriller, 11 arter
Semnopithecus, (grålangurer eller hanumanlangurer), 7 arter
Pygathrix, duker, 3 arter
Rhinopithecus, stumpneseaper, 4 arter
Nasalis, 1 art, monotypisk
N. larvatus, neseape
Simias, (grisehalelangur), 1 art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neseape i Encyclopedia of Life 
(en) Neseape i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neseape hos Fossilworks 
(en) Neseape hos ITIS 
(en) Neseape hos NCBI 
(en) Kategori:Nasalis larvatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Nasalis larvatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nasalis larvatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Overskuddstall

Innen matematikken er et overskuddstall et positivt heltall der summen av tallets divisorer (tallet selv ikke medregnet, men tallet 1 medregnet) er større enn tallet selv. For eksempel er 20 et overskuddstall fordi divisorene i 20 (unntatt 20 selv) er 1, 2, 4, 5 og 10, og vi har 1 + 2 + 4 + 5 + 10 = 22 > 20.
De første overskuddstallene er:

12, 18, 20, 24, 30, 36, 40, 42, 48, 54, 56, 60, 66, 70, 72, 78, 80, 84, 88, 90, 96, 100, 102, ...Det første odde overskuddstall er 945.
Hvis et tall er et overskuddstall, gjelder det samme for ethvert multiplum av tallet. Så når 20 og 945 er overskuddstall, får vi lett nye overskuddstall:

20, 40, 60, 80, 100, 120, … og 945, 1890, 2835, 3780, 4725, 5670, …Det er derfor lett å finne store overskuddstall. Det følger av dette at det finnes uendelig mange like og odde overskuddstall.


== Se også ==
defekt tall og perfekt tall
Taxco

Taxco de Alarcón, mest kjent som Taxco (oftest uttalt «Tasskå»), er en by og en kommune i delstaten Guerrero i Mexico. Kommunen har 104 053 innbyggere (2010), mens det i selve byen bor 52 217 mennesker (2010). Den ligger 1755 meter over havet.


== Navnet ==
Navnet Taxco kommer fra nahuatl Tlachco og betyr «stedet det spilles ball». Byens offisielle navn er Taxco de Alarcón, etter dramaturgen José Ruiz de Alarcón, som ble født der.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt på ordre fra conquistadoren Hernán Cortés i 1529 på grunn av forekomster av sølv og tinn. Enorme mengder ble utvunnet på 1500-tallet, før forekomstene ble uttømt. I 1743 fant imidlertid sølvbaronen, franskmannen Don José de la Borda, nye forekomster, noe som førte til en eventyrlig oppblomstring av Taxco, som kan sees i byens barokkarkitektur i dag. Imidlertid tok også sølvet denne gangen slutt. I 1932 startet amerikaneren William Spratling den første sølvsmia i Taxco, og i dag finnes det mer enn 300 av dem.


== Verdt å se i Taxco ==

Selve byen Taxco er en perle, med hvite hus og smale, svingete gater langs en bratt fjellside. Det hele er meget velbevart, og alle moderne installasjoner må tilpasses det gamle. Midt i sentrum ligger den flotte barokkirken Santa Prisca, bygd av sølvbaronen José de la Borda. Dette er et av de flotteste eksemplene på churriguresco-stilen, den siste fasen av meksikansk barokk. Det finnes også en rekke andre kirker i barokkstil i Taxco. Sølvmuseet er også verdt et besøk, det samme er et utvalg av de mange sølvverkstedene.
I 2002 fikk Taxco status som «Pueblo Mágico».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Taxco de Alarcón – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Taxco de Alarcón – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens offisielle hjemmeside
Taxco hos Pueblos México
Karl Gundersen

Karl Tore Gundersen (født 26. februar 1968 i Porsgrunn) er en norsk illustratør og tegner.
Karl Gundersen arbeider frilans for flere aviser og pressebyråer, blant annet Drammens Tidende, Tønsbergs Blad, Nationen, Avisenes Pressebyrå og Scanpix. Han har kontor i kunstnerfellesskapet Arena Vestfossen i tettstedet Vestfossen i Buskerud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort reportasje om Karl Gundersen i Drammens Tidende
Puerto Escondido

Puerto Escondido («Den skjulte havn») er en liten badeby på kysten av delstaten Oaxaca i Mexico. I motsetning til badebyer som Cancún, Ixtapa og Huatulco er ikke Puerto Escondido et resultat av storstilt turistplanlegging. I stedet har byen vokst opp som badeby mer og mindre uten planlegging. Derfor er byen først og fremst et mål for uavhengige ryggsekkturister og surfere.
På Playa Zicatela finner man svært gode forhold for surfing, mens det er farlig å svømme her på grunn av utgående strømmer når det er store bølger. Playa Zicatela er også kjent som «The Mexican Pipeline» på grunn av formen på bølgene de får her når det er gode surfeforhold. Alminnelige badere bør derfor holde seg til den mer skjermede Playa Municipal.
Bading på stranden sørøst for La Punta er også svært farlig på grunn av veldig sterke utgående strømmer.