jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Aller Værste!

The Aller Værste! (1979 til 1981) var en norsk rockegruppe fra Bergen.The Aller Værste! var påvirket og inspirert av punk, new wave, ska og reggae og ga ut to album og tre 7"-singler/EP-er. De fikk Spellemannprisen 1980 for albumet Materialtretthet i klassen nyrock. Bandets to første singler fikk også spilletid av den innflytelsesrike BBC-programlederen John Peel.Manager for gruppen var Lars Lauritzsen.
Bandet hadde gjenforeningsturné i 1990 og konserter i Bergen og Oslo i 1999.


== Medlemmer ==
Sverre Knudsen – bass, orgel, sang
Ketil Kern – trommer
Harald Øhrn – bass, orgel, sang
Lasse Myrvold – gitar, sang, orgel
Chris Erichsen – gitar, sang, orgelKern, Øhrn, Myrvold og Erichsen utgjorde før TAV! rockegruppa Johnny Banan Band. Etter at Ketil Kern sluttet høsten 1981, spilte Robert Isdal fra punkbandet Fader War trommer på den siste plata, Hakk.
Medlemmer av The Aller Værste! har seinere startet og vært aktive i en rekke andre band, deriblant The Beste, Ratataboo! og Løver og Tigre (sammen med Hot Club de Norvege).
The Aller Værste! regnes som et bergensband, selv om ingen av bandets medlemmer er fra byen. Myrvold er oppvokst i Stavanger, mens de fire andre er fra Oslo.


== Diskografi ==
1980: Blålys/På vei hjem (singel), Den Gode Hensikt 
1980: The Aller Værste! (EP), Den Gode Hensikt 
1980: Blålys / På vei hjem / En av dem (live) (EP), Den Gode Hensikt
1980: Materialtretthet (album), Den Gode Hensikt/Jaap A/S
1981: Disniland i de tusen hjem (album); Den Gode Hensikt
1981: Hakk (singel), Den Gode Hensikt
1986: Bare ikke nok (live) (flexisingel), Vinyl
1999: The Aller Værste! (samlealbum med 20 spor), Den Gode Hensikt/Virgin Records Norway AS
2007: Live 1980 (CD/LP), Musikkoperatørene/KippersMaterialtretthet ble nyutgitt på LP og CD av Sonet i 1990, på LP med de to første 7" på vedlagt plate. Både Materialtretthet og Disniland i de tusen hjem er siden utgitt på CD på Bergensselskapet Rec 90, sistnevnte med de to første 7" som ekstraspor. Materialtretthet er også utgitt på vinyl og CD av Oh Yeah! i 2010, denne gang med utbrettcover hvor innsiden viser hvordan det gikk med Stupedamen etter at forsidebildet ble tatt. CD-utgaven har den første singelen, EP-en og Spellemannprisopptaket som bonusspor.
En rekke av sangene til The Aller Værste! er blitt tolket av ulike musikere på platen Dans til musikken, som er en hyllestplate til Lasse Myrvold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Aller Værste! på Discogs 
(en) The Aller Værste! på MusicBrainz 
(en) The Aller Værste! på Songkick  Wikiquote: The Aller Værste! – sitater
Båtskalle

Båtskalle (Latin: scaphocephalus) er en betegnelse som brukes om et symptom på en form for genetisk feil hos mennesker. Hos en person med båtskalle har skallen en form som likner en velvet robåt. Sett forfra har skallen en noe spiss, konisk form. Også kalt Aperts syndrom. 
Vistegutten fra den eldre steinalderen hadde båtskalle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om båtskalle på svensk
Asiana Airlines

Asiana Airlines er et av Sør-Koreas to store flyselskaper. Det er både mindre og yngre enn Korean Air. Asianas hovedkvarter og internasjonale hub er Incheon internasjonale lufthavn, og innenlandsknutepunktet er Gimpo internasjonale lufthavn. Asiana har fløyet siden 1988. Per 31. desember 2003 eier Kumho Asiana Group 46,33 prosent av Asiana via sine datterselskaper. Asiana er i vekst og har flere ruter til Europa, som London, Paris, Frankfurt am Main og Roma.Asiana Airlines er inne i en restrukturering og moderselskapet Kumho Asiana Group solgte Asiana Airlines våren 2019 til flere lokale investorer med Hyundai gruppen som hoved majoritet, etter Koreans lov kan ikke utenlandske eie mer enn 49% av et koreansk flyselskap.


== Flåte ==
Asiana Airlines har følgende fly per april 2020


== Historie ==

Asiana Airlines ble startet i 1988 med en flåte med 737-fly, selskapet hadde en tidligere historie som Air Seoul fra 1986 men for å over gå sin konkurrent Korean Air med et større navn med mer klang, kom Asiana til. Kumho startet som taxi selskap ble en flåte på 4 stykket i Daegu, Sør Korea. Selskapet hadde en stort forbruk på bildekk og dermed iiternilserte dekkproduksjone som ble en av de største dekkprodusenter, Kumho-Tire


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Asiana Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Asiana Airlines – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Strofe

En strofe (av gr. strefein, «vende») er i lyrikken et antall linjer eller vers (av lat. versus, «linje, vende») som er føyd sammen etter et bestemt metrisk prinsipp, f.eks. taktart eller rimstilling. Typografisk skilles strofene i et dikt med en blank linje.
Under framføring av tragedier og korlyrikk i antikkens teater beveget koret seg i takt med sangen (herav uttrykket «versefot») fra den ene siden av scenen til den andre. Når strofen var slutt, vendte koret.
I dagligtale brukes vers ofte synonymt med strofe.
Versbinding

Versbinding, eller enjambement, brukes i metrikken om tilfeller der en setning eller en avgrensbar mening går over mer enn én verslinje i et dikt.
Ja siig, jeg ønsker, at paa mit Bryst
den Rose laa, du fra mig har kyst

[...]rottene, som pilerden korteste vei mellem to punkterer den rette linje,med ett øietil mysostsmulene[...]


== Referanser ==
Sardis

Sardis, eller Sardes (lydisk: Sfard; gresk: Σάρδεις, Sardeis; persisk: سارد, Sārd) var en oldtidsby på samme lokalisering som dagens Salihli (Sartmahmut før 19. oktober 2005) i Tyrkias provins Manisa. Sardis var hovedstaden i oldtidskongedømmet Lydia, en av de viktigste byene i det persisk riket, setet for en prokonsul under Romerriket, og metropolis i provinsen Lydia i senere romersk og bysantinsk tid. 
Som en av de syv kirkene i Asia ble den adressert av forfatteren av Johannes' åpenbaring i Det nye testamente hvor den synes å antyde at dens befolkning var åpenbart veike og fryktsomme. Byens betydning var grunnet først og fremst til dens militære styrke, deretter til dens lokalisering ved den viktige handelsvegen som ledet fra det indre av Lilleasia og ut til kysten av Egeerhavet, og sist til at den lå ved den vide og fruktbare sletten langs elven Gediz (i antikken kalt for Hermos). En av de tidligste referansene til Sardis er i dramaet Perserne av den greske tragedieforfatteren Aiskhylos (472 f.Kr.).


== Arkeologi ==
På 1800-tallet e.Kr. lå Sardis i ruiner som viste konstruksjoner hovedsakelig fra den romerske perioden. Den første storstilte arkeologiske undersøkelsen i Sardis ble ledet av en gruppe fra det amerikanske Princeton University, ledet av Howard Crosby Butler, i årene 1910-1914. Disse avdekket et tempel for Artemis, og mer enn et tusen lydiske graver. Verdenskrigen forhindret videre undersøkelser, og deretter av den tyrkiske frigjøringskrigen, skjønt den kortvarig kom i gang igjen i 1922. En del bevarte oldtidsgjenstander fra Butler-undersøkelsen ble lagt til samlingen til Metropolitan Museum of Art i New York.
De undersøkelser som i dag pågår (per 2012) er under ledelse av Nick Cahill, professor ved Universitetet i Wisconsin–Madison. Dagens juridiske lover for arkeologiske undersøkelser i Tyrkia sikrer at funn også blir værende i Tyrkia. En del viktige funn fra Sardis er i dag huset i det arkeologiske museum i Manisa, blant annet senromersk mosaikk og skulptur, en hjelm fra midten av 500-tallet f.Kr. og keramikk fra ulike perioder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hanfmann, George M.A., et al.: Sardis from Prehistoric to Roman Times: Results of the Archaeological Exploration of Sardis 1958-1975, Harvard University Press. ISBN 0-674-78925-3


== Eksterne lenker ==
De arkeologiske undersøkelsene av Sardis Arkivert 21. februar 2009 hos Wayback Machine., hos Harvard University Art Museums
«The Search for Sardis», historien til de arkeologiske utgravningene ved Sardis, i Harvard Magazine
«Sardis», hos Metropolitan Museum of Art, New York
«Sardis Turkey», en omfattende fototur ved stedet
«Sardis», The Princeton Encyclopedia of Classical Sites
«Sardes», bilder, Livius.org
Heksameter

Heksameter (av gresk hex, «seks» og  metron, «mål») er i germansk (tysk, norsk osv.) metrikk et versemål som består av seks takter, vekslende mellom daktyler (tung-lett-lett) og spondeer (tung-tung). Siste takt er alltid en spondé, eventuelt en troké, nest siste oftest en daktyl. Verset får derfor alltid seks trykktunge stavelser, mens antall trykklette stavelser varierer. Maksimalt antall stavelser i ett vers er sytten, mens det teoretisk kan være så få som tolv. Versemålet er tillempet fra gresk og latin, der det brukes uten rim, på norsk brukes det noen ganger med rim, f.eks av A.O. Vinje i Vaaren: «Enno ein Gong fekk eg Vetren at sjaa for Vaaren at røma/ Heggen med Tre som der Blomar var paa eg atter saag bløma.»
Det klassiske greske og latinske heksameteret bygger på motsetningen mellom lange og korte stavelser, og består av seks verseføtter: Hovedvekten av verseføttene er daktyler (lang-kort-kort). Femte fot er alltid en daktyl, siste er som regel en troké (lang-kort), men kan også være en spondé (lang-lang). Ofte er det en liten pause, en cesur, i den tredje eller fjerde versefoten. 
Heksameteret var det vanlige metrum både i det greske og det romerske eposet i antikken, og kunne også bli brukt i annen diktning, f.eks. i Horats' satirer og i Ovids Metamorfoser. I norske oversettelser av klassiske epos har det vært vanlig å beholde heksameteret, som i åpninga av Odysseen:

Sangmø, fortell om hin rådsnare helt som flakket så vide
da han til sist hadde styrtet i grus det hellige TrojaI nyere europeisk litteratur har heksameteret vært benyttet av blant annet Hölderlin (Der Archipelagus) og Goethe (Hermann und Dorothea). 
Man kan dessuten finne aleksandriner omtalt som jambisk heksameter, siden dette versemålet på norsk har form av en jambisk sekstakter


== Litteratur ==
Lervik, Åse Hiorth (1978). Elementær verslære. Oslo: Universitetsforlaget. s. 11-12. ISBN 8200017664.
Francesco Tiberi Contigliano

Francesco Tiberi Contigliano (født 4. januar 1773 i Contigliano ved Rieti i Italia, død 28. oktober 1839 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet nuntius i Spania. Senere var han erkebiskop av Iesi 1832–1836.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832, med Santo Stefano al Monte Celio som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ugo Pietro Spinola

Ugo Pietro Spinola (født 29. juni 1791 i Genova i Republikken Genova, død 21. januar 1858 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet nuntius i Østerrike.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832.
Han deltok ved konklavet i 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1649-1730) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Kardinal Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Francisco Antonio de Lorenzana y Butrón (1722-1804) *1765
Kardinal Giuseppe Maria Spina (1756-1828) *1798
Kardinal Ugo Pietro Spino (1791-1858) *1826


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Serra Cassano

Francesco Serra Cassano (født 21. februar 1783 i Napoli i Kongedømmet Napoli, død 17. august 1850 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet nuntius i Bayern. Senere var han erkebiskop av Capua 1826–1850.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert april 1833, med Santi XII Apostoli som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Gaetano Moroni: "Francesco Serra-Cassano", Dizionario di Erudizione, Venezia : Tipografia Emiliana, 1840, Vol. LXIV, pages 188-9 (on-line)
Pietro Ostini

Pietro Ostini (født 27. april 1775 i Roma i Kirkestaten, død 4. mars 1849 i Napoli) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet nuntius i Sveits, Brasil og Østerrike. Senere var han erkebiskop av Iesi 1836–1841, og prefekt for Kongregasjonen for det tridentinske konsil 1847–1849.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1836, med San Clemente som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Bernardino Giraud (1721-1782) *1767
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Giacomo Giustiniani (1769-1843) *1817
Kardinal Pietro Ostini (1775-1849) *1827 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giuseppe Antonio Sala

Giuseppe Antonio Sala (født 27. oktober 1762 i Roma i Italia, død 23. juni 1839 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet prefekt for Indekskongregasjonen 1834, og for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere 1834–1839.
Han ble kreert til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI.


== Referanser ==
Benedetto Cappelletti

Benedetto Cappelletti (født 2. november 1764 i Rieti i Italia, død 15. mai 1834 i Rieti) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie, og var senere biskop av Rieti 1833–1834.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Lepton

Et lepton er også en enhet for valuta.Lepton er i fysikk en partikkel hvis det har spinn 1/2 og ikke erfarer fargekraft. Leptoner danner en familie elementærpartikler som skiller seg fra gauge-bosonene og kvarkene.
Navnet «lepton» kommer fra det greske λεπτόν, som betyr «liten» eller «tynn». Dette navnet har sitt opphav før oppdagelsen av et spesielt tungt lepton, tau-leptonet. Tau-leptonet har nesten dobbelt så stor masse som et proton.
Det finnes 12 kjente typer leptoner, hvorav 3 er materiepartikler (elektronet, myonet og tau-leptonet), 3 nøytrinoer, og deres 6 respektive antipartikler. Alle kjente ladde leptoner har en enkelt negativ eller positiv elektrisk ladning (avhengig av om de er partikler eller antipartikler), og alle nøytrinoene og antinøytrinoene er elektrisk nøytrale. Generelt forblir antallet leptoner av samme type (elektroner og elektron nøytrinoer; myoner og myon nøytrinoer; tauoner og tau nøytriner) det samme når partikler vekselvirker. Dette er kjent som bevaring av leptontall.


== En tabell over leptonene ==


== Eksterne lenker ==
Particle Data Group. Denne gruppen samler informasjon om partiklenes egenskaper.
Leptoner fra Georgia State University er en kort oppsummering av leptonet.
Luigi del Drago

Luigi del Drago (født 20. juni 1776 i Roma i Italia, død 18. april 1845 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie, og var blant annet prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1834–1845.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Maria Pandolfi Alberici

Francesco Maria Pandolfi Alberici (født 18. mars 1764 i Orvieto i Italia, død 3. juni 1835 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i den romerske kurie, og var blant annet prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1834–1845.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ludovico Gazzoli

Ludovico Gazzoli (født 18. mars 1774 i Terni i Kirkestaten, død 12. februar 1858 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie.
Han ble kreert in pectore til kardinal i september 1831 av pave Gregor XVI, publisert juli 1832, med Santa Maria in Via Lata som titulus.
Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
Han var nevø til kardinal Luigi Gazzoli (kreert 1803).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Allitterasjon

Allitterasjon eller bokstavrim betegner i metrikken trykksterke ord på rad som begynner med samme konsonant («rubb og rake»), samme konsonantkombinasjon («fri og frank») eller ulike vokaler («åt Jotunheimen ók Odins son»). Allitterasjon er en form for rim særlig kjent fra skaldekvad, og kalles da stavrim. 


== Forekomst og eksempler ==
Historisk kjennes bokstavrim kjennes helt fra urnordisk som i innskriften på Strømsbrynet fra tidlig 600-tall: wate hali hino horna (= væte skal brynet hornet, dvs «hornet (som brynet ble båret i) skal væte brynesteinen»). Det er et nordisk stildrag felles for lærd og folkelig stil, for prosa og poesi, og eldre enn bokstavskrift. Aller mest utbredt var allitterasjon i lovspråket som holdepunkt for hukommelsen: acr oc eng/«åker og eng»; engum manne til meins/«ingen mann til mén»; til fjallz sem til fioru.Allitterasjon brukes også i et utall dagligdagse vendinger, for eksempel «fri og frank», «folk og fe», «fjell og fjord», «over stokk og stein», «en stakket stund», «langt om lenge», «tull og tøys», «hull i hodet», «ve og vel», «takt og tone», «fra sans og samling», «på den grønne gren», «rubb og rake», «i nattens mulm og mørke», «spinke og spare», «styre og stell», «til spott og spe», «med brask og bram», «løs og ledig», «bastet og bundet», «synd og skam», «i storm og stille», «bulder og brak», «i stumper og stykker», i «stor stil», «himmel og hav», «vær og vind», «pomp og prakt», «mellom bakker og berg», «en sjel og en skjorte», «på nære nippet», «på flyende flekken», «på hengende håret», «smitt og smule», «hui og hast», «rett og riktig», «list og lempe», «ta fornuften fangen», det «lakker og lir». 


== Personnavn ==
Allitterasjon ble også praktisert i indoeuropeernes toleddete personnavn. På Istaby-runesteinen fra Blekinge kan man lese at steinen ble reist av hathuwulafaR haeruwulafiR, det vil si av «Hathulv, sønn av Hiorulv», der altså både far og sønn har navn med leddet -wulafaR (-ulv) i seg. Stavelsen hath- stammer fra indoeuropeisk *katu (= kamp) og utgjør første ledd i gælisk Caturix og norrønt Hathulv.Et dominerende prinsipp ved germansk navngivning var skikken med at barnet fikk det ene leddet av farens (sjeldnere en annen slektnings) navn. Tacitus navngir to brødre, to høvdinger av cherusker-stammen, Inguiomerus og Segimerus, der det felles etterleddet opplagt stammer fra farens navn. Leddet segi- stammer fra indoeuropeisk *segho- (= seier), og gjenkjennes i oldindisk Saha-jah, gælisk Segovesus, og som leddet Sig- i norske navn som Sigbjørn og Sigrid. Samme alliterasjon ser vi i runesteinen fra Snoldelev, som er reist for Gunwald, sønn av Roald. (Roald tilsvarer det høytyske Hrodowald, men i norrøne språk forsvant w'en tidlig fra navnet.)På Bornholm finner man likeså Bodilsker-runesteinene, der Alvkil og Thorkil reiste stein etter «Økil/Øthkil, far sin», mens på en annen runestein Frøybjørn var sønn av Asbjørn.Hildebrandslied, nedskrevet på 830-tallet, handler om Hadubrand, sønn av Hildebrand, sønn av Heribrand.


== Referanser ==
Kjøleskap

Kjøleskap er et husholdningsapparat som benyttes for å konservere mat og drikke i en kjølig atmosfære for å oppnå lengre holdbarhet enn det som er mulig ved rom- eller kjellertemperatur. Kjøledisker, kjølereoler og kjøleskap er også i utstrakt bruk i dagligvareforretninger, kaféer og kantiner og til dels i storhusholdninger og -kjøkken.
I dag har de aller fleste boliger et kjøleskap for oppbevaring av mat og drikke. Kjøleskapet er det siste leddet i en ubrutt kjølekjede som starter hos en produsent (av f.eks. melk med kjøletank), og går via innsamling, foredling, transport og dagligvarebutikk, til den ender i et privat kjøleskap. Ved siden av kjøling tilpasset kjøleskap, er i dag dypfrysing som forutsetter en ubrutt frysekjede med dypfryser hos sluttbruker, blant de vanligste konserveringsmetodene i norsk dagligvareindustri og -handel. Et rom med samme funksjon kalles kjølerom. Kjølemaskinen i et kjøleskap eller kjølerom fungerer på samme måte som en varmepumpe.
Kjølevarer (lett bedervelig mat) skal oppbevarest ved 4 °C eller lavere. 
Kjøleskap er delt opp i klasser etter omgivelsetemperatur
SN :10–32 grader
N : 16–32 grader
ST :16–38 grader
T : 10–43 grader.


== Historikk ==
Kjøleskapet ble oppfunnet i 1876 av den tyske ingeniøren Carl von Linde. Kjøleskapet benytter en varmepumpe for å kjøle innsiden av skapet. Det vanlige i Norge er at kompressoren i kjøleskapet bruker 230 V spenning.
På 1920-tallet var kjøleskap ofte ekstremt farlige på grunn av innhold av giftig ammoniakk som kunne lekke ut. I 1929 omkom mer enn hundre mennesker av en slik lekkasje på et sykehus i Cleveland, Ohio. Oppfinneren Thomas Midgley tok på seg oppgaven med å skape en gass som var trygg i bruk. Det han kom frem til, var klorfluorkarbongass, forkortet til KFK, som senere viste seg å bryte ned ozonet i stratosfæren, og derfor ble forbudt å bruke. Dermed ble isobutan, som ikke er skadelig for ozonlaget, en av de vanligste gassene å bruke i kjøleskap.


== Referanser ==
Assonans

Assonans eller halvrim brukes i metrikken om lydlikhet mellom vokaler i trykksterke stavelser eller i begynnelsen av enkelte ord. Se ellers rim.
Assonans ble mye brukt i eldre tiders diktning, f.eks. i norrøn litteratur og i folkediktninga: 
Han la seg ned om joleftan,sterkan svevnen fekk