jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amanda Kurtović

Amanda Maria Kurtović (født 25. juli 1991 i Karlskrona, Sverige) er en norsk håndballspiller som spiller for den ungarske klubben Györ.
Hun er datter av Marinko Kurtovic, kroatiskfødt tidligere trener for Vestli og Runar.


== Karriere ==
Kurtovic spilte 70 kamper og scoret 300 mål for Nordstrand. I 2010 skrev hun først kontrakt med Larvik, men valgte i stedet å gå til Byåsen hvor hun spilte 14 kamper og scoret 45 mål.
4. februar 2011 var hun klar for Larvik.I 2010 EM i 2010 ble hun tatt ut i bruttotroppen til det norske landslaget, men var ikke blant de 16 som fikk spille i selve mesterskapet.
Hun ble verdensmester sammen med det norske laget i VM i Brasil i desember 2011 og i VM i Danmark i desember 2015. I Sommer-OL 2012 i London vant hun gull med det norske laget.
I 2012 flyttet Kurtovic til Danmark og spilte for Viborg. Hun returnerte til Norge og Oppsal i 2014. I 2015 var Kurtovic tilbake i Larvik. I mars 2017 ble det kjent at hun hadde skrevet under på en toårs kontrakt med det rumenske laget București.


== Meritter ==
VM 2017 – Sølv
EM 2016 – Gull
OL 2016 – Bronse
VM 2015 – Gull
OL 2012 – Gull
VM 2011 – Gull
EHF Champions League 2010/11 – Gull (Larvik)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amanda Kurtović – Olympics.com 
(en) Amanda Kurtović – Olympic.org 
(en) Amanda Kurtović – Olympedia 
(en) Amanda Kurtović – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Amanda Kurtović – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Amanda Kurtović – Norges Håndballforbund 
(en) Amanda Kurtović på Internet Movie Database 
Amanda Kurtović på Facebook 
Amanda Kurtović på Instagram
Trygve Aas Olsen

Trygve Aas Olsen (født 25. mai 1960 i Kristiansund) er fagmedarbeider ved Institutt for journalistikk. Fra 2007 til 2011 var han redaksjonssjef i «Etter Børs» i Dagens Næringsliv. Mellom 2002 og 2007 var han ansvarlig redaktør i fagbladet Journalisten.
Olsen er fra Kristiansund og begynte sin journalistiske karriere i Romsdalsposten i Kristiansund, men etter to år dro han til Oslo for å studere. I 1987 begynte han i Dagbladet, der han har jobbet som journalist og i ulike lederfunksjoner.
Joomla!

Joomla! er et GPL-lisensiert publiseringsverktøy basert på åpen kildekode (engelsk «Open source content management system», forkortet til «Open source CMS»).
Joomla! er skrevet i PHP for publisering av innhold på verdensveven, ved bruk av for eksempel en MySQL-database. Joomla! inneholder en rekke integrerte nøkkelfunksjoner (komponenter), deriblant levende bokmerker (RSS), utskriftsvennlig sidevisning, siste nytt, personlig innlogging, blogg-visning, spørreundersøkelser, avansert søk, flerspråklighet og en WYSIWYG-editor som kan brukes i flere nettlesere (IE, Firefox, Opera, Safari, og tilsvarende).
Navnet Joomla! er en fonetisk staving for bantuspråket swahilis ord «Jumbla» som betyr «alle sammen» eller «som en helhet».
Joomla! er programmert av de samme utviklerne som i sin tid også utviklet Mambo, et tilsvarende publiseringsverktøy for Internett. Joomla! ble opprettet da utviklerne av Mambo ble uenige, en del av utviklerne tok kildekoden til Mambo og forbedret og forenklet den betraktelig. 
Forrige stabile versjonstre (1.0.x) var basert på den originale koden fra Mambo, mens oppfølgerne (1.5.x og 1.6/1.7) er skrevet fra bunnen av.
Foruten tilleggstjenester og programsnutter for bruk i systemet, blir selve Joomla! også utviklet i Norge. Den norske brukerforeningen Joomla! i Norge forsøker å være et samlingssted for de norske ressursene. Joomla! er også oversatt til norsk.
Joomla! kan installeres med Microsoft Web Platform Installer, som installerer Joomla! på Windows og IIS. Microsoft Web Platform Installer installerer også PHP og MySQL dersom du ikke har de fra før.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Joomla! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Joomla i Norge
Microsoft Web Platform Installer (http://www.microsoft.com/web/downloads/platform.aspx) – installering av Joomla! på Windows og IIS.
Joomla på openhub.net
Blakstad sykehus

Blakstad sykehus er et psykiatrisk sykehus på Blakstad i Asker i Viken. Blakstad sykehus er også en egen grunnkrets i delområdet Blakstad. Sykehuset åpnet 6. november 1904 som «Akershus Amts sinnssykeasyl», og var det første amts-asylet i Norge. Bygningen er tegnet av arkitekt Kristian Biong.
Sykehuset er i dag en avdeling av Vestre Viken helseforetaks klinikk for psykisk helse og rus. Avdelingen er organisert i ni ulike seksjoner for innlagte pasienter, samt noe poliklinisk behandling. Avdelingens opptaksområde er Asker, Bærum, Hol, Ål, Gol, Nesbyen, Hemsedal, Flå, Krødsherad, Modum, Ringerike og Hole kommuner.
I Asker ligger det også et psykiatrisk sykehus på Dikemark. Dette er en avdeling av Ullevål sykehus, som igjen ligger under helseforetaket Oslo universitetssykehus.


== Eksterne lenker ==
Vestre Viken helseforetaks presentasjonsside for Blakstad Sykehus


== Litteratur ==
Hans Chr. Mamen: Et steg videre - Blakstad sykehus historie gjennom et hundreår, Blakstad sykehus 1999, ISBN 82-92106-00-6
Sigurd Engelstad: Blakstad i Asker. Gården og slekten, Oslo 1958
Lars Thue: Asker 1840-1980, Universitetsforlaget 1984, ISBN 82-00-06345-3
Halvard Torgersen: Asker - Bidrag til bygdas gårdshistorie, 2. utg., Grøndahl & Søn, Oslo 1941
Toini Gustafsson

Toini Rönnlund, tidligere Toini Gustafsson, (født 17. januar 1938 i Suomussalmi i  Finland) er en tidligere svensk langrennsløper. I OL 1968 i Grenoble gikk hun til topps i begge de invididuelle langrennsøvelsene (5 og 10 km). For denne prestasjonen ble hun tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje. I 1967 ble hun tildelt Holmenkollmedaljen.
To ganger har hun også fått OL-sølv i stafett, i Innsbruck 1964 og i Grenoble 1968.
I VM 1962 i Zakopane ble det også svensk stafettsølv, og i VM 1966 i Oslo vant hun sølv på 10-kilometeren og bronse i stafetten.
Hun var gift med den tidligere svenske langrennsløperen Assar Rönnlund. Langrennsløperen Elina Rönnlund er deres barnebarn.


== OL-medaljer ==
1968 i Grenoble – gull (5 km)
1968 i Grenoble – gull (10 km)
1964 i Innsbruck – sølv (3 x 5 km stafett)
1968 i Grenoble – sølv (3 x 5 km stafett


== VM-medaljer ==
1962 i Zakopane – sølv (3 x 5 km stafett)
1966 i Oslo – bronse (10 km)
1962 i Zakopane – bronse (3 x 5 km stafett)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toini Gustafsson – Olympedia 
(en) Toini Gustafsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Toini Gustafsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Toini Gustafsson – FIS (langrenn)
Trengsel bru

Trengsel bru er ei buebru på E6 i Sørfold kommune i Nordland. Brua går over Nordfjorden og er 179 meter lang. Den ble åpnet 20. juni 1966 sammen med resten av veien mellom Fauske og Sommerset.
Like ved brua kan en se utløpet til en av jernbanetunnelene på den planlagte Polarbanen som ble påbegynt under andre verdenskrig.


== Referanser ==
Ingeborg

Ingeborg er kvinnenavn som brukes i flere europeiske land, som Norge, Sverige og Tyskland. Ingebjørg er en variant av navnet. Navnene består av inge og bjørg, der inge stammer fra den norrøne guden Ing (Frøy), og borg stammer fra det norrøne ordet bjorg, som betyr beskyttelse eller vern.


== Utbredelse ==
Ingiberg eller Ingiborg er kjent brukt i tre runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de mest brukte i Norden på den tiden. Ingebjørg var et svært vanlig navn i Norge i siste del av middelalderen. Over 150 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Ingjebjørg er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Balle Buansson». Ingeborg var populært i Norge fra 1600-tallet og fram til ca. 1900, og har hatt avtakende bruk etter dette. Bruken har imidlertid tatt seg noe opp igjen etter midten av 1990-tallet. Skrivemåtene Ingbor og Ingebor var vanlige på 1700-tallet.

Ingeborg er i dag et svært vanlig navn i Tyskland, Sverige, Norge og Østerrike. Formene Ingibjörg og Ingibjørg er vanlige henoldsvis på Island og Færøyene. 
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Ingeborg og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Ingeborg Bårdsdatter av Rein (1200-tallet)
Ingeborg Eriksdatter (1244–1287), norsk kongsdatter
Ingebjørg Håkonsdatter (1301–1366), norsk prinsesse
Ingeborg av Danmark (1878–1958), dansk prinsesse
Ingeborg Møller (1878–1964), norsk forfatter
Ingeborg Refling Hagen (1895–1989), norsk forfatter
Ingeborg Bachmann (1926–1973), østerriksk forfatter
Ingeborg Botnen (f 1934), norsk politiker
Ingeborg Moræus Hanssen (f 1938), norsk tidligere kinosjef i Oslo
Ingeborg Junge-Reyer (f 1946), tysk politiker
Ingeborg Lorentzen (f 1957), norsk datter av prinsesse Ragnhild
Grete Ingeborg Nykkelmo (f 1961), norsk skiløper
Ingeborg Stana (f 1968), norsk billedkunstner
Ingeborg Lunde (F 1998), norsk supermodell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Ingeborg
(en) Think Baby Names: Ingeborg
Isolerte språk

Må ikke forveksles med isolerende språk.Isolert språk er i den absolutte betydningen et naturlig språk som ikke er beslektet med noe annet språk. Det er et språk uten beviselig genealogisk slektskap med noe annet språk ved at det ikke har blitt bevist at det nedstammer fra en felles avstamning med noe annet språk. I praksis vil det si at slike språk er i egne språkfamilier som kun består av det ene språket. Vanlige eksempler på isolerte språk er tamil, japansk, baskisk, ainu, burusjaskisk og koreansk. I hvert tilfelle er det dog en liten gruppe lingvister som hevder å ha demonstrert slektskap med andre språk. Disse er som regel kontroversielle, men tidvis kommer det gjennombrudd i forskningen, som påvist slektskap mellom amerikanske indianerspråk og et lite, isolert språk fra Sibir.Et språk kan også være relativt isolert. Albansk, armensk og gresk kalles ofte for «isolerte indoeuropeiske språk». De tilhører den indoeuropeiske språkfamilien, men danner hver sin undergren av den, uten andre språk i unddergrenen.
Noen språk har blitt isolerte i moderne tid, etter at alle beslektede språk har dødd ut. Pirahã i Brasil er et eksempel på et slikt språk, det er eneste overlevende språket i den muranske språkfamilien. Antall isolerte språk kan dessuten øke dramatisk i framtida på grunn av raske sosiale og økonomiske endringer. De fleste småspråk i verden er truede og kan utdø, dermed blir enda flere språk eneste overlevende i sin språkfamilie.
Andre språk, som baskisk, japansk og sumerisk, har vært isolerte like lenge som deres eksistens har vært dokumentert.


== Språkfamilier og isolerte språk ==
Paralleller med biologi blir ofte dratt inn i beskrivelsen av språkfamilier – språkene som inngår er genetisk beslektet med hverandre. Det er ulike oppfatninger av antallet språkfamilier. Daniel Nettle nevner rundt 250 store språkfamilier. Lyle Campbell på den annen side antar at det er 350 kjente språkfamilier med 129 isolerte språk som en del av disse. Det innebærer at isolerte språk utgjør en tredjedel av alle språkfamilier. Ethnologue regner opp 136 ulike språkfamilier som er «top-level genetic groups» og ytterligere 130 språkfamilier hvor også kreolspråk, tegnspråk og isolerte språk er innregnet.


== Referanser ==
Fylkesvei 218

Fylkesvei 218 (Fv218) er en kort fylkesveistrekning i Engerdal kommune i den nordøstlige delen av Innlandet. 
Veien begynner i vest ved bygda Drevsjø, hvor den tar av fra fylkesvei 26. Den går derfra østover langs den nordre bredden av Vurrusjøen, gjennom et relativt flatt skogs- og myrlandskap, til grenda Lillebo (eller Litlbu) ved østenden av sjøen. Veien fortsetter deretter videre østover til den krysser riksgrensen mot Sverige ved Fløtningsjøen, 37 km vest for Idre.
På svensk side fortsetter veien videre under navnet Riksväg 70, som går i sørøstlig retning via Mora og Borlänge i Dalarna, og ender ved E18 i byen Enköping vest for Stockholm.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

EngerdalKopparleden 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv218
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ribosom

Ribosomer ( av ribonukleinsyre, RNA og gr. soma – kropp) er små komplekser av protein og RNA som produserer proteiner i celler.
Ribosomer finnes i et stort antall i cellenes cytosol hos de fleste organismer. Her fungerer de i translasjonen, det vil si oversetting av den såkalte genetiske koden, som er lagret i DNA, til proteiner.
Proteiner er bygd opp av aminosyrer, og i første omgang bestemmes strukturen til et protein av aminosyrenes rekkefølge. Denne rekkefølgen er igjen bestemt av basene i DNA. Ribosomene binder til RNA. Tre baser, eller tripletter, tilsvarer en aminosyre. Flere tripletter kan kode for samme aminosyre. Aminosyrene binder til hverandre via peptidbindinger, og et polypeptid frigjøres.
I cellene finnes mRNA; budbringer-RNA fra DNA til ribosomene, rRNA; ribosomalt RNA som er bestanddel av ribosomene, og tRNA. tRNA er transport-RNA som binder aminosyrer til seg og frakter dem til ribosomene. tRNA er relativt små makromolekyler med en helt bestemt oppbygning som gjør dem i stand til å gjenkjenne triplettene i mRNA.
Som nevnt finnes ribosomene i cellens cytosol. Her kan de enten være frie eller assosiert med det det såkalte ru endoplasmatiske retikulum (ru ER). Produksjon av proteiner foregår da til innsiden av ER, og det er gjerne proteiner som skal til cellemembranen eller som skal skilles ut av cellen.


== Oppbygning ==
Ribosomene består av små og store subenheter med ribosomalt RNA (rRNA) og proteiner. Disse finnes i alle celletyper og i tillegg til celletypenes egne ribosomer har andre organeller slik som plastider (planter) og mitokondrier (både planter og dyr) sine egne ribosomer.
Eukaryotene har 80S ribosomer satt sammen av 40S (18S rRNA) og 60S (28S og 5.8S rRNA) med ca. 80 forskjellige proteiner. Prokaryotene har 70S ribosomer bestående av stor 50S (23S og 5S rRNA) og liten 30S (16S rRNA) subenheter med ca. 75 forskjellige proteiner. Ribosomene funnet i plastider og mitokondrier ligner mest på prokaryotenes ribosomer. Plastidene har 70S satt sammen av 30S (16S rRNA) og 50S (23S, 5S og 4.5S rRNA) sammen med ca. 75 forskjellige proteiner. Mitokondriene har 77-78S ribosomer med 24-26S og 5S i den store subenheten og 18S rRNA i den lille.
Altaiske språk

Altaiske språk er en språklig samlebenevnelse som i første rekke omfatter tyrkiske språk, mongolske språk og tungusiske språk, og i videre forstand også innbefatter koreansk og japoniske språk (japansk og ryukyuspråk). Språkene er oppkalt etter fjellkjeden Altaj i grenseområdene mellom Kina, Mongolia, Russland og Kasakhstan.
Benevnelsen er omstridt fordi språkforskere er uenige i hvilket innhold man skal legge i den. Altaiske språk kan betraktes som en språkbunt, der ulike språk har dannet fellestrekk og likheter gjennom innbyrdes interaksjon eller språkkontakt. Alternativt kan de betraktes som en språkfamilie av genetisk beslektede språk som er utgått fra et felles protoaltaisk urspråk. En tredje gruppe språkforskere mener at vårt eldste kjente materiale om disse språkene er for sparsommelig til at dette kan avgjøres med sikkerhet. Tyrkiske språk er dokumentert første gang i tyrkiske runer på orkhon-inskripsjonene fra 722-735 e.Kr. Mongolske språk er dokumentert siden 1224, mens tungusiske språk ikke ble nedskrevet før i 1636.
Den altaiske hypotesen går ut på at det en gang ble snakket et felles altaisk proto-språk på de sentralasiatiske steppene omkring Altajfjellene, og at dette urspråket for 3000-4000 år siden ble splittet i en vestlig tyrkisk grein, en sentral mongolsk grein og en østlig tungusisk grein. Den «mikro-altaiske» hypotesen omfatter kun disse tre språkgruppene. Den «makro-altaiske» hypotesen inkluderer også koreansk og japansk. Språket i det gamle koreanske kongedømmet Goguryeo (37 f.Kr. – 668 e.Kr.) er således blitt foreslått som en altaisk  kandidat til det opprinnelige japoniske protospråket, som delte seg i japansk og ryukyuspråk. Man forestiller seg altaisk talende utvandrere befolke Japan i form av Yaoyaoi-kulturen, og at disse emigrantene erstattet den tidligere ikke-altaiske steinalderkulturen Jōmon på de japanske øyene.
En studie publisert i Nature i 2021 bruker en kombinasjon av genetiske, arkeologiske og lingvistiske data for å finne et felles hjemland for alle de fem språkfamiliene, i studien kalt transeurasiske språk. Resultatene peker på en opprinnelse blant mennesker som begynte å dyrke hirse i dalen til Liao He i det nordøstlige Kina i det niende til sjuende årtusen f.Kr.På 1800-tallet ble det foreslått at de altaiske språk hører sammen med de uralske språk (med blant annet finsk) som de Ural-altaiske språk. De fleste lingvister avviser nå denne gruppen, men den blir ofte brukt i leksikon og atlas. Noen bevegelser i Ungarn og Tyrkia, turanisme, støtter seg på denne hypotesen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Georg, Stefan, Peter A. Michalove, Alexis Manaster Ramer, og Paul J. Sidwell. 1999. "Telling general linguists about Altaic." Journal of Linguistics 35:65–98. Cambridge: Cambridge University Press.
Lokalavis

En lokalavis er en avis med et avgrenset geografisk nedslagsfelt.
Det finnes små og store lokalaviser, men felles for de fleste er at de dekker en by, ett sted eller en eller noen få kommuner, typisk et handelsdistrikt. De fleste norske aviser er lokalaviser.
Når lokalavisen blir større, kan det hende at den vil måtte reklassifiseres til regionavis. Noen aviser kan karakteriseres som både lokalavis og regionavis. Aviser med hele landet som nedslagsområde karakteriseres som  riksaviser.
Mange av de minste lokalavisene i Norge er medlem av interesseorganisasjonen Landslaget for Lokalaviser. De fleste av de øvrige avisene er medlem av tarifforganisasjonen Mediebedriftenes Landsforening (MBL).
Koreanere

Koreanere er en folkegruppebetegnelse på personer som har koreansk som morsmål eller kulturelt sett har røtter i det koreanske kjerneområde, som er Koreahalvøya og noen tilgrendsende områder helt øst i Nord-Kina.
Koreanere finnes først og fremst i disse land (ca. antall personer):

Sør-Korea: 50,1 millioner
Nord-Korea: 23 millioner
USA: 2 millioner
Kina: 2 millioner
Japan: 660 000
Russland og tidligere sovjetrepublikker: 490 000
Canada: 110 000
Latin-Amerika (spesielt Brasil): 400 000
Totalt: 78,76 millioner
Hangul

Hangul (한글) er et fonetisk koreansk alfabet. Hangul ble introdusert av Kong Sejong den store i 1443, som skriftspråk for koreansk. Det brukes for å skrive koreansk i både Nord-Korea og Sør-Korea, men i enkelte sammenhenger kompletteres det i Sør-Korea med kinesiske skrifttegn i form av hanja. Det er verdens eneste tilrettelagte og hyppig brukte fonetiske skriftspråk som med vilje er utformet slik at det skal være enkelt å forstå: Som i indiske skriftspråk, klassifiseres hanguls konsonanter etter hvor i munnen de skal uttales, men det sies at hangul går et skritt videre, ved at tegnene også representerer et skjematisk oppsett av hvordan munnen skal posisjoneres for å uttale lyden. ㄱ [k] representerer at tungen er presset opp mot ganen, ved jekslene, mens ㅋ [kʰ] har i tillegg en strek som viser aspirasjon. De koreanske tegnene samles i stavelser der bokstavene ordnes i to dimensjoner.
Én inspirasjonskilde til konstruksjonen av hangeul kan, ifølge noen lingvister, ha vært 'phags-pa-skriften fra Yuan-dynastiet.
Selv om hangul er kjent for å være fonetisk korrekt, er det på grunn av endringer som har skjedd i språket, ikke lenger helt slik. En person som lærer seg å lese hangul er nødt til å lære seg en rekke assimilasjonsregler. Enkelte lyder som i litt eldre koreansk var forskjellige, slik som 애 (ae) og 에 (e), uttales av mange koreanere i dag (spesielt yngre koreanere) helt likt. Dette utgjør en utfordring for utlendinger som lærer språket, siden man kan lese forskjellen, men ikke høre forskjell, og må derfor gjette hvis man skal skrive ned nye ord.
Ved romanisering av koreansk bruker Nord-Korea offisielt McCune-Reischauersystemet. I 2000 gikk Sør-Korea over til bruk av en revidert romanisering.
Hanguldagen markeres den 9. oktober i Sør-Korea og 15. januar i Nord-Korea.


== Det koreanske alfabetet ==
Det koreanske alfabetet har blant annet disse 14 konsonantene og 12 vokalene:


== Referanser ==
Blodig Alvor Na Na Na Na Na

Blodig Alvor Na Na Na Na Na er debutalbumet til DumDum Boys, som ble utgitt i 1988.
15. april 2015 ble albumet re-utgitt på vinyl i 500 eksemplarer. Albumet var blitt remastret, og singelen "Sorgenfri/Har Du Hørt" fulgte med i eksemplaret. 


== Sporliste ==
«Fant Frimann» (Kjartan Kristiansen)
«Lunch i det grønne» (Kjartan Kristiansen)
«Arme Riddere» (Kjartan Kristiansen)
«Sherwoodskogen» (Kjartan Kristiansen)
«Blodig alvor» (Kjartan Kristiansen)
«Kunne vært verre» (Kjartan Kristiansen)
«Fort gjort» (Kjartan Kristiansen)
«En vill en» (Kjartan Kristiansen)
«Papirsang» (Kjartan Kristiansen)
«Idyll» (Kjartan Kristiansen)
«Sorgenfri» (Kjartan Kristiansen)


== Medvirkende ==


=== DumDum Boys ===
Prepple Houmb - sang
Kjartan Kristiansen - gitarist, låtskriver
Persi Iveland - bass
Sola Jonsen - trommer


=== Andre medvirkende ===
Odd Magne Gridseth – bass,
Ernst-Wiggo Sandbakk – trommer
John Pål Inderberg – saksofon
Christian Schreiner – koring
Carl Haakon Waadeland – trommer
Ivar Gafseth – hammond
Tor Brovold – harmonika
Ragnar Wold - cover, fotograf
Yngve Sætre - cover


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blodig Alvor Na Na Na Na Na på Discogs 
(en) Blodig Alvor Na Na Na Na Na på MusicBrainz 
(en) Blodig Alvor Na Na Na Na Na på AllMusic
Splitter pine

Splitter pine er det andre studioalbumet av DumDum Boys, utgitt i 1989.


== Sporliste ==
«Boom Boom» (Kristiansen/Iveland)
«Oppned» (Kristiansen)
«Splitter pine» (Kristiansen)
«Fort & farlig» (Kristiansen/Houmb)
«Slave» (Kristiansen/Houmb)
«Blind» (Kristiansen/Iveland)
«Blod på tann» (Kristiansen/Iveland)
«Engelen» (Kristiansen)
«Hyler meg hes» (Kristiansen/Houmb)
«Hull i himmelen» (Kristiansen)


== Medvirkende ==


=== DumDum Boys ===
Prepple Houmb - sang, låtskriver
Kjartan Kristiansen - gitar, låtskriver
Persi Iveland - bass, låtskriver
Sola Jonsen - trommer


=== Andre medvirkende ===
Atle Karlsen - keyboard
Torstein Flakne – gitar
Terje Storli – bassgitar
Odd Magne Gridseth – bassgitar
Jan Magne Førde – messingblåsere
Helge Førde – messingblåsere
Kjetil Bjerkestrand – keyboard
Siri Gellein – koring
Else Aasegg – koring
Bård «Bored» Svendsen – keyboard
Mbemba Jammeh - congas
Knut Lauritsen - ?
Roger Valstad - produsent, tekniker, miks
Ragnar Wold - foto
Inger Hex - foto
Trond Elgaaen - cover


== Eksterne lenker ==
(en) Splitter pine på Discogs 
(en) Splitter pine på MusicBrainz 
(en) Splitter pine på AllMusic
Pstereo (festival)

Pstereo er blant Midt-Norges største musikkfestivaler som arrangeres på parkområdet Marinen i Trondheim hvert år. Festivalen har eksistert siden 2007 og utvidet i 2016 fra 2 til 3 dager. Navnet Pstereo er hentet fra DumDum Boys' album med samme navn. Festivalen har hovedfokus på musikksjangrene elektronika, pop og rock, og ved siden av musikken fokuserer de på miljøbevissthet. Pstereo hadde 17 500 besøkende i 2009. I 2013 covret Emilie Nicolas låten «Pstereo» av DumDum Boys på oppdrag av festivalen, og i 2015 fikk bandet Dråpe samme oppgave.Det er to scener på festivalområdet med internasjonale, nasjonale og lokale artister innenfor rock, pop, jazz, elektronika m.m. I tillegg samarbeider Pstereo med en rekke av byens utesteder, som arrangerer klubbkonserter i forbindelse med festivalen. På festivalens andre dag arrangeres en gratis familiekonsert på festivalområdet.
Festivalområdet er noe av det som gjør Pstereo unik. Marinen ved Nidelva er en av byens mest populære parker, med fantastisk utsikt til både Nidarosdomen, Festningen og universitetets hovedbygning.


== Historikk ==


== Pstereo-låter ==
2013: Emilie Nicolas - Pstereo
2015: Dråpe - Together We Are Pstereo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted