jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans de Beer

Hans de Beer (født 1957 i Muiden i Nederland) er en nederlandsk illustratør og barnebokforfatter. Han er særlig kjent for en rekke populære bildebøker om dyreunger.
Hans de Beer studerte historie og illustrasjon ved Rietveld Kunstakademi i Amsterdam. Han tegnet i forskjellige barneblader før han debuterte med sin første billedbok om den lille isbjørnen i 1987. Bøkene er oversatt til en lang rekke språk, deriblant norsk.


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Bildebøker med egen tekst oversatt til norsk ===
1987: Lille isbjørn hvor skal du?
1988: Lille isbjørn, på gjensyn!
1995: Lille brunbjørn, hva drømmer du om
1990: En bjørn er en bjørn!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans de Beer på Internet Movie Database 
(en) Hans de Beer hos The Movie Database 
(nl) Biografi og bokoversikt
Bruksverdi

Bruksverdi er et begrep knyttet til et kulturminnes økonomiske verdi. Bruksverdi er i seg selv ikke et vernekriterium. Når en skal vurdere brukspotensialet skal man både vurdere den nære og noe mer fjerne fremtid. For å opprettholde en bygnings bruksverdi må man i mange tilfeller tilpasse bygget til en ny funksjon som dagens samfunn setter betingelser for. Tilpasning til en ny funksjon står ofte i konflikt til andre verneverdier.


== Gjenbruk og miljø ==
Bruksverdien er også knyttet til bærekraftig utvikling gjennom at bruken av eksisterende bygg og anlegg har langsiktige og positive effekter for miljøet. Miljøbelastning vil som regel være mindre ved å tilpasse et eldre bygg en ny funksjon enn ved å rive og bygge nytt. Produksjon og transport av materialer må også regnes med ved nybygg.


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens ordforklaringer
Øyvind Storesund

Øyvind Storesund (født 9. mars 1974) er en kontrabassist fra Bø i Telemark som spiller i det norske bandet Kaizers Orchestra.
Han spilte også i bandet Cloroform og i Frode Gjerstad Trio frijazz / improvisert jazz i tillegg til andre besetninger med friimprovisert musikk. Han spilte også kontrabass i Kaada og i sigøynerpunkbandet Wunderkammer. Han har gitt ut en rekke plater med alle disse bandene.


== Diskografi ==
AlbumRevolution Before Lunch (2016), med Thomas Johansson og Paal Nilssen-Love
Botanikk (2016), med Else Olsen Storesund, Pauline Oliveros og Lisa Dillan


=== Kaizers Orchestra ===
AlbumMaestro (2005)
Live at Vega (2006)
Maskineri (2008)
250 Prosent (2008)
Våre demoner (2009)
Violeta Violeta Volume I (2011)
Violeta Violeta Volume II (2011)
Live i Oslo Spektrum (2011)
Violeta Violeta Volume III (2012)Singler/EP-erThe Gypsy Finale (2004)
Maestro EP (2005)
Knekker deg til sist (2005)
Maestro (2005)
Christiania (2005)
Blitzregn baby (2006)
Enden av november (2007)
9mm (2008)
Apokalyps meg/Du og meg Lou, og din fru (2008)
Die polizei (2009)
Prosessen (2009)
Philemon Arthur & the Drug (2010)
Hjerteknuser (2010)
En for orgelet, en for meg (2011)
En for orgelet, en for meg EP (2011)
Tusen dråper regn (2011)
Drøm videre Violeta (2011)
Diamant til kull (2011)
Aldri vodka Violeta (2012)
Siste dans (2012)
Stjerner i posisjon/Cecilia I. Velur (2013)


=== Cloroform ===
AlbumDeconstruction (1998)
All-Scars (1999)
Do the Crawl (2000)
Scrawl (2001)
Hey You Let’s Kiss (2003)
Cracked Wide Open (2005)
Clean (2007)
Grrr (2016)SinglerGoodthings (2000)
The Future Ain't What It Used to Be (2001)
Go1 (2001)
Blood! on my Wheels (2003)
Broken (2005)
Love You More (2005)
Beach Buns (2016)
Lakris (2016)
Squeeze (2016)


=== Frode Gjerstad ===
Borealis (1998)
Last First (2001)
The Blessing Light: For John Stevens (2001)
Sharp Knives Cut Deeper (2002), med Peter Brötzmann
St. Louis (2004)
Mothers & Fathers & (2006)
Nothing Is Forever (2007)


=== Kaada ===
AlbumThank You for Giving Me Your Valuable Time (2001)
Romances (2004), med Mike Patton
MECD (2004)
Music for Moviebikers (2006)
Natural Born Star (2007)
Kaada/Patton Live (2007), med Mike Patton
O'Horten (2008)


=== Wunderkammer ===
Wunderkammer (1999)
Today I Cannot Hear Music (2002)
B-Sides (2003)SinglerThe Overall Shadow (2002)


=== Boschamaz ===
This Is Not Sweden (2007)


=== Deltar på ===
The Silver Voices: Songs We Love So Dear (1997)
Osito Records: Sement 2 (2001)
Clearspot: Red and Blue – Neither Norway (2002)
Geir Sundstøl & Lynni Treekrem: Sweethearts (2004)
Øyafestivalen: Öya Oslo 2005 (2005)
Paal Nilssen-Love: Norwegian Jazz Launch Europe 2004–2006 (2006)
HoneyMilk: In Glorious Mono (2006)
SVGJAZZ: Jazz i Stavanger – Fra bohemian til arkivet (2006)
Alarmprisen 2006: Alarmprisen 2006 ... og de nominerte er... (2006)
Geir Zahl: Nice for a Change (2007)
Tyrilistiftelsen: Hjertestups – Tyrilistiftelsen 30 år (2010)
Magnet: Stay (2011)
Magnet: Ferrofluid (2011)
Thorbjørn Egner-hyllest: Vi har den ære – en hyllest til Thorbjørn Egner (2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øyvind Storesund på Internet Movie Database 
(en) Øyvind Storesund på Discogs
Avdelingsmerke

Avdelingsmerke er en betegnelse på et kjennetegn for en militær avdeling, utformet med farger (tinkturer) og figurer, til bruk blant annet på uniformer, skilt og skip.

Norske avdelingsmerker ble først tatt i bruk på 1900-tallet, men fra tidligere finnes fanemerker, symboler på uniformer og lignende kjennetegn.
Militære faner har ikke avdelingsmerker, men den norske løve i forskjellige tinkturer og sammensetninger.
Hærens avdelingsmerker hadde tidligere nokså naturalistisk form og var i en rombeformet innramming (skjold). Dette ble kritisert blant av den kjente heraldiske eksperten, førstearkivar Hallvard Trætteberg. Fra siste del av 1900-tallet er avdelingsmerkene blitt endret slik at de nå følger heraldiske regler og står i trekantede skjold. De fleste av disse nyere avdelingsmerkene for Hæren er konstruert og utformet av generalmajor Thorbjørn Bergersen. Han har også tegnet  militære faner.
Avdelingsmerker i Sjøforsvaret følger heraldiske regler, de har skjold med taukrans rundt, navneplate og kongekrone. Luftforsvarets avdelingsmerker er en del påvirket av tilsvarende britiske merker; de er i sirkelrunde skjold med omskriftsbånd og kongekrone.
Militære fellesinstitusjoners våpenmerker har heraldiske skjold og kongekrone.
På militære uniformer er det brukt forskjellige andre merker som ikke er avdelingsmerker, så som de såkalte bransjemerkene.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Hans Cappelen: «Prinsippene for nye militære våpenmerker», Norsk Militært Tidsskrift, hefte 11, 1984, side 451-456
Hans Cappelen:«The heraldry of the Norwegian Armed Forces», Genealogica & Heraldica Lisboa 1986 – Heráldica, Lisboa: Instituto Português de Heráldica, 1989, side 179-185
Hans Cappelen: «Militærheraldikeren og avdelingsmerkene» (Thorbjørn Bergersen), Heraldisk Tidsskrift nr 66, København 1992
Øivind Richard Makilla: Avdelingsmerker og gradtegn på uniform i Det norske forsvar – 1940–1997. Hæren, Sjøforsvaret, Luftforsvaret, Heimevernet, Oslo, 1997
C.-G. Schøller: Hærens afdelingsmærker, Fredriksund, 1991 (danske avdelingsmerker)
Christian Braunstein: Heraldiska vapen inom det svenska försvaret. Heraldry of the Armed forces of Sweden, Stockholm: Statens försvarshistoriska museer, 2006 (svenske avdelingsmerker)
Kontroll på Kontinentet

«Kontroll på Kontinentet» er en single fra studioalbumet Ompa til du dør av Kaizers Orchestra. Singelen ble utgitt i 2002 og kun distribuert i Danmark.


== Sporliste ==
«Kontroll på Kontinentet»
«Død manns tango»


== Eksterne lenker ==
(en) Kontroll på Kontinentet på MusicBrainz 
Youtube.com - Kontroll på kontinentet
Arkitektonisk verdi

Arkitektonisk verdi er en kulturminneverdi som man finner i bygninger eller anlegg med arkitektonisk kvaliteter. Arkitektonisk kvalitet kan knyttes til noe som utfolder seg i tre dimensjoner som har en praktisk og kunstnerisk side.
Det legges vekt på form, struktur, funksjonelle og bygningstekniske kvaliteter, materialvalg og detaljutforming i forhold til en kunstnerisk idé og fullførelsen av den. Estetiske vurderinger er sentrale i denne sammenhengen.


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens ordforklaringer
Tony Ross

Anthony «Tony» Lee Ross (født 10. august 1938 i London) er en britisk illustratør og barnebokforfatter. 
Han har skrevet og tegnet egne bildebøker og samarbeidet med en rekke forfattere, blant andre Roald Dahl, Paula Danziger, Michael Palin og Francesca Simon. Siden debuten i 1976 har han utgitt over hundre barnebøker. Tegnestilen hans er lett og ledig i en rufsete vitsetegnerstil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi og bibliografi
Død manns tango

Død manns tango er en EP av Kaizers Orchestra, utgitt i 2002. Den ble spilt inn på Lydriket i Bergen i desember 2001, og er én av to EP-er som ble utgitt av selskapet Broiler Farm. 


== Sporliste ==
«Død manns tango» (Janove Ottesen)
«Katastrofen» (Janove Ottesen)
«Sigøynerblod» (Janove Ottesen/Geir Zahl)


== Medvirkende ==


=== Kaizers Orchestra ===
Janove Ottesen - sang, gitar, kor, produsent
Geir Zahl - sang, gitarer, kor
Terje Winterstø Røthing - gitarer, kor
Jon Sjøen - kontrabass, elektrisk bass
Helge Risa - pumpeorgel, piano
Rune Solheim - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Stian Carstensen - diverse instrumenter
Geir Luedy Andersen - tekniker
Jørgen Træen - miksing
Atle Øksendal - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Død manns tango på MusicBrainz 
(sv) Død manns tango
Identitetsverdi

Identitetsverdi er nært forbundet med symbolverdi og knytter seg til en bygnings evne til å styrke fornemmelsen av kontinuitet, tilhørighet og slektskap. Som kilde til kunnskap eller objekt for opplevelse kan bygninger fungere som identitetsskapende element i miljøet. Bygninger med anekdoteverdi, knyttet til viktige hendelser eller personer, vil gjerne også bli tillagt identitets- eller symbolverdi. For etniske minoriteter kan den kollektive identitetsverdien være en svært viktig verdi. 


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens ordforklaringer
Symbolverdi

Symbolverdi er den kulturminnverdien eller betydningen noe har som symbol for noe annet. Symbolverdi er nært forbundet med identitetsverdi og knyttes gjerne til en konkret gjenstand, bygning, handling og annet som representerer en abstrakt idé som er viktig for en sosial eller etnisk gruppe, en ideologi, religion eller et avgrenset geografisk område, som en by eller en nasjon. Eksempler på  objekter i Norge med høy symbolverdi er Nidarosdomen, Håkonshallen, Kongebjørka, Gamlehaugen, Eidsvollbygningen, Sametinget, Stortinget og Det kongelige slott.


== Se også ==
Nasjonalsymbol


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens ordforklaringer
Regjeringskvartalet - Riksantikvarens utredning om verneverdi og ny bruk
Donots

Donots er et punkband fra Tyskland, som ble stiftet i Ibbenbüren, 1993.
Navnet på bandet ble til ved at Jan-Dirk Poggemann fikk lyst til å kalle opp bandet etter en bakevare han stod og spiste. Denne bakevaren kalles donuts, men Jan-Dirk skrev navnet feil. 
De andre medlemmene i bandet likte navnet, fordi de mente at de fant filosofien sin i det (dontots = do nothing, like slackers/gjør ingenting, som slappfisker), så de valgte å beholde navnet. 
Veldig sjelden hender det at bandet kaller seg selv «Ibbtown Rockers».


== Medlemmer ==
Ingo Knollmann (Vokalist) – siden 1993 
Guido Knollman (Gitar) – siden 1993 
Jan Dirk Poggemann (Bass) – siden 1993
Eike Herwig (Trommer) – siden 1995
Alex Siebenbiedel (Gitar) – siden 1996


== Diskografi ==
1996: Pedigree Punk (ute av trykk)
1998: Tonight´s Karaoke Contest Winners (ute av trykk)
1999: Better Days Not Included
2001: Pocketrock
2002: Amplify The Good Times
2004: Got The Noise
2008: Coma Chameleon
2010: The Long Way Home


== Eksterne lenker ==
(en) Donots på Apple Music 
(en) Donots på Discogs 
(en) Donots på MusicBrainz 
(en) Donots på SoundCloud 
(en) Donots på Spotify 
(en) Donots på Songkick 
(en) Donots på Last.fm 
(en) Donots på AllMusic
Raikou

Raikou er en av de legendariske pokémon i 2. generasjon. Den er av typen Electric (elektrisk) Pokémon.
Raikou sies å være personifiseringa av lynet.
Navnet kommer kanskje av det japanske ordet for lyn.
Raikou er nr. 243 i National Dex.
Raikou er den tyngste Pokémonen som er gul.


== Eksterne lenker ==
Raikou på Pokémon Wiki
Entei

Entei er en legendarisk pokémon fra Pokémon-universet, skapt av Nintendo og Game Freak. Ken Sugimori er den som har tegnet og utviklet Entei. Entei gjorde sitt første innhopp i spillene Pokémon Gold og Pokémon Silver, og har senere vært med i filmer som Pokémon 3: The Movie, og mye annet laget av Pokémon som for eksempel Pokémon-kort og -figurer. Pokémon Gold og Silver er andregenerasjons spill, og kom etter de fire originalspillene Pokémon Blue, Pokémon Red, Pokémon Yellow og Pokémon Green. Entei er nummer 244 i National Dex, mellom de to andre legendariske pokémonene, Raikou og Suicune.
Entei er kjent som den vulkanske pokémon, og ble født under et vulkanutbrudd. Navnet kommer antakeligvis fra det japanske ordet «enten», som betyr «flammende varme», og det japanske ordet «teii», som betyr «keiserlig majestet».


== Spilldata ==
Entei er en andre generasjonspokémon, og er nummer 244 i Pokédex. Han er en flammetype og er spesielt svak mot pokémontypene ground, rock og water. Entei kan ikke utvikles. Han har basestats på til sammen 580 poeng. Entei er 2,1 meter høy og veier 198 kg.


== Opptredener ==


=== Spill ===
Entei sin første opptreden er i Game Boy Advance-spillene Pokémon Gold og Pokémon Silver, som ble utgitt 21. september 1994. I disse spillene er Entei sammen med de to andre legendariske Pokémonene, Raikou og Suicune veldig vanskelige å fange siden de konstant er i bevegelse og prøver å flykte ved første anledning fra en «battle». De tre legendariske Pokémonene kommer senere tilbake i spillene Pokémon Fire Red og Leaf Green som ble utgitt 29. januar 2004 i Japan. For å få Entei må spilleren velge Bulbasaur som startpokemon, fremdeles vil Entei oppføre seg slik han gjorde i Pokémon Gold og Silver. Senere dukket Entei opp i de nyere spillene Pokémon HeartGold og SoulSilver, som ble utgitt i Japan 12. september 2009. Entei er også med i Pokémon Ranger, Super Smash Bros og kan lastes ned som en «Shiny» Pokémon fra Gamestop i Pokémon Black og White.


=== Film og annet ===
I Pokémon-filmen Pokémon 3: The Movie, var Entei hovedpersonen. Entei er også med i filmen Pokémon: Zoroark: Master of Illusions.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) «Entei» på Bulbapedia
Entei på Serebii
Entei på Smogon
James Jesse Strang

James Jesse Strang (født 21. mars 1813, død 9. juli 1856) var en religiøs leder som grunnla den grenen av De siste dagers hellige som er kjent som strangitter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Strang var født og oppvokst som baptist. Han var advokat og arbeidet også som journalist og var tilknyttet Smithsonian University. Han hadde begynt å helle over til filosofisk skeptisisme da han ble kjent med Joseph Smiths forkynnelse og ble medlem i hans kirke. I kirken fylte han flere verv. 


=== Mormonleder ===
Da Joseph Smith ble myrdet i 1844 hevdet Strang at han hadde fått et brev hvor Smith hadde utpekt ham til sin etterfølger. Han hevdet også å ha mottatt åpenbaringer som bekreftet utvelgelsen. Flere slektninger av Smith skal en tid ha støttet hans påstander.Strang ble snart utestengt fra kirken av Brigham Young, men han samlet seg en tilhengerskare som etterhvert kom til å telle flere tusen. Mange av hans tilhengere ble med ham til området rundt Lake Michigan. Her slo de seg ned, og på Beaver Island grunnla de et senter. 
Strang hevdet å motta egne åpenbaringer og han hevdet også å ha funnet noen metallplater med innskrifter på som han klarte å tyde ved mirakuløs hjelp. Han dannet et samfunn som han hevdet var den sanne fortsettelsen av kirken som Smith hadde grunnlagt. Dette samfunnets tilhengere praktiserte polygami. Strang fikk seg fem koner.


=== Kongekroning ===
I 1847 lot Strang seg utrope til konge og kalte seg James I. Han ble innsatt med en kroningsseremoni. Dette førte til at han ble anklaget for forræderi. Imidlertid klarte han å forsvare seg mot anklagene og ble medlem i den lovgivende forsamlingen i Michigan.
Imidlertid oppstod det opptøyer og Strang ble på et tidspunkt angrepet fysisk og truffet av flere skudd. Det har vært flere påstander om de nøyaktige omstendighetene rundt angrepet. Han ble dødelig såret, men levde i flere dager etter angrepet. Han utropte ikke noen etterfølger, da han trodde det måtte en åpenbaring til det. Etter hans død ble flere av tilhengerne drevet bort fra området. Mange av tilhengerne ble senere medlemmer av Den Reorganiserte Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige. Men noen holdt fast ved forkynnelsen til Strang, og de fortsetter å være et samfunn den dag i dag.


== Referanser ==
Forekomstverdi

Forekomstverdi knytter seg antallet av forekomsten av ulike bygningstyper. Det kan gjelde både sjeldne og vanlige bygningstyper. Er forekomsten høy av en type kulturminner, er det vanlig at man freder det beste, mest representative og autentiske eksemplaret. Forekomstverdi er knyttet til målsettingen om å sikre et representativt utvalg av bygninger på landsbasis. Representativitet vurderes i forhold til geografisk, sosial, etnisk, næringsmessig og tidsmessig bredde.


== Kirkebygninger ==
Stavkirkene er et eksempel på en bygningstype som var vanlig i middelalderen, men idag er det bare 28 stavkirker igjen.


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens ordforklaringer
Suicune

Suicune er en av de Legendariske Pokémon i 2.generasjon. Den er av typen Water (vann) Pokémon.
Suicune sies å være personifiseringa av nordavinden.


== Fysiologi ==
Suicune er en ganske stor Pokémon som ligner en hund, katt, panter eller lignende. Som et kompromiss i denne debatten er den fra offisielt hold kalt et "legendarisk beist". Den er lyseblå med en enorm lilla manke, og to hvite bånd som henger som løse tømmer fra nakken. Den har to horn som står ut på toppen av hodet, og som etter hvert vokser sammen igjen så de former en ring.


== Spesielle evner ==
Ifølge legendene i Pokémon-verdenen kan Suicune renske all slags forurenset vann, noe man kan se i den fjerde Pokémon-filmen "Pokémon 4Ever – Skogens stemme". Suicune kan også fremkalle voldsomme vinder, nordlys og isstormer. Suicune er en av de aller raskeste løpende Pokémonene, og kan løpe så fort at den kan løpe på vann. Den er også i stand til å hoppe nesten en halv kilometer bortover i et eneste sprang. Et av Suicunes mest fryktede angrep er Sheer Cold, som fryser ned et lite område til det absolutte nullpunkt, noe som ofte resulterer i at et område på størrelse med en fotballbane blir frosset til is, med sentrum i dette punktet. Den kan, som de fleste vannpokémon, også fremkalle flodbølger. Suicune tilbringer det meste av tiden sin løpende rundt i verden. Varsler om at den er på vei er plutselige temperaturfall, tidlig solnedgang, plutselig skyfri himmel og et strålende nordlys.
Navnet kommer av det japanske ordet "sui", som betyr vann, og "kun", som betyr mester.
Suicune har nr. 245 i National Dex.
Liste over bygningstyper

Arkitektoniske former eller bygningstyper er en betegnelse på en bygning definert i en byggeoppgave.


== Boliger ==
Aldershjem
Brakke
Asyl
Bungalow
Boligblokk
Bygård
Enebolig
Enebolig i rekke
Hus
Hytte
Loft - to-etasjers bygning i Norge brukt til innkvartering og oppbevaring
Palé
Palass
Rekkehus
Sykehjem
Slott
TomannsboligVilla


== Forsvarsbygninger ==
Brakke
Bunker
Byport
Bymur
Citadell
Fort
Tårn


== Industribygninger ==
Fabrikk
Kraftstasjon
Raffineri
Mølle
Oljeplattform


== Kommersielle bygninger ==
Bank
Bar
Basar
Bensinstasjon
Bordell
Butikk
Børs
Diskotek
Galleri
Hotell
Kasino
Kiosk
Kjøpesenter
Kontorbygning
Forretningspalass
Motell
Nattklubb
Pub
Restaurant
Skyskraper
Spillehall
Supermarked
Torgbod
Torghall
Varemagasin


== Landbruksbygninger ==
Bekkekvern
Bryggerhus
Brønnhus
Driftsbygning
Grisehus
Hønsehus
Høyloft
Ildhus
Jordkjeller
Gårdshus
Kornsilo
Kårstue
Løe
Låve
Mølle
Potetkjeller
Røykstue
Seter
Silo
Stall
Skur
Stabbur
Tuft
Vannmølle
Veksthus
Vindmølle
Våningshus


== Offentlige bygninger ==
Ambassade
Brannstasjon
Fengsel
Konsulat
Krematorium
Postkontor
Politistasjon
Rådhus
Slott
Stortinget
Sykehus
Tinghus


== Kulturbygninger ==
Amfiteater
Bibliotek
Formidlingssenter
Kino
Konserthus
Kulturhus
Museum
Operahus
Teater


== Idrettshaller ==
Svømmehall
Ishall


== Undervisningsbygninger ==
Barnehage
Barneskole
Folkehøgskole
Høgskole
Ungdomsskole
Universitet
Videregående skole


== Parkering og lagring ==
Brygge
Garasje
Hangar
Lagerbygning
Loft
Naust
Parkeringshus
Silo
Sjøbod
Skur
Varehus


== Religiøse bygg ==
Bedehus
Kirke
Basilika
Katedral
Domkirke
Kapell
Langkirke
Dåpskapell
Martyrium
Korskirke
Hallkirke
Sentralkirke
Stavkirke
Kloster
Mausoleum
Moske
Pagode
Pyramide
Synagoge
Stupa
Tabernakel
Tempel
Ziggurat


== Stasjonsbygg ==
Busstasjon
Jernbanestasjon
Lufthavn (terminal)
Metro (undergrunn, t-bane)


== Andre ==
Badstue
Bekhus
Fyr
Paviljong
Schøtstue
Darron Gibson

Darron Gibson (født 25. oktober 1987) er en irsk fotballspiller som fra februar 2020 spiller for Salford City i League Two i EnglandHan er midtbanespiller og kom til Manchester United som junior. Han spiller også for Irlands U19-landslag. I 2005 bestemte han seg for å ikke spille for landet han tidligere hadde representert, Nord-Irland. Han ville heller få sin «drøm oppfylt» ved å representere Irland på internasjonalt nivå. 
Den 28. oktober 2005 fikk han sin første kamp på a-laget da United spilte en Ligacup-kamp. Han er tidligere elev ved St. Columb's College i Derry. 
Gibson blir sett på som en sterk og atletisk midtbanespiller som både kan angripe og forsvare. I mai 2006 ble han kåret til årets unge spiller i Manchester United.
I oktober 2007 ble Gibson utlånt til Wolves, og var der resten av sesongen.
I januar 2012 signerte Gibson en fire og et halv års kontrakt med Everton. Han skårte sitt første mål for Everton mot Manchester City 31. januar 2012. Målet førte til at Manchester United sto likt med antall poeng med Manchester City, Alex Ferguson uttalte at det hele var en del av planen hans, som i referanse til at Gibson ble solgt fra Manchester United til Everton.I Januar 2012 signerte Gibson for Everton, hvor han spilte frem til 2017 og skåret 2 mål. 
I Januar 2017 ble han signert av Sunderland. I Sunderland skåret Gibson ingen mål på 30 kamper før han signerte for Wigan Athletic med en fri overgang i august 2018. Der spilte han ut sesongen til kontrakten hans gikk ut 1. juni 2019.
I et halvt år var Gibson kontraktløs, til han i januar 2020 ble signert av Salford City som spiller i League Two. Den fjerde høyeste divisjonen i England.


== Karriere som spiller (alle turneringer) ==
Per 4. desember 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darron Gibson – FIFA 
(en) Darron Gibson – UEFA 
(en) Darron Gibson – Transfermarkt 
(en) Darron Gibson – national-football-teams.com 
(en) Darron Gibson – WorldFootball.net 
(en) Darron Gibson – Soccerbase.com 
(en) Darron Gibson – FootballDatabase.eu 
(en) Darron Gibson – Soccerway 
(en) Darron Gibson – EU-Football.info 
(en) Darron Gibson – FBref