jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tapio Korjus

Tapio Korjus (født 10. februar 1961 i Veckelax) er en tidligere finsk spydkaster.
Korjus var blant Finlands fremste spydkastere i 1980-årene, men fikk ikke noe internasjonalt gjennombrudd før i 1988.
Under OL 1988 i Seoul i Sør-Korea innehadde Korjus andreplassen i det meste av finaleomgangen. Med konkurransens siste kast kastet han 84,28 meter, og sikret dermed gullet. Sølvmedaljen gikk til den unge Jan Železný, som senere skulle bli historiens mest dominerende spydkaster.
Etter at Korjus la opp som spydkaster, fungerte han som spydtrener, bl.a. for den kvinnelige kasteren Mikaela Ingberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tapio Korjus – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tapio Korjus – Olympics.com 
(en) Tapio Korjus – Olympic.org 
(en) Tapio Korjus – Olympedia 
(en) Tapio Korjus – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tapio Korjus – World Athletics 
(en) Tapio Korjus – Track and Field Statistics
Baneskyting

Baneskyting kan referere til flere skytedisipliner hvor det skytes fra permanente standplasser og med faste avstander og skytetider fra konkurranse til konkurranse. Som regel har deltakerne hver sin skyteskive og skyter på linje samtidig med andre skyttere. Linjen skytterne ligger på kalles da skytelinje, mens linjen skivene står på kalles skivelinje. Skyteavstandene er typisk oppgitt i runde tall som for eksempel 10, 15, 25, 50, 100, 200 eller 300 meter avhengig av våpentype og disiplin.
Blant de mest kjente formene for baneskyting er de internasjonale pistol- og rifle-disiplinene til International Shooting Sport Federation (ISSF) som i Norge arrangeres av Norges Skytterforbund (NSF). NSF har også noen egne nasjonale programmer for baneskyting med pistol og rifle som har mange likheter til de internasjonale programmene. Den mest populære skytedisiplinen innen baneskyting med rifle i Norge er baneskyting med rifle i Det frivillige Skyttervesen (DFS) hvor det skytes på 100, 200 eller 300 meter avhengig av klasse.For rifleskyting går man ofte over til å kalle skyteformen for langholdsskyting når holdene går over 300 meter, selv om skyteformen kanskje også oppfyller alle egenskapene til baneskyting. Blant langholdsdisiplinene finner man for eksempel Palma og F-Class hvor det skytes på linje samtidig, på faste avstander mellom 300 og 900 meter og med faste skytetider. Langholdsskyting har imidlertid mye større fokus på ballistikk enn de grenene som vanligvis referes til som baneskyting.
Baneskyting står i kontrast til en del andre skytedisipliner som for eksempel feltskyting med pistol, feltskyting med rifle og jaktfelt hvor det som regel skytes på varierende avstander fra midlertidige standplasser i terrenget, eller leirdue og dynamisk skyting hvor vanligvis en og en deltaker skyter.


== Skytedisipliner ==


=== Baneskyting med rifle ===

Miniatyrskyting, ulike former for baneskyting med finkalibret rifle (ofte i kaliber .22 lr). Både Norges Skytterforbund (NSF) og Det frivillige Skyttervesen (DFS) arrangerer miniatyrskyting på 15 m, men med forskjellige skiver. I NSF 15 m er 10-er ringen 4,8 mm, mens i DFS 15 m er den 2,0 mm.
Nordisk baneskyting med rifle, nordisk disiplin som arrangeres i Norge av Det frivillige Skyttervesen. Dette er den mest populære disiplinen i DFS, og skytes på 100, 200 og 300 meter.
ISSF baneskyting med rifle (internasjonal baneskyting), flere internasjonale disipliner som i Norge arrangeres av Norges Skytterforbund.
ISSF 10 m luftrifle
ISSF 50 m rifle liggende
ISSF 50 m rifle match
ISSF 300 m standardrifle
ISSF 300 m rifle liggende
ISSF 300 m rifle match


=== Baneskyting med pistol ===

Baneskyting med pistol kan vise til flere nasjonale og internasjonale programmer i Norges Skytterforbund.
ISSF baneskyting med pistol
ISSF 10 m luftpistol
ISSF finpistol
ISSF 25 m pistol
ISSF 25 m grovpistol
ISSF 25 m standardpistol
ISSF 25 m silhuettpistol
ISSF 50 m pistol


== Se også ==
Miniatyrskyting, en form for baneskyting med rifle i kaliber .22 LR, som oftest innendørs.
Skytesport
Liste over skytterorganisasjoner


== Referanser ==
UN Käerjéng 97

UN Käerjeng 97 er en fotballklubb fra Bascharage i det sørvestlige Luxembourg. Klubben ble dannet i 1997 etter at klubbene Union Sportive Bascharage og Jeunesse Hautcharage ble slått sammen.
Klubben er mest kjent for å ha sensasjonelt slått ut Lillestrøm av 1. runde av kvalifiseringen til UEFA-cupen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hipólito Ramos

Hipólito Ramos Martínez (født 30. januar 1956) er en  tidligere cubansk  bokser. Under Sommer-OL 1980  i  Moskva vant han sølv i lett fluevekt etter å ha tapt i finalekampen mot Shamil Sabirov på poeng 2-3.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i boksing, lett fluevekt  Cuba


== Eksterne lenker ==
(de) Hipólito Ramos – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hipólito Ramos – Olympedia 
(en) Hipólito Ramos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hipólito Ramos – BoxRec
Aggressor

For den norske musikeren med pseudonymet «Aggressor», se Carl-Michael Eide.Aggressor er debutalbumet til det norske thrash metal-bandet Nocturnal Breed.


== Sporliste ==
«Rape the Angels» (4:30)
«Frantic Aggressor» (2:45)
«Maggot Master» (5:36)
«Nocturnal Breed» (4:06)
«Evil Dead» (Death-cover) (2:52)
«Metal Storm Rebels» (2:14)
«Dead Dominions» (6:47)
«Alcoholic Rites» (3:17)
«Revelation 666» (4:00)
«Blaster» (3:50)
«Locomotive Death» (5:08)


== Personell ==


=== Musikere ===
S.A. Destroyer – Gitar, bass og vokal
Ed Damnator – Gitar, bass og ekstravokal
Astennu – Session gitar
Rick Hellraizer – Session trommer


=== Annet ===
Produsent – S.A. Destroyer og Ed Damnator
Miksing – Thomas Sørlie, S.A. Destroyer og Ed Damnator
Mastering – Tom Kvåsvoll
Logo – S.A. Destroyer og Dagfinn Ovstrud
Frontcover – John Bergin
Varden Amfi

Varden Amfi er et kommunalt eid fotballstadion i Fyllingsdalen i Bergen og er i dag hjemmebane til FK Fyllingsdalen, stadionet ble åpnet i 1992.
Varden Amfi ble tidligere benyttet av både Fyllingen og Løv-Ham, som senere ble slått sammen til FK Fyllingsdalen. Frem til og med 1996, da Fyllingen rykket ned fra 1. divisjon, ble det spilt toppfotball på Varden. Stadionet ble også brukt av Løv-Ham frem til klubben rykket opp til 1. divisjon i 2004, men ble ikke godkjent til bruk i norsk toppfotball. Løv-Ham flyttet da til Krohnsminde kunstgressbane.
Sommeren 2007 offentliggjorde Bergen kommune, i samarbeid med Trond Mohn, en plan for å ruste opp Varden Amfi til toppfotballstandard til 2008. Det ble lagt kunstgress med undervarme, flomlys og garderobe- og publikumsfasiliteter ble i oppgradert for å oppfylle kravene.  Forsinkelser gjorde imidlertid at Løv-Ham måtte spilte sine første hjemmekamper i 2008-sesongen i Vestlandshallen. Løv-Ham spilte sin første kamp på den oppgraderte Varden Amfi den 19. juli 2008 mot Sogndal, kampen ble sendt på tv og endte med 1–0 seier for Sogndal. Arbeidene på stadion ble ikke ferdigstilt før sommeren 2009.
Før Varden Amfi ble åpnet benyttet Fyllingen, og delvis også Løv-Ham, seg av Varden Kunstgress som ligger ved siden av Varden Amfi og som i dag benyttes som treningsbane og i lavere divisjoner. Tilskuerrekorden på Varden Amfi er 11 033, satt 23. juni 1992 i forbindelse med møtet mellom Fyllingen og Sportsklubben Brann. Etter utbyggingen og oppgraderingen har Varden Amfi i dag en kapasitet på 3 500.


== Referanser ==
Varden Kunstgress

Varden Kunstgress er en kommunal idrettsbane i Fyllingsdalen i Bergen som benyttes til fotball og amerikansk fotball. Banen var hjemmebanen til Fyllingen Fotball frem til Varden Amfi ble bygget ved siden av i 1992, med unntak av et kort mellomspill på Krohnsminde. I dag benyttes den av aldersbestemte fotballag i FK Fyllingsdalen samt av det amerikanske fotballaget Bergen Storm.
Juan Hernández

Juan Bautista Hernández Pérez (født 24. desember 1962) er en  tidligere cubansk bokser. I OL 1980 i Moskva vant han gull i bantamvekt etter at han slo Bernardo Pinango fra Venezuela i finalen. Da han vant den olympiske gullmedaljen var han bare 17 år gammel.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Gull i boksing, bantamvekt  Cuba


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Hernández – Olympics.com 
(en) Juan Hernández – Olympic.org 
(en) Juan Hernández – Olympedia 
(en) Juan Hernández – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Juan Hernández – databaseOlympics.com (arkivert)
No Retreat… No Surrender

For den amerikanske actionfilmen fra 1986, se No Retreat, No SurrenderNo Retreat... No Surrender er det andre studioalbumet til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed.


== Sporliste ==
«The Artillery Command» (3:12)
«Thrash the Redeemer» (3:13)
«Warhorse» (3:41)
«Killernecro» (2:09)
«No Retreat... No Surrender» (5:02)
«Beyond Control» (1:18)
«Sodomite» (3:59)
«Fists of Fury» (2:35)
«Under the Blade» (Twisted Sister-cover) (4:01)
«Roadkill Maze» (3:45)
«Possessed» (2:57)
«Armageddon Nights» 08:13)
«Outro – Insane Tyrant» (1:02)


== Personell ==


=== Musikere ===
S.A. Destroyer – Gitar, bass og vokal
Ed Damnator – Gitar
I. Maztor – Ekstravokal, elektrisk og akustisk gitar
Tex Terror – Trommer og ekstravokal
Thomas Sørlie – Keyboard og sampling


=== Annet ===
Produsent – Nocturnal Breed
Miksing – Thomas Sørlie og Nocturnal Breed
Mastering – Tom Kvåsvoll
Logo – S.A. Destroyer og Dagfinn Ovstrud
Frontcover – Anders Balteskard
Erik Lundqvist

Erik Lundqvist (født 29. juni 1908 i Grängesberg, død 7. januar 1963) var en svensk friidrettsutøver som var aktiv som spydkaster i årene rundt 1930. Han var den første spydkasteren som kastet lenger enn 70 meter.


== Karriere ==
Under OL 1928 i Amsterdam vant han gull med et kast på 66,60 , foran ungareren Bela Szepes (sølv med 65,26) og nordmannen Olav Sunde (bronse med 63,97). Samme år satte han ny verdensrekord med et kast på 71,01, og forbedret dermed rekorden til finske Eino Penttilä med over en meter.
Verdensrekorden ble stående i to år, men som svensk rekord ble kastet stående til 1936, da Lennart Atterwall forbedret den til 71,72 m. 


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Lundqvist – Olympics.com 
(en) Erik Lundqvist – Olympic.org 
(en) Erik Lundqvist – Olympedia 
(en) Erik Lundqvist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Erik Lundqvist – Sveriges olympiske komité 
(en) Erik Lundqvist – Track and Field Statistics
The Tools of the Trade

The Tools of the Trade er det tredje studioalbumet til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed.


== Sporliste ==
«Give'en Hell» (5:19)
«Slaughter Division» (3:20)
«Resistance Is Futile» (3:32)
«The Tools of the Trade» (5:37)
«Down By Law» (3:25)
«The Sabbath Man» (5:41)
«Skeleton of Sin» (2:15)
«Black Tooth Grin» (3:33)
«Silvertongue Devil» (4:38)
«Ballcrusher» (3:16)
«Knuckledust» (4:31)
«Scarred» (7:05)


== Personell ==


=== Musikere ===
S.A. Destroyer – Bass og vokal
I. Maztor – Gitar og ekstravokal
Ben Hellion – Gitar og ekstravokal
Tex Terror – Trommer og ekstravokal


=== Annet ===
Produsent – Nocturnal Breed
Miksing – Thomas Sørlie og Nocturnal Breed
Mastering – Tom Kvåsvoll
Logo – S.A. Destroyer og Dagfinn Ovstrud
Frontcover – Nicodemus 13
Eino Penttilä

Eino Penttilä (født 27. august 1906 i Joutseno, død 24. november 1982 i Björneborg) var en finsk spydkaster på 1920- og 30-tallet. Han deltok i to olympiske leker og vant en bronsemedalje.
1. oktober 1927 satte han ny verdensrekord i Viborg med et kast på 69,88 meter. Dermed forbedret han rekorden til landsmannen Jonni Myyrä med en meter og 33 cm. Etter dette ble Penttilä regnet som favoritt til å ta gull under OL 1928 i Amsterdam. Der var han imidlertid ikke i sin beste form, og gikk glipp av medaljer. Gullmedaljen gikk til svenske Erik Lundqvist.  
Fire år senere i Los Angeles gikk det bedre for Penttilä. Fra å være femtemann i kvalifiseringen med et kast på 64,28, forbedret han seg til 68,70 og tok bronsedaljen bak to landsmenn – den overlegne Matti Järvinen (gull med 72,71 m) og Matti Sippala (sølv med 69,80 m).


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Bronse i friidrett, spydkast


== Eksterne lenker ==
(en) Eino Penttilä – Olympics.com 
(en) Eino Penttilä – Olympic.org 
(en) Eino Penttilä – Olympedia 
(en) Eino Penttilä – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eino Penttilä – Track and Field Statistics
Andrés Aldama

Andrés Aldama  (født 9. april 1956) er en cubansk tidligere bokser. I Sommer-OL 1980  i  Moskva vant han gull  i weltervekt etter at han slo John Mugabi fra Uganda i finalen. I Sommer-OL 1976   i Montréal i Canada vant ha sølv, han ble slått av  Sugar Ray Leonard fra USA i finalen. I 1979 vant han gull i de Panamerikanske leker.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Gull boksing, weltervekt  Cuba
1976  Montréal -  Sølv boksing, lett weltervekt  Cuba


== Eksterne lenker ==
(en) Andrés Aldama – Olympedia 
(en) Andrés Aldama – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fields of Rot

Fields of Rot er det fjerde studioalbumet til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed.


== Sporliste ==
«Wicked, Vicious & Violent» (4:11)
«Fields of Rot» (2:53)
«Too Damned to Conquer» (2:50)
«Manskinner» (3:01)
«In Sickness and in Hell» (4:17)
«Invasion of the Body-Thrashers» (3:26)
«Iron Bitch» (3:14)
«Code of Conduct» (2:19)
«The Dead» (3:14)
«Scything Harrow» (3:05)


== Personell ==


=== Musikere ===
S.A. Destroyer – Bass og vokal
A.E. Rattlehead – Gitar og ekstravokal
Ben Hellion – Gitar og ekstravokal
Tex Terror – Trommer og ekstravokal
Espen Vedvik – Ekstravokal
Morten Næss – Ekstravokal


=== Annet ===
Produsent – Nocturnal Breed
Co-produsent – Espen Vedvik og Morten Næss
Miksing – Hugo Alvarstein
Mastering – Hugo Alvarstein
Logo – S.A. Destroyer, C. Demon og Kjetil Nystuen
Frontcover – Kjetil Nystuen


== Eksterne lenker ==
(en) Fields of Rot på Discogs 
(en) Fields of Rot på MusicBrainz
Raping Europe ’97

Raping Europe '97 er en 10" EP til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed. EP-en var den første offisielle utgivelsen til bandet, og ble gitt ut i forbindelse med deres første Europa-turné. Raping Europe '97 ble begrenset til 300 opplag.


== Sporliste ==
«Still Alive»
«Screaming for a Leather Bitch»
«Rape the Angels»
«Dead Dominion»


== Personell ==


=== Musikere ===
S.A. Destroyer
Ed Damnator
Armando Martínez

Armando Martínez Limendu (født 29. august 1961) er en  tidligere cubansk  bokser. Under Sommer-OL 1980  i  Moskva vant han gull  i lett mellomvekt etter at han slo Aleksander Kosjkyn  i finalen. Under VM i München i 1982 vant han sølv etter at han tapte for Kosjkyn i finalen. Han vant også sølv i VM i 1978.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Gull i boksing, lett mellomvekt  Cuba


== Eksterne lenker ==
(en) Armando Martínez – Olympedia 
(en) Armando Martínez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ivajlo Marinov

Ivajlo Marinov (bulgarsk: Ивайло Маринов) (født 12. juli 1960 i Varna) er en bulgarsk bokser. Under Sommer-OL 1980 i Moskva vant han bronse i lett fluevekt og under Sommer-OL 1988 vant han gull i samme vektklasse da han vant over Michael Carbajal. Han ble europamester i årene 1981, 1983, 1989 og i  1991. Han vant også sølv i EM i 1985. Han har blitt kåret Bulgarias  beste bokser i det 20 århundre av det bulgarske bokseforbundet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ivajlo Marinov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ivajlo Marinov – Olympedia 
(en) Ivajlo Marinov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ivajlo Marinov – BoxRec
Michelle de Bruin

Michelle de Bruin (født Michelle Smith 16. desember 1969 i Rathcoole, Dublin) er en irsk tidligere svømmer og olympisk mester.
De Bruin vant tre gullmedaljer under sommer-OL i Atlanta i 1996. Hun vant både 200 m og 400 m medleysvømming samt 400 m fristil. I tillegg vant hun bronse på 200 m butterfly.


== Biografi ==
De Bruin, da Smith var deltaker under i  sommer-OL i Barcelona, her møtte hun den nederlandske diskoskasteren Erik de Bruin som hun senere giftet seg med. I VM 1994 ble hun nummer fem 200 m butterfly, men i 1995 satte hun en rekke irske rekorder, og vant EM på både på 200 m butterfly og 400 m medley.
Den amerikanske svømmeren anklaget de Bruin for doping under en pressekonferanse etter OL-gullene i 1996. De Bruins plutselige suverenitet skapte spekulasjoner, og ble styrket av at hennes mann, Eric hadde testet positivt for anabole steroider i 1993. Ingen av anklagene ble støttet med bevis. I 1998 ble hun derimot utestengt i to år fra all idrett etter at hun drakk alkohol for å skjule innholdet i en urinprøve.De Bruin anket dommen, men dommen ble stående og hun la opp som svømmer. I juli 2005 ble hun uteksaminert som jurist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michelle de Bruin – Olympics.com 
(en) Michelle de Bruin – Olympic.org 
(en) Michelle de Bruin – Olympedia 
(en) Michelle de Bruin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michelle de Bruin – swimrankings.net
José Gómez (bokser)

José Gómez (født 28. januar 1959) er en cubansk tidligere bokser. Under Sommer-OL 1980  i  Moskva vant han gull  i mellomvekt etter at han slo Viktor Savtsjenko i finalen. I 1978 vant han gull i VM i Beograd, han vant også gull i de Panamerikanske leker i 1979.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Gull i boksing, mellomvekt  Cuba


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) José Gómez – Munzinger Sportsarchiv 
(en) José Gómez – Olympics.com 
(en) José Gómez – Olympic.org 
(en) José Gómez – Olympedia 
(en) José Gómez – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) José Gómez – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) José Gómez – BoxRec
Triumph of the Blasphemer

Triumph of the Blasphemer er den andre EP-en (den tredje offisielle utgivelsen inkl. et full-lengde studioalbum) til det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed. Alle live-sangene er spilt inn i Hallford i Berlin under den første Europa-turneen deres. Tittelsangen «Triumph of the Blasphemer» ble opprinnelig skrevet under utviklingen av Aggressor, men ble ikke med på albumet.


== Sporliste ==
«Triumph Of The Blasphemer» (4:56)
«I'm Alive» (W.A.S.P. cover) (4:14)
«Frantic Aggressor» (Live) (2:58)
«Screaming For A Leather Bitch» (Live) (4:29)
«Evil Dead» (Live Death cover) (2:57)


== Personell ==


=== Musikere ===
«Triumph of the Blasphemer»S.A. Destroyer
Ed Damnator«I'm Alive»S.A. Destroyer – Gitar, bass og vokal
Ed Damnator – Gitar og ekstravokal
Astenu – Gitar
Rick Hellraiser – TrommerLive-sangeneS.A. Destroyer – Bass og vokal
Ed Damnator – Gitar
I Maztor – Gitar
Andy Michaels – Trommer
Thomas Sørlie – Keyboard


=== Annet ===
Produsent – S.A. Destroyer og Ed Damnator
Miksing – Thomas Sørlie, S.A. Destroyer og Ed Damnator
Live mastering – Tom Kvåsvol
Logo – S.A. Destroyer og Dagfinn Ovstrud
Frontcover – Carl Eek Torgersen
Jean Bullant

Jean Bullant (født ca 1515 - 1520 i Bournazel i Frankrike, død 13. oktober 1578 samme sted) var en fransk arkitekt og billedhugger som bygde gravene til Montmorency, Henrik II og Catherine de Medicis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Avhandling om Bullant på fransk
The Remasters

The Remasters er en samleboks av det norske black/thrash metal-bandet Nocturnal Breed. Samleboksen er bandets eneste og inneholder de tre tidligere studioalbumene Aggressor, No Retreat... No Surrender og The Tools of the Trade i tillegg til EP-en Triumph of the Blasphemer og en bonus-CD med gamle demoopptak kalt Black Cult: The Demonz 96-99. I tillegg er det bonussanger på alle studioalbumene og EP-en.
The Remasters ble gitt ut i et begrenset opplag på 1 000.


== Sporliste ==
Disk 1
Aggressor (studioalbum, 1997)«Rape the Angels» (4:37)
«Frantic Aggressor» (2:42)
«Maggot Master» (5:33)
«Nocturnal Breed» (4:03)
«Evil Dead» (Death-cover) (2:48)
«Metal Storm Rebels» (2:08)
«Dead Dominions» (6:42)
«Alcoholic Rites» (3:13)
«Revelation 666» (3:55)
«Blaster» (3:47)
«Locomotive Death» (5:08)
«Triumph of the Blasphemer» (bonussang) (5:36)
«Screaming For a Leather Bitch '97» (bonussang) (4:40)Disk 2
Triumph of the Blasphemer (EP, 1998)«Triumph of the Blasphemer» (4:55)
«I'm Alive» (W.A.S.P. cover) (4:12)
«Frantic Aggressor» (2:54)
«Screaming for a Leather Bitch» (4:21)
«Evil Dead» (Death cover) (3:09)
«Maggot Master» (bonussang) (5:28)Disk 3
No Retreat... No Surrender (studioalbum, 1998)«The Artillery Command» (3:12)
«Thrash the Redeemer» (3:12)
«War-Horse» (3:41)
«Killernecro» (2:08)
«No Retreat...No Surrender» (5:02)
«Beyond Control» (1:17)
«Sodomite» (3:58)
«Fist of Fury» (2:34)
«Under the Blade» (Twisted Sister cover) (4:00)
«Roadkil Maze» (3:45)
«Possessed» (2:55)
«Armageddon Nights» (8:22)
«Warthog» (bonussang) (3:04)
«Metal Thrashing Mad» (Anthrax cover) (bonussang) (2:33)
«Screaming For a Leather Bitch '98)» (bonussang) (5:50)Disk 4
The Tools of the Trade (studioalbum, 1999)«Give 'em Hell» (5:18)
«Slaughter Division» (3:20)
«Resistance is Futile» (3:32)
«The Tools of the Trade» (5:37)
«Down by Law» (3:25)
«The Sabbath Man» (5:41)
«Skeletor of Sin» (2:15)
«Black Tooth Grin» (3:33)
«Silvertongue Devil» (4:38)
«Ballcrusher» (W.A.S.P cover) (3:16)
«Knuckledust» (4:31)
«Scarred» (4:23)
«Motörmouth» (bonussang) (4:25)
«Dead & Done» (bonussang) (1:41)
«Judas Breed» (bonussang) (10:21)Disk 5
Black Cult: The Demonz 96-99 (samlealbum, 2005)«Bloodsnarl» (3:21)
«Nocturnal Breed» (3:50)
«Rape the Angels» (5:05)
«Dead Dominion» (5:16)
«Alcoholic Rites» (3:08)
«Revelation 666» (3:26)
«Locomotive Death» (3:59)
«In Torture» (2:33)
«Necro Cruel» (2:14)
«Possessed» (3:11)
«Armageddon Nights» (5:45)
«Return of the Tyrant» (0:47)


=== The Remasters (Promo) ===
Det ble også gitt ut en promosjondisc av The Remasters på én CD som inneholdt sanger fra alle de 4 diskene boksen kom til å inneholde.

«Alcoholic Rites» (3:08)
«Possessed» (3:16)
«Frantic Aggressor» (2:42)
«Evil Dead» (2:48)
«Triumph of the Blasphemer» (3:31)
«Maggot Master» (3:56)
«No Retreat... No Surrender» (5:01)
«Fist of Fury» (2:33)
«Warthog» (2:14)
«Metal Thrashing Mad» (1:31)
«Screaming For a Leather Bitch» (2:26)
«Give 'Em Hell» (5:18)
«The Tools of the Trade» (5:37)
«Motormouth» (2:15)
«Judas Breed» (2:15)
Datakompatibilitet

En familie datamaskiner eller operativsystemer blir sagt å være kompatible eller datakompatible dersom bestemt programvare som kjører på én også kan kjøres på alle de andre modellene i familien. Datakompatible datamaskiner kan variere i ytelse, pålitelighet eller en annen karakteristikk. En hvilken som helst forskjell kan påvirke utfallet av å kjøre programvaren.


== Se også ==
Foroverkompatibilitet
Bakoverkompatibilitet