jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Motorfeste i båt

Motorfeste i båt er den anordningen på en båt som brukes til å feste en påhengsmotor. Flere slags motorfester blir brukt – det vanligste er å sette motoren fast på et akterspeil hvis båten har et slikt.  


== Motorfestespeil ==
Spiss-stevnede båter får stundom et lite motorfestespeil ved at bakstevnen og litt av båtbordene bakerst sages av, og man snekrer inn et lite speil her øverst.  Men denne ordningen har det til felles med en festeplanke satt fast øverst på stevnen bak at motoren står uforholdsmessig høyt.  Sammen med at bakstevnen på spiss-stevnede båter beveger seg mye opp og ned når båten stamper (får bølgene inn forfra eller bakfra), gjør at propellen stadig kommer opp av vann.


== Tre måter ==
En annen brukt metode er å sette motoren på båtens overkant nokså langt bak i båten, et stykke foran bakstevnen.  Her har båten ofte en esing, og det er også vanlig å snekre inn en planke eller kloss under, evt også opp langs, esingen for å ta motortrykket.
Enda en måte er å få en tykk planke til å stå ut på siden av båten, over eller i høyde med båtens overkant, også dette nokså langt bak i båten.  Planken er ofte festet i en tofte (et tverrgående sete) her, eller den går tvers over hele båten. 
En tredje variant er å la «planken» være bakenden av en trekantet kasse med spissen fremover; en slik kasse har både bunn og sider, og er skrudd fast øverst på utsiden av båten.
Alle de 3 sistnevnte variantene av motorfester fører til at båten etterhvert blir skjev, og når den ruller (får bølger inn fra siden) kommer propellen opp av vann.  En planke ut fra båtsiden kan også være farlig ved at store bølger kan treffe den forfra og påvirke båtens kurs sterkt og plutselig.  Derfor er en trekantet kasse tryggere.


== Motorbrønn ==
Den eneste trygge og effektive måten å feste en påhengsmotor i spiss-stevnede båter er å lage motorbrønn inni båten, gjerne rett bak baktoften (rorommene fri).  Denne måten brukes på mange slags robåter langs hele norskekysten, blant annet av fiskere som driver hjemmefiske.
Carol O’Connell

Carol O'Connell (født 1947) er en amerikansk forfatter og billedkunstner.
O'Connell studerte ved California Institute or Arts og Arizona State University. Fram til siste halvdel av 1990-tallet arbeidet hun uten kommersiell suksess med sin billedkunst, samtidig som hun tok strøjobber som korrekturleser og språkvasker.
Hun debuterte i 1994 47 år gammel med Mallory's Oracle, den første i en serie beskrevet som lettere absurdistiske kriminalromanener med NYPD-detektiven Kathleen Mallory i hovedrollen. Bøkenes hovedperson er av enkelte kritikere beskrevet som the «toughest woman in crime fiction». Forfatteren beskriver Mallory som en 185 cm høy sosiopat med «perfekt» utseende og en oppvekst blant gateprostituerte og i overkant eksentriske politifolk.
Manuskriptet til Mallory's Oracle ble av forfatteren sendt til det britiske forlaget Hutchinson, etter eget utsagn fordi hun følte at mulighetene for salg til et amerikansk forlag var små. Rettighetene til boken med oppfølger ble kjøpt opp, og deretter straks auksjonert til forlag i Nederland, Tyskland, Frankrike og USA, for summer som dengang vakte oppsikt i forlagsbransjen.


== Bibliografi ==
Serien om Kathleen Mallory

Mallory's Oracle (1994)
The Man Who Lied to Women (1995) (også utgitt som The Man Who Cast Two Shadows)
Killing Critics (1996)
Flight of the Stone Angel (1997) (også utgitt som Stone Angel)
Shell Game (1999)
Crime School (2002)
The Jury Must Die (2003) (også utgitt som Dead Famous)
Winter House (2004)
Find Me (2006) (også utgitt som (Shark Music)Andre krimromaner

Judas Child (1998)
Bone by Bone (2008)


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
Palle Rosenkrantz-prisen 2002, for Judasbarnet (Judas Child)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dancingbadger.com: Om Carol O'Connell, Kathleen Mallory og bøkene
Triviana.com: Interview med Carol O'Connell
FantasticFicrion: Carol O'Connell
Motorbrønn

Motorbrønn er en innretning i en robåt; en kasse med nærmest loddrette vegger som står fast i båten, og har bunn åpen ned i sjøen, slik at man kan sette en påhengs- (utenbords-)motor her.  En motorbrønn står (nesten?) alltid på siden av kjølen i båten, som derfor er like hel.  Den ligner på en fiskebrønn (fiskepark) der en av sjøåpningene er utvidet til å romme en påhengsmotor.
Det har vært laget mange slags motorbrønner i Norge, fra ganske små, der man kan lure ned en motor med 2-bladet propell, til mer rommelige brønner på 40-50 x 40-50 cm.  Noen motorbrønner er ekstra lange, slik at motoren kan vippes opp inni brønnen.  Noen er utstyrt med bunnlokk, ofte den biten av bunnen som ble skåret ut da brønnen ble snekret; dette lokket er gjerne hengslet fast til veggen inn mot midten av båten, slik at brønnen raskt og lettvint kan lukkes når motoren fjernes.  
På de fleste motorbrønner settes motoren fast til forveggen i brønnen, som derfor er tykkere og mer solid festet i båten enn de andre veggene.  Men det er også eksempler på at motoren er festet til en planke like over brønnens forkant, med planken festet til båten uavhengig av brønnen.  Dette er i prinsippet best for båtbunnen, men er vanskelig å få tett.
De fleste motorbrønner står nokså langt bak i båtene, i den såkalte bakskuten, men det finnes også båter med motorbrønn midt i båten eller langt fremme.
Motorbrønn brukes på alle slags robåter langs hele norskekysten, også av hjemmefiskere.  På Færøyene finnes nesten ikke en robåt uten motorbrønn; noen av robåtene der har sågar 2 motorbrønner og 2 motorer!
Unit4

Unit4 AS (stiftet 24. mai 1991 som Agresso AS) er et selskap som leverer forretningssystemer tilpasset dagens kunnskaps- og tjenesteorienterte virksomheter.
Selskapet har sine røtter fra 1983, da som Inenco AS. Agresso AS ble i 2000 fusjonert inn i det nederlandske selskapet Unit4, og endret i 2010 navn til Unit4 Agresso AS. Programvareutviklingen har siden starten blitt utført i Nydalen i Oslo og senere via etablering av nye utviklingssentre i Granada i Spania og Wrocław i Polen. Nordisk leder er per 2018 Jeremias Jansson. Det finnes ca. 270 ansatte i Oslo og Kristiansand.


== Programvare ==
Unit4 Business World (Agresso) er en norskutviklet ERP-programvare.Unit4 Business World støtter bruken av relasjonsdatabasene Microsoft SQL Server og Oracle og tilbys on-premise såvel som skyløsning via egne datasentre eller gjennom Microsoft Azure.
Hovedtyngden av Unit4 Business Worlds kunder befinner seg i Skandinavia, Storbritannia, Tyskland, Belgia, Nederland, Frankrike, Spania, USA og Canada. I Norge benyttes systemet blant annet av offentlige etater og kommuner, men det er også i tjenesteytende bedrifter og organisasjoner som for eksempel universitet/høyskole, konsulent/rådgivning samt anleggs- og byggebransjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Dreyers Forlag

Dreyers Forlag A/S, ofte bare kalt Dreyer, var et norsk forlag. Forlaget startet opprinnelig som en trykkeribedrift i Stavanger i 1847, men forlagsdelen av virksomheten ble kjøpt opp av Barthold A. Butenschøn i 1942 og etablert som forlag da, med Butenschøn som direktør og dikteren Alf Larsen som hovedkonsulent. Senere overtok forfatteren Aasmund Brynildsen konsulentjobben. Butenschøn gikk av med pensjon i 1979 og etablerte noen år senere forlaget Andresen & Butenschøn sammen med Hans B. Butenschøn og Anton Fredrik Andresen. Halfdan Kielland overtok etter ham i 1979 i Dreyer. 
Forlaget utga mye oversatt essayistikk (bl.a i serien Dreyers kulturbibliotek), men også norsk og oversatt skjønnlitteratur. Georges Simenon forfatterskap (Maigret-bøkene) var i mange år en viktig inntektskilde. 
Dreyer ble slått sammen med Grøndahl & Søn Forlag A/S i 1991 under navnet Grøndahl og Dreyers Forlag A/S. Det sammenslåtte forlaget ble eiet av Cappelen. I 1999 ble Grøndahl og Dreyers Forlag oppløst og det gikk inn i Cappelen. 


== Andresen & Butenschøn ==
I 2010 byttet forlaget Andresen & Butenschøn navn til Dreyers Forlag Oslo AS. http://www.dreyersforlag.no/


== Referanser ==
Jejunum

Jejunum eller tomtarmen, er det midtre segmentet av tynntarmen, som er delt i tre. De to andre segmentene er henholdsvis duodenum (også kjent som tolvfingertarmen eller startsegmentet) og ileum (krumtarmen – sluttsegmentet, som tømmer seg til tykktarmen).
Jejunum følger direkte etter den 25-30 cm lange tolvfingertarmen og er ca. 2-3 meter lang hos mennesker. I denne delen av tynntarmen skjer det alt vesentligste opptaket av næringsbestanddeler. De nedbrutte næringsstoffene tas opp av villuscellene, dels ved diffusjon, dels ved aktiv transport gjennom cellene. Karbohydratene tas fortrinnsvis opp som monosakkarider (glukose m.m.), og proteinene som aminosyrer. Disse stoffene avgis sammen med salter og vannvannløselige vitaminer til villuskapillærene (det fine nettverket av blodårer som finnes i tarmtottene) og føres deretter med blodet videre til leveren.
Ileum

Ileum er sluttsegmentet av tynntarmen, som er delt i tre. De to andre segmentene er henholdsvis duodenum (startsegmentet), som helst er kjent som tolvfingertarmen, og jejunum (midtsegmentet).
Ileum følger direkte etter det 2-3 meter lange midtsegmentet av tynntarmen. Den første halvdelen ligner mye på jejunum, men omtrent halvveis ned i dette segmentet endrer tarmen seg og får lagt mindre folder. Opptak av viktige produkter som vitamin-B12  og gallesyre tas først opp når næringsinnholdet i tarmen når den nederste delen av ileum.
Nidarvoll skolemusikkorps

Nidarvoll skolemusikkorps er et skolekorps fra bydelen Nidarvoll i Trondheim. Korpset ble stiftet i 1957. Dirigent er John Arve Viset.


== Historie ==
Nidarvoll Skolemusikkorps ble dannet 11.desember 1957 som et rent guttekorps med bare messinginstrumenter. Jentene kom inn 3 år senere, da kom det også treblåsinstrumenter og uniformer. Det første året var det 28 medlemmer i korpset. Kontingenten var på kr. 1,50 pr. uke og måtte betales hver øvingskveld. Korpset hadde sin musikalske debut 17.mai 1958!


=== Korpsets hoveddirigenter ===
1957 – 1967: Rolf Lindstad
1968 – 1988: Oddvar Lund
Fra 1989: John Arve VisetMedlemstallet har variert en del i disse årene, fra 28 til over 110 på det meste. Selv om korpset har vært igjennom jevnlige generasjonsskifter, har rekrutteringen vært god. Korpset teller i 2009 71 medlemmer, noe som gjør korpset til et av byens største.
Hvert år arrangeres det sommertur innenlands. Hvert 5. år har korpset reist til utlandet.

5 år: Tammerfors, Finland
10 år: Odense, Danmark
15 år: Nederland
20 år: Dunfermline, Skottland
25 år: Nederland
30 år: Jugoslavia
35 år: Weisshauser Strand, Tyskland
40 år: Elst, Nederland
45 år: Blokhus, Danmark
50 år: Scarborough, England
55 år: Calella, Spania
60 år: Garda, ItaliaFra 1990 har medlemmene vært med på utallige større og mindre arrangementer der de har fått store utfordringer både musikalsk og på andre områder, for eksempel:
1990: Samarbeidsprosjektene ”Sesam Stasjon” 
1992: ”Kaptein Sabeltann” med alle korpsene i Nardo bydel 
Så begynte Nidarvoll med egne oppsetninger:
1994: ”Rockeringen” 
1996: ”Absolutt filmmusikk” 
1998: Nytt samarbeidsprosjekt – Walt Disney 
2000: ”I en annen tid” – en helt egenprodusert, historisk musikal 
Både i 2005 og 2006 har korpset deltatt på samarbeidsprosjekter med de andre korpsene i bydelen og med konserter i Frimurerlogen. Sist hadde prosjektet tema ”Filmmusikk”. Korpset har også deltatt på underholdningskonkurransen Rennebuspæll i 1998, 2005 og 2006 
Nidarvoll skolemusikkorps, både juniorkorps og hovedkorps, har i mange år deltatt i Trøndersk Mesterskap og oppnådd fine resultater.


== Eksterne lenker ==
Korpsets hjemmeside
Belidae

Belidae er en artsfattig familie av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea) og lever bare på den sørlige halvkulen. De fleste av de kjente artene lever i Australia. Belidene er gjerne ganske store, avlange og slanke snutebiller. De fleste artene er knyttet til bartrær i familiene Podocarpaceae og Phyllocladaceae, men billene kan også finnes på akasier og på ulike slags blomster. I mange inndelinger inkluderes også familien Oxycorynidae i Belidae. Belidae i snever forstand er kjent fra Australia, New Zealand, Argentina, Brasil og Chile.


== Utseende ==
Gjerne middelsstore (ofte 15 – 20 mm), avlange, sylindriske biller. Noen arter etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae) og er farget i rødt og svart, ellers er det ofte mørkfargede med mønster dannet av lyse skjell. Hodet er trukket ut til en lang, sylindrisk snute som vanligvis er lengre enn resten av hodet. Antennene er festet omkring midten av snuten, de er 11-leddete, noe tykkere mot spissen, men uten en markert kølle. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med avrundede sidekanter. Dekkvingene er parallellsidige, ofte trukket ut til en spiss bakerst. Beina er kraftige, frambeina er ofte noe forlenget. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite. Det tredje leddet er tolappet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Belidae Schönherr, 1826
Underfamilien Aglycyderinae  – ofte regnet til Oxycorynidae
Underfamilien Belinae  = Belidae i snever forstand. ca. 100 arter i 25 slekter.
Slekten Belus
Slekten Pachyura
Slekten Rhinotia
Underfamilien Oxycoryninae – ofte regnet til Oxycorynidae


== Eksterne lenker ==
(en) Belidae i Encyclopedia of Life 
(en) Belidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Belidae hos Fossilworks 
(en) Belidae hos ITIS 
(en) Belidae hos NCBI 
(en) Kategori:Belidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Belidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av noen australske arter av Belidae
Coq au vin

Coq au vin  er en klassisk fransk gryterett. Den består av en hanekylling kokt i rødvin sammen med løk, hvitløk og urtekrydder. Som de fleste gryteretter kan den varieres på mange måter.


== Eksterne lenker ==
Oppskrift Coq au vin
Dow Jones & Company

Dow Jones & Company er et amerikansk forlag grunnlagt i 1882 av tre journalister: Charles Dow, Edward Jones og Charles Bergstresser. Forlagets flaggskippublikasjon er The Wall Street Journal, en dagsavis som hovedsakelig dekker amerikansk og internasjonalt næringsliv. Selskapet er også ansvarlig for flere viktige aksjeindekser, herunder Dow Jones Industrial Average, Dow Jones Transportation Average og Dow Jones Utility Average.
Dow Jones ble 1. august 2007 kjøpt opp av News Corporation etter et bud på 60 U.S. Dollar for hver aksje, som ble til sammen 5 milliarder U.S. Dollar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dow Jones & Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pontificia Universidad Javeriana

Javeriana-universitetet er et romersk-katolsk pavelig universitet i Bogotá i Colombia, som også har en campus i Cali. Det tilbyr utdanning i en rekke tradisjonelle universitetsfag. Studenttallet ligger i overkant av 12 000.Universitetet er Colombias eldste, og ble stiftet av og har hele tiden vært under ledelse av jesuittordenen.
Grunnlaget ble lagt i 1604, og i 1623 fulgte den erkebiskoppelige anerkjennelse. I 1767 måtte universitetet stenge, i sammenheng med de spanske tiltakene mot jesuittordenen.
I 1930 ble universitetet gjenåpnet av pave Pius XI.
Både nå og tidligere har en rekke norske studenter oppholdt seg der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pontificia Universidad Javeriana i Bogotá
Pontificia Universidad Javeriana i Cali
Kanelrose

Kanelrose (Rosa majalis) er ei plante med små karmosinrosa blomster med fin duft av bjørnebær. Blomstrer tidlig (derav navnet majalis) i ca. 3-4 uker. Den blir ca. 1 meter. Den rødbrun fargede barken, har gitt denne rosearten sitt norske navn, da den kan ligne litt på kanel.
Arten forekommer i Skandinavia østover til Sibir og sør til Frankrike og Italia. Introdusert i USA.


== Eksterne lenker ==
(en) kanelrose i Encyclopedia of Life 
(en) kanelrose i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kanelrose hos Artsdatabanken 
(sv) kanelrose hos Dyntaxa 
(en) kanelrose hos ITIS 
(en) kanelrose hos NCBI 
(en) kanelrose hos The International Plant Names Index 
(en) kanelrose hos Tropicos 
(en) Kategori:Rosa majalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rosa majalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rosa majalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Kinaputt

En kinaputt er en mindre fyrverkeri-effekt, som utelukkende lager et skarpt smell. En kinaputt er blant de enkleste pyroteknikk-effektene man kan lage. Den består bare av et rør av hardt sammenrullet papp, lukket i ene enden, fylt med svartkrutt og tettet igjen med et kittliknende materiale i andre enden, og med en lunte stikkende ut fra den siden.
Kinaputter finnes i de fleste størrelser fra bittesmå «knatrere» til såkalte «bomber» med store mengder krutt, f.eks. Thunderking.
Kinaputter er  forbudt i Norge, på grunn av mange personskader/branner ved uvettig bruk og uhell, men fra og med august 2017 er regelen om bruk, omsetning av kinaputter opphevet grunnet regelen inneholdt forbud mot kasteknall.  Men grunnet småregler vil det ikke bli lovlig med kinaputter, da det bare er kasteknall som er lovlig og regelen som da inneholdt både kinaputt og kasteknall er fjernet..


== Etymologi ==
Navnet er en referanse til Kina, hvor svartkrutt ble mest sannsynlig oppfunnet på 800-tallet. «Putt» er et lydord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Firecrackers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Firecracker – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
The Chemical Wedding

The Chemical Wedding er et heavy metal-album av den nåværende Iron Maiden-sangeren, Bruce Dickinson gitt ut i 1998. Albumet har en veldig lik «sound» som sin forgjenger, Accident of Birth. Nåværende gitarist i Iron Maiden, Adrian Smith spilte også gitar på dette albumet. Albumet er utgitt på Bruce Dickinsons eget plateselskap, Air Raid Records.
Bruce Dickinson hentet mye inspirasjon fra dikteren William Blake da han skrev tekstene til album. «Gates of Urizen» er en tydelig henvisning til Blakes diktning, hvor Urizen er en inkarnasjon av fornuften. På coveret er Blakes maleri The Ghost of a Flea.


== Sporliste ==
«King in Crimson»
«Chemical Wedding»
«The Tower»
«Killing Floor»
«Book of Thel»
«Gates of Urizen»
«Jerusalem»
«Trumpets of Jericho»
«Machine Men»
«The Alchemist»


== Personell ==
Bruce Dickinson (Vokal)
Adrian Smith (Gitar)
Roy Z (Gitar)
Eddie Cassilas (bass)
David Ingraham (trommer)


== Eksterne lenker ==
(en) The Chemical Wedding på Discogs 
(en) The Chemical Wedding på MusicBrainz 
(en) The Chemical Wedding på AllMusic
Vaterpass

Vaterpass, ofte bare kalt vater, er et måleinstrument eller verktøy som brukes til å kontrollere om flater, linjer eller gjenstander er nøyaktig vannrette eller loddrette.  Vater blir særlig brukt av håndverkere, for eksempel tømrere, snekkere og murere.
Et vater består vanligvis av tre gjennomsiktige kamre, kalt libeller, som er fylt med væske, vanligvis alkohol, og en gassboble. Disse er montert i en helt rett ramme eller linjal av plast, metall eller trevirke. Den ene libellen er montert midt på og parallelt med lengderetningen på vateret. Den andre libellen er montert 90° på lengderetningen og den tredje kan være montert 270° eller 45° på lengderetningen. Noen vaterpass har en dreibar libelle med gradskala. Libellen selv kan bestå av et buet rør, eller et rett rør som er tykkere i midten enn på endene, i begge tilfeller fylt med en væske og en gassboble. Avlesning foregår ved at man legger vaterpasset på eller inntil flaten som skal måles, og ser etter om gassboblen legger seg midt i libellen. På libellen er det gjerne avmerket to streker som gassboblen skal befinne seg mellom når flaten er «i vater», det vil si er helt horisontal eller vertikal. 
Vateret kan kontrolleres ved at det vris 180°, og man skal da få samme avlesning på libellen(e). Er det avvik, kan vaterpasset som regel justeres ved fjærbelastede stillskruer på libellene.


== Se også ==
Loddrett
Vannrett
Libelle


== Referanser ==
Nepals kalender

Nepals offisielle kalender heter på nepali Bikram Samwat (forkortes B.S. बिक्रम संवत).
Det er den nepalske statens offisielle kalender, som bl.a. brukes i lovverket. Den er også vanlig i pressa, inklusive den på engelsk, der både den og den gregorianske kalenderen brukes om hverandre. Årstall markert med B.S. er henta fra Nepals kalender.
I Kathmandudalen erstatta den fra 1823 en tidligere kalender, Nepal Sambat, som var i bruk i de newar-dominerte kongedømmene der før dalen blei erobra av kongedømmet Gorkha. (Denne kalenderen er også i begrensa, uoffisiell bruk.)
Bikram Samwat ligger 56 år, 8 måneder og 17 dager foran den gregorianske kalenderen.
B.S. er en tradisjonell hinduisk kalender, som også er i bruk i Nord-India. Hinduer hevder at den blei skapt av den legendariske keiser Vikramaditya.
Symbolsk er den en viktig del av Nepals kultur, både fordi den markerer at Nepal som en stat med hinduisk kultur og understreker at Nepal er forskjellig fra resten av verden. Nepal bruker også en tidssone som gjør at landet ligger 5 timer og 45 minutter foran UTC, mens de fleste andre land ligger enten hele timer eller i hvert fall timer og halvtimer foran eller etter UTC.


== Månedsnavn ==


== Omrekning og datoer ==
For å berekne datoer:
+ Fra den gregorianske kalenderen til den nepalske, legg til 56 år, 8 måneder og 17 dager.
+ Fra den nepalske kalenderen til den gregorianske, trekk fra 56 år, 8 måneder og 17 dager.
Noen datoer fra gregoriansk til nepalsk:
1. januar 2001: 2057 Pausch 17 (B.S.) (Begynnelsen på Vestens 3. årtusen.)
2. mai 2007: 2064 Baisakh 19 (B.S.) (Dagen denne artikkelen blei lagt ut.)
Fra nepalsk til gregoriansk
2007 Kartik 21 (B.S): 6. november 1950 (Starten på Nepals første demokratiske revolusjon)
2017 Pausch 1 (B.S.): 15. desember 1960 (Kong Mahendras statskupp som avskaffa demokratiet i de neste 30 år.)
2046 Chaitra 26 (B.S.):  8. april 1990 (Seieren i den demokratiske revolusjonen Jana Andolan 1990


== Eksterne lenker ==
Rajan Nepal's Date Converter (På engelsk. Side som rekner om datoer mellom den gregorianske kalender (her kalt english) og den nepalske.)
Vasilij Tsjujkov

Vasilij Ivanovitsj Tsjujkov (russisk: Васи́лий Ива́нович Чуйко́в) (født 31. januarjul./ 12. februar 1900greg., død  18. mars 1982) var en sovjetisk offiser og general som under den andre verdenskrig var kommandant for 62. armé under slaget om Stalingrad og for 8. gardearmé under slaget om Berlin. 
Under slaget om Berlin hadde han kommandoen over de sovjetiske styrkene i 8. gardearmé i de sentrale deler av byen, og var den som i møte med general Hans Krebs 1. mai 1945 avviste Joseph Goebbels' tilbud om tysk overgivelse på visse betingelser.
Etter andre verdenskrig ble han etterhvert marskalk av Sovjetunionen og leder for Den røde armés landstyrker. Han var kjent for sin dyktighet i å bruke stridsvogner i overveldende og raske angrep mot de tyske styrkene under krigen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sovjetiske marskalker og admiraler: Vasilij Ivanovisj Tsjujkov (russisk)
Filadelfia Vennesla

Filadelfia Vennesla er en av Norges største pinsemenigheter med rundt 1000 medlemmer. Pastor i menigheten er Gunnar Jeppestøl som kom dit i 1989 og har ledet en stor ekspansjon. Menigheten driver barnehage, omsorgskole og bibelskole. Den holder til på Vikeland i Vennesla i Vest-Agder hvor den disponerer flere bygninger. 


== Satellittmenigheter ==
Filadelfia Vennesla har flere satellittmenigheter. Disse finnes i 

Vågsbygd
Songdalen
Birkeland
Øvrebø
Evje
BykleSatellittmenighetene har ikke egen pastor, men får besøk av folk fra Filadelfia Vennesla.