jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Realisme (kunst)

Realisme brukes i hverdagsspråket synonymt med «virkelighetssans». Innen eldre kunst brukes begrepet om «det som imiterer virkeligheten». Innen flere perioder kan en se utvikling  der kunsten blir mer eller mindre realistisk.


== Kunsthistorisk periode ==
Realismen som en kunsthistorisk periode vokste frem på midten av 1800-tallet.
I kunsthistorien regnes den fra ca. 1850–1870 og i litteraturhistorien er realismen en betegnelse for tiåret 1875–1885. Den beskrives som en motreaksjon til romantikken, hvor mennesket og samfunnet ble presentert på en urealistisk (romantisk) måte.


== Bakgrunn ==
I 1840-årene begynte den industrielle revolusjonen å slå fart i Norge. Den førte med seg mange forandringer, som for eksempel endringer i næringslivet, folkevandring til Amerika, voksende industri, og nye sosiale grupper. De nye sosiale gruppene krevde sine rettigheter, og  mange flere mennesker enn før ble engasjert i politiske debatter. Det var ikke lenger en liten elite som diskuterte samfunnsspørsmål, debatten var åpen for alle som fulgte med. Politiske og litterære meninger kunne brytes, og skjønnlitteraturen ble for mange forfattere en måte å spre sitt budskap på.


== Gjennombruddet ==
Frem mot 1870-årene kom derfor også det moderne gjennombruddet innen litteraturen for fullt. Det var stort sett forandringene i samfunnet som var avgjørende for at realismen overtok, men det var også enkeltpersoner som påvirket det som skjedde.
Mer enn noen annen var det dansken Georg Brandes (1842–1927) som påvirket det som skjedde, som betegnet perioden som «det moderne gjennombrudd». Han hadde stor tro på utviklingslæren og positivismen. Brandes angrep alt som kunne legge hindringer i veien for fri forskning og tenkning, særlig statskirken og universitetet. Romantikkens virkelighetsfjerne dikting var han også svært kritisk til, hans mål var en dikting som var realistisk, virkelighetsnær, og som kunne forbedre samfunnet.
Nye teorier som Charles Darwins verk Artenes opprinnelse stred også mot romantikkens konservative syn på mennesket. I tillegg førte også de store omveltningene i samfunnet til at mange forfattere gikk over til realistisk skriving. Den store innflyttingen til byene førte til urbanisering, og som resultat av det økte fattigdommen, slumkvarterer vokste frem, og det ble stadig flere sosiale problemer. Dette førte til en voksende avstand mellom borgerskapet og arbeiderklassen.
Et av realismens kjennetegn er valget av emne. Forfatterne skrev om problemer som fantes rundt dem, og prøvde å sette problemene under debatt. Vanlige temaer var fattig-rik, prostitusjon, kunnskapsskolen, konemishandling, kvinner i ulykke og tvangsekteskap. Nå ble også enkeltmenneskets skjebne fortalt, og de ble fremstilt som mennesker med sjel, tanker og personlighet, og ikke lenger som stereotypiske rollefigurer. Realismen i Norge ble stort sett preget av de «fire store»: Bjørnstjerne Bjørnson, Henrik Ibsen, Alexander Kielland og Jonas Lie, men da kanskje spesielt de to sistnevnte.
I billedkunsten regnes Gustave Courbet, Jean-François Millet og norske Christian Krohg som fremstående realister.
Det kyrilliske alfabetet

Det kyrilliske alfabetet består av skrifttegn som brukes i forskjellige utgaver i deler av Øst-Europa. Varianter av alfabetet brukes for å skrive russisk, ukrainsk, belarussisk, bulgarsk, serbisk og makedonsk. Det kyrilliske alfabetet brukes også i ikke-slaviske språk som kasakhisk, kirgisisk, usbekisk, tadsjikisk, turkmensk og mongolsk. Den russiske utgaven består av 33 bokstaver.
Alfabetet oppstod i Bulgaria i det 10. århundre, delvis basert på gresk majuskelskrift, og delvis på det glagolittiske alfabetet, som ble skapt av to brødre fra Thessaloniki kalt «slavernes apostler», Kyrillos (827–869) og Methodios (826–885), som hadde bruk for et slavisk skriftspråk for å kunne oversette Bibelen. Det kyrilliske alfabetet er oppkalt etter Kyrillos.
Det kyrilliske alfabetet tillegges som regel St. Kliment av Ohrid, en bulgarsk lærd og disippel av de to helgenene, men nyere forskning godtgjør at alfabetet snarere er utviklet på Preslavs litterære skole i det nordøstlige Bulgaria, hvor man har funnet de eldste kyrilliske inskripsjoner, som går tilbake til 940-årene. Peter den store gjennomførte tidlig på 1700-tallet en skriftreform som forenklet alfabetet og som danner grunnlaget for dagens kyrilliske alfabeter.
Aserbajdsjan bestemte seg for å bytte fra kyrilliske til latinske bokstaver i 1991, Usbekistan og Turkmenistan i 1993. Kasakhstan bestemte seg for overgang til latinske bokstaver innen 2025.


== Bokstaver ==


=== Det russiske alfabet ===


=== Modifikasjoner i det ukrainske alfabet ===
Hovedartikkel: Det ukrainske alfabetet


=== Modifikasjoner i det hviterussiske alfabet ===
Hovedartikkel: Det belarussiske alfabetet


=== Modifikasjoner i det bulgarske alfabet ===
Hovedartikkel: Det bulgarske alfabetet


=== Modifikasjoner i det makedonske alfabet ===
Hovedartikkel: Det makedonske alfabetet


=== Modifikasjoner i det serbiske alfabet ===
Hovedartikkel: Det serbiske alfabetet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Språkrådets retningslinjer for transkripsjon av kyrillisk til norsk
Glittertinden

For folkrockbandet, se Glittertind (band).Glittertinden (historisk: Glittertind) er Norges nest høyeste fjell. Uten breen på toppen er høyden 2 452 meter over havet, og med breen regnes (i 2017) høyden å være 2 457 moh. Glittertinden ligger nordøst i Jotunheimen mellom Visdalen og Veodalen i Lom kommune i Innlandet fylke.Fjellet kan nås via merket sti fra både Glitterheim og Spiterstulen.
Breen på Glittertinden har smeltet mye de siste tiårene, og var tidligere Norges høyeste fjell. I 1917 var toppen av breen regnet å ligge 2 481 moh. Fra 1931 til 2017 minket breen med 25 høydemeter. I 2020 hadde breen minket så mye at den var på høyde med bart fjell på 2452 meter.Navnet skriver seg trolig fra elven Glitra som renner ned fra fjellet. Harald Nicolai Storm Wergeland regnes som førstebestiger av toppen. Edith Slingsby, William Cecil Slingsbys søster, var trolig første kvinne.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glittertind – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beskrivelse av Glittertinden på peakbook.org
Utsikten fra Glittertind på PeakVisor.com
Johannes Olav Fallize

Johannes Olav Fallize, opprinnelig Jean-Baptiste Fallize, (født 9. november 1844 i Bettlingen/Harlingen i Luxembourg, død 23. oktober 1933 i St. Zita i Luxembourg) var overhode for Den katolske kirke i Norge 1887–1922.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Fallize utførte sine prestestudier ved seminaret Germanicum i Roma 1866–1872, og ble presteviet i Laterankirken 8. april 1871. Hans første oppdrag var som viserektor ved seminaret i Luxembourg, og i 1876 ble han sogneprest i Pintsch. 
Han var politisk engasjert, og var redaktør for Luxemburger Sonntagsblatt fra 1874 og Luxemburger Volksblatt fra 1876. I 1881 ble han valgt inn i Luxembourgs riksdag, og flyttet til hovedstaden. Av hensyn til hans politiske embete ble han economus (ansvarlig for økonomi og logistikk) i bispedømmet Luxembourg i 1884. Året etter grunnla han St. Pauls trykkeri.


=== Apostolisk prefekt for Norge ===
6. februar 1887 utnevnte pave Leo XIII ham til apostolisk prefekt for Norge, og han ankom Oslo 18. mai samme år for å ta prefekturet i besittelse. 22. april 1891 ble han norsk statsborger.


=== Apostolisk vikar for Norge, biskop ===
Norge ble oppgradert til apostolisk vikariat 11. mars 1892, og Fallize ble dermed forfremmet til apostolisk vikar. Mens en prefekt normalt ikke er biskop, skal en vikar være det, og han ble derfor konsekrert som titulærbiskop av Elusa den 19. mars 1892. Konsekrasjonen ble foretatt i Roma på  Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum de Urbe av kardinal Paul Ludolf Melchers; medkonsekrerende var Victor-Jean-Joseph-Marie van den Branden de Reeth som var hjelpebiskop i Mechelen, og titularerkebiskop Tancredo Fausti.
18. mai 1912 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden, og den 31. i samme måned ble han pavelig tronassistent og romersk greve. 
Den 21. juni 1922 fikk han innvilget avskjed på grunn av alder og sykdom. Han ble 9. oktober utnevnt til titulærerkebiskop av Khalkis, og bosatte seg i Bergen fram til april 1923, da han vendte hjem til Luxembourg. 
Han døde i St. Zita 23. oktober 1933, og ble begravet fra katedralen i Luxembourg.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817
Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768-1842) *1819
Kardinal Johannes von Geissel (1796-1864) *1837
Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796-1870) *1849
Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813-1895) *1858
Biskop  Johannes Olav Fallize (1844-1933) *1892


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johannes Olav Fallize på NLIs Lokalhistoriewiki.
Slavasshøgda

Slavasshøgda er en ås i Rømskog i Aurskog-Høland kommune i Viken. Det har en høyde på 336 meter over havet og er det høyeste punktet i tidligere Østfold fylke. Det er svært begrenset utsikt fra toppen ettersom Slavasshøgda er dekket av skog og det ikke finnes noe utsiktstårn på toppen.


== Referanser ==
Liliedugg

Liliedugg er et trondheimsband med sine røtter i Hard Rock Café-miljøet.


== Historie ==
Liliedugg holdt sin første konsert 18. desember 1980. I 1981 ga de ut en 7" EP, og to år etter en LP. Post-utgivelser inkluderer en delt LP med Wannskrækk og en delt 7" EP med Helter Skelter, samt flere låter på samleskiver. Steinar Vikan ble senere manager for DumDum Boys. Lars Olufsen og Steinar Vikan dannet deretter Helter Skelter med Ulf Risnes (Tre Sma Kinesere), Bror Frode Karlsson (Opoponax m.m) og Ragnar Wold (Bitch Boys, Det Elektriske Kjøkken). Torgeir Vikan og Gunnar Mo spilte senere i Død ved Ankomst/Jihaad og Morten Jørgensen og Spekkhoggerne. Torgeir Vikan spiller også i Pauls Formula.
10. november 2006 spilte Liliedugg og Wannskrækk gjenforeningskonsert på UFFA. Liliedugg har siden spilt sporadiske gjenforeningskonserter.
På torsdag den 14. januar 2016 ble «Neonråte» spilt på klokkespillet i Vår Frue kirke i Trondheim klokken 15:00 for å hedre Gunnar Mo etter hans død, i 2015.


== Slipp Taket Tour 81 ==
I 1981 turnerte Liliedugg og Wannskrækk sammen i en turné døpt «Slipp Taket Tour». Sammen opptråtte de på følgende scener:

17.11.1981 Flisa, Bjørkheim
18.11.1981 Norheimsund, ungdomshallen
19.11.1981 Stord rockeklubb, turnhallen
20.11.1981 Bergen rockeklubb, studentsenteret
21.11.1981 Bergen rockeklubb, Ole Bull Kino
22.11.1981 Oslo, Hard Rock Kafé
23.11.1981 Oslo Rockeklubb, Venstres hus


== Medlemmer ==

Lars Vold – vokal
Gunnar Mo – gitar (død 2015)
Steinar Vikan – gitar
Torgeir Vikan – bass
Lars Olufsen - trommer (til 2006)
Per Heide – trommer (fra 2006)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Liliedugg (LP, 1983)
Last Opera/X-Mas Funeral Party (splitt-LP med Wannskrækk, 1988)
Sannhetens voktere (samleplate, semioffisiell utgivelse 2005, offisiell utgivelse 2007)
Slow Atomic Bomb (2009)


=== EP/Singel ===
«Neonråte»/«Livet på landet»/«Gal hest»/«Girls»  (EP, 1981)
«EP» Split 7" med Helter Skelter (7", 1999)


=== Samleplate ===
«Neonråte», bidrag på Yours truly Norwegian would (kassett, 1983)
«Tortur», bidrag på Knall the Album (LP, 1987)
«Neonråte», bidrag på nyutgivelsen av Anarki & Kaos (CD, 2007)
Trondhjæmm Råråkk No One!(10", 2014)


=== Live ===
«Six Minute War» (live) og «Dead Body» (live), bidrag på Bonderock (kassett 1985)


=== Soundtrack ===
«Neonråte» bidrag på Mannen Som Elsket Yngve


== I populærkultur ==
Liliedugg blir beskrevet i romanen «De beste blandt dere» av Idar Lind som en gruppe «[...]der vokalisten kunne finne på å skjæra seg sjøl til blods under konserten, eller kaste seg ut frå scenekanten, i den trua at publikum kom til å ta imot, mens dei faktisk gjekk til sides, slik at vokalisten tryna mot golvet[...]».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liliedugg på Discogs 
(en) Liliedugg på MusicBrainz 
(en) Liliedugg på Songkick 
(en) Liliedugg på Last.fm 
(en) Liliedugg på AllMusic 
(no) Diskografi på groove.no
(no) Spilleliste fra Åge No (tidligere: Utnes)
(no) Stamtre fra Åge No (tidligere: Utnes) og Willy B
(en) Liliedugg på Soundcloud
(en) Liliedugg på MySpace
(en) Liliedugg på BBC Music
Marienthron

Marienthron (norsk: Marias trone),  også kalt kloster Nimbschen, var det kloster i Nimbschen sør for Leipzig hvor Katharina von Bora, Martin Luthers hustru, hadde vært nonne.
Da dette cistercienserinneklosteret ble opprettet av markgreve Heinrich der Erlauchte i juli 1243, lå det i Torgau. Men nonnene forlot dette stedet allerede i 1250 og begav seg til småbyen Grimma. I 1258 kjøpte de noen eiendommer i det nærliggende Nimbschen, og i 1270-årene bygde de et nonnekloster der. Nonnene levde av inntekter fra åtte omliggende landsbyer og av det landbruk de drev på eget gods. Innenfor klostermurene hadde de i tillegg til de vanlige klausurbygninger (med kirke, sakristi, kapittelsal, korsgang, kjøkken og spise- og soverom) også mølle, bekeri, bryggeri, slakteri, smie, høylover, krøtterstaller, urte- og frukthaver, teglmakeri, dike for fiskeoppdrett, dukmakeri og gravplass. Det var også hus for de to skriftefedrene fra mannsklosteret Pforta, og hus for nonnenes ansatte. Abbedissen bodde i abbedihuset, som også tjente som gjestehus. Abbediet utøvet grunn- og rettsmyndighet i det omliggende området.   
I 1509 vet man at nonnekonventet omfattet 44 kornonner som for det meste kom fra den lavadelige stand. Derutover bodde fem legsøstre og 39 lønnsarbeidere i klosteret. Det var dette året at Katharina von Bora i en alder av ni eller ti år ble bragt av sin far, enkemannen Hans von Bora, til klosteret. Abbedissen var Katharinas tante. I 1516 avla hun sine klosterløfter. Etter at den lutherske bevegelse hadde tiltatt i styrke begynte nonner å forlate klosteret. Om natten den 7. april 1523 ble tolv nonner hemmelig ført bort fra klosteret. Ni av dem, som ikke kunne vende tilbake til slektninger, rømte til Wittenberg. Der hjalp Luther dem med å finne ektemenn. Men den Katharina ønsket å gifte seg med, kunne ikke på grunn av motstand fra sin familie. Luther prøvde da å gifte henne bort med en mann nesten førti år eldre enn henne, en prest omtrent 60 år gammel. Denne gangen var det Katarina som nektet. Dersom hun ikke fikk gifte seg enten med en Nikolas von Amsdorf (46 år) eller Martin Luther (41 år), aktet hun å leve ugift resten av livet. Luther giftet seg da med henne den 27. juni 1525. 
I 1529 ble gudstjenesten i Marienthron reformert etter evangelisk (luthersk) mønster. Abbedissen og de 17 gjenværende nonner ble fristilt til å forlate klosteret dersom de ønsket det. Etter abbedissens død i 1536 ble klosteret oppløst og forpaktet. I 1550 overdro kurfyrst Moritz av Sachsen de tidligere klostereiendommer til den den nettopp opprettede landskolen for Grimma. Frem til 1800-tallet ble materialer fra klausurbygningene, også kirken, benyttet til byggearbeider i omegnen. Men det stod da igjen en god del ruiner, som er blitt bevart.


== Eksterne lenker ==
(en) Kloster Nimbschen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kloster Nimbschen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Folgefonna

Folgefonna er Norges tredje største isbre og ligger på Folgefonnhalvøya i Hardanger og dekker områder i Ullensvang, Etne og Kvinnherad kommuner, alle i Vestland fylke. Folgefonna er en av de sørligste isbreene i Norge.


== Natur ==
Breen hadde i 2006 et samlet areal på 207 km². Breområdet er tredelt med Nordre Folgefonna (26 km²), Midtre Folgefonna (11 km²) og Søndre Folgefonna (167 km²). Breen har flere utløpere ned mot omliggende dalfører. De mest kjente er Bondhusbreen, Buarbreen og Blomstølskardsbreen.
Høyeste punkt kan variere, siden det er en isbre. Pr. 2013 er toppen 1662 moh. Istykkelsen er målt opptil 400m.
Folgefonna nasjonalpark ble opprettet i 2005, og omfatter et område på 720 km². Fem elver med nedbørsfelt er allerede varig vernet: Æneselva, Furebergselva, Hattebergselva, Mosneselva og Opo.
Folgefonna er ikke en rest etter istiden. Etter slutten av forrige istid trakk isen seg raskt tilbake, og den isen som lå i området smeltet til slutt helt vekk. Først for omkring 5000 år siden ble Nordre Folgefonna nydannet i en periode med temperaturfall og samtidig økt nedbør. Med periodiske variasjoner har den hatt den omtrentlige utstrekning som den har i dag. De øvrige delene av breen har en parallell historie.

Siden 1960-tallet er det utført målinger ved flere av Folgefonnas utløpere. Blomstølskardbreen helt i sør er stabil og har endret seg lite sammenliknet med utløperne lenger nord. Buarbreen og Bondhusbreen hadde en periode med vekst på 1990-tallet, men har begge trukket seg raskt tilbake etter årtusenskiftet. Jostein Bakke har kartlagt landskapet under Folgefonna der det ligger 30-40 skjulte innsjøer og disse kan komme til syne når Folgefonna minker. Bakke frykter at når isbreen i fremtiden kalver i disse innsjøene kan det skape en flodbølge og naturkatastrofe for bygdene langs fjorden nedenfor. Spor etter tidligere flodbølger finnes på Jondalsøyri og på Måge ved Sørfjorden. Jondalsøyri ligger trolig på masser fraktet av flom. Ifølge Bakke kan Folgefonna i tilfelle global oppvarming på 4 ⁰C være borte i år 2100.På Jorfjellbreen som er en utløpet fra Nordre Folgefonna, ligger Folgefonna Sommarskisenter med skitrekk fra 1200 til 1450 moh. Adkomst på bilveg fra Jondal.


== Kultur ==
Ifølge et gammelt sagn om Folgefonna oppstod den som en straff for at bygdefolk fra hele syv prestegjeld levde et svært så syndig liv og mens bygdefolket var i gudstjeneste kom det bråe snøfallet som tok livet av dem alle. Unntaket var en jente, som var hjemme og lagde middag til sin husherre. Derved klarte hun å komme seg i sikkerhet og hennes etterfølgere lever ifølge dette sagnet i egnen den dag i dag.
Folgefonna er også tema i Geirr Tveitts småstykke for orkester; «Folgafoldne fortél ingjenting», fra Hundrade hardongtonar frao Hardanger.


== Se også ==
Liste over norske isbreer


== Referanser ==


== Kilder ==
Aftenbladet: Dronningen åpnet nasjonalpark
Folgefonna og Fjordbygdene. Bok (591 sider) utgitt av Nord4 og Universitetet i Bergen 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Folgefonna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Turforslag til Folgefonna på DNT og NRKs nettsted ut.no
Folgefonntunnelen

Folgefonntunnelen er 11 150 meter lang og er Norges fjerde lengste veitunnel. Den går gjennom fjellet under Folgefonna og forbinder Eitrheim i Ullensvang kommune med Mauranger i Kvinnherad kommune, og er en del av fylkesvei 49. 
Planleggingen av tunnelen startet på 1970-tallet. Folgefonntunnelen AS ble stiftet 25. juni 1987 og startet arbeidet med å få med seg kommunene og staten på et spleiselag. Byggingen av tunnelen startet i juni 1998 og arbeidet tok tre år. Tunnelen ble åpnet 15. juni 2001. En reise som tidligere tok fire timer, tar nå ti minutter. 


== Finansiering ==
Tunnelprosjektet var bompengefinansiert og det kostet 72 kroner for en liten bil, men innkrevingen ble avsluttet 15. juni 2016. Tunnelen var nedbetalt i 2013, men bompengeinnkrevingen fortsatte for å tilbakeføre 7,2 millioner til Odda og Kvinnherad kommune som bidro økonomisk til prosjektet.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2010.


== Se også ==
Jondalstunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Defenestrasjon

Defenestrasjon betyr å kaste noe eller noen ut av et vindu. Ordet kommer av latin de-, «fra, ut av» og fenestra, «vindu». Idag betegner ordet også noen som raskt fjernes fra et embete, politisk parti eller en annen attraktiv posisjon.


== Historie ==
Historisk har defenestrasjoner vært brukt som en måte å demonstrere politisk forakt på, især ved  Defenestrasjonene i Praha. Videre ble Gabriele D'Annunzio utsatt for en defenestrasjon i 1922.
Begrepet har sin opprinnelse fra to historiske hendelser, begge skjedde i Praha, hovedstaden i dagens Tsjekkia. I 1419 ble sju myndighetspersoner kastet ut av vinduet på rådhuset, noe som også utløste husittkrigen. I 1618 ble to keiserlige guvernører, inkludert deres sekretærer, kastet ut fra borgen i Praha, og utløste tredveårskrigen. Disse hendelser, særskilt det i 1618, ble referert til som Defenestrasjonene i Praha, og således ga opphav til begrepet og konseptet.
Jesabel, en kvinne i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) ble drept ved defenestrasjon da Jehu av Israel får hennes tjenere til å drepe dronningen ved å kaste henne ut gjennom vinduet, og på bakken nedenfor ble liket av henne trampet på av hester og spist av hunder.Den 15. desember 1969 døde Giuseppe Pinelli, en italiensk jernbanearbeider og politisk anarkist, mens han var i forvaring av det italienske politiet. Mens Pinelli ble forhørt av politiet ble rett før midnatt falle fra fjerde etasje i politistasjonen i Milano. Hans død inspirerte Nobelprisvinneren i litteratur i 1997, Dario Fo, til et skrive et teaterstykke om politiske opposisjonelle som begår selvmord ved å kaste seg ut gjennom vinduet i politistasjonen mens de forhøres av politiet. Stykket, Morte accidentale di un anarchico, hadde premiere i 1970, og er Dario Fos kanskje mest kjente stykke. Det er også satt opp i Norge som En anarkists tilfeldige død.


== Annen anvendelse ==
Innen data har ordet vært brukt en del i forbindelse med forskjellige aksjoner knyttet til vindu i vindussystemer, blant annet å kjøre applikasjoner i full-skjerm-modus og å dra noe ut av et vindu. Også å slette unødig rusk fra harddisker har vært omfattet av dette ordet. Mer nylig er det også blitt tatt i bruk om å fjerne Microsoft Windows fra en PC. 


== Referanser ==
Storskrymten

Storskrymten ligger i fjellområdet Dovrefjell og er det høyeste fjellet i Trøndelag fylke. Det har en høyde på 1 985,3 meter over havet. Selve toppen markerer grensen mellom de tre kommunene og fylkene Oppdal i Trøndelag, Sunndal i Møre og Romsdal og Lesja i Innlandet. Fjellet ligger i Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark. Rett ved siden av mot øst ligger Litlskrymten.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Storskrymten Spaserklubbs hjemmeside Arkivert 25. mars 2017 hos Wayback Machine.
De fire store

De fire store er et uttrykk som ble etablert av Gyldendal forlag til markedsføringen av dets fire forfattere Bjørnstjerne Bjørnson, Alexander Kielland, Jonas Lie og Henrik Ibsen, som i noen grad tilhørte samme generasjon og var toneangivende innen den realistiske litteraturen i Norge  i 1860–1890-årene. Det er uklart hvor tidlig begrepet oppsto, men det er referert til i avisdebatt i 1906, og i 1913 brukte Gyldendals forgjenger, danske Gyldendals norske avdeling, begrepet i en annonse for samlede verker av de fire.Begrepet har imidlertid festet seg og fått en videre bruk som en kanonisering av en påstått litterær gullalder. Brukt slik både var og er uttrykket omstridt, og en kan med rette peke på at det utelater vel så vesentlige forfattere endog fra samme generasjon, især Amalie Skram.


== Annen bruk ==
De fire store. Når de døde vågner er en tegneserie fra 2007 skrevet av Øystein Runde og illustrert av Geir Moen hvor de Ibsen, Bjørnson, Kielland og Lie opptrer som steampunk-aktige superhelter.I 1996 lanserte  Bokklubben Nye Bøker sitt 20-årsjubileumsverk med tittelen De fire nye store. Verket inneholdt 16 utvalgte romaner; fire romaner av hver av de fire forfatterne Herbjørg Wassmo, Jan Kjærstad, Kjartan Fløgstad og Dag Solstad. Forfatterne, og de utvalgte verkene, ble kåret av interne konsulenter i bokklubben.


== Referanser ==