jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Nilsen Hauge

For den norske lekpredikanten, se Hans Nielsen HaugeHans Nilsen Hauge (født 3. november 1853 i Nordre Undal, død 17. desember 1931 i Botne) var en norsk prest og politiker (H).
Hauge ble cand.theol. i 1877 og var deretter kapellan i Skien, sjømannsprest i Storbritannia, og sogneprest i Brevik, Eidanger og Skien.  
Han representerte Brevik på Stortinget i to perioder, fra 1894 til 1900, og var minister i Kirke- og undervisningsdepartementet fra 22. oktober 1903 til 11. mars 1905.
Hauge ble i 1904 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var også kommandør av Dannebrogordenen.
Hauge var sønn av salmebokutgiveren Andreas Hauge, sønnesønn av legpredikanten Hans Nielsen Hauge og dattersønn av Gustava Kielland. I 1881 ble han gift med Christopha Louise Scheel (1857-1929).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Nilsen Hauge hos Norsk senter for forskningsdata
Liste over stortingsrepresentanter 1895–1897

Liste over alle stortingsrepresentanter i perioden 1895 til 1897.  Listen omfatter alle som ble valgt til Stortinget.
Det var totalt 114 representanter, fordelt med 57 til Venstre, 39 til Høyre,
14 til Moderate Venstre, 4 til Centrum.


== Landkretser ==


=== Smaalenenes Amt ===


=== Akershus Amt ===


=== Hedemarkens Amt ===


=== Kristians Amt ===


=== Buskerud Amt ===


=== Jarlsberg og Larviks amt ===


=== Bratsberg Amt ===


=== Nedenes amt ===


=== Lister og Mandal amt ===


=== Stavanger amt ===


=== Søndre Bergenhus Amt ===


=== Nordre Bergenhus Amt ===


=== Romsdals Amt ===


=== Søndre Trondhjems Amt ===


=== Nordre Trondhjems Amt ===


=== Nordlands Amt ===


=== Tromsø Amt ===


=== Finmarkens Amt ===


== Bykretser ==


=== Fredrikshald ===


=== Sarpsborg ===


=== Fredrikstad ===


=== Moss og Drøbak ===


=== Kristiania, Hønefoss og Kongsvinger ===


=== Lillehammer, Hamar og Gjøvik ===


=== Drammen ===


=== Kongsberg ===


=== Holmestrand ===


=== Tønsberg ===


=== Larvik og Sandefjord ===


=== Brevik ===


=== Porsgrund ===


=== Skien ===


=== Kragerø ===


=== Østerrisør ===


=== Arendal og Grimstad ===


=== Kristiansand ===


=== Flekkefjord ===


=== Stavanger og Haugesund ===


=== Bergen ===


=== Aalesund og Molde ===


=== Kristiansund ===


=== Trondhjem og Levanger ===


=== Tromsø og Bodø ===


=== Hammerfest, Vardø og Vadsø ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk samfunnsvitenskapelig datatjenestekildevilkår
"(En del av) De data som er benyttet i denne publikasjonen er hentet
	fra Norsk samfunnsvitenskapelig datatjenestes Politikerarkiv. NSD
	er ikke ansvarlig for hverken analysen av dataene, eller for de
	tolkninger som her er gjort."
Piha

Denne artikkelen er om landsbyen Piha i New Zealand. For den søramerikanske fuglen se Piha (fugl)
Piha er en kystlandsby i det nordlige New Zealand. Den ligger 28 kilometer vest for Aucklands bykjerne ved Tasmanhavet. I nord ligger fjorden Manukau Harbour. Piha er en del av de skogkledde åsene kjent som Waitakere Ranges. Den er en av de mest populære feriedestinasjonene i området og blir besøkt av aucklandere på dagstur året rundt, men i hovedsak om sommeren.
Området har beholdt mye av sine naturskjønne omgivelser og isolasjon. Den ville kystlinjen og de skogkledde åsene har mange stier for nybegynnere så vel som for den erfarne og godt trente turgåer. I nærheten av stranden er fossen Kitekite Falls som er meget billedskjønn. På oversiden av fossen er det en stor kulp som brukes av badende året rundt, mens på nedsiden er det et beskyttet piknikområde som er særs populært blant barnefamilier om sommeren.
Den store klippen, Lion Rock, er en naturlig steinformasjon som står opp av sanden og skiller nord og sør delen av stranden. Den har fått navnet sitt, Løvesteinen, fordi den minner om en liggende hannløve når man ser den bakfra. Klippen har fått en ikonisk status ikke bare i Piha, men står som et symbol for Aucklands vestkyst generelt. I årenes løp har den fått plass på frimerker og framsiden av telefonkatalogen.
Piha er sannsynligvis New Zealands mest kjente surfestrand. Den var fødselsstedet for New Zealands surfing i 1956 og har vært åsted for nasjonale og internasjonale konkurranser. Den svarte vulkansand stranden er kjent for sine sterke utgående strømmer og bølger og er ikke anbefalt for nybegynnere. Det er livreddere på stranden i sommerhalvåret, men svømming er kun tillatt i et smalt og ofte tett befolket område mellom to flagg. De utadgående strømmene er meget sterke og uberegnelige langs denne kysten og forandrer seg raskt uten advarsel. Derfor drukner dessverre mange mennesker hvert år til tross for livreddernes iherdige innsats. 
De nærmeste strendene med veitilknytning er Karekare i sør og Anawhata i nord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Piha webside
Naturfotografier fra Waitakere City
Fotografier av Piha og andre strender og landskapet vest for Auckland
James River (Virginia)

James River er ei elv i den amerikanske delstaten Virginia. Den er 547 km lang og har et nedbørfelt på 26 000 km², et område med 2,6 millioner mennesker (2000). James-elven dannes i Allegheny-fjellene nær Iron Gate der elvene Cowpasture og Jackson møtes, og renner ut i Chesapeake Bay.
Den tidligste permanente engelske bosetningen i Amerika var i 1607 ved Jamestown, langs breddene til James-elven. Richmond, hovedstaden i Virginia ligger langs elven. Navigasjon på elven spilte en viktig rolle i tidlig handel i Virginia og bosetningen av det indre av staten. Frukt og grønnsaker fra Piedmont og Great Valley-regionene ble fraktet ned elven til havnene i Richmond gjennom Lynchburg, Scottsville, Columbia og Buchanan. James-elven ble regnet som en transportrute for frukt og grønnsaker fra Ohio Valley, og James River and Kanawha Canal ble bygd for dette formålet.
De innfødte amerikanerne kalte James-elven for Powhatan.


== Eksterne lenker ==
(en) James River (Virginia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fort Frederik

Fort Frederik ligger i byen Frederiksted og ble bygd av danskene for å markere sin tilstedeværelse i Vestindia, samt å beskytte den vestlige delen av St. Croix fra angrep fra andre europeiske kolonimakter og pirater. Fortet stod ferdig i 1760. Både fortet og byen Frederiksted har fått sitt navn etter Kong Frederik V. Like ved fortet ligger Frihetsplassen, hvor Peter von Scholten 3. juli 1848 kunngjorde at alle slaver i Dansk Vestindia var frie.


== Historie ==
Det var fra Fort Frederik 25. oktober 1776 at den første utenlandske salutten for anerkjennelse av USAs uavhengighet ble avfyrt. 
Fort Frederik var sentrum for to viktige historiske begivenheter som førte til avskaffelsen av den slavebaserte økonomien på Jomfruøyene. I 1848 gjorde slavene opprør og førte til frigivelsen av alle slavene i Dansk Vestindia. Perioden ble etterfulgt av 30 år med dårlige lønns- og arbeidsbetingelser for slavene, slik at i realiteten var de frigitte slavene fremdeles slaver av plantasjeeierne.
I 1878 ble det et nytt opprør, som satte en stopper for de dårlige arbeidskontraktene.
Fortet ble renovert og restaurert i 1976, og fikk da tilbake sitt utseende fra 1840.


== Eksterne lenker ==
(en) Fort Frederik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sun King

«Sun King» er den fjerde sangen på albumet Abbey Road som The Beatles utga i 1969.
«Sun King» er den første sangen av den endelige medleyen, selv om den er i forskjellig tone og takt. Lyrikken som starter sangen er det samme som tittelen og lyrikken til «Here Comes the Sun», men med ordet ‘King’ satt inn etterpå, selv om «Here Comes the Sun» er skrevet av George Harrison, mens «Sun King» er skrevet av John Lennon. Teksten er surrealistisk. Det var McCartney som kunne en del spansk, og som gav Lennon de ordene han trengte til sangen.

Here comes the sun king
Here comes the sun king
Everybody's laughing
Everybody's happy
Here comes the sun kingSenere går sangen over i moll med et orgel i bakgrunnen og vokalen bryter inn i en merkelig blanding av romanske språk som italiensk, spansk og portugisisk, mer sangbart enn meningsfylt:

Quando paramucho mi amore de felice carathon
Mundo paparazzi mi amore cicce verdi parasol
Questo abrigado tantamucho que canite carouselDen siste setningen av typisk Lennonsk lyrikk-nonsens, Cuesto obrigado, tanta mucho, que carousel, kan forsøksvis oversettes med følgende engelsk: This Thanks, Very Much, Cake and Eat It, Dearest Sun. I den grad selve Sun King kan meningsfullt identifiseres, er det Louis XIV av Frankrike, også kalt ‘Solkongen’. Han var konge i 74 år.
Sangen er i en tredelt harmoni mellom John Lennon, Paul McCartney og George Harrison, tilsvarende hva som ble gjort på sangen «Because» fra tidligere på albumet. På slutten av sangen stopper musikken brått når Ringo Starrs trommefyll leder inn på neste sang: «Mean Mr. Mustard».


== Eksterne lenker ==
(en) Sun King på MusicBrainz
Veikko Kankkonen

Veikko Kankkonen (født 5. januar 1940 i Sotkamo) er en finsk tidligere skihopper.
Under OL 1964 i Innsbruck vant han gull i normalbakken og sølv i storbakken. Han vant også den tysk-østerrikske hoppuka sammenlagt to ganger: i 1963/64 og 1965/66. I 1964 ble han tildelt Holmenkollmedaljen, dette året vant han også Holmenkollrennet. Kankkonen vant også det individuelle hopprennet i Lahtisspelen 5 ganger i 1960, 1961, 1964, 1967 og 1968, i tillegg til to lagseiere i 1967 og 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veikko Kankkonen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Veikko Kankkonen på Internet Movie Database 
(de) Veikko Kankkonen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Veikko Kankkonen – Olympics.com 
(en) Veikko Kankkonen – Olympic.org 
(en) Veikko Kankkonen – Olympedia 
(en) Veikko Kankkonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Veikko Kankkonen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Veikko Kankkonen – FIS (skihopping)
Håkon Mjelva

Håkon Mjelva (født 21. mars 1924 i Molde, død 27. september 2004) var en norsk arkitekt.
Mjelva ble utdannet i Oslo, og var en av medstifterene til CIAM-avdelingen PAGON. Han gjennomførte særlig på 50- og 1960-tallet flere store prosjekter i Oslo, blant annet: Økern senter, boligblokkene på Ammerud og atriumhusene i Alnsjø borettslag.
Mjelva stod ikke selv for gjennomføringen av Ammerudblokkene, det gjorde USBLs planleggingskontor, med entreprenørene Fagbygg og Ungdomsbygg, men Mjelva stod for planleggingen av Ammerud og gjennom dette planverket foreslo høyblokker.
Han tegnet også Alunsjø borettslag på Ammerud. Dette består av 235 atriumhus i funksjonalistisk 1960-tallstil og med innflytting mellom 1965 og 1967.
Mjelva stod også bak sanerings- og utbyggingsforslaget med høyhus i Karl Johans gate tidlig på 1960-tallet, men denne planen ble senere forlatt etter en sterk offentlig debatt og store protester.
Mjelva har også tegnet følgende T-banestasjoner i Oslo:

Stortinget stasjon
Grorud stasjon
Romsås stasjon - tildelt arkitekturprisen Betongtavlen i 1976


== Referanser ==
PAGON

PAGON (Progressive Architects Group Oslo Norway) var en sammenslutning av arkitekter som ønsket å videreføre de funksjonalistiske CIAM-ideene fra mellomkrigstiden. Målet var å arbeide for en ny, modernistisk arkitektur. Gruppen ble dannet på begynnelsen av 1950-tallet, men til tross for sin korte levetid ble den et viktig kontaktledd mot datidens internasjonale impulser.
Sentrale skikkelser i PAGON var Sverre Fehn, Geir Grung, P A M Mellbye, Christian Norberg-Schulz, Arne Korsmo og Håkon Mjelva.


== Litteratur ==
Berre, Nina og Elisabeth Tostrup (2006) «PAGON og modernismens reformulering». I: Byggekunst, årg. 88, nr. 5, s. 24–26
PAGON (1952) ciam (Byggekunst, nr. 6–7) Temanr.
Sjøøsten, Yngvill Aagaard (2003) PAGON – Progressive Arkitekters Gruppe Oslo Norge. Hovedoppgave i kunsthistorie, Univ i Oslo
Automatic Position Reporting System

APRS eller Automatic Position Reporting System er et radioamatørsystem til automatisk posisjonsbestemmelse av amatørradiostasjoner, og for å sende enkle tekstmeldinger via amatørradiofrekvenser. Systemet benytter pakkeradio for å sende datapakkene.
Systemet ble utviklet av Bob Bruninga ved United States Naval Academy, med kallesignalet WB4APR, mellom 1984 og 1990.
Tanken med APRS var opprinnelig at man kan skal bruke det for å rette inn en retningsbestemt antenne, slik at radioamatører langt borte fra hverandre kan få kontakt enklere.
Et oppsatt system består av:

En radiomottaker og -sender
Et slags modem kalt terminal node controller eller TNC
En datakilde.  Dette kan være en GPS-mottaker som gir dynamiske posistjonsdata, ferdige statiske posisjonsdata eller en værstasjon.


== Eksterne lenker ==
LA3F – kom i gang med APRS
Offisielt nettsted 
(en) Automatic Packet Reporting System – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Fort Christian

Fort Christian ligger i byen Charlotte Amalie på øya St. Thomas, som er del av De amerikanske Jomfruøyer. Fortet ble påbegynt 1671 og er oppkalt etter kong Christian V. Fortet er i dag den eldste bygningen på Jomfruøyene.
Fortet ble tidligere anvendt som bolig for guvernøren, kirke, rådhus, politistasjon og som fengsel. I dag er fortet et museum.


== Historie ==
En større utbygning av fortet i 1724 erstattet tømmerkonstruksjonen med røde mursteiner som vi kjenner i dag. I 1874 ble utkikkstårnet Tryborg og den nordre del ødelagt og klokketårnet ble bygd, i tillegg til at mange lagerrom og kontorer ble omgjort til celler. Cellene ble blant annet brukt til å fengsle plantasjeeierne som ikke betalte skatt.
I 1971 ble nedre del av fortet omgjort til et museum, mens den øvre delen fortsatt ble brukt til å huse byens politistasjon og fengsel, og fortet ble erklært som et nasjonalt historisk landemerke i 1977. 
Så sent som i 1983 ble fangene og polititjenestemennene flyttet til nye lokaler, og en omfattende restaureringsprosess ble satt i gang.


== Eksterne lenker ==
(en) Fort Christian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antti Hyvärinen

Antti Hyvärinen (født 21. juni 1932 i Rovaniemi i Finland, død 13. januar 2000 i Bad Nauheim i Tyskland) var en finsk skihopper. Han vant gull i hopprennet under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Dermed ble han første ikke-nordmann som tok olympisk gull i skihopping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antti Hyvärinen – Olympics.com 
(en) Antti Hyvärinen – Olympic.org 
(en) Antti Hyvärinen – Olympedia 
(en) Antti Hyvärinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antti Hyvärinen – FIS (skihopping)
Anawhata

Anawhata er en strand på kysten av New Zealand vest for Auckland. Den er en av de minst brukte strendene grunnet at den eneste adgangen med kjøretøy er en lang og kronglete grusvei. For å komme ned til stranden må man i tillegg følge en bratt sti fra en ås kam. Det finnes ingen livreddere der, og som med de fleste strendene vest for Auckland, er det farlig å svømme da strømmen ut til havs kan være meget sterk når vannet som blir skylt inn med bølgene søker ut igjen.  
Sør for Anawhata er landsbyen Piha. I Nord ligger stranden Bethell’s Beach


== Eksterne lenker ==
Naturbilder fra Waitakere City regionen
Gullsmed

En gullsmed er en smed som spesialiserer seg i arbeid med edelmetaller, vanligvis for å lage og reparere smykker. Yrket består vanligvis av tre hoveddeler, filing, lodding og pussing av metallet. Støping ble senere introdusert som et middel for masseproduksjon. 


== Utdanning ==
I Norge i dag utdanner man seg til gullsmed på videregående skole gjennom utdanningsprogrammet Design og håndverk. Første skoleår er Vg1 Design og håndverk eller Vg1 Teknikk og industriell produksjon. Andre skoleåret er Vg2 Design og gullsmedhåndverk som tilbys som landsdekkende tilbud for ungdom fra hele landet, siden de fleste fylker ikke har utdanningstilbudet selv. Etter Vg2 går man videre enten til Vg3 Gullsmedhåndverk som fagopplæring i skole, som erstatter lærlingtiden, eller som lærling, enten som gullsmed, sølvsmed eller filigranssølvsmed.
Det er tre skoler i Norge som tilbyr utdanning til gullsmed:

Edvard Munch vgs i Oslo: Vg2 Design og gullsmedhåndverk
Avdeling Valle ved Setesdal vidaregåande skule i Setesdalen: landsdekkende tilbud i Vg2 Design og gullsmedhåndverk og toårig Vg3 Gullsmedfag i skole.
Privatskolen Plus-skolen i Fredrikstad: Vg2 Design og gullsmedhåndverk og ettårig Vg3 Gullsmedfag i skole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Avdeling Valle sine hjemmesider.
Vilbli.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed.
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed
Læreverket Format sin video om gullsmedyrket.
Design og håndverk – Gullsmed
Aristokrati

Aristokrati (gresk: ἀριστοκρατία, aristokratía, fra ἄριστος, aristos, «beste» og κράτος, kratos, «makt») er en form for regjering som blir utøvet ved en liten, privilegert herskerklasse. Begrepet er avledet fra greske aristokratia i betydningen «styret til de beste».På den tiden da begrepet ble opptatt i gresk i antikkens Hellas, oppfattet grekerne det som styret til de best kvalifiserte borgerne — og da som regel i sett på som en bedre styreform enn monarkiet, styret til et enkeltindivid som styrte grunnet sin avstamning. I senere tider ble aristokratiet oppfattet som styret til en privilegert gruppe, rike godseierne som fungerte som en adel som misbrukte sine privilegier til styre kun for egen vinning, og ble først utfordret av tyranniet, og deretter av demokratiet (se artikkel Demokratiet i Athen).Innenfor politisk teori har det alltid vært ulike meninger om hva som er «beste». Det politiske konseptet som utviklet seg i antikkens Hellas hvor et styrende råd av ledende borgere ble gitt styrende makt sto i kontrast til direkte demokrati hvor et råd av borgere ble utpekt som bystatens «senat». Grekerne mislikte konseptet med en konge, men da deres demokratiske system falt, kom aristokratiet tilbake. I aktuell politikk skilles det mellom styreformer som sikres makt gjennom arv (aristokrati), og styreformer med grunnlag i ikke-arvelige minoritetsgrupper og politiske partier (oligarki). Som følge av at begrepet «styre av de beste» defineres som styre av en utvalgt gruppe, er oligarki også blitt sett på som en korrupt form for aristokrati. I sin bok Leviathan (1651) beskrev den engelske filosofen Thomas Hobbes et aristokrati som et system hvor kun en liten del av befolkningen representerte regjeringen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cannon, John, red (1997): History, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-866176-4
Wasson, Ellis (2006): Aristocracy in the Modern World, Palgrave Macmillan.


== Eksterne lenker ==
 (en) Nobility – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Aristokrati i Store norske leksikon
Den gamle norske eliten på 1500-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
Det danske adelsveldet i Norge 1537–1660, artikkel hos Norgeshistorie.no
U.S. Army Corps of Engineers

U.S. Army Corps of Engineers (USACE) er en avdeling i den amerikanske hæren med ansvar for ingeniør-, bygg- og anleggsvirksomhet til støtte for hæren, flyvåpenet og amerikanske myndigheter ellers. USACE er både en avdeling og en våpenart, og samtidig en av verdens største ingeniørorganisasjoner. Den ledes av en militær sjef, av generalløytnants grad, men har 34 600 sivilt ansatte og kun 650 militære tjenestemenn. U.S. Army Corps of Engineers har også virksomhet utenfor USA, blant annet i forbindelse med militærbaser i andre land.
Korpsets historie går tilbake til 1775, da den kontinentale kongressen etablerte hærens første sjefingeniør for å anlegge befestninger ved Bunker Hill i nærheten av Boston.
USACE er organisert geografisk i 9 divisjoner og 45 underordnete distrikter over hele USA, Asia og Europa. Distriktene har tilsyn med prosjektkontorer over hele verden. Divisjonene og distriktene er definert av grensene for vannskille når det gjelder sivile anleggsprosjekter, og av lande- og delstatsgrenser for militære prosjekter.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mate-URL 
(en) United States Army Corps of Engineers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) US Army Corps of Engineers – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tørke

Tørke er en utvidet periode hvor tilgangen av vann faller under de statistiske behovene for en region. Tørke er ikke et rent fysisk fenomen, men i stedet et samspill mellom naturlig tilgang på vann og menneskelige behov for vann.
Den presise definisjonen av tørke er blitt vanskeliggjort av politiske forhold, men der er vanligvis tre typer forhold som blir henvist til som tørke.

Meteorologisk tørke oppstår når det er en forlenget periode med nedbør under gjennomsnittet.
Agrikulturell tørke oppstår når der er for lite fuktighet for gjennomsnittlige avlinger. Denne tilstanden kan oppstå selv i tider med gjennomsnittlig nedbør på grunn av jordforhold eller agrikulturelle teknikker.
Hydrologisk tørke oppstår når vannreservene som er tilgjengelig i kildene som innsjøer og reservoarer faller under statistisk gjennomsnitt. Denne situasjonen kan oppstå selv i tider med gjennomsnittlig (eller over gjennomsnitt) nedbør, når økt brukt av vann minsker reservene.Når ordet «tørke» blir brukt i det vanlige, er vanligvis den tenkte definisjonen den meteorologiske tørken. Men når ordet brukes av byplanleggere, er det ofte hydrologisk tørke.
Paal Nilssen-Love

Paal Nilssen-Love (født 24. desember 1974 i Molde) er en norsk trommeslager og perkusjonist oppvokst i Stavanger.
Etter å ha figurert i Frode Gjerstad sitt Circulasione Totale Orchestra allerede i 1992, studerte han musikk ved Jazzlinja (NTNU) fra 1994. Her ble gruppen Element med Gisle Johansen (saksofon), Håvard Wiik (piano) og Ingebrigt Håker Flaten (kontrabass) dannet. Gruppen var inspirert av John Coltrane kvartetts energi og modale spillestil.
Han var ellers med i det NORAD-støttede norsk-sørafrikanske bandet San International Ensemble (SAN) sammen med Zim Ngqawana (saxofonist/fløytist) og Andine Yenana (piano), i tillegg til norske Bjørn Ove Solberg (saksofon) og Ingebrigt Håker Flaten (bass). SAN hadde flere spillejobber under Gro Harlem Brundtlands offisielle besøk i Sør-Afrika 10.-15. februar 1996, og utga i etterkant platen Song (1997).
I 1996 hadde Nilssen-Love også akkompagnert Stavanger-trompetisten Didrik Ingvaldsen på albumet Rede for et hugg som ble tatt opp i New York. Samme år flyttet han til Oslo, og har siden spilt med en rekke norske og utenlandske musikere. Den kortvarige trioen Vindaloo bestod av Paal og medstudentene Bjørn Ole Solberg (saksofon) og Steinar Raknes (bass).
Nilssen-Love, Wiik og Flaten startet i 1999 bandet Atomic sammen med svenskene Fredrik Ljungkvist (saksofon) og Magnus Broo (trompet).
Våren 2001 gav han ut sin første soloplate, Sticks and Stones. Samme år spilte han med Pat Metheny og Arild Andersen på Moldejazz. Fra 2002 har han stått bak jazzfestivalen All Ears. I 2004 ble det kjent at han var en av tre unge jazzmusikere som skulle lanseres i Europa, som en del av det Utenriksdepartement-støttede treårige Norwegian Jazz Launch Europe,  et samarbeid mellom Rikskonsertene, Vestnorsk Jazzsenter og Norsk jazzforum.
Hans eget plateselskap heter PNL.
Han ble tildelt Buddyprisen i 2006.


== Utgivelser ==
Paal Nilssen-Love, Sticks and stones (2001)
Peter Brötzmann, Michiyo Yagi og Paal Nilssen-Love, Head On (Idolect) (2008)
Magnus Broo og Paal Nilssen-Love, Game (2008)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paal Nilssen-Love – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi fra Jazzbasen
Diskografi fra Jazzbasen