jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hild Sofie Tafjord

Hild Sofie Tafjord (født 4. januar 1974 i Langevåg) er en norsk musiker (valthorn), kjent fra flere innspillinger og band, da spesielt i eksperimentell elektronika.
Hun studerte ved Toneheim folkehøgskole blant annet med Maja Ratkje, og
ble deretter første med eksamen i valthorn fra Jazzlinja på Norges musikkhøgskole (2001).
Sammen med Ratkje har hun spilt i  kvartetten SPUNK med Lene Grenager og Kristin Andersen (siden 1995), duoen Fe-mail (siden 2000), og trioen Agrare (med danserinnen Lotta Melin).
I Slinger spiller hun med Grenager og Lisa Dillan, og i Lemur spiller hun med Grenager,  Michael Francis Duch og Bjørnar Habbestad.
Hun spiller mye i duo med Håkon Kornstad og har samarbeidet med
Zeena Parkins, Fred Frith, Ikue Mori og Matmos.
Videre har hun spilt i 
Crimetime Orchestra,
No Spaghetti Edition og
Norwegian Noise Orchestra.
Av andre samarbeid nevnes Kjetil Manheim fra Mayhem og
Øyvind Berg.  
Solo kommer i samarbeid med Lasse Marhaug.
Hun er datter til jazztubaist Stein Erik Tafjord og niese til hornist Runar Tafjord.


== Utgivelser ==
KAMA (Picadiscs, 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hild Sofie Tafjord på Internet Movie Database 
(en) Hild Sofie Tafjord på Discogs 
(en) Hild Sofie Tafjord på MusicBrainz 
(en) Hild Sofie Tafjord på Songkick 
(en) Hild Sofie Tafjord på AllMusic 
(en) Hild Sofie Tafjord på Myspace
Gestalttekst

Gestalttekst er en tekst der tekstens utseende er viktigere enn den språklige informasjonen. Særskrivning forekommer ofte i gestalttekst.
Eksempler på gestalttekster er tekster i firmalogoer og på bokrygger.


== Se også ==
Særskrivning
Palace of Placentia

Palace of Placentia var et kongelig palass i Greenwich i London, som lå ved bredden av elven Themsen. Det ble reist av Humphrey av Lancaster, 1. hertug av Gloucester (1390–1447) i 1443. Det ble revet av kong Karl II i 1660 for å gi plass til et nytt palass. Bortimot 40 år senere ble det erstattet av Greenwich Hospital, nå The Old Royal Naval College, som ble bygget på det samme stedet.


== Historie ==

Hertug Humphrey var regent i Henrik VIs regjeringstid, og bygde palasset under navnet Bella Court. I 1447 falt han i unåde hos dronning Margaret av Anjou, og ble arrestert for høyforræderi. Han døde i fengsel, og Margaret tok over Bella Court. Hun gav det navnet Palace of Placentia, også skrevet Palace of Pleasaunce.Henrik VII bygde om palasset med en utforming basert rundt tre store gårdsplasser, mellom 1498 og 1504.I de neste to århundre var palasset den viktigste kongelige residensen. Henrik VIII ble født der i 1491, og han tilbrakte mye av sin tid der. Hans første datter Mary ble født der i 1516, hans andre datter Elizabeth i 1533 og i 1540 giftet han seg med Anna av Kleve i palasset. Et tre i Greenwich Park er kjent som «Dronning Elizabeths eik», og det sies at hun som barn lekte i dette treet.Både Maria I og Elizabeth I levde der en tid, men under Jakob I og Karl I ble Queen's House reist sør for palasset og tok over dets rolle. Under den engelske borgerkrig forfalt palasset, og det fungerte en tid som kjeksfabrikk og krigsfangeleir. I 1660 bestemte Karl II seg for å gjenoppbygge det, og leide inn John Webb som arkitekt for et nytt King's House. Bare den østlige delen av det som nå er King Charles-fløyen ble ferdigstilt, og denne ble aldri tatt i bruk som kongelig residens. Det meste av palasset ble revet, og tomten stod tom inntil byggingen av sykehuset begynte. 
Under byggearbeid i 2005 ble det oppdaget levninger fra Tudortiden som til da hadde vært ukjente. En full arkeologisk utgravning ble fullført i januar 2006, og man fant da Tudorkapellet og et sakristi med flislagt gulv. Dette hadde overlevd fordi det ikke ble revet sammen med resten av palasset, og senere hadde det blitt omgjort til et hus for sykehusets skattmester.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jennings, Charles (2001): Greenwich: The Place Where Days Begin and End. London: Abacus. ISBN 0-349-11230-4.


== Eksterne lenker ==
(en) Palace of Placentia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

«Early history», Old Royal Naval College.
«Tudor Chapel», Inside Out. London: BBC. 17. februar 2006.
Vasspest (andre betydninger)

Vasspest kan referere til følgende vannplanter:

Brasiliansk vasspest (Egeria densa), plante som brukes i akvarier.
Langskuddsplanter (Elodea), planteslekt med plagsomme nordamerikanske invasjonsplanter i Norge
Smal vasspest (Elodea nuttallii)
Vasspest (Elodea canadensis)
Nordlands geologi

Nordlands geologi omfatter Lofoten-Vesterålen prekambriske eruptivbergarter, og det som kalles Nordlandsprovinsen som består i hovedsak av kaledonske glimmerskifre og glimmergneiser. Dessuten finnes kaledonske granitter og tykke lagpakker av marmor. Videre finnes enkelte grunnfjellsvinduer med domer av prekambriske granittgneiser.Nordlandsprovinsen utgjør det største området. Sentralt i provinsen mellom Dunderlandsdalen og Fauske utgjør berggrunnen fire kaledonske skyvedekker: Nederst Seve-Køli-dekket med to grupper av skifre hvorav den nederste fører marmor (Pieske kalk). Deretter Tespfjelldekket som består av skifre med marmor. I nord finnes Fauske-marmor som tilhører dette dekket. Over følger Rødingfjelldekket med to mektige grupper av glimmerskifre, marmor, kvartsitt og kvartsittkonglomerat. Øverst er Beiarndekket som består av glimmerskifre og marmor med intrusjoner av eruptiver.


== Referanser ==
The Time of the Oath

The Time of The Oath er det syvende studioalbumet til Helloween, utgitt i mars 1996. Albumet er et konseptalbum, og er dedikert bandets tidligere trommeslager, Ingo Schwichtenberg, som tok sitt eget liv 8. mars 1995.


== Konsept ==
The Time of the Oath er ifølge Andi Deris basert på profetien til Nostradamus. Tittelen refererer til profetiene som var ment for årene 1994 til 2000. Nostradamus mente at det ville være en tredje verdenskrig etterfulgt av flere hundre år med fred hvis menneskene tok det riktige valget.


== Sporliste ==
«We Burn» (Deris) (3:04)
«Steel Tormentor» (Weikath/Deris) (5:40)
«Wake Up the Mountain» (Kusch/Deris) (5:01)
«Power» (Weikath) (3:28)
«Forever and One» (Deris) (3:54)
«Before the War» (Deris) (4:33)
«A Million to One» (Kusch/Deris) (5:11)
«Anything My Mama Don't Like» (Deris/Kusch) (3:46)
«Kings Will Be Kings» (Weikath) (5:09)
«Mission Motherland» (Weikath/Helloween) (9:00)
«If I Knew (Weikath)» (5:30)
«The Time of the Oath» (Grapow/Deris) (6:58)
Bonusmateriale på utvidet versjon
«Still I Don't Know» (Deris/Grosskopf) (4:13)
«Take It to the Limit» (Deris/Kusch) (4:04)
«Electric Eye» (Tipton/Halford/Downing) (4:06)
«Magnetic Fields» (Jean Michel Jarre) (3:41)
«Rain» (Parfitt) (4:33)
«Walk Your Way» (Grosskopf) (4:56)
«Light in the Sky» (Deris) (2:35)
«Time Goes By» (Deris) (2:24)


== Personell ==


=== Musikere ===
Andi Deris – Vokal
Michael Weikath – Gitar
Roland Grapow – Gitar
Markus Grosskopf – Bass
Uli Kusch – TrommerGjester 

Axel Bergstedt – Dirigent på «The Time of the Oath»
Sangkor av Orkester Johann Sebastian Bach, Hamburg på «The Time of the Oath»


== Eksterne lenker ==
(en) The Time of the Oath på Discogs 
(en) The Time of the Oath på MusicBrainz 
(en) The Time of the Oath på Encyclopaedia Metallum
Gambling with the Devil

Gambling with the Devil er det tolvte studioalbumet til Helloween, utgitt 31. oktober i 2007. 


== Sporliste ==
«Crack the Riddle (Intro)» – 0:52
«Kill It» (Deris) – 4:13
«The Saints» (Weikath) – 7:06
«As Long As I Fall» (Deris) – 3:41
«Paint a New World» (Gerstner/Weikath) – 4:27
«Final Fortune» (Grosskopf) – 4:46
«The Bells of the 7 Hells» (Deris) – 5:22
«Fallen to Pieces» (Deris) – 5:52
«I.M.E.» (Deris) – 3:46
«Can Do It» (Weikath) – 4:30
«Dreambound» (Gerstner/Weikath) – 5:57
«Heaven Tells No Lies» (Grosskopf) – 6:56


=== Disk 2 (Utvidet versjon) ===
«Find My Freedom» (Japansk Bonusspor)
«We Unite» (Bonusspor)
«As Long As I Fall» – (Enhanced Video)
«Trailer» (Enhanced)


== Oversikt ==
Etter utgivelsen av albumet dro bandet ut på en verdensturne som strakk seg fra Asia til Amerika. 6. desember 2007 spilte bandet på Rockefeller i Oslo.


== Personell ==


=== Musikere ===
Andi Deris – Vokal
Michael Weikath – Gitar
Sascha Gerstner – Gitar, keyboard
Markus Grosskopf – Bass
Dani Löble – Trommer


=== Annet ===
Biff Byford (Saxon) – Oppleser på «Crack the Riddle»


== Eksterne lenker ==
(en) Gambling with the Devil på MusicBrainz 
(en) Gambling with the Devil på Encyclopaedia Metallum
TOSE

TOSE Co., Ltd. (japansk: 株式会社トーセ, Kabushiki-gaisha Tōse) er en videospillutvikler som har hovedkvarter i Kyoto i Japan. Selskapet er mest kjent for å ha utviklet Nintendos spillserie Game & Watch Gallery så vel som andre Nintendo-relaterte spill. TOSE har utviklet over 1000 spill siden starten i 1979, men det er nesten umulig å identifisere alle siden TOSE er nesten aldri kreditert i spillene. Et nevneverdig unntak er Densetsu no Stafy-serien fordi TOSE eier rettighetene sammen med Nintendo. Visepresident for filialen i USA, Masa Agarida, har sagt at de ikke har en egen visjon, men at de følger kundens visjon. Som oftest nekter de også å sette selskapets navn eller stabens navn på spillene.


== Liste over spill det er kjent at TOSE har utviklet ==
Bases Loaded – (26. juni 1987), (NES)
Bases Loaded II: Second Season – (8. oktober 1988), (NES)
Racket Attack – (september 1991), (NES)
Bases Loaded 3 – (september 1991), (NES)
Game & Watch Gallery 2 – (november 1998), (Game Boy Color)
Dragon Warrior Monsters – (25. september 1998), (Game Boy Color)
Game & Watch Gallery 3 – (8. april 1999), (Game Boy Color)
Game & Watch Gallery 4 – (25. oktober 2002), (Game Boy Advance)
Shrek: Hassle at the Castle – (10. oktober 2002), (Game Boy Advance)
The King of Route 66 – (utviklet med Sega-AM2), (18. mars 2003), (PlayStation 2)
Tim Burton's The Nightmare Before Christmas: The Pumpkin King – (7. oktober 2005), (Game Boy Advance)
Super Princess Peach – (20. oktober 2005), (Nintendo DS)
Dragon Quest Heroes: Rocket Slime – (1. desember 2005), (Nintendo DS)
Sega Casino – (15. november 2005), (Nintendo DS)
Densetsu no Stafy – (13. april 2006), (Game Boy Advance), (Nintendo DS)
Avatar: The Last Airbender – (10. oktober 2006), (Nintendo DS)
Dragon Quest Monsters: Joker – (28. desember 2006), (Nintendo DS)


== Nevneverdige titler TOSE har portet ==
TOSE har også portet noen spill, inkludert en del av Squares og Enix' spill som opprinnelig ble utgitt på NES og SNES.

Chrono Trigger (PlayStation)
Final Fantasy Origins og Final Fantasy I & II: Dawn of Souls (porter av Final Fantasy og Final Fantasy II for henholdsvis PlayStation og Game Boy Advance)
Final Fantasy IV (PlayStation, Game Boy Advance)
Final Fantasy V (PlayStation, Game Boy Advance)
Final Fantasy VI (PlayStation, Game Boy Advance)
Valkyrie Profile: Lenneth (PlayStation Portable)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
TOSE hos MobyGames
TOSE: Gaming's Dirty Little Secret Arkivert 20120429080905 hos WebCite hos 1UP.com
Thérouanne

Thérouanne (nederlandsk Terwaan) er en kommune i departementet Pas-de-Calais i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.
På gallernes tid var Thérouanne (latinsk Tarvenna) hovedsetet for den belgiske stammen morinerne. Etter at romerne erobret Gallia ble den ren romerby og regionens hovedstad. I eller rundt år 639 grunnla den hellige Acarius bispedømmet Terwaan her. Den hellige Audomar (født 600, død 670) var biskop her. Byen ble plyndret av normannerne i 880 og 882.
Kirkelig sett omfattet bispedømmet hele området vest for elven Schelde og omfattet de rikeste byer nord for Alpene, som Gent og Arras. Thérouanne fikk en katedral som da var den største i hele Frankrike. Politisk tilhørte Thérouanne først grevskapet Flandern og senere grevskapet  Artois.
Byen hadde en strategisk beliggenhet, noe som var av betydning særlig under de italienske kriger (1494–1559). I 1533 lot keiser Karl V byen ødelegge som gjengjeldelse etter et nederlag ved Metz: Murene ble fjernet, gatene revet opp og pløyd opp og markene gjort ufruktbare ved å bli bestrødd med salt. Befolkningen flyttet, bare noen få slo seg ned utenfor de gamle morene i det som ble landsbyen Saint-Martin-outre-eaux. Omkring år 1800 begynte de å kalle stedet for Thérouanne. Deler av katedralens ruiner, som portalrestene og den kolossale statuen Grand Dieu de Thérouanne, ble flyttet til Saint-Omer.
Under Tridentinerkonsilet ble Thérouanne bispedømme oppløst i 1557 og stykket opp og overført til bispedømmene Saint-Omer og Ieper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thérouanne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Johann Ureman

Johann Ureman eller Wu Ruowang (født 6. april 1583 i Spalato i Dalmatia, død 22. april 1621 i Nanchang i Kina) var katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han kom til Macao i 1616, og ble sendt som misjonær til  Nanchang i provinsen Jiangxi. 


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Jerónimo Sá

Jerónimo Sá (født 1659 i Macao i Kina, død 13. september 1691 sannsynligvis samme sted) var katolsk kinamisjonær og legbror tilhørende jesuittordenen som han trådte inn i 1682. Hans foreldre var engelske. Hans engelske navn er ikke kjent.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Mannssambandet

Mannssambandet er en vokalgruppe med band bestående av sangere og musikere tilknyttet Frelsesarmeen. Koret ble etablert 22. januar 1995 og ledes av Thor Fjellvang. Det hadde sin første øvelseshelg i januar 1995 i forbindelse med den forestående TV-aksjonen som det året ble avholdt til inntekt for Frelsesarmeen.
Koret har samarbeidet med en rekke andre artister og utgitt flere CD-er i tillegg til sin turnévirksomhet.
Mannssambandet satser på å formidle av et kristent budskapet gjennom sang og musikk.
Navnet på sanggruppen har røtter fra annen verdenskrig, da man forsøkte man å etablere et eget mannsarbeid innen Frelsesarmeen, som et svar på kvinneorganisasjonen Hjemforbundet. Dette mannsarbeidet ble kalt Mannssambandet, men fikk aldri samme oppslutning som Hjemforbundet, og døde etter hvert ut.
Mannssambandet ga i 2014 ut innspillingen «A better place» før sin deltagelse på The Salvation Army's «Old Orchard Beach»-festival i USA. Mannssambandet deltok også, som Frelsesarmé-territoriet Norge, Island og Færøyenes representant til den internasjonale Frelsesarmeens 150-årsjubileum i London juli 2015, bl.a. med egen konsert i den velkjente O2-arenaen.


== Diskografi ==
1996 – Tonen fra himlen, samling av gamle og nye julesanger.
1997 – Spirits Rain, engelske låter. Gitt ut i forbindelse med turné til Bali, Singapore og Australia.
2000 – Tæres ei av tidens tann, utgivelse av gamle lovsanger.
2001 – Julegryta, med Steinar Albrigtsen (solgte til gull).
2004 – Vel bevart, representativ for en typisk konsert med Mannssambandet.
2008 – On Your Word, dedisert Birgitte Brekke, enken etter Bo Brekke som ble skutt i Lahore i Pakistan.
2010 – Perler på norsk, en samling av de beste norske sangene, med en nyinnspilling.
2011 – The English Collection, en samling av de beste engelske sangene.
2014 - A better place, ny engelsk samling med 2 nyinnspillinger og 2 nye låter.


== Eksterne lenker ==
(en) Mannssambandet på Discogs 
(en) Mannssambandet på MusicBrainz
Groupe PSA

Groupe PSA, kjent som PSA Peugeot Citroën fra 1991 til 2016, var en fransk bil- og motorsykkelprodusent av kjøretøyer under varemerkene Peugeot, Citroën, DS, Opel og Vauxhall.


== Historie ==
I 1974 var Citroën i ferd med å gå konkurs, og av frykt for høy arbeidsledighet sørget franske myndigheter for at Peugeot vurderte et oppkjøp av Citroën. Dette førte i første omgang til at Peugeot SA kjøpte 38,2 % av aksjene i 1974, før de i 1976 økte eierskapet til 88,95 % og dannet PSA (PSA er en forkortelse for Peugeot Société Anonyme) som senere ble endret til PSA Peugeot Citroën. I årene frem til 1979 var dette oppkjøpet en økonomisk suksess for Peugeot, takket være Citroën-modellene GS og CX. I 1979 kjøpte PSA opp Chrysler Europe for én milliard amerikanske dollar, noe som sørget for store tap for selskapet i årene mellom 1980 og 1985. I denne perioden mistet PSA sin posisjon i markedet for større sedanmodeller, en posisjon de aldri har klart å gjenoppta.
6. mars 2017 ble det kunngjort at PSA ville kjøpe opp de europeiske merkene til General Motors – Opel og Vauxhall Motors – for 18 milliarder kroner (2,2 milliarder euro). Kjøpet ble gjennomført 1. august 2017.


== Selskapet ==
Ved sammenslåingen beholdt de to merkene separate salgs- og markedsføringsapparater, men de har nytt godt av felles teknologi og utvikling. PSA arbeider aktivt med å ekspandere til nye markeder, spesielt i utviklingsland, noe som har ført til store investeringer og partnerskap i Sør-Amerika, Iran og Kina.


== Samarbeider ==
PSA har en samarbeidsavtale med Fiat, kjent som Sevel (Société Européenne de Véhicules Légers SpA), som eies 50 % av Fiat, 25 % av Automobiles Peugeot og 25 % av Automobiles Citroën. Som et resultat av dette samarbeidet har to fabrikker blitt bygget, Sevel Nord og Sevel Sur, som står for produksjonen av tre ulike bilmodeller.
PSA har også inngått et samarbeid med Toyota om utvikling og produksjon av en ny serie småbiler i en ny fabrikk i Tsjekkia. Selskapet som ble opprettet for dette samarbeidet heter TPCA (Toyota Peugeot Citroën Automobile) og produserer i dag modellene Citroën C1, Peugeot 108 og Toyota Aygo.
Dessuten har PSA en samarbeidsavtale med BMW om produksjon av motorserien Prince. For PSAs del vil disse motorene erstatte deres tidligere PSA TU-serie av motorer.
I 2005 gikk PSA inn i en allianse med Mitsubishi Motors. Denne avtalen går ut på at PSA importerer Citroën C4 Aircross og Peugeot 4008 for salg i Europa, to modeller som er basert på Mitsubishi ASX og produseres ved Mitsubishis fabrikk i Okazaki, Japan. Modellene vil være utstyrt med PSA dieselmotorer eller Mitsubishi bensinmotorer. I 2011 ble elektriske Mitsubishi i-MiEV utgitt av de samme selskapene.
PSA leverer også en 1,6 liters dieselmotor til Ford, som benyttes i modellene Ford Focus, Ford Mondeo og Ford Connect og Volvo S40.
PSA bygger også Toyota sin Proace med Toyota sine logoer på


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Groupe PSA – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Åga

Åga er et boligområde 2 km sør for Mo i Rana i Rana kommune. E6 passerer nedenfor bebyggelsen. Stedet blir undertiden − sammen med Hauknes, gitt fellesbenevnelsen Andfiskå. Navnet Åga er avledet av elva som renner fra Andfiskvatnet ut i Ranfjorden. 
Mesteparten av bebyggelsen i Åga er private boliger. Totalt er det ca. 550 husstander, men flere er under bygging i forbindelse med det nye boligfeltet, Storsteinmoen øvre. 
Åga er blant annet hjemsted for den tidligere skihopperen Morten Ågheim
Skiskyting under ski-VM for handikappede 2003

Under Ski-VM 2003 for handikappede var skiskyting en øvelse det ble konkurrert i. Øvelsene ble avholdt 8. og 11. mars.
Det ble konkurrert i 3 klasser; 

sitteski
synshemmede
stående


== Resultater - menn ==


=== Sitteski - 12,5 km ===


=== Synshemmede - 12,5 km ===


=== Stående - 12,5 km ===
Nils Erik Ulset (LW3) kom på 7.-plass med 2+1+0+1 bom, og sluttid på 48.44,9.


=== Sitteski - 7,5 km ===


=== Synshemmede - 7,5 km ===


=== Stående - 7,5 km ===


== Resultater - kvinner ==


=== Sitteski - 10 km ===


=== Synshemmede - 12,5 km ===
Danske Anne-Mette Bredahl kom på 4.-plass med 2+2+1+0 bom.


=== Stående - 12,5 km ===


=== Sitteski - 7,5 km ===


=== Synshemmede - 7,5 km ===


=== Stående - 7,5 km ===
Marion Bartoli

Marion Bartoli (født 2. oktober 1984 i Le Puy-en-Velay) er en fransk profesjonell tennisspiller.
Bartoli vant Wimbledon-finalen i 2013. I 2007 kom hun til finalen i Wimbledon etter å ha beseiret første-seedede Justine Henin med 1-6, 7-5, 6-1 i semifinalen. Hun tapte finalen til Venus Williams 4-6, 1-6, som dermed vant sin fjerde damesingletittel i turneringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marion Bartoli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Marion Bartoli – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marion Bartoli – WTA Tennis 
(en) Marion Bartoli – ITF Tennis 
(en) Marion Bartoli – FedCup
Michaëlla Krajicek

Michaëlla Krajicek (født 9. januar 1989 i Delft) er en nederlandsk profesjonell tennisspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michaëlla Krajicek – WTA Tennis 
(en) Michaëlla Krajicek – ITF Tennis 
(en) Michaëlla Krajicek – FedCup
Miyagi Stadium

Miyagi Stadium (宮城スタジアム, Miyagi Sutajiamu) er et fotballstadion i byen Rifu som ligger i Miyagi i Japan. Kapasiteten er på 49 133. Stadionet ble brukt under fotball-VM 2002 i Japan og Sør-Korea, da det ble spilt tre kamper her. 


== Kamper under fotball-VM 2002 ==
Gruppespill, 9. juni 2002: Mexico – Ecuador 2–1
Gruppespill, 12. juni 2002: Sverige – Argentina 1–1
Åttendedelsfinale: 18. juni 2002: Japan – Tyrkia 0–1
Rentefond

Rentefond er fond som investerer i rentepapirer som sertifikater, obligasjoner og bankinnskudd. Rentefond oppnår som regel bedre rentebetingelser enn privatpersoner klarer å oppnå på egen hånd og er dermed et godt alternativ til høyrentekonti som ofte krever høye minsteinnskudd. Å investere i rentefond er også en måte å redusere eller spre risiko på.
Både Obligasjonsfond og Pengemarkedsfond hører innunder kategorien Rentefond. Forskjellen på disse ligger hovedsakelig i at obligasjonsfond investerer i rentebærende papirer med lenger gjenværende løpende varighet (durasjon) enn pengemarkedsfond. Pengemarkedsfond investerer gjerne i lånepapirer med en gjenværende løpetid fra 3 måneder til to år (normalt rundt ett år), mens obligasjoner investerer i papirer med durasjon fra ett til tre år. Jo kortere gjenværende løpetid, jo tryggere anses papiret for å være. Pengemarkedsfond som kategori har dermed noe lavere risiko enn Obligasjonfond.
Arturo Brizio Carter

Arturo Brizio Carter (født 9. mars 1956) er en meksikansk fotballdommer. Han er mest kjent for å ha dømt kamper under fotball-VM 1994 og fotball-VM 1998. Brizio Carter dømte også i Copa América 1995 og i tre Gold Cup-turneringer. Han har også dømt Norge i VM-kvalifiseringa i 1992/1993. Det var 1–1 kampen mot England på Wembley.


== Kamper i fotball-VM ==
VM 1998

Gruppespill, 18. juni 1998: Frankrike – Saudi-Arabia 4–0
Gruppespill, 26. juni 1998: Colombia – England 0–2
Kvartfinale, 4. juli 1998: Nederland – Argentina 2–1VM 1994

Gruppespill, 17. juni 1994: Tyskland – Bolivia 1–0
Gruppespill, 24. juni 1994: Brasil – Kamerun 3–0
Åttendedelsfinale, 5. juli 1994: Nigeria – Italia 1–2 e.e.o.


== Referanser ==
(tysk) weltfussball.de
Nagai stadion

Nagai Stadium (大阪市 長居陸上競技場, Ōsaka-shi Nagai Rikujō Kyōgijō) er et fotballstadion i den japanske byen Osaka. Stadionet har en kapasitet på 50 000. Det ble spilt tre kamper her under fotball-VM 2002.


== Kamper i fotball-VM 2002 ==
Gruppespill, 12. juni 2002: Nigeria – England 0–0
Gruppespill, 14. juni 2002: Tunisia – Japan 0–2
Kvartfinale, 22. juni 2002: Senegal – Tyrkia 0–1 etter golden goal


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Nagai Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons