jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Factor 17

Factor 17 var et lokalt rockeband fra Haugesund. Det ble opprettet januar 2006. De ga ut sin første singel, «It's all happening!» Singelen kom ut i 2007 med 3 låter og var selvprodusert. Bandet deltok på en rekke arrangementer i dets levetid, og spilte konserter rundt omkring i Rogaland. 
De ble mye spilt på Radio Haugaland med den første demoen deres «Don't come back for more» i 2006.
I desember 2007 ble Factor 17 tilbudt plass på en punk-samle-CD Punk Kills vol.2, produsert av 272 Records i Los Angeles, USA. Det resulterte i flere utgivelser i det amerikanske plateselskapet. Dette ble også en nyhet på TV Haugaland, og så på TVNorge. Innslaget er å finne på YouTube.
272 Records-produserte utgivelser med Factor 17-låter:

Punk Kills vol.2 – «High On Rock»
Punk Kills vol.3 – «What If I Could (Would You Belive In Me?)»
Punk Kills vol.5 – «Empty Room»Factor 17 ble oppløst i 2008.


== Besetning ==
Erik Heimtun – Trommer & synth
Ørjan Storesund – Lead-gitar
Kristoffer Jonson – Bass
Jone Lindman – Vokal/rytmegitar


== Diskografi ==
«What If I Could (Would You Belive In Me?)»
«Empty Room»
«Confusion»
«High On Rock»


== Eksterne lenker ==
uhort.no
www.myspace.com/factorseventeen
272records.com Arkivert 7. juli 2008 hos Wayback Machine.
Wang Yangming

Wang Yangming (kinesisk: 王陽明, pinyin: Wáng Yángmíng; født 1472 i Yuyao ved Ningbo i Zhejiang i Kina, død 1529), også kalt Wang Shouren, var en filosof, mandarin, kalliograf og general i Ming-dynastiets Kina. Han regnes som en av neokonfucianismens mest ledende filosofer, nesten på høyde med Zhu Xi (1130–1200) fra Song-dynastiets tider. 
Han forkastet Zhu Xis rasjonalistiske dualisme og forfektet det syn at menneskets erkjennelse av god og ondt og dermed av sin egen natur (av sin lǐ) var en medfødt egenskap slik at den ble klart for mennesket som ved spontan inngivelse. Denne skoleretning innen neokonfucianismen er blitt gitt merkelappen den idealistiske skole eller yangmingismen (i motsetning til den rasjonalistiske skole).
Wang Yangmings tenkning om spontan inngivelse, eller medfødt viten, skulle påvirke japanske filosofer som Motoori Norinaga og samuraietikken.
I tett tilknytning til tanken om medfødt viten stod Wangs innstillng til handlinger. Innsikt i det gode skulle naturlig føre til god handling. Som eksempel anførte han barnlig pietet: Et barns hedring av foreldrene er ikke avhengig av hva foreldrene gjør eller av deres egenskaper, men er allerede nedlagt i menneskets hjerte og trenger seg derfor frem til virkeliggjørelse. 


== Verker ==
Wing-tsit Chan (translated, with notes): Instructions For Practical Living and Other Neo-Confucian Writings by Wang Yang-Ming. Columbia University Press, 1963.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Antonio S. Cua: The Unity of Knowledge and Action: A Study in Wang Yang-ming's Moral Psychology. University of Hawaii Press, 1982. ISBN 0-8248-0786-3.
Chan Wing-tsit (translated and compiled). A Source Book in Chinese Philosophy. Princeton, NJ: Princeton University Press, 1963.
Donald G. Gillin: Warlord: Yen Hsi-shan in Shansi Province 1911-1949. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. 1967. ISBN 66-14308
Iso Kern: Das Wichtigste im Leben. Wang Yangming (1472–1529) und seine Nachfolger über die «Verwirklichung des ursprünglichen Wissens». Schwabe, Basel 2010. ISBN 978-3-7965-2514-8
А.И. Кобзев: Учение Ван Янмина и классическая китайская философия. М., 1983.
Joseph Needham: Science and Civilization in China: Volume 5, Part 7, Taipei: Caves Books, Ltd, 1986
Benesch Oleg: «Wang Yangming and Bushidō: Japanese Nativization and its Influences in Modern China», i Journal of Chinese Philosophy 36 (3):439-454.
Kenji Shimada: Die neo-konfuzianische Philosophie. Die Schulrichtungen Chu Hsis und Wang Yang-mings. 2. Aufl. Reimer, Berlin 1987. (= Marburger Studien zur Afrika- und Asienkunde, Ser. B; 9.)


== Eksterne lenker ==
Wang Yang Ming in the Internet Encyclopedia of Philosophy
Koreansk hund

Koreansk hund (noo-rung-yee eller nureongi og hwangu) er en mellomstor spisshundlignende pariahund med opprinnelse i Korea, der omkring en fjerdepart av befolkningen tradisjonelt spiser hundekjøtt. I tillegg til å være den mest populære mathunden i Korea, brukes denne hunden også som både som jakthund og vakthund i hjemlandet. Koreansk hund minner mye om koreansk jindo, men den er noe større og kraftigere og skal dessuten ha hjørnetenner som heller svakt innover i munnhulen.
Koreanske kynologer hevder at koreansk hund og koreansk jindo er nære slektninger. Mange regner derfor med at den kan ha utviklet seg fra en felles progenitor. Man antar derfor at den er svært gammel av opprinnelse. Til tross for at den gjerne lever i en pariatilværelse, holder rasen seg homogen. Den blir imidlertid ikke akseptert som egen hunderase av de store internasjonale kennelklubbene.
Stormvarselet

Stormvarselet på Bjørnehaugen i Kristiansund er Norges eneste stormvarsel som fortsatt er i daglig drift. Meningen med varselet er at det skal varsle båter og lignende om uvær. Tre loddrette lys forteller hvor sterk vinden er og hvor den kommer fra. Grønt lys varsler storm, og kombinasjoner med rødt og hvitt angir vindretningen. Varslingene styres fra brann- og redningsvesenet. Stormvarselet sto opprinnelig på Piren foran Kristiansund rådhus, der det ble satt opp i 1898. Deretter sto det på Nordlandskaia fra 1910 til 1932, og flyttet til Bjørnehaugen i 1932.


== Varslinger ==

To hvite lys varsler om kuling fra sørvest.
Hvitt lys over rødt lys varsler om kuling fra sørøst.
To røde lys varsler om kuling fra nordvest.
Rødt lys over hvitt lys varsler om kuling fra nordøst.
Grønt lys i tillegg varsler om storm.En enkel regel er:

Lyser det øverste lyset rødt, kommer vinden fra nord
Lyser begge samme lys, kommer vinden fra vest

I en periode fram til midten av 70-tallet ble Stormvarselet betjent av Havnebetjent Pål Bugge. Da han gikk av med pensjon ble Stormvarselet foreslått nedlagt, men nedleggelsen ble forhindret av daværende ordfører i Kristiansund Asbjørn Jordahl. Det ble bestemt å fortsette med varslene, men fra da av bare med nattsignaler (lys).
De gamle dagsignalene bestod av kombinasjoner av kjegler og kuler.


== Eksterne lenker ==
Stormvarselet.no
Stormvarselet i Kristiansund som app for iPhone og iPad
Rune Sørensen

Rune Jørgen Sørensen (født 3. august 1955) er en norsk statsviter. Han har vært professor ved Handelshøyskolen BI fra 1989. 
Sørensen er utdannet cand.polit. (1982) og dr. philos (1986) i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Han var prorektor ved BI i perioden 1993-97, og han var ansatt som stipendiat og førsteamanuensis ved Institutt for statsvitenskap (Universitetet i Oslo) i perioden 1982-1989, og professor II ved Forsvarets Stabsskole (2006–2013). 


== Forskningsinteresser ==
Offentlig politikk belyses ved en kombinasjon av statsvitenskapelige og økonomiske modeller. Forskningsinnsatsen kan grupperes i tre overlappende områder:
Styrings- og effektivitetsproblemer i offentlig sektor omfatter effekter av ulike typer av offentlig regulering, eierskap/tilknytningsformer, og finansiering, samt hvilke politiske og økonomiske drivkrefter som kan forklare reformer i offentlig sektor.
Også forskningen innenfor helsepolitikk og -økonomi omfatter virkninger av offentlig politikk på effektivitet og likhet. Hovedinteressen har vært allmennlegetjenesten, spesielt effekter av konkurranse, finansiering og ulike kontraktsformer på tjenesteproduksjonen innenfor sektoren. 
Kommuner og fylkeskommuner er både et laboratorium for empiriske analyser av allmenne politisk-økonomiske fenomener, og et interessefelt i seg selv. Forskningen er konsentrert om effekter av statlig styring og lokaldemokrati på kommunale oppgaveprioriteringer, tjenesteorganisering samt hensyn til effektivitet og likhet i tjenestetilbud.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Handelshøyskolen BI
Åvella kraftverk

Åvella kraftverk ble satt i drift i desember 1924. Kraftverket er eid av Vokks Kraft AS som eies av VOKKS AS. VOKKS AS er et kommunalt selskap eid av kommunene  Etnedal og Nordre Land.
Åvella får sin kraft fra Akksjøen, Svartvannene og Flesavassdraget. Da Åvella stod ferdig var den det kraftverket med tredje størst fallhøyde på Østlandet.
Åvella var det andre kommunale elektrisitetsverket som ble etablert i Randsfjord-vassdraget. Fra før fantes Toverud kraftstasjon i Gran på Hadeland, etablert i 1915.
Med etableringen av et kommunalt elektrisitetsverk i Land var industri og privatpersoner sikret elektrisk kraft. I 1931 hadde selskapet ca. 1600 abonnenter, i alle kommunene i Land. Kraftsalget gikk først og fremst til privatpersoner siden det var begrenset industri i regionen.
Den gamle stasjonen fra 1924 er nedlagt, det ble bygget ny stasjon i 2009. Det er installert ett 4 MW aggregat med peltonturbin. Driften er fjernstyrt fra Dokka.
Åvella kraftverk eies fortsatt av VOKKS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
VOKKS (arkiv)
Informasjonsplakat på stasjonen


== Eksterne lenker ==
«Åvella kraftverk». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Vesla Vetlesen

Gunvor «Vesla» Vetlesen (født 19. oktober 1930 i Farsund) er en norsk politiker (Arbeiderpartiet). Hun var bistandssekretær i LOs Internasjonale avdeling 1980—1994, og bistandsminister (statsråd i Departementet for utviklingshjelp) fra 1986 til 1988 i Gro Harlem Brundtlands andre regjering. 
Hun har skrevet flere bøker – blant annet to bøker om orkideer og Osloflora fra 2005.
I ungdomsårene var hun hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti, og hadde blant annet vervet som leder for Rogaland distrikt av NKU. Hun tilhørte imidlertid Furubotn-fløyen og kom på kant med partiet i 1949/1950.Vesla Vetlesen var gift med organisasjonsmannen Leif Vetlesen (1921–2003).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Vesla Vetlesen hos Stortinget 
(no) Vesla Vetlesen hos Norsk senter for forskningsdata
Pungsanhund

Pungsanhund (poong-san gae/kae) er en mellomstor spisshundlignende urhundtype med opprinnelse fra fjellene i Pungso (Kaemaplatået) i Kimhyonggwon (tidligere kjent som Pungsan), sørøst i Ryanggang regionen i Nord-Korea. Den er endemisk for dette området og har levd der som pariahund gjennom århundrer.


== Opprinnelse og alder ==
Pungsanhund minner mye om koreansk jindo og kan ha et felles opphav med denne og østsibirsk laika (slik noen hevder), men dens nærmeste slektning er den i vesten helt ukjente miryanghunden fra regionen Sør-Gyeongsang i Sør-Korea. 
Pungsanhund ble erklært å være en nasjonalskatt i Korea i 1942. Under andre verdenskrig ble denne og andre lignende koreanske hunder (ikke koreansk jindo) slaktet ned av japanske invasjonsstyrker for skinnets skyld. I ettertid har det blitt anslått av forskere at inntil 300 000 hunder (alle raser inkludert) måtte bøte med livet for at japanske soldater ikke skulle fryse. Etter at Koreakrigen endte i 1953, har det imidlertid vært vanskelig å få tilgang på adekvat informasjon om pungsanhund. Man vet imidlertid at nordkoreanske myndigheter tok affære for å sikre hundens framtid. Det ble blant annet bygd kenneler for avl, som kontrolleres av myndighetene. Alle kull blir nøye registrert og skjebnen til hver enkelt hund styrt. Hunden brukes for det meste som brukshund av de milliære styrkene i landet.
I dag hevdes det at renrasede pungsanhunder kun finnes blant de militære styrkene i Nord-Korea. Den 13. juni 2000 ble imidlertid to ekte pungsanhunder (valper) gitt i gave til den sørkoreanske presidenten Kim Dae-jung av nordkoreanske myndigheter, i forbindelse med toppmøtet som fant sted mellom de to statene. Valpene fikk navnet Woo-ree og Doo-ree , som betyr henholdsvis vi (sammen) og to. På 1990-tallet begynte det imidlertid å spre seg et rykte om at pungsanhunder var blitt smuglet ut av Nord-Korea. Snart dukket det også opp oppdrettere utenfor landet som hevdet å kunne tilby ekte pungsanhunder, men dette ble tilbakevist av nordkoreanske myndigheter. Så langt kjent har denne hunden aldri blitt eksportert ut av hjemlandet før 2000. 
Dessverre er ellers svært lite kjent om denne urhunden, som trolig er minst like gammel som jindohunden, men noe større og kraftigere. Den er hvit eller kremhvit i fargen, og pelsen er tettere og kraftigere enn jindohundens. Pungsanhund skal, i likhet med koreansk jindo, være en usedvanlig dyktig jakthund, som alene nedlegger villsvin. Russiske jegere skal også ha brukt denne hunden som jakthund på tiger. Den blir imidlertid ikke akseptert av de store internasjonale kennelklubbene.


== Annet ==
Pungsanhund og amerikansk poongsan er ikke identiske. Sistnevnte er en moderne nordamerikansk gjenskapning som ble avlet fram på 1990-tallet i USA. Opphavet er uekte pungsanhunder som kom til USA fra Asia, under dekke av å være ekte pungsanhunder smuglet ut fra Nord-Korea. Dette medførte imidlertid ikke riktighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pungsan Dog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vanndamman

Vanndamman er en samling av flere vanndammer som ligger i Kristiansund. Tidligere ble de brukt som vannforsyning, men i dag er området brukt som turområde i de høyest beliggende områdene på Kirkelandet.

Kristiansund fikk store problemer med vannforsyningen da byen vokste sterkt på 1800-tallet. Brann- og veiinspektør Peder Rosentræder planla og oppførte en dam som lå like ovenfor Roligheten. Fra denne dammen førte en vannledning i uthulte trestokker ned til en vannpost nær den senere Øverparken. Men demningen brast, og vannet fosset ned Langveien. De som fikk skikk på byens vannforsyning var først ingeniør Hagbart Brinchmann og senere stadsingeniør Carl G. Bäckstrøm.
Rundt de dengang så nakne knausene på Vardefjellet ble det anlagt et sinnrikt «takrenneanlegg» for å samle vann. Anlegget ble tatt ut av drift i 1908 og omgjort til friområde, Kringsjå, med renneanleggene som spaserveier. Her kan du se de tre store dammene. Fra øst til vest: Midtdammen, Vesterdammen og Gravemdammen. Sistnevnte med stor demningsmur, i skråningen ned mot Bremsnesfjorden.
Svanedammen er den eldste av dammene i det gamle vannverksystemet. Den brukes i dag som tilholdssted for fugler av mange arter. Ligger nærmest Langveien i øst.
Standardspråk

Et standardspråk er en varietet som fungerer som fellesspråk for et språksamfunn med ulike dagligspråk, til bruk i skrift, eventuelt også i tale i bestemte situasjoner (for eksempel formelle eller offisielle) eller i alle, inkludert dagligtalen.Standardspråk finnes først og fremst på det nasjonale nivået. Et nasjonalt standardspråk kalles gjerne et riksspråk. Stater med flere nasjonalspråk har ofte flere riksspråk. Stater som har samme nasjonalspråk har som regel samme riksspråk. Det finnes også eksempler på at ett nasjonalspråk har mer enn ett riksspråk, for eksempel er både bokmål og nynorsk norske riksspråk.
Det normale er at et standardspråk finnes i både en skriftlig og en muntlig form, men det finnes også varieteter som finnes bare eller primært enten skriftlig eller muntlig.
For eksempel finnes bokmål både i skriftlige og muntlige varianter, mens nynorsk (som riksspråk) er primært skriftlig.
Standardtalemålene samsvarer med skriftspråkene på i morfologi, syntaks, og ordforråd, selv om enkelte avvik kan finnes.
I uttale er det normalt ikke direkte samsvar mellom skrift og tale. Det kan dessuten være en viss variasjon i uttale, både mellom individer og i form av regionale uttalevarianter eller aksenter. For eksempel er standard østnorsk og penbergensk ulike talte varianter av bokmål.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Papazian, Eric (2012), «Norge – riket uten rikstalemål?», Norsk Lingvistisk Tidsskrift 30 (1),
Liste over Norges bistands- og utviklingsministre

Liste over Norges bistands- og utviklingsministre. Som følge av at Kåre Willochs regjering ble utvidet høsten 1983, ble statsrådsposten som bistandsminister opprettet med virkning fra 1. januar 1984 med ansvar for Departementet for utviklingshjelp. Dette departementet ble nedlagt 31. desember 1989. De senere regjeringer har likevel hatt en bistands- eller utviklingsminister, med sete i Utenriksdepartementet. Ministerposten ble avviklet 16. oktober 2013, da Erna Solberg presenterte sin regjering og opprettet igjen 17. januar 2018 da regjeringen Solberg ble utvidet med partiet Venstre.


== Liste ==


== Referanser ==
Ordforråd

Ordforrådet eller vokabularet i et språk er settet av medlemmer i de åpne og lukkede ordklassene.
Man kan også snakke om ordforrådet til en person. Herunder finnes det aktive ordforrådet som er mengden av ord man bruker når man snakker et visst språk, og det passive er antallet ord man forstår.


== Størrelse ==
I teorien er ordforrådet i et språk tilnærmet uendelig stort, i og med at det alltid er mulig å danne nye ord, ved hjelp av sammensetting, avledning og låning.
Om man bare regner antall røtter er det som regel bare mellom 10 000 og 20 000 røtter i et språk, og i språk med få lånord og godt utviklede avledningsprosesser kan det også være færre.
Brustuen Elektrisitetsverk

Brustuen Elektrisitetsverk var et kraftverk på Dokka i Nordre Land kommune som ble satt i drift i 1911. Det var et privat elektrisitetsverk etablert av eierne av Dokka Mølle og produserte kraft til Dokka Mølle, private kunder i sentrum av Dokka og Østsinni.
Dette var et av flere private elektrisitetsverk som ble etablert i Land i denne perioden. Interessen for å ta i bruk den nye kraftkilden var stor. Siden kommunen ennå ikke hadde noe egne planer om å bygge kraftverk, valgte privatpersoner å bygge mindre elektrisitetsverk som for eksempel på Ankaltrud.
Nordre Land kommune kjøpte elektrisitetsverket i 1917. Etterhvert som Åvella kraftverk ble etablert i 1924, gikk det meste av krafta til Dokka mølle.
Brustuen elektristitetsverk var i drift til 1963. Da måtte det flyttes på grunn av utvidelser av Dokka Mølle. Verket ble da plassert på Randsfjordmuseene AS avdeling Lands Museum, som i dag er eier av verket.
Obersturmführer

Obersturmführer var en grad som ble benyttet i det nasjonalsosialistiske Tyskland innen Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA). Den kan oversettes til norsk som «overstormfører». Den ble først benyttet i 1932 som følge av at SA vokste slik at det ble behov for flere offisersgrader. Samtidig ble den også innført i SS.
En SA-Obersturmführer ledet ofte et kompani på ca. 100 mann. Innen SS kunne en Obersturmführer blant annet være både stabsoffiser, offiser i Gestapo, leder i konsentrasjonsleir eller troppsjef i Waffen-SS.  
Både innen SS og SA tilsvarte graden Obersturmführer graden  Oberleutnant i Wehrmacht, eller tilsvarende løytnant på norsk.
Nordmenn som hadde denne graden under andre verdenskrig var blant andre Fredrik Jensen, Sophus Buck M. Kahrs, Rolf Ugelstad, Richard Børresen, Tor Marstrander, Oscar Olsen Rustand, Finn Rustad, Kristian Prytz, Peter Thomas Sandborg, Martin Skjefstad, Otto Andreas Holmen, Rolf Wirum, Harald N. Sødahl, Ole Brunæs, Hans Georg Holter, Thorvald Thronsen, Ola O. Furuseth, Frode Halle og Thorelius Dahl.
Zheng Xuan

Zheng Xuan (tradisjonell kinesisk: 鄭玄, forenklet kinesisk: 郑玄, pinyin: Zhèng Xuán, Wade-Giles: Cheng Hsuan, født 127 i Gaomi i dagens provins Shandong i Kina, død 200) var en innflytelsesrik  konfuciansk vismann under det senere Han-dynastiet 東漢朝 i antikkens Kina. Han var en disippel av Ma Rong (馬融).
Han huskes for sitt arbeide med å utvikle en fullstendig og autoritativ versjon av Samtaler, som så langt kun forelå i divergerende utgaver og fragmenter. 
Zheng Xuans samlede verker foreligger under tittelen Zheng Kangcheng ji (郑康成集) i samlingen Han Wei Liuchao mingjia ji chuke (汉魏六朝名家集初刻).
Harald Martin Stokke

Harald Martin Stokke (født 30. juni 1939) er en tidligere lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Kristiansund i perioden 1989–1995 og har også vært varaordfører. Han er også tidligere leder av Oljeutvalget i Kristiansund.Stokke har sin utdannelse fra Universitetet i Oslo og har vært rektor på Atlanten videregående skole.


== Referanser ==
Tatjana Patitz

Tatjana Patitz (født 25. mars 1966 i Hamburg i Vest-Tyskland, død 11. januar 2023 i Santa Barbara i California i USA) var en tysk modell som etablerte seg på 1990-tallet som en av verdens fremste supermodeller.  Hennes internasjonale gjennombrudd kom 1990 med opptredener i motemagasinet Vogue og i musikkvideoen til George Michaels hit Freedom! '90.


== Biografi ==
Hun ble født i Hamburg av en tysk far og en estisk mor og vokste deretter opp som barn i Skanör i Sverige. Relativt kort tid etter fikk hun sitt store gjennombrudd som modell, bosatte hun seg i California i USA.
11. januar 2023 døde hun av brystkreft i Santa Barbara i California, 56 år gammel. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Patitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kangerlussuaq lufthavn

Kangerlussuaq lufthavn (IATA: SFJ, ICAO: BGSF), også kjent som Søndre Strømfjord lufthavn, ligger i Kangerlussuaq på Grønland. Flyplassen er den eneste på Grønland som er stor nok til å håndtere store fly av typen Boeing 757. Flyplassen er derfor internasjonal hub for Air Greenland. Flyplassen har også et mer stabilt vær enn de andre flyplassene på Grønland. Dette er fordi flyplassen ligger lenger fra kysten enn de andre flyplassene.


== Ruter og selskaper ==


== Eksterne lenker ==
Flyplassinformasjon om BGSF hos World Aero Data
Dongpo-akademiet

Dongpo-akademiet, eller Dongpo-akademiet for klassisk lærdom (kinesisk: 东坡书院, pinyin: Dōngpō shūyuàn) var et kinesisk akademi på Hainan. Det ble opprinnelig bygd i 1098 til minne om Su Dongpo, som var i eksil her. Zaijiutang (载酒堂) var den bygningen som Su Dongpo bodde og underviste i under eksilet. 
Dongpo-akademiet ligger nær byen Zhonghe, 40 km fra Danzhou (Nada). Det er nå en turistattraksjon.
Sulfat

Sulfat (SO42-) er et anion bygd opp av ett svovelatom og 4 oksygenatomer. Svovelatomet i midten er omgitt av fire oksygenatomer. Ionet har en tetraedrisk struktur.
Sulfat kan forekomme i bindinger med hydrogen og danner da svovelsyre H2SO4
2 H+ + 1 SO42- = H2SO4Sulfater er en egen gruppe av kjemiske forbindelser som dannes i kjemiske reaksjoner mellom

en base og en syre, for eksempel NaOH + H2SO4 → Na2SO4 + 2H2O (natriumsulfat og vann).
et metall og en syre, for eksempel Mg + H2SO4 → MgSO4 + H2 (magnesiumsulfat og hydrogen)Gips er kalsiumsulfat med formelen CaSO4+2H2O. Gips har krystallvann, mens ved oppvarming dannes anhydritt som ikke har krystallvann.
Alabast er en spesiell form for gips som brukes til utsmykning.
Langveien

Langveien (1–103, 4–80) er en vei på Kirkelandet i Kristiansund. Veien er en av hovedtraffikkårene i byen. Den går fra Storkaia til Dalabrekka, og fortsetter som Wilhelm Dalls vei over Gomalandet mot Nordsundbrua og Nordlandet. 
Langveien er en del av riksvei 70.
Fra Storkaia til Kirkelandet kirke preges bebyggelsen av gjenreisingsarkitektur. Derfra går veien gjennom byens villaområde øverst på Kirkelandet, bebyggelse fra tidlig på 1900-tall i jugendstil som ikke ble rammet av bombingen i 1940. Også ved Dalabrekka er det gjenreisingsarkitektur. 


== Se også ==
Liste over Kristiansunds gater


== Referanser ==
Toverud kraftstasjon

Toverud kraftstasjon er et vannkraftverk ved Toverud på vestsiden av Randsfjorden i Gran kommune i Innlandet. Verket stod ferdig i 1915. Den er tegnet av arkitekt Heiberg . Kraftstasjonen er oppført av byggmester Joh. Olsen i teglstein fra Onsaker teglverk. Transport av alle materialer og stein foregikk med båt for det fantes ingen vei forbi Toverud på denne tiden.
Tomta til Toverud kraftstasjon ble kjøpt av Hadeland elektrisitetskomite i 1913. Tidligere hadde Engnæs Tresliperi som ble etablert 1895 benyttet vannkraft fra Toverudfossen til drift og lys i tresliperiet. Tresliperiet lå ved Sortungselvas utløp ca. 600 m sør for kraftverket. I 1913 ble tresliperiet nedlagt og kommunene kjøpte tomta og rettighetene til Toverudfossen.
I Toverud kraftstasjon er det fortsatt drift og kraftstasjonen inneholder i tillegg Hadeland Energimuseum.
Kraftverket ble ombygget i 1989 og eies av Hadeland Kraftproduksjon AS.
Verket utnytter et fall på 236 meter fra reguleringsmagasinet i Sortungen til Randsfjorden.
Det er installert en francisturbin på 6 MW. Midlere årsproduksjon er på 17 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase