Bredsnutebiller

Bredsnutebiller (Entiminae, før ofte kalt Otiorhynchinae) er en artsrik gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde. En del arter opptrer som skadedyr.


== Utseende ==
Små til middelsstore (de fleste 3 – 12 mm) snutebiller, lettest å kjenne på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er forholdsvis lange og knebøyde. Kroppen er mer eller mindre skjellkledt, som oftest brunlig, men av og til metallisk grønn. Hodet er forholdsvis stort og bredt med små fasettøyne, som vanligvis er flate, men kan være kjegleformet utstikkende (hos slekten Strophosoma). Snuten er bred og noe flattrykt, enkelte har neppe synlig forlenget snute i det hele tatt. Antennene, som sitter festet nær snutespissen, er temmelig lange og slanke, og ender i en klubbe som bare er litt bredere enn antennesvøpen. Hos en del slekter (særlig Otiorhynchus) åpner gropene som antennene sitter festet i oppover, og antennefestene er synlige ovenfra. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, bredest rundt midten, med rundede sider. Oversiden er høyt hvelvet og ofte dekket med små knøler. Dekkvingene er enten ovale eller parallellsidige med tydelige skuldre. De har tydelige punktrader og også ofte rader av oppstående, hårlignende skjell. Hos en del arter er dekkvingene sammenvokst. Flygevingene er i så fall tilbakedannede, og de kan ikke fly. Beina er middels lange og ganske kraftige. Forlårene har ofte én eller flere tenner på undersiden, mellom- og baklårene er kølleformede.


== Levevis ==
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.


== Parthenogenese ==
Parthenogenese (jomfrufødsel) er utbredt mellom bredsnutebillene, særlig i nordlige områder. Hos flere arter forekommer hanner lenger sør, mens det bare er funnet parthenogenetiske hunner i Norden. Disse hunnene har vanligvis intakte kjønnsorganer inkludert sædbeholdere (spermatheca), noe som tyder på at parthenogenesen er et nyervervet trekk. Det at de ikke trenger å pare seg for å formere seg kan være en klar overlevelsesfordel i områder med ugunstig klima.


== Skadedyr ==
Bredsnutebillene kan være brysomme skadedyr både som rotetende larver og som bladetende voksne. Typisk for denne gruppen er at de ikke spesialiserer seg på ett spesielt planteslag, men kan angripe en rekke forskjellige hagevekster og frukttrær. En særlig brysom art i Norge er veksthussnutebillen (Otiorhynchus sulcatus), som gjør skade ikke bare i veksthus, men også utendørs.

Andre arter av rotsnutebiller (slekten Otiorhynchus) kan også gjøre betydelig skade. Arter av slektene Phyllobius og Polydrusus, som ofte er metallisk grønne, kan gjøre en del skade på frukttrær i år der de er tallrike.
Ertesnutebillen (Sitona lineatus) kan gjøre skade på vekster i erteblomstfamilien, som erter og kløver.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien bredsnutebiller, Entiminae Schönherr, 1826
Stammen Agraphini Horn, 1876
Stammen Alophini Lacordaire, 1874
Stammen Anomophthalmini Morrone, 1998
Stammen Anypotactini Champion, 1911
Stammen Blosyrini Lacordaire, 1863
Stammen Brachyderini Schönherr, 1826
gråsnutebille, Brachyderes incanus (Linnaeus, 1758)
Slekten Strophosoma Billberg, 1820  – fire arter i Norge
Stammen Byrsopagini Lacordaire, 1863
Stammen Celeuthetini Lacordaire, 1863
Stammen Cneorhinini Lacordaire, 1863
Philopedon plagiatus (Schaller, 1783)
Stammen Cratopodini Hustache, 1919
Stammen Cylydrorhinini Lacordaire, 1863
Stammen Cyphicerini Lacordaire, 1863
Stammen Ectemnorhinini Lacordaire, 1863
Stammen Elytrurini Marshall, 1956
Stammen Embrithini Marshall, 1942
Stammen Entimini Schönherr, 1826
Stammen Episomini Lacordaire, 1863
Stammen Eudiagogini LeConte, 1874
Stammen Eupholini Günther, 1943
Stammen Eustylini Lacordaire, 1863
Stammen Geonemini Gistel, 1848
Barynotus obscurus (Fabricius, 1775)
skjellkledt snutebille Barynotus squamosus Germar, 1824
Barynotus moerens (Fabricius, 1792)
Stammen Gonipterini Lacordaire, 1863
Stammen Holcorhinini Desbrochers des Loges, 1898
Stammen Hormorini Horn, 1876
Stammen Laparocerini Lacordaire, 1863
Stammen Leptopiini Oke, 1951
Stammen Leptostethini Lacordaire, 1863
Stammen Lordopini Schönherr, 1823
Stammen Mesostylini Reitter, 1913
Stammen Myorhinini Marseul, 1863
Stammen Namaini Borovec & Meregalli, 2021
Stammen Nastini Reitter, 1913
Stammen Naupactini Gistel, 1848
Stammen Nothognathini Marshall, 1916
Stammen Omiini Shuckard, 1840
Omiamima mollina (Boheman, 1834)
Stammen Oosomini Lacordaire, 1863
Slekten Oosomus
Slekten Oxymorus Borovec & Meregalli, 2020
Stammen Ophryastini Lacordaire, 1863
Stammen Ophtalmorrhynchini
Stammen rotsnutebiller,Otiorhynchini Schönherr, 1826
Slekten Otiorhynchus Germar, 1824  – 15 arter i Norge, bl.a.
nordlig rotsnutebille Otiorhynchus arcticus (Otto Fabricius, 1780)
stor jordbærrotsnutebille, Otiorhynchus nodosus (Müller, 1764)
rognsnutebille, Otiorhynchus scaber (Linnaeus, 1758)
knoppsnutebille, Otiorhynchus singularis (Linnaeus, 1767)
seljesnutebille, Otiorhynchus lepidopterus (Fabricius, 1794)
veksthussnutebille, Otiorhynchus sulcatus (Fabricius, 1775)
vanlig jordbærrotsnutebille, Otiorhynchus ovatus (Linnaeus, 1758)
Stammen Ottistirini Heller, 1925
Stammen Pachyrhynchini Schönherr, 1826
Stammen Peritelini Lacordaire, 1863
Simo hirticornis (Herbst, 1795)
Stammen løvsnutebiller,Phyllobiini Schönherr, 1826
Slekten Phyllobius Germar, 1824  – 9 arter i Norge, bl.a.:
Phyllobius oblongus (Linnaeus, 1758)
Phyllobius argentatus (Linnaeus, 1758)
Phyllobius intrusus Kono, 1948 – funnet i Kristiansand i 2009, første funn fra Europa
Stammen Polycatini Marshall, 1956
Stammen Polydrusini Schönherr, 1823
Liophloeus tessulatus (Müller, 1776)
Slekten Polydrusus Germar, 1817 – ¨7 arter i Norge, bl.a.:
Polydrusus undatus (Fabricius, 1781)
Polydrusus mollis (Ström, 1768)
Stammen Premnotrypini Kuschel, 1956
Stammen †Pristorhynchini Heer, 1847
Stammen Prypnini Lacordaire, 1863
Stammen Psallidiini Lacordaire, 1863
Stammen Rhyncogonini Sharp, 1919
Stammen Sciaphilini Sharp, 1891
Slekten Barypeithes Jacquelin du Val, 1854  – tre arter i Norge
Brachysomus echinatus (Bonsdorff, 1785)
heggsnutebille, Sciaphilus asperatus (Bonsdorff, 1785)
Stammen Sitonini Gistel, 1856
Slekten bladrandbiller, Sitona Germar, 1817  – 12 arter i Norge, bl.a.:
ertesnutebille, Sitona lineatus (Linnaeus, 1758)
Stammen Tanymecini Lacordaire, 1863 – ikke funnet i Norge, men et par arter i Norden:
Chlorophanus viridis (Linnaeus, 1758)
Tanymecus palliatus (Fabricius, 1787)
Stammen Tanyrhynchini Schönherr, 1826
Stammen Thecesternini Lacordaire, 1863
Stammen Trachyphloeini Lacordaire, 1863
Trachyphloeus rectus Thomson, 1865
Trachyphloeus bifoveolatus (Beck, 1817)
Trachyphloeus aristatus (Gyllenhal, 1827)
Stammen Tropiphorini Marseul, 1863
Tropiphorus elevatus (Herbst, 1795)
Tropiphorus obtusus (Bonsdorff, 1785)
Stammen Typhlorhinini Kuschel, 1954


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om bredsnutebiller, s. 381-385.
Nettressursen Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(no) bredsnutebiller hos Artsdatabanken 
(sv) bredsnutebiller hos Dyntaxa 
(en) bredsnutebiller hos Fauna Europaea 
(en) bredsnutebiller hos Fossilworks 
(en) bredsnutebiller hos NCBI 
(en) Kategori:Entiminae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Entiminae – detaljert informasjon på Wikispecies