jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jack Albertson

Jonathan «Jack» Albertson (født 16. juni 1907 i Malden i Massachusetts, død 25. november 1981 i West Hollywood i California) var en amerikansk skuespiller.
Jack Albertson vant en Oscar i klassen beste mannlige birolle for sin rolle som «John Cleary» i filmen The Subject Was Roses. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Albertson på Internet Movie Database 
(sv) Jack Albertson i Svensk Filmdatabas 
(da) Jack Albertson på Filmdatabasen 
(da) Jack Albertson på Scope 
(fr) Jack Albertson på Allociné 
(en) Jack Albertson på AllMovie 
(en) Jack Albertson hos Turner Classic Movies 
(en) Jack Albertson hos The Movie Database 
(en) Jack Albertson hos Internet Broadway Database 
(en) Jack Albertson hos Behind The Voice Actors 
(en) Jack Albertson på Internet Broadway Database
(en) Jack Albertson på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Du har lovet mig en kone!

Du har lovet mig en kone! er en norsk filmkomedie fra 1935. Einar Sissener spiller rollen som Eilert Bluhm, og i tillegg hadde han regien sammen med Tancred Ibsen. Sistnevnte skrev også manuset, som var basert på et lystspill av Finn Bø.


== Handling ==
Eilert er redd for kvinner, men det er ikke hans venn Lagesen. For å hjelpe sin venn ordner Lagesen med et hotellopphold for dem begge i påsken. Der treffer de blant annet den vakre Ingrid, som begge to forelsker seg i. Eilert tror ikke at han har noen som helst sjanse med Ingrid og går derfor med på å gifte seg med Vivi Linder. I virkeligheten er ikke Vivi forelsket i Eilert i det hele tatt, men gifter seg utelukkende for å oppfylle et krav i et testamente. Etter en rekke forviklinger får Vivi til slutt den hun egentlig elsker og Eilert får Ingrid, mens Lagesen blir uten.


== Sanger ==


===== «Det smil som du engang gav mig» (Melodi og tekst: E. Akre) =====
Lindy's ensemble Refr.: Magnus Samuelsen. Innspilt i Oslo i september 1935. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2180
Odeon orkester med refrengsang av Ella Peaters. Utgitt på 78-platen Odeon A 180 865 D-3168


===== «Lev livet i glede og fest» (Melodi og tekst: Willy Johansen) =====
Willy Johansens Bristolorkester med refr. Magnus Samuelsen. Innspilt i Oslo i september 1935. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2136
Sonora Danseorkester Sang: Harald Drangsholt. Innspilt i september 1935. Utgitt på 78-platene Sonora 173 og Sonora 3143.
Chat Noir's orkester under ledelse av Kristian Hauger med refrengsang av Steinar Jøraandstad. Utgitt på 78-platen Odeon A 180 860 D-3163


==== «Til dig» (Melodi og tekst: Willy Johansen) ====
Willy Johansens Bristolorkester med refr. Magnus Samuelsen. innspilt i september 1935. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2136
Sonora Danseorkester Sang: Harald Drangsholt. Innspilt i september 1935. Utgitt på 78-platene Sonora 173 og Sonora 3143
Chat Noir's orkester under ledelse av Kristian Hauger med refrengsang av Steinar Jøraandstad. Utgitt på 78-platen Odeon A 180 860 D-3163


== Eksterne lenker ==
(en) Du har lovet mig en kone! på Internet Movie Database 
(no) Du har lovet mig en kone! i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Du har lovet mig en kone! hos Filmfront
George Kennedy (skuespiller)

George Harris Kennedy jr. (født 18. februar 1925 i New York City, død 28. februar 2016 i Middleton) var en amerikansk skuespiller. Han fikk Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Dragline i filmen Rebell i lenker (1967). Han har også en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1963 – Charade – Hvem svindler hvem?

1965 – Flyet som forsvant

1967 – 12 fortapte menn

1967 – Rebell i lenker

1969 – Airport

1974 – Tordensky og Rappfot

1974 – Airport '75

1974 – Jordskjelvet

1975 – Iskald hevn

1977 – Airport '77 – Flight 23 savnet

1978 – Døden på Nilen

1978 – Brass Target – Jakten på nazigullet

1979 – Menn av stål

1979 – Airport '80: Concorde

1980 – Dødelig virus

1984 – Bolero

1987 – Creepshow 2

1988 – Mannen med den nakne pistol

1994 – Mannen med den nakne pistol 33 1/3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Kennedy på Internet Movie Database 
(sv) George Kennedy i Svensk Filmdatabas 
(da) George Kennedy på Filmdatabasen 
(da) George Kennedy på Scope 
(fr) George Kennedy på Allociné 
(en) George Kennedy på AllMovie 
(en) George Kennedy hos Turner Classic Movies 
(en) George Kennedy hos Rotten Tomatoes 
(en) George Kennedy hos The Movie Database 
(en) George Kennedy hos Internet Broadway Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Walter Matthau

Walter Matthau (født Walter John Matthow 1. oktober 1920 i New York City i New York, død 1. juli 2000 i Santa Monica i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller.
Matthau filmdebuterte i 1955 i The Kentuckian. Han ble kjent fra flere filmkomedier sammen med Jack Lemmon, blant annet The Odd Couple (1968), Buddy Buddy (1981) og Gretne gamle gubber 1&2 fra 1993 og 1995. Matthau spilte mot Barbra Streisand i filmmusikalen Hello, Dolly! (1969).
Walter Matthau vant en Oscar for beste mannlige birolle for rollen som «Willie Gingrich» i filmen Hold ryggen stiv, (The Fortune Cookie). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Matthau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Matthau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Walter Matthau på Internet Movie Database 
(sv) Walter Matthau i Svensk Filmdatabas 
(da) Walter Matthau på Filmdatabasen 
(da) Walter Matthau på Scope 
(fr) Walter Matthau på Allociné 
(en) Walter Matthau på AllMovie 
(en) Walter Matthau hos Turner Classic Movies 
(en) Walter Matthau hos Rotten Tomatoes 
(en) Walter Matthau hos The Movie Database 
(en) Walter Matthau hos Internet Broadway Database 
(en) Walter Matthau hos American National Biography
Martin Balsam

Martin Balsam (født 4. november 1919 i New York City i New York, død 13. februar 1996 i Roma i Italia) var en amerikansk skuespiller.
Balsam vant en Oscar, i klassen beste mannlige birolle, for sin rolle som «Arnold Burns» i filmen Tusen klovner, (A Thousand Clowns). 
Martin Balsam spilte en sentral rolle i 12 edsvorne menn (1957), og en mindre rolle som privatetterforskeren "Milton Arbogast" i psycho (1960) regissert av Alfred Hitchcock.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Balsam på Internet Movie Database 
(sv) Martin Balsam i Svensk Filmdatabas 
(da) Martin Balsam på Filmdatabasen 
(da) Martin Balsam på Scope 
(fr) Martin Balsam på Allociné 
(en) Martin Balsam på AllMovie 
(en) Martin Balsam hos Turner Classic Movies 
(en) Martin Balsam hos Rotten Tomatoes 
(en) Martin Balsam hos TV Guide 
(en) Martin Balsam hos The Movie Database 
(en) Martin Balsam på Internet Broadway Database
(en) Martin Balsam på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Ed Begley

Edward James Begley (født 25. mars 1901 i Hartford i Connecticut, død 28. april 1970 i Hollywood i California) var en amerikansk skuespiller.
Ed Begley vant en Oscar, i klassen beste mannlige birolle, for sin rolle som «Tom "Boss" Finley» i filmen Du deilige ungdom, (Sweet Bird of Youth). Han hadde også en sentral rolle i 12 edsvorne menn (1957).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ed Begley på Internet Movie Database 
(sv) Ed Begley i Svensk Filmdatabas 
(da) Ed Begley på Filmdatabasen 
(da) Ed Begley på Scope 
(fr) Ed Begley på Allociné 
(en) Ed Begley på AllMovie 
(en) Ed Begley hos Turner Classic Movies 
(en) Ed Begley hos Rotten Tomatoes 
(en) Ed Begley hos TV Guide 
(en) Ed Begley hos The Movie Database
Harald Tveit Alvestrand

Harald Tveit Alvestrand (født 29. juni 1959) var leder for IETF fra 2001 til 2005, og han har forfattet flere RFCer. Han er født i Namsos og har arbeidet  for Norsk Data, UNINETT, EDB Maxware og Cisco Systems, Inc..
Han er for tiden (2018) bosatt i Trondheim og arbeider for Google.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Harald Tveit Alvestrand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harald Alvestrands IETF-aktiviteter (av Alvestrand)
George Chakiris

George Chakiris (født 16. september 1934 i Norwood i Ohio) er en amerikansk skuespiller og danser. 
Chakiris vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Bernardo i filmmusikalen West Side Story (1961).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) George Chakiris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Chakiris på Internet Movie Database 
(sv) George Chakiris i Svensk Filmdatabas 
(da) George Chakiris på Filmdatabasen 
(da) George Chakiris på Scope 
(fr) George Chakiris på Allociné 
(en) George Chakiris på AllMovie 
(en) George Chakiris hos Turner Classic Movies 
(en) George Chakiris hos Rotten Tomatoes 
(en) George Chakiris hos The Movie Database 
(en) George Chakiris på Discogs 
(en) George Chakiris på MusicBrainz 
(en) George Chakiris på Genius — sangtekster
Fuge-s

Fuge-s eller sammensetnings-s er en s som brukes for å binde sammen to substantiver i norsk, dansk, svensk, tysk og nederlandsk i for eksempel utfyllingsskjema og visdomstann. Den forekommer noe oftere enn fuge-e.


== Fuge-s i norsk språk ==
Det er flere forskjellige årsaker til at fuge-s brukes i sammensatte ord:

av fonetiske grunner for å forenkle uttalen av ordet.
for å vise tilhørighet. En sjefssekretær er en sekretær som tilhører sjefen. En sjefsekretær er en sekretær som er sjef (over andre sekretærer).Det kan være vanskelig å vite når det skal brukes fuge-s, og det tryggeste er alltid å slå opp i ordboka. Det finnes riktignok noen regler for fuge-s:

Der det første ordet i sammensetningen ender på -dom, -else, -het, -leik, -nad, -skap, -sjon og -tet skal det nær alltid brukes fuge-s. Eksempel: ungdomsskole, kjærlighetssorg.
Unntak: Ord som slutter på -ing skal ikke ha fuge-s etter seg dersom de er lånord som ikke er fornorsket. Eksempel: piercingpistol.
Der det første ordet er et rotord, dvs et substantiv dannet av en verbstamme, skal det ofte være fuge-s. Eksempel: bruksrett.
Sammensatte ord skal normalt ha fuge-s når det ene ordet i sammensetningen selv er sammensatt. Eksempel: flertallsbøying, skrivebordsplate.


=== Vanlige feil ===
Følgende ord skal ha fuge-s, men skrives ofte feil:

lønnsslipp, ikke lønnslipp
sinnssyk, ikke sinnsyk
tidsskrift, ikke tidskrift
ungdomsskole, ikke ungdomskoleFølgende ord skal ikke ha fuge-s, men skrives ofte feil:

arbeidsom, ikke arbeidssom
medlemskap, ikke medlemsskap
sjefredaktør, ikke sjefsredaktørSammensatte ord med fuge-s:

brennevinsglass, ikke brennevinglass
rødvinsglass, ikke rødvinglassNorsk referansegrammatikk beskriver regler for fugebokstaver i norsk. Språkforskerne Janne Bondi Johannessen og Helge Hauglin har beskrevet språklig praksis med litt større detalj.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bindebokstaver; ordnett.no
Per Egil Hegges språkspalte i Aftenposten: Spørsmål om fuge-s Arkivert 13. mars 2008 hos Wayback Machine.
Radioaktivt stoff

Et radioaktivt stoff er en isotop (variant) av et grunnstoff, eller en kjemisk forbindelse inneholdende en eller flere isotoper av grunnstoffer, hvor atomkjernen er ustabil. Slike ustabile atomkjerner kan omdannes til nye atomkjerner med andre nukleontall (det vil si flere eller færre protoner og nøytroner i kjernen). I denne prosessen frigjøres energi i form av radioaktiv utstråling.
Eksempler på radioaktive grunnstoffer er:
14C karbon-14)
235U (uran-235)
236U (uran-236)
Hugh Griffith

Hugh Griffith (født 30. mai 1912 i Anglesey i Wales, død 14. mai 1980 i London i England) var en britisk skuespiller.
Griffith vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Sheik Ilderim i storfilmen Ben-Hur.


== Filmografi (utvalg) ==

1959 – Ben-Hur

1966 – Hvordan man stjeler en million


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hugh Griffith på Internet Movie Database 
(sv) Hugh Griffith i Svensk Filmdatabas 
(da) Hugh Griffith på Filmdatabasen 
(da) Hugh Griffith på Scope 
(fr) Hugh Griffith på Allociné 
(en) Hugh Griffith på AllMovie 
(en) Hugh Griffith hos Turner Classic Movies 
(en) Hugh Griffith hos Rotten Tomatoes 
(en) Hugh Griffith hos The Movie Database 
(en) Hugh Griffith hos Internet Broadway Database
Lucky Number Slevin

Lucky Number Slevin er en gangsterfilm fra 2006, skrevet av Jason Smilovic, regissert av Paul McGuigan og med Bruce Willis, Josh Hartnett, Lucy Liu, Morgan Freeman og Sir Ben Kingsley i hovedrollene.


== Handling ==
Slevin har det ikke spesielt bra i Los Angeles. Leiligheten hans kondemneres, ID-kortet hans blir stjålet, og kjæresten hans har stått i med en annen. Han bestemmer seg for å komme vekk litt, og låner leiligheten til kompisen Nick Fisher i New York. Uhellet har imidlertid ikke sluttet å forfølge ham, og alt er i ferd med å bli verre. Når han ankommer leiligheten til Fisher får han en ubehagelig overraskelse. Slevin blir tatt for å være Fisher, og før han vet ordet av det er han midt i skuddlinjen mellom byens to største mafiabosser, The Rabbi og The Boss. Det tar ikke lang tid før Slevin forstår at han må klekke ut en smart plan for å ta knekken på dem – før de tar knekken på ham.


== Rolleliste ==


== Norske anmeldelser ==
VG.no (3/6)
Dagbladet.no (4/6)
Filmdagbok (3/5)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lucky Number Slevin på Internet Movie Database 
(no) Lucky Number Slevin hos Filmfront 
(sv) Lucky Number Slevin i Svensk Filmdatabas 
(da) Lucky Number Slevin i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Lucky Number Slevin på Allociné 
(nl) Lucky Number Slevin på MovieMeter 
(en) Lucky Number Slevin på AllMovie 
(en) Lucky Number Slevin på Turner Classic Movies 
(en) Lucky Number Slevin på Rotten Tomatoes 
(en) Lucky Number Slevin på Metacritic
Burl Ives

Burl Icle Ivanhoe Ives (født 14. juni 1909 i Jasper County i Illinois, død 14. april 1995 i Anacortes i Washington) var en amerikansk visesanger og skuespiller. Han vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Rufus Hannassey i filmen The Big Country (1958). Ives spilte også rollen som Big Daddy Pollitt i filmen Katt på hett blikktak (1958).


== Biografi ==
Ives reiste over hele USA som omreisende musiker på 1930-tallet, og gjorde flere strøjobber og spilte banjo. Han ble fengslet i Utah, for løsgjengeri og for å synge sangen «Foggy, Foggy Dew», som myndighetene besluttet var en slibrig sang. Rundt 1931 begynte Ives å opptre på radio i Terre Haute, Indiana. Han gikk deretter tilbake til skolen, og han tok kurs ved Indiana State Teachers College (dagens Indiana State University). I 1940 startet Ives sitt eget radioprogram, med tittelen The Wayfaring Stranger etter en av sine ballader. I løpet av det neste tiåret, populariserte Ives flere tradisjonelle folkesanger, som «Foggy, Foggy Dew» som er en gammel engelsk / irsk folkevise. 
Tidlig i 1942 ble Ives innkalt til den amerikanske hæren. Han tilbrakte den første tiden i militæret ved Camp Dix, deretter ved Camp Upton. Han nådde graden korporal. 6. desember 1945 giftet Ives sg med manusforfatter Helen Peck Ehrlich. Deres sønn Alexander ble født i 1949. På 1950-tallet ble Ives svartelistet som entertainer på grunn av hans antatte kommunistiske bånd. I 1952 samarbeidet Ives med Un-American Activities Committee (HUAC), og han uttalte foran kongressen at han ikke var medlem av det amerikanske kommunistpartiet, men at han var med på møter sammen med flere kjente kommunister. 
Ives og hans kone Helen Peck Ehrlich tok ut skilsmisse i februar 1971. Ives giftet seg deretter med Dorothy Koster Paul i London to måneder senere. Sommeren 1994 ble Ives diagnostisert med kreft i munnhulen etter å ha blitt innlagt på sykehus for å gjennomgå en operasjon i ryggen. I april 1995 falt han i koma. Ives døde av komplikasjoner av kreft i munnhulen den 14. april 1995 ved sitt hjem i Anacortes i Washington. Han ble 84 år gammel. Hans selvbiografi, The Wayfaring Stranger, ble publisert i 1948.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Burl Ives – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Burl Ives – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Burl Ives på Internet Movie Database 
(sv) Burl Ives i Svensk Filmdatabas 
(da) Burl Ives på Filmdatabasen 
(fr) Burl Ives på Allociné 
(en) Burl Ives på AllMovie 
(en) Burl Ives hos Turner Classic Movies 
(en) Burl Ives hos The Movie Database 
(en) Burl Ives hos Internet Broadway Database 
(en) Burl Ives hos Behind The Voice Actors 
(en) Burl Ives på Apple Music 
(en) Burl Ives på Discogs 
(en) Burl Ives på MusicBrainz 
(en) Burl Ives på MusicBrainz 
(en) Burl Ives på Spotify 
(en) Burl Ives på Songkick 
(en) Burl Ives på Genius — sangtekster 
(en) Burl Ives på AllMusic 
(en) Burl Ives på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Red Buttons

Red Buttons (født Aaron Chwatt 5. februar 1919 i New York City, død 13. juli 2006 i sitt hjem i Century City-området av Los Angeles) var en amerikansk skuespiller og stand-up artist.
Buttons vant en Oscar, i klassen beste mannlige birolle, for sin rolle som «Joe Kelly» i filmen Sayonara. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Red Buttons på Internet Movie Database 
(sv) Red Buttons i Svensk Filmdatabas 
(da) Red Buttons på Filmdatabasen 
(da) Red Buttons på Scope 
(fr) Red Buttons på Allociné 
(en) Red Buttons på AllMovie 
(en) Red Buttons hos Turner Classic Movies 
(en) Red Buttons hos The Movie Database 
(en) Red Buttons hos Internet Broadway Database 
(en) Red Buttons hos Internet Broadway Database 
(en) Red Buttons på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Johann David Wyss

Johann David Wyss (født 28. mai 1743 i Bern, død 11. januar 1818) var en sveitsisk forfatter, mest kjent for sin bok Den sveitsiske familien Robinson (1812), basert på romanen Robinson Crusoe av Daniel Defoe. Boken ble redigert av hans sønn Johann Rudolf Wyss, en vitenskapsmann som er kjent for å ha skrevet den tidligere sveitsiske nasjonalsangen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johann David Wyss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johann David Wyss på Internet Movie Database 
(en) Johann David Wyss hos The Movie Database
York City FC

York City Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1922, ble valgt inn i The Football League i 1929 og ble degradert fra The Football League i 2004. Det ble gjensyn med The Football League i 2012, men nedrykk i både 2016 og 2017 sendte York City ned på det regional sjette nivået for første gang i klubbens historie. York City nådde semifinalen i FA-cupen i 1955, og har i nyere tid gjort seg bemerket ved å slå ut hhv. Manchester United (1995) og Everton (1996) av Ligacupen.
«The Minstermen», som er kallenavnet til York City, spiller hjemmekampene sine på York City Community Stadium, og tidligere Bootham Crescent i York. Byen York ligger i den engelske regionen Yorkshire og Humber. 


== Meritter ==
Beste ligaresultat: Nr. 15 i 2. divisjon i 1974/75.
Vinner av 4. divisjon: 1983/84. Ble samtidig første klubb i ligasystemet med over 100 poeng i én sesong.
Beste resultat i FA-cupen: Semifinale i 1955.
Beste resultat i Ligacupen: 5. runde i 1962.
Vinner av FA Trophy i 2012 og 2017.


== Klubbrekorder ==
Største seier: 9-1 over Southport i 3. divisjon (nord) den 2. februar 1957.
Største tap: 0-12 mot Chester City i 3. divisjon (nord) den 1. februar 1936.
Flest ligakamper: 481 kamper, Barry Jackson fra 1958 til 1970.
Flest ligamål: 125 mål, Norman Wilkinson fra 1954 til 1966.
Yngste ligaspiller: 15 år og 281 dager, Reg Stockill den 31. august 1929.
Dyreste spillersalg: Jonathan Greening, £1 000 000 fra Manchester United i mars 1998.
Dyreste spillerkjøp: Adrian Randall, £140 000 til Burnley i desember 1995.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2004): SKY SPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9


== Eksterne lenker ==
(en) Klubbens offisielle hjemmeside
(en) Klubbside fra BBC Arkivert 24. desember 2008 hos Wayback Machine.
(en) Oversikt over klubbens resultater i liga og cup
(en) (Red and Blue NET)
(en) (Norwegian York Tarts)
Johann Rudolf Wyss

Johann Rudolf Wyss (født 4. mars 1782, død 21. mars 1830) var en sveitsisk forfatter, skribent og folklorist. Han skrev teksten til den tidligere sveitsiske nasjonalsangen Rufst du, mein Vaterland i 1811. Han redigerte også romanen Den sveitsiske familien Robinson, skrevet av hans far Johann David Wyss i 1812.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Emil Blösch: «Wyß, Johann Rudolf der Jüngere». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 44, Duncker & Humblot, Leipzig 1898, s. 424–426.
(de) Ruedi Graf: «Alpenrosen» i Historisches Lexikon der Schweiz
Asiloidea

Asiloidea er en overfamilie av fluer som omfatter tre familier som finnes i Norge: rovfluer, stilettfluer og vindusfluer. De øvrige familiene i denne gruppen lever bare i varmere strøk. Familiene Mydidae og Apioceridae har en del arter, mens de resterende familiene Apsilocephalidae, Hilarimorphidae og den nyoppdagede Evocoidae er ganske små.


== Utseende ==
Middelsstore til store fluer, ganske slankt bygde, med forholdsvis lite hode som sitter på en tydelig hals. Antennene er sylindriske og forholdsvis lange. Vingene er smale med mange årer, beina er ofte lange og kraftige og bakkroppen lang og slank. Overfamiliene omfatter de største av alle fluer, i familiene Mydidae og rovfluer. Larvene er lange og tynne, sylindriske, og tilspisset i hodeenden, med en glatt kropp uten noen slags utvekster.


== Levevis ==
Disse fluene finnes helst på varme, solrike steder og vi har nokså få arter i Norge. Larvene lever oftest i bakken, trolig alltid på land. Ellers varierer leveviset mye. De voksne fluene er gode flyvere. 


== Eksterne lenker ==
(en) Asiloidea – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Asiloidea i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Asiloidea hos Dyntaxa 
(en) Asiloidea hos Fossilworks 
(en) Asiloidea hos ITIS 
(en) Asiloidea hos NCBI 
(en) Kategori:Asiloidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asiloidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Eivind Otto Hjelle

Eivind Otto Hjelle (født 24. mai 1927 i Oslo, død 29. januar 2019) var en norsk journalist og jurist.Han var redaktør av studentavisen Universitas 1952–1954, redaksjonssekretær i Fedrelandsvennen og redaktør av Forbruker-rapporten 1961–65. Han var tilknyttet Dagsrevyen en periode i 1960 og ble ansatt i NRK fra 1966 som redaksjonssekretær i fjernsynets nyhetsavdeling. I tillegg var han redaktør for Dagsrevyen og sjef for nyhets- og aktualitetsavdelingen i NRK fra 1979 til 1988.
Hjelle gav ut flere bøker om Rolf Nesch, som var hans svigerfar.


== Bibliografi ==
Rolf Nesch, Oslo 1998, ISBN 82-05-25653-5.
Med Sidsel Helliesen og Leo Oterhals: Rolf Nesch, Galleri Kaare Berntsen 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eivind Otto Hjelle på Internet Movie Database
Edmond O’Brien

Edmond O'Brien (født 10. september 1915 i New York City i New York, død 9. mai 1985 i Inglewood i California) var en amerikansk skuespiller. Han vant Oscar for beste mannlige birolle for rollen som Oscar Muldoon i filmen Barfotgrevinnen (1954). O'Brien har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1939 – Ringeren i Notre Dame

1946 – Drapsmenn

1949 – White Heat

1955 – Pete Kelly's Blues

1956 – Hun kan'ke for det

1966 – Fantastic Voyage

1969 – Den ville gjengen

1972 – Hvem drepte?


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Edmond O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edmond O'Brien – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Edmond O'Brien på Internet Movie Database 
(sv) Edmond O'Brien i Svensk Filmdatabas 
(da) Edmond O'Brien på Filmdatabasen 
(da) Edmond O'Brien på Scope 
(fr) Edmond O'Brien på Allociné 
(en) Edmond O'Brien på AllMovie 
(en) Edmond O'Brien hos Turner Classic Movies 
(en) Edmond O'Brien hos The Movie Database 
(en) Edmond O'Brien hos Internet Broadway Database 
(en) Edmond O’Brien på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata