jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Notarius publicus

Notarius publicus er latin og betyr offentlig protokollfører. 


== Norge ==
I Norge er notarius publicus en offentlig tjenestemann som utfører notarialforretninger. Utføring av notarialforretninger hører inn under tingretten. Til og med 2017 var borgerlig vigsel en notarialforretning.


== Sverige ==
I Sverige utnevnes notarius publicus av länsstyrelsen og har til oppgave å hjelpe allmennheten med blant annet å:
bestyrke navneunderskrifter, avskrifter, oversettelser og andre oppgaver om innholdet i handlinger,
bevitne at oppbevaringsrom tilsluttes eller åpnes eller at forseglinger settes på eller brytes,
kontrollere lotteritrekninger og lodde ut eller makulere obligasjoner, aksjer eller andre verdipapirer,
etter annen kontroll eller undersøkelse levere redegjørelse for sine iakttagelser,
oppta forklaringer om forhold av rettslig eller økonomisk betydning og overlevere slike forklaringar til tredjemann,
bekrefte at en myndighet eller en person er behørig å utføre visse tjenestehandlinger eller at noen har en viss tjenestestilling eller kompetanse eller er behørig til å tre i stedet for noen annen, samt
utferdige apostille.Notarius publicus er ofte advokat eller for eksempel jurist ansatt av kommunen. Bestemmelser om notarius publicus finnes blant annet i loven (1981:1363) om notarius publicus.


== Se også ==
Notarialforretning
Notar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lov om notarius publicus
Ekteskapsloven § 12 første ledd, bokstav b.
Ot.prp. nr. 23 (2001-2002) Om lov om notarius publicus
Notarius publicus i norsk rett. Av Erik Elstad
Helge Freder

Helge Freder (født 20. oktober 1893 i Bodø, død 3. august 1978) var en norsk bokhandler og politiker (Høyre).
Freder gikk inn i farens forretning, H. Sundems Bokhandel, i tidlig alder. Han overtok denne senere og drev den helt opp til høy alder.Han var bystyrerepresentant for Bodø Høyre i flere perioder på 1940-, 1950- og 1960-tallet.


== Politiske verv ==
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1959-1963
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1955-1959
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1951-1955
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1947-1951


== Tillitsverv i politiske partier ==
Leder av Bodø Høyre fram til juli 1945


== Referanser ==
Nogrod

Nogrod var en fiktiv by i J.R.R. Tolkien Midgard. Den var en av de to byene som dvergenes byer i Ered Luin. Nogrod ligger i midten av fjellkjeden, nær ved Dolmedfjellet hvor dvergveien fra Beleriand krysser inn i Eriador. Det var hjemmet til dvergene kjent som Ildskjeggene. Navnet på Khuzdul var Tumunzahar som har en ukjent betydning. Nogrod betyr Hólbol (Hul bolig).
Nogrod var hjemmet til de kjente dvergene Gamil Zirak og Telchar. Eöl ‘’Mørkalv’’ dro ofte dit, og det gjorde også hans sønn Maeglin.
Selv om de var vennlig innstilt mot alvene fra Beleriand drepte dvergene fra Nogrod Thingol av Doriath. Dette skjedde fordi han hadde gitt dem i oppgave å smi silmarillen inn i kjedet Nauglamír, og så var smeden blitt så betatt av steinen at han drepte Thingol for å kunne beholde den selv. Da Thingol ble drept reiste Melian fra Doriath og Melians belte mistet sin kraft. 
Dvergene ble jaget av Beren Erchamion og drept av hans hær av Laiquendi og en gruppe med enter.
Ulikt Belegost i den søndre delen av Blåfjellene, ble Nogrod totalt ødelagt under Vredens krig i det første tidevervet da Blåfjellene ble delt i to og elva Lune fant sitt nye utløp i Lune-gulfen som ble skapt der fjellet delte seg.
Nipedalen

Nipedalen er et boligområde og utfartssted på Ytre Laksevåg vest i Bergen. 
Boligområdet består av selveiende eneboliger og rekkehus, som ble bygget på 1970-tallet. I dalen finnes det 2 velforeninger, Nedre Nipedalen Velforening og Øvre Nipedalen og Lyngbøkollen Velforening. 
I munningen av Kanadaskogen ligger Tennebekktjernet badeplass, en ferskvannsbadeplass med strand. Fra toppen av Nipedalen går det turløyper til Nipetjernet og deretter opp på Gravdalsfjellet, med Viggohytten og Laksevågshytten. Det går også en turløype herfra til Spelhaugen i Fyllingsdalen.


== Eksterne lenker ==
Øvre Nipedalen Velforening
Kart over Nipedalen
Thimpu

Thimpu er hovedstad i Bhutan og ligger vest i den sentrale delen av landet, fra 2247 til 2648 meter over havet. Den omkringliggende dalen og fylket (dzongkhag) har også samme navn. Byen har 98 676 innbyggere (2020), og er uten sammenligning den største befolkningskonsentrasjonen i landet.
Byen strekker seg ut langs vestsiden av Wang Chhu-elvens dalføre. Byen har som mange andre hovedsteder vokst kraftig som følge av flukten fra landsbygda. Utviklingen har ført til renovering i bykjernen og paddehattaktig fremvekst av forsteder flere steder.
Dechenchoeling, den offisielle kongeboligen, ligger nord for byen. Det samme gjelder klostrene Dechenphu, Tango og Cheri.

Tashichoedzong, hovedstadens dzong, med flere nasjonale funksjoner, ligger også på nordsiden av byen. Dette palasset/borgen ble bygd i 1641, og har vært sete for regjeringen siden 1952. Hvert år, på sensommeren, er Tashichoedzong stedet for en fargerik maskedansfestival kalt tsechhu [1]. Dette er en populær turistattraksjon.  
I hovedgata Norzim Lam finnes butikker, restauranter, kjøpesentre og offentlige bygninger. 
Overalt finnes en blanding av boligblokker, mindre boliger og familiedrevne butikker. Myndighetene praktiserer en streng kontroll med byggeskikken: Alle boliger skal utsmykkes i tradisjonell stil, med buddhistiske malerier og motiv. Dette håndheves meget strengt og brudd på eksteriørforskriftene kan føre til at bygg rives.
Nede ved elven arrangeres et livlig marked i helgene. Her selges kjøtt, grønnsaker og souvenier. Det meste av byens beskjedne småindustri ligger sør for den største broen.
Thimpu er verdens eneste hovedstad uten trafikklys.


== Gewog ==
Thimpu fylke er delt inn i ti underdistrikt (gewog):

Bapbi Gewog
Chang Gewog
Dagala Gewog
Genyekha Gewog
Kawang Gewog
Lingzhi Gewog
Mewang Gewog
Naro Gewog
Soe Gewog
Toepisa Gewog


== Eksterne lenker ==
Kart over byen Fra RAO online
Femårsplanen 2002-2007
Dzongkhag profil med kart over gewog
Kjemikalietanker

Kjemikalietankere er betegnelsen på skip som er konstruert for å frakte flytende kjemikalier.  Lastene kan representere både helserisiko for mannskap og fare for miljøet.  Skipene har derfor kompliserte lastesystemer og er konstruert i materialer spesielt tilpasset lastene de enkelte skip skal frakte.
Skipene varierer i størrelse fra små elvetankere opp til 50 000 dødvekttonn.  Til forskjell fra oljetankere går de største kjemikalieskipene i linjefart og frakter som regel mange ulike laster på samme reise.  Skipene kan ha mer enn femti lastetanker.
Den årlige globale transporten utgjør over 100 millioner tonn.  USA og Europa representerer de største eksportørene og de største importørene ligger i Det fjerne østen og i Sør-Amerika.
De vanligste lastene:

Syrer som svovelsyre, saltsyre og fosforsyre.
Alkoholer som etanol, etyl, metyl og propyl.
Vegetabilske oljer av peanøtter, soya, oliven og solsikke.
Petroleumsprodukter som benzen, fenol og styren.


== Gjenkjennelse ==
Kjemikalietankere er små i forhold til oljetankere. De største er under 50 000 dvt. Hver lastetank er utstyrt med egen neddykket lossepumpe og egen rørledning til skipets manifold. Dette medfører at skipet kan føre forskjellige produkter i hver sin tank, med full segregering. Videre finner man i noen tilfeller to til seks par sylindriske tanker på dekk. Kort sagt kan skipet føre like mange forskjellige produkter som antall lastetanker.


== Oppbygging ==
Tankene i en kjemikalietanker skal oppfylle strenge renhetskrav, og er ofte belagt med stoffer som epoxy eller sinkmaling, eller laget av rustfritt stål. Skipene har et kompleks spylesystem, med spylemaskiner i hver tank som gjør at man kan fylle de strenge renhetskravene før man skal ta ny last i en tank. Lossepumpene er hydrauliske, ofte av FRAMO-typen.Mange typer laster krever oppvarming for å holde en gitt viskositet. Derfor har skipene et oppvarmingsystem hvor man bruker tørr, mettet damp fra olje- og eksosfyrte kjeler til oppvarming av lasten. Dampen brukes også til oppvarming av spylevann når man driver med tankspyling.
Etter en last har blitt losset, må tanken være gassfri før en undersøker tanken og tar ny last. For å inerte gassen brukes oftest nitrogen. Kjemikalietankere har derfor ofte et nitrogenanlegg ombord hvor en komprimerer luft gjennom membraner som skiller nitrogenen ut ifra luften.


== Norske redere ==
Norske redere var pionerer innen kjemikalietransport.  Markedet domineres i dag av fire store aktører hvor tre er opprinnelig norske.  Lastekapasiteten til flåten store kjemikalietankerne er 16,8 millioner dødvekttonn og den er fordelt som følger:

13,0 % Odfjell
11,4 % Stolt-Nielsen
4,2 % JO Tankers
3,5 % Tokyo Marine


== Referanser ==
Kabysse

Kabysse, kabyss, i blant forkortet bysse, er et hollandsk ord for skipskjøkken.  Maten serveres mannskap og offiserer i messa.
Ombord i båter der maten ikke tilberedes i et eget rom, betegnes kjøkkendelen gjerne pantry.
Volvo World Match Play Championship

Volvo World Match Play Championship er en golfturnering som arrangeres hvert år i september på Wentworth Club utenfor London. Tittelsponsor er finansselskapet Volvo; tidligere har turneringen vært sponset av Suntory, Toyota, Cisco og HSBC. Formatet er matchspill.


== Historie ==
Turneringen ble grunnlagt av Mark McCormack som et PR-nummer for golfspillere han var manager for. Den første turneringen, i 1964, ble vunnet av Arnold Palmer, som var McCormacks første klient. Nivået på vinnerne av turneringen har vært gjennomgående høyt, og flertallet av seierne har gått til spillere som har vært nummer 1 på verdensrankingen i golf (eller uoffisielt nummer 1 før innføringen av verdensrankingen) på et tidspunkt i karrieren.
I de første 40 årene hadde turneringen uoffisiell status; den var vel ansett av fans i Storbritannia og mange land utenfor USA, populær blant spillerne og sameksisterte med Europatouren, hvis bane den spilles på, men den gav ikke poeng til verdensrankingen og premiepengene ble ikke regnet med på pengelisten. Opprettelsen av WGC-Accenture Match Play Championship i 1999 var imidlertid et slag for den eldre matchspillturneringen, som havnet i skyggen av den nye, større turneringen.


== Dagens mesterskap ==
I 2004 fikk turneringen en grundig overhaling. En betydelig økning i sponsormidler ble tilført fra finansselskapet HSBC, og førstepremien ble hevet til 1 million pund, som da var den største førstepremien i golf. Startfeltet ble økt til 16 spillere, og et kvalifiseringssystem basert på prestasjoner i de fire major-turneringene ble innført som erstatning for de tidligere invitasjonene. Det ble allokert poeng til verdensrankingen og resultatene ble gitt status på Europatourens pengeliste (dog ikke den virkelige premiesummen, som er mye større enn i de andre turneringene, men skalert i mer proporsjonale beløp). Denne overhalingen regnes som en stor suksess på alle måter unntatt én: mange av de amerikanske toppgolferne takker fortsatt nei.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Beate Gangås

Beate Gangås (født 24. april 1963) er en norsk jurist som den 21. oktober 2022 ble utnevnt til sjef for Politiets sikkerhetstjeneste. Hun tiltrådte stillingen 1. desember 2022.Gangås ble 21. juni 2019 utnevnt til politimester i Oslo politidistrikt for en åremålsperiode på seks år. Hun kom da fra stillingen som leder for etterforsknings- og påtaleavdelingen i PST og hadde tidligere blant annet vært politimester i Østfold, likestillings- og diskrimineringsombud og leder for seksjon for organisert kriminalitet i Politidirektoratet. Hun har også mange års erfaring som leder og påtalejurist i Oslo politidistrikt.
Hun ble utnevnt som det første likestillings- og diskrimineringsombudet for en åremålsperiode på fire år i 2006. Ombudet var da nyopprettet ved en sammenslåing av Likestillingsombudet, Likestillingssenteret og Senter mot etnisk diskriminering. Gangås ønsket ikke å forlenge åremålsperioden, og Sunniva Ørstavik ble utnevnt som hennes etterfølger.Gangås ble ansatt i politiet i 1992, og ble i 2001 utnevnt til politimester i seksjon mot organisert kriminalitet i Politidirektoratet. Hun var konstituert som assisterende politidirektør fra april til desember 2005. Hun har tidligere hatt ulike stillinger i Oslo politidistrikt, blant annet som leder av økonomiseksjonen og påtaleseksjonen. Hennes arbeidsområder omfattet blant annet menneskehandel, familievold og rasisme, og hun arbeidet også med likestillingsrelaterte oppgaver angående kjønn og etnisitet. 
Gangås har vært styremedlem i Senter mot etnisk diskriminering samt leder av Interpols gruppe om menneskehandel.
Da hun var likestillings- og diskrimineringsombud uttalte Gangås i forbindelse med kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2007 at "Alle bør stemmes inn når du mandag går til valgurnene. Bortsett fra hvite, heteroseksuelle menn mellom 40 og 50 år uten nedsatt funksjonsevne. — Dette er ikke til forkleinelse av denne gruppen menn. Men de er sterkt overrepresentert i landets kommunestyrer".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Likestillingsombudet

Likestillingsombudet i Norge er en tidligere statsetat som eksisterte fra 1978 til den ble fusjonert med to andre etater til Likestillings- og diskrimineringsombudet i 2006. Likestillingsombudet var det første i sitt slag og arbeidet for likestilling mellom kvinner og menn. Ombudet hadde hjemmel i likestillingslovens § 10Ved etableringen i 1979 bestod etaten av likestillingsombudet Eva Kolstad, jurist og nestleder Gunnar Bergby og juristene Sigrun Hoel og Margaret Hagevik.


== Likestillingsombud ==
1978–1988: Eva Kolstad
1988–1994: Ingse Stabel
1994–2000: Anne Lise Ryel
2000–2005: Kristin MileNestleder Sigrun Hoel fungerte som likestillingsombud i 1984, 1988 mellom Kolstads og Stabels ombudsperioder og igjen i 1991.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Leif Hamre

Leif Hamre (født 9. august 1914 i Molde, død 23. august 2007 i Lier) var en norsk forfatter og offiser.
Han studerte ved Statens kunstakademi i Oslo, men under andre verdenskrig måtte han rømme landet og sluttet seg til de norske utestyrkene. Hamre ble utdannet navigatør ved Little Norway i Canada og fløy Catalina under krigen. Han ble dekorert for sin krigsinnsats. Etter krigen gjorde Hamre karriere i forsvaret, og ble blant annet Norges første militære helikoterflyger og ble sjef for Luftforsvarets helikoptertjeneste. Han gikk av som oberstløytnant i 1974. 
Mellom 1957 og 1978 forfattet Hamre seks bøker for barn og ungdom. Alle bøkene hadde motiv fra flyver-miljøer, dramatisk handling og lå nær dokumentarromanen i form. De ble svært populære, og oversatt til 19 språk. Fem av seks bøker ble dessuten belønnet med Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur. Barnebokkritikeren Sonja Hagemann skrev blant annet dette om Hamres forfatterskap:

«Han skapte en helt ny heltetype i norsk barnelitteratur – yrkeshelten, representert av flygeren. ...Leif Hamres forfatterskap representerer det sunne, positive syn på hverdagsmennesket, den stillferdige påminnelse om at livet er spennende nok for seg selv for den som går inn for å fylle sin plass.»

Som pensjonist arbeidet Hamre blant annet med lokalhistorie. I 2002 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv, hovedsakelig for sin gjenoppdagelse og beskrivelse av skansene fra trefningen ved Gjellebekk i Lier under den store nordiske krig.


== Bibliografi ==
1957: Otter tre to kaller, illustrert av Arne Johnson
1958: Blå 2 – hopp ut
1959: Klart fly
1965: Brutt kontakt
1971: Operasjon Arktis
1978: Fly uten fører
1983: Til borgen! Til borgen!, roman


== Hørespill ==
Tre av Hamres bøker er dramatisert som hørespill for NRKs Lørdagsbarnetimen:

Otter tre to kaller, hørespill i tre episoder, 1959
Klart fly, hørespill i to episoder, 1973
Fly uten fører, hørespill i tre episoder, 1982


== Priser og utmerkelser ==
1957: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris, 1. premie, for Otter tre to kaller
1958: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris, 1. premie, for Blå 2 – hopp ut
1959: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris, 1. premie, for Klart fly
1965: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris, 1. premie, for Brutt kontakt
1971: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris, 2. premie, for Operasjon Arktis
1993: Lier kommunes kulturpris
2002: Kongens fortjenstmedalje i sølv


== Referanser ==


== Kilder ==
Contemporary Authors Online (Thomson Gale 2003)
Sonja Hagemann: Barnelitteratur i Norge 1914-1970, Aschehoug, Oslo, 1974 ss. 185-188
Drammens Tidende: Audiens hos kongen


== Eksterne lenker ==
Mer om Leif Hamre på SNL
Gøran Sørloth

Gøran Sørloth (født 16. juli 1962 i Kristiansund) er en norsk tidligere fotballspiller. Sørloth var en av norsk fotballs mest målfarlige spisser på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet. I Eliteserien scoret han 74 mål på 174 kamper for Rosenborg Ballklub, og ble seriemester fem ganger. Han spilte også 55 A-landskamper, og scoret 15 landslagsmål.
Som 4. divisjonsspiller for Rissa ble han del av juniorlandslaget i 1979, hvilket gjorde ham til tidenes første landslagsspiller fra Fosen. Samme år trente han flere ganger med Rosenborg som var interessert i å hente ham over fjorden til Trondheim Sørloth spilte også 1980-sesongen i 5. divisjon for Rissa før han dro til Strindheim i 1981. Under den nyansatte treneren Tore Lindseths ledelse ble Sørloth del av  Strindheims ferd fra 3. divisjon til toppdivisjonen. Med Sørloth på topp gjorde Strindheim en god figur på våren, men endte lagets første sesong på øverste nivå med nedrykk.
Foran 1985-sesongen forlot Sørloth Strindheim til fordel for trønderhovedstadens storklubb Rosenborg. I en vennskapskamp mot Sverige 22. mai 1985 fikk han sin A-landslagsdebut som innbytter. I 1989 hadde han et mislykket opphold i den tyske klubben Borussia Mönchengladbach. Til tross for at han 27. april 1989 skrev en to-års kontrakt med Bundesliga-klubben, ble det kun fem målløse Bundesliga-kamper mot slutten av 1988/89-sesongen på ham før han returnerte til Rosenborg. Allerede 2. juli 1989 var han tilbake på Lerkendal i RBK-drakten i et hjemmetap mot Vålerenga. I november 1989 var Sørloth på prøvespill hos sin engelske favorittklubb Leeds, uten at det førte til tilbud om kontrakt. Hans andre utenlandsopphold gikk til den tyrkiske klubben Bursaspor i perioden 1993–94. Etter dette oppholdet returnerte han til Norge, og avsluttet karrieren i Viking FK.
Sørloth var med i Norges VM-tropp i 1994, og spilte én kamp i sluttspillet. Dette skulle også vise seg å bli hans siste landskamp.
Flere ganger utropt av sportsjournalister til å være Norges beste møtende spiss. Sørloths moderklubb er Rissa Idrettslag.
Sørloth har etter sin fotballkarriere arbeidet i en årrekke som travkommentator for fjernsynet. Sørloth har vært med i fjernsynsprogrammet Mesternes Mester som ble vist på NRK.


== Spillerkarriere ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Mike Hammond (1994). The European Football Yearbook 1994/95. Storbritannia: Sports Projects Limited. s. 1014. ISBN 0946866228. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gøran Sørloth på Internet Movie Database 
(en) Gøran Sørloth – UEFA 
(en) Gøran Sørloth – Transfermarkt 
(en) Gøran Sørloth – national-football-teams.com 
(en) Gøran Sørloth – WorldFootball.net 
(en) Gøran Sørloth – FootballDatabase.eu 
(en) Gøran Sørloth – EU-Football.info 
(no) Gøran Sørloth – Norges Fotballforbund 
(en) Gøran Sørloth – FBref 
(de) Gøran Sørloth - Fussballdaten
(no) Gøran Sørloth  på RBKweb.com
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1969

Forbundsdagsvalget i Tyskland 1969 var valget til den sjette tyske forbundsdagen, og fant sted 28. september det året. Valget omfattet bare Vest-Tyskland og ikke det daværende DDR.
Som følge av valget forlot SPD storkoalisjonen med CDU/CSU. Willy Brandt dannet sin første regjering, sammen med FDP. Brandt var SPDs første kansler siden mellomkrigstiden.


== Berlin ==
Som følge av den tyske delingen etter den andre verdenskrigen, var Berlin ikke omfattet av Forbundsdagsvalgene i perioden fra 1949 til 1990. I stedet valgte Berlins parlament et antall utsendinger til Forbundsdagen. Utsendingene fra Berlin (i praksis Vest-Berlin) hadde talerett og kunne ta verv i Forbundsdagen, men hadde formelt begrenset stemmerett. Berlinrepresentantene avga likevel stemme og deres stemmegivning ble offentliggjort.


== Resultater ==
Valgdeltakelsen var på 86,7 %.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1969 Germany Bundestagswahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karl-Petter Løken

Karl-Petter «Kalle» Løken (født 14. august 1966 i Karlskoga i Sverige) er en norsk bedriftsleder og tidligere fotballspiller oppvokst i Sarpsborg og Askim. Han ble i 2022 ansatt som generalsekretær i Norges Fotballforbund. Han var NRKs fotballekspert i 22 år.


== Fotballkarriere ==
Løken var en allsidig spiller som kunne benyttes nesten overalt på banen. Han ble mest benyttet som høyreback og høyre flankespiller. Løken spilte mesteparten av sin karriere i Rosenborg Ballklub, hvor han ble seriemester sju ganger og cupmester fire ganger.Han ble også toppscorer i eliteserien i 1991, og spilte 36 landskamper for Norge og scoret ett landslagsmål, i privatlandskamp mot Østerrike 31. mai 1989. Han var med i Norges VM-tropp i 1994, men spilte ingen kamper hverken i kvalifiseringen eller sluttspillet.Med erfaring fra juniorlandslaget og spill i 3. divisjon for Askim, startet Løkens fotballkarriere på toppnivå da han i 1985 flyttet til Trondheim for å studere og tok kontakt med Rosenborg. I 1997, etter tolv sesonger i Rosenborg, gikk Løken til Stabæk Fotball, hvor han spilte to sesonger før han la støvlene på hylla. Løken er bror til journalist og presseleder Kjersti Løken Stavrum.Sønnen Oskar Johannes Løken spiller for Hødd.


== Næringsliv ==
Av utdanning er Løken sivilingeniør i prosessteknikk fra Norges tekniske høgskole. Han har jobbet for Lundin Norway AS, har vært ekspertkommentator for NRK Sport fra 1996 til 2018 og tiltrådte som konsernsjef i Kværner ASA i mai 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl-Petter Løken – FIFA 
(en) Karl-Petter Løken – Transfermarkt 
(en) Karl-Petter Løken – national-football-teams.com 
(en) Karl-Petter Løken – FootballDatabase.eu 
(en) Karl-Petter Løken – Soccerway 
(en) Karl-Petter Løken – EU-Football.info 
(no) Karl-Petter Løken – Norges Fotballforbund 
(en) Karl-Petter Løken – FBref 
«Legender: Kalle Løken». RBKweb. Besøkt 2. august 2007.
Forbundsdagsvalget i Tyskland 1965

Forbundsdagsvalget i Tyskland 1965 var valget til den femte tyske Forbundsdagen og fant sted 19. september det året. Valget omfattet bare Vest-Tyskland og ikke det daværende DDR.
Ludwig Erhards andre regjering overtok etter valget, med grunnlag i en koalisjon av CDU/CSU og FDP. I 1966 forlot imidlertid FDP koalisjonen på grunn av uenighet om budsjettet, og Erhard gikk av. 
Kurt Georg Kiesinger (CDU) dannet deretter regjering, basert på en såkalt storkoalisjon av CDU/CSU og SPD. Denne regjeringen ble sittende frem til valget i 1969.


== Berlin ==
Som følge av den tyske delingen etter den andre verdenskrigen, var Berlin ikke omfattet av Forbundsdagsvalgene i perioden fra 1949 til 1990. I stedet valgte Berlins parlament et antall utsendinger til Forbundsdagen. Utsendingene fra Berlin (i praksis Vest-Berlin) hadde talerett og kunne ta verv i Forbundsdagen, men hadde formelt begrenset stemmerett. Berlinrepresentantene avga likevel stemme og deres stemmegivning ble offentliggjort.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1965 Germany Bundestagswahl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons