jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dr. Feelgood

Dr. Feelgood er et album med heavy metal bandet Mötley Crue. Albumet ble utgitt 1. september 1989, gikk rett inn på førsteplass på Billboards albumliste og solgte seks millioner eksemplarer bare i USA. Tittellåten «Dr. Feelgood» og «Kickstart My Heart» ble nominert til Grammy. Albumet vant American Music Award i sin kategori. «Dr. Feelgood» brukes også som slang for heroin. «Dr. Feelgood» brukes også om leger med lav terskel for å skrive ut attraktive medikamenter, fra og med Max Jacobson som fikk kallenavnet på 1930-tallet av klienter i underholdningsbransjen i New York.


== Sporliste ==
«T.N.T. (Terror 'N Tinseltown)»
«Dr. Feelgood»
«Slice Of Your Pie»
«Rattlesnake Shake»
«Kickstart My Heart»
«Without You»
«Same Ol' Situation»
«Sticky Sweet»
«She Goes Down»
«Don't Go Away Mad (Just Go Away)»
«Time For Change»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dr. Feelgood på Discogs 
(en) Dr. Feelgood på MusicBrainz 
(en) Dr. Feelgood på AllMusic
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Færøyene

Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Færøyene gjøres siden 1985 av den færøyske forfatterforeningen Rithøvundafelag Føroya.
Sidan 1962 har Nordisk råd årlig delt ut Nordisk råds litteraturpris for et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 ble det årlig nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. Fra 1985 kan det også nomineres ei bok årlig fra Færøyene, Grønland og det samiske språkområdet når det er aktuelle kandidater.
William Heinesen fra Færøyene vant prisen allerede i 1965, men som nominert fra Danmark.


== Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Færøyene ==

Vinneren Rói Patursson er uthevet med fet skrift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordisk råd
Rithøvundafelag Føroya
Baccio D’Agnolo

Baccio D'Agnolo, født Bartolomeo Baglioni (født omkring 1460, død 6. mars 1543), var en florentinsk treskjærer, billedhugger og arkitekt. 
Han var kjent som Baccio (en forkortelse for Bartolommeo) og d'Agnolo (sønn av Angelo, farens navn). Han begynte som treskjærer, og mellom 1491 og 1502 utførte han mye av de dekorative utskjæringene i kirken Santa Maria Novella og Palazzo Vecchio i Firenze. Etter å ha opparbeidet seg et rykte som billedhugger, ser det ut til at han begynte å konsentrere seg om arkitektur. Han studerte i Roma, selv om den korrekte dato er usikker; men i begynnelsen av det 16. århundre var han engasjert med arkitekten Simone del Pollaiolo i å gjenopprette Palazzo Vecchio, og i 1506 fikk han i oppdrag å fullføre trommen til kuppelen til kirken Santa Maria del Fiore. Det sistnevnte arbeidet ble allikevel avbrutt på grunn av motvirkende kritikk fra Michelangelo, og den forble ufullført.
Baccio d'Agnolo gjorde også utkast til Villa Borghese og Bartolini-palasset, samt andre store palasser og villaer. Bartolini-palasset var det første huset som ble gitt frontispisekolonner til dørene og vinduene, tidligere begrenset til kirken; han ble latterliggjort av florentinerne for denne nyskapning. Et annet mye beundret arbeide var kampanilen til kirken Santo Spirito. Hans arbeidsverksted var tilholdsstedet til de mest berømte kunstnere på den tiden, Michelangelo, Andrea Sansovino, brødrene Antonio da Sangallo den eldre og Giuliano da Sangallo, og den unge Rafael. Han døde i 1543, og forlot tre sønner, alle arkitekten, der den mest kjente var Giuliano D'Agnolo. 
Giorgio Vasari nevner Baccio i volum IV av hans Vite.


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Credit Suisse

Credit Suisse (CS) er en sveitsisk bank med hovedsete i Zürich. Banken ble grunnlagt i 1856 av Alfred Escher (1819 – 1882) under navnet Schweizerische Kreditanstalt og har 49 700 ansatte fordelt på 550 kontorer i 50 land (2012). Den er notert på børsene i Zürich og New York.
I 1988 kjøpte Schweizerische Kreditanstalt majoriteten av aksjene i The First Boston Corporation, og investeringsdelen av banken gikk deretter under navnet Credit Suisse First Boston. I 1993 kjøpte banken Schweizerische Volksbank, og de to bankene ble slått sammen og kalt Credit Suisse i 1996. Credit Suisse overtok også investeringsbanken Donaldson, Lufkin & Jenrette i 2000.
I oktober 2021, ifølge kunngjøringen fra den amerikanske markedsmyndigheten, vil Credit Suisse betale nesten 475 millioner dollar til amerikanske og britiske myndigheter for å avgjøre søksmålene knyttet til to obligasjoner og et lån lansert av etablissementet. Bank på vegne av statseide foretak i Mosambik. Disse transaksjonene har samlet inn over 1 milliard dollar. De ble brukt til å betale bestikkelser, mens de ble presentert for investorer som en måte å finansiere utviklingen av tunfisket i Mosambik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Credit Suisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Robert A. Dahl

Robert Alan Dahl (født 17. desember 1915 i Inwood i Iowa, død 5. februar 2014 i Hamden i Connecticut) var en amerikansk statsviter av norske aner. Han var professor ved Yale University.
Dahls trolig mest kjente bok er Who governs? fra 1961. Her undersøkte han i detalj de formelle og uformelle maktnettverkene i New Haven, Connecticut, og konkluderte med at det finnes en rekke maktgrupper og makteliter som står i både motstrid og samarbeid med hverandre. Ut fra disse resultatene utviklet Dahl begrepet polyarki, eller mangemannsvelde, som betegnelse på de moderne vestlige demokratiene. Gjennom flere bøker har han siden utdypet og problematisert dette begrepet, og blant annet tatt til orde for en kapitalisme der økonomien blir underlagt demokratiske vedtak, delvis basert på erfaringene i Jugoslavia. I boka After the revolution tok Dahl også fatt i politikken til systemoverskridende og revolusjonære bevegelser og stilte spørsmålet om hvordan et sosialistisk demokratisk system bør organiseres.
I de senere årene tok Dahls forskning en mer pessimistisk tone. I How Democratic Is the American Constitution? fra 2001 foretar Dahl en kritisk gjennomgang av den amerikanske grunnloven, og konkluderer med at den har flere både potensielt og reelt udemokratiske elementer. Særlig viktig er eksistensen av senatet og valgkollegiet, institusjoner Dahl mener ble innført for å forhindre at den virkelige folkemeningen skulle få gjennomslag i politikken. Men også andre sider ved amerikansk grunnlov og politisk tradisjon blir kritisert for å ha demokratiske svakheter sammenlignet med europeiske polyarkier. I sin siste bok, On Political Equality fra 2006 binder Dahl sammen tråder fra flere tidligere bøker til å advare mot en utvikling der økt økonomisk og materiell ulikhet fører til økt politisk ulikhet.
Dahl holdt Stein Rokkan-forelesningen i 1984 og mottok i 1995 Johan Skytte-prisen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Moderne politisk analyse. Oslo: Cappelen. 1967. 
Etter revolusjonen?: makt og medbestemmelse i et godt samfunn. Oslo: Dreyer. 1973. ISBN 8209011111. 
Økonomisk demokrati: den neste utfordringen. Oslo: Ad Notam Gyldendal. 1992. ISBN 8241700644. 


== Eksterne lenker ==
Minerva Herr demokrati intervju med Dahl fra 2011
Polyarki

Polyarki er et statsvitenskapelig begrep innført av den amerikanske statsviteren Robert A. Dahl i sin analyse av politiske maktforhold i New Haven, Connecticut. Etymologisk betyr ordet mangemannsvelde, i motsetning til monarki (enmannsvelde) og oligarki (fåmannsvelde), men også i motsetning til demokrati (folkestyre), som Dahl ser på som en idealtype ingen samfunn noensinne har oppnådd eller vil kunne oppnå. Polyarkiet, mener Dahl, er en mer treffende betegnelse på det som i dagligtalen kalles for et demokrati.
Kjennetegnene på et polyarki er:

Viktige politiske vedtak fattes av valgte representanter
Disse representantene velges i hyppige og rettferdige valg
(Nesten) alle voksne har stemmerett
(Nesten) alle voksne kan velges til et verv
Folk kan uttale seg om landets politikk uten å risikere forfølgelser
Det finnes alternative informasjonskanaler som folk kan benytte seg av og som beskyttes av loven
Folk har rett til å danne uavhengige organisasjoner med henblikk på å forandre landets politikk
Tommy Bergersen

Tommy Bergersen (født 16. oktober 1972 i Mo i Rana) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han har vært trener for adeccoligalaget Bryne. Han har spilt for Bossmo, Stålkameratene, Bryne, Lyn, Viking, Bodø/Glimt. I Tippeligaen fikk han 109 kamper og scoret 36 mål. Han spilte i Viking FK i to sesonger,  1995 og 1996, og fikk totalt 72 kamper og 13 mål for klubben. Han spilte også for GIF Sundsvall i Sverige hvor han spilte 44 kamper og scoret tolv. Da Sundsvall rykket ned fra Allsvenskan, dro han til Bryne hvor han etter kort tid måtte legge opp på grunn av skader.
Bergersen ble i januar 2007 trener for Ålgård, høsten 2009 ble han ansatt som trener for Bryne. Høsten 2012 ble han løst fra kontrakten med Bryne FK:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tommy Bergersen – Transfermarkt 
(no) Tommy Bergersen – Norges Fotballforbund 
(en) Tommy Bergersen – FBref 
100% Fotball - statistikk
«Sverige-proff ny Ålgård-trener», Siste.no Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Spillerprofil i Lyn (1994)
Den store norske fotballbloggen
Helge Aune

Helge Aune (født 6. september 1973) er en norsk tidligere fotballspiller og trener. 


== Rosenborg ==
Helge Aune var en rask og sterk midtstopper som kom til Rosenborg fra Utleira. Debuten for Rosenborg fikk han 23. juni 1993 som innbytter i en 6-0 seier over Tromsdalen i tredje runde av NM. I 1994-sesongen fikk han med seg to seriekamper, fem NM-kamper, en Europacup-kamp, og spilte seg også inn på U-21-landslaget.
Da han forlot klubben etter 1994-sesongen hadde han endt opp med totalt ni offisielle kamper for Rosenborg.


== Bodø/Glimt ==
Bodø/Glimt hentet Aune inn til 1995-sesongen, tiltenkt en midtstopperplass i et forsvar som hadde slitt med å erstatte Trond Sollied etter 1993-sesongen. Imidlertid mistet Aune hele sin første sesong i klubben med skader. Aune spilte totalt 46 seriekamper for Bodø/Glimt i sine seks sesongene i klubben. Den en gang så lovende midtstopperen slet med skader gjennom hele oppholdet i Bodø/Glimt. Også 1999-sesongen ble spolert grunnet skader. Da han ikke fikk fornyet kontrakten etter 2000-sesongen valgte han i en alder av 27 å gi seg med spill på toppnivå.  
Han var trener for Ålgård i 2004 og 2005.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helge Aune – Transfermarkt 
(no) Helge Aune – Norges Fotballforbund 
(en) Helge Aune – FBref 
Helge Aune hos Rosenborg Ballklub
100% Fotball, statistikk
Bretagne Classic Ouest-France

Bretagne Classic Ouest-France (tidl. kalt GP Ouest-France, Grand-Prix de Plouay Ouest-France) er et sykkelritt som arrangeres årlig på sensommeren rundt den bretonske landsbyen Plouay i Vest-Frankrike. Det kjøres 11 runder i en løype som er omtrent 20 kilometer.
Rittet har vært arrangert siden 1931, og det er en del av UCI WorldTour


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bretagne Classic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Birk Engstrøm

Birk Engstrøm (født 24. mars 1950) er en norsk fotballspiller. Han startet i Ålgård, men spilte for det meste for Bryne i øverste divisjon mellom 1976 og 1983, hvor han fikk 138 kamper og tre mål. Han spilte også én kamp for landslaget i 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birk Engstrøm – Transfermarkt 
(en) Birk Engstrøm – WorldFootball.net 
(en) Birk Engstrøm – EU-Football.info 
(no) Birk Engstrøm – Norges Fotballforbund 
100% Fotball, statistikk
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Norge

Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Norge gjøres av en jury bestående av tre personer. 
Sidan 1962 har Nordisk råd årlig delt ut Nordisk råds litteraturpris til et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 har det årlig blitt nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. 
Juryen på tre personer består av Norges to jurymedlemmer, og varamedlem til juryen.


== Nominasjonene fra Norge ==

Vinnere er uthevet med fet skrift.


== Referanser ==
Valgkollegium

Et valgkollegium er et organ som velger den eller de som skal velges ved indirekte valg . Motsetningen er direkte valg. Der velgerne velger sine representanter eller leder direkte, velger velgerne valgmenn til et valgkollegium, som igjen skal velge representantene eller lederen.
Paven, som leder Vatikanet, har siden 1059 vært valgt av kardinalene , og kardinalkollegiet er det eldste kontinuerlige ordningen med valgkollegium som fremdeles fungerer.


== USA ==
Valgkollegium benyttes blant annet ved presidentvalg i USA. Det historiske argumentet for opprettelse av valgkollegium i USA var en blanding av frykt for intriger og fraksjonering dersom presidenten ble valgt av en liten gruppe menn som møttes jevnlig, samt at slaveriet i sørstatene gjorde direktevalg vanskelig å få vedtatt. Et valgkollegium bestående av samme antall valgmenn som antall senatorer og kongressmenn, og samtidig var uavhengig av disse, ble opprettet. Hver stat vedtok selv lovene for hvordan valgmennene skulle velges. I 2000 bidro ordningen til at George W. Bush ble valgt til president fremfor Al Gore, selv om et flertall av velgerne støttet Gore. Valgkollegiumsystemet, som ikke er helt proporsjonalt, førte til at Bush hadde et flertall blant valgmennene.


== Andre land ==
Mens blant annet valgkollegiene i USA velges med presidentvalget som eneste oppgave, er valgkollegier i andre land institusjoner med flere oppgaver. I land der det for eksempel er parlamentet som velger presidenten fungerer parlamentet som valgkollegium. Valgkollegier benyttes også innenfor andre typer organisasjoner.
Estland har en ordning der nasjonalforsamlingen velger president i flere runder, og fjerde og siste runde avgjøres av et valgkollegium. Finland valgte frem til 1988 sin president ved bruk av valgmenn.


== Norge ==
Norge hadde et system med valgmenn frem til 1905. Det var èn valgmann per 50 stemmeberettigede i byene og èn per 100 på landet. I Norge utpekes partiledere og partienes statsministerkandidater av partienes landsmøter, som er et valgkollegium med flere oppgaver. Statsministeren utpekes formelt av kongen, men må ha flertall i Stortinget, som reelt fungerer som et valgkollegium som velger statsminister.


== Referanser ==
Plouay

Plouay er en kommune i departementet Morbihan i regionen Bretagne nordvest i Frankrike.


== Sport ==
Plouay er blant annet kjent for landeveissykling, og GP Ouest-France arrangeres her hvert år. I 2000 var Plouay vertsby for VM i landeveissykling, og Tour de France har besøkt denne byen tre ganger: i 1998, 2002 og 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Plouay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Østens tre vise aper

Østens tre vise aper, også kalt De tre vise aper og annet (japansk 三猿, san'en eller sanzaru, eller 三匹の猿, sanbiki no saru), er de tre apekattene som «ikke vil se noe (ondt), ikke høre noe (ondt), ikke si noe (ondt)». Figurene er et kjent motiv i japansk kunst og bygger på et motto eller ordspråk om hvordan en kan forholde seg til ondskap.
De tre apene er:

Mizaru, som holder seg for øynene og ikke ser noe ondt.
Kikazaru, som holder seg for ørene og ikke hører noe ondt
Iwazaru, som holder seg for munnen og ikke sier noe ondt.Noen ganger er det en fjerde ape sammen med de andre, Shizaru, som symboliserer «ikke gjøre noe (ondt)». Han kan dekke magen eller skrittet eller bare krysse armene.
Munnhellet «ikke se, ikke høre, ikke si» har uviss opprinnelse, men har i buddhistisk tradisjon blitt tolket som en oppfordring om ikke å dvele ved onde tanker. Motivet med tre aper skal ha oppstått som et ordspill. På japansk er uttrykket mizaru, kikazaru, iwazaru og endelsen -zaru, som er en gammel form for nektelse, blir uttalt på samme måte som saru, som betyr «apekatt». Utsagnet kan derfor tolkes som navnet på tre aper. I Vesten, for eksempel i politisk satire, kan mottoet og bildet av apene uttrykke kritikk av manglende ansvarsfølelse når noen lukker seg for kunnskap og nekter å innse virkeligheten, eller når de bevisst er tause om sannheten. I andre sammenhenger kan apene symbolisere taushetsplikt i kriminelle gjengmiljøer eller sensur av ytringsfriheten.

		


== Eksterne lenker ==
(en) See no evil hear no evil speak no evil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Linn-Kristin Riegelhuth Koren

Linn-Kristin «Linka» Riegelhuth Koren (født 1. august 1984 i Ski) er en norsk tidligere håndballspiller.Fra 2002 spilte hun for Larvik HK, med unntak av sesongen 2009/2010 da hun spilte for FCK Håndbold. Hun hadde tidligere spilt for Ski IL Håndball, Holmlia Sportsklubb og Furuset. Hun debuterte på landslaget 23/9-2003 mot Kroatia, og scoret ett mål. Riegelhuth Koren kan brukes både som høyre kant og høyre back, men spiller mest høyrekant.
Hun ble kåret til Årets spiller, Årets høyre bakspiller og fikk toppscorertittelen i eliteserien i sesongen 2006/2007. Hun scoret til sammen 221 mål, som er rekord. Hun scoret også 48 mål i NM og 75 mål i EHF Champions League. I OL-finalen i 2008 scoret hun 9 mål på 10 skudd. I EM i desember samme år ble hun mesterskapets toppscorer med 51 mål på 8 kamper. Hun fikk også en plass på EMs «All Star Team» som beste høyrekant. I oktober 2009 kåret Det internasjonale håndballforbundet (IHF) henne til verdens beste håndballspiller i håndballåret 2008. I VM 2009 i Kina, der Norge tok bronse, tok IHF henne ut på «All Star Team» som beste høyreving.


== Familie ==
Hun giftet seg sommeren 2011 med Einar Riegelhuth Koren. Hun er søster til Betina Riegelhuth.


== Meritter landslag ==
OL 2016 – Bronse
EM 2014 – Gull
EM 2012 – Sølv
OL 2012 – Gull
VM 2011 – Gull
EM 2010 – Gull
VM 2009 – Bronse
EM 2008 – Gull
OL 2008 – Gull
VM 2007 – Sølv
EM 2006 – Gull
EM 2004 – Gull
VM 2003 – 6.-plass


== Deltagelse i Mesternes mester ==
Sommeren 2021 var hun deltager i sesong 13 av NRKs reality-konkurranse Mesternes mester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Linn-Kristin Riegelhuth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Olympics.com 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Olympic.org 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Olympedia 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren – Norges Håndballforbund 
(en) Linn-Kristin Riegelhuth Koren på Internet Movie Database
Tonje Larsen

Tonje Larsen (født 26. januar 1975 i Tønsberg) er en norsk håndballtrener og tidligere -spiller (bakspiller) som spilte for Larvik Håndballklubb. Hun ble årets spiller i Norge 2001/02 og 2002/03. Hun har også spilt en årrekke på landslaget, men hadde et opphold etter VM 2003 på grunn av skader. Hun gjorde comeback på landslaget i 2008. Totalt har Larsen spilt 264 landskamper og scoret 567 mål.
Tonje Larsen er trener på idrettslinjen ved Wang Toppidrett i Tønsberg i tillegg til å trene Flint Tønsberg, som rykket opp i eliteserien i 2020. Fra høsten 2020 er hun del av A-landslagsteamet sammen med Thorir Hergeirsson og Mats Olsson.


== Meritter ==


=== Klubblag ===
Hun var med på alle Larviks serie- og cupmesterskap inntil hun la opp i 2015:

Cupvinner: 1995/96, 1997/1998, 1999/2000, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
Seriemester: 1993/1994, 1996/1997, 1999/2000, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
Seier i Champions League 2011 med Larvik HK som første norske lag. Seier i cupvinnercupen 2004/2005 og 2007/2008, EHF-cupen 1998/1999 (med Viborg HK), sølvmedaljer i EHF-cupen i 1995/1996 og i cupvinnercupen i 2008/2009.


=== Mesterskap for Norge ===
EM 2010 (gull)
VM 2009 (bronse)
EM 2008 (gull). All Star Team.
OL 2008 (gull)
VM 2003 (6.-plass)
EM 2002 (sølv)
OL 2000 (bronse)
VM 1999 (gull)
EM 1998 (gull)
VM 1997 (sølv)
OL 1996 (4.-plass)
EM 1996 (sølv)
VM 1995 (4.-plass)
EM 1994 (bronse)


== Skader ==
Larsen slet i mange år med en kneskaden jumper's knee, og av den grunn spilte hun mange mesterskap i forsvar. Hun bidro sterkt til det sterke forsvarsspillet både landslaget og Larvik hadde på 1990-, 2000- og 2010-tallet.
Larsen ble kvitt kneskaden og var aktuell for VM i Frankrike i 2007, men ble da satt utenfor av en ny skade med brudd i hånden etter et sammenstøt med Storhamars stjernespiller Izabela Duda. Hun gjorde derfor ikke comeback før i en turnering i Portugal våren 2008. og deltok på laget som vant gull under OL i Beijing. Hun var den dominerende spilleren i finalen under EM 2008 i Republikken Makedonia, som det norske kvinnelandslaget vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tonje Larsen – Olympedia 
(en) Tonje Larsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tonje Larsen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Tonje Larsen – Norges Håndballforbund 
Tonje Larsen - Landslagsprofiler hos Norges Håndballforbund
Tonje Larsen Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine. – European Handball Federation
Lene Rantala

Lene Rantala (født 10. august 1968) er en dansk håndballtrener og tidligere håndballspiller som spilte målvakt for Larvik Håndballklubb og Danmarks kvinnelandslag i håndball. Hun er en av de mestvinnende håndballspillerne i verden, med tre EM-gull, ett VM-gull,  to OL-gull, et EM-sølv, ett VM-sølv, og én VM-bronse med Danmark.
Lene Rantala har spilt 226 landskamper for Danmark. Hun la landslagsspill på hylla i 2002, men gjorde comeback for å hjelpe Danmark gjennom kvalifiseringen til VM 2007 i Frankrike. Rantala spilte lite, og Danmark klarte heller aldri å kvalifisere seg for mesterskapet.
Hun har to seire i Cupvinnercupen med Larvik i 2005 og 2008. Hun har vunnet 11 seriegull og er cupmester 10 ganger med Larvik HK.
I februar 2019 overtok hun som trener for Larvik HK etter Geir Oustorp.


== OL-medaljer ==
1996  Atlanta -  Gull i håndball, damer  Danmark
2000  Sydney -  Gull i håndball, damer  Danmark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lene Rantala – Olympics.com 
(en) Lene Rantala – Olympic.org 
(en) Lene Rantala – Olympedia 
(en) Lene Rantala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lene Rantala – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Nadine Krause

Nadine Krause (født 25. mars 1982) er en tysk håndballspiller som ble toppscorer i Håndball-EM 2006 for damer i Sverige og ble kåret til Verdens beste håndballspiller for sin innsats i 2006/2007-sesongen.
Hun har skiftet klubb fra Bayer Leverkusen til danske FCK Håndbold i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nadine Krause – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nadine Krause – Olympedia 
(en) Nadine Krause – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nadine Krause – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Profil på dhb.de
Grit Jurack

Grit Jurack (født 22. oktober 1977 i Leipzig) er en tysk håndballtrener og tidligere håndballspiller som fra 2004 til 2012 spilte for Viborg HK i Danmark. Hun har blitt sett på som verdens beste høyreback, og var ved siden av Nadine Krause den aller viktigste spilleren på det tyske kvinnelandslaget i håndball. På bildet til høyre ser vi Grit Jurack i aksjon i 2009-sesongen i det hun skal ta et straffekast.


== Eksterne lenker ==
(de) Grit Jurack – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Grit Jurack – Olympedia 
(en) Grit Jurack – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Grit Jurack – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Profil på dhb.de