jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tyskarna från Lund

Tyskarna från Lund, TFL, er en svensk humoristisk synthgruppe som er et prosjekt fra Varanteatern. Bandet er i hovedsak en parodi på tyske synthband fra 80-tallet og spesielt Kraftwerk. Bandet fikk en hit med Global Fussball OK i forbindelse med verdensmesterskapet i fotball i 2002.


== Album ==
Metamorphobia (2003)
Die Quelle (2004)


== Eksterne lenker ==
(en) Tyskarna från Lund på Discogs 
(en) Tyskarna från Lund på MusicBrainz 
(en) Tyskarna från Lund på Songkick 
Tyskarna från Lund
Engelbert Sterckx

Engelbert Sterckx (født 2. november 1792 i Oppem i Belgia, død 4. desember 1867 i Mechelen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen 1832–1867.
Han ble kreert til kardinal i 1838.
Han deltok ikke ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Clemens August Droste zu Vischering (1773–1845) *1827
Biskop Josef Ludwig Alois von Hommer  (1760-1826) *1824
Biskop Nicolas-Alexis Ondernard (1756-1831) *1828
Biskop Jean-Joseph Delplancq (1767-1834) *1829
Kardinal Engelbert Sterckx (1792-1867) *1832


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Thomas d’Alsace-Boussut de Chimay

Thomas Philip Wallrad Hénnin-Létard d'Alsace-Boussut de Chimay (født  1679 i Opheim i Belgia, da i De spanske nederlandene, død 5. januar 1759 i Mechelen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen 1713–1759. 
Han ble kreert til kardinal i 1719, med San Cesareo in Palatio som tittelkirke, og skiftet senere til Santa Balbina all'Aventino og så til San Lorenzo in Lucina.


== Referanser ==
Påfugltronen

Påfugltronen var laget for stormogulen i Mogulriket, Shah Jahan i det 17. århundre og tatt fra Det røde fortet i Delhi av Nadir Shah, sjahen av Persia under hans invasjon av Mugulriket i 1739.
I borgerkrigen etter at Nadir ble myrdet i 1747, ble tronen ødelagt. Etterfølgende persiske troner kopierte tronens stil og ble også kalt for Påfugltronen.
Påfugltronen er også et uformelt begrep for det iranske monarkiet fra Nadir Shah til den iranske revolusjonen i 1979.


== Eksterne lenker ==
(en) Peacock Throne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) मयूर सिंहासन / تخت طاؤس – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tom Waits-løpet

Tom Waits-løpet er et etappeløp mellom brune puber i bydel Gamle Oslo, arrangert første gang i 1999. Et hovedpoeng er sosialt samvær, og man blir ikke uglesett for å bli sittende på en av pubene og således ikke fullføre løpet. 
For de som følger den offiselle ruta starter løpet på pubene ved Minneparken/Ruinparken sørøst i Oslo, går via skjenkestedene på Grønland og ender på cafe Fiasco nærmere sentrum, en rute som har gitt arrangementet dets motto: Fra ruin til Fiasco! 
Avleggere med samme navn er avholdt siden 2003 i Kristiansand, siden 2010 i Tønsberg og Trondheim, siden 2014 på Sortland, og siden 2016 i Stavanger.
Løpet er oppkalt etter den amerikanske blues-artisten Tom Waits, som er kjent for sin henslengte og «brune» stil.  Det er et uformelt tilsvar til det tidligere Grete Waitz-løpet – nå Vårspranget – og ble etablert for å redusere prestasjonsangsten i løpet og sportsånden i alkoholkonsumet.  Det skulle samtidig være et alternativ for alle, ikke bare kvinner.
Tom Waits-løpet er tradisjonelt lagt til samme dato som Grete Waitz-løpet – eller i den senere tid helgen før Holmenkollstafetten – første lørdag i mai, men aldri på 1. mai. De siste årene har dette vært 3. mai 2008, 9. mai 2009, 8. mai 2010, 7. mai 2011, 5. mai 2012, 4. mai 2013, 3. mai 2014, 2. mai 2015 og 7. mai 2016. Dette året går løpet samtidig som Holmenkollstafetten, dog i ulike traseer.

		


== Eksterne lenker ==
Tom Waits-løpets nettsider (besøkt 4. mai 2014)
Offisiell Tom Waits-løype for 2015
Isfahan

Isfahan eller Eşfahān (historisk også stavet Ispahan, mellompersisk Spahān, farsi اصفهان), ligger omtrent 340 km sør for Teheran og er administrasjonssenteret i Isfahan-provinsen og Irans tredje største by (etter Teheran og Mashhad). Befolkningen i 2000 var 2 540 000.
Isfahan er en av Persias eldste byer. Den nevnes av Ptolemaios under navnet Aspadana, et annet eldre navn var Djaiy. Isfahan synes å ha vært en betydelig by i den muslimske tid frem til den i 1387 ble ødelagt av Timur Lenk. En ny blomstring ble innledet ved at Abbas I gjorde byen til Persias residensby.Isfahan ligger på bredden av Zayandeh Rud. Langs elvens søndre bredd ligger forstaden Djulfa, oppkalt etter den tidligere armenske by Djulfa, hvis innbyggere av Abbas den store i 1605 ble deportert til Isfahan. Mange armenske kirker preger området. Byen hadde tidligere siden sassaniderkongen Yazdegerd Is tid en betydelig jødisk koloni, som imidlertid siden 1900-tallets siste halvdel er svunnet helt bort. 

Isfahan ligger langs karavaneveigen Teheran-Isfahan-Shiraz-Bushehr-Bender Abbas, var et betydelig handelssentrum og blant Det persiske rikes mektigste byer fra 1600-tallet og frem til 1722. Den ble erobret i 1722 av afghanfyrsten Mahmud Ghilzai, gjenerobret 1729 av Nadir Shah men gjenvant aldri sin fordums betydning, særskilt etter at Teheran fra 1795 isteden vokste frem som landets hovedstad.I Isfahan ligger den kjente Allahverdi Khan-broen som er 298 meter lang og bygget i 1602.
Isfahan ligger cirka 340 km sør for Teheran. Byen er kjent for sin store moské (frem til 1979 kjent som Masjed-e Shah, deretter Masjed-e Emam, begge navn brukes på folkemunne). Der finnes også et anlegg for anrikning av uran.

I 1979 ble Meidan Emam i Isfahan satt på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fa) Offisielt nettsted 
(en) Isfahan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isfahan اصفهان – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Babur

Zahir-ud-din Mohammad Babur (alternativ staving Zaheeruddin og Babar eller Baber (født 14. februar 1483 i Andijon i Ferganadalen i Sentral-Asia, død 26. desember 1530 i Agra) var en erobrer fra Sentral-Asia som la grunnlaget for mogulriket på Det indiske subkontinent, og ble den første mogulkeiseren i 1526. Han var etterkommer av Djengis Khan på morssiden. Han var sterkt påvirket av persisk kultur, og dette påvirket både ham, hans etterkommere og forholdene i hans keiserrike.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hans opprinnelige navn var Zahir ad-Din Muhammad, men både hans familie og hans følgesvenner foretrakk å kalle ham Babur. Babur som var mer umiddelbart en etterkommer av Timur Lenk, var opprinnelig hersker i fyrstedømmet Ferghana i det senere Usbekistan. Hans morsmål var djaghatityrkisk. Men han ble som mindreårig fordrevet fra landet av usbekiske krigsherrer. 


=== Hærfører ===
Han førte deretter kamper i området for at finne nye områder å erobre. I 1504 erobret han Kabul som gjennom tyve år så var hans maktbase og brakte ham inn i indisk maktpolitikk.
I 1526 foretok han et fremstøt mot Delhi-sultanatet som gjorde ham til herre over Nord-India. Hans hær hadde et overlegent kavaleri og artilleri. Slik slo han med letthet den tallmessig overlegne styrken ledet av sultanen Ibrahim Lodhi og erobret Punjab. Så rykket han videre, og ved Panipat den 21. april 1526 og året etter ved Khanwa (Khanua) vant han avgjørende seirer, igjen hovedsakelig takket være anvendelse av ildvåpen og rytteri. Med dette grunnla han mogulenes indiske herredømme blant annet over Delhi. Det lyktes ham imidlertid ikke å skape en fast administrasjon før sin tidlige død.
Babur ble regnet som en betydelig militær begavelse med intellektuelle interesser. Han har skrevet en selvbiografi, ved navn Baburnama, hvori han subjektivt beskriver sin karriere og politiske synspunkter.


== Referanser ==


== Kilder ==
The Babur-nama. Memoirs of Babur, Prince and Emperor Translated, Edited and annotated by Wheeler M. Thackston (New York) 2002 (Baburs selvbiografi).
Rudi Thomsen: Stormogulernes Indien, København 1989.
Samarkand

Samarkand (Samarqand eller Самарқанд på Usbekisk, persisk سمرقند) er den nest største byen i Usbekistan og administrasjonssenter i Samarkand-provinsen. Byen er mest kjent for sin sentrale posisjon i Silkeveien mellom Kina og vesten. Befolkninga var på 412 300 i 2005. Flertallet av byens innbyggere er tadsjiker.
Byens opprinnelige sentrum, Registan, står oppført på UNESCOs verdensarvsliste.
Bibi-Khanym-moskéen fra 1404 var en viktig og stor moske som forfalt, men som ble restaurert på 1900-tallet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Samarkand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Samarkand in 20th century – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ungdom For Fritt Palestina

Ungdom For Fritt Palestina (UFFP) er en partipolitisk uavhengig undomsorganisasjon som arbeidet for å fremme palestinernes sak i konflikten mellom Israel og palestinerne. Organisasjonen ble startet i Kristiansand, men det finnes flere lokallag. Organisasjonen utga også et blad med navnet Fedayie, som betyr frihetsforkjemper på arabisk og som også har vært brukt som benevnelse på arabiske motstandsgrupper i Palestina.
I prinsipprogrammet til UFFP ble det tidligere presisert at organisasjonen anerkjente Israel som egen stat. Dette punktet blei seinere fjernet og byttet ut med formuleringen om at «Ungdom For Fritt Palestina støtter kampen for et fritt og demokratisk Palestina med like rettigheter for alle etniske og religiøse grupper». 
Organisasjonen var en del av Fellesutvalget for Palestina.
Marianne Røise Kielland

Marianne Røise Kielland (født 5. januar 1981)  er en norsk forfatter. Røise Kielland har gått på Skrivekunstakademiet i Bergen. Hun arbeider på Grünerløkka sykehjem i Oslo, og er medredaktør for tidsskriftet Avsagd Hagle. Hun debuterte litterært i 2004 med romanen Kjøttsøvn, som ble belønnet med Aschehougs debutantstipend.


== Bibliografi ==
Kjøttsøvn – roman (2004)


== Priser ==
Aschehougs debutantstipend 2004, for Kjøttsøvn


== Eksterne lenker ==
Avsagd Hagle
Mechelen-Brussel erkebispedømme

Mechelen-Brussel erkebispedømme er et katolsk erkebispedømme med sete i Mechelen i Belgia.
Det ble opprettet i 1559 som Mechelen erkebispedømme med territorium fra Cambrai bispedømme og Liège bispedømme. I 1961 ble en del av området avgitt til det nyopprettede Antwerpen bispedømme, og samtidig skiftet det navn til Mechelen-Brussel.


== Erkebiskoper ==
Antoine Perrenot de Granvella (1561–1578)
Johannes Hauchin (1583–1589)
William Allen (1589–1594)
vakant
Mathias Hovius (1596–1620)
Jacobus Boonen (1621–1655)
Andreas Cruesen (1657–1666)
Joannes Wachtendonck (1667–1668)
Alphonsus de Berghes (1670–1689)
Humbertus Guilielmus de Precipiano (1690–1711)
vakant
Thomas Philip Wallrad d'Alsace-Boussut de Chimay (1715–1759)
Johann Heinrich von Frankenberg (1759–1801)
Jean-Armand de Bessuéjouls Roquelaure (1802–1818)
Engelbert Sterckx (1832–1867)
Victor-Auguste-Isidore Dechamps (1867–1883)
Pierre-Lambert Goosens (1884–1906)
Desiré-Félicien-François-Joseph Mercier (1906–1926)
Jozef-Ernest van Roey (1925–1961)
Leo Jozef Suenens (1961–1979)
Godfried Danneels (1979–2010)
André-Joseph Léonard (2010–2015)
Jozef De Kesel (2015–)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Roman Catholic Archdiocese of Mechelen-Brussels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lahore

Lahore (لاةور) er den nest største byen i Pakistan, etter Karachi, den 34. største byen i verden. Byen er administrasjonssenteret til Punjab-provinsen og var hovedstaden til Punjab-provinsen av Britisk India. Befolkningsmessig er innbyggertallet til byen ca. 8 850 000, mens stor-Lahore utgjør ca. 10 000 000 innbyggere (2010). Byen ligger ved elven Ravi, ca. 25 km fra den indiske grensen ved Wagah og ca. 32 km fra den indiske byen Amritsar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lahore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Donald Dewar

Donald Campbell Dewar (født 21. august 1937 i Glasgow, død 11. oktober 2000) var en skotsk politiker og Skottlands første førsteminister etter selvstyreoverdragelsen i 1999. Han representerte Labour.


== Tidlig liv ==
Han gikk på Glasgow Academy og fortsatte å studere jus på University of Glasgow. I to år fra 1961 var han leder av den ene studentunionen der. I 1964 giftet han seg med Alison McNair, som var seks år yngre enn ham. De fikk en sønn og en datter, men ble skilt i 1973, etter at hun hadde forlatt ham til fordel for Derry Irvine, en studiekamerat av Dewar. Selv om de senere satt i samme regjering, ble de aldri forsonet etter dette, og han giftet seg ikke igjen. I denne tiden knyttet han også et livslangt vennskap med den senere Labour-lederen John Smith. Etter studiene arbeidet han som forsvarer i Glasgow. 


== Politisk karriere ==

I studietiden ble han medlem av Glasgow University Labour Club. 28 år gammel ble han valgt som medlem av Parlamentet fra den lille valgkretsen Aberdeen south i 1966. Han mistet plassen igjen i 1970. Først i 1978 ble han igjen innvalgt i Parlamentet, denne gangen fra valgkretsen Glasgow Garscadden. 
Han ble medlem av Labours skyggeregjering i 1984, og i 1992 ble han ansvarlig for sosialsaker i den. I 1995 ble han innpisker for Labour, og da Tony Blair dannet regjering i 1997, ble han ansvarlig minister for Skottland. Fra denne posisjonen kunne han realisere Skottlandsloven, populært kalt John Smiths ufullførte prosjekt. Da denne var godkjent, kunne Skottland for første gang på 300 år igjen etablere Skottlands parlament.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donald Dewar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Donald Dewar hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Donald Dewar hos The Peerage
Henry McLeish

Henry McLeish (født 15. juni 1948) er en skotsk politiker. Han var Skottlands andre førsteminister, fra 2000 til 8. november 2001 og hadde vært parlamentsmedlem fra 1987 til 2001. Han trakk seg som førsteminister i 2001 etter en skandale der han ble anklaget for å ha fremleiet deler av valgkretskontoret sitt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry McLeish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Henry McLeish hos Hansards parlamentsdebatter
Jack McConnell

Jack Wilson McConnell, baron McConnell of Glenscorrodale, (født 30. juni 1960) er en skotsk politiker. Han ble Skottlands førsteminister i 2001. McConnell er leder av Labour Party i Skottland, og medlem av det skotske parlamentet for valgkretsen Motherwell og Wishaw.
McConnell ble i 2010 utnevnt til livstidspeer og adlet som baron McConnell of Glenscorrodale.


== Referanser ==
Josip Mihalović

Josip Mihalović (født 16. januar 1814 i Torda ved Csanád i Ungarn, død 19. februar 1891 i Zagreb i Kroatia, da Østerrike-Ungarn) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Zagreb 1870–1891.
Han ble kreert til kardinal i juni 1877 av pave Pius IX, med San Pancrazio som tittelkirke
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715–1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1746–1844) *1786
Kardinal Gabriel della Genga Sermattei (1801–1861) *1833
Kardinal Mariano Falcinelli Antoniacci, O.S.B. (1806–1874) 1853
Kardinal Josip Mihalović (1814–1891) *1870


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Paul Keating

Paul John Keating (født 18. januar 1944) er en australsk politiker fra det australske arbeiderpartiet. Han var statsminister i Australia fra 1991 til 1996.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Paul Keating – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Juraj Haulík Váralyai

Juraj Haulík Váralyai  (født 20. april 1787 i Trnava i Ungarn, nå i Slovakia, død 11. mai 1869 i Zagreb i Østerrike-Ungarn, nå i Kroatia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Zagreb 1852–1869.

Han var den første kardinal som residerte i Kroatia, og han gav sterk støtte til slovakiske og kroatiske skoler på en tid da Ungarn forsøkte å motvirke andre nasjonaliteter.Han ble kreert til kardinal i 1856 av pave Pius IX, med Santa Quirico e Giulitta som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
Kardinal Lodovico Altieri (1805-1867) *1836
Kardinal Juraj Haulík Váralyai (1787-1869) *1837


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kolos Ferenc Vaszary

Kolos Ferenc Vaszary  (født 12. februar 1832 i Keszthely i Ungarn, død 3. september 1915 i Balatonfueuered) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Esztergom 1891–1913.
Han ble kreert til kardinal i 1893 av pave Leo XIII, med Santi Silvestro e Martino ai Monti som tittelkirke.
Han deltok under konklavet 1903 som valgte pave Pius X, men på grunn av høy alder og svak helse dro han ikke til konklavet 1914.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Cölestin Josef Ganglbauer (1817-1889) *1881
Kardinal Luigi Galimberti (1836-1896) *1887
Kardinal Kolos Ferenc Vaszary (1832-1915) *1881


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
János Simor

János Simor  (født 23. august 1813 i Székesfehérvár i Ungarn, død 23. januar 1891 i Balatonfueuered) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Esztergom 1867–1891. Han deltok under Første Vatikankonsil 1869–1870 og var motstander av definisjonen av pavens ufeilbarlighet, men da det likevel ble vedtatt, forsvarte han dogmet.Han ble kreert til kardinal i 1873 av pave Pius IX, med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke.
Han deltok under konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
Kardinal József Batthyány (1727-1799) *1759
Erkebiskop Ferenc Fuchs (1744-1807) *1788
Erkebiskop István Fischer de Nagy (1754-1822) *1804
Biskop József Vurum (1763-1838) *1816
Biskop Ferenc (František) Lajcsák (Lajčák) (1772-1833) *1825
Kardinal János Keresztély Scitovszky (1775-1866) *1828
Kardinal János Simor (1813-1891) *1857


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
János Scitovszky

János Scitovszky  (født 1. november 1785 i Béla i Ungarn, nå Kosická Belá i Slovakia, død 19. oktober 1866 i Budapest) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Esztergom 1849–1866.
Han ble kreert til kardinal i 1853 av pave Pius IX, med Santa Croce in Gerusalemme som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
Kardinal József Batthyány (1727-1799) *1759
Erkebiskop Ferenc Fuchs (1744-1807) *1788
Erkebiskop István Fischer de Nagy (1754-1822) *1804
Biskop József Vurum (1763-1838) *1816
Biskop Ferenc (František) Lajcsák (Lajčák) (1772-1833) *1825
Kardinal János Keresztély Scitovszky (1775-1866) *1828


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church