jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ephemera (band)

Ephemera er en poptrio fra Bergen. Trioen ble dannet i 1994 og består av Jannicke Larsen Berglund, Inger-Lise Størksen og Christine Sandtorv.
De har gitt ut fem album (Glue, Sun, Balloons and Champagne, Air og Monolove), hvorav de fire siste på eget plateselskap. Gruppen fikk sitt store gjennombrudd med hiten «Girls keep secrets in the strangest ways» og fikk for denne Alarmprisen 2004 for beste låt. De har mottatt Spellemannprisen i klassen popgruppe i 2002 for Balloons and Champagne og i 2003 for Air. De vant Alarmjuryens spesialpris under Alarmprisen 2003. 
Bandet slapp i 2020 albumet Seasons, sitt første album på over 15 år. Den første singelen fra albumet, «Magic» slippes ble gitt ut 14. juni 2019.


== Diskografi ==
2020 Seasons
2019 Magic (singel)
2004 Monolove
2003 Air
2001 Balloons and Champagne
2000 Sun
1996 Glue


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Ephemera (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ephemera på Discogs 
(en) Ephemera på MusicBrainz 
(en) Ephemera på Songkick 
(en) Ephemera på AllMusic 
(no) Hjemmeside
Love It to Death

Love It to Death er et album av Alice Cooper som ble utgitt i 1971. Kjente sanger på albumet var blant annet «Ballad of Dwight Fry», «Is It My Body» og en av Coopers senere standardsanger, «I'm Eighteen». Det var dette albumet som gjorde Alice Cooper band kjent for de brede massene. Mye av æren er vanligvis blitt gitt til produsenten Bob Ezrin som frisket opp gruppas lydbilde med friske ideer og gjorde den langt mer allment tilgjengelig. Det er særlig merkbart på sangen «I'm Eighteen» som opprinnelig var en mye lengre sang og mer psykedelisk, tilsvarende gruppas to tidligere album som alle inneholdt flere lange sanger.
Albumomslaget førte til en del strid ved albumets utgivelse. De første omslagene hadde et bilde hvor Coopers tommel stakk ut av buksene hans, noe som ga illusjonen av et mannslem. Det førte til at plateselskapet sensurerte. Det eksisterer derfor minst fire forskjellige omslag av albumet. Alice Coopers tommel sammen med hans høyre arm er fjernet med airbrush på de sensurerte versjonene. Den første CD-utgivelsen benyttet de mest vanlige sensurerte LP-omslagene som omslagsbilde. Den 8. desember 2009 ble det utgitt en remastered og gullpresset utgave i begrenset opplag som hadde det første ikke-sensurerte omslaget.
Plata be først utgitt på Straight Records, et selskap dannet av Frank Zappa og platedirektøren Herb Cohen. Da albumet ble en suksess hadde det allerede blitt gjenutgitt på plateselskapet Warner Bros. som var de opprinnelige distributørene av platemerket Straight Records.
I 2003 ble dette albumet rangert som nummer 460 av de 500 beste musikkalbum gjennom alle tider på magasinet Rolling Stones liste. Både «Second Coming» og «Ballad of Dwight Fry» har blitt spilt inn av den alternative metallgruppen The Melvins på deres album Lysol. 
Love It to Death ble gjenutgitt den 8. desember 2009 i remasteret utgave for Audio Fidelity av Steve Hoffman. Omslaget består av den usensurerte bildet.


== Sporliste ==
Side 1«Caught in a Dream» (Michael Bruce)  – 3:10
«I'm Eighteen» (Alice Cooper, Glen Buxton, Bruce, Dennis Dunaway, Neal Smith) – 3:00
«Long Way to Go» (Bruce)  – 3:04
«Black Juju» (Dunaway)  – 9:09Side 2«Is It My Body» (Cooper, Buxton, Bruce, Dunaway, Smith)  – 2:39
«Hallowed Be My Name» (Smith)  – 2:29
«Second Coming» (Cooper)  – 3:04
«Ballad of Dwight Fry» (Cooper, Bruce)  – 6:33
«Sun Arise» (Harry Butler, Rolf Harris)  – 3:50


== Musikere ==
Alice Cooper – Vokaler
Glen Buxton – Førstegitar
Michael Bruce – Rytmegitar, tangentinstrumenter
Dennis Dunaway – Bassgitar
Neal Smith – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Love It to Death på Discogs 
(en) Love It to Death på MusicBrainz 
(en) Love It to Death på AllMusic
Inga-låmi

Ingalåmi er et skirenn for kvinner til ære for Inga fra Varteig, mor til kongssønnen Håkon Håkonsson. Øvelsene er 5 km kostymerenn (uten tidtaking), 15 km (med og uten tidtaking) og 30 km (med tidtaking) i klassisk stil. I september 2013 ble arrangementet overført fra Lillehammer Skiklub til Birken AS. I 2020 ble rennet overført tilbake til Lillehammer Skiklub. Ingalåmi ble arrangert første gang i 1993, og arrangeres for 29. gang i 2021.  


== Eksterne lenker ==
https://lillehammer-skiklub.no/ingalaami/
Mälardalen

Mälardalen, noen ganger også kalt Stockholm-Mälaren-regionen, kalles området rundt Mälaren, dvs. sydvestre Uppland, sydøstre Västmanland og nordlige Södermanland. Området ligger nær Stockholm og i begrepet inkluderes Stor-Stockholm. I enkelte sammehenger blir også Örebroområdet og kommunene som ligger rundt Hjälmaren regnet som en del av Mälardalen. Området har høy befolkningstetthet. Mälardalen er ikke en offisiell region, men har gjennom Sveriges historie i stedet vært en fellesbetegnelse for flere landskaper: Uppland, Södermanland, Västmanland og Närke, og, i moderne tid, en fellesbetegnelse for flere län: Stockholm, Uppsala, Södermanland, Örebro og Västmanland.
I Mälardalen ligger byene Västerås, Södertälje, Eskilstuna, Enköping, Strängnäs, Köping og Arboga. Uppsala ligger ved en vik av Mälaren  og regnes ofte med som en av byene i Mälardalen. Pr. 2004 bodde nesten tre millioner mennesker i regionen
Det var i hovedsak Mälardalen som utgjorde Svearike.


== Innbyggertall ==


== Eksterne lenker ==
Mälardalsrådet
Din region Mälardalen Arkivert 25. november 2011 hos Wayback Machine.
Orions belte (andre betydninger)

Orions belte kan referere til:

Orions belte – de tre stjernene som danner sentrum av stjernebildet Orion
Orions belte (film) – en norsk film fra 1985
Orions belte (roman) – norsk roman fra 1977 skrevet av Jon Michelet.
Orions Belte (band) – norsk band
Verdensteateret

Verdensteateret kan vise til

Verdensteateret (Sarpsborg)
Verdensteateret (Oslo), kino i Folketeaterbygningen fra 1935 til 1952
Verdensteateret (Sandefjord)
Verdensteatret, Tromsø kino
Verdensteatret (kunstgruppe), gruppe i Oslo som skaper scenekunst og andre kunstformer
3. bataljon, 1. marineregiment

3. bataljon, 1. marineregiment er en infanteriavdeling i det amerikanske marinekorpset bestående av rundt 1000 soldater forlagt til Camp Pendleton i California. Bataljonen ble aktivert 1. mars 1941 på Guantánamo Bay i Cuba og er en av fire infanteribataljoner i 1. marineregiment.


== Struktur ==
Headquarters and Services Company
Golf Company
India Company
Kilo Company
Weapons Company


== Historie ==
Under annen verdenskrig ble 3. bataljon mobilisert 16. februar 1942. I juli samme år deployerte avdelingen til Wellington i New Zealand og deltok i felttogene i Guadalcanal, Ny-Guinea, New Britain, Peleliu og Okinawa. Fra april 1946 deltok bataljonen i okkupasjonen av Nord-Kina.
Under Krigen i Irak, den 19. november 2005 skal soldater fra denne avdelingen ha utført Haditha-massakren, 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 3rd Battalion 1st Marines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brian Johnson

Brian Johnson (født 5. oktober 1947 i Dunston Gateshead, England) er en engelsk vokalist kjent som medlem av bandet AC/DC.
Han overtok jobben som vokalist i bandet etter at Bon Scott døde i 1980. Bandets første album med Johnson som vokalist, Back in Black, ble gitt ut senere samme år og er bandets mestselgende album og er på andreplass av verdens mest solgte album med bare Michael Jacksons album Thriller foran seg.
Før Brian gikk til AC/DC spilte han i blues/rock bandet Geordie.
Han opptrer på scenen i en gammel sixpence og de samme typiske andre klærne som han har brukt siden han kom inn i bandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brian Johnson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brian Johnson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brian Johnson på Internet Movie Database 
(en) Brian Johnson hos The Movie Database 
(en) Brian Johnson på Discogs 
(en) Brian Johnson på MusicBrainz 
(en) Brian Johnson på Spotify 
(en) Brian Johnson på Songkick 
(en) Brian Johnson på AllMusic 
(en) Brian Johnson på Twitter 
(en) Brian Johnson på Facebook 
(en) Brian Johnson på Instagram 
(en) Brian Johnson på YouTube
Bildesensor

En bildesensor er en innretning som omdanner lys til elektriske signaler. Sensorer kan være analoge og bestå av et kamerarør, eller (mer vanlig) digitale og bestå av ei bildebrikke.
Bildesensorer brukes i digitalkameraer og andre instrumenter for opptak av bilder. I de fleste sammenhenger har bildesensoren synlig lys som arbeidsområde, men brukes også i varmekameraer, gammakameraer eller ved digital røntgenfotografering. De er også i utstrakt bruk i fjernanalyse og til astronomiske observasjoner, både på bakkestasjoner og ombord på satellitter, romsonder og romstasjoner.


== Bildebrikker i digitale kameraer ==

En bildebrikke er en komponent i digitalkameraer som omdanner lys til elektriske signaler som kan avleses digitalt. Brikken virker som en halvlederdetektor, og består av en matrise av kvadratiske, lysfølsomme sensorer, som blir bildepunkter eller piksler i det ferdige bildet. Digitalisering av de analoge signalene fra bildebrikka skjer i en egen AD-krets i kameraet. Antall bildepunkter utgjør brikkens og bildets oppløsning, og måles i megapiksler (millioner piksler). Antall bildepunkter ligger på moderne kameraer mellom 4 og 16 megapiksler. 
Bildebrikker er enten av typen CCD eller CMOS. Hittil har CCD-teknologi vært dominerende på grunn av bedre bildekvalitet. CMOS har lavere produksjonskostnader samt lavere strømforbruk, og kan ventes å ta over etter hvert som problemer med bildestøy finner en løsning.
Sensorene avleser lysmengden som treffer punktet, men ikke fargen på lyset. Ved fargefotografering plasseres filtre av ulik farge foran sensorene, vanligvis i fargene rød, blå og grønn. En Bayer-sensor representerer den rimeligste og hittil vanligste teknologien. Her er hvert punkt tildelt én av tre farger, og det ferdige bildet framkommer ved en interpolering mellom nabopunkter i kameraets prosessor. En Foveon X3-sensor har tre lag med filtre, ett for hver farge. Kameraer for profesjonelt bruk har i stedet tre separate bildebrikker (3CCD).
Bildebrikker har i virkeligheten flere bildepunkter enn det som oppgis i tekniske spesifikasjoner. Et lite antall punkter i kanten av brikken (ca. 5%) inneholder ikke bildeinformasjon, men brukes til avsøking av brikken. Produsenter er pålagt å bruke antall effektive punkter i all markedsføring.
Gunnar Schjelderup

Gunnar Schjelderup (født 5. april 1895 i Oslo, død 6. mars 1972) var direktør for Christiania Spigerverk i hele 35 år, fra 1926 til 1961.
Schjelderup ble utdannet som kjemiingeniør i 1917. Etter noen års utenlandsopphold og arbeid i andre bedrifter kom han til «Spikerverket», hvor han i 1926 ble administrerende direktør i en alder av bare 31 år. I hans tid som leder for verket utviklet det seg fra å være en lokal bedrift i Nydalen i Oslo til et av landets største industriselskaper, med aktivitet i flere landsdeler.
Han tilskrives mye av æren for veksten og den tekniske utviklingen innen bedriften. Han var med på utviklingen av den såkalte Tysland-Holeovnen for elektrisk råjernsmelting, og gis hovedæren for utviklingen av elektriske varmegroper, en nyvinning som snart ble nyttet i ulike deler av verden. Han var også en ivrig pådriver for utviklingen ved Bremanger Smelteverk i Svelgen og utviklingen av nefelinforekomsten på Stjernøya ved Nordkapp. Da han døde ble hans portrett gjengitt i Spikerverkets bedriftsblad med bildeteksten: «Spigerverkets annen grunnlegger».
Da krigen kom til Norge var Schjelderup blant næringslivets mest sentrale menn, og det var i hans hjem næringslivstoppene møttes – alt 13. april 1940 – for å områ seg under de nye betingelsene etter den tyske okkupasjonen. Der kom de raskt til enighet om at de ønsket «å få fiendtlighetene avbrutt». Det sentrale for bedriftslederne var å holde hjula i gang. Men etter hvert ble Schjelderup knyttet opp mot det sentrale hjemmefrontarbeidet, og i 1944 ble han arrestert og fengslet på Akershus.
Også utenfor bedriften markerte han seg i sin tid ved Spikerverket: Han var en av initiativtakerne til Industriforbundets Rasjonaliseringskontor, til Studieselskapet for Norsk Industri og til Administrativt forkningsfond.  
Schjelderup var en pådriver for at det skulle bygges ut en større norsk jernproduksjon. Ved en skjebnens ironi ledet dette fram mot dannelsen av Norsk Jernverk og derved Spigerverkets egen endelikt som stålverk. Schjelderups bedrift i Nydalen ble senere ofret til fordel for jernverkets virksomhet i Mo i Rana.
Han var æresmedlem i Polyteknisk Forening, og fikk Sam Eydes Ærespris. Han var kommandør av St. Olavs Orden. Schjelderup har et eget minnestipendiat (Direktør Gunnar Schjelderup og Frues Stipendiefond) og har gitt navn til Gunnar Schjelderups vei i Nydalen og Gunnar Schjelderups veg i Svelgen.


== Referanser ==
Halfdan Egedius

Halfdan Egedius (født 5. mai 1877 i Drammen, død 2. februar 1899) var en norsk maler og tegner. Fra han slo gjennom som 16-åring til han døde bare 21 år gammel, markerte Egedius seg som en fremragende kunstmaler og illustratør. 
Mest kjent er Egedius for sine illustrasjoner til folkeutgaven av Heimskringla (Snorres kongsagaer) som han utførte i «norrøn» stil inspirert av Erik Werenskiold. Illustrasjonene til verket ble opprinnelig fordelt mellom malerne Christian Krohg, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen og Erik Werenskiold, men seinere kom også Egedius til. Da han ble syk og døde, overtok Wilhelm Wetlesen.
Egedius er kjent som en av «de unge døde». Dødsårsaken var aktinomykose, en bakterieinfeksjon (tidligere regnet som soppinfeksjon) som i dag ikke regnes som farlig. Egedius ble infisert av strålesopp fra å tygge på et strå under en telemarkstur i 1898 og døde kort etterpå.


== Telemark ==

"Telemark ble Halfdan Egedius' kunstneriske hjemstavn. Bortsett fra tre måneder i København på Zahrtmanns malerskole, kom han aldri på studiereiser til utlandet. Hans liv ble for kort til det. Men til Telemark dro han så ofte han kunne. Telemark løste ut det han ubevisst lengtet etter."Bortsett selvsagt fra motiv han var sterkt tiltrukket av der - folkene, dansen, felespillet, landskapet - var det særlig maleren og bøheringen Torleiv Stadskleiv som var en grunn til at han så ofte dro dit. Allerede som 15-åring dro Egedius på sin første Telemarksreise. Han startet i Porsgrunn, fortsatte reisen med MS "Victoria" opp langs Norsjø, og med hest og kjerre fra Årnes brygge ved Gvarv til Bø, der de "hele tiden havde de snedekkede Lifjæld for øie", som han skriver i et brev hjem til foreldrene. I Bø møtte han Stadskleiv, og det utviklet seg et nært vennskap som skulle få stor betydning for dem begge. "Stadskleiv var en meget dyktig tegner, og det ingen tvil om at vi må regne ham som Egedius' viktigste lærer i de første årene."


== Verk ==
Spill og dans (1896) (Kunstneren regnet det som uferdig)
Fra Vågå (1894) (Bergen Kunstmuseum, Rasmus Meyers samlinger)To av Egedius' verk er utgitt på norske frimerker: tegninga «Paa hver sti dreiv det folk» fra Olav den helliges saga i folkeutgaven av Heimskringla, og maleriet «Lørdagskveld».

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Gatenavn ==
I Stavanger er han hedret med Halfdan Egedius' vei på Stokka.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Halvorsen, Walther (1914). Halfdan Egedius. Kristiania: Gyldendalske Boghandel. 
Øistein Parmann (1979). Halfdan Egedius. Oslo: Dreyer. ISBN 8209017527. 
Øistein Parmann (1990). Halfdan Egedius. Oslo: Dreyer. ISBN 8209017535. 
Knut Ljøgodt. Halfdan Egedius (1877-1899)  : minneutstilling. Nasjonalgalleriet. 1999. ISBN 82-90744-56-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Halfdan Egedius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Halfdan Egedius – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Verk av Halfdan Egedius på nasjonalmuseet.no
Aftenposten – Fant kunstskatt i kottet
Vinjerock

Vinjerock er en rockefestival som arrangeres på Eidsbugarden i Jotunheimen, 1060 meter over havet. Festivalen er landets største musikkfestival over tregrensa.
Vinjerock er oppkalt etter den norske dikteren og journalisten Aasmund Olavsson Vinje, som bygde den første hytta på Eidsbugarden i 1868. Vinje var også mannen som gav Jotunheimen sitt nåværende navn.


== Historie ==
Festivalen ble arrangert for første gang i august 2006, med artister som DumDum Boys, Thomas Dybdahl, Minor Majority og Ken Hensley på scenen. Vinjerock ble det året kåret til årets norske rockefestival av Norsk Rockforbund. I 2007 hadde festivalen artister som Bigbang, Sivert Høyem, Johndoe og Blood, Sweat & Tears. I 2008 hadde Vinjerock artister som Madrugada, Kaizers Orchestra og Animal Alpha som hovedartister. Festivalen hadde også innslag av folkemusikk i programmet, representert ved Valkyrien Allstars og Karl Seglem. Artister fra utlandet var også representert med artister fra Canada, Sveits og Tsjekkia. 2008 var også det første året Vinjerock kunne skilte med økonomisk overskudd. I 2009 hadde festivalen artister som Marit Larsen, Tommy Tokyo, CC Cowboys, Stein Torleif Bjella og Bo Kaspers Orkester. I 2010 ble festivalen utsolgt allerede i slutten av april.
I 2011 tok Vinjerock så festivalpause for å forbedre festivalområdet. Det var ca. 100 frivillige som var med å hjelpe til med forbedringene. I 2012 ble festivalen utsolgt bare et par timer etter at billettene var lagt ut.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vinjerock – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ida

Ida er et kvinnenavn av gammelsaksisk opphav og betyr den flittige eller den virksomme. Ida har tsjekkisk navnedag 15. mars, norsk og polsk navnedag 4. september og svensk navnedag 14. september.


== Utbredelse ==
Ida var et vanlig navn i England på 1300-tallet.

Ida var noe brukt i Norge på slutten av 1800-tallet, men ble et motenavn etter bøkene, filmene og TV-serien om Emil i Lønneberget ble utgitt på 1970-tallet. I 2005 hadde omtrent 15 000 kvinner i Norge Ida som fornavn.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Ida og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==


=== Kvinner ===
Ida av Herzfeld (ca. 775-825) – katolsk skytshelgen for gravide
Ida Blom (1931-2016) – historiker
Ida Lorentzen (f 1951) – maler og tegner
Ida Björkman
Ida Högstedt
Ida Njåtun
Ida av Østerrike
Ida-Theres Karlsson


=== Menn ===
Ida av Bernicia (d 559) – konge i Bernicia


== Fiktive figurer med navnet Ida ==
Ida Gunnarsson, Bert-serien, jente som Bert liker
Søsteren til Emil i Lønneberget, filmatisert fortelling av Astrid Lindgren, kanskje mest kjent som «flagg»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske navn 
Statistisk Sentrabyrå navnestatistikk

(en) Behind the Name: Ida
(en) Think Baby Names: Ida
Victor Talking Machine Company

Victor Talking Machine Company (1901–1929) var et amerikansk selskap, den ledende amerikanske produsenten av fonografer og fonografplater og en av de ledende fonografselskapene i verden på den tiden. Det ble ervervet av Radio Corporation of America i 1929.
B92

B92 er en radio-  og TV-stasjon i forstadskommunen Novi Beograd, like vest for Beograd i Serbia. Den oppstod som ulovlig studentradio under demonstrasjonene mot regimet til Slobodan Milošević i 1991–1992, og sendte den første tiden piratsendinger fra ulike leiligheter i Beograd.  Etter demokratiseringen har den vokst til å bli Serbias nest største radio- og TV-stasjon. B92 er også den største internettportalen i Serbia, og driver egen nettavis.
B92 var en av de få som brakte kritiske nyheter i Slobodan Milošević maktperiode, samtidig som de arrangerte mange demonstrasjoner i Beograd på 1990-tallet. De startet sendinger første gang i 1989, men ble stengt av myndighetene flere ganger i begynnelsen. De ble stengt også under NATOs bombekampanje i 1999 pga. sin ukritiske dekning av hendelsen. 
B92 vant MTV Free your mind-prisen i 1998. Stasjonen vant også flere priser for sin journalistikk og kamp for rettferdig. B92 er inspirasjonen til boken This is Serbia calling.
B-92 sender både underholdningsprogrammer og lettere program, og dessuten nyhetssendinger kontinuerlig i en egen nyhetskanal – B-92 Info. Selskapets ledelse består fortsatt av noen av de opprinnelige gründerne, men i tillegg har noen vesteuropeiske investorer kommet inn på eiersiden, blant annet det svenske Øst-Europa-fondet East Capital.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) B92 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tanya Tucker

Tanya Tucker (født 10. oktober 1958 i Seminole i Gaines County, Texas, USA) er en amerikansk sanger som debuterte som 13-åring med hiten «Delta Dawn». Tucker har sunget duetter med blant andre Willie Nelson og Glen Campbell. Hun har også hatt noen roller på TV og på film, og har skrevet en selvbiografi med tittelen Nickel Dreams.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Delta Dawn (1972)
What's Your Mama's Name (1973)
Would You Lay with Me (In a Field of Stone) (1974)
Tanya Tucker (1975)
Lovin' and Learnin' (1976)
Here's Some Love (1976)
Ridin' Rainbow (1976)
TNT (1978)
Tear me Apart (1979)
Dreamlovers (1980)
Should I Do It (1981)
Changes (1983)
Girls Like Me (1986)
Love Me, Like You Used To (1987)
Strong Enough To Bend (1988)
Tennessee Woman (1990)
What Do I Do with Me (1991)
Can´t Run from Yourself (1992)
Soon (1993)
Fire To Fire (1995)
Complicated (1997)
Tanya (2002)
My Turn (2009)
While I'm Livin' (2019)


=== Livealbum ===
Tanya Tucker Live (1982)
Live at Billy Bob's Texas (2005)
Live from the Troubadour (2020)


=== Samlealbum ===
Greatest Hits (1974)
You Are So Beautiful (1977)
Tanya Tucker's Greatest Hits (1978)
The Best of Tanya Tucker (1982)
Greatest Hits (1989)
Greatest Hits Encore (1990)
Greatest Hits 1990–1992 (1993)
Tanya Tucker box set (1994)
Love Songs (1996)
20 Greatest Hits (2000)
20th Century Masters: The Millennium Collection (2000)
16 Biggest Hits (2006)
Icon (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tanya Tucker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tanya Tucker på Internet Movie Database 
(en) Tanya Tucker hos The Movie Database 
(en) Tanya Tucker hos Internet Broadway Database 
(en) Tanya Tucker på Apple Music 
(en) Tanya Tucker på Discogs 
(en) Tanya Tucker på MusicBrainz 
(en) Tanya Tucker på Spotify 
(en) Tanya Tucker på Songkick 
(en) Tanya Tucker på Last.fm 
(en) Tanya Tucker på Genius — sangtekster 
(en) Tanya Tucker på AllMusic 
Tanya Tucker på Facebook 
Tanya Tucker på Instagram 
Tanya Tucker på YouTube 
Tanya Tucker på Myspace 
Tanya Tucker på TikTok 
http://www.morethings.com/fan/hee_haw/tanya_tucker/index.htm
Morningwood

Morningwood er et band fra New York City, USA. Det ble dannet i 2001.Debutalbumet deres, Morningwood, ble produsert av Gil Norton, kjent for arbeidet sitt sammen med Pixies, Foo Fighters, og Echo and the Bunnymen. Singlene fra albumet heter Nth Degree, Jetsetter og 'New York Girls. 
"Nth Degree" ble brukt i reklamefilmer for bilmerket Mercury. Den andre sangen deres, Nü Rock, er å finne på videospill som Burnout Revenge, SSX On Tour og Thrillville. De har deltatt tre ganger på The Late Show With David Letterman, to ganger på Last Call With Carson Daly, en gang på The Tonight Show, en gang på Jimmy Kimmel Live! og to ganger på CD USA. De spilte også live på MTV Studios ved midnatt for Human Giant 24 Hour-maratonet. I 2008 ble sangen "New York Girls" brukt i den populære filmen Sex and the City.
Chantal Claret er kjent for å oppfordre publikum til å kle av seg, spesielt på sangen "«Take Off Your Clothes». En modig tilskuer klatrer ofte opp på scenen og begynner å strippe, som oftest bare til undertøyet. 
Bandet er ferdige med å lage sitt andre album, men det er ikke utgitt ennå.


== Medlemmer ==
Chantal Claret – vokal
Peter "Pedro" Yanowitz – bassgitar, bakgrunnsvokal


== Diskografi ==
Morningwood (2006)
Morningwood EP (2005)
Sugarbaby EP (2008)
Best of Me (2009)Singler:

New York Girls (2005)
It's Tits 12" (selvutgitt)
Sugarbaby (2008)
Best of Me (2009)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morningwood – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Morningwood på Internet Movie Database 
(en) Morningwood på Discogs 
(en) Morningwood på MusicBrainz 
(en) Morningwood på Songkick 
(en) Morningwood på AllMusic 
(en) Offisiell Myspace