jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Mall

The Mall i London er en gate som løper fra Buckingham Palace i vest til Admiralty Arch og Trafalgar Square i øst. Gaten er stengt for trafikk på søndager og offentlige høytidsdager, og ved seremonielle anledninger.
St. James's Park ligger på sørsiden av The Mall, med Green Park og St. James's Palace på motsatt side, i nord. Ved den østre enden av gaten fortsetter Horse Guards Parade.

The Mall ble bygget som en seremoniell vei ved slutten av det nittende århundre og begynnelsen av det tyvende århundre, som motstykke til lignende seremonielle gater i andre byer, som Washington, DC, Paris, Berlin og Wien. Slike gater var ment å brukes for store nasjonale seremonier. Som ledd i bygningsarbeidet ble Buckingham Palace gitt en ny fasade og Victoria-monumentet ble reist.
Ved statsbesøk til Storbritannia blir monarken og den besøkende statssjefen eskortert i ekvipasje oppover The Mall, som dekoreres med britiske flagg og den besøkende nasjonens flagg.
Samlagsprisen

Samlagsprisen er en litterær pris som utdeles årlig av Litteraturselskapet Det Norske Samlaget til en forfatter som skriver på nynorsk, uavhengig av forlag. Prisen ble først utdelt i 2018, og skal deles ut annenhver gang til sakprosaforfattere og skjønnlitterære forfattere.
Prisen kan oppfattes som videreføring av den tidligere Samlagsprisen som ble utdelt fra 1993 til 2014. Den prisen ble tildelt en forfatter som hadde utgitt minst en skjønnlitterær bok med høy kvalitet på forlaget Samlaget i løpet av de siste fem år. Samlagsprisen ble delt ut første gang i forbindelse med forlagets 125-årsjubileum i 1993. Prisen var i 2007 på 25 000 kroner.


== Prisvinnere ==
2018 – Astrid Sverresdotter Dypvik
2019 – Marit Eikemo
2020 – Katrine Sele
2022 – Aina Basso


== Prisvinnere, den forrige Samlagsprisen ==
1993 – Lars Amund Vaage
1994 – Jon Fosse
1995 – Oskar Stein Bjørlykke
1996 – Helge Torvund
1997 – Per Olav Kaldestad
1998 – Rønnaug Kleiva
1999 – Oddmund Hagen
2000 – Einar Økland
2001 – Marit Kaldhol
2002 – Ragnar Hovland
2003 – Rolf Sagen
2004 – Eva Jensen
2005 – Finn Øglænd
2006 – Frode Grytten
2007 – Arnt Birkedal 
2008 – Tove Bakke
2009 – Helga Gunerius Eriksen
2010 – Hilde Kristin Kvalvaag
2011 – Brit Bildøen
2012 – Jørgen Norheim
2014 – Jan Roar Leikvoll


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted
St. James’s Palace

St. James's Palace er et av Storbritannias eldste palasser, beliggende på Pall Mall i London, rett nord for St. James's Park.
St. James's Palace er den britiske monarkens offisielle residens i London. Den har vært det siden 1698, da Whitehall Palace ble ødelagt i brann. Selv om dronning Victoria valgte å flytte til det utvidede Buckingham Palace i 1837, så er St. James's fortsatt den britiske monarkens offisielle residens. Det britiske hoffet heter derfor fortsatt Court of St. James's.
Palasset er ikke åpent for publikum da det fortsatt benyttes som kontorlokaler for Det kongelige hoff og det kongelige kapell, samt som London-residens for prinsesse Anne og prinsesse Alexandra.
Deler av St. James's Palace, York House, ble tidligere brukt av prinsen av Wales. Hans sønner, Wiliam og Harry, hadde også leiligheter i palasset. I 2003 flyttet prinsen av Wales til Clarence House, det tidligere residensen til Dronningmoren.


== Historie ==
Palasset ble bestilt av kong Henrik VIII av England på stedet til et tidligere hospital for spedalske dedisert helgenen Jakob den yngre. Det nye palasset, sekundært i kongens interesse for hans  Whitehall Palace, ble bygget i årene mellom 1531 og 1536 som en mindre residens for å unnslippe det formelle hofflivet. Det var langt mindre enn det nærliggende Whitehall, og arrangert rundt en rekke gårdsplasser, inkludert Colour Court, Ambassador's Court og Friary Court. De mest gjenkjennbare trekket er nordlige portportal som er konstruert med fire etasjer, to krenelerte, åttekantede tårn ved dets hjørner og en sentral klokke som dominerer øverste etasje og gavl. Klokken er et senere tillegg, og er datert fra 1731. Det er dekorert med initialene «H.A.» for Henrik og hans andre hustru Anne Boleyn. Kong Henrik bygget palasset i rød murstein med detaljer i mørkere murstein.Palasset ble remodulert i 1544 med tak malt av Hans Holbein den yngre, og ble beskrevet som et «behagelig rojalistisk hus». To av barna til Henrik VIII døde i dette palasset, Henry FitzRoy, 1. hertug av Richmond og Somerset (1536)og Maria I av England (1558) Elisabeth I av England bodde ofte i palasset, og det er sagt at hun tilbrakte natten der i påvente av at den spanske armada skulle seile opp den engelske kanal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Walford, Edward (1878): «St James's Palace», Old and New London: Volume 4. Institute of Historical Research
Pevsner, Nikolaus (2003): The Buildings of England: London 6: Westminster, s. 594–601
Wagner, John; Walters Schmid, Susan (2011): Encyclopedia of Tudor England. CA, USA: ABC Clio, ISBN 1598842994
Wheatley, H.; Cunningham, P ([1891] 2011): London Past and Present: Its History, Associations, and Traditions, Cambridge, UK: Cambridge University Press, ISBN 1108028071


== Eksterne lenker ==
(en) St. James's Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Historiske foto fra St. James' Palace
Vestre Trysil Idrettslag

Vestre Trysil Idrettslag (stiftet 25. mai 1919) er et idrettslag fra Trysil. Idrettslaget har hatt flere store idrettsutøvere, både i friidrett og på ski. Den to ganger olympiske mesteren Hallgeir Brenden representerte klubben. Vestre Trysil IL ble norgesmester på 3 × 10 km stafett i 1955, 1956 og 1960.


== Litteratur ==
Norske skiløpere. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1955. s. 501–505.
Tørberget

Tørberget er en grend i Trysil kommune i Innlandet fylke.
Tørberget er en del av Trysil Finnskog og Vestre Trysil, nær grensen til Elverum kommune. Nabogrender er Midtskogsberget, Varåholla, Storsvea og Ryssjølia.
Skiløperen Hallgeir Brenden kom fra Tørberget. 
Tørberget kirke i Vestre Trysil ble innviet i 1933 av kronprins Olav og kronprinsesse Märtha.
Tørberget er ett av flere steder der finske immigranter fra Savolax slo seg ned i 1680. Ved riksvegskrysset er Norges eneste skogfinske rughesje og ei infotavle om grenda og finnekulturen. Jernverket på Øiensjøfos Brug laget jern av myrmalm på Tørberget i perioden 1831-1870. Grenda har et moderne samfunnshus og en fin badeplass i nordenden av Tørbergsjøen.
Grenda har mange lag og foreninger. Grendeavisa "Vestafôr" kommer tre ganger i året. Flere Facebook-grupper er aktive: "Tørberget", "Vestre Trysil IL", "Tørberget Historielag".
Rockatansky (andre betydninger)

Rockatansky kan referere til flere ting:

Rockatansky er et rockeband fra Bergen.
Max Rockatansky er det ekte navnet på Mad Max i filmen med samme navn.
Oljeindustri

Oljeindustri, også kalt petroleumsvirksomhet og oljenæring, betegner den virksomheten som utvinner og foredler petroleumsprodukter fra petroleum, det vil si fra  råolje, naturgasskondensat og naturgass. Foretak som er involvert i denne industrien, er både oljeselskaper og leverandører og underleverandører til disse, ofte kalt oljeservice.


== Aktiviteter ==
Aktivitetene innen oljevirksomheten deles ofte inn i tre hovedkomponenter:

Oppstrøm, eller upstream på engelsk, brukes om utvinnings- og produksjonssiden av oljeindustrien (olje- og gassproduksjon).
Midtstrøm, eller midstream på engelsk, betegner prosessering, lagring, frakt og så videre av ikke-raffinert petroleum
Nedstrøm, eller downstream på engelsk, betegner det siste leddet: oljeraffinering, petrokjemiske fabrikker, distribusjon, forsyning, markedsføring og salg av ferdige produkter. Nedstrømssektoren kan også omfatte bygging av produksjonsanlegg og andre installasjoner som brukes til raffinering.Mange deler oljevirksomheten bare inn i opp- og nedstrømsaktiviteter. Nedstrømsaktivitetene berører forbrukerne gjennom tusenvis av petroleumsprodukter, for eksempel bensin, diesel, flybensin, petroleum og tyngre oljer for oppvarming, asfalt, smøremidler, syntetisk gummi, plast, gjødsel, frysevæske, insektmidler, farmaseutiske midler, naturgass og propan.
Et integrert oljeselskap er et oljeselskap som er engasjert innenfor alle områdene.
Oljeindustri som er knyttet til petroleumsutvinning til havs, kalles gjerne offshoreindustri.

		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Petroleum og oljeprodukter
Oljeboring
Oljefelt
Oljeraffinering
Olje- og gasselskaper
Petroleumsvirksomhet i Norge
Oljevern


== Eksterne lenker ==
(en) Petroleum industry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Miljøstatus i Norge: Olje og gass
NRK Skoles base om olje og gass
Mike Harari

Michael («Mike») Harari (født 18. februar 1927 i Tel Aviv, død 21. september 2014 samme sted) var en agent for den israelske etterretningstjenesten Mossad, og ifølge norsk påtalemyndighet en av lederne for Mossad-gruppen som i 1973 kom til Norge og utførte «Lillehammerdrapet».


== Bakgrunn og virke ==
Michael Harari ble født i Tel Aviv 18. februar 1927, og i tenårene ble han med i den jødiske militsen Haganah. Etter andre verdenskrig var over ble han sendt til Europa for å hjelpe jødiske overlevende etter Holocaust å emigrere til Israel, noe som var forbudt i den britiske mandatperioden. Etter etableringen av staten Israel i 1948 arbeidet han for sikkerhetsorganisasjonen Shin Bet. Harari begynte å arbeide for Mossad i 1954, og i 1970 ble han leder for seksjonen for spesialoperasjoner, kjent som Caesarea.Den 21. juli 1973 skjøt en gruppe fra Mossad ned den marokkanske kelneren Ahmed Bouchikhi på åpen gate i Lillehammer. Han ble forvekslet med Ali Hassan Salameh, en leder i den palestinske aksjonistgruppen Svart september som blant annet drepte elleve israelske idrettsmenn under OL i München i 1972.
Norsk etterforskning kom etterhvert til den konklusjon at en annen agent, Gustav Pistauer, var opprinnelig leder av aksjonen mot den mannen israelerne trodde var Salameh. Han skadet imidlertid benet og fikk legebehandling. Han synes å ha reist fra Norge før selve drapet. Etter dette ble lederfunksjonen overtatt av Mike Harari som antakelig anvendte identiteten Eduard Laskier.I 1976 deltok Harari i planleggingen og utførelsen av Operasjon Entebbe, hvor palestinere hadde kapret et fly fra Air France og tvunget det til å lande i Entebbe i Uganda. Ved å utgi seg for å være italiensk forretningsmann skal Harari i forkant av aksjonen klart å komme inn på flyplassområdet.Førstestatsadvokat Lasse Qvigstad sendte, etter at politiet i 1996 hadde igangsatt en fornyet granskning av saken, en rettsanmodning til Israel om avhør av Harari. Norske myndigheter mente med sikkerhet å vite at Harari befant seg i hjemlandet Israel. Etter dette ble han etterlyst internasjonalt i juni 1998. Oslo forhørsrett har utferdiget pågripelsesbeslutning 28. juni 1998. Men landet fulgte vanlig kutyme med ikke utlevere egne borgere, og viste dessuten til «nasjonens sikkerhet». Senere ble etterlysningen av Harari avlyst..Ved Michael Hararis død uttalte daværende forsvarsminister i Israel, Moshe Ya'alon, at Harari tilhørte den sjeldne gruppen som hadde bidratt til å etablere Israel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vegard Bye: Forbuden fred. Det store spillet om Mellom-Amerika i åtti-åra, Cappelen, 1990. ISBN 82-02-12409-3
Odd Karsten Tveit: De skyldige : Israel og Palestina - krigen, menneskene, spillet, Kagge forlag, 2015 ISBN 9788248916871
Tautra

Tautra, tidligere skrevet Toutren (1532), Tutherø (1550), Tutterøe, Tutterøen og annet, er ei øy i Trondheimsfjorden tilhørende Frosta kommune. Øya er kjent for Tautra kloster, restene av et cistercienserkloster. Selve middealderklosteret kan også sees som et strategisk valg - i tilknytning til Frostatinget, som ligger inne på fastlandet på Frosta. 
Deler av Tautra og Svaet har siden 14. desember 1984 vært vernet som naturreservat og fuglefredningsområde. Tautra og Svaet naturreservat og fuglefredningsområde er et ramsarområde, med et totalt areal på 20,54 km². 
Øya er 3,5 km lang, og bredden varierer fra ca 70 meter på det smaleste, til ca. én kilometer på det bredeste. Totalt areal utgjør 1,5 km². Det høyeste punktet er 26 moh., noe som gjør den forholdsvis flat. Øya ble i 1979 forbundet til fastlandet via en molo, men pga. denne moloens innvirkning på dyrelivet, ble den i 2003 bygd om slik at en bro midt på moloen slipper vannstrømmen gjennom. Broen, Tautrabrua, har en post som skal hindre rovdyr i å ta seg over til øya.
Geologisk består Tautra av morenemateriale fra ra-trinnet, eller «Tautra-trinnet» som det vanligvis kalles i Trøndelag. 
Ikke langt fra ruinene av gamle Tautra kloster ligger i dag et nytt cistercienserkloster. Det ble grunnlagt i provisoriske bygninger i 1999. Den 25. mars 2006 ble klosteret gitt status som selvstendig priorat. Den nye klosterkirken er åpen for publikum. Det nye Klosteret er tegnet av Jensen & Skodvin Arkitektkontor AS. Grunnsteinen ble lagt ned av dronning Sonja 8. mai 2003 og tatt i bruk 11. juli 2006. Dronningen var til stede også ved vigslingen den 12. mai 2007. Bygget har fått flere arkitekturpriser, bl.a. Forum AID-prisen (2007) og en europeisk pris for steinarkitektur (2007). 
En nå utdødd sauerase, tautersauen, hadde navnet sitt etter Tautra. Opprinnelsen til sauerasen er noe usikker, men man tror at den ble fremavlet på slutten av 1700-tallet. Plantefloraen i området er en studie verd, siden området har vært dyrket siden middelalderen, med kunnskapsrike munker som pionerer.


== Annet ==
Klostergården serveringssted med eget bryggeri.
Overnattingsmuligheter.
Guiding bør avtales på forhånd (Roy Vega med fl.).
7637 Tautra postkontor ble nedlagt i 1979. Butikken ved Sørhamna ble nedlagt i 1986.
Sommeren 2007 ble det anlagt en ny kultursti ut fra Klostergården og ned langs sjøen. Stien utbedres og tilpasses funksjonshemmede.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vega, Roy, Festskrift til 800års jubileet: "En 800årig påminnelse", Frostingen, 30.8.2007
Nøkkelstimulus

Nøkkelstimulus er det som gjør at dyr begynner å utføre instinktene sine. Vi kan si at instinktene utløses av en nøkkelstimulus.


== Eksempel ==
Lyden av rennende vann er et eksempel på en nøkkelstimulus hos beveren. Det får den til å følge instinktet til å bygge en demning.
Ved slukfiske bruker vi ofte sluktyper som ikke ligner noe særlig på fiskens byttedyr. Likevel hogger fisken. Derfor er synet hos fisken en nøkkelstimulus.
Rødstrupehannen vil angripe alle hanner av samme art som er i territoriet hans. Det er det røde på strupen som utløser angrepet. Rødstrupehannen vil reagere like sterkt på en rød bomullsdott. Det røde er nøkkelstimulusen.
Hver fugleart har sine mønstre av mørke linjer i et gult/oransje gap. Det er nøkkelstimulusen som får foreldrene til å stappe mat ned i ungenes nebb.
U.S. Immigration and Customs Enforcement

U.S. Immigration and Customs Enforcement (ICE) er den største etterforskningsetaten i det amerikanske sikkerhetsdepartementet. Etaten har ansvar for håndhevelse av toll- og immigrasjonslover i USA, beskyttelse av føderale bygninger og rettshåndhevelse i luften og til sjøs. ICE, som har omkring 20 000 ansatte, inngår i sikkerhetsdepartementets direktorat for grense- og transportsikkerhet.
ICE består av følgende operative avdelinger:

Kontoret for etterforskning (Office of Investigations) – etterforsker toll- og immigrasjonsrelaterte lovbrudd, inkludert menneskesmugling, narkotika, våpensmugling, ulovlig våpeneksport, hvitvasking, kommersiell svindel, åndsverkovertredelser, internettkriminalitet, immigrasjonskriminalitet og brudd på menneskerettigheter.Kontoret for forvaring og deportasjon (Office of Detention and Removal) – fremmer offentlig trygghet og nasjonal sikkerhet ved å uttransportere utviste utlendinger.Kontoret for føderal flyvakttjeneste (Office of Federal Air Marshal Service) – fremmer tillit til sivil luftfart ved å utplassere bevæpnede flyvakter (federal air marshals) ombord i passasjerfly for å oppdage, avskrekke og bekjempe straffbare handlinger mot amerikanske fly, lufthavner, passasjerer og mannskap.Kontoret for føderal beskyttelsestjeneste (Office of Federal Protective Service) – opprettholder sikkerhet og orden i mer enn 8 800 føderale bygninger.Kontoret for etterretning (Office of Intelligence) – innhenter, analyserer og formidler strategisk og taktisk etterretning for de andre operative avdelingene i ICE og sikkerhetsdepartementet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Immigration and Customs Enforcement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) U.S. Immigration and Customs Enforcement – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kublai-khan

Kublai-khan, også stavet Khubilai-khan (mongolisk: Chubilai; kinesisk: 忽必烈, pinyin: Hūbìliè; tempelnavn 世祖, Shìzǔ, født 23. september 1215 på de mongolske stepper, død 18. februar 1294 i Beijing) var en mongolsk militærleder, khan (1260–1294) av det mongolske rike og grunnlegger og første keiser (1279–1294) av Yuan-dynastiet. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kublai Khan var sønnesønn av den berømte Djengis Khan, grunnleggeren av det mongolske riket. Han var den andre sønnen til Djengis Khans fjerde sønn Tolui. Hans mor var dronning Sorghagthani Beki som var assyriansk kristen
Kublai-khan var på 1250-tallet guvernør i nordlige Kina for sin eldre bror Möngke.


=== Storkhan ===
Han ble etter Möngkes død i 1259 mongolenes kaghan («storkhan»), og hans rike strakte seg fra Nord-Kina i øst til Russland og Persia i vest. I de første årene hadde han sin residens i Karakorum, en telt/jurtby vest i Mongolia. Siden grunnla han i 1264–1267 en ny residens i Jenking (dagens Beijing, på mongolsk Khanbaliq (eldre transkripsjon Kanbaluk), «khanens by», og som Marco Polo oppfattet som Cumbuluk). Hans sommerhovedstad, Xanadu, ble omspunnet i myter for sin prakt.
Det kinesiske Song-riket ble erobret fra nord i 1277, og Kublai styrtet dynastiet Song. Han hadde nå kontroll over hele Kina. Men hans gjentatte forsøk på å erobre Japan 1274 og 1281 via Korea (se mongolinvasjonene av Japan) og hans angrep på Java i 1292 mislyktes. Han førte også krig i Burma og Tonkin (dagens Vietnam), som underkastet seg som vasallstater, og han underla seg Tibet. 
I Khanbaliq holdt han et glitrende og mektig hoff, noe Marco Polo fikk oppleve i årene 1275–1292, og engasjerte seg i utdannelse og kunnskap, handel, sysselsetting og samferdsel. Kublai var nysgjerrig på kristendommen, og da han fikk besøk av Niccolo og Maffeo Polo, Marco Polos far og onkel, i 1263, da han fremdeles holdt til i Karakorum, ba han dem be paven om å sende 100 kristne misjonærer. Men pavestolen grep ikke den store sjansen til å kunne kristne mongolene og dermed hele Sentral-Asia, og Kublai Khan gikk til slutt over til buddhismen.
Han valgte seg den tibetanske guruen Drogön Chögyal Phagpa som åndelig rådgiver. Det var Phagpa som hadde fått Kublai Khan til å konvertere til den tibetanske buddhismen og Phagpa rettferdiggjorde mongolenes styre ved å framstille den mongolske keiser som en Chakravartin, en universell buddhistisk konge som regjerer velvillig over hele verden.
Kublai-khan bygde i 1272 Trommetårnet i Beijing. Dette ble restaurert under Ming-dynastiet og fikk da sitt nåværende utseende. Kublai Khan grunnla også Konfuciustempelet i Beijing som senere ble bygd om av Kublai-khans sønnesønn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Wilhelm Baum: «Kublai-khan» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL).
John Andrew Boyle: The successors of Genghis Khan, New York / London 1971
Herbert Franke and Denis Twitchett (Edited by..): The Cambridge History of China Vol. 6, Alien Regimes and Border States, 907-1368 Cambridge, 1994
John Man: Kublai Khan, 2006
Morris Rossabi: Khubilai Khan: his life and times. Berkeley, London, New York 1988
Innkrevingsetaten (Oslo)

Innkrevingsetaten, tidligere Oslo kemnerkontor, er en etat i Oslo kommune underlagt Byrådsavdeling for finans. Etaten var Norges største kemnerkontor. Fra 1. november 2020 ble skatteoppkrevernes oppgaver overført til Skatteetaten.
Oslo kemnerkontorets ansvarsområde og hovedoppgaver var slik:
regnskapsføring og fordeling av skatt og arbeidsgiveravgift
innkreving av skatt og arbeidsgiveravgift
kontroll av arbeidsgiverne
informasjon til arbeidsgivere og skattytere
regnskapsføring og innkreving av kommunale avgifter og parkeringsgebyr og kommunal inkasso
utskriving, regnskapsføring og innkreving av eiendomsskatt i Oslo
utskriving, regnskapsføring og innkreving av eiendomsskatt
legatforvaltning – saksbehandling og forvaltning av kommunens legatvirksomhet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Office of the Director of National Intelligence

Office of the Director of National Intelligence (ODNI) er embede opprettet i 2005 som følge av terrorangrepet 11. september 2001 for å lede USAs 16 etterretningsetater. Embedslederen har tittelen Director of National Intelligence (DNI).
John Negroponte ble tatt i ed til stillingen som den første DNI 21. april 2005.


== Etterretningsfellesskapet ==

USAs etterretningsapparat består av 16 forskjellige etater som inngår i en konføderasjon kalt Etterretningsfellesskapet (Intelligence Community). Det er DNIs jobb å styre etterretningsapparatet som en tverrdepartemental organisasjon.


== Organisering ==
ODNI er organisert i fire direktorater og fire operasjonssentre, samt stabsfunksjoner for tilsyn og juridiske saker. Direktoratene er:

Enterprise Capacity
Mission Integration
National Security Partnerships
Strategy & Engagement (som omfatter Intelligence Advanced Research Projects Activity)De fire sentrene er:

Cyber Threat Intelligence Integration Center
National Counterproliferation Center
National Counterintelligence and Security Center
National Counterterrorism Center


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Etterretningsfellesskapet
John Negroponte

John Dimitri Negroponte (født 21. juli 1939 i London) er en amerikansk diplomat som fra 2007 til 2009 var viseutenriksminister i USA. I en omtrent sammenfallende tidsperiode hadde han også et nyopprettet embete som direktør for USAs samlede etterretningstjeneste. Han er for tiden ansatt ved Yales Jackson Institute for Global Affairs.


== Liv og virke ==
Negroponte er karrierediplomat og tjenestegjorde i den amerikanske utenrikstjenesten fra 1960 til 1997. Negroponte var USAs ambassadør til FN fra september 2001 til juni 2004 og ambassadør til Irak fra juni 2004 til april 2005. Han ble tatt i ed som USAs første nasjonale etterretningsdirektør 21. april 2005, en stilling han hadde til 2007 da han ble viseutenriksminister i George W. Bushs regjering.
Negroponte blir av mange regnet som en kontroversiell ambassadør. Særlig har hans fortid som ambassadør i Honduras satt stygge spor på hans rykte. Menneskerettighetsaktivister over hele Mellom-Amerika sier at Negroponte den gang styrte flere borgerkriger i den mellomamerikanske regionen [1]. 


== Private forhold ==
Han er gift med Diana Mary Villiers. Sammen med henne har han 5 adopterte barn. Han er eldre bror til Nicholas Negroponte, grunnleggeren av the Massachusetts Institute of Technology's Media Lab og One Laptop per Child project. Han er også bror til filmprodusent Michel Negroponte, samt kunstneren George Negroponte.


== Annet ==
Hans tid som ambassadør på 80-tallet var hovedtema i den norske dokumentarfilmen Ambassadøren fra 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Negroponte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Negroponte – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Negroponte på Internet Movie Database 
(da) John Negroponte på Filmdatabasen