jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Nysæter

Olav Nysæter (født 28. februar 1955) er en norsk tidligere fotballspiller.
Nysæter kom til Kongsvinger i 1980 fra naboklubben Flisa. Han scoret klubbens første mål i toppserien (2-2 mot Lillestrøm våren 1983) og et hat-trick (3 mål) noen uker senere mot seriefavoritten Start da Kongsvinger vant 6-2 på bortebane.  Han ble toppscorer i 1. divisjon 1983 med 14 av klubbens 44 mål og mottok  Aftenpostens fjerde gullstøvel til en verdi av fem tusen kroner, overrakt under cupfinalen 1983. 
- En fantastisk fin støvel og en hyggelig oppmuntring, sa Nysæter, som også mente at en slik utmerkelse har en misjon. - Man blir bedre i motgang når man har en slik støvel å se frem til
 
Nysæter skulle egentlig representere Norge i den europeiske «Gullstøvelen» avholdt 3. november 1983 i Paris, men meldte avbud da han overtok Øivind Tomtebergets plass på landslaget, ledet av Tor Røste Fossen.
Han fikk sin landslagsdebut i en OL-kvalifiseringskamp 9. november mot Polen i Poznań, en kamp som Norge tapte 0-1 og han ble byttet ut.
Like etter fikk han sin andre og siste offisielle landskamp, da mot DDR i Potsdam den 13. november. Norge tapte også denne kampen med 0-1.  I mars året etter scoret han det siste målet da A-landslaget slo det spanske klubblaget Villa Jojosa 6-2 i en treningskamp på bortebane. 
Han spilte til og med 1987-sesongen og ble etter hvert hjelpetrener og på midten av 90-tallet også klubbens formann.  I 2007 etterfulgte han Åge Steen som klubbens  sportslige leder. Han fratrådte året etter, etterfulgt av Morten Kristiansen.  Etter dette har han vært styremedlem i Kongsvinger golfklubb og President i Vinger Rotary Klubb.
Nysæter ble i 2007 klubbens (KILs)leder. I det private er han i 2013 EDB-ingeniør i firmaet BDO AS, med spesielt ansvar for dataetterforskingsarbeid og blant annet kjent for Ibas-rapporten som påviste elektronisk mobbing på arbeidsplasser i 2007.  I 2007 etablerte han Digipol på samme sted (Kongsvinger). I mars 2020 avsluttet han etter 40 sammenhengende år i Kongsvinger fotballen med sin hittil siste rolle i KIL Toppfotball som leder av kontrollkomiteen. 


== Klubber ==
Kongsvinger (1983–1987)


== Eksterne lenker ==
(en) Olav Nysæter – WorldFootball.net 
(en) Olav Nysæter – EU-Football.info 
(no) Olav Nysæter – Norges Fotballforbund
Gemini (nettsted)

Gemini.no er NTNUs og Sintefs felles satsing på allmennrettet formidling av forskning og innovasjon. Fra 2015 er formidlingskanalen nettstedet Gemini.no, hvor det fortløpende publiseres forskningsnyheter. Nettstedet inneholder også alle artikler fra papirmagasinet Gemini fra og med årgang 2003. 
I 2019 skiftet den engelske versjonen av Gemini.no navn til Norwegian SciTech News, for å synliggjøre bedre hva som formidles på nettstedet.Gemini ble den første tiden, i perioden 1987–1993, utgitt i avisform. I 1993 ble dette endret til magasinform. Fra samme år utkom magasinet også i engelsk utgave. 
Gemini økte sin digitale satsing i mars 2013 ved å lansere Gemini.no. Til og med 2014 ble Gemini fortsatt utgitt i trykt versjon, to ganger i året, på norsk og engelsk, med et utvalg av de beste artiklene fra nettutgaven. Gemini har betydning for dagsavisenes omtale av NTNUs forskningGemini har mottatt flere priser i Kommunikasjonsforeningens konkurranse om beste norske bedriftsblad; to ganger gull, en gang sølv og en gang bronse. Bladet er to ganger nominert til den europeiske PR-prisen European Excellence Awards, i 2010 og 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
«Norwegian SciTech News - Research News from NTNU and Sintef». Norwegian SciTech News (engelsk). Besøkt 20. juni 2019.  Den engelske utgaven av forskningsmagasinet/nettstedet
Svein Lilleberg

Svein Lilleberg (født 12. november 1958 på Hølonda i Sør-Trøndelag) er en tidligere norsk funksjonshemmet langrennsløper som konkurrerte for Leik IL. Han har fem gullmedaljer fra Paralympiske vinterleker, tatt i både i langrenn og skiskyting. Han debuterte i EM i 1982 hvor han tok to gull. Lilleberg fikk poliomyelitt da var han var et halvt år gammel og ble lammet i beina. I starten var lammelsen ganske total, senere gikk den noe tilbake, men den ene foten ble aldri bra.  
Han har konkurrert i klassen LW2 og har i løpet av karrieren deltatt i alle paralympiske vinterleker fra 1982 til 2010. Han har i denne perioden tatt fem gull (tre individuelt), syv sølv og en bronse. Det ene gullet (og bronsen) er tatt i Skiskyting, resten i langrenn. I tillegg har han tatt 5 gull i VM og 6 gull i EM.I 1986 ble han tildelt Kulturprisen i Melhus kommune.Lilleberg er gift og er bosatt på Heimdal i Trondheim, hvor han leder et regnskapsfirma som han etablerte i 2005.


== Resultater ==
Paralympiske vinterleker 2006
19.-plass på 5 km
6.-plass på 20 km
5.-plass på 10 kmParalympiske vinterleker 1998
8.-plass på 15 km
13.-plass på 20 km
12.-plass på 10 kmParalympiske vinterleker 1994
Sølv på 10 km
Sølv på 20 km
Sølv på 5 km
Gull på stafett
Bronse i skiskytingParalympiske vinterleker 1992
Gull på stafett
Sølv på 5 km
6.-plass på 20 kmParalympiske vinterleker 1988
Gull på stafett
Gull på 7,5 km
Sølv på 15 km
Sølv på 5 kmParalympiske vinterleker 1984
Gull på 10 km
Sølv på 5 kmVM 1982 (Sveits)
Gull på 5 km og 10 km


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Lilleberg – IPC.infostradasports.com 
(en) Svein Lilleberg – Paralympic.org
Maltjern

Maltjern (eller Maltjenn) er et vann i skogområdet sørvest for tettstedet Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune i Viken. Maltjern var tidligere drikkevannskilde for deler av Bjørkelangen, og bebyggelse rundt vannet er derfor begrenset til noen få hytter. Det lå tidligere noen husmannsplasser her. Vannet er oligotroft (næringsfattig), og maksimal dybde er ca. 32 meter.


== Kilder ==
Kommunens kartgrunnlag
Øyvin Thon

For andre med samme etternavn, se ThonØyvin Thon (født 25. mars 1958 i Drammen) er en norsk tidligere orienteringsløper og verdensmester. Han var medlem av idrettslaget IF Sturla i Drammen og senere Bækkelagets Sportsklub i Oslo.
Øyvin Thon er verdensmester i orientering sju ganger, det vil si to ganger individuelt og fem ganger var han med på Norges seirende stafettlag. Han vant sitt første individuelle VM-gull i Tammerfors, Finland 1979, og sitt andre i Thun, Sveits 1981. Begge gangene tok Norge de tre første plassene! I 1979 vant nemlig Thon foran Egil Johansen (sølv) og Tore Sagvolden (bronse). I 1981 vant Thon foran Tore Sagvolden (sølv) og Morten Berglia (bronse)
Stafettgullene i VM vant han i 1981 (Sveits), 1983 (Ungarn), 1985 (Australia), 1987 (Frankrike) og 1989 (Sverige).
Øyvin Thon vant NM 15 ganger i perioden 1979 til 1987, hvorav én seier på den klassiske distansen, 3 i lang løype (det som nå blir kalt ultralangdistanse), 3 i nattorientering og 8 i stafett med IF Sturla. Han fikk kongepokalen i 1980.


== Fjellklatring ==
1. oktober 2005 nådde han toppen av verdens sjette høyeste fjell, Cho Oyu, på grensen mellom Nepal og Kina.14. mai 2011 nådde han toppen av verdens sjuende høyeste fjell, Dhaulagiri, Nepal, som en av de tre første nordmennene som besteg fjellet. De to andre var Britt Volden og Stian Voldmo.


== Se også ==
VM i orientering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
orientering.no: VM-statistikk
orientering.no: kongepokalvinnere
Langsjøen (Aurskog-Høland)

Langsjøen er en innsjø øst for tettstedet Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune i Viken. Langsjøen er drikkevannkilde for Aurskog-Høland kommune. Langsjøen var tidligere to separate innsjøer, Store og Lille Langsjøen, men etter oppdemmingen er de en sammenhengende innsjø.


== Referanser ==
Slaget om Tarawa

Slaget om Tarawa var et slag i Stillehavskrigen under andre verdenskrig, utkjempet fra den 20. til den 23. november 1943. Det var den andre gangen det amerikanske forsvaret var på offensiven (den første gangen var slaget om Guadalcanal), og den første offensiven i det sentrale Stillehavet. Det var også første gang amerikanerne opplevde seriøs japansk motstand under en landingsoperasjon. De 4500 japanske forsvarene var godt forberedt og forsynt og klar til å kjempe til siste mann.
Nauttjern

Nauttjern finnes flere steder i Norge:

Nauttjern i Aurskog-Høland, ved Hedum på Lierfoss.
Nauttjern i Aurskog-Høland, mellom Soot og Ovlien på Mangenskogen
Tarawa

Tarawa er en atoll i det sentrale Stillehavet. Tarawa var tidligere hovedstad i det britiske protektoratet Gilbert- og Elliceøyene, og Sør-Tarawa er hovedstaden i Kiribati. Øya er kjent for slaget om Tarawa under andre verdenskrig. 


== Geografi ==
Tarawa består av 24 større øyer, hvorav åtte er bebodd. Tarawa er delt i tre distrikter, North Tawara, Teinainano (Sør-Tarawa) og Beito. Beito består av bare én øy, Beito, som ligger lengst sørvest på Tarawa. Det var her slaget om Tarawa sto. Sør-Tarawa/Teinaninano er hovedstaden i Kiribati. Tidligere var bare byen Bairiki på Sør-Tarawa hovedstad, men etter hvert ble Parlamentet flyttet til byen Ambo, og flere departementer er spredt utover Sør-Tarawa. Høyesterett er på Beito, Tarawas største by. Flyplassen ligger på Bonriki, helt sørøst i Sør-Tarawa.
Himantopteridae

Himantopteridae er en artsfattig familie av sommerfugler som finnes i Afrika og Sørøst-Asia. De er lette å kjenne på av bakvingene er ekstremt lange og smale, litt utvidet ytterst som en spydspiss eller et flagg.


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn gjerne rundt 30 mm) sommerfugler med svært lange og smale bakvinger. Kroppen er sylindrisk, middels kraftig og ganske kort. Antennene er nokså korte (rundt 1/3 av forvingelengden) og trådformede. Forvingene er avlange, avrundede, delvis gjennomsiktige med påfallende, grove årer. De er gjerne farget i rødlig eller gulaktig og svart. Bakvingene er opptil dobbelt så lange som forvingene, svært smale, men litt utvidet ytterst. Beina er korte.


== Levevis ==
En sørøstasiatisk art har larver som lever på planteslekten Shorea. Kjønnene finner hverandre ved hjelp av feromoner, disse har blitt kartlagt for noen få arter.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Overfamilien Zygaenoidea
Familien Himantopteridae
Slekten Doratopteryx Rogenhofer  – 13 arter
Slekten Himantopterus   – 8 arter
Slekten Pedoptila Butler, 1885  – 5 arter
Pseudothymara staudingeri Rogenhofer, 1888
Slekten Semioptila Butler, 1887  – 35 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Himantopteridae i Encyclopedia of Life 
(en) Himantopteridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Himantopteridae hos NCBI 
(en) Kategori:Himantopteridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Himantopteridae – detaljert informasjon på Wikispecies Semioptila fulva: [1]
PGM-11 Redstone

PGM-11 Redstone er en amerikansk rakett, som ble først skutt opp i 1953. Den var en direkte etterkommer av den tyske V-2 raketten. Redstone ble brukt i de første testene med atomvåpen på raketter av USA. Den var også kjent som «Redstone MRBM» (medium range ballistic missile), altså en ballistisk missil, og var sist i bruk på 1960-tallet. Modifiserte Redstone-raketter ble kalt Sparta-raketter. Jupiter-rakettene ble utviklet med basis i Redstone.


== Historie ==


=== Atomrakett ===
Redstone ble produsert og designet av «Army Ballistic Missile Agency» (ABMA) under ledelse av Wernher von Braun. Den var opprinnelig tenkt som en bakke-til-bakke-rakett for den amerikanske hæren og ble først utplassert i 1958. Redstone-raketter var stasjonert i Vest-Tyskland frem til 1963. De hadde en rekkevidde på opp til 300 km.
Redstone kunne bære enten et 1 eller 3,75 megatonn atomstridshode. Redstone-raketter ble brukt i to atomvåpenprøver fra Johnston Island i Stillehavet i august 1958. Begge sprengningene var på 3,75 megatonn og var de første der atomstridshodet ble avfyrt av en rakett.


=== Romfart ===
En Redstone-rakett ble brukt til å skyte opp den amerikanske satellitten Explorer 1 i januar 1958.
Redstone ble også brukt i flere suborbitale ferder i det amerikanske Mercury-programmet: 

Mercury-Redstone 1. Løftet seg 100 mm
Mercury-Redstone 1A. Vellykket ubemannet ferd.
Mercury-Redstone 2. Hadde med sjimpansen «Ham» om bord.
Mercury-Redstone BD Booster Development – siste test før bemannede ferder.
Mercury-Redstone 3 (Freedom 7). Første amerikaner i verdensrommet Alan Shepard.
Mercury-Redstone 4 (Liberty Bell 7). Andre amerikaner i verdensrommet "Gus" Grissom.


=== Utfasing ===
Produksjonen av Redstone-raketter ble stoppet i 1961, og raketten ble erstattet av Pershing i arsenalet til den amerikanske hæren. Sent på 1960-tallet ble en serie av overflødige og modifiserte Redstone MRBM-raketter skutt opp i Australia som del av et militært testprogram. En av disse rakettene skjøt opp Australias første satellitt Wresat i 1967. Denne serien med australsk-modifiserte Redstone-raketter ble kalt for Sparta-raketter.


== Eksterne lenker ==
The Mercury Redstone Project (PDF) December 1964
Redstone from Encyclopedia Astronautica
Redstone MRBM History Website
https://web.archive.org/web/20081206164629/http://www.redstone.army.mil/history/systems/redstone/welcome.html
Boeing: History -- Products – North American Aviation Rocketdyne Redstone Rocket Engine
Lacturidae

Lacturidae er en familie av sommerfugler som er mest artsrike i Australia og Sørøst-Asia. De er små, kraftig bygde møll som kan minne om viklere (Tortricidae) eller nattfly (Noctuidae).


== Utseende ==
Små (vingespenn gjerne rundt 20 mm) møll av ganske varierende utseende, ofte brokete farget i gult og brunlig. Mange ligner på viklere, andre kan se ut som små nattfly. Kroppen er kort og kraftig, tett hårete. Hodet er ganske stort og bredt, med lange (opptil så lange som forvingene), trådformede antenner. Forvingene er avlange og gjerne noe avrundet firkantede. Bakvingene er brede med korte hårfrynser, som oftest ensfarget brunlige. Larvene er sneglelignende uten tydelige bein.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Lactura blir ofte delt opp i flere slekter, blant andre Eustixis.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Overfamilien Zygaenoidea
Familien Lacturidae
Slekten Anticrates  – 34 beskrevne arter
Slekten Gymnogramma  – 24 beskrevne arter
Slekten Lactura  – 90 beskrevne arter


== Eksterne lenker ==
(en) Lacturidae i Encyclopedia of Life 
(en) Lacturidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lacturidae hos ITIS 
(en) Lacturidae hos NCBI 
(en) Kategori:Lacturidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lacturidae – detaljert informasjon på Wikispecies Bildegalleri over Australske arter: [1]
Arvid Andersson

Arvid Andersson (født 19. mai 1919 i Västerrottna i Värmland, død 20. september 2011 i Kristinehamn) var en svensk vektløfter og verdensmester. Av yrke var Andersson brannmann.
Andersson, kalt «sterke-Arvid», ble verdensmester i Paris 18. oktober 1948. Han løftet i vektklassen fjærvekt (60 kg) og vant med bare 2,5 kg margin. Vinnerresultatet ble 320 kg sammenlaget etter 90 kg i press, 100 kg i rykk og 130 i støt. I Sommer-OL i London samme år ble han nummer 13.
Andersson vant 10 svenske mesterskap, 6 nordiske mesterskap og én VM-bronse i tillegg til VM-gullet.I 1948 ble Andersson tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for sin prestasjon under VM, og er så langt (per 2006) den eneste vektløfteren som har mottatt denne prisen.Arvid Andersson var brannmann av yrke og bodde i Kristinehamn mesteparten av sitt liv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arvid Andersson – Olympedia 
(en) Arvid Andersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Arvid Andersson – Sveriges olympiske komité
Hotel Polonia Palast

Hotel Polonia Palast ligger ved Gabriel Narutowicz’ gate 38 i Łódź. Hotellet ble bygd i årene 1910–1912 på hjørnet av de tidligere gatene Widzewska og Dzielna, etter initiativ av Dobrzyński-familien. 
Hotellets fasade ble tegnet av Rudolf Koloch fra Wrocław. Elevasjonen fikk klassisistisk form med risalitter og halvsøyler. På søylene står allegoriske kvinneskikkelser i antikke klær. Bygningen har tre vinger, seks etasjer, og hjørnet dekkes av en kuppel. Hotel Polonia Palast var i sin tid det tredje hotellet i Łódź etter Hotel Grand og Hotel Savoy med den høyeste europeiske standard.


== Historie ==
Hotellet (som opprinnelig het «Palast») var i sin tid en av de mest moderne bygninger i Łódź: det hadde sentral oppvarming, elektrisk lys, en nyeste heis, kjemisk-elektrisk vaskeri, telefoner, springvann og et rikt inventar. 
Etter første verdenskrig var hotellets eiere brødrene Leopold og Maurycy Dobrzyński. På 1920-tallet ble hotellet totalrenovert og navnet forandret til «Polonia Palast». I 1939 ble navnet forandret igjen, denne gangen til «Polonia». Etter andre verdenskrig ble bygningen overtatt av Den røde armé og omgjort til et militærsykehus. I 1946 ble den overgitt til bymyndighetene, som totalrenoverte hotellet i årene 1969–1972. Da fikk det også bueganger i elevasjonen, dessuten ble krysset mellom Jan Kilińskis gate og Gabriel Narutowicz’ gate utvidet. 
Den nyeste totalrenovasjonen ble ferdig i 2008. Ved siden av å gi hotellets dets opprinnelige utseende tilbake, bestemte man seg for at også navnet skulle forandres til det gamle «Polonia Palast».
Aididae

Aididae er en artsfattig familie av sommerfugler med bare to slekter som nylig ble skilt ut fra den større familien Megalopygidae. De ti kjente artene lever i Sør- og Mellom-Amerika. De sneglelignende larvene har neslehår som kan gi store plager om man kommer i kontakt med dem.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn gjerne 25 – 50 mm), kraftige, spinnerlignende møll. Kroppen er kort og kraftig, tett hårete. Hodet er stort og bredt, antennene er forholdsvis korte, fjærformede hos hannene og trådformede hos hunnene. Vingene er store og brede, tynt skjellkledte og noe gjennomsiktige. Forvingene er trekantede og gråaktige, bakvingene avrundede og rødlige. Hunnene er betydelig større enn hannene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Overfamilien Zygaenoidea
Familien Aididae
Slekten Aidos Hübner, 1820
Aidos admiranda Schaus, 1912
Aidos amanda (Stoll, 1782)
Aidos cynosura Dognin, 1911
Aidos nuncilla Dognin, 1914
Aidos perfusa (Schaus, 1905)
Aidos yamouna Dognin, 1891
Slekten Xenarchus
Xenarchus admirabilis (Schaus, 1894)
Xenarchus carmen (Scahus, 1892)
Xenarchus castrensis (Schaus, 1896)
Xenarchus osorius (Herrich-Schäffer, 1856)


== Eksterne lenker ==
(en) Aididae i Encyclopedia of Life 
(en) Aididae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aididae hos NCBI 
(en) Kategori:Aididae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aididae – detaljert informasjon på Wikispecies Bildegalleri over arter fra Fransk Guyana: [1]
Oslo Hospital

Oslo Hospital, adresse Ekebergveien 1, ligger oppunder Ekebergskrenten i Gamlebyen i Oslo og var landets eldste psykiatriske sykehus inntil det ble nedlagt våren 2018. Oslo Hospital inkluderer et større kompleks av eldre og yngre verneverdige bygninger, blant annet Norges eldste hospitalbygg: Gråsteinsbygningen, og sognekirka for Gamlebyen og Ekebergskrenten: Gamlebyen kirke, tidligere kjent som Oslo hospitals kirke. Eiendommen er på 10,3 dekar og grenser mot Ekebergveien i nord, Konows gate i sør, Oslo gate i vest og borettslaget Klosterhagen i øst.


== Historie ==
Dagens bygninger er delvis reist på ruinene av det gamle fransiskanske klosteret som ble etablert rundt 1290 etter invitasjon fra Hertug Håkon. Fransiskanerklosteret i Oslo representerte tidlig bybebyggelse i stein og tegl på sørøstsida av Alna og var direkte tilknytta byens navle gjennom middelalderens Geitabru, brua som ved flere anledninger er omtalt i den norrøne sagalitteraturen og som bandt sammen vestre og østre del av Oslos første bygate, Clemensalmenningen.Sykehusdriften skriver seg fra fransiskanernes virke: Gråbrødremunkene drev et målretta omsorgsarbeid for spedalske og andre av byens svakeste. Ved reformasjonen ble kloster og omsorgsarbeid lagt under danskekongen. I 1538 ble det etablert et slags alders- og sykehjem. Etter brannen i 1567 ble det oppført en ny bygning i 1581. I 1737 ble Gråsteinsbygningen reist ved hjelp av flere ulike steintyper tilgjengelig gjennom Ekebergs rikt sammensatte geologi, blant annet kalkstein, leirskifer og gneis.
Fra 1736, da Birthe Jonsdatter ble benådet av kongen i København for drapet på sitt nyfødte barn, har sykehuset vært et psykiatrisk sykehus. I 1777 ble det oppført et såkalt «Dollhus for afsindige». Dette ble revet i 1938 og dagens bygning ble reist, tegnet av arkitekt Wilhelm K. Essendrop. Sykehusdriften ble i 1997 overtatt av Oslo Hospital Psykiatrisk Sykehus AS, som er registrert som aksjeselskap under bransjen «institusjoner for voksenpsykiatri». I 2010 overtok Lovisenberg Diakonale Sykehus aksjeselskapet.Sykehuset ble avviklet våren 2018. Stiftelsen Oslo Hospital har i 2019 lansert planer om Kirkens Hus på området.


== Kulturminne ==
Oslo hospital er et kulturminne og har nummer 86168 i Riksantikvarens kulturminnebase.


== Se også ==
Gamlebyen kirke
Ekebergveien
Middelalderbyen Oslo
Søndre Vaker


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pål Abrahamsen et al. (red.): Fra dollhus til moderne psykiatri. Oslo Hospital 1538 – 1988. Selskapet for Oslo bys vel. Oslo 1988.


== Eksterne lenker ==
Side fra Universitetet i Oslo med bilder og beskrivelser av byggematerialer
Kulturskatt i Gamlebyen, Aftenposten 12. februar 2008
Atlas (rakett)

Atlas var en bærerakett utviklet fra det interkontinentale ballistiske missilet SM-65 Atlas.
Den originale Atlas-raketten ble designet sent på 1950-tallet. Den benyttet flytende drivstoff (LOX og RP-1) i tre motorer konfigurert i en uvanlig "1.5-trinn"- eller "parallell-trinn"-design. To av tre motorer ble kastet under oppstigning, mens drivstofftanker og annet strukturelt utstyr ble beholdt. 


== Historie ==


=== Romfart ===

Omtrent 350 av den originale raketten ble bygd. Mange av disse ble konvertert til bruk i romfart etter å ha blitt utfaset fra militært bruk.
Tidlige Atlas-raketter var også spesifikt bygd for ikke-militær bruk. 1. desember 1958 ble en Atlas brukt til å skyte opp Signal Communication by Orbiting Relay Equipment, SCORE-satellitten, som var "den første prototypen på en kommunikasjons-satellitt og den første testen på praktisk bruk av satellitter.


==== Mercury-programmet ====
Atlas ble også brukt i flere ferder, både bemannede og ubemannede, i det amerikanske Mercury-programmet: 

Mercury-Atlas 6, Første amerikaner i omløp rundt Jorden.
Mercury-Atlas 7, Scott Carpenter gjør tre omløp rundt Jorden.
Mercury-Atlas 8, Wally Schirra gjør seks omløp rundt Jorden.
Mercury-Atlas 9 – Siste ferd i Mercury-programmet. Første Mercury-ferd over en dag i lengde.


==== Agena ====
I 1960 ble Agena brukt ofte på Atlas-raketter. Det amerikanske luftvåpenet brukte de til å skyte opp SIGINT-satellitter. 
NASA benyttet dette i Ranger-programmet for å få de første nærbildene av Månen og til oppskytingen av Mariner 2, det første romfartøyet som fløy forbi en annen planet. 


==== Centaur ====
Fra og med 1963 brukte NASA Centaur-raketten som øverste trinn på dusinvise Atlas-oppskytinger. NASA sendte Surveryor-sonder til Månen og mesteparten av romsondene i Mariner-programmet til Mars med Atlas-Centaur-raketter.


=== Senere utgaver ===
Atlas II
Atlas III
Atlas V


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mercury-Atlas Diagrams