Brukermedvirkning

Brukermedvirkning (pasientmedvirkning har også blitt brukt) handler om at pasienter og brukere skal ha innflytelse på beslutningsprosesser og utforming av tjenestetilbudet . Begrepet "bruker" viser til mottakere av offentlige tjenester, spesielt innen helse, og arbeids- og velferdsetaten. Brukermedvirkning er en generell rettighet i et demokratisk samfunn: Mottakere av tjenester og ytelser har rett til å medvirke og ta beslutninger i forhold som angår dem. Brukermedvirkning skjer når brukeren på individnivå og brukerorganisasjonene på tjeneste- og systemnivå deltar i planlegging, gjennomføring og evaluering av tiltak [1]. I forordet til Plan for brukermedvirkning beskrives brukermedvirkning på følgende måte :
"Brukere har rett til å medvirke, og tjenestene har plikt til å involvere brukeren. Samtidig har brukermedvirkning en egenverdi, terapeutisk verdi og er et virkemiddel for å forbedre og kvalitetssikre tjenestene. Brukermedvirkning innebærer at brukeren betraktes som en likeverdig partner i diskusjoner og beslutninger som angår hans eller hennes problem".
Innenfor helse- og omsorgstjenesten er brukermedvirkning en tydelig føring . Det må blant annet ses i sammenheng med målet om å skape pasientenes helsetjeneste . I utviklingen av pasientenes helsetjeneste står en ny brukerrolle sentralt: Pasienter, brukere og pårørende skal være like viktige som fagfolk og politikere i dette arbeidet . I en publikasjon fra Folkehelseinstituttet fra 2016 beskrives eksempler på en ny brukerrolle i praksis .


== Generelt ==


=== Helse- og omsorgstjenesten ===
I helsetjenesten skal brukermedvirkning gjennomføres på tre nivåer, og hvert av disse nivåene er regulert av egne lovverk:

Individnivå
Brukermedvirkning på individnivå reguleres i Lov om pasient- og brukerrettigheter, og gjelder uavhengig av om tjenestene tilbys i kommune- eller spesialisthelsetjenesten . Loven regulerer blant annet retten til informasjon og retten til å medvirke ved gjennomføring av helse- og omsorgstjenester. Retten til individuell plan ved behov for langvarige og koordinerte tjenester hjemles også i denne loven. Tjenestene skal ta utgangspunkt i brukerens egne mål. Fagkompetansen og brukerkompetansen utfyller hverandre .
Tjenestenivå
På tjenestenivå reguleres brukermedvirkning i Forskrift om ledelse og kvalitetsforbedring i helse- og omsorgstjenesten: Pasientenes, brukernes og de pårørendes erfaringer skal benyttes til forbedring av tjenestene.
Systemnivå
På systemnivå - i spesialisthelsetjenesten, reguleres brukermedvirkning i Lov om helseforetak § 35: Styret skal sørge for at representanter for pasienter og andre brukere blir hørt i forbindelse med utarbeidelse av planer for virksomheten . På kommunalt nivå reguleres brukermedvirkning i Lov om kommunale helse- og omsorgstjenester § 3-10: Kommunen skal sørge for at representanter for pasienter og brukere blir hørt ved utformingen av kommunens helse- og omsorgstjeneste . Brukerorganisasjonene er representert på ulike måter for å ivareta brukernes erfaringer med basis i brukerkompetansen. Dette skjer gjennom brukerutvalg, møter, høringer og deltakelse i prosjekter.


=== Arbeids- og velferdsetaten ===
I forbindelse med opprettelsen av Ny arbeids- og velferdsforvaltning (NAV) og opprettelsen av lokale arbeids- og velferdskontorer har brukermedvirkning blitt en viktig del. Velferdsalliansen og ulike brukerorganisasjoner som for eksempel Aleneforeldreforeningen og Mental Helse deltar på systemnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon
Nasjonalt senter for erfaringskompetanse innen psykisk helse
Unge Funksjonshemmede
Veileder i brukermedvirkning
Pasientrettighetsloven