jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Czesław Miłosz

Czesław Miłosz (født 30. juni 1911 i Šeteniai, Litauen, død 14. august 2004 i Kraków) var en polsk forfatter, som fikk Nobelprisen i litteratur i 1980.
Miłosz levde 30 år i politisk eksil i Frankrike og senere USA og skrev blant annet om menneskers vilkår under totalitære regimer. Han vendte tilbake til Polen i 1990 etter at kommunistregimet hadde falt.
På norsk finnes fem bøker av Miłosz, for en fullstendig bibliografi over hans arbeider, se den tyske eller den engelske artikkelen (lenke nede til venstre).

Issadalen. Aschehoug, 1981. Originaltittel: Dolina Issy, 195?
I løsildens æra. Dikt i utvalg ved Ole Michael Selberg ; norsk gjendiktning ved Paal Brekke. Aschehoug, 1981
Det trellbundne sinn. Aschehoug, 1981. Originaltittel: Zniewolony umysł, 1953
Erobringen av makten. Oktober forlag, 1983. Originaltittel: Zdobycie Władzy, 1953
Poesien som vitne, Charles Eliot Norton-forelesningene 1981-82. Document forlag, 1993Dessuten bidrag i antologien Polen forteller. Bokklubben, 1991Miłosz mottok i 1994 Den hvite ørns orden fra Polens president.


== Verker ==
Kompozycja (1930, ty. overs. Komposition)
Podróż (1930)
Poemat o czasie zastygłym (1933)
Trzy zimy (1936, ty. overs. Drei Winter)
Obrachunki
Wiersze (1940, ty. overs. Gedichte)
Pieśń niepodległa (1942)
Ocalenie (1945)
Traktat moralny (1947)
Zniewolony umysł (1953)
Zdobycie władzy (1953)
Światło dzienne (1953, ty. overs. Tageslicht)
Dolina Issy
Traktat poetycki (1957)
Rodzinna Europa (1958)
Kontynenty (1958)
Człowiek wśród skorpionów (1961, ty. overs. Mensch unter Skorpionen)
Król Popiel i inne wiersze (1961, ty. overs. König Popiel und andere Gedichte)
Gucio zaczarowany (1965)
Widzenia nad Zatoką San Francisco (1969)
Miasto bez imienia (1969, ty. overs. Stadt ohne Namen)
Prywatne obowiązki (1972, ty. overs. Private Verpflichtungen)
Gdzie słońce wschodzi i kędy zapada (1974, ty. overs. Wo die Sonne aufgeht und wann untergeht)
Ziemia Ulro (1977)
Ogród nauk (1979)
Hymn o perle (1982)
Nieobjęta ziemia (1984)
Kroniki (1987, ty. overs. Chroniken)
Dalsze okolice (1991, ty. overs. Weit entfernte Gegenden)
Zaczynając od moich ulic (1985)
Metafizyczna pauza (1989)
Poszukiwanie ojczyzny (1991, ty. overs. Suche nach der Heimat)
Rok myśliwego (1991, ty. overs. Jahr des Jägers)
Na brzegu rzeki (1994)
Szukanie ojczyzny (1992)
Legendy nowoczesności (1996)
Życie na wyspach (1997, ty. overs. Leben auf den Inseln)
Piesek przydrożny (1997)
Abecadło Miłosza (1997, ty. overs. Miłosz Alphabet)
Inne Abecadło (1998, ty. overs. Anderes Alphabet)
Wyprawa w dwudziestolecie (1999)
To (2000)
Orfeusz i Eurydyka (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Czesław Miłosz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Czesław Miłosz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Czesław Miłosz på Internet Movie Database 
(en) Czesław Miłosz hos The Movie Database 
(en) Czesław Miłosz på Discogs 
(en) Czesław Miłosz på MusicBrainz 
(en) Nobelprisen i litteratur 1980 hos Nobelprize.org
(en) Czesław Miłosz hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i litteratur 1980
Java (øy)

Java er en av Indonesias hovedøyer. Java ligger syd for Borneo og øst for Sumatra. Øya har et areal på 132 090 km² og omkring 145 millioner innbyggere (2015). Java er dermed verdens mest befolkede øy, og med ca. 1 100 innbyggere per km² er den en av de tettest befolkede områdene i verden. 
Java er en av De store Sundaøyene. Nesten hele øya er av vulkansk opprinnelse, og har ikke mindre enn 38 fjell med konisk form, noe som vitner om at det dreier seg om gamle vulkaner. Området er svært utsatt for jordskjelv, blant annet var det større jordskjelv på Vest-Java i 2009 og Sentral-Java i 2006. Javas høyeste fjell er vulkanen Semeru (3 676 m).


== Provinser ==

Java omfatter hovedstadsområdet Jakarta (8,2 mill.) og dessuten de følgende provinser, fra vest til øst:

Banten, ca. 8,6 mill. innbyggere
Jawa Barat, ca. 38,1 mill. innb.
Jawa Tengah, ca. 32,5 mill. innb.
Yogyakarta (sultanat-provins), ca. 3,2 mill. innb.
Jawa Timur, ca. 35,8 mill. innb.


== Millionbyer ==
Flere av Indonesias millionbyer ligger på Java:

Hovedstaden Jakarta, ca. 8,2 millioner innbyggere (11 mill. med forsteder)
Surabaya, ca. 2,4 mill.
Bandung, ca. 1,7 mill.
Bekasi, ca. 1,5 mill.
Tangerang, ca. 1,4 mill.
Semarang, ca. 1,3 mill.
Depok, ca. 1,2 mill.Befolkningsoverslagene er pr. 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Java – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Java – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Elveos

En elveos  eller munning er den delen av ei elv eller lignende, hvor den renner inn i ei anna elv, en innsjø, et vannreservoar eller hav. Ei elv transporterer store mengder materiale, dette blir avsatt ved og utenfor elveosen. Elveosene har vanligvis et allsidig dyreliv med høy produksjon av bunndyr og planter.
Området ved og rundt elveosen er populære fiskeplasser. Enkelte steder er det forbudt å fiske nærmere enn 100 meter fra elveosen.
Os forekommer i enkelte stedsnavn, som Nidaros, dvs. osen eller oset av Nidelva.


== Spesielle typer elvemunninger ==
Elvedelta
Estuar
Liman


== Se også ==
Samløp


== Kilder ==
NRK – Regler vedrørende fiske nær elveos i Østfold.
moreogromsdal.miljostatus.no Om elveos og elvedelta
Graz

Graz (slovensk Gradec) er Østerrikes nest største by og hovedstad i delstaten Steiermark. Elven Mur renner gjennom byen fra nord mot sør.  
Grazområdet var under det romerske keiserriket et tett befolket landbruksområde. På 500-tallet ble det i det senere Graz opprettet en borg.  Navnet Graz kommer også fra det slovenske ordet for borg, Grad – Gradec betyr en mindre borg. 
I 1245 fikk Graz byvåpen og fra 1379 til 1619 var Graz en habsburgsk residensby som i perioden ble utsatt for en rekke angrep fra osmanene. Byen er bispesete for Graz-Seckau bispedømme.
I 2003 var Graz europeisk kulturhovedstad og i den forbindelsen laget Vito Acconci en gangbro med en flytende "øy", Murinsel, i elven midt i Mur.
Gamlebyen og Schloss Eggenberg utenfor sentrum, ble i 1999 satt på listen over Verdens kulturarv.

Graz har en lang historie som universitetsby og har nå seks universiteter med til sammen rundt 45 000 studenter. Her studerte blant annet Nikola Tesla, ved Technische Universität Graz og Alfred Wegner underviste ved Karl-Franzens-Universität. Den er fra mars 2011 med i Creative Cities Network som en UNESCO City of Design. 
		
		
		
		
		
		


== Vennskapsbyer ==
 Coventry (England)
 Montclair (USA)
 Groningen (Nederland)
 Darmstadt (Tyskland)
 Trondheim (Norge) – fra 1968
 Pula (Kroatia)
 Dubrovnik (Kroatia)
 Trieste (Italia)
 Maribor (Slovenia)
 Pécs (Ungarn)


== Kjente personer født i Graz ==
Arnold Schwarzenegger, skuespiller og politiker
Armin Assinger, alpinist
Leopold Auenbrugger, lege
Martin Bartenstein, statsråd
Wolfgang Bauer, forfatter
Karl Böhm, dirigent
Fritz Eichler, arkeolog
Ferdinand II, tysk-romersk keiser 1619-1637
Ferdinand III, tysk-romersk keiser 1637-1657
Heinz Fischer, forbundspresident
Johann Bernhard Fischer von Erlach, arkitekt
Georg von Hauberrisser, arkitekt
Anselm Hüttenbrenner, komponist
Marisa Mell, skuespiller
Inge Morath, fotograf
Gerda Paumgarten, alpinist
Gerhard Roth, forfatter
Schiffkowitz, musiker
Peter Simonischek, skuespiller
Joseph Stammel, kunstner
Robert Stolz, komponist og dirigent
Roman Wallner, fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Graz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Graz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Karl-Franzens-Universität Graz
Leiravis

Leiravis er en regelmessig utkommende publikasjon som utgis i en militær leir eller avdeling. Leiravisen sirkulerer vanligvis kun internt i leiren på tilsvarende måte som en firmaavis.
Hvert år deles Albertprisen ut til Norges beste leiravis.


== Se også ==
Forsvaret
Kontroll- og varslingsstasjon

En kontroll- og varslingsstasjon (K&V) er en militær avdeling i Luftforsvaret som ved hjelp av radar sørger for å overvåke luftrommet over norsk territorium, og er en del av Natos luftvarslingstjeneste. K&V kan etter behov også levere radarbilde til sivile institusjoner som Hovedredningssentralen og Avinor.
Luftforsvaret har i dag disse kontroll- og varslingsstasjonene:

Luftforsvarets stasjon Sørreisa som har radarhoder bl.a. i Vardø, Honningsvåg og Kautokeino.
Luftforsvarets stasjon Måkerø med radarhoder bl.a. på Gråkallen og Linderud.


== Nedlagte kontroll- og varslingsstasjoner ==
Luftforsvarets stasjon Vardø
Luftforsvarets stasjon Honningsvåg
Luftforsvarets stasjon Kautokeino
Luftforsvarets stasjon Gråkallen
Luftforsvarets stasjon Linderud


== Eksterne lenker ==
K & V-systemets historie
Nordisk råds litteraturpris

Nordisk råds litteraturpris blir tildelt for et skjønnlitterært verk som  er skrevet på et av de nordiske landenes språk. Verket kan være en roman, et drama, en dikt-, novelle- eller essaysamling som «uppfyller höga litterära och konstnärliga krav». Prisen, som ble opprettet i 1962, utdeles årlig av Nordisk råd og er på 350 000 danske kroner.Prisen tildeles av en jury på ti medlemmer, to fra hvert av de fem nordiske landene. Hvert lands to jurymedlemmer (og ene varamedlem til juryen) utgjør den nasjonale komiteen som nominerer to bøker fra hvert av landene. Fra Finland skal det nomineres et finsk- og et svenskspråklig verk. De samiske, grønlandske, færøyske og ålandske forfatterforeningene har nominasjonsrett for én bok fra sine språk hvert år; og dersom det er nominert bøker fra disse språkene skal juryen utvides med ett medlem fra den aktuelle forfatterforeningen.
Prisen utdeles for én bok, og ikke for forfatterskapet som helhet. Det har til tider vært spekulert i om juryen over tid tar geografiske hensyn og sørger for at prisen med jevne mellomrom tilfaller alle språk/land, men listen over vinnere kan ikke sies å gi noen holdepunkter for dette.
Pr. 2012 er de norske jurymedlemmene forfatteren Helene Uri og litteraturviteren Erik Bjerck Hagen. Cathrine Sandnes er varamedlem til juryen.
Prisen for 2014 ble delt ut ved en prisgalla i Stockholms stadshus onsdag 29. oktober, sammen med de øvrige nordiske prisene.


== Prisvinnere ==


== Se også ==
Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris, utdelt første gang i 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Nordisk råds litteraturpris, fra nettstedet norden.org
Hennes & Mauritz

H & M Hennes & Mauritz AB (markedsført som H&M) er en svensk butikkjede med hovedkontor i Stockholm som spesialiserer seg på klær. Det ble grunnlagt av Erling Persson, som åpnet den første butikken i Västerås i september 1947. H&Ms managing director er i dag Karl-Johan Persson.
I 2013 hadde H&M totalt 114 butikker i Norge. H&Ms nordligste butikk åpnet i Alta i november 2009.


== Historie ==
H&M Hennes & Mauritz AB (H&M) ble grunnlagt i Sverige i 1947. Erling Persson hadde vært en tur i USA og besøkt lavprisvarehuset Lerner på 37th Street i New York. Her så han moteriktige dameklær som raskt kunne byttes ut om trenden snudde, en forretningsidé basert på lave produksjonsutgifter og små lagre. Hjemme i Västerås stengte Perssons far sin egen butikk for å investere i sønnens prosjekt. En fiskebutikk i Stora gatan 28 ble omgjort til klesbutikk med navnet Hennes. I 1968 kjøpte Erling Persson lokalene til Mauritz Widfors i Sergelgatan 22 i Stockholm, der det ble solgt jakt- og herreklær. Fra før lå det en Hennes-butikk i nabolokalene i Sergelgatan, en butikk som Persson ville utvide. Med i kjøpet fulgte et lager med herreklær som Persson inntok i sitt varetilbud. Samtidig omdøpte han firmaet til Hennes & Mauritz som siden ble forkortet til H&M.Bedriftens forretningsidé er å tilby mote og kvalitet til gunstig pris. H&M er notert på OMX Nordiske Børs Stockholm. Ved utløpet av 2015 var det rundt 4 000 H&M-butikker i 61 land. H&M har cirka 148 000 ansatte og omsetning var i 2015 totalt 210 milliarder svenske kroner, inklusive omsetningsavgift. H&M har et bredt sortiment som er delt opp i et antall konsepter for dame, herre, ungdom, barn og kosmetikk. Bedriftens kleskolleksjoner skapes av egne designere og mønstermakere. H&M eier ingen fabrikker selv, men benytter seg av rundt 700 uavhengige leverandører primært i Asia og Europa. Lønn til syersker utgjør rundt 0,5 % av prisen på et plagg.H&M har seks underkjeder: Monki, Weekday, &otherstories, ARKET, Afound og COS.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) H&M – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Idd

Idd (tidligere Idde) var et prestegjeld og en kommune i Østfold, som ble innlemmet i storkommunen Halden i 1967. Idd er nå et kirkesogn i Sarpsborg prosti.
Folkeetymologien kobler navnet til den ene av to søstre, Ida og Ara, som ryddet hver sin bygd i grenseskogene.
Sørover fra høydedragene ved Halden og Fredriksten festning skråner jordbruksbygda Iddesletta svakt nedover mot Fagerholt, der den møter en grein av Iddefjorden. Sørover langs Iddefjorden stiger landet igjen. I bergknausene langs fjorden finner man spor etter steinbrudd der iddefjordsgranitt har blitt hentet ut. I enden av fjorden ligger herregården Berby, ved utløpet av lakseelva Enningdalselva. Videre oppover elva åpner landskapet seg på nytt. Her, på grensa til Sverige, ligger enda en jordbruksbygd: Enningdalen. Den østre delen av Idd er kledd med skog. Fra Kornsjø, der jernbanen krysser grensa, og nordover strekker en rekke lange gran- og furukledde åser seg i nord/sør-retning. I øst ligger Boksjøene, og i nord Femsjøen. Der Femsjøen renner ut i elva Tista rager et mektig ra over sagbruksstedet Tistedal. Raet fortsetter nordvestover gjennom Berg og videre nordover.


== Prestegjeldet ==
Idd(e) var allerede fra middelalderen et prestegjeld i Nedre Borgesyssel prosti og det senere Sarpsborg prosti, som ved sin avvikling hadde sognene:

Idde
Asak
Enningdal
Tistedal


== Eksterne lenker ==
Gamle postkort fra Idd.
Idd og Enningdalen Historielag.
Illyria

Illyria er et oldtidsnavn på landskapet i det nordvestlige Balkan, langs kysten fra Albania i sørøst til den slovenske grensen i nordvest. Området var bebodd av illyrere, og ble innlemmet ca. år 1 i Romerriket under navnet Illyricum. 
I de første tiårene under østromersk styre (inntil 461) ble Illyria herjet av plyndringer fra vestgotere, hunerne og østgotere. Noen hundre år etter dette innvandret slaviske stammer inn i området på 700-tallet og assimilerte illyriske stammer i det som idag er Albania, Kosovo, Nord-Makedonia, Montenegro, Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hercegovina og Serbia.

Illyricum var en provins i Romerriket som erstattet kongedømmet Illyria og innlemmet det i det romerske riket rundt år 1. Den omfattet områder på østsiden av Adriaterhavet i landskapet Illyria. Den strakk seg fra Drinelven i dagens Albania til Istria (Slovenia/Kroatia) i nord, og Savaelven (Bosnia/Kroatia) i øst. Hovedstaden var Salonae nær dagens Split i Kroatia.
Kongedømmet Illyria ble erobret i 168 f.Kr., da romerne beseiret hæren til den illyriske kong Gentius. Fra 167 f.Kr. ble Illyria en romersk koloni, til og begynne med administrert som fire klient-republikker kalt Illyria, Dalmatia, Iapydia og Liburnia, men ble snart slått sammen til én romersk provins kalt Illyricum. Provinsen ble etter hvert økt i areal, ettersom romerne utvidet sin makt i regionen gjennom en rekke kriger. Romersk kontroll var ikke helt etablert før 11 f.Kr., da pannoniene var fullstendig beseiret.
Etter at et opprør blant pannoniene og dalmaterne ble knust i 9, ble provinsen Illyricum oppløst i år 10, og dets land ble delt mellom den nye provinsen Pannonia i nord og Dalmatia i sør. Navnet ble fortsatt brukt for å henvise til regionen, og ble senere gitt av keiseren Diokletian til praetorierprefekturet Illyricum, ett av fire prefekturer som han etablerte, som dekket Pannonia, Noricum, Kreta og hele Balkanhalvøya med unntak av Trakia.
Illyricum hadde betydelig strategisk og økonomisk betydning for romerne. Det hadde et antall viktige handelshavner langs kysten og gullminer i de indre regionene. Provinsen var også startstedet for Via Egnatia, den store romerveien som gikk fra Dyrrhachium (dagens Durrës) ved Adriaterhavet til Bysants i øst.
Regionens innfødte var kjent for sine militære evner, og de ble en viktig kilde for mannskap til den romerske hær. Flere kjente romerske keisere kom fra Illyria, inkludert Aurelianus, Claudius II og Diokletian.
For den etterfølgende historien til regionen, se Dalmatia og Pannonia.


== Se også ==
Illyrerkrigene


== Eksterne lenker ==
Guhnfeldt, Cato: «Norsk faghjelp til oldtidsfunn», Aftenposten 20. november 2008
Lerkendal stadion

Lerkendal stadion er hjemmearenaen til Rosenborg Ballklub og ligger i bydelen Lerkendal i utkanten av Trondheim sentrum. Stadionet ble åpnet 10. august 1947 og ble i begynnelsen først og fremst brukt av SK Freidig og FK Kvik. Rosenborg ble ikke leietager før i 1957. Tilskuerrekorden er 28 569 og ble satt i seriefinalen mot Lillestrøm den 15. oktober 1985 da Lerkendal fortsatt hadde en stor ståtribune og det var ståplasser i klokkesvingen. I dag er kapasiteten kun 21 421 tilskuere. Etter en rekke ombygninger på 1990- og begynnelsen av 2000-tallet fremstår stadionet som et av Norges mest moderne.


== Historie ==
Konstruksjonen av Lerkendal stadion begynte på 1930-tallet, og den ble åpnet 10. august 1947. Den bestod da av en hovedgressbane, to håndballbaner, to tennisbaner og en løpebane. Tilskuerkapasiteten var 37 000. Langsidene besto av midlertidige tretribuner, sørsiden hadde seteplasser, og på nordsiden var det bare ståplasser. Den første ombyggingen fant sted før 1962-sesongen, da tretribunene ble erstattet med betong på begge langsidene. Flomlys ble installert i 1968 etter krav fra UEFA.
I 2012 solgte RBK tomten utenfor Lerkendal stadion til eiendomsutvikler Arthur Buchardt for 66 millioner kroner. På Lerkendal stadions gamle parkeringsplass står nå hotellet Scandic Lerkendal.


== Konsertarena ==
I 2005 ble det også tatt initiativ for å gjøre Lerkendal til en nasjonal konsertarena, og 19. august samme år gikk Lerkendal Live '05 av stabelen. På programmet stod Kaizers Orchestra, Hellbillies, Wig Wam, D.D.E. og Ravi og DJ Løv, som til sammen holdt en konsert på mellom fire og fem timer. 22. juli 2008 spilte også Iron Maiden på Lerkendal. A-ha spilte på Lerkendal 4. september 2010.


== Søknad EM i fotball 2016 ==

I forbindelse med en felles norsk-svensk søknad om å arrangere fotball-EM i 2016, var Trondheim kandidat for å være en av vertsbyene. Lerkendal skulle da utvides til å romme 40 000 sitteplasser, noe som vil si en stor utbygging av dagens stadion. Etter at det ble annonsert at fotball-EM 2016 gikk til Frankrike, ble disse planene skrinlagt.


== Søknad EM i fotball for kvinner 2025 ==
Norge søker sammen med Sverige, Danmark og Finland om å arrangere fotball-EM for kvinner i 2025. Dersom den fellesnordiske søknaden blir valgt vil Trondheim og Oslo være de to norske arrangørbyene, med henholdsvis Lerkendal stadion og Ullevaal stadion som arenaer.


== Supercupfinalen ==
18. september 2014 ble Lerkendal tildelt Supercupfinalen for 2016. Den ble spilt den 9. august. Real Madrid vant 3–2 over Sevilla etter ekstraomganger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Christiansen: På hjemmebane : Lerkendal 1947–1962, 2017. 194 s. ISBN 9788230336281


== Eksterne lenker ==
(en) Lerkendal Stadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lerkendal på fotballbaner.no
Historien om Lerkendal på RBKs supportersider
NRK: Flest tilskuere
Slik blir EM i Trondheim
Lerkendal Stadion - Nordic Stadiums
Adriaterhavet

Adriaterhavet (italiensk: Mare Adriatico; slovensk: Jadransko morje; kroatisk: Jadransko more; serbisk og montenegrinsk: Jadransko more / Јадранско море; albansk: Deti Adriatik) er en del av Middelhavet som ligger nord for Otrantostredet mellom Puglia i Italia og Vlorëbukta i Albania. Sør for stredet ligger Det joniske hav. Det strekker seg til Trieste i nord. På vestsiden ligger Italia, mens på østsiden ligger Albania, Montenegro, Bosnia-Hercegovina (som har en 21 km lang kystlinje), Kroatia og Slovenia. De viktigste havnebyene langs Adriaterhavet er Venezia, Rimini, Trieste, Rijeka, Split, Dubrovnik og Durrës. Det største dypet på 1 324 m finnes i sør.
Grensetraktaten mellom Albania og Italia fra 1992 avklarer sjøgrensen på kontinentalsokkelen i Adriaterhavet mellom de to statene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adriatic Sea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adriatic Sea – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Leinstrand

Leinstrand er en tidligere herredskommune i Sør-Trøndelag, opprettet i 1837. Den ble 1. januar 1964 innlemmet i storkommunen Trondheim sammen med herredskommunene Byneset, Strinda og Tiller. Leinstrand omfattet områdene nord for Gaulosen fram til Leirelv-vassdraget med østlig grense gjennom  stasjonsbyen Heimdal som var delt mellom Leinstrand og Tiller.
Ved sammenslåingen hadde herredet et areal på 45,74 kvadratkilometer og 4 193 innbyggere.
Leinstrand sokn hørte til Melhus prestegjeld. I 1970 ble soknet delt slik at Heimdal ble et eget sokn i det nyopprettede Heimdal prestegjeld som også omfattet Tiller sokn som ble flyttet fra Klæbu prestegjeld. Resten av Leinstrand sokn ble overført til Byneset prestegjeld.Leinstrand er mest kjent for Gaulosen, Gaulas delta. Dette er et av de få større deltaområder i Norge som ikke er bebygd, og det er derfor vernet som Gaulosen naturreservat og landskapsvernområde.
Leddet lein i navnet kommer av gammelnorsk for skråning, helling, og gjenfinnes i stedsnavnet Skjetlein.
Lisbeth Nypan, den nest siste som i Norge ble henrettet for trolldom da hun ble brent på heksebål i 1670, var bondekone fra Leinstrand.


== Skoler ==
På Leinstrand ligger Skjetlein videregående skole, hvor det har det vært gårdsdrift i flere hundre år, før det fortsatte som en videregående landbruksskole i 1900. Skolen har om lag 100 elever. Det finnes også et skoleinternat her. 
Leinstrand huser også barneskolen Nypvang, hvor elever fra både Leinstrand og Ringvål går. Skolen har omtrent 200 elever fra 1.-7.trinn.
Ungdomskoletrinnet busses til Spongdal skole på Byneset. Her ble det åpnet et helt nytt skolebygg høsten 2014.


== Kulturliv ==
Leinstrand songlag
Byneset Leinstrand skolekorps
Leinstrand sanitetsforening
Leinstrand bygdekvinnelag
Leinstrand samfunnshus
Leinstrand idrettslag
Leinstrand menighet


== Referanser ==