jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Klokker

Klokker (tidligere også degn og kirkesanger) er en funksjon innen kirken. Klokkeren har som oppgave å hjelpe til ved gudstjenesten og å bidra til at det liturgiske liv foregår som det skal. Klokkeren hadde gjerne det musikalske ansvaret under gudstjenestene og var gjerne også lærer ved konfirmantundervisning.
I Den norske kirke har klokkeren vanligvis kirkevergen (daglig leder i sognet) som nærmeste overordnede. Klokkeren har sognepresten som foresatt ved kirkelige handlinger. Stillingen kan også omfatte diakonale funksjoner, kontorarbeid, administrative funksjoner og andre funksjoner.


== Historie ==
Tittelen klokker ble brukt alt i middelalderen, og som navnet sier var en av funksjonene å ringe med kirkeklokkene. På den tiden brukte man klokkene daglig, for å kalle til bønn morgen og kveld. Før reformasjonen hadde man dessuten noen små klokker som man benyttet inne i kirken, i forbindelse med nattverden. Klokkeren hadde også oppgaver med belysning, salmer, renhold og annet tilsyn. Før i tiden var det heller ikke uvanlig at klokkeren forrettet ved gravferder og lignende, siden det ofte var langt til der presten bodde. Da foretok presten jordfestelse ved  første anledning etter gravferden. I kirkeordinansen fra 1607 er het det seg at prest og klokker skulle samle barn og ungdom «en sinde om Ugen». Og da skulle klokkeren «Underviise Bønderfolch udi Chatecisme».
Klokkeren ble også kalt degn og kirkesanger tidligere. Hva tittelen ble var gjerne avhengig av hvilke funksjoner stillingen ble tillagt. Degnen hadde gjerne en mer omfattende stilling, spesielt fra 1730-tallet og framover (i forbindelse med loven om konfirmasjon og den nye skoleloven). Det var dessuten slik at degnen også ofte var lærer, selv om funksjonene var atskilte. I Danmark bruker man fortsatt degn som tittel på klokkeren. Kirkesangerens oppgaver var gjerne noe mer begrensede i forhold, også til klokkerens posisjon. Med innføring av kirkeorgler i landskirkene ble kirkesangeren avløst av organist og kantor-stillingen. Før dette var kirkesangeren langt på vei ansvarlig for menighetssangen.
Den siste loven om klokkere av 5. april 1963 gjelder ikke lenger. Tidligere var dette en lønnet og lovregulert stilling, men nå er det opp til hver kommune å bestemme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Retningslinjer for bruk av kirkens klokker. Vedtatt av Kirkemøtet 2015 (sak KM 18/15).
Uli Hoeneß

Ulrich «Uli» Hoeneß (født 5. januar 1952 i Ulm, Baden-Württemberg) er en tysk tidligere fotballspiller og president for klubblaget Bayern München.
Han er bror til Dieter Hoeneß. 
Som spiller startet han i VfB Ulm, men dro senere til FC Bayern München, hvor han ble i 8 år, fra 1970 til 1978. Han spilte som amatør i Bayern München, for å kunne delta i OL i München i 1972 på det tyske landslaget. Deretter spilte han for FC Nürnberg fra 1978 til 1979. 1972–1976 spilte han på det tyske landslaget. Hoeneß hadde en meget suksessrik karriere, og i løpet av 250 kamper i Bundesligaen scoret han 86 mål.
I 1982 var han den eneste overlevende i et flystyrt, som resulterte i tre dødsfall.
Uli Hoeneß ble 13. mars 2014 i Landgericht München II dømt til tre og et halvt års fengsel for skatteunndragelse. Det dreide seg om mer enn 28,5 millioner euro i manglende skatteinnbetalinger. Dagen etter meddelte han at han ikke ville anke dommen.
Etter sonet fengselsstraff, ble han valgt igjen til president av FC Bayern München i 2016. Han stilte ikke til gjenvalg i november 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uli Hoeneß – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Uli Hoeneß – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Uli Hoeneß – Olympics.com 
(en) Uli Hoeneß – Olympedia 
(en) Uli Hoeneß – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Uli Hoeneß – FIFA 
(en) Uli Hoeneß – UEFA 
(en) Uli Hoeneß – Transfermarkt 
(en) Uli Hoeneß – Transfermarkt (manager) 
(en) Uli Hoeneß – national-football-teams.com 
(en) Uli Hoeneß – WorldFootball.net 
(en) Uli Hoeneß på Internet Movie Database 
(fr) Uli Hoeneß på Allociné 
(en) Uli Hoeneß hos The Movie Database
Radiokanal

Radiokanal er et uttrykk som benyttes både i kringkasting og i generell radioterminologi. Den egentlige betydningen henviser til en fastsatt frekvenstildeling fra offentlige myndigheter, og da vanligvis som en duplekskanal, en kombinasjon mellom sende- og mottakerfrekvens mellom to stasjoner, slik at begge stasjoner kan føre kommunikasjon uten avbrudd.
En radiokanal kan også være en simplekskanal der flere enkeltfrekvenser inngår i en kanalplan og der sende- og mottaksfrekvens er den samme.
Kringkastingstasjoner kan også omtale som radiokanaler. Dette skyldes at mange britiske og amerikanske radio- og fjernsynstasjoner har ordet i sitt navn, f.eks. Channel One, Channel Two, Channel 3, Channel 4 osv. I denne betydningen henviser ordet kanal ikke til en bestemt frekvenskombinasjon, men til radiostasjonen som mediainstitusjon.
Botulisme

Botulisme (latin: botulus – pølse) er en alvorlig lidelse forårsaket av en nervegift laget av bakterien Clostridium botulinum.  Det finnes tre former for botulisme: matbåren botulisme, sårbotulisme, og barnebotulisme.Bakterien Clostridium botulinum trives særlig i mat som oppbevares over tid (hermetiserte grønnsaker, salt kjøtt, pølser, spekeskinke, salt fisk med videre). En spesielt potent smittekilde i Norge er hjemmelagd rakfisk, hvor fiskekjøttet har blitt forurenset under produksjon av enten tarminnhold fra fisken selv, eller fra jord, hvor bakterien finnes naturlig. Siden rakfisk lages under kontrollert anaerob gjæring (uten oksygen) påvirker ikke dette bakterien, da den også er anaerob (lever uten oksygen). Rakfisk produseres også uten varmebehandling.
Bakterien produserer toksinet ved middels varme temperaturer, omkring 40 grader. Toksinet ødelegges ved temperaturer over 60 grader. En typisk risikosituasjon er store skinker som er kokt, som blir avkjølt over lang tid.Botulisme kalles ofte for «pølseforgiftning» på norsk. Botulintoksinet hører til de sterkeste gifter som er kjent. Det har vært beregnet at 1 mg av et renset toksin kan drepe 1 500 tonn marsvin, det vil si cirka 3 millioner dyr. 1 µg blir sett på som dødelig dose for et menneske. Fordi bakterien er sporedannende kan den overleve i mat som har vært utsatt for høy temperatur.  
Det finnes åtte forskjellige typer av bakterien, A til H. Symptomene på botulisme er lammelse av øyemusklene, tørrhet i munnen, svelgebesvær og talebesvær. I alvorlige tilfeller kan det være dødelig. Det kan gå noen timer til et døgn før symptomene melder seg.
Hos spedbarn er inntak av honning også en risikofaktor for botulisme.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Botulisme - veileder for helsepersonell», fra Folkehelseinstituttet
Sakristan

En sakristan er en person som har ansvar for driften av sakristiet i en kirke, og spesielt for å forberede til gudstjenester. Stillingen kan være lønnet eller ulønnet, og den kan innehas av både geistlige og legfolk. 
Sakristanen har ansvar for at paramenter, annet utstyr og liturgiske bøker er på plass og i god stand. I forbindelse med gudtjenester påligger det også et ansvar for at de rette tekster brukes og at rett liturgisk farge velges; dette er et ansvar som i stor grad deles med presten. 
I Den norske kirke er sakristanens oppgaver normalt fordelt mellom kirketjener og klokker. I Den ortodokse kirke er det vanlig at sakristanen er en diakon, og det kan ikke under noen omstendigheter være en kvinne.
The Spectacle

The Spectacle var et punk/hardcore/metalband fra Bodø i Nordland. De eksisterte fra 2000 til 2006.


== Historie ==
The Spectacle oppsto i Bodø høsten 2000. Medlemmene i bandet hadde vært aktive i musikkmiljøet i Bodø fra midten av 90-tallet med å spille i band, arrangere konserter, lage fanziner og "politisk" aktivisme. The Spectacle oppsto da forløperen Nagazaki ble oppløst og et par av medlemmene bestemte seg for å fortsette, si opp dagjobbene sine og gjøre det nye bandet til et nærmest fulltidsprosjekt. The Spectacle var hele veien tro mot "gjør-det-selv" idealene i punken, de gav ut platene sine selv, booket turnéer selv og spilte (med noen få unntak) konserter med fri aldersgrense. Alle medlemmene i The Spectacle var (og de fleste er fortsatt) veganere eller vegetarianere. Bandet var nært knyttet til det amerikanske anarkistiske punkkollektivet CrimethInc, som blant annet gav ut CD-versjoner av bandets to album. The Spectacle turnerte Europa flere ganger og var dessuten på en omfattende turné i USA sammen med det amerikanske punk/crustbandet Requiem. I september 2003 ble bandet invitert til å delta i programmet Lydverket på NRK. Bandet takket nei, noe som skapte en del debatt i lokalpressen og i musikkmiljøet i Bodø. The Spectacle holdt sin siste turné i mai og juni 2006, hvor de hovedsakelig spilte i Skandinavia og Nord-Europa. Den siste konserten spilte de for et fullsatt «Sinus» fredag den 9. Juni 2006 i hjembyen Bodø. Nesten ett og et halvt år senere, under Bodø Hardcore Festival #10, høsten 2007 spilte fem av medlemmene en enkeltstående konsert.
Jørgen Larsen flyttet til Oslo og fortsatte i indiebandet Lukestar. Kjetil Jensen fortsatte en liten stund som vokalist med sideprosjektet sitt Beyond The Fences, og senere som trommeslager for det amerikanske indiebandet Mount Eerie før han startet opp soloprosjektet The Well In Hell. Endre Njøs ble medlem i Kollwitz og Martin Bowitz og Torbjørn Hafnor ble med i Cold Mailman.
Etter at bandet ble oppløst så ble begge deres fullengde-album trykt opp i nye opplag av to ulike amerikanske plateselskap, henholdsvis P. W. Elverum & Sun og Scenester Credentials. Dette var eksklusive og forseggjorte vinylutgaver som supplerte de norske vinylutgavene.
Den 21. august 2011 ble I, Fail kåret av Morgenbladet til å være norgeshistoriens 92. beste plate gjennom tideneNavnet The Spectacle er inspirert av boka The Society of the Spectacle av den franske situasjonisten Guy Debord, utgitt i 1967.


== Medlemmer ==
Andreas Bakkemo – vokalist
Endre Njøs – gitarist
Jørgen Smådal Larsen – gitarist
Martin Bowitz – bassist
Torbjørn Hafnor – gitarist
Kjetil Jensen – trommeslager


== Diskografi ==
The Spectacle (EP), 10" EP (Smart Patrol Records. 2002)
Rope or Guillotine, LP/CD (Smart Patrol Records/CrimethInc. 2004)
I, Fail, 2xLP/CD (Smart Patrol Records/CrimetInc. 2005)
Two song 7" SINGEL (Smart Patrol Records 2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Spectacle på Discogs 
(en) The Spectacle på MusicBrainz 
(en) The Spectacle på Last.fm 
The Spectacle – Myspace-side
CrimethInc. – CrimethInc. hjemmeside
Smart Patrol – Smart Patrol Rec. hjemmeside
CrimethInc.

CrimethInc., også kjent som CWC («CrimethInc. Ex-Workers Collective» eller «CrimethInc Ex-Workers Ex-Collective»), er en desentralisert anarkistisk kollektiv av selvstyrte enheter i USA. CrimethInc. som oppsto på midten av 1990-tallet, opprinnelig som et hardcore fanzine Inside Front, og begynte å fungere som et kollektiv på 1996. De har siden da utgitt et mangfold av artikler og fanziner for anarkistbevegelsen og spredt plakater og bøker utgitt av dem selv.Enheter knyttet til CrimethInc. har utgitt bøker, plater og organisert kampanjer over hele USA i kamp mot globalisering og representativt demokrati til fordel for radikale samfunnsorganisering. Mindre offentlige aksjonsgrupper har utført direkteaksjoner (inkludert brannstifting og datahacking), opprettet internasjonale sammenkomster og andre hendelser, satt i gang opptøyer og turnert med multimedia og framføringer eller musikaler bestående av musikk som anarchopønk. Kollektivet har fått nasjonal oppmerksomhet og akademisk interesse i USA, foruten også kritikk og lovprisning fra andre anarkister for deres aktiviteter og filosofi. CrimethInc. har en tilknytning til den nordamerikanske anarchopønkescenen grunnet til deres slektskap og forhold til utøvere innen sjangeren og grunnet utgivelsen av bladet Inside Front. Kollektivet har siden ekspandert til en samtidig antikapitalistisk bevegelse. Det finnes enheter utenfor USA, blant annet i Tsjekkia, Spania og latinamerikanske grupper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CrimethInc.
«Rethinking CrimethInc.» — kritisk betraktning utgitt av Anarkismo.net
Intervju med selvidentifisert CrimethInc. operert av Erika Ransom ved Bay Area Anarchist Bookfair
Oahu

Oahu, eller O'ahu, er den tredje største og mest folkerike av øyene i Hawaii, og et eget fylke (county) på øygruppen. På Oahu ligger Hawaiis hovedstad Honolulu. Arealet er på 1 547,88 kvadratkilometer mens befolkningen er på rundt 953 000 mennesker. Som de andre øyene i Hawaii er Oahu vulkansk, og består av to vulkaner, Waiʻanae og Koʻolau.
Det japanske angrepet på Pearl Harbor, en amerikansk marinebase vest for Honolulu i 1941 markerte det amerikanske inntog i andre verdenskrig.
TV-serien Lost (2004-2010) ble spilt inn på Oahu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oahu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Oahu – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Helgeland Sinfonietta

Helgeland Sinfonietta (etablert i Mosjøen den 17. april 1998) er et norsk orkester med ansvar for oppsetning av variert klassisk musikk på Helgeland.  Det er basert
ved Kulturverkstedet i Mosjøen.  Orkesteret ledes og drives av et styre med representanter for alle distriktsmusikergruppene på Helgeland, herunder Nesna, Mo i Rana, Brønnøysund og Mosjøen.  Organisasjonen samarbeider ellers med gruppene Vefsn-Ensemblet, KammeRana og Trio Nesna.


== Oppsetninger ==
Et utdrag av deres oppsetninger følger

Vivaldis Gloria , 1998
Dagsvik Julekantate, 1998
Messias av Händel, 2000
Sigvald Tveit,  bestillingsverk av til Petter Dass-dagene, 2001
La Serva Padrona, 2002
Bjørn Andor Drage, Heksemusikk, 2003
Cellox4, 2004
filmmusikk til stumfilmen «Markens Grøde», 2002-2006
«Lytt på Nytt», 2005


== Eksterne lenker ==
helgelandsinfonietta.no
Frode Nymo

Frode Nymo (født 27. november 1975 i Egersund), oppvokst i Valnesfjord utenfor Fauske, er en norsk jazzmusiker (saksofon), bror av jazzmusikeren Atle Nymo.  Han ble tidlig med i Bodø Big Band under lærer Henning Gravrok, og senere utdannet ved Jazzlinja (NTNU), der han og medstudenter etablerte Urban Connection med Spellemannprisen og to plateutgivelser som resultat.  Med broren har han plateutgivelser med Atle Nymo & Frode Nymo Quartet (2004).  Mottaker av Valnesfjords «Årets Oppmerksomhet» i 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
frodenymo.com
(en) Frode Nymo på MySpace
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Ad Lib Jazzklubb

Ad Lib Jazzklubb (etablert i Bodø i 1976) er en norsk musikkorganisasjon med det formål å fremme rytmisk musikk i Bodø og omegn.  Navnet Ad lib er et vanlig musikkuttrykk. Den er tilsluttet Norsk jazzforum og er Nordnorsk jazzsenters hovescene for jazz, med ansvar for konsertdrift, og der man på «Sinus» har rundt tretti arrangement årlig, også i samordning med Nordland Musikkfestuke.  Nytt av 2006 er «Bodø Latinofestival».  Klubben har vært ledet av blant annet Jan Ole Otnæs og Henning Gravrok.  Leder i 2004 ble Otto Kjelstrup. Linda Storholm ble tilsatt som daglig leder i 20%.


== Eksterne lenker ==
sinuslive.no Arkivert 3. november 2013 hos Wayback Machine. – konsertscene
Harald Haugen (bokhandler)

Harald Jostein Haugen (født 19. november 1941 i Volda, død 2. juni 2016) var en norsk bokhandler, som gjennom butikken Haugen Bok i hjembygda var primus motor for boksalg per postordre og på Internettet.
Av utdanning hadde Haugen handelsskole og bokhandlerskolen (1961). I 1965 overtok han farens bokhandel, som denne hadde drevet i Volda siden 1929. Da Haugen følte behov for å utvide markedet utover det reint lokale, begynte han med salg av bøker – hovedsakelig verker – per postordre, og fra 1978 ble dette en vesentlig del av virksomheten. Firmaet annonserte i aviser og tidsskrifter og etter hvert også i fjernsyn. I 1998 tok Haugen Bok som en av de første i Norden i bruk Internettet som salgskanal, også det med stor suksess. I 2009 ble den regulære bokhandeldriften avviklet.
Haugen trakk seg tilbake fra ledelsen av firmaet fra 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Haugenbok.no
Marek Woloszyn

Marek Andrzej Wołoszyn (født 4. september 1963 i Polen) er en polsk-norsk illustratør, designer og kunstskribent. 
Marek Woloszyn har utdannelse fra kunstakademiet i Kraków i Polen. Han har illustrert flere bildebøker i Norge. Han har tidligere arbeidet med SIRKEL – teknisk kunstmagasin for Kunstnernes eget materialutsalg (KEM) i Oslo. 
Marek Woloszyn kom til Norge tidlig på 1990-tallet. Han er gift med illustratøren Hilde Kramer. De bor på Enebakkneset i Akershus. 


== Bibliografi ==


=== Billedbøker ===
(1991): Gratulerer med dagen Bjarne Betjent (tekst av Eyvind  Skeie)
(1993): Hund får besøk (tekst av Cecilie Løveid)
(1993): Herr Blaas vakre verden (tekst av Arild Nyquist)
(1994): Men jeg drømte det, jo! (tekst av Dag Larsen)
(1993): Frosken og sjiraffen (tekst av Thorvald Steen)
(1994):  Da frosken og sjiraffen skulle stupe kråke (tekst av Thorvald Steen)
(1995): Frosken og sjiraffen og stillheten (tekst av Thorvald Steen)
(1996): Eventyret om Mozart (tekst av Minken Fosheim)
(2004): Kongen som var redd for lyset (tekst av Marit Ihle)(no) Publikasjoner av Marek Woloszyn i BIBSYS


== Priser ==
(1996): Kulturdepartementets billedbokpris for Eventyret om Mozart


== Referanser ==
Sandro Grande

Sandro Grande (født 29. september 1977) er en kanadisk midtbanespiller i fotball. Han ble kjøpt til Molde Fotballklubb før 2006-sesongen. Han har tidligere spilt for Viking i Norge, samt for lag i Canada og Italia.
Han pådro seg en kneskade i en eliteseriekamp for Molde i 2006, og var skadet i hele 2007-sesongen. I 2008 ble han fristilt fra kontrakten med Molde. Han fikk med seg totalt 14 kamper i 2006-sesongen, ingen i 2007 og 2008.


== Eksterne lenker ==
(en) Sandro Grande – FIFA 
(en) Sandro Grande – Transfermarkt 
(en) Sandro Grande – national-football-teams.com 
(en) Sandro Grande – FootballDatabase.eu 
(en) Sandro Grande – FBref
Golden Globe

Golden Globe er en amerikansk prisutdeling for film og fjernsyn, som årlig finner sted under en formell middag. Prisutdelingen har siden 1944 vært arrangert av Hollywood Foreign Press Association (HFPA), og er en viktig del av filmindustriens «prisutdelingsårstid», som hvert år toppes av Oscarutdelingen. 
Utdelingen av Golden Globe-prisene har siden 1996 blitt sendt på NBC, og er vanligvis den tredje mest sette fjernsynssendte prisutdelingen hvert år, bak Oscar og Grammy.
Utdelingen finner sted tidlig på året, basert på stemmer fra 86 journalister bosatt i Hollywood og med tilknytning til media utenfor USA.
Utvelgelsen for Golden Globe-prisene begynner 1. oktober.
Cecil B. DeMille-prisen er en ærespris til spesielt talentfulle skuespillere som har utmerket seg. Cecil B. DeMille var en av de mest suksessfulle filmskaperne gjennom første delen av 1900-tallet. Han var også den første som mottok prisen i år 1952.
Hvert år blir det bestemt en som skal være Miss/Mr. Golden Globe. Det er ofte døtre og sønner av godt kjente kjendiser som blir plukket ut.


== Utdelinger ==
Den 75. Golden Globe-utdelingen for året 2017
Den 74. Golden Globe-utdelingen for året 2016
Den 73. Golden Globe-utdelingen for året 2015
Den 72. Golden Globe-utdelingen for året 2014
Den 71. Golden Globe-utdelingen for året 2013
Den 70. Golden Globe-utdelingen for året 2012
Den 69. Golden Globe-utdelingen for året 2011
Den 68. Golden Globe-utdelingen for året 2010
Den 67. Golden Globe-utdelingen for året 2009
Den 66. Golden Globe-utdelingen for året 2008
Den 65. Golden Globe-utdelingen for året 2007
Den 64. Golden Globe-utdelingen for året 2006
Den 63. Golden Globe-utdelingen for året 2005
Den 62. Golden Globe-utdelingen for året 2004
Den 61. Golden Globe-utdelingen for året 2003
Den 60. Golden Globe-utdelingen for året 2002
Den 59. Golden Globe-utdelingen for året 2001
Den 58. Golden Globe-utdelingen for året 2000


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Golden Globe Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ragnvald Vaage

Ragnvald Vaage (født 29. april i Kvinnherad 1889, død 1966) var en norsk forfatter og gårdbruker. Vaage ble født og bodde på Våge på Sunde i Kvinnherad.
Han gikk på Voss folkehøgskole 1906, ble grundtvigianer av livsholdning og var knyttet til ungdomslagsbevegelsen som taler. Det meste av livet drev han hjemgården, en virksomhet med knappe marginer og lite overskudd. 
Vaage utga 20 bøker gav mellom 1912 og 1965: syv diktsamlinger, barnebøker, romaner, fortellinger og noveller. I dag huskes han best for barnebøkene, og barnebokdebuten Gutane paa Tedneholmen (1923) er den som oftest trekkes frem. Hovedpersonen Torvall er 12 år gammel, og brytes mellom barndom og voksenliv i et trangt bygdemiljø. Hans forsøk på å bygge sin egen båt mislykkes.
Bøkene Den forunderlege vegen og Den gode sumaren er basert på forfatterens egen barndom. 
Ståle Kyllingstad laget en statue av Ragnvald Vaage som ble avduket ved broa på Sunde i 1979. Forfatteren Lars Amund Vaage og komponisten Knut Vaage er barnebarn av Ragvald Vaage. Knut Vaage har satt melodi til flere av bestefarens dikt.


== Bibliografi ==
Liv som strir – (1912)
Bylgja – (1913)
Strengspel  – (1914)
Gullbergland – (1915)
Gutane paa Tedneholmen – (1923)
Isløysing – (1924)
Paa botnen – (1925)
Bø-karane – (1928)
Ættarjord – dikt (1928)
Porsvikfola – (1930)
Mot stupe – (1933)
Mannsemne – (1936)
Av jord er du komen  – (1941)
Den forunderlege vegen – (1949)
Den vonde draumen – (1953)
Den gode sumaren – (1955)
Stivnakkane – (1957)
Dikt i utval – (1959)
Ola og Borken – (1960)
Sumarkveld ved fjorden – (1962)
Heim frå havet – dikt (1965)
På botnen – noveller, posthumt (1989)


== Priser ==
Melsom-prisen 1942 (sammen med Inge Krokann)
Sunnmørsprisen 1953, for Den vonde draumen
Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur 1955, for Den gode sumaren


== Referanser ==


== Kilder ==
Sonja Hagemann: Barnelitteratur i Norge 1914-1970, Aschehoug, Oslo, 1974 ss. 48-55
Birkeland, Risa, Vold. Norsk barnelitteraturhistorie. 2. utg. Samlaget, 2005 ISBN 82-521-5933-8
Festskrift til Ragnvald Vaage på 70 årsdagen 29. april 1959. Oslo, 1959