jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Type 93 (motorvognsett)

Type 93 er et to-vogns dieselmotorvognstog som brukes av SJ Norge, og tidligere av Vy, for tog på Nordlandsbanen, Raumabanen og Rørosbanen. Togene er laget av Bombardier Transportation i Aachen og er av typen Bombardier Talent. 15 av disse togsettene er bygget.
Togene ble bygget i 2001 og erstattet flere av de klassiske togene med lokomotiv og vogner. Bruken av slike tog på dagtoget mellom Trondheim og Bodø, Norges lengste togstrekning, har gjort at farten kan økes, men har likevel vært noe omstridt fordi enkelte mener at komfortnivået i type 93 er lavere enn i de gamle togene. Det ble 14. februar 2007 vedtatt av styret i NSB å fjerne togsettet fra avgangene mellom Bodø og Trondheim. Folkeaksjonen for Nordlandsbanen jublet over å få tilbake de gamle togsettene, som besto av Di 4 og B5-vogner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) NSB type 93 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Type 93 – NJK Materielldatabasen
Type 93 – Jernbane.net
Iglemyr

Iglemyr er et tidligere myrområde på Austrått i Sandnes kommune. Kun en liten del myr finnes i dag. Tidligere kunne man finne salamandere, blodigler, frosker og andre sumpdyr. Myren har grodd mer og mer igjen, noe som har resultert i at
det en gang sprudlende dyrelivet ble sterkt truet.
I tillegg til turområdet ved myra, finner man boliger, Iglemyr skole, Austrått bydelshus, Austråtthallen, Iglemyr fotballanlegg og lokalene til Sandnes sykleklubb her.
Mellomtrinnet på Iglemyr skole grov opp myra og fant flere levende salamandre. Skolens arbeid gav frukter og dyrelivet ble gjenoppdaget, til stor glede for folk i lokalsamfunnet.
Nybygda Idrettslag

Nybygda Idrettslag (stiftet 29. mars 1933) er et idrettslag i Ringsaker kommune i Innlandet.
Skiløperen Ole Martin Ellefsæter, som bl.a. tok gull på 50 km og på 4 x 10 km stafett under OL 1968 i Grenoble, representerte Nybygda IL.
Skiløperen Hilde Gjermundshaug Pedersen representerer Nybygda IL. Under Ski-NM 2006 på Kongsberg tok Pedersen, sammen med sine døtre Eli og Ida, et historisk NM-gull i stafett for denne skiforeningen.


== Fotball ==


=== Tabellen ===


== Eksterne lenker ==
Nybygda Ski
Tidenprisen

Tidenprisen er en skjønnlitterær pris utdelt av Tiden Norsk Forlag siden 1996.  Prisen skal gå til en forfatter som «gjennom sine utgivelser har forent litterær kvalitetsbevissthet med evne og vilje til å kommunisere med et lesende publikum». Den ble foreløpig siste gang utdelt i 2004.


== Prisvinnere ==
1996 – Tore Renberg
1997 – Niels Fredrik Dahl
1998 – Kristine Næss
1999 – Lars Ramslie
2000 – Einar O. Risa
2001 – Pål H. Christiansen
2002 – Arne Ruste
2003 – Gaute Heivoll
2004 – Jens M. Johansson
Liste over Russlands monarker

Liste over Russlands monarker er en oversikt over herskende monarker av Vladimir-Suzdal, Moskva og Russland.


== Storfyrster av Vladimir-Suzdal, 1168–1318 ==
Andrej I (1168–1174)
Mikhail (1174–1176)
Vsevolod III (1176–1212)
Jurij II (1212–1216)
Konstantin I (1216–1218)
Jurij II (1218–1238), gjensinnsatt
Jaroslav II (1238–1246)
Svjatoslav (1246–1249)
Andrej (1249–1252)
Aleksander Nevskij (1252–1263)
Jaroslav III (1264–1271)
Vasilij av Kostroma (1272–1277)
Dmitrij av Pereslavl (1277–1294)
Andrej III (1294–1304)
Mikael Jaroslavitsj (1304–1318)


== Storfyrster av Moskva, 1283–1547 ==
Daniel (1283–1303)
Jurij (1303–1325)
Ivan I (1325–1341)
Simeon (1341–1353)
Ivan II (1353–1359)
Dmitrij Donskoj (1359–1389)
Vasilij I  (1389–1425)
Vasilij II den blinde (1425–1462)
Ivan III den store (1462–1505) – første hersker over hele Russland
Vasilij III (1505–1533)
Storfyrstinne Jelena Glinskaja (regent for sin sønn, Ivan IV, 1533–1538)
Ivan IV den grusomme (1533–1547) – første Tsar


== Tsarer av Russland, 1547–1721 ==
Ivan IV den grusomme (1547–1584)
Simeon Bekbulatovitsj (1574–1576)
Fjodor I (1584–1598)
Boris Godunov (1598–1605)
Fjodor II (1605)
Dmitrij (1605–1606)
Vasilij IV (1606–1610)
*Interregnum
Mikhail I (1613–1645)
Aleksej I (1645–1676)
Fjodor III (1676–1682)
Ivan V (1682–1696) (medregent med Peter I)
Peter I den store (1682–1721)


== Keisere og regjerende keiserinner av Russland, 1721–1917 ==
I 1917 blir keiserriket oppløst av den russiske revolusjonen. Se Sovjetiske ledere og Liste over Russlands presidenter for fortsettelsen.


== Eksterne lenker ==
Godunov to Nicholas II av Saul Zaklad
Jomfruland fyr

Jomfruland fyr er en fyrstasjon med kystfyr som ligger på øya Jomfruland utenfor Kragerø i Telemark.
Jomfruland fyrstasjon har to fyrtårn. Det eldste ble bygd i tegl i 1838 og satt i drift året etter. Fyret er 22 meter høyt. Lyktehuset er fjernet. Dagens fyr er et 31 meter høyt støpejernstårn fra 1938 med 2. ordens linseapparat. Fyret ligger midt inne på øya og rager 48 moh. Fyrstasjonen består i tillegg til de to tårnene av assistentbolig samt andre boliger og uthus gruppert i et tun. Det er mulig å gå opp i det eldste tårnet i fellesferien. Det er en tyskprodusert militærkikkert på toppen. Kikkerten ble av tyske styrker til å rekognosere i Kragerøskjærgården og ut mot Oslofjorden. Kikkerten er krigsbytte fra den andre verdenskrig.
Jomfruland fyr er motiv på et norsk frimerke (NK 1581) utgitt 1. september 2005.


== Se også ==
Norske fyr


== Eksterne lenker ==
«Norsk fyrliste 2008» (PDF). Kystverket. Arkivert fra originalen (PDF) 24. juli 2011. 
«Jomfruland fyrstasjon». Norsk Fyrhistorisk Forening. Arkivert fra originalen 31. mars 2009. 
«Jomfruland fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Pinnsvinfisker

Pinnsvinfisker (Diodontidae) er en gruppe fastkjevefisker.
Kroppen er utstyrt med tallrike, lange pigger som kan være opptil 70 cm lange. Når pinnsvinfisken tas opp av vannet, sluker de luft og blir oppblåst som en ballong.
Tørrede preparerte pinnsvinfisk, i oppblåst tilstand med struttende pigger, var vanlige sjømannssouvenirer fra tropiske farvann. I mange norske sjømannshjem hang pinnsvinfisk under taket.


== Eksterne lenker ==
(en) pinnsvinfisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) pinnsvinfisker i Encyclopedia of Life 
(en) pinnsvinfisker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) pinnsvinfisker hos Artsdatabanken 
(en) pinnsvinfisker hos Fossilworks 
(en) pinnsvinfisker hos ITIS 
(en) pinnsvinfisker hos NCBI 
(en) Kategori:Diodontidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diodontidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Type 70 (motorvognsett)

Type 70 er et elektrisk tog bestående av fire vogner, hvorav én motorvogn. Det er beregnet på mellomdistanser og benyttes som regiontog på Østlandet.Pr. 2016 ble toget, ifølge daværende NSB, brukt på rutene Oslo–Halden-Göteborg og Eidsvoll-Oslo-Skien Det har også vært brukt i enkelte rushtidstog Moss–Skøyen. Det har vært brukt på Gjøvikbanen (Oslo S-Gjøvik) og på Bratsbergbanen. Pr. 2021 brukes Type 70 på enkelte avganger mellom Oslo S og Halden, oftest i rushtimene, og som innsatstog på Vestfoldbanen. Som øvrige elektriske motorvognsett i Norge kan de multippelkobles og kjøres ofte i tospann, særlig i rushtidene. Trippel togsett er også mulig, men er bare blitt kjørt med passasjerer ombord i alle tre i togsett mellom Oslo og Otta under vinter-OL i 1994.


== Historikk ==
Type 70 erstattet type 68, men også noen tog som ble kjørt med lok og vogner. De ble levert som «InterCity Express»-tog i 1992 og utgjorde en stund ryggraden i intercity-trafikken på pendelruten Skien–Oslo–Lillehammer. I 1992 var toppfarten på 160 km/t høyere enn for andre norske tog, og høyere enn tillatt på noen norsk jernbane før strekningen Ski-Sandbukta på Østfoldbanen ble fullført i 1996 og Gardermobanen i 1998–99.
Til å begynne med var billetter for disse togene dyrere enn for de vanlige togene. De ble noe senere merket som «Agenda»-tog, en tidligere NSB-betegnelse for mellomdistansetog (også type 93 og 73B inngikk i «Agenda»-konseptet). Siden type 70 brukes på pendlerruter, går en del avganger mot Oslo svært tidlig, ofte rundt klokken 5 om morgenen. Togene har en stilleavdeling der bruk av mobiltelefon og høylytte samtaler er forbudt.
Type 70-settene er delvis erstattet av type 73 og 74, men 14 av settene som ble bygget er fortsatt i tjeneste. De ble bygget av Duewag, Adtranz og Vst. Sundland i 3 serier:

Serie I: 70-01 til 70-09
Serie II: 70-10 til 70-12
Serie III: 70-13 til 70-16Togsettene består av BFM70, B70, B70 og ABS70


== Uhell ==
En alvorlig ulykke med 70-02 skjedde nær Kjose på Vestfoldbanen 1. juli 2008. Toget kjørte inn i et steinras, sporet av, traff tunnelåpning og ble kastet inn i tunnelen. Ingen omkom eller ble alvorlig skadet, men lokføreren og konduktøren ble lettere skadet. De materielle skadene var store. Tre av vognene ble raskt reparert og turnert over på andre togsett mens andre vogner var inne til oppgradering. Motorvognen 70002 var først tilbake i drift 1 1/2 år senere.
Type 70 har opp gjennom årene også vært innblandet i en rekke mindre uhell, så som kollisjon mellom sett under skifting, avsporinger, påkjørsler av biler og kjørt i ras. 


== Utrangeringer ==
I desember 2020 ble de to første Type 70 settene utrangert ved ruteskiftet den 13 desember, da ble 70-05 og 70-10 utrangert. I 2022 er ytterligere åtte togsett utrangert, nr. 01, 03, 07, 08, 09, 13, 15 og 16 Alle Type 70 sett planlegges å være utrangert innen 2024.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) NSB type 70 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Type 70 – NJK Materielldatabasen
Type 70 – Jernbane.net
Railfaneurope bilder
Baldur’s Gate

Baldur's Gate er en videospillserie bestående av to tredjepersonsrollespill, hvert med en tilhørende utvidelsespakke. Serien ble utviklet av kanadiske BioWare, samt Baldur's Gate: Dark Alliance utviklet av Snowblind Studios og Baldur's Gate: Dark Alliance II utviklet av Black Isle Studios. Spillene benytter Dungeons & Dragons-regelsettet i Forgotten Realms-universet.


== Spillene ==
1998: Baldur's Gate, BioWare
1999: Baldur's Gate: Tales of the Swordcoast, BioWare
2000: Baldur's Gate II: Shadows of Amn, BioWare
2001: Baldur's Gate II: Throne of Bhaal, BioWare
2001: Baldur's Gate: Dark Alliance, Snowblind Studios
2004: Baldur's Gate: Dark Alliance II, Black Isle Studios
2020: Baldur's Gate 3, Larian Studios


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BioWares hjemmesider
Planet Baldur's Gate
Baldur's Gate hos MobyGames
Baldur's Gate II hos MobyGames
Baldur's Gate: Dark Alliance hos MobyGames
Baldur's Gate: Dark Alliance II hos MobyGames
BG I og II walkthrough
Type 92 (motorvognsett)

Type 92 er en togtype bestående av dieselmotorvogner og styrevogner. 
Et 92-togsett består av to vogner. Faste togsett-kombinasjoner er 01 + 51 osv. til 10 + 60, 11 + 81 osv., og 15 + 91. Inntil fire togsett, åtte vogner, kan kobles sammen og kjøres i fellesstyring. Fire (nr. 11 - 14) av de femten settene var opprinnelig utstyrt med godsrom og ett (nr. 15) med både gods- og postrom. Ved modernisering ble gods- og postrommene fjernet og erstattet av vanlig innredning med sitteplasser.
Type 92 mangler en del av bekvemmelighetene, som for eksempel matautomater, som finnes på den nyere type 93 som brukes på lengre strekninger.
Ett av settene (nr. 14) ble ødelagt i Åsta-ulykken 4. januar 2000 da 19 mennesker omkom. Neste til utrangering var 92-06 i august 2021, etter kollisjon med en traktor ved Os noen måneder tidligere.
92-settene gikk i 2005 og 2006 i gjennom en større oppgradering. De fikk da nye seter og nye farger utvendig.
Togsettene brukes i 2021 på strekningene Hamar–Trondheim S (Rørosbanen), Lundamo–Steinkjer og Heimdal–Storlien, men vil etter Norske Togs plan utfases i 2021, i takt med innfasingen av Type 76 


== Interne forskjeller ==
Noen 92-sett er mulig å skille fra hverandre på særegne detaljer:

92.01-settet. BM 92.01 og BS 92.51 har individnummeret plassert nærmere sentrum på fronten. De øvrige settene har nummer over høyre frontlys. (Dette gjelder kun etter 2004 da settene ble omlakkert).
92.02-settet. BM 92.02 har kun to vinduer som kan åpnes på hver side. De øvrige motorvognene har fire.
92.06-settet. BS 92.56 har et rødt sidespeil på venstre side. De andre styrevognene har sort.
92.09-settet. BS 92.59 har siden det fikk nye farger hatt sort merking på siden i stedet for hvit. Gjelder begge sidene.
92.13-settet. I en periode fra høsten 2002 frem til ca. 2004 hadde både BM 92.13 og BFS 92.83 merking for Nabotåget.
92.15-settet. Har bare ett wc, de andre har to. I en periode fra høsten 2002 frem til ca. 2005 hadde både BM 92.15 og BDFS 92.91 merking for Nabotåget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Type 92 – NJK Materielldatabasen
Type 92 – Jernbane.net
Kristine Næss

Kristine Næss (født 10. mai 1964 i Oslo) er en norsk forfatter og skribent. Hun har studert ved Einar Granum Kunstfagskole og har vært litteraturkritiker og redaktør av tidsskriftet Vinduet. Næss arbeider på Deichmanske bibliotek i Oslo.I 2015 ble hun nominert til  Nordisk råds litteraturpris fra Norge for romanen Bare et menneske.


== Bibliografi – utvalg ==
Obladi – lyrikk (1996)
Sonja – roman (1998)
Rita blir forfatter – roman (2002)
Stridig – novellesamling (2004)
Vanlig – «om det å dikte» (2005)
Hannahs historie med Heddy – roman (2008)
Se hva som skjer – lyrikk (2010)
Bare et menneske  – roman (2014)


== Priser ==
Tidenprisen 1998


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Kristine Næss i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Kristine Næss hos Oktober forlag
Kristine Næss i NRK Forfatter
Kristine Næss i Dagbladet Forfatter
Kristine Næss i Aftenposten Alex
Cortex entorrhinicus

Cortex entorrhinicus er en del av hjernebarken som er lokalisert i den mediale delen av tinninglappen. Denne strukturen er svært viktig for hukommelse og stedsans. Alle typer sanseinformasjon sendes til entorhinal cortex som sender dette videre til hippocampus som kan danne assosiasjoner mellom ulik informasjon slik at vi får episodiske minner.


== Referanser ==
Battle.net

Battle.net er Blizzard Entertainments onlinetjeneste, og er primært brukt for videospilldistribusjon og samhandling mellom brukere. Tjenesten skal gjøre det enkelt å finne motstandere på Internett når man spiller videospill, og skal også sørge for å hindre at personer som har piratkopiert det aktuelle spillet får spilt online.
Battle.net ble lansert i 1997 sammen med spillet Diablo, og var den første onlinetjenesten av sitt slag som var integrert i spillene som dro nytte av tjenesten. Andre spill hadde på den tiden lignende tjenester, men der var klienten et eksternt program. Dette, kombinert med hvor enkelt det var å lage konti, og det faktum at tjenesten var gratis gjorde Battle.net umåtelig populær blant gamere. Battle.net ble dermed et viktig salgsmoment for Diablo, og Blizzards påfølgende titler.


== Bruk ==


=== Diablo ===
Da tjenesten opprinnelig åpnet, ved lanseringen av Diablo, ble det tilbudt kun grunnleggende tjenester som chatting og lister over tilgjengelige spill man kunne bli med i. Spillerne kunne koble seg til tjenesten, snakke med andre spillere, og bli med på flerspiller spill i Diablo. Utenom dataene knyttet direkte til brukerkontoen, ble det ikke lagret noen annen data på Battle.net-serverne. Når spillere ble med i et spill, ble de koblet direkte til de andre spillerne i det spillet. Ingen data ble sendt gjennom Battle.net sine servere. Dette gjorde riktignok tjenesten rask og enkel, men det åpnet også for store mengder juks, siden spillerne kunne modifisere spilldata lokalt på maskinen. Tjenesten hadde dog en mulighet for å lage private spill, slik at folk kunne spille med folk de kjente, og stolte på.


=== StarCraft ===
Ved lanseringen av StarCraft i 1998 økte bruken av Battle.net betraktelig. Sammen med dette spillet kom tjenester som Ladder rangering og spillfiltrering. Bruken av Battle.net økte ytterligere ved lanseringen av utvidelsespakken Brood War. Mengden samtidige påloggede spillere nådde raskt titusener. Spillerne kom da særlig fra Sør-Korea, hvor StarCraft ble en enorm hit, med et antall samtidig påloggede spillere som var flere ganger større enn det man fant i USA. StarCraft introduserte også en ny kopibeskyttelse, i form av CD-nøkler. Med Diablo kunne hvem som helst logge på Battle.net, selv de som hadde piratkopiert spillet, mens med StarCraft krevdes det at man hadde en gyldig CD-nøkkel for å få logget på Battle.net. Alle spill Blizzard har produsert etter StarCraft har krevd gyldig CD-nøkkel for å logge seg på Battle.net.


=== Annen bruk ===
Battle.net-tjenesten støtter også World of Warcraft, Hearthstone, Heroes of the Storm og Overwatch 2, samt diverse andre Blizzard-spill og -gjenskapelser som spill i StarCraft- og Diablo-seriene.. Tjenesten støtter også noen Activision-titler som diverse spill fra Call of Duty-serien og Crash Bandicoot 4: It's About Time.


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted
Youth for Understanding

Youth For Understanding (YFU) er en frivillig, ideell organisasjon som tilbyr elevutveksling og andre læringsaktiviteter. YFU er en av verdens største og eldste utvekslingsorganisasjoner og har fred som formål. 
Organisasjonen arbeider for fred ved å fremme interkulturell forståelse, gjensidig respekt mellom mennesker og sosialt ansvar i sine program og aktiviteter. Hvert år reiser mer enn 3500 ungdommer fra omkring 50 ulike land på utveksling med YFU. Mange tusen familier åpner sine hjem for ungdommene, og enda flere frivillige bidrar med sin tid og sitt engasjement for at kulturutvekslingen skal være mulig.


== Historie ==
Youth For Understanding (YFU) ble startet av amerikaneren dr Rachel Andresen i 1951. Hun hadde overvært resultatet av andre verdenskrigs herjinger i Europa, og ønsket å bidra til at noe liknende aldri ville skje igjen. I 1951 inviterte hun 75 tyske ungdommer til Michigan for å la dem bo ett år hos amerikanske vertsfamilier og gå på amerikansk skole. Tanken var at vennskap på tvers av landegrensene ville bidra til økt gjensidig forståelse og respekt.
Siden den spede starten i 1951 har YFU spredt seg til over 60 land i alle verdensdeler. Felles for alle nasjonale YFU-organisasjoner er forpliktelsen til å arbeide etter et grunnleggende, felles sett med regler og retningslinjer som sikrer høy kvalitet på YFUs program i alle medlemsland.


== YFU Norge ==
YFU Norge ble etablert av rektor Jakob Omholt-Jensen i 1967. Siden starten har over 5 000 norske ungdommer reist på utveksling med YFU, og mer enn 2 700 utenlandske ungdommer har bodd et år hos en norsk familie. 
YFU Norge drives av flere hundre frivillige og et sekretariat med en håndfull ansatte. Frivillige i store deler av landet bruker av sin tid og kunnskap for å skape så gode og lærerike utvekslingsopplevelser som mulig for både elev og vertsfamilie. 
YFU Norge er medlem av LNU, Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner og Norges Fredsråd.


== Utvekslingsprogrammene ==
For elever er årsutveksling det vanligste programmet internasjonalt, men det er også mulig å reise på semester- eller sommerprogram. Familieopplevelsen er sentral i alle utvekslingsprogrammene. Youth For Understanding arbeider for økt toleranse og kulturforståelse, og alle utvekslingselever har orienteringer og samlinger før, under og etter utvekslingen. 
Familier som ønsker å bli vertsfamilie søker på vertsfamilieprogrammet. Alle familier må godkjennes etter hjemmebesøk og referansesjekk. Gjennom utvekslingsopplevelsen har alle familier en egen lokal YFU-frivillig som er deres kontaktperson.


== Eksterne lenker ==
YFU Norge
Youth For Understanding
International Union of Tenants

International Union of Tenants (IUT) er det internasjonale leieboerforbundet. IUT ble stiftet i Zürich i Sveits i 1926. Det første IUT-sekretariatet ble opprettet i 1927 i Wien hos leieboerforbundet i Østerrike, Mietervereinigung Österreichs (MVÖ).
IUT har over 60 ulike leieboerorganisasjoner i over 50 land som medlemmer. Den svenske leieboerorganisasjonen (Hyresgästföreningen) har siden 1983 vært hovedbidragsyteren til IUT sin virksomhet. Den tyske leieboerorganisasjonen (Deutscher Mieterbund (DMB)) bidrag til IUTs EU-kontor i Brussel.
IUT ønsker gjennom samarbeid å beskytte og ivareta leieboernes interesser. IUT arbeider for at alle skal ha rett til en bra bolig og et godt bomiljø til en rimelig kostnad. I tillegg er IUT opptatt av at leieboerne skal ha demokratisk innflytelse. 
I Norge er det Leieboerforeningen i Oslo (LBF) som er medlem av IUT.
I Danmark er det Lejernes Landsorganisation som er medlem av IUT.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til IUT
Oslo kommunale leieboerorganisasjon

Oslo kommunale leieboerorganisasjon (OKL) er navnet på den kommunale leieboerforeningen i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunale leieboerorganisasjon
Rory Sabbatini

Rory Sabbatini (født 2. april 1976) er en sørafrikanskfødt slovakisk profesjonell golfspiller.
Sabbatini begynte å spille golf 4 år gammel, men begynte å satse på sporten fra han var 12 år. Han ble rekruttert av Universitetet i Arizona og ble profesjonell i 1998. Året etter fikk han spillerett på PGA-touren.
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han sølv.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2011: Honda Classic
2009: HP Byron Nelson Championship
2007: Crowne Plaza Invitational at Colonial
2006: Nissan Open
2003: FBR Capital Open
2000: Air Canada Championship


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rory Sabbatini – Olympics.com 
(en) Rory Sabbatini – Olympedia 
(sk) Rory Sabbatini – Slovakias olympiske komité 
(en) Rory Sabbatini – PGA-touren 
(en) Rory Sabbatini – Verdensrankingen
Leieboerforeningen

Leieboerforeningen (LbF) ble stiftet i 1933 og er en ikke-kommersiell medlems- og interesseorganisasjon for leieboere i Norge. Foreningen har ca. 5 000 medlemmer og kontor i Oslo. Foreningens viktigste medlemstilbud er juridisk rådgivning og bistand til leieboere, og foreningen har ansatt både advokater og viderekomne jusstudenter. Foreningen har også jobbet med ulike boligsosiale prosjekter, hovedsakelig finansiert med kompetansemidler fra Husbanken. Som interesseorganisasjon jobber foreningen for en mer velfungerende leiesektor og har bred kontaktflate til myndigheter, andre organisasjoner og aktører i boligsektoren.
Leieboerforeningen var sekretariat for Norges Leieboerforbund (NLF) inntil denne paraplyorganisasjonen ble nedlagt 31. desember 2006. 
Leieboerforeningen sitter i styret i International Union of Tenants (IUT).
Lars Aasen har vært daglig leder i foreningen siden 1991.
Foreningen har kontorer i Borggata 2B på Grønland i Oslo.  


== Ledere ==
1999–2005 – Christian Hellevang
2005–2009 – Tore Hansen
2009–2011 – Katrine Mauset Woll
2011–2015 – Therese Ustvedt
2015–2021 – Sigmund Aunan
2021– Martin Gustavsen


== Se også ==
Norges Leieboerforbund (nedlagt 2006)
Leieboerforeningen Bergen (landsomfattende siden 2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
International Union of Tenants
Norges Leieboerforbund

Norges Leieboerforbund (NLF) ble stiftet i 1939 og var en paraplyorganisasjon for leieboerforeningene i Norge. Organisasjonen representerte foreninger i Bergen, Trondheim, Stavanger og Oslo som tilsammen organisererte ca. 7 000 medlemmer. NLF satt i styret i International Union of Tenant (IUT).
NLF hadde som strategi å arbeide aktivt for å danne nye leieboerforeninger i alle de største byene.
NLF ble lagt ned med virkning fra 31. desember 2006


== Ledere ==
1999–2001: Christian Hellevang
2001–2006: Knut Eldhuset


== Se også ==
Leieboerforeningen
Leieboerforeningen Bergen (landsomfattende siden 2005)


== Eksterne lenker ==
Norges Leieboerforbund (overtatt av Leieboerforeningen)
Norges Bilbransjeforbund

Norges Bilbransjeforbund (NBF) organiserer bilverksteder og bilforhandlere. NBF ble etablert i 1928 og har om lag 1200 medlemsbedrifter og 24 lokalforeninger som er tilknyttet forbundet. 
NBF er tilsluttet NHO som bransje- og arbeidsgiverorganisasjon.
Stig Morten Nilsen er leder av organisasjonen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Bilbransjeforbund
Bilbransjen (tidsskrift)

Bilbransjen er et magasin utgitt av Norges Bilbransjeforbund (NBF) som distribueres til dets medlemmer. Det ble etablert i 1929, og er et næringspolitisk tidsskrift som ser det som sin hovedoppgave å holde leserne informert om utviklingen i bransjen. 


== Kilder ==
Fagpressekatalogen


== Eksterne lenker ==
NBF.no