jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
16. juli

16. juli er den 197. dagen i året. 198. i skuddår. Det er 168 dager igjen av året.


== Navnedag ==
Susanne, Sanna, Susan.


== Historie ==
1945 – Trinityprøvesprengningen: Verdens første atombombe blir prøvesprengt i ørkenen ved Alamogordo i New Mexico i USA.
1951 – Baudouin I av Belgia overtar den belgiske tronen.
1965 – Etter seks års arbeid åpnes den 11,6 km lange Mont Blanc-tunnelen mellom Frankrike og Italia.
1969 – Apollo 11 skytes opp på vei mot den første månelandingen.
1993 – Første versjon av linuxdistribusjonen Slackware ble lansert.


== Norsk historie ==
2001 – Den ideelle organisasjonen Linux i skolen blir stiftet.


== Fødsler ==
Se flere som er født 16. juli i Kategori:Fødsler 16. juli.

1194 – Klara av Assisi, italiensk helgen og ordensgrunnlegger (d. 1253)
1795 – John Francis Davis, britisk sinolog (d. 1890)
1831 – Naser ad-Din Shah Qajar, iransk sjah (d. 1896)
1871 – John Maxwell, amerikansk golfspiller (d. 1906)
1872 – Roald Amundsen, norsk polfarer og forsker (d. 1928)
1896 – Trygve Lie, norsk politiker og generalsekretær i FN (d. 1968)
1926 – Irwin Rose, amerikansk biokjemiker og nobelprisvinner (kjemi) (d. 2015)
1927 – Leif Egil Reitan, norsk billedkunstner (d. 1990)
1932 – Christian Eduard Valdemar Jean Frederik Peter av Rosenborg, dansk adelsmann (d. 1997)
1941 – Dag Solstad, norsk forfatter
1941 – Desmond Dekker, jamaicansk musiker (d. 2006)
1942 – Jens Ulltveit-Moe, norsk skipsreder
1946 – Louise Fréchette, canadisk diplomat og visegeneralsekretær i FN
1955 – Knut Westad, norsk tegneserietegner
1956 – Rupert Jee, amerikansk forretningsmann
1959 – Kari Härkönen, finsk langrennsløper
1962 – Gøran Sørloth, norsk fotballspiller
1964 – Miguel Indurain, spansk syklist
1964 – Phil Hellmuth, amerikansk pokerspiller
1965 – Morten Høglund, norsk politiker
1968 – Larry Sanger, amerikansk forretningsmann
1971 – Mark Anthony Awere, ghanesisk friidrettsutøver
1976 – Bobby Lashley, amerikansk fribryter
1978 – Morten Ramm, norsk komiker
1979 – Enrique Ortiz, argentinsk–spansk fotballspiller
1979 – Robbie Russell, amerikansk fotballspiller
1986 – Bernard Kipyego, kenyansk friidrettsutøver
1988 – Sergio Busquets, spansk fotballspiller
1989 – Gareth Frank Bale, walisisk fotballspiller


== Dødsfall ==
Se flere som døde 16. juli i Kategori:Dødsfall 16. juli.

1896 – Edmond de Goncourt, fransk forfatter (f. 1822)
1905 – Mauro Fernández Acuña, kostarikansk advokat og politiker (f. 1843)
1906 – Alfred Beit, britisk gull- og diamantmagnat (f. 1853)
1962 – Sverre Brandt, norsk dramatiker og teatermann (f. 1880)
1990 – Miguel Muñoz, spansk fotballspiller og -trener (f. 1922)
1984 – Simon Spies, dansk forretningsmann (f. 1921)
1985 – Heinrich Böll, tysk forfatter og vinner av nobelprisen i litteratur i 1972 (f. 1917)
1989 – Herbert von Karajan, tysk dirigent (f. 1908)
1998 – Mahbub ul Haq, pakistansk økonom (f. 1934)
2001 – Morris, belgisk tegneserieskaper (f. 1923)
2001 – Beate Uhse, tysk pilot og forretningskvinne (f. 1919)
2006 – Ossi Reichert, tysk alpinist (f. 1925)
2009 – Gordon Waller, britisk musiker og skuespiller (f. 1945)
2012 – Jon Lord, britisk musiker (f. 1941)
Heckler & Koch MP5

MP5 er en maskinpistol fra den tyske fabrikanten Heckler & Koch. Mekanismen er basert på den benyttet av Heckler & Koch G3, og er nedskalert fra 7,62x51mm til 9x19mm.
Våpenet er kamret for 9 x 19 mm Luger-ammunisjon, og leveres med våpenmagasiner for 15 og 30 patroner.
Våpenet er tilgjengelig med både fast, foldbar og innskyvbar kolbe. Det brukes hovedsakelig til SIBO, eskorte og andre situasjoner der større våpen er upraktisk. For politistyrker kan den svake gjennomtrengningskraften være en fordel, spesielt i gisselsituasjoner og andre scenarier der en person må uskadeliggjøres mens det er uskyldige til stede.
MP5 regnes som et særdeles nøyaktig våpen, som det også er lett å lære seg å mestre. Avfyringssystemet gjør at våpenet er nøyaktig fra første skudd, og våpenet har svært liten rekyl såfremt man ikke avfyrer det fullautomatisk. Det er fire skytemoduser: Enkeltskudd, dobbeltskudd, tre skudd (burst) eller fullautomatisk. Hvilke alternativer som er tilgjengelige, varierer mellom de forskjellige modellene.


== Historie ==
Opprinnelig het våpenet HK54 og fikk navnet MP5 etter at den tyske hæren tok det i bruk som «Maschinenpistole 5» i 1966. Det har siden blitt tatt i bruk av en rekke lands militær- og politistyrker. 


== I norsk tjeneste ==
I det norske forsvaret ble MP5 tatt i bruk på 80-tallet.Våpenet erstattet MP40, som hadde blitt beslaglagt fra tyske okkupasjonstropper etter krigen. Forsvaret startet utfasingen til fordel for MP7 i 2008, men MP5 benyttes fortsatt av heimevernet. 
Politiet erstattet sine M1 karabinere (SLK) med MP5 på begynnelsen av 90-tallet. MP5 er fortsatt i bruk i politiet. 


== Varianter ==
MP5 finnes i 120 forskjellige varianter, blant annet:

MP5K («Kurz»), forkortet versjon uten kolbe.
MP5K-PDW (Personal Defense Weapon), MP-5K med innslåbar kolbe.
MP5SD, versjon med lyddemper.
MP5-10mm, versjon som tar 10 mm Auto ammunisjon.MP5A2 (fast kolbe), MP5A3 (innskyvbar kolbe) og MP-5K er i bruk i det norske forsvaret.


=== Oversikt over hovedvariantene ===


== Referanser ==

https://www.heckler-koch.com/en/products/military/submachine-guns/mp5/mp5/overview.html


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) HK MP5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MP5 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Brigade 12

Brigade 12 (også kjent som «trønderbrigaden») var en mobiliseringsbrigade i det norske forsvaret.
Før krigen gikk Brigade 12 under navnet Brigade 5.  Den ble ikke mobilisert ved krigsutbruddet.  Etter krigen ble den hetende Kombinert regiment 12.  Navnet Brigade 12 kom til i 1980.  
Forsvarets innsatsstyrke/Hær inngikk i brigaden da styrken var oppsatt på begynnelsen av 2000-tallet.  Dette ble vedtatt i stortingspreposisjon 55.  Fra iverksettingsbrevet:  «Juster dagens Brigade 12 når det gjelder organisasjon og materielloppsett slik at Hærens del av Forsvarets innsatsstyrker (FIST-H) inngår som en del av brigaden. Brigade 12 skal utvikles som en selvstendig brigade.» 


== Se også ==
Hærens nummersystem under 5. divisjon
Etna

Denne artikkelen omhandler vulkanen Etna. For den norske elven av samme navn, se Etna (elv).Etna, som også er kjent som Mongibello lokalt, er en aktiv vulkan på østkysten av Sicilia i Italia, tett ved byen Catania, som har mer enn 300 000 innbyggere. 
Høyden over havet varierer med utbruddene. Nordøstkrateret er høyest og målte ca. 3 315 moh. tidlig i 2004, etter at den i 1980 hadde vært oppe i en høyde av 3 350 m. Siden da har den gradvis minket, inntil den i september 2004 til mars 2005 hadde et større utbrudd som førte høyden opp i 3 350 m igjen. Sørøstkrateret, som formet seg i 1978 og vokste dramatisk i perioden 1998–2001, men den er fortsatt noen titalls meter lavere enn toppen på nordøstkrateret. Foruten de distinkte nordøst- og sørøstkratrene finnes også et sentralkrater.
Utbruddet den 3. desember 2015 skjedde mellom klokken 03:20 og 04:10. Lavafontenen sto rundt en kilometer høyt, med asken i en høyde av tre kilometer. Aktiviteten fortsatte de kommende dagene og asken nådde en høyde på syv kilometer, noe som medførte at flyplassen i Catania måtte stenge i noen få timer. Utbruddet den 26. desember 2018 ble fulgt av et jordskjelv med magnitude 4,8. Det seneste utbruddet begynte den 16. februar 2021.Etna er den vulkanen i verden som lengst har fått dokumentert sine utbrudd, faktisk helt tilbake til 1500-tallet f.Kr.Etna er en av de mest aktive vulkaner i verden, men anses til tross for at den leilighetsvis gjør stor skade likevel ikke for å være spesielt farlig, ettersom lavaen på Etna flyter for sakte til å kunne gjøre skade på mennesker. Utbruddene forhindrer derfor ikke blomstrende aktivitet på og rundt vulkanen. Foruten stor turisme drives det utstrakt jordbruk i det fruktbare vulkanske jordsmonnet, og i vinterhalvåret gir flere skianlegg mulighet for å bedrive skisport med havutsikt. 

Etna er kalt «dronningen» av europeiske vulkaner, både på grunn av sin spektakulære beliggenhet og størrelse, og dens aktivitetsnivå. 
I gresk mytologi skal Zevs, kongen av gudene, ha beseiret monsteret Tyfon, kalt far av alle monstre og holdt ham fanget under vulkanen. I tillegg skal smia til guden Hefaistos, guden over blant annet teknologi, smeder, metall og metallurgi, og ild, også ligge under vulkanen. Hans romersk ekvivalent var forøvrig Vulkan


== Se også ==
Etnahund


== Referanser ==
William Herschel

William Herschel (født 15. november 1738, død 25. august 1822) var en tysk-britisk astronom og komponist.
Han ble født i Hannover i Tyskland under navnet Friedrich Wilhelm Herschel, og endret navn etter at han flyttet til Storbritannia. Den britiske kongen stammet fra Hannover, som han også hersket over, og mange av kongens landsmenn fra Hannover dro til hoffet i Storbritannia. I 1782 ble han utnevnt til Astronomer Royal. Herschel er kjent for oppdagelsen av planeten Uranus i 1781, to av månene til Uranus i 1787 (Titania og Oberon), samt infrarød stråling (ca. 1800).


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1781 – Copleymedaljen


== Referanser ==
Apostelen Tomas

Tomas, også skrevet Thomas og ofte omtalt som apostelen Tomas,  var en av Jesu tolv disipler eller apostler. Toma betyr «tvilling» på arameisk, og navnet er også blitt oversatt med det greske Didymos.


== Liv og betydning ==
I Bibelen fortelles det at Tomas tvilte da de andre disiplene sa de hadde sett den oppstandne Jesus. Tomas måtte se Jesus selv for å kunne tro. Da Jesus, åtte dager senere, viste ham sårene på hendene og føttene, ble han overbevist.
Tradisjonen forteller at han virket som forkynner og apostel i Persia og India. Den gamle ortodokse Malankarakirken i Kerala i India regner således apostelen som sin apostel, og de kristne der kalles gjerne tomaskristne. Hans relikvier skal befinne seg i St. Thomas-katedralen i Mylapore utenfor Madras i India, et sted som i lang tid har vært pilegrimsmål for kristne. Også i Den syriske ortodokse kirke spiller apostelen Tomas en viktig rolle. 
Ifølge gammel muntlig tradisjon ble Tomas drept 3. juli år 72, ved å bli stukket ned med en lanse eller et spyd fra bakhold av en hedning.
I kirkekunsten blir apostlene tradisjonelt  framstilt med hvert sitt attributt, en gjenstand som vanligvis viser til måten de døde på. Apostelen Thomas' attributt er  vinkelhake eller lanse.


=== Skytshelgen ===
I katolsk tradisjon er Thomas skytshelgen for India og Pakistan, Portugal, St. Thomas, Goa, Kirkestaten, Urbino, Parma og Riga, arkitekter, bygningsarbeidere, landmålere, tømmermenn, murere, steinhoggere og teologer; mot blindhet; ved ryggsmerter; for et godt ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Thomas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
St. Apostelen Tomas (engelsk)
Biografi på engelsk
Helgen

Se også: Helg, SkytshelgenEn helgen er i kristen tradisjon, unntatt i de reformerte kirker, en person som levde sitt liv som en så vellykket «Kristi etterfølgelse» at kirken offisielt kunne slå fast at det ikke lenger var han eller hun som hadde levd, men Kristus som levde i ham eller henne. Det betydde at det egentlig var Kristus man æret i helgenen. Slike personer kan skrives med tittelen «Sankt» (hellig) foran fornavnet, mens etternavnet da gjerne sløyfes.
Den katolske tradisjon har tusenvis av helgener, hvorav 10 «norske»:

Den hellige Olav
Den hellige Sunniva
Den hellige Hallvard
Den hellige Eystein av Nidaros
Den hellige Magnus Orknøyjarl
Den hellige Torfinn av Hamar
Den hellige Ragnvald Orknøyjarl
Den hellige Håkon V Magnusson
Den hellige Gudmund
Den hellige ThorlakDe to sistnevnte er riktignok islandske, men kan likevel regnes med i den norske helgenrekken, da Island jo var bosatt av nordmenn og en integrert del av kongeriket Norge på denne tiden; de to helgenene var med andre ord av norsk ætt og var norske borgere.
Foruten disse mest kjente fantes det også et vell av lokale helgener, såkalte bygdehelgener, deriblant St. Gudmund fra Romerike, St. Tarald av Seljord, Sta. Tove av Tuddal, St. Tollef Saleman fra Tinn, St. Lidvor fra Setesdalen, «Helligtøri» fra Skjelsø ved Risør, Sta. Margaretha («falske Margrethe»), St. Even og St. Thorleif.
I tillegg til de ovennevnte førreformatoriske helgener har man dessuten Karl Schilling, som ennå ikke har blitt fullt ut helligkåret, men som har en pågående (skjønt muligens ikke veldig aktiv) kanoniseringsprosess. Han har hittil fått tittelen «ærverdig», steget før saligkåring.
Den ortodokse tradisjon regner også med tusenvis av helgener, hvorav 4 «norske»:

Den hellige Olav
Den hellige Sunniva
Den hellige Hallvard
Den hellige Trifon av PetsamoSnorre forteller at to av de norske kongene som ble drept under borgerkrigene, ble æret som helgener etter sin død. Den ene var Harald Gille som blant mye annet hadde lemlestingen av Magnus Blinde og henrettelsen av en biskop på samvittigheten, og selv ble drept mens han overnattet hos sin frille Tora i Bergen – mens den andre var hans sønn Øystein Haraldsson, som herjet Orknøyene som i vikingenes dager. Livsførselen deres gjør påstanden om deres hellighet uforklarlig, med mindre man tenker seg at folk fryktet at de ville gå igjen, og håpet å gjøre deres ånder forsonlig stemt ved å ære dem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Helgen, artikkel hos Store norske leksikon
Hjelp fra oven: helgener i middelalderen, artikkel hos Norgeshistorie.no
Virket helgener?, artikkel hos Norgeshistorie.no
Helgener og kirkededikasjoner i middelalderen av Pernille H. Fredriksen, hovedfagsoppgave i historie ved Universitetet i Oslo høsten 2004
De hellige syv sovere

De hellige syv sovere eller de syv sovere fra Efesos (på latin Septem dormientium, «syvsoverne») var ifølge en populær legende syv unge menn som ble murt inne i en grotte i Efesos vest i Tyrkia på grunn av sin kristne tro i år 249 e.Kr. Der falt martyrene i søvn og våknet ikke før nesten 200 år senere da grotten ble åpnet i 447. Mennene er siden blitt feiret som helgener både i østlig og vestlig kristendom, og er også kjent i islam. Navn, steder og andre detaljer varierer i ulike tradisjoner, men helgendagen til minne om de hellige syv sovere er i vest 27. juli. 
Legenden er opphavet til begrepet «syvsover» om en person som sover tungt og lenge.


== Legenden og tradisjoner knyttet til den ==

Legenden forteller at under keiser Decius' (249–51) forfølgelse i år 250 nektet syv unge kristne menn fra Efesos å ofre til «gudekeiseren», og derfor ble det sendt soldater for å arrestere dem. De gjemte seg da i en hule på nordvestsiden av fjellet Kalion (i dag Panayirdag) i Efesos. Forfølgerne fant gjemmestedet, og murte de flyktende inne i hulen for at de skulle dø.
Nesten 200 år senere, i 447, trengte noen hyrder seg tilfeldigvis inn i hulen, og de syv mennene våknet til nytt liv av den friske luften. Undrende gikk de inn i en ny tid. De ble ført for den kristne keiser Theodosios II (408–50) og biskopen av Efesos og vitnet om sin oppstandelse fra de døde. Folk undret seg over dette miraklet, og de syv soverne la seg trygt ned for å dø, og de ble æret som martyrer. De syv ble skytshelgener mot søvnløshet og feber.
Minnedagen deres er i vest 27. juli, med unntak av i Tyskland der den er 27. juni. Dagen er ikke lenger med i den romerske helgenkalender. I øst feires de 23. oktober, unntatt i den gresk-ortodokse kirke, der de feires 2. august. På norske primstaver var dagen merket som Syvsoverdagen, og i folketroen mente man at man kunne spå været for syv uker fremover denne dagen. 
Navnene på de hellige «syvsoverne» varierer i ulike versjoner av legenden:

Syrisk tradisjon: Achillides, Diomedes, Eugenios, Kyriakos, Probatos, Sabbatios og Stefanos
Latinsk tradisjon: Johannes, Maximian, Konstantin, Martinian, Malchus, Serapion og Dionysius
Ortodoks tradisjon:  Antoninos, Dionysios, Exakostodianos (Konstantin), Jamblikos, Johannes, Martinian og Maximilian


== Referanser ==


== Kilder ==
«Den katolske kirke, De hellige syv sovere av Efesos». Besøkt 04.02.2019.
Skald forlag

Skald forlag er et norsk forlag med kontor i Leikanger ved Sognefjorden. Det ble etablert i 1991 av Lars Nes og Jon Skjerdal.
Forlaget gir ut blant annet foto-, kunst-, barne- og oppdragsbøker ofte i praktbokformat, for det meste på nynorsk men også på bokmål og andre språk (turistbøker engelsk, tysk, spansk, russisk, kinesisk, japansk). Forlaget utgir ca. 15 bøker i året. 
Navnet Skald kommer fra de norrøne skaldene som diktet og fortalte historier.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Skald

En skald var en norrøn dikter, poet og historieforteller. 
Skaldene arbeidet ofte for konger og høvdinger med å kvede skaldekvad og således dekorere, dokumentere og gjenfortelle historier om tidligere tiders stordåder. Kvadene handlet ofte om guder og helter, og gjerne om vikingkongene. Skaldekvad er betraktet som kunstart og de beste skaldene var meget anerkjent og fikk god betaling. Det kunne være et flott sverd, en svær armring i ekte gull, eller et helt skip.
Skaldene skrev ikke ned kvadene. De ble enten fortalt eller kanskje sunget ut til forsamlingen. Kvadene gikk inn i denne muntlige historietradisjonen. Noen kvad ble husket og gjenfortalt i så mange generasjoner at de ble skrevet ned, omtrent fra 1100-tallet og utover etter at alfabetet kom med kristendommen.
Vi kjenner til rundt 250 skalder. Noen av disse er Øyvind Skaldespiller, Torbjørn Hornkløve, Jorunn Skaldemøy, Tormod Kolbrunarskald, Eyjolv Dådaskald og Egil Skallagrimson som er den største av skaldene. Skaldene var som oftest menn, men det var også kvinner som kunne kvede.
Mest kjent av de som skrev ned norrøn diktning, er nok Snorre Sturlason med Heimskringla, Den yngre Edda og Egils saga.


== Eksterne lenker ==
Skaldekvad på norrønt fra prosjektet «Norrøne tekster og kvad»
Mellom-Amerika

Mellom-Amerika (også kalt Sentral-Amerika) er området mellom den sørlige grensen av Mexico i Nord-Amerika, og den nordvestlige grensen av Colombia i Sør-Amerika. Geografisk betraktes ikke Mellom-Amerika som et kontinent, men som en del av Nord-Amerika, og en region (også kalt subkontinent) på det nordamerikanske kontinentet. Geografisk grenser Mellom-Amerika i nord til Tehuantepeceidet. I sør grenser det til Panamaeidet, der Panamakanalen befinner seg. Normalt blir hele Panama regnet med i Mellom-Amerika, selv om landet politisk sett tidligere var en del av Sør-Amerika.
Det totale innbyggertallet for Mellom-Amerika er ca. 42 millioner. De meksikanske delstatene Campeche, Chiapas, Tabasco, Yucatán og Quintana Roo regnes geografisk som en del av Mellom-Amerika. Geopolitisk hører imidlertid ikke de fem meksikanske delstatene med i Mellom-Amerika, og folketallet blir da ca. 41,5 millioner.
Området har et areal på 550 000 km², og en bredde mellom Stillehavet og Det karibiske hav på fra 560 km til rundt 50 km.


== Geografi ==
Geopolitisk består Mellom-Amerika tradisjonelt av følgende stater.


== Selvstendige land etter avkoloniseringen ==
Før regionen ble kolonisert, var deler av området en del av det som senere ble kjent som Mesoamerika.
Nesten alt i Mellom-Amerika var i år 1800 en del av Det spanske imperiet, med navn Ny-Spania, med unntak av dagens Belize som var kjent som Britisk Honduras inntil 1973. I forbindelse med uavhengigheten fra Spania (se Mexicos uavhengighetskrig) ble så mesteparten av området en del av Det første meksikanske keiserriket (1822-23) og deretter Den mellomamerikanske føderasjon (1823-1840), som bestod av Guatemala, El Salvador, Honduras, Nicaragua og Costa Rica. Panama var ikke en del av keiserriket eller føderasjonen, men var en del av Colombia fra 1821 til 1903.


== Se også ==
Mesoamerika
Antillene
Nord-Amerika
Sør-Amerika
Latin-Amerika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Central America – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Central America – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Republikken Øvre Volta

Republikken Øvre Volta (fransk: République de Haute-Volta) var navnet til Burkina Faso fra 1958, da den franske kolonien Fransk Øvre Volta ble en selvstendig stat. Fra 1958 frem til 1960 var republikken en selvstyrt republikk innen Det franske fellesskapet. Fra 1960 har Republikken Øvre Volta vært en selvstendig stat. Etter statskuppet 4. august 1984 byttet landet navn til Burkina Faso. 
Navnet (Fransk) Øvre Volta ble gitt av de franske koloniherrene siden de tre elvene som utgjør de øvre kildene til elven Volta har sitt utspring her.


== Litteratur ==
Afrika. Oslo: Schibsted. 1979. ISBN 8251607450.
Keren

Keren (tigrinya: ከረን , arabisk: كرن ) er den nest største byen i Eritrea, med ca. 120 000 innbyggere. Byen ligger 1300 meter over havet, og ca. 90 km nordvest for hovedstaden Asmara. Keren er hovedstaden i Anseba regionen. Keren betyr høyland. 
Byen har få høye hus og få nybygg. Bybildet preges av elegante italienske villaer og tradisjonelle runde eritreiske hus. Det er også en omfattende slumbebyggelse rundt byen.
Under italienerne ble det bygget jernbane mellom Asmara og Keren. Skinnene ble fjernet under den etiopiske okkupasjonen, men stasjonsbygningene står igjen. Hovedstasjonen fungerer idag som bussterminal.


== Demografi ==

Det er usikkert hvor høyt folketallet i Keren er, men i 2007 var det rundt 120 000. Byen er for det meste bosatt av folk fra Bilen og Tigre folkene, men det finnes også en del Tigrinya. Majoriteten i Keren tilhører islam, med et betydelig mindretall  kristne. Keren er en av de raskest  voksende byene i Eritrea.


== Slaget om Keren ==

Slaget om Keren ble utkjempet som en del av koloniriket Øst-Afrika under andre verdenskrig. Slaget om Keren ble utkjempet fra 5. februar til 1. april 1941 mellom den italienske hæren og de invaderende britene. 
Keren var av strategisk betydning for både de italienske og britiske styrkene. Veien og jernbanen gjennom Keren var nøkkelen til å få tilgang til byen Asmara (hovedstaden i Eritrea) og havnebyen Massawa. Det britiske gjennombruddet 1. mars 1941 markerte slutten på det italienske koloniriket i Øst-Afrika.
Gjenværende italienske tropper trakk seg tilbake til Adi Tekelezan. Deres nye stilling var imidlertid betydelig mindre holdbar enn Keren hadde vært, og de italienske styrkene overga seg til britiske styrker 1. april 1941. Innen en uke etter den italienske overgivelsen ved Adi Tekelezan, overga italienerne både Asmara og Massawa til tross for ordre fra italienske diktatoren Benito Mussolini om å fortsette å kjempe.
Massawas fall, på grunn av tap av Keren, ble byen senere brukt som havn for både britiske og amerikanske marinestyrker.
Tilsammen ble 536 drept og 3 229 skadet på britisk side og på italiensk side ble 3 000 drept og 3 500 ble enten skadet eller tatt til fange.
Britene hadde tropper med ca. 13 000 soldater, mens italienerne hadde ca. 23 000.
Slaget er fortsatt i dag ansett som en positiv episode i italiensk militær historie, til tross for utfallet, takket være motet til de italienske troppene og dyktig lederskap vist av kommandant general Carnimeo.


== Klima ==
Om sommeren i Keren er det varmt, mens om vinteren kan det bli kaldt.


== Distrikter ==
Byens distrikter inkluderer:

Elabered
Geleb
Hagaz (Hagat)
Halhal
Melabso


== Vennskapsbyer ==
 Trondheim