jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kokepunkt

Kokepunkt er den temperaturen hvor et stoff går over fra flytende fase til gassfase. Denne temperaturen avhenger av det ytre trykket. Som regel oppgis kokepunktet som koketemperaturen ved atmosfærisk trykk ved havets overflate, 1013,25 hPa.
Kokepunktet til et stoff avhenger av type sterke og svake bindinger stoffet har. Et salt (som har ionebinding) har høyt kokepunkt. 
Stoffer med kovalente bindinger som oksygen har lavt kokepunkt, og det er derfor oksygen (O2) er i gassform på jorden. Det er bare svake van der Waalske bindinger mellom O2-molekylene.
Hydrogenbinding mellom molekylene gir også høyere kokepunkt enn normalt, uten hydrogenbinding ville vann (H2O) hatt et mye lavere kokepunkt.


== Se også ==
Aggregattilstand
Faseovergang
Iridium

Iridium er et metallisk grunnstoff med kjemisk symbol Ir og atomnummer 77. Atommassen (u) er 192,2.


== Historie ==
Iridium ble oppdaget i 1803 av den engelske kjemikeren Smithson Tennant i London. Han forsøkte sammen med William Hyde Wollaston å finne en fremgangsmåte for å fremstille rent platina ved å løse opp platina-malm i kongevann. Et biprodukt av prosessen var et svart pulver som ikke løste seg opp. Tennant konsentrerte seg om det uoppløste pulveret, og i 1803 identifiserte han 2 nye grunnstoff, nemlig osmium og iridium. Funnet ble dokumentert i et brev til the Royal Society i juni 1804.
Tennant døpte det nye grunnstoffet iridium etter gresk ίρις, iris – «regnbue», på grunn av stoffets fargerike salter.


== Egenskaper ==
Iridium er et hardt sølvhvitt transisjonsmetall, og er det mest korrosjonsbestandige av de kjente grunnstoffene. Det angripes ikke av noen syrer, ikke en gang kongevann, men løses opp av flytende salter. Hvis iridium glødes oksiderer det og danner svartfarget IrO2. På grunn av sin hardhet og sprøhet er det vanskelig å forme og maskinere rent iridium. Ved temperaturer under 0,11 K blir iridium superledende.
Iridium er regnet som det nest tyngste grunnstoffet etter osmium, men isotopen 193Ir er den tyngste av alle kjente stabile isotoper med 22 650 kg/m³. Hvilket grunnstoff som har høyest tetthet er derfor et spørsmål om definisjon, selv om osmium med 22 610 kg/m³ generelt regnes som det tyngste.


=== Isotoper ===
Naturlig forekommende iridium består av 2 stabile isotoper: 191Ir (37,3%) og 193Ir (62,7%). I tillegg finnes 34 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper, hvorav de mest stabile er 192m2Ir med halveringstid 241 år, 194m2Ir med halveringstid 171 døgn og 192Ir med halveringstid 73,83 døgn.CAS-nummer: 7439-88-5


== Forekomst ==

Iridium er sjeldnere enn både gull og platina, og forekommer naturlig i ren form som små korn i platina-malm og elvesand. Sammen med osmium danner det to mineraler: osmiridium, hvor halvparten består iridium, og resten består av osmium, platina, ruthenium og rhodium, og iridosmium som består av 55-80% osmium og 20-45% iridium. Iridium finnes ofte i meteoritter. Iridium er også et biprodukt av nikkelfremstilling.
De viktigste forekomstene ligger i Sør-Afrika, Ural i Russland, Nord- og Sør-Amerika, Borneo og Japan.
Iridium er 20 000 ganger mer vanlig i verdensrommet enn i jordskorpen – trolig fordi mesteparten av det som fantes på Jorden, sank innover i kjernen da planeten var ung.


== Anvendelse ==
Iridium brukes i blant annet kirurgiske instrumenter, tennrør og elektroder. Det inngår i legeringer med osmium. Isotopen 192Ir er radioaktiv og benyttes som kilde ved strålebehandling av kreft.


== Se også ==
Periodesystemet
Osmium


== Referanser ==
Gyro

Gyro kan sikte til:


== Biologi ==
Gyrodactylus, fiskeparasitter
Gyrodactylus salaris, lakseparasitt


== Mat ==
Gyros, gresk matrett


== Teknologi ==
Gyroskop, innretning som utnytter treghet
Autogyro, luftfartøy
Gyrokompass, flyinstrument
Kunstig horisont, flyinstrument
Alytus fylke

Alytus fylke er et av ti fylker i Litauen. Det er det sørligste, og grenser til Belarus i sør og Polen i sørvest. I nordvest grenser Alytus fylke til Marijampole fylke, i nord til Kaunas fylke og i nordøst til Vilnius fylke. Fylket har 149 879 innbyggere (2014).Fylket ligger i landskapet Dzukija, og store deler ligger i furuskoger. Elva Nemunas kommer inn fra Belarus like sørvest for kurbyen Druskininkai.
I fylket ligger Grutas' museumspark ved Druskininkai som beskriver hvordan det var å leve i Sovjetunionen. Parken er blitt en av landets best besøkte turistattraksjoner. Parken har samlet mange av de mest kjente sovjetiske skulpturene i Litauen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alytus County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jærsk

Jærsk er navnet på talemålet eller dialekten på Jæren. Det hører til de sørvestlandske dialektene. Jærsk tales i kommunene Klepp, Time, Hå, Gjesdal og Bjerkreim. I tillegg består Sandnes-dialekten (Gaugamål) av betydelige særtrekk felles med Jærsk.
Jærsk kan deles i et nordlig og et sørlig område. Den største forskjellen er pronomenet «oss», som nord for Hå-elva er «osse», mens det sør for elva er «okke».
Skarre-r er et trekk ved med jærsk. Personlig pronomen entall (eg/jeg) er påvirka av vokalsenkning og er derfor ikke «eg» som på Stavanger-dialekten og Sandnes-dialekten, men «æg».Andre særtrekk er sammentrekning av flere ord når de skal uttrykkes muntlig. "det er ikke mange" ville blitt "dæ æ'kje'mange". 
Å ta (å ta – tar – tok – har tatt) bøyes slik på jærsk: å ta – tæge – tog – he toge.


== Kjente brukere av dialekten ==
Kaizers Orchestra er et jærsk rockeband som bruker jærsk når de synger. 11. desember 2007 mottok de Rogaland fylkeskommune sin Bragdpris 2007. I begrunnelsen heter det: Kaizers Orchestra har opparbeidet seg et renommé som et av Norges beste konsertband. De er kjent både nasjonalt og internasjonalt, og har markedsført Rogaland og jærdialekten på en god måte.
Arne Garborg skrev et landsmål med sterkt innslag av jærsk.


== Grammatikk ==


=== Substantiv ===


==== Hankjønn ====
Hovedregel:
En gutt – gutten – fleire gutta – adle guttane


==== Hunkjønn ====
Hovedregel:
Ei jenta – jentå – fleire jente – adle jentene
Ei dør – dørå – fleire døre – adle dørene


==== Intetkjønn ====
Hovedregel:
Ett hus – huse – fleire hus – adle huså
Ett eple – eple – fleire eple – adle eplene


=== Verb ===
Alle verb har a-ending i infinitiv, som for eksempel i «å skriva», bortsett fra i nå-verb som «å gå» og «å nå». 


==== Sterke verb ====
A-verb:
Å hiva - hive - heiv - he heve
Å snofla – snofle – snofla – he snofla (å snofla = å snuble)
E-verb:
Å spæla – spæle – spælte – he spælt
Å prøva – prøve – prøvde/-te – he prøvd-/t 
Nå-verb:
Å nå – når – nådde – he nådd
Å spy – spyr – spudde – he spudd
Å slida – slide – sleid – he slede
Å kryba – krybe – kraob/krøyb – he krøbe


=== Pronomen ===


==== Personlige pronomen ====
Subjektsformer:
Entall: Æg, du, han, hu, dæ
Flertall: Me, de/dåkke, dei
 Objektsformer:
Entall: Mæg, dæg, (h)an, (hen)na, det
Flertall: Osse/Okke, dåkke, dei


==== Eiendomspronomen ====
Entall:
Hankjønn: Min, din, (h)ans, (hen)nas
Hunkjønn: Mi, di, (h)ans, (hen)nas
Intetkjønn: Mitt, ditt, (h)ans, (hen)nas
Flertall:
Vår(t)/Okka, dåkka/as, deira/as


=== Spørreord ===
Bokmål – jærsk
Hva – kæ
Hvor – kor
Hvem – kem/kenn
Hvorfor – keffår/koffår
Hvordan – koss/kossen
Når – korti/koti/kæ ti
Hvilken/hvilke/hvilket – kæ for ein/kæ for nogen/kæ for et/kæ for ei
Sverd i fjell

«Sverd i fjell» er et monument innerst i Hafrsfjord i Stavanger kommune. Monumentet er laget av skulptøren Fritz Røed fra Bryne og ble avduket av Kong Olav i 1983. Det er tre store sverd som er satt ned i svaberget til minne om slaget i Hafrsfjord i 872, da Harald Hårfagre samlet Norge til ett rike. Neset der sverdene er reist heter Mølleberget.
Det største sverdet representerer den seirende kongen, mens de to andre symboliserer de tapende småkongene. Minnesmerket er også et fredssymbol, sverdene er satt ned i fjellet for at de aldri mer skal brukes. Sverdene er opptil 9,2 m høye, og er utformet over tre typer vikingtidssverd som er temmelig vanlige å finne over hele landet.I forbindelse med Stavanger2008, Stavanger som europeisk kulturhovedstad, ble et utsnitt fra kunstverket gjengitt på et norsk frimerke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverd i fjell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gottfried Ignatius Montz

Gottfried Ignatius Montz (i Norge også kalt Gudfred Johan Montz, født 22. mai 1813 i Randerath nær Heinsberg i den napoleoniske franske satelittstat Grand-Duché de Berg et de Clèves, død 19. januar 1868 i Lay nær Koblenz i kongedømmet Preussen) var den første katolske sognepresten i Norge etter reformasjonen. 


== Biografi ==
Han ble født i 1813, i en tid da europakartet var preget av omveltninger. Etter Napoleons endelige fall var fødebyen Randerath en tysk landsby som lå like ved grensen til Nederland. 
Etter studier i Louvain ble Montz presteviet i 1839, og like etter reiste han til Stockholm for å virke der. 
Den 7. juli 1842 kom han til Christiania for å døpe datteren til den franske generalkonsulen. Det var på dette tidspunkt ikke tillatt med noen religionsutøvelse utenfor statskirken, men kong Karl Johan av Sverige og Norge hadde gitt tillatelse av diplomatiske hensyn. De 60 katolikkene som var til stede ved dåpen søkte kongen om tillatelse til å opprette en menighet i Christiania, og den 12. september 1842 flyttet Montz dit. Tillatelsen var enda ikke gitt, men signalene var gode, og han ønsket å begynne å få praktiske ting på plass. 
I april 1843 hadde kongen gitt tillatelse til etablering av en katolsk menighet i Norge, og Montz ble første sogneprest for St. Olav menighet (da St. Olaf, nå St. Olav domkirkes menighet). Han feiret menighetens første messe i et provisorisk kapell viet til St. Olav, som lå i en bygård på hjørnet av Youngs gate og Storgaten. Tomten som menighetens nye, permanente kirke skulle oppføres på, ble ikke innkjøpt før etter at Montz hadde forlatt Norge. 
I 1846 ga Montz ut den første norskspråklige, katolske katekismen, med tittelen Religionsunderviisning for den katholske Ungdom : efter Canisii Katechismus. 
Han vendte tilbake til det som nå var Rhinprovinsen i kongedømmet Preussen i april 1848, og gjorde tjeneste som sogneprest først i Aachen, og senere i Prümm (nær Trier) og Lay (nær Koblenz). Embetet i Lay hadde han til sin død 19. januar 1868.


== Referanser ==
Sværen

Sværen kan vise til:


== Stedsnavn ==
Sværen (Sogndal) – ei grend i Sogndal kommune i Vestland fylke.


== Personer ==
Jørn H. Sværen – en norsk musiker og forfatter
Linda B. Buck

Linda B. Buck (født 29. januar 1947) er en amerikansk biolog. Hun fikk i 2004 Nobelprisen i fysiologi eller medisin sammen med Richard Axel.


== Biografi ==
Buck tok bachelorgrad i psykologi og mikrobiologi i 1975 ved University of Washington i Seattle og tok doktorgrad i mikrobiologi ved University of Texas i Dallas i 198. Deretter arbeidet hun for Richard Axel ved Columbia University i New York City. Hun begynte senere ved Fred Hutchinson Cancer Research Center med tilknytning til University of Washington og Howard Hughes Medical Institute.
Buck og Axel skrev det banebrytende arbeidet som åpnet veien for å analysere luktemekanismene på genetisk og molekylært nivå i 1991. De påviste at luktreseptorer tilhørte  de G-proteinkoblede reseptorer. Ved å analysere rotte-DNA slo de fast at det finnes rundt tusen forskjellige gener for luktreseptorer i pattedyrenes genom.Hennes forskningsinteresse er hvordan nesen oppfatter lukter og feromoner, og hvordan hjernen tolker dem. Hun ser også på mekanismene bak aldring ved å studere puberteten hos mus og livsløpet til rundormen Caenorhabditis elegans.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2004 hos Nobelprize.org
(en) Linda B. Buck hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2004
(en) Kort biografi på Howard Hughes Medical Institute
Richard Axel

Richard Axel (født 2. juli 1946 i New York) er en amerikansk lege og nevrolog som fikk Nobelprisen i fysiologi eller medisin sammen med Linda B. Buck i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2004 hos Nobelprize.org
(en) Richard Axel hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 2004
Homepage of Axel's research group at Columbia University
Webpage at Howard Hughes Medical Institute
Aaron Ciechanover

Prof. Aaron Ciechanover (født 1. oktober 1947 i Haifa, Palestinamandatet) er en israelsk biolog og lege som fikk Nobelprisen i kjemi i 2004 sammen med Avram Hershko og Irwin Rose.


== Priser (utvalg) ==
2000 – Albert Lasker Basic Medical Research Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 2004 hos Nobelprize.org
(en) Aaron Ciechanover hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 2004
Irwin Rose

Irwin Rose (født 16. juli 1926 i Brooklyn i New York i USA, død 2. juni 2015 i Deerfield, Massachusetts) var en amerikansk biokjemiker. Med Aaron Ciechanover og Avram Hershko fikk han Nobelprisen i kjemi i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 2004 hos Nobelprize.org
(en) Irwin Rose hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 2004
Frank Wilczek

Frank Wilczek (født 15. mai 1951 i Mineola, Nassau County, New York) er en amerikansk fysiker. Med H. David Politzer og David Gross fikk han Nobelprisen i fysikk i 2004 for deres oppdagelse av asymptotisk frihet i teorien for fargekraft.


== Publikasjoner ==
Quark Description of Hadronic Phases [PDF]
Continuity of Quark and Hadron Matter [PDF]
High Density Quark Matter and the Renormalization Group in QCD with Two and Three Flavors [PDF]
Color-Flavor Locking and Chiral Symmetry Breaking in High Density QCD [PDF]
Fermion Masses, Neutrino Oscillations, and Proton Decay in the Light of SuperKamiokande [PDF]
Quantum Field Theory [PDF]
Riemann-Einstein Structure from Volume and Gauge Symmetry [PDF]
A Chern-Simons Effective Field Theory for the Pfaffian Quantum Hall State [PDF]


== Bøker ==
Fractional Statistics and Anyon Superconductivity, December 1990
Geometric Phases in Physics, December 1988
Longing for the Harmonies, April 1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 2004 hos Nobelprize.org
(en) Frank Wilczek hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 2004
http://web.mit.edu/physics/facultyandstaff/faculty/frank_wilczek.html
https://web.archive.org/web/20030824073148/http://mitworld.mit.edu/video/78/
http://inspirehep.net/author/profile/F.A.Wilczek.1
Emil Adolf von Behring

Emil Adolf von Behring (født 15. mars 1854 i Hansdorf - nå Ławice i Polen - i Preussen, død 31. mars 1917 i Marburg i Hessen-Nassau) var en tysk lege. Han ble som førstemann tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1901 for sin forskning om serumterapi, særlig mot difteri.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Behring var sønn av læreren Georg August Behring (1819–1886) og hans annen hustru Augustine Zech (1828–1892). Han gymnasskolegang ble muliggjort av en prøyssisk statsstipend. Behring studerte mellom 1874 og 1878 medisin ved Akademie für das militärärztliche Bildungswesen i Berlin.


=== Karriere ===
Han var hovedsakelig militærlege. Etter å ha jobbet som assistent under Robert Koch fikk Behring tittelen professor i 1893 og ble kort tid etter utnevnt til professor i hygiene i Halle. Han ble deretter professor for hygienelære på det medisinske fakultet ved Universitetet i Marburg. I denne stillingen arbeidet han resten av sitt yrkesliv.
Behring og farmakologen Hans Horst Meyer hadde sine respektive laboratorier i samme bygning, og Behring stimulerte Meyers interesse for hvordan tetanustoksinet fungerte.Behring oppdaget at organismen kan danne motgift mot bakteriegifter. Hans oppdagelser var grunnlaget for immunitetslæren og de i dag viktige behandlingene med vaksine og antiserum. De ledet også til fremstillingen av antidifteriserum, der de første forsøkene på mennesker fant sted mot slutten av 1891.Hans Nobelpris befinner seg nå i Genève der den er på utstilling hos Den internasjonale Røde Kors- og Røde Halvmånebevegelsen.


== Privatliv ==
I desember 1896 giftet Behring seg med en 18-årige Else Spinola, datter av Bernhard Spinola, direktøren ved Charitésykehuset i Berlin, og en jødiskfødt mor som konverterte til kristendommen da hun giftet seg.. Behring og Spinola fikk seks sønner. De hadde bryllupsferien sin på Capri i 1897, hvor Behring eide et feriehus. I 1909 til 1911 bodde den russiske forfatteren Maksim Gorkij i feriehuset.
Behring døde i Marburg i Hessen-Nassau den 31. mars 1917.


== Publikasjoner ==
Behring skrev og ga ut en rekke publikasjoner.

Die praktischen Ziele der Blutserumtherapie (1892)
Das Tetanusheilserum (1892)
Die Geschichte der Diphtherie (1893)
Bekämpfung der Infektionskrankheiten (1894)
Allgemeine Therapie der Infektionskrankheiten (1900).
Beiträge zur experimentellen Therapie (1906)
E. v. Behring's Gesammelte Abhandlungen (1915) Digital versjon hos University and State Library Düsseldorf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1901 hos Nobelprize.org
(en) Emil Adolf von Behring hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1901
Klaus von Klitzing

Klaus von Klitzing (født 28. juni 1943 i Schroda, Posen) er en tysk fysiker. Han fikk Nobelprisen i fysikk i 1985 for oppdagelsen av den  kvantiserte Hall-effekten.


== Liv ==
Som barn av en flyktningfamilie kom han i 1945 til Lutten, og fra 1948 til 1951 bodde familien i Oldenburg. De flyttet til Essen i Oldenburg i 1951, hvor de frem til 1968 bodde på loftet over rådhuset. Han tok abitur (artium) i februar 1962 og studerte fysikk ved det tekniske universitetet i Braunschweig. Han fullførte hovedfaget i mars 1969.
Frem til november 1980 arbeidet han under Gottfried Landwehr ved Julius-Maximilians-Universität Würzburg, hvor han i 1972 skrev sin doktorgradsavhandling Galvanomagnetische Eigenschaften von Tellur in starken Magnetfeldern. I 1978 habiliterte han seg.
Han var også involvert i forskningsprosjekter ved Clarendon Laboratory i Oxford fra 1975 til 1978 og fra 1979 til 1980 i Grenoble, hvor han gjorde oppdagelsen som skulle gi ham Nobelprisen.
I 1980 ble han professor ved det tekniske universitetet i München, og våren 1985 ble han medlem av direktørkollegiet ved
Max-Planck-Institut für Festkörperforschung i Stuttgart. Samme år ble han honorærprofessor i Stuttgart.
Klitzing er jurymedlem for Deutsche Zukunftspreis og Innovationspreis
der deutschen Wirtschaft. Oppkalt etter ham er Klaus-von-Klitzing-Preis. Kitzinger engasjerer seg særlig for grunnforskningen og for å vekke nysgjerrighet og begeistring for fysikk. Han er medlem av tallrike vitenskapelige akademier og er æresdoktor ved universiteter i flere land.
I 2019 ble Klitzing opptatt i ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1985 hos Nobelprize.org
(en) Klaus von Klitzing hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1985
Nobel e-museum, Klaus von Klitzing – hos Nobelprize.org
Klaus von Klitzing – Biografi
Ove Bergvoll

Ove Valdemar Kristian Olsen Bergvoll (født 3. juni 1909 på Rollnes i Ibestad, død 21. februar 1979) var en norsk disponent, småbruker og politiker (Ap). Han var blant initiativtakerne til dannelsen av trålselskapet Ytre Rolløya Fiskarsamvirke (YRF), som ble stiftet 2. februar 1946. Bergvoll var disponent i YRF fra 1. juli 1950 til 31. desember 1976. Han var Ibestads ordfører fra 1. januar 1962 til 31. desember 1963.


== Referanser ==
Daniel arap Moi

Daniel Toroitich arap Moi (født 2. september 1924, død 4. februar 2020 i Nairobi) var Kenyas president fra 1978 til 2002.
Moi var en meget kontroversiell president og var utsatt for mye kritikk for brudd på menneskerettigheter, og korrupsjon. Moi var en populær leder. Ifølge The New York Times sikret han et stabilt Kenya i en urolig region og hans styre var autokratisk og demokratisk bare i navnet. Moi var utdannet skolelærer og etterfulgte Jomo Kenyatta som hadde ledet landet etter frigjøring fra Storbritannia. Moi ble populær i Vesten for sin antikommunistiske politikk. Han vant fem valg. I 1979, 1983 og 1988 stilte Kenya African National Union til valg uten motstandere. Etter et kuppforsøk tidlig på 1980-tallet strammet han inn styret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel arap Moi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daniel Arap Moi – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Auvergne

Auvergne er en historisk provins og en tidligere administrativ region som ligger sentralt i Frankrike. 
Regionen besto av departementene Puy-de-Dôme, Cantal, Haute-Loire og Allier. Den hadde i 2010 i overkant av 1,3 millioner innbyggere. Regionene Auvergne og Rhône-Alpes ble fra 1. januar 2016 slått sammen til en ny region med navnet Auvergne-Rhône-Alpes.Auvergnes hovedstad er Clermont-Ferrand, og den er delt inn i 14 arrondissementer, 150 kantoner og 1310 kommuner. 


== Geografi ==
Auvergne ligger sentralt i Frankrike, og grenser i nord mot regionene Centre og Bourgogne, i øst mot Rhône-Alpes, i sør mot Languedoc-Roussillon og Midi-Pyrénées og i vest mot Limousin.
Arealet er 26 013 km², noe som tilsvarer 4,8% av Frankrikes totale areal. Auvergne er en av de mindre regionene i Frankrike.
Auvergne er kjent for sine fjellkjeder og sovende vulkaner. Tilsammen har Monts Dore og Chaîne des Puys omkring 80 vulkaner. Puy de Dôme er den høyeste vulkanen i regionen med sine 1465 moh. Puy de Sancy er det høyeste punktet i Auvergne med 1885 moh.Det er to hovedelver i Auvergne. Loire renner gjennom regionen i sørøst og danner grensen i nordøst, og Allier som renner fra sør til nord gjennom regionen og senere løper sammen med Loire. Gjennom mange år har Allier gravd ut dype kløfter. Auvergne har omkring 50 innsjøer, noen av dem i høyfjellet med vulkansk opphav. Lac de Guéry er den høyest beliggende innsjøen i Auvergne, den ligger 1243 moh.


== Se også ==
Auvergne (provins), den historiske provinsen
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Auvergne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Auvergne – galleri av bilder, video eller lyd på Commons