jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tainan

Tainan (kinesisk: 台南市 / 臺南市) er en taiwansk by  på øya Taiwan (Formosa). Befolkningen anslås (2004) til 734 000. Den ligger sør på øya Taiwan, mot Taiwanstredet.
Tainan er den fjerde største byen på Taiwan, etter Taipei, Kaohsiung og Taichung. 
Tainan ble etter 1621 gjort til nederlendernes koloniby på øya Formosa. Det var rundt den festningen de anla ved kysten, opprinnelig kalt Fort Oranje, og kort etter omdøpt til Fort Zeelandia. Senere fordrev Koxinga nederlenderne, og opprettet fortet og byen rundt som hovedstad for sin regjering (under navnet Taiwan-Fu). 
Det var først på 1800-tallet at Taipei overtok som øyas hovedstad. 
Tainan er blitt en moderne storby, og her ligger nå National Cheng Kung University, et av Taiwans fremste universiteter, og en rekke andre universiteter. 
Byens moderne sentrum ligger et stykke inn fra kysten, slik at det gamle Fort Zeelandia (i gamlebyen i bydelen Anping) ligger i byens vestlige utkant. I Anping er mange minnesmerker bevart fra tidligere århundrer.

Enkelte av de mer enn tre hundre templene i Tainan regnes blant de best bevarte eksempler på tradisjonell kinesisk kultur i Taiwan. Blant de mer betydelige templer kan nevnes konfuciustempelet i Nanmengaten (fra 1665), Kuantitempelet i Yungfugaten der mandariner fra Qing-dynastiet frembar riter for krigsguden, og naboen Tempelet til den store himmelkeiserinnen som kanskje har de mest forseggjorte tempelutskjæringer på hele Taiwan, Wufeitempelet i Wufeigaten viet til fem konkubiner som heller ville dø med sin prins og dermed begikk selvmord framfor å overgi seg til det nye Qing-styret, og til siste Koxingahelligdommen i Kaishangaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(zh-Hant) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tainan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 臺南市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hsinchu

Hsinchu By (kinesisk: 新竹市) er en taiwansk by på øya Taiwan (Formosa) i  Republikken Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2011) til 416 191. 
I byen ligger Hsinchu Science and Industrial Park (kinesisk: 新竹科學工業園區), som er et industriområde som ble etablert 15. desember 1980. Parken er nå en av verdens mest vesentlige områder for halvlederproduksjon.


== Samfunn ==


=== Administrative enheter ===

Hsinchu By består av tre bydistrikter (區):

Bydistriktet Øst (東區), 33,5768 km², ca. 193 310 innbyggere;
Bydistriktet Nord (北區), 15,7267 km², ca. 142 624 innbyggere;
Bydistriktet Xiangshan (香山區), 54,8491 km², ca. 71 453 innbyggere


=== Vennskapsbyer ===
Hsinchu By har 9 vennskapsbyer:


== Utdanning ==


=== Universitet og høgskoler ===
National Chiao Tung University
National Tsing Hua University
Chung Hua-universitetet
Hsuan Chuang-universitetet
Yuanpei-universitetet
National Hsinchu University of Education


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hsinchu City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 新竹市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Hsinchu Science Park Arkivert 25. januar 2012 hos Wayback Machine.
National Chiao Tung University
National Tsing Hua University
Chung Hua University
Hsuan Chuang University
Yuanpei University
National Hsinchu University of Education
Taichung

Taichung (tradisjonell kinesisk: 臺中市/台中市; forenklet kinesisk: 台中市; Tongyong pinyin: Táijhōng Shìh; Hanyu pinyin: Táizhōng Shì; Wade-Giles: T'ai-chung-shih; japansk: 臺中市/たいちゅうし) er den største byen i Taichungkommunen på øya Taiwan. Sammen med noen deler av Changhuakommunen dannes Taichung-Changhuaregion. Byen Taichung ligger i nærheten av mange andre byer på øya; blant annet Miaoli mot nord, Changhua mot sør og Nantou mot øst. Befolkningen innen bygrensene var (2018) til 2 801 238, noe som gjør den til den andre største byen på øya etter Kaohsiung. Byen er offisielt administrert som en provinsby på Taiwan, Republikken Kina. Byens navn betyr «Sentrale Taiwan». 
Taichungs internasjonale flyplass er den tredje største, og den nyeste på Taiwan.Havnen i Taichung er den andre største fraktfasilitet på øya som er i stand til å håndtere konteinerskipsfart. Til tross for dens størrelse er det ingen fergetrafikk og havnen er stengt for uautorisert trafikk.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Taichung City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 臺中市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tanggu

Tanggu (kinesisk: 塘沽区; pinyin: Tánggū Qū) var et kinesisk bydistrikt i den selvstendige byprovinsen Tianjin i det nordlige Kina. Den er administrativt et bydistrikt. Befolkningen innen bygrensene var i 2004 anslått til 490 000. Her er millionbyen Tianjins havneområde. 
Tidligere kunne sjøtransport følge elveløp helt opp til Tianjin, men sedimentering gjorde dette umulig slik at omlasting på flatbunnede elveprammer ble nødvendig ved Tanggu. 
I 2010 ble distriktet oppløst og innlemmet i Binhai nye område.


== Kulturminner ==
Takufortene er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Tanggu har store havneanlegg som betjener ikke bare Tianjin, men også Beijing, Hebei og bakenforliggende områder. 
Kinas riksvei 103 strekker seg fra Beijing og 149 km ned til kysten ved Tanggu.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Xining

Xining eller på tibetansk Silung eller Ziling (forenklet kinesisk: 西宁, tradisjonell kinesisk: 西寧, tibetansk: ཟི་ནིང་; pinyin: Xīníng, Wylie: Zi-ning) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Qinghai i det vestlige Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 783 000, men hele prefekturet har 1,11 millioner innbyggere. Byen er et handelssentrum i Tibet, blant annet for den innbringende handelen med larvesopp.


== Historie ==

Byen ble grunnlagt på 200-tallet f.Kr., da Han-dynastiet etablerte en garnison her. Opp gjennom århundrene ble stedet i perioder behersket av kineserne, tidvis av tributtstater eller av folk som lå i konflikt med Kina. 
Byen regnes som del av den tibetanske kulturregion og tidligere provins Amdo. 
Byen hadde i 1940-årene ca. 50 000 innbyggere, men er siden vokst til millionby. 
Rundt 90 km utenfor Xining er en arbeidsleir der man under kulturrevolusjonen holdt innesperret overhodet for et lamaistisk kloster og 200 bonser. De utførte tvangsarbeid i en fabrikk for bildeler.


== Xiningjordskjelvet 1927 ==
Den 23. mai 1927 ble Xining rammet av et jordskjelv som målte 7,6 på Richters skala. Det omkom 41.000 mennesker, og landforskyvningene var store.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Xining har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), 2 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn). 


== Samferdsel ==

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.
Kinas riksvei 214 fører fra Xining til Jinghong i Yunnan. 
Kinas riksvei 227 fører fra Xining til Zhangye i provinsen Gansu.
Kinas riksvei 315 begynner i Xining og fører til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.


== Litteratur ==
Andreas Gruschke: "Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet", i: Geographische Rundschau, 49 (1997), Heft 5, s. 279-286
Andreas Gruschke: "The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo", 2 bind, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Shihezi

Shihezi (kinesisk: 石河子; pinyin: Shíhézǐ; Wade-Giles: Shíh-hó-tzǔ; uigurisk: شىخەنزە; uigur-latin: Shixenze) er et kinesisk byfylke i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 553 000. Den er understilt Produksjons- og konstruksjonskorpset i Xinjiang. 
Shiheziuniversitetet er Xinjiangs nest største universitet.


== Økonomi ==
Dette er en viktig industriby, med en rekke kullkraftverk. De største er Manas kullkraftverk i øst, og Tianye kullkraftverk og Tianfu kullkraftverk i nord. Tilsammen har disse tre om lag 3.000 MW kapasitet, en betydelig del av provinsens generasjonsevne for elektrisk kraft.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.


== Eksterne lenker ==
Shihezi economic development zone
Shihezi party politics public information network
Map of the City of Shihezi
Shihezi a 'Shining Pearl in the Gobi Desert' 
Shihezi (China) -- Britannica Online Encyclopedia
Zhangye

Zhangye (forenklet kinesisk: 张掖; tradisjonell kinesisk: 張掖; pinyin: Zhāngyè; Wade-Giles: Chang-yeh) er en by på prefekturnivå i provinsen Gansu i det vestlige Kina. Tidligere het byen Ganzhou. Befolkningen innen selve byen anslås (2004) til 489 000, men hele prefekturet har 1,17 millioner innbyggere. Vestlige deler av Den kinesiske mur går gjennom prefekturet.  
Zhangye er en del av Hexikorridoren, den farbare og beboelige stripen mellom høyfjellene i sørvest og Tenggerørkenen i nordøst. 


== Historie ==
I de fem dynastiers og ti kongedømmers tid lå det lille middelalderriket Ganzhou her.
Marco Polo (1254–1324) beskriver i sine reiseskildringer (Il Milione) at han tilbragte ett år i en by kalt Campichu. Man anser at den byen må ha vært Ganzhou (Zhangye).


== Kulturminner ==
I Zhangye ligger Dafo Si, med Kinas største liggende Buddha-statue. Den er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrasjon ==
Byprefekturet Zhangye har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū), 4 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 227 ender i Zhangye. Veien fører fra Xining i provinsen Qinghai til Zhangye.
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhangye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zigong

Zigong (Forenklet kinesisk: 自贡; tradisjonell kinesisk: 自貢; pinyin: Zìgòng) er en by på prefekturnivå i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 3 720 000.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Zigong har jurisdiksjon over 4 distrikt (区 qū) og 2 fylker (县 xiàn).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zigong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringen i Zigong Arkivert 1. juli 2009 hos Wayback Machine.
Zigong, China
Zigong Lantern Festival in Canada
Zigong Dinosaur Museum
Offisiell nettside for Zigong dinosaurmuseum
Panzhihua

Panzhihua (kinesisk: 攀枝花; pinyin: Pānzhīhūa) er en by på prefekturnivå i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2007) til 1 100 800.


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Panzhihua har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū) og 2 fylker (县 xiàn).


== Historie og geografi ==
Området har gjennomgått en rekke administrative grenseendringer. Det har i sin helhet tilhørt provinsen Sichuan bare siden 1955. 
Noen deler av Panzhihua var tidligere del av provinsen Yunnan. De er i dag i bydistriktet Renhe. Da Republikken Kina opprettet provinsen Xikang den 1. januar 1939, ble det som nå er fylkene Miyi og Yanbian del av den provinsen. I oktober 1955 ble Xikang oppløst som provins av Folkerepublikken Kinas regjering, og de aktuelle områder lagt tilbake til Sichuan.
Panzhihua er et område rikt på naturressurser, men var relativt øde inntil 1960-årene. Byen, som ble grunnlagt med navnet Dukou i 1965, fikk stålindustri i 1966, og vokste raskt og var relativt velhavende mens resten av landet fikk en kraftig nedtur grunnet kulturrevolusjonen. Byen fikk senere navnet Panzhihua, som var et tidligere områdenavn, og har Sørvestkinas største stålkompani, som på engelsk kalles Panzhihua Iron and Steel (Group) Co, og i Kina er best kjent under forkortelsen Pangang. 
Området har rester av de gamle konglepalmeskoger som var habitat til kjempepandaen. 
Panzhihua er svært industrialisert, og preges av gigantiske gruver, mange av dem dagverk. Det meste av det land som ikke er gruveområder, har jordbruk. Området har subtropisk klima. 
Panzhihua har togforbindelse til Chengdu og Kunming, og har også en kommersiell flyplass.


== Jordskjelv i 2008 ==
Panzhihua ble kl. 16:31 den 30. august 2008 rammet av et jordskjelv (momentmagnitude: 6,1) som kostet nærmere hundre mennesker livet. Episenteret var i grensetraktene mellom distriktet Renhe og fylket Huili i naboprefekturet Liangshan Yi. Skjelvet rammet også omliggende strøk i provinsene Sichuan og Yunnan.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Chengdu-Kunming-jernbanen løper gjennom området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Panzhihuas regjerings offisielle webside
Neijiang

Neijiang (Forenklet kinesisk: 内江; tradisjonell kinesisk: 內江; pinyin: Nèijīang) er et byprefektur i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 5 386 km² og et innbyggertall på ca. 4,2 millioner (2004).Byen ligger ved elven Tuo Jiang, har elvehavn, og er et jernbaneknutepunkt, med bl.a. en nybygd jernbanelinje med endepunkt Kunming i Yunnan-provinsen. 
Neijiang har også raffinerier for sukker og annen matvareindustri. 


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Neijiang har jurisdiksjon over to distrikter (区 qū) og 3 fylker (县 xiàn).:


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Chengdu-Chongqing-jernbanen betjener området; den fører fra Chengdu til Chongqing.


=== Vei ===
Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Referanser ==
Zhaotong

Zhaotong (kinesisk: 昭通; pinyin: Zhāotōng; Wade-Giles: Chāo-t'ūng) er en by på prefekturnivå i provinsen Yunnan i det sørlige Kina.
Befolkningen er på ca. 7 millioner innbyggere.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Zhaotong har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 10 fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhaotong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart
Foto fra Zhaotong i PanoramioMal:Autoritetedata
Dale

Dale eller Dalekvam er et tettsted og administrasjonssenteret i Vaksdal kommune i Vestland. Dale ligger innerst i Dalevågen, og har 1 118 innbyggere per 1. januar 2022. Både europavei 16 og Bergensbanen med Dale stasjon går gjennom tettstedet.
Dale er et industristed som ble bygget opp rundt Dale kraftverk og Dale Fabrikker. Denne fabrikken er nå delt opp i Dale of Norway, som produserer strikkegensere og andre ullprodukter, og Daletec, som produserer flammehemmende metervare til bruk i arbeidstøy. Dale Fabrikker ble grunnlagt av konsul Peter Jebsen i 1879. Da han så Bergsdalselven fant han en stor kraftkilde til en ny industribedrift, og kjøpte kraftrettighetene fra lokale bønder. Maskiner kom fra England, med båt til Dalevågen og ble videre fraktet med hest og vogn, – kardeverk, spinnemaskiner og 200 vevstoler, samt appretur og fargerimaskiner kom også samme veien.
Da fabrikken ble anlagt var det på Dalekvam bare en husmannsplass og noen utløer, på slutten av 1800-tallet hadde fabrikken omkring 500 ansatte og i 1900 var det godt over 1000 innbyggere på stedet. I 1883 fikk stedet jernbaneforbindelse med Bergen og Voss da Vossebanen ble satt i drift. Dale sognet til Bruvik kirke på Osterøy noe som var langt og tungvint for innbyggerne på det nye industristedet (Evanger på Vossebanen var enklere). I 1896 fikk Dale egen kirke. Fra 1870 var Dale en del av Bruvik kommune. I 1964 ble bygda Bruvik overført til Osterøy kommune og resten av kommunen skiftet navn til Vaksdal kommune. Vannkraften er grunnlaget for industrien både på Dale og på Vaksdal. Etter andre verdenskrig var Dale fabrikker Norges største innenfor tekstil.På 50- og 60 tallet hadde Dale over 4000 innbyggere og rundt 1200 arbeidet ved Dale Fabrikker. Nye generasjoner med popmusikk og miniskjørt vokste frem og preget industristedet. Kontrasten mellom den gamle industriarbeideren og den nye tiden er gjenspeilt i industriarbeidermonumentet i Dale sentrum.


== Dale kirke ==

Dale kirke (Dale kyrkje) er en langkirke fra 1956 som ligger på Dale. Kirken ble bygget i betong i 1956. Arnstein Arneberg tegnet selve kirken, mens altertavlen ble tegnet av Hugo Lous Mohr i 1958 og viser nattverden og himmelfarten. Mohr har også utsmykket Oslo domkirke. Kirken er kjent for en enestående akustikk, og er derfor godt egnet som konsertlokale.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dale of Norway – Offisiell nettside
Daletec – Offisiell nettside
Zunyi (Zunyi)

Zunyi (kinesisk: 遵义县; pinyin: Zūnyì Xiàn)  er et fylke i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde den et folketall på 1 296 484 innbyggere.


== Referanser ==
Guiyang

Det er også et fylke ved navn Guiyang i naboprovinsen Hunan.Guiyang (kinesisk: 贵阳; pinyin: Guìyáng) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Guizhou i det sørlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1 161 000, men hele prefekturet har 3,06 millioner innbyggere.
Guiyang ligger langs hovedveien mellom Kunming og Chongqing. Den er også et jernbaneknutepunkt (siden 1959) og et industrisenter. Her produseres blant annet tekstiler, kunstgjødsel, maskinredskaper, petroleum, gummiprodukter, sement og papir. Viktige kull- og bauxittgruver ligger i nærheten. 


== Administrative enheter ==

Guiyang består av seks bydistrikter, tre fylker og ett byfylke:

Bydistriktet Nanming (南明区), 89 km², ca. 490 000 innbyggere (2003);
Bydistriktet Yunyan (云岩区), 68 km², ca. 560 000 innbyggere (2003);
Bydistriktet Xiaohe (小河区), 38 km², ca. 110 000 innbyggere (2003);
Bydistriktet Huaxi (花溪区), 986 km², ca. 320 000 innbyggere (2003);
Bydistriktet Wudang (乌当区), 962 km², ca. 290 000 innbyggere (2003);
Bydistriktet Baiyun (白云区), 260 km², ca. 170 000 innbyggere (2003);
Fylket Kaiyang (开阳县), 2 026 km², ca. 420 000 innbyggere (2003);
Fylket Xiuwen (修文县), 1 076 km², ca. 290 000 innbyggere (2003);
Fylket Xifeng (息烽县), 1 037 km², ca. 250 000 innbyggere (2003);
Byfylket Qingzhen (清镇市), 1 492 km², ca. 500 000 innbyggere.


== Samferdsel ==


=== Luftfart ===
Guiyang Longdongbao internasjonale lufthavn betjener byen.


=== Vei ===
Kinas riksvei 320 (G320) går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Kinas riksvei 321 deler trasé med G320 på dette avsnittet. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Guiyang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Guiyang lokalregjerings hjemmeside
Guiyang lokalregjerings hjemmeside - engelsk
Fotos fra Guiyang
Xianyang

Xianyang (kinesisk: 咸阳; pinyin: Xiányáng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shaanxi i det nordlige Kina. 
Befolkningen innenfor grensene anslås (2004) til 1 034 000. 
Byen ligger like nord for metropolen Xi'an. Prefekturet ligger på Guanzhongsletten.


== Historie ==
Den opprinnelige Xianyang, som ligger omtrent der den moderne byen med samme navn er i dag, var oldtidsstaten Qins hovedstad i De stridende rikers tid i kinesisk historie - riket ble regjert fra det store Xianyangpalasset -, og fortsatte som hovedstad under det kortlivede Qin-dynastiet. Byen ligger på nordbredden av elven Wei He. 
Kinas første keiser, Qin Shi Huang, lot bygge et forseggjort mausoleum i nærheten av hovedstaden, med en hær laget av terracotta. Dette og andre storslagne tiltak, som krevde enorme ressurser både hva gjelder arbeidskraft og penger – sammen med dynastiets undertrykkende styremåte – ledet til slutt til Qin-dynastiets og byens undergang.  
Kort tid etter den første keiserens død i 210 f.Kr. brøt det ut flere opprør. I begynnelsen av desember 207 overgav Qin-kongen Ziying seg til opprørslederen Liu Bang. Liu Bang erobret deretter Xianyang, men ble snart tvunget til å overlate den til en annen opprørsleder, Xiang Yu, som hadde en mye større hær enn Liu Bang. Xiang Yu drepte så Ziying og brente ned Xianyang. I denne brannen gikk hele det kongelige bibliotek tapt, blant annet de eneste utgavene av mange såkalt "forbudte bøker". 
Etter at han til slutt hadde nedkjempet Xiang Yu, bygde Liu Bang i 202 en ny by i nærheten av den gamle Xianyang og kalte den Chang'an. Dette var 28 kilometer unna på motsatt side av Wei-elven. Chang'an som ble så hovedstad for Det vestlige Han-dynasti. Chang'an ligger nå i den nordvestre delen av den moderne byen Xi'an.


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Xianyang har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), ett byfylke (市 shì) og 10 fylker (县 xiàn). 


== Kulturminner ==
På Xianyang-prefekturets områder ligger en rekke av Kinas nasjonalt klassifiserte anerkjente kulturminner, som 
das Shunlingmausoleet og palasset i hovedstaden for staten Qin (i bydistriktet Weicheng). 
I bydistriktet Weicheng er dessuten mausoleet Han Yang Ling (汉阳陵) for Han-keiseren Jingdi, dessuten Changling-mausoleet, det Tang-tidige gravanlegg Xing Ning Ling (兴宁陵), den Ming-tidige nordlige jernpagode, og Xianyangs konfuciustempel.
I bydistriktet Qindu ligger ruinene av Shahe-broen (fra Qin- og Han-tiden).
I bydistriktet Yangling ligger Tailing-mausoleet for Sui-keiseren Wen.


== Samferdel ==
I Xianyang stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Bymuseet og kort byhistorie
Byportrett
Byportrett
Han Yang Ling-museet
Hohhot

Hohhot (kinesisk: 呼和浩特; pinyin: Hūhéhàotè; mongolsk:; transkripsjon: Kökeqota) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå som er hovedstad i den autonome region Indre Mongolia  (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 763 000, men hele prefekturet har 2 004 000 innbyggere. 
Hohhot ligger i et område rikt på naturressurser, som kull, grafitt, marmor, bentonitt, kaolin, bly og sink. Det er også et rikt landbruk i området. 


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Hohhot har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), 4 fylker (县 xiàn) og ett banner (旗 qí). 


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 1581 etter initiativ av Altan Khan (1507–1582), en etterkommer i 17. generasjon av Djengis Khan.


== Samferdsel ==
Hohhot er et viktig trafikknutepunkt. 


=== Luftfart ===
Indre Mongolias største lufthavn, Hohhot Baita internasjonale lufthavn, ligger her.


=== Jernbane ===
Beijing–Baotou, Hohhot–Taiyuan og Hohhot–Lanzhou-jernbanelinjene knyttes sammen i denne byen.


=== Vei ===
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui. 
Kinas riksvei 209 begynner i Hohhot, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(mn) Offisielt nettsted 
(en) Hohhot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons