Ord

Et ord er en språklig enhet som oppfattes å ha en egenbetydning, og som i tale skilles fra omgivelsene ved at det har selvstendig trykk. I skrift skilles ord ofte med mellomrom.
Begrepet ord kan i tillegg til betydningen «enkeltord», også brukes om hele uttrykk og tekster.


== Etymologi ==
Den indoeuropæiske grunnformen av «ord» er vrdho. Siden dh kan forvandles til b, er det sannsynlig at det latinske verbum stammer herfra. Verbum betyr «ord», som i uttrykket «verbal fremstilling».


== Definisjoner ==
Ordbøker kategoriserer et språks leksikon (dvs. dets ordforråd) i lemmata. Disse kan tas som en indikasjon på hva som utgjør et «ord» i oppfatningen til brukerne av dette språket.


=== Semantisk definisjon ===
Leonard Bloomfield introduserte begrepet «minimale frie former» i 1926. Ord blir tenkt på som den minste meningsfulle enhet av tale som kan stå av seg selv. Dette korrelerer fonemer (enheter av lyd) til leksemer (enheter av betydning). Men noen skrevne ord er ikke minimale frie former, da de ikke er meningsbærende om de står alene (for eksempel the og of i engelsk).


=== Trekk ===
Innen den minimalistiske skolen av teoretisk syntaks, ses ord (også kalt «leksikalske elementer» i litteraturen) som «bunter» av språklige funksjoner som er forent i en struktur med form og mening. For eksempel har ordet «bjørner» semantiske egenskaper (det betegner virkelige objekter, bjørner), kategorifunksjoner (det er et substantiv), tallfunksjon (det er flertall, og må samsvare med pronomen og demonstrativer i sitt domene), fonologiske funksjoner (det blir uttalt en bestemt måte).


== Røtter og affikser ==
Et ord som ikke kan deles i mindre deler med egen betydning, for eksempel «mann»,  kalles rotord. En kombinasjon av to eller flere rotord, for eksempel «sjømann»,  kalles en sammensetning. Når en rot kombineres med et element som i seg selv ikke er et eget ord (et «affiks»), for eksempel «mannlig», dannes en avledning. Affikser som står foran roten, kalles prefiks. Affikser som står etter roten, kalles suffiks.
En spesiell type suffiks er bøyningsendelsene. En ordform uten bøyningsendelser, men med avledningsaffiks, kalles ordets stamme. Når et avledningsaffiks settes til et ord, dannes en ny stamme; når en bøyningsendelse settes til, er stammen fortsatt den samme. Noen ord bøyes ved at endelsen legges til ulike stammer: «gammel – eld-re – eld-st». Dette kalles suppletivbøying.


== Inndeling ==
Det er vanlig å dele ordene i et språk i leksikalske ord, grammatiske ord og pro-ord. Leksikalske ord refererer til forhold utenfor kommunikasjonssituasjonen, for eksempel «mann», «kjøre». Pro-ord refererer til forhold i kommunikasjonen, for eksempel «dette», «der», «nå». Grammatiske ord får sin betydning kun i forhold til andre ord i teksten, for eksempel «som», «og». Pro-ord og grammatiske ord skiftes sjelden ut i et språk; de utgjør lukkede klasser. De leksikalske ordene er en åpen klasse, der ord går ut av bruk, nye ord importeres eller eksisterende ord danner nye sammensetninger.


=== Ordledd ===
Affiks – ordledd som er føyd til en ordstamme eller -rot
Infiks – innskudd i stammen i et verb
Prefiks – forstaving eller forledd i et ord
Suffiks – etterledd til et ord


=== Ordklasser ===
Ordene i et språk grupperes videre i et antall ordklasser etter form eller funksjon.

Substantiv – navn på noe eller noen
Adjektiv – beskriver substantiv
Pronomen  – settes i stedet for et substantiv
Determinativ  – bestemmer substantivet nærmere
Verb – navn på en handling
Adverb  – beskriver verb
Preposisjon – forteller hvor verbet eller substantivet befinner seg i forhold til et annet i tid eller rom
Konjunksjon – binder sammen to ord eller setninger
Subjunksjon – innleder bisetninger
Interjeksjon - Spesielle ord som gir et bilde av lyder som ikke kan skrives, følelser eller enighet/uenighetI tillegg kommer betegnelsene

Artikkel (ordklasse)
Tallord
Infinitivsmerke


== Flere ordtyper og beslektede begreper ==
Det er en mengde begreper i språkvitenskapene og ellers for forskjellige slags ord. Listen viser noen fagbetegnelser fra forskjellige felt som beskriver ordets form eller funksjon. 

Akronym – ord bygd opp av forbokstavene i flere ord
Anagram – ord som er satt sammen av bokstavene fra et annet ord
Antonym – ord som har motsatt betydning av et annet ord
Arveord – ord nedarvet fra de eldste tider
Degenererte varemerker eller deproprialiserte navn – varenavn som er blitt allmennord
Demonym – innbyggernavn
Diminutiv – forminskelsesord
Ekkoord – ord der samme ledd gjentas, for eksempel «namnam»
Eponym – personnavn som er blitt fellesnavn for en gjenstand
Eufemisme – forskjønnende omskriving
Frase – uttrykksmåte eller vending
Fremmedord – ord som er lånt fra et annet språk og føles fremmed
Glose – ord fra fremmed språk
Heiti – poetisk omskrivning fra nordisk middelalder
Homofon – ord som uttales likt, men skrives forskjellig
Homonym eller homograf – ord som uttales eller skrives likt, men har ulik betydning
Hyperonym – overbegrep (for eksempel «fisk» i forhold til «makrell»)
Hyponym – ord for noe som tilhører en finere inndeling av et overbegrep (for eksempel «makrell» i forhold til «fisk»)
Idiom – fast uttrykk som er særegent for et bestemt språk
Initialord – ord sammensatt av forbokstaver
Katakrese – en «død» metafor, det vil si en vanlig sammenlikning
Korruptel – forvansket ord eller tekststed
Kenning – fast omskrivning i nordisk middelalder
Leksem eller lemma – alle bøyingsformene av et ord
Lånord – ord lånt fra et annet språk og som ikke føles fremmed
Metafor – ord eller uttrykk med overført betydning
Monoptoton – ord med samme form for alle kasus
Navn – ord knyttet til en bestemt ting, person eller sted
Neologisme – nyord i et språk
Onomatopoetikon – lydord
Palindrom – ord eller uttrykk som staves likt forlengs og baklengs
Paronym – ord som er avledet av eller beslektet med et annet ord
Perifrase – omskrivning
Pleonasme – unødvendig tilleggsord
Parisyllab – ord som har like mange stavelser som et annet ord
Psevdonym – fiktivt navn
Synonym – ord med lik betydning som et annet
Teleskopord – ord som er en sammentrekning av flere ord
Term
Terminologi – fagord eller -uttrykk
Vokabel – ord eller uttrykk


=== Bruk i navn ===
Ord inngår dessuten i mange egennavn på organisasjoner og annet, Eksempler er Fritt Ord, de kristne Livets Ord, Levende Ord, Ordet og Israel, Ordets liturgi, tidsskriftet Ordet, Ord & Bilde, Svevende ord bibelsenter, Ordknappen, De skjulte ord og bandet Gode Ord Dør Sist.


== Se også ==
Begrep – avgrenset forestilling eller idé
Etymologi – ordhistorie
Grammatikk
Ordbok
Særskriving
Ordklasser
Ordspill
Retorikk – talekunst
Semantikk
Språk
Tekst
Trope (litteratur)
Trope (retorikk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Slå opp «ord» i norske ordbøker: Søk etter ord i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok  
Norsk tekstarkiv – Lister og statistikk over ord