jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nicollet County

Nicollet County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Sibley County i nord Le Sueur County i øst, Blue Earth County i sørøst, Brown County i sørvest og mot Renville County i nordvest.
Nicollet Countys totale areal er 1 209 km² hvorav 38 km² er vann. I 2000 hadde fylket 29 771 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen St. Peter.
Fylket har fått sitt navn etter den franske matematikeren Joseph Nicolas Nicollet.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nicollet County, Minnesota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arbeiderpartiets Landsutvalg i Sverige

Arbeiderpartiets Landsutvalg i Sverige var et utvalg opprettet på slutten av andre verdenskrig for å forberede maktovertakelsen i Norge etter tyskernes kapitulasjon. Retningslinjene for utvalget ble vedtatt i februar 1944. Formann var Martin Tranmæl, Arnfinn Vik var nestformann og Rolf Gerhardsen var sekretær. Utvalgets mandat var å støtte partifeller i Norge i frihetskampen og forberede gjenreisningen av partiet, AUF, DNA-pressen og AOF. Videre skulle utvalget motarbeide antisosial og arbeiderfiendtlig virksomhet blant flyktningene i Sverige og fungere som bindeledd mellom partimedlemmer i Norge og Storbritannia.
Landsutvalget ble finansiert med midler fra svenske sosialdemokrater i starten. Arnfinn Vik var en tid lønnet daglig leder. Aase Lionæs ble leder i et utvalg for kvinnebevegelsen, og også andre underutvalg kom i gang. DNAs Landsutvalg i Stockholm ble bindeleddet mellom Politisk Utvalg i Oslo og partiutvalget i London. Forslag ble sendt på «høring» til Oslo og London, og så ble svarene samordnet i Stockholm. Et «Grunnlag for en organisasjonsplan» i fem punkter forelå i november 1944. Det ble utgangspunktet for gjenreisningen av DNA som på denne tid startet i Norge.


== Kilder ==
Tore Pryser (1988).  Arne Kokkvoll og Jakob Sverdrup, red. Arbeiderbevegelsen historie i Norge. 4 – Klassen og nasjonen (1935 – 1946). Oslo: Tiden Norsk Forlag. s. 477-8. ISBN 82-10-02754-9.
Brown County (Minnesota)

Brown County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de sørlige delene av staten og grenser mot Nicollet County i nordøst, Blue Earth County i sørvest, Watonwan County i sør, Cottonwood County i sørøst, Redwood County i nordvest og mot Renville County i nordvest.
Brown Countys totale areal er 1 602 km² hvorav 20 km² er vann. I 2000 hadde fylket 26 911 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen New Ulm som også er fylkets største by.
Fylket har fått sitt navn etter Joseph Renshaw Brown.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brown County, Minnesota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paul Burrell

Paul Burrell (født 6. juni 1958 ) var tjener for dronning Elizabeth II og senere butler for Diana, fyrstinne av Wales.
Han ble tiltalt i 2002 for tyveri, men rettssaken kollapset da det ble fremlagt bevis for at han hadde snakket med dronning Elizabeth om den omtalte saken. Etterforløpet av saken kulminerte i hva som i Storbritannia ble omtalt som «Burrell-hendelsen».I 2003 utgav han boken A Royal Duty, som omhandler hans tid som butler for Diana.
I 2004 deltok i reality-TV-serien I'm a Celebrity, Get Me Out of Here! på den britiske TV-kanalen ITV, hvor han ble konfrontert med forskjellige utfordringer som å spise en testikkel fra en kenguru. Burrell ble kjent under rettssaken og oppnådde under denne stor upopularitet i den britiske befolkningen, knyttet til det faktum at han hadde brukt sitt kjennskap til de britiske kongelige til å tjene penger.
11. september 2006 utkom hans neste bok, The Way We Were, som ytterligere utdypet hans tid med Diana, og som satte fram flere påstander om hennes kjærlighetsliv.


== Privatliv ==
Paul Burrell er gift med Maria, som tidligere arbeidet for Prins Philip, hertug av Edinburgh. De har to sønner, Alexander og Nicholas, som vokste opp sammen med prins William og Harry.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paul Burrells offisielle hjemmeside
Paul Burrell fanside
Vikingfjord

Vikingfjord er en norsk vodka som ble lansert i Norge på 1980-tallet av Vinmonopolet. 


== Design ==
Polet ønsket å få til et norsk alternativ til alle de utenlandske vodkaene. Salget var ikke noe særlig før Arcus ble etablert i 1996. Da  ble produktet fornyet med ny design og ny oppskrift. Flaskedesignet skal gi assosiasjoner til norsk renhet, isbreer og rent vann. Og flasken har slått an, den har vunnet i gull i Mobius Design Award. Den har også mottatt utmerkelsen Merket for god design som utdeles av Norsk Designråd.


== Brevann ==
Vikingfjord er sannsynligvis den eneste vodka som tilsettes vann fra en isbre når den skal blandes ned til et riktig alkoholinnhold. Spriten, som lages av poteter fra området rundt Mjøsa, har et alkoholinnhold på ca 96 %, før det tilsettes smeltevann fra Briksdalsbreen, som er en arm av Jostedalsbreen, Norges største isbre. Smeltevannet renner naturlig ned i kilden gjennom tykke morenelag. Dette gjør at vannet blir  spesielt rent og det inneholder ikke mineraler som kan påvirke smaken.


== Lansering internasjonalt ==
Vikingfjord ble i 2001 lansert i Sverige og Tyskland. Litt senere ble den også lansert i USA. Vikingfjord ble kåret til verdens beste Vodka i The International Wine and Sprit Competition in London.


== Produkter ==
Vikingfjord Vodka
Vikingfjord Sitrus
Vikingfjord Blåbær
Vikingfjord Eple
Vikingfjord Ice Shot
Pure
Cactus Blossom & Lime
Blueberry


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vikingfjord vodka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jens Bjelkes gate (Oslo)

Jens Bjelkes gate (1-15, 35-81, 2-18, 42-98) er en gate i Oslo, mellom Rathkes gate på Sofienberg langs sørsiden av Botanisk hage og over Tøyen/Enerhaugen til Kjølberggata. Gaten ligger i bydel Grünerløkka (nr. 1-15 og 2-18) og i bydel Gamle Oslo (nr. 35-81 og 42-98). 
Gaten ble oppkalt 1874 etter Jens Bjelke, Norges kansler og eier av Tøyen gård.
Jens Bjelkes gate passerer Hersleb og Vahl skoler (begge med adresse til Herslebs gate). Adresse til gaten har blant andre Det Norske Samlaget (nr. 12), flere av Gråbeingårdene (nr. 14–18, 37–39), Kansleren studenthus (nr. 42) og Enerhaugen studenthus (nr. 60). Bruktforretningen «Mitt skattkammer» lå i mange år (frem til 2006) på hjørnet av Jens Bjelkes gate og Trondheimsveien. Et kort stykke av gaten (mellom Vahls gate og Lakkegata) er del av riksvei 4.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Jens Bjelkes gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 280. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Galleri ==
Guédelon

Guédelon er et slott under bygging nær Auxerre i Frankrike.  Det konstrueres med verktøy og metoder fra 1200-tallet, basert på en tegning av den historiske arkitekten Jacques Moulin som tar utgangspunkt i Château de Saint-Fargeau i Yonne.
Entusiasten Michel Guyot satte i gang med prosjektet etter at han hadde vært med å renovere et middelalderslott.  Byggearbeidene startet i 1997.  Prosjektet er selvfinansierende; i 2005 var det 245 000 turister innom.  Arbeidene er planlagt ferdig i 2023, men det snakkes allerede om å bygge en autentisk landsby rundt slottet etter den tid.


== Eksterne lenker ==
(en) Guédelon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (fransk, engelsk)
VG.no: Håndbygget middelalderslott
Sofienberg

Sofienberg er et strøk i bydel Grünerløkka i Oslo, beliggende i indre by. Strøket ligger øst for Grünerløkka og nordvest for Tøyen og består for det aller meste av bygårder fra 1890-tallet.


== Avgrensning ==
Strøket er trekantformet og avgrenset av Helgesens gate i nord, Toftes gate og Herslebs gate i vest (Schous bryggeri utgjør grensen mot sydvest), og Sars' gate i øst.
Dermed grenser det til Rodeløkka i nord, Grünerløkka i vest, og Tøyen i sør og øst.


== Historie og bebyggelse ==

Navnet Sofienberg skriver seg fra 1800-tallet, og tilhørte opprinnelig en løkkeeiendom (nåv. adresse Trondheimsveien 76; husene revet 1910). Området har tidligere vært en del av Dæhlin gård og av Grüners løkke (se Grünerløkka).
Dagens bebyggelse er dominert av leiegårder fra 1890-tallet, men med en del nybygg etter sanering fra 1970-tallet og fremover. Flere større bedrifter lå i området, som Trio låsfabrikk og Agra margarinfabrikk.
Sofienberg tekniske fagskole ble bygget som allmueskole i 1883.
Sofienberg kirke ble bygget som Paulus kirke og innviet 1877. Omdøpt til Petrus kirke 1892, da nåværende Paulus kirke på Grünerløkka ble innviet, og til Sofienberg 1962.
Området som i dag er Sofienbergparken var kirkegård fra 1858, aktiv til 1918. Mens resten av området ble opparbeidet til park etter at fredningstiden på 40 år var utløpt, er den jødisk gravlunden bevart nord for Sofienberg kirke.
Pluton (gud)

Pluto har også andre betydninger.Pluton (gresk: Πλούτων, Plouton, av ploutos, «rikdom»; latin: Pluto) var i henhold til gresk mytologi gud over underjorden og dødsriket. Et tidligere navn for guden var Hades, som også hadde blitt et navn for underverden i seg selv. Pluton representerte et annet aspekt og et mer positivt konsept av guden Hades, mens romerne identifiserte ham med sin Dis Pater («den rike faderen»).  Pluton ble jevnlig forvekslet eller flettet sammen med Plutos (Πλοῦτος), en gud for rikdom i gresk mytologi. Årsaken var navnlikhet, men også for at mineralrikdommer ble funnet i jorden, og som en ktonisk gud styrte Pluton fra dypet av jorden som inneholdt de frø som var nødvendig for en rik avling. Pluton har således også gitt opphavet til begrepet plutonisme, en teori som går ut på at bergartene er oppstått av glødende masse.Navnet Pluton ble spredt ved de eleusinske mysterier hvor han ble æret som en streng hersker, men som den ømme ektefellen av Persefone. Paret mottok sjelene i etterlivet og er fremmet sammen i religiøse inskripsjoner. Hades i kontrast hadde få templer og religiøs praksis knyttet til sitt navn, og er isteden framstilt som den mørke og brutale kvinneraneren av Persefone.Pluton og Hades hadde ulik karakter, men de er ikke adskilte figurer, og deler de vesentlige mytene. I gresk kosmogoni, mottok guden styret av underverden i en tredelt deling av verdensherredømme med sine brødre Zevs, som hersket over himmelen, og Poseidon, som styrte over havet. Hans sentrale fortelling er kvinnerovet av Persefone som sin hustru og dronning av hans rike. Navnet Pluton som navnet på underverdens hersker opptrer først i gresk litteratur i den klassiske perioden i verkene til athenske dramatikere, og hos filosofen Platon, som er den fremste greske kilden om hans betydning. Under navnet Pluton opptrer guden i andre myter i en sekundær rolle, hovedsakelig som eieren av et ønsket objekt, og særskilt i Orfeus og andre helters nedstigning i underverden.Plūtō (genitiv Plūtōnis) er den latinske formen av greske Pluton. Plutos romerske tilsvarighet er Dis Pater, «den rike faderen», og er kanskje en direkte oversettelse av greske Pluton. Pluto var også identifisert med den uklare romerske Orcus, også en gud for underverden (og for underverden som et sted) og som straffet de som brøt sin ed i italisk og romersk mytologi. Det lånte greske navnet Pluto er tidvis benyttet som herskeren av de døde også i latinsk litteratur. Navnet skrives på engelsk som på latin, Pluto, men på italiensk er det Plutone og Pluton på fransk og de nordiske språkene. Dvergplaneten 134340 Pluto er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Dælenenga

Dælenenga (Dælenengen, «Dæl'enga») er en idrettsplass i bydel Grünerløkka i indre by i Oslo. Navnet har også vært benyttet om strøket rundt idrettsarenaen.
Den 27. mars 2019 ble det bestemt at det skal bygges en flerbrukshall på området. Det resulterte i at det eldre klubbhuset skal rives.. Riksantikvaren kom med innsigelser på dette. Arbeidet med å rive klubbhuset starter høsten 2021, og den nye hallen er anslått ferdig 2. kvartal 2024. Hallen har en kostnadsramme på 450 millioner kroner. Den kommer til å inneholde nye fotballgarderober, en håndballhall og på toppen blir det kampsportarealer for brytere og boksere. Hallen vil også innehold klubbkontorer og møterom for Grüner fotball, Fighter Kickboxing og Sportsklubben av 1909, bryting og boksing. 
Dælenenga idrettsplass ble innviet i 1916, med fotball- og friidrettsbane, og er 16,1 dekar stor. Klubbhuset har lokaler for boksing og bryting, og huset ble oppført i 1926 og er tegnet av byarkitekt Harald Aars. Banen ble også brukt til skøyteløp, spesielt av AIF, bandy (bl.a. demonstrasjonskamper under OL 1952) og sykling (velodrom 1929–46). Åtte av ishockeykampene under vinter-OL 1952 ble spilt på Dælenenga. I etterkrigstiden (1947–68) ble Dælenenga brukt til motorsykkelløp (speedway). På 1980-tallet ble idrettsplassen delt, med ishall i nordre og en barnehage i søndre sving. Fotballbanen fikk kunstgressdekke i 1997.
Dælenenga har navn etter den forsvundne gården Dælin, som må ha omfattet det meste av det som nå er den administrative bydelen Grünerløkka. På 1700-tallet nevnes den senere Lakkegården (se Lakkegata), og nedre, mellom og øvre Dælenenga, som i dag tilsvarer områdene Sofienberg, Rodeløkka og Rosenhoff/Carl Berner. I dag vil det si strøket mellom Grünerløkka, Torshov og Rodeløkka. Mange regner også Carl Berners plass til området.
Området er et blandet bolig- og industristrøk, med bedrifter som Meieribolaget/Fellesmeieriet (Dælenenggata 20) og Hallands kartongfabrikk. Grünerløkkas hus, i Schleppegrells gate 32, var de første lokalene til Tandbergs Radiofabrikk.
Bebyggelsen er preget av 1930- og 40-årenes funkis-stil, samt gårder fra 1890-tallet. Mange av de eldre gårdene har fungert som arbeiderboliger for Freia- og Bergene-fabrikkene.


== Skøytemesterskap i hurtigløp ==
Arbeidermesterskap Norge i 1926 og 1929.
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dælenenga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dælenenga – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Sebastian Kneipp

Sebastian Anton Kneipp (født 17. mai 1821 i byen Stephansried i Ottobeuren, Bayern, død 17. juni 1897 i Wörishofen, Bayern) var en tysk prest og professor. Han oppfant kneippkuren, som var en slags kaldtvannsbehandling med bl.a. barfotturer i fuktig gress. Inspirert av hans ideer og hans anstalt Wörishofen i Bayern, ble lignende kuranstalter opprettet over hele Europa. 
Sebastian Kneipp utga på slutten av 1800-tallet boka Min Vannkur. 
På folioarket står det : «Kuren er prøvet igiennom firti år og er skrevet til SYGDOMMES HELBREDELSE og Sundhedens vedligeholdelse. Bogen er skrevet af Mrgr Sebastian Kneipp
Præst i Mørishofen i Bayern». 
Boka er et gedigent oppslagsverk i helbredelse. De fleste sykdommer og symptomer som var kjent på denne tida er tatt med. 
Vannkuren besto av følgende hovedelementer:

Omslag
Bad
Dampbad
Gytninger (helle vann på spesifikke kroppsdeler) og
VaskingEt eksempel fra boka :
KNEGYDNING:
Benene blottes til over knærne. Benklær trekkes lengst mulig tilbake og dækkes med et klede for at de under gydning ikke skal bli våde. Derpå setter man seg på en stol med føtterne i et kar. Gydning skjer med en liden havesprøyte. Den første kanne tømmes hurtig rett på knær. Den neste med svak straale vekselvis på høire og venstre leg. [osv på en hel side]

Kreft ble helbredet med munnvask – tre ganger om dagen. Det viktige var å rense "blodet og safterne".
I Norge ble boka utgitt som 7. opplag av Mittet forlag til den nette pris av kr 1,40.
I Norge er Sebastian Kneipp kjent for kneippbrødet, brødet av sammalt hvete som er oppkalt etter ham.
I Sverige ligger distriktet Kneippen, tidligere kalt Kneippbaden, i Norrköping. Området ble oppkalt etter et spa-anlegg i 1898–1918 som brukte Kneipp-metoden.


== Referanser ==
Estadio Mestalla

Estadio Mestalla er hjemmebanen til det spanske fotballaget Valencia CF. Banen har en kapasitet på 55 000 sitteplasser. Stadionet ble åpnet i 1923 og den første kampen som ble spilt her var hjemmelaget Valencia mot Levante.
Banens størrelse er 105 x 70 meter.


== Eksterne lenker ==
(en) Mestalla Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The new Mestalla
Estadios de Espana
Philips Stadion

Philips Stadion er et fotballstadion i Eindhoven i Nederland. Det er hjemmebanen til PSV Eindhoven, og har en kapasitet på 35 119 tilskuere.


== Historie ==
Stadionanlegget ble innviet 31. august 1913, og så sent som i 1933 var kapasiteten kun 300 tilskuere. Den ble utvidet til 18 000 tilskuere i 1941. 
I de siste dagene av andre verdenskrig ble det gjort store ødeleggelser i byen, og dette gikk også utover stadionanlegget. Det ble senere reparert, og i 1958 hadde anlegget en kapasitet på 22 000 tilskuere. Ytterligere utvidelser av den nordre tribunen (1995), og de fire hjørnene (2000–2002) førte til dagens kapasitet. Arenaen har i dag plass til 35 119 tilskuere på fotballkamper. Det er planer om å utvide anlegget i fremtiden, til en kapasitet på ca. 45 000 tilskuere.Arenaen har ved noen anledninger blitt brukt til det nederlandske landslagets hjemmekamper, første gang var i en kamp mot Luxembourg i 1971 der hjemmelaget vant 8-0. Tilskuerrekorden er 34 700 tilskuere, i en kamp mellom PSV Eindhoven og Ajax Amsterdam i 2005.
Selv om ikke arenaen er stor i europeisk målestokk, var den én av de fire nederlandske arenaene under EM i fotball 2000 som ble arrangert av Nederland og Belgia. UEFA-cupfinalen ble spilt på denne banen i 2006, og Sevilla FC slo Middlesbrough FC 4-0.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Philips stadion på WorldStadiums.com Arkivert 19. mai 2008 hos Wayback Machine.
Informasjon om anlegget på Stadiumguide.com
Mesterligaen 2006/2007 gruppe E

Gruppe E i Mesterligaen (Champions League) 2006/2007 besto av Real Madrid, Lyon, Steaua Bucuresti og Dynamo Kyiv


== Kampfakta ==
Peter J. Katzenstein

Peter Katzenstein (født 17. februar 1945 i Hamburg) er Walter S. Carpenter jr.-professor ved internasjonale studier ved Cornell University. Katzenstein har akademiske grader fra London School of Economics, samt doktorgraden fra Harvard University. Han er regnet som en av de mest innflytelsesrike akademikerne innenfor internasjonal politisk økonomi-grenen av statsvitenskap.
Katzensteins akademiske hovedområde er asiatiske (spesielt japanske) og europeiske (spesielt tyske) roller og normer innenfor internasjonale relasjoner (IR). Herunder er hans arbeider konsentrert om studiefeltene kultur, religion, identitet og regionalisme i det mellomstatlige systemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Peter Katzensteins nettsted
Intervju med Peter Katzenstein, ved Theory Talks, august 2008
Offentlig forelesning om Why the Clash of Civilizations is wrong Arkivert 27. januar 2013 hos Wayback Machine., Themonthly.com, mars 2010
Tromøysund

Tromøysund er et sund som skiller øya Tromøy i Arendal kommune fra fastlandet innenfor. Tromøysund går i retning østsydøst – vest. Sundet er om lag 12 km lang, og bredden varierer fra 200 m til om lag 500 m. 


== Skipstrafikk ==
Tromøysund er innseilingsled til Arendal havn fra øst, og ganske store skip kan gå gjennom sundet. Fartøyer på vei vestover kan, om de ønsker smult farvann, holde innaskjærs ved å seile vestover Tromøysund og fortsette sørover gjennom Galtesund. Arendal regionhavn ligger i Tromøsund, på tettstedet Eydehavn, sammen med Saint-Gobain CM (gamle Arendal Smelteverk) og Nymo mekaniske verksted.


== Fjorder ==
Det er flere små fjordarmer fra Tromøysund og inn i fastlandet. Mørfjærkilen og Neskilen har begge forbindelse til vassdrag. Ved Eydehavn lå i eldre tid lastehavna Neskilen. Her var det utskiping av trelast og malm fra jerngruvene like ved. 


== Annet ==
Buøya er en øy i Tromøysund, med bruforbindelse til Eydehavn. Øya er i dag friområde. Den gamle uthavna Narestø med verneverdig bebyggelse ligger like innenfor Tromøysunds østre utløp. På Tromøya ligger tettstedet Kongshavn. Tromøybrua forbinder Tromøy med fastlandet, og krysser Tromøysund. 
DS «Tromøsund» var også et kjent kystruteskip som krigsforliste i Nordsjøen etter å ha blitt kapret av norske kommandosoldater under andre verdenskrig. Skipet tilhørte Arendals Dampskibsselskab.
Streken

Streken (originaltittel på italiensk: La Linea) er en italiensk animert komiserie som gikk på RAI fra 1971 til 1986. Serien handlet om den navnløse skikkelsen «Streken» som skulle forestille en liten, stilisert mannsfigur med lang nese som alltid er tegnet i profil og silhuett. Serien ble skapt av vitsetegneren Osvaldo Cavandoli (Cava, 1920-2007) i 1969. Skikkelsen er formet av en blyantstrek og ble opprinnelig tegnet som reklamefigur for en italiensk produsent av kjøkken- eller hvitevarer. Serien besto av 90 episoder, hver på rundt to til fire minutter, som ble produsert i 1971, 1978 og 1986.
Filmene viser en liten, stilisert mannsfigur med lang nese som alltid er tegnet i profil og silhuett. Figuren består av en enkel konturstrek som er del av en uendelig linje («bakke») figuren beveger seg på. Mannen møter hindringer og finner gjenstander på streken han går på, og ulike situasjoner oppstår. Ofte henvender han seg til tegneren på et slags tulleitaliensk for å få hjelp. Tegneren viser seg bare med handa og blyanten som om handlingen foregår på et tegnepapir. Selve streken er hvit mot en jevn bakgrunnsflate der fargen skifter med figurens sinnstemning. Filmene slutter oftest med at figuren når enden på streken og faller ut av bildet og historien med et hyl.
I Norge ble tegnefilmene sendt som pauseinnslag på NRK på 1970- og 1980-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Streken på Internet Movie Database
Carrie Melbourne

Carrie Melbourne er en britisk rock-bassist og sanger, blant annet kjent for at hun spiller bass-instrumentet Chapman Stick. Hun spiller også piano og gitar.
Carrie Melbourne vokste opp i Hertfordshire i England. Etter at hun hadde fullført musikkstudier ved St. Andrew's University i Skottland, ble hun bassist i rockegruppa Babylon Zoo. Bandet gikk i januar 1996 til topps på den britiske hitlista med singelen Spaceman. Til sammen toppet singelen hitlistene i 23 land.I 1997 var Carrie Melbourne turné-bassist for artisten Tricky. I 1998 og 1999 var hun turné-bassist for Mike Oldfield, blant annet på premieren for albumet Tubular Bells III i London i september 1998 og Millenniumsshowet i Berlin 31. desember 1999. Begge de konsertene ble for øvrig filmet og utgitt på DVD.
Senere har hun spilt i gruppa Melbourne sammen med ektemannen Doug Melbourne, der hun også er vokalist. Gruppa har så langt gitt ut to album. Carrie Melbourne opptrer også som soloartist.


== Diskografi ==
1996 Babylon Zoo – The Boy With The X-Ray Eyes
1999 Melbourne – Indian Ocean
2002 Melbourne – Night Star
2002 Carrie Melbourne – The Dark Art of the Chapman Stick


== Eksterne lenker ==
Intervju på Global Bass Online
Intervju på Distant Earth
Kort biografi på stick.com
Nettside for bandet Melbourne