jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christine Koht

Anne Christine Koht (født 19. mai 1967) er en norsk programleder på radio og TV.


== Utdannelse ==
Koht er utdannet lærer og har arbeidet ved Hartvig Nissens skole.


== Programleder og artist ==
Etter å ha jobbet i nærradioen RadiOrakel begynte hun i 1997 i NRK hvor hun de første årene jobbet i radio, blant annet sammen med Anne Lindmo i Mammarazzi på NRK P3. Hun ledet sitt første TV-program Koht vs J-Diva på NRK2 i 2002 og har senere vært programleder for program som Koht i kommunen og Jan Johansen - jakten på den norske mannen. I 2015 begynte hun å jobbe i TVNorge og hadde premiere i kanalen med programmet Koht og kidsa høsten 2016.


=== Radioprogrammer ===
Fra 1997 til 2002 arbeidet hun i (NRK P3) med blant annet:

Mammarazzi
Karate
Holger Nielsens Metode


=== TV-serier ===
For TV har hun laget følgende serier:

Koht vs J-Diva, NRK2 (2002) – om livet hos Gry Jannicke Jarlum
Koht i kommunen, NRK2 (2003)
Jan Johansen - jakten på den norske mannen, NRK1 (2005) – regi: Kristin Ekker
Koht i familien, NRK1 (2006) – regi: Kristin Ekker
Showbiz, NRK1 (2008–2009) – sammen med Klaus Sonstad
Koht på jobben, NRK1 (2010)
Koht og kidsa, TVNorge (2016–)


=== Sceneshow ===
Koht på scenen (2007)


=== Priser og utmerkelser ===
Hun har fått Gullruten som beste kvinnelige programleder to ganger; Under Gullruten 2005 for Jan Johansen: Jakten på den norske mannen og under Gullruten 2007 for Koht i familien. I 2010 ble Koht tildelt Neshornprisen, Klassekampens kulturpris. Hun har i tillegg vært nominert to priser for forestillingen Koht på scenen under Komiprisen 2007: beste kvinnelige artist i revy og komedie og beste forestilling på scene, Komiprisen 2013 i klassen beste stand-up-artist og Gullruten 2017 i klassen beste kvinnelige programleder for Koht og kidsa.


== Familie ==
Hun giftet seg med forfatteren Pernille Rygg i 2013 etter å ha vært samboere i 23 år.


== Sykdom ==
I januar 2019 ble det kjent at Koht hadde fått kreft, noe som førte til at hun måtte avlyse alle kommende forestillinger. I oktober 2018 fikk hun operert bort en godartet svulst, noe som ble ansett som vellykket. Men det viste seg at hun hadde en form for føflekkreft som ikke lot seg behandle med cellegift eller stråling, men kun med immunterapi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christine Koht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Christine Koht på Internet Movie Database 
(en) Christine Koht hos The Movie Database
Magnar Norderhaug

Magnar Norderhaug (født 21. juli 1939, død 22. april 2006) var en norsk ornitolog og naturverner.
Han arbeidet som biolog ved Norsk Polarinstitutt 1967–72, som frilufts- og naturvernkonsulent i Vestfold fylke 1972–73, som naturverninspektør i Sør-Norge ved Miljøverndepartementet 1973–85, og som økologisk rådgiver og Norad  1985–89. I 1989 ble han leder for Worldwatch Institute Norden fra 1989, en stilling han beholdt til sin død.Norderhaug bidro til opprettelsen av flere norske miljøorganisasjoner. Han var den første leder i Norges Feltbiologiske Ungdomsforening, en organisasjon som senere ble kjent som Natur og Ungdom. Norderhaug var også engasjert i Norges Naturvernforbund, der han satt i landsstyret og skrev i tidsskriftet Norsk Natur.  I 1988 deltok han i etableringen av Greenpeace i Norge.I sitt arbeid for naturvern bidro han til:

Fredningen av hvitkinngåsa.
Isbjørnavtalen av 1973; avtale om bevaring av isbjørn mellom USA, Canada, Sovjetunionen, Danmark og Norge.
Bern-konvensjonen av 1979; om vern av ville europeiske planter, dyr og habitater.Norderhaug skrev et stort antall bøker, i hovedsak om miljø- og utviklingsspørsmål.
Kongen utnevnte i 2005 Norderhaug til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats innen miljøvern.»


== Referanser ==
Omid Nouripour

Omid Nouripour (persisk امید نوری پور født 18. juni 1975 i Teheran, Iran) er en tysk politiker (De grønne). Han ble i 2022 valgt som en av to ledere for Bündnis 90/Die Grünen. Han hadde tidligere vært medlem av det føderale styret i De grønne, og fra sommeren 2006 medlem av det tyske parlamentet, etter at han rykket opp da Joschka Fischer gav opp sitt sete i parlamentet.
Nouripour var leder for De grønnes ungdom i Hessen fra 1999 til 2003. Han var samtidig styremedlem i De grønne i Hessen, og ble valgt til medlem av det føderale styret i 2002. Omid Nouripour er både tysk og iransk statsborger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Omid Nouripour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pjotr Sapegin

Pjotr Klimentjevitsj Sapegin (født 4. desember 1955) er en russisk-født animatør bosatt i Norge. Han arbeidet i 15 år som scenedesigner ved forskjellige teatre i Moskva, blant annet Bolsjojteateret. Da han kom til Norge i 1990 begynte han å arbeide med animasjonsfilm. Hans produksjon av animasjonsfilm er omfattende, og favner både kortfilmer og reklamefilmer.
Pjotr Sapegin var med å starte animasjonsstudioet Studio Magica i Oslo, men arbeider for tiden i produksjonsselskapet Pravda AS, som han etablerte i 2001 sammen med David Reiss-Andersen, Mikkel Sandemose og Erik Schøien. 
Pjotr Sapegins kortfilmer har fått flere internasjonale priser. I 2009 mottok han Grafills Klassikerpris for arbeidet sitt.Høsten 2019 hadde han premiere med en ny animasjonsfilm i stop motion-teknikk med norsk tittel Menneskets opprinnelse; på svensk har filmen tittelen Krystallplaneten. Det er en kortilm med musikk av den norske gruppen Bel Canto.


== Filmer ==
1992: Edvard – regi, animasjon
1993: Edvard – den nakne sannhet – regi, animasjon
1993: Edvard – lengselens uutholdelige letthet – regi, animasjon
1993: Fiskeboller – manus, regi, animasjon
1994: Ippolita – den lille amasone – manus, regi, animasjon
1995: Edvard – på bronseplass – regi, animasjon
1995: Katten Mons (kortfilm) – regi, animasjon
1996: Edvard – ferietid – regi, animasjon
1996: Hundeflax – regi
1996: Skilpaddeflax – regi
1997: Bamseflax – regi
1997: Okseflax – regi
1998: Huset på Kampen – manus, regi, animasjon, scenografi
1998: Saltkvernen (kortfilm) – regi, animasjon
1999: Sniler – (kortfilm) regi, animasjon; utgitt i 2005 på samlevideoen Bästa knattefilmerna 5
2000: I et hjørne av verden (kortfilm) – manus, regi, animasjon
2001: Aria (kortfilm) – regi, animasjon
2004: Gjennom mine tykke briller (kortfilm) – manus, regi, animasjon
2005: Nå skal du høre... (kortfilm) – regi, animasjon
2010: Det siste norske trollet (kortfilm)
2013: Berserk (kortfilm)
2019: Menneskets opprinnelse (kortfilm, stop motion)– regi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pjotr Sapegin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Pjotr Sapegin hos Sceneweb 
(no) Presentasjoin av reklamefilmer på pravda.no
Sophie Chotek

Sophie Maria Josephine Albina Chotek Gräfin (grevinne) von Chotkova und Wognin (født 1. mars 1868 i Stuttgart, død 28. juni 1914 i Sarajevo), senere fyrstinne von Hohenberg og fra 1909 hertuginne von Hohenberg, var gift i morganatisk ekteskap med erkehertug Franz Ferdinand av Østerrike-Este.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hun tilhørte en grevelig bøhmisk uradelsslekt og var datter av den bøhmiske diplomaten grev Bohuslaw Chotek von Chotkova und Wognin og hans hustru Wilhelmine Kinsky von Wchinitz und Tettau. 
Hennes far forble i Dresden, sitt siste tjenestested som diplomat, da han gikk i pensjon, og sørget med sine pensjonsinntekter for et standsmessig liv for sine ennå ugifte døtre Sophie og Marie Henriette. Den sistnevnte ble stiftsdame ved Hradčany (Hradschin) i Praha, og skulle etter søstrenes død i 1914 overta morsoppgaven for sine to foreldreløse søsterbarn.


=== Ekteskap ===
Sophie var hoffdame hos Isabella av Croy-Dülmen, gift med erkehertug Fredrik. Hun ble kjent med Franz Ferdinand omkring 1896 i Prag, og de to forelsket seg i hverandre. Hans familie satte seg imidlertid mot ekteskapet, fordi Choteks familie ble regnet som ikke standsmessig. Til slutt ble et morganatisk ekteskap tillatt, der Sophie ikke ville kunne få tittel av keiserinne og hennes barn ikke ha noen arverett til den østerrikske tronen eller noen av huset Habsburgs titler. I forbindelse med ekteskapet ble hun isteden gitt tittelen fyrstinne av Hohenberg, og hennes barn ville få samme tittel. Hun fikk bare kalle seg gemalinne, og ble behandlet som annenrangs ved hoffet. Hun fikk bl.a. ikke sitte i hofflosjen i teatret eller kjøre i erkehertugens vogn under parader. For å mildne disse protokollære komplikasjonene tildelte keiseren henne i 1909 tittelen hertuginne av Hohenberg, som gav henne tiltaleformen Høyhet. I den keiserlige familien stod bare kronprinsenken Stephanie ekteparet nær, og inviterte Franz Ferdinand og Sophie ofte til sitt slott i Ungarn.
Den 28. juni 1914 ble Sophie og hennes mann skutt og drept av den serbiske terroristen Gavrilo Princip i Sarajevo idet deres bil begynte en ryggemanøver etter å ha kjørt feil –  i ettertid kjent som «skuddene i Sarajevo». Drapet førte til en eskalasjon av krigsforberedelsene på flere hold og ble en del av prosessen som førte til utbruddet av første verdenskrig.


== Barn ==
Sophie von Hohenberg (1901–1990)
Maximilian von Hohenberg (1902–1962)
Ernst von Hohenberg (1904–1954)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Sophie Chotek i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
YA

yA er et merkenavn i svenske Resurs Bank, som tilbyr forbrukslån, innskudd, kredittkort og andre lån til personmarkedet i Norge.


== Historikk ==
yA startet som egen norsk bank i 2006 med navnet yA Bank.Banken ble sommeren 2015 kjøpt opp av svenske Resurs Bank AB for 1,6 milliarder kroner og ble et heleid norsk datterselskap.30. november 2018 ble banken oppløst og innfusjonert i den svenske banken, mens produktene fortsatte å bli tilbudt under merkenavnet yA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Økologisk feilslutning

Økologisk feilslutning, også kalt aggregativ feilslutning, betegner innen statistikk en logisk brist som følge av at det gjøres en slutning om et nivå basert på data fra et høyere (aggregert) nivå. 
Et eksempel: Hvis FrP går opp 10 prosentpoeng og SV går ned 10 prosentpoeng mellom to meningsmålinger, er det en økologisk feilslutning å hevde at dette skyldes at disse velgerne har gått fra direkte fra SV til FrP. Mer sannsynlig er det at det skyldes etappeforskyvninger mellom flere partier enn disse to, og de 10 prosentene er bare nettoeffekten. 
Det er viktig å påpeke at økologiske feilslutninger er en logisk, ikke praktisk, metodefeil. I teorien er det fullt mulig at disse velgerne faktisk går direkte fra SV til FrP. Skal en unngå økologiske feilslutninger må man følge de samme velgerne over tid gjennom panelundersøkelser. Vanlige meningsmålinger følger ikke enkeltvelgere over tid, ettersom det trekkes et nytt utvalg på ca. 1000 personer hver gang det foretas en måling. Sammenligninger mellom forskjellige meningsmålinger sier da ingen ting om hvordan den enkelte velger endrer stemmegivningen, bare hvordan hele populasjonen (velgermassen) endres (med mindre respondentene spørres om tidligere stemmegivning). 
Begrepet ble lansert i 1950 av William Robinson i en artikkel i American Sociological Review


== Referanser ==
Søylediagram

Søylediagram og stolpediagram er grafiske framstillinger av en frekvensfordeling der hver verdi på variabelen representeres av en søyle eller stolpe, og der lengden av denne illustrerer hvor stor andel av enhetene som har en bestemt verdi. En særegen type søylediagram er histogrammer, der arealet av søylene angir hyppigheten av variabelverdiene.
Forskjellen på søylediagram og stolpediagram er bredden på søylene/stolpene. Et stolpediagram er et søylediagram hvor søylene ikke har noen bredde. Figurene nedenfor viser fordelingen av stortingsmandater etter Stortingsvalget 2001 presentert som søylediagram og stolpediagram. (Figuren til venstre er laget med Mal:Søylediagram.)

Stolpediagrammer ble oppfunnet i Skottland av William Playfair i 1786.


== Litteratur ==
Edward Tufte: The Visual Display of Quantitative Information. 1982. Denne boka regnes av mange som bibelen innen faget informasjonsvisualisering.


== Referanser ==
Syringogastridae

Syringogastridae er en liten familie av fluer som bare finnes i den neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika). Familien er registrert mellom Mexico i nord og Brasil i sør. Fluene ligner på familien Somatiidae, som de er beslektet med.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen tovinger, Diptera
fluer, Brachycera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora (Acalyptrata)
Overfamilien Diopsoidea
Familien Syringogastridae
Slekten Syringogaster Cresson, 1912
Syringogaster amazonensis Prado, 1969 – Brasil
Syringogaster brunnea Cresson, 1912  – Costa Rica, Panama
Syringogaster carioca Prado, 1969  – Brasil
Syringogaster cressoni Prado, 1969  – Brasil
Syringogaster lanei Prado, 1969  – Brasil
Syringogaster lopesi Prado, 1969  – Brasil
Syringogaster papaveroi Prado, 1969  – Brasil
Syringogaster rufa Cresson, 1912  – Costa Rica, Panama
Syringogaster subnearctica Feijen, 1989  – Mexico


== Kilder ==
Catalogue of Life, Species 2000. www


== Eksterne lenker ==
(en) Syringogastridae i Encyclopedia of Life 
(en) Syringogastridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Syringogastridae hos NCBI 
Syringogastridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nothybidae

Nothybidae er en liten familie av fluer som bare finnes i Sørøst-Asia. Bare åtte arter er kjent, fire av disse fra Indonesia, én art fra Filippinene og én art fra Indokina (usikkert om det er Vietnam eller Laos). Familien har også blitt funnet på Ny-Guinea og Salomonøyene, men disse eksemplarene har ikke blitt beskrevet. De har en lang og slank kropp og smale vinger. Antennene har det andre leddet med en tydelig søm på oversiden og en fjærgrenet antennebørste (arista). Den fremre delen av brystet (thorax)er sterkt forlenget. Ingenting er kjent om biologien til disse fluene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen tovinger, Diptera
fluer, Brachycera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora (Acalyptrata)
Overfamilien Diopsoidea
Familien Nothybidae
Slekten Nothybus
Nothybus acrobates Frey, 1958  – Indokina (Vietnam eller Laos)
Nothybus biguttatus v.d. Wulp, 1896  – Java
Nothybus decorus de Meijere, 1924  – Sumatra
Nothybus lineifer Enderlein, 1922  – Sumatra
Nothybus longithorax Rondani
Nothybus sumatranus Enderlein, 1922  – Sumatra
Nothybus triguttatus Bezzi, 1916  – Filippinene
Nothybus sp. (ubeskrevet)  – Ny-Guinea, Salomonøyene


== Kilder ==
Catalogue of Life 2006. www


== Eksterne lenker ==
(en) Nothybidae i Encyclopedia of Life 
(en) Nothybidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nothybidae hos NCBI 
(en) Kategori:Nothybidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nothybidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Asbjørn Andresen

Asbjørn Andresen (født 1937 i Moss) er en norsk billedhugger og maler bosatt i Sverige. 
Han har laget Den blå stein (møtesteinen) i Bergen og Bivrost i Moss.Andresen er utdannet ved Bjarne Engebrets maleskole, Oslo (1957–1959), Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Oslo, hospitant (1982), Statens kunstakademi (1983–1985) og École nationale supérieure des beaux-arts, Paris (1985–1986). 
Kunstneren har gjort utsmykning ved Austbø skole (Stavanger), Fjellbacka skole (Bohuslän), Torgalmenningen (Bergen), Ole Bulls plass (Bergen), Minnesund bro, Tanum kirkegård og Tinnes videregående skole (Notodden).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oppføring i Hvem er hvem i norsk kulturliv
Rune Bjerke

Rune Bjerke (født 17. juni 1960 i Oslo) er en norsk næringslivsleder, samfunnsøkonom og tidligere politiker (Ap).
Han er exam.oecon. fra Universitetet i Oslo og Master of Public Administration (MPA) fra Harvard University. Bjerke var politisk rådgiver i Olje- og energidepartementet 1986–1988, partisekretær i Oslo Arbeiderparti 1988–1992 og finansbyråd i Oslo kommune 1992–1995. Deretter har han gjort karrière i næringslivet som direktør i Aker Sement 1995–1996, administrerende direktør i Scancem International 1997–2000, konserndirektør i Hafslund 2000–2006 og konsernsjef i DNB fra 1. januar 2007 til 31. august 2019.Bjerke har vært styremedlem i blant andre Tomra Systems, Renewable Energy Corporation, TrygVesta, Tryg Forsikring, Storebrand, Statoil, Energibedriftenes landsforening, Finansnæringens Hovedorganisasjon og Finansnæringens Fellesorganisasjon.Han er styremedlem i Norsk Hydro, styreleder i Vipps og styrenestleder i Fremtind Forsikring, samt foreslått som styreleder i Wallenius Wilhelmsen. 


== Bakgrunn ==
Han er sønn av LO-økonom Juul Bjerke og bror av tidligere miljøvernminister Siri Bjerke. Faren kom fra en forpaktet gård i Hof i Vestfold. Rune Bjerke vokste opp på Årvoll i Oslo. Bjerke er gift med Libe Solberg Rieber-Mohn. Bjerke er nær venn av Jens Stoltenberg, som var forlover i Bjerkes bryllup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Bjerke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fra DNBs nettside om ledelsen
U.S. Navy SEALs

U.S. Navy SEALs er en spesialstyrke underlagt den amerikanske marinen. Bokstavene i SEAL står for SEa, Air, Land (norsk: «sjø, luft, land»).
Styrken har blant annet kontraterror og oppklaring som hovedoppgaver. Den ble opprettet i 1962, og bygget direkte på tidligere maritime avdelinger, som Underwater Demolition Team (UDT).
I juni 2005 ble løytnant Michael P. Murphy posthumt tildelt USAs aller høyeste militære utmerkelse Medal of Honor etter at han og hans menn på rekognosering i Afghanistan ble utslettet under Operation Red Wings. Etter at en av soldatene hans, Danny Dietz, ble skutt ofret Michael Murphy sitt eget liv for å skaffe forsterkninger. Murphy døde kort tid senere av skader. Navy SEAL Matthew Axelson døde også i løpet av denne operasjonen. Men forsterkninger nådde aldri frem til dem. Et helikopter ble rammet av en rakettdrevet granat, som drepte åtte medlemmer av Navy SEALs og åtte medlemmer av 160th Special Operations Aviation Regiment. Marcus Luttrell var den eneste overlevende Navy SEAL etter denne operasjonen.[2]
Det er minst åtte operative SEAL Teams, SEAL Team 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8 og 10. Det tidligere SEAL Team 6 skiftet i 1987 navn til DEVGRU. Det er ukjent om det har eksistert et SEAL Team 9. I 2008 ble to støtteavdelinger omdøpt til SEAL Team 17 og 18. Et SEAL-team består av åtte tropper, og hver tropp har 2 offiserer og 14 soldater.DEVGRU (tidligere kjent som SEAL Team 6) ble kjent for drapet på Osama bin Laden i mai 2011. Flere aviser hadde kilder som sa at SEAL Team 6 var spesialstyrken som hadde drept Bin Laden ved å treffe han i venstre øye, i en villa i Pakistan. Dette viste seg å være riktig. Senere ble det også kjent at Barack Obama hadde sett direktesending av operasjonen fra en av SEAL-operatørenes hjelmkamera.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Navy SEALs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (Engelsk)
Diopsoidea

Diopsoidea er en artsfattig gruppe (overfamilie) av fluer som omfatter åtte ulike familier. Av disse familiene har rotfluer og Diopsidae en del arter (150-200 på verdensbasis), de andre er svært artsfattige. Strongylophthalmyiidae, barkfluer Megamerinidae og Tanypezidae har én art hver i Norge, mens familiene Somatiidae, Syringogastridae og Nothybidae bare finnes i varme strøk. Fluene i denne gruppen er vanligvis middelsstore, ganske slanke, lite hårete, og ofte nokså fargerike. Mange arter har påfallende særtrekk, for eksempel de sterkt utvidede hodene til Diopsidae. Noen få arter, slik som gulrotfluen i familien rotfluer, er alvorlige skadedyr.


== Eksterne lenker ==
(sv) Diopsoidea hos Dyntaxa 
(en) Diopsoidea hos NCBI 
(en) Kategori:Diopsoidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diopsoidea – detaljert informasjon på Wikispecies
Ruger Mini-14

Mini-14 er en halvautomatisk rifle fra produsenten Sturm, Ruger.  Den er i kaliber .223 Remington (svært lik den militære 5,56 × 45 mm NATO) og er gassdrevet med et fast stempel og bevegelig sylinder.  
Med unntak av «Target»-modellene kan alle modeller av Mini-14 bruke både .223 Remington og 5,56 x 45 mm NATO. «Target»-modellene er produsert med mindre toleranse for å oppnå bedre presisjon. 
Tidligere var Mini-14 kjent for å ha dårlig presisjon. Dette skyldtes i stor grad at løpet var svært tynt. De nyere modellene har fått et tykkere og bedre løp som gjør at en i dag kan forvente 2 til 3 MOA med vanlig ammunisjon. Med riktig ammunisjon er det mulig å få under 2 MOA. 
Det var en rifle av denne typen Anders Behring Breivik brukte under massakren på Utøya 22. juli 2011.


== Varianter ==
K Mini/14-20GB
Med forskjefte i glassfiber, flammedemper og feste for bajonett
AC-556
Identisk med K Mini/14-20GB, men kan avgi automatild.  Kan også leveres med foldbar kolbe
Mini-30
Kamret for den russiske 7,62 × 39 mm
Mini-6.8
Kamret for 6,8 mm Remington SPC


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ruger Mini-14 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mini-14 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Modern Firearms (en)
Hvordan forbedre presisjonen på en Mini-14 (en)
Ruger Mini-14 vs. the AR-15, Denny Hansen, S.W.A.T Magazine (en)
Villmarksliv - Test av Ruger Mini 14 Target Rifle (no)
Ingvild Sælid Gilhus

Ingvild Sælid Gilhus (født 27. januar 1951) er en norsk religionshistoriker. Hun er professor ved Institutt for arkeologi, historie, kultur- og religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen. 
Hun tok magistergraden i religionshistorie ved Universitetet i Oslo i 1974 og ble dr.philos. i 1982. Fra 1988 har hun vært professor i religionshistorie ved Universitetet i Bergen (UiB). Hun har publisert en rekke vitenskapelige artikler og har redigert boken Gnostiske skrifter i serien Verdens hellige skrifter.
Hun har innehatt en rekke styreverv og har blant vært styreleder for Christian Michelsens institutt i Bergen, styremedlem i Festspillene i Bergen og i Det Norske Videnskaps-Akademi. Hun er styreleder for Universitetsmuseet i Bergen.
Gilhus er medlem av Det Kongelige Norske Videnskapers Selskab og er æresmedlem i International Association for the History Religions. Hun er også æresdoktor ved Københavns Universitet (2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ingvild Sælid Gilhus i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Ingvild Sælid Gilhus i BIBSYS
Forskning,no
Artikkel om Gilhus
(no) Bøker av Gilhus
Jimmy Ellis

James Albert «Jimmy» Ellis (født 24. februar 1940 i Louisville, Kentucky, USA, død 6. mai 2014 samme sted) var en amerikansk bokser. Han var verdensmester (WBA) i tungvektsboksing 1968–70. Ellis bokset i totalt 53 kamper, hvorav han vant 40, tapte 12 og fikk en uavgjort. 24 av hans seiere var på knockout.
Ellis fikk sin sjanse til å vinne WBA tittelen da Ali nektet å delta i Vietnamkrigen og derfor endte opp i fengsel og mistet tittelen. Ellis beseiret Jerry Quarry i finalen på Råsunda stadion i Stockholm 1968 som Ellis vant mot Floyd Patterson og forsvarte tittelen. Ellis tapte senere tittelen mot Joe Frazier i 1970. Jimmy Ellis var en tid sparringspartner for Muhammad Ali. Som Ali hadde han Angelo Dundee som trener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jimmy Ellis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jimmy Ellis på Internet Movie Database 
(en) Jimmy Ellis – BoxRec
Ernie Terrell

Ernie Terrell (født 4. april 1939 i Belzoni i Mississippi, USA, død 16. desember 2014) var en amerikansk bokser. Han var verdensmester (WBA) i tungvektsboksing 1965–67.
5. mars 1965 beseiret han Eddie Machen og vant WBAs verdensmestertittel i tungveksboksing. Han mistet tittelen 6. februar 1967 da han tapte for Muhammad Ali.
Han gikk 55 kamper som profesjonell. Han vant 46 (hvorav 21 på knockout) og tapte 9. Han trakk seg fra boksingen i 1973 og startet som musikkprodusent i Chicago i Illinois. Han hadde også sanggruppa Ernie Terrell & the Heavyweights sammen med søstera Jean Terrell, som på 1970-tallet overtok som førstesanger i The Supremes etter Diana Ross.


== Referanser ==


== Kilder ==
Michael Carlson: «Ernie Terrell obituary», nekrolog i The Guardian 23. desember 2014; besøkt 3. februar 2016.


== Eksterne lenker ==
(en) Ernie Terrell på Internet Movie Database 
(en) Ernie Terrell hos The Movie Database 
(en) Ernie Terrell – BoxRec