Anfinn Kallsberg

Anfinn Kallsberg (født 19. november 1947 på Viðareiði) er en tidligere, færøysk politiker (Ff.) og regnskapsfører. Han var medlem av det færøyske Lagtinget 1980–2011 og av det danske Folketinget for Færøyene 2005–2007. Kallsberg har innehatt alle de fremste politiske vervene på Færøyene som fiskeriminister i 1980-årene, lagtingsformann 1991–1993, finans- og økonomiminister 1996–1998 og statsminister 1998–2004. Han var formann i det konservativ-liberale partiet Fólkaflokkurin 1993–2007. Viktige begivenheter i Kallsbergs regjeringsperiode var bestrebelser for større færøyske selvstyre, som endte med overtagelsesloven av 2005, og oljeleting på færøysk sokkel.


== Bakgrunn og yrkeskarrière ==
Kallsberg ble født på Viðareiði på Viðoy i 1947, som sønn arbeidsformann Gunnar Kallsberg og husmor Katrina Kallsberg. Anfinn Kallsberg er utdannet innenfor handel og regnskap, jobbet hos rederi- og handelsbedriften J.F. Kjølbro i Klaksvík 1964–1974 og drev eget regnskapskontor 1974–1996. Han har også hatt en rekke styreverv, deriblant som styremedlem ved Klaksvíkar sjúkrahús 1991–1996.


== Politisk arbeid ==
Han ble borgermester i Viðareiðis kommuna i 1974, og gikk av da han ble innvalgt på Lagtinget fra Norðoyar i 1980. Etter bare tre år på Lagtinget, i 1983, ble Kallsberg fiskeri- og handelsminister i Pauli Ellefsens regjering. Regjeringen gikk av i 1985, men Kallsberg var tilbake som fiskeri- og kommunalminister i Jógvan Sundsteins første regjering fra januar til juni 1989. Kallsberg var lagtingsformann 1991–1993 og medlem av Lagtingets delegasjon til Nordisk råd i 1991 og 1994–1998. I 1993 ble Kallsberg valgt til partiformann i Fólkaflokkurin. Han var finans- og økonomiminister i Edmund Joensens andre regjering 1996–1998 og fikk dermed en nøkkelrolle i tiden etter finanskrisen som rammet øyene hardt tidlig i 1990-årene. 
Ved lagtingsvalget 1998 ble Fólkaflokkurin det nest største partiet og gikk i bresjen for en rendyrket separatistisk regjering mellom Fólkaflokkurin, Tjóðveldisflokkurin og Sjálvstýrisflokkurin, med Kallsberg som statsminister. Lagtingsvalget 2002 gav koalisjonen knapt styringsgrunnlag, slik at det kristendemokratiske sentrumspartiet Miðflokkurin måtte involveres. Regjeringen bad om en gradvis nedtrapping av subsidiene fra Danmark over en periode fra 8 til 12 år, men Danmarks regjering nektet å strekke dette lengre enn 4 år. Innen 2004 hadde Danmark redusert subsidiene med 440 millioner danske kroner, tilsvarende en tredel av tidligere beløp. I 2001 ble en planlagt folkeavstemning om selvstyre avblåst. Prosessen endte riktignok ikke i selvstyre på kort sikt, men i 2005 kom Fámjinserklæringen og Overtagelsesloven.
I 2003 økte spenningen mellom Kallsberg og regjeringspartner Høgni Hoydal betraktelig, ettersom to journalister da utgav en bok som inneholdt detaljer om Kallsbergs økonomiske fortid. Ifølge boken skal Kallsbergs regnskapsfirma, rundt tjue år før bokutgivelsen, ha flyttet 1 million kroner fra et fiskemottak til to rederier, hvor Kallsberg var medeier, som leverte fisk til mottaket. Da saken ble avdekket, betalte Kallsberg tilbake pengene. Hoydal forlangte imidlertid at Kallsberg offentlig innrømmet sin skyld og ikke prøvde å dekke over lovbruddet. 5. desember gikk Tjóðveldisflokkurins ministre ut av regjeringen, og Kallsberg ble tvunget til å utskrive nyvalg. Til tross for skandalen, betydde lagtingsvalget 2004 faktisk en svak fremgang for partiet, men Kallsberg har aldri siden vært medlem av regjeringen.
Han ble valgt inn i det danske Folketinget i 2005, og representererte der Færøyene sammen med Høgni Hoydal frem til 2007, da han ikke ble gjenvalgt. Kallsberg kunngjorde den 21. mars 2007 at det ikke var sikkert at han ville stille til gjenvalg til Lagtinget i 2008, og at han ville slippe yngre krefter til. Ved Fólkaflokkurins landsmøte i november samme år stilte ikke Kallsberg til gjenvalg som partiformann, og ble avløst av Jørgen Niclasen. Kallsberg ble imidlertid gjenvalgt til Lagtinget ved lagtingsvalget 2008 med tredje flest stemmer av Fólkaflokkurins kandidater. Han var formann i Lagtingets finanskomité frem til han gikk av med pensjon i januar 2011.


== Utmerkelser ==
Kallsberg ble i 2001 utnevnt til storridder med stjerne av Den islandske falkeorden. Senere ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen den 20. juni 2005.


== Se også ==
Anfinn Kallsbergs første regjering
Anfinn Kallsbergs andre regjering


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anfinn Kallsberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anfinn Kallsberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Anfinn Kallsberg hos Folketinget 
(fo) Anfinn Kallsberg hos Lagtinget