jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Præriesnipe

Præriesnipe (Bartramia longicauda) er eneste art i den monotypiske slekten Bartramia. Arten er monotypisk og utbredt i Amerika, der den hekker på åpne gressletter i Nord-Amerika.


== Biologi ==
Præriesnipa blir omkring 26–32 cm lang og veier typisk cirka 98–226 g; vingespennet utgjør normalt cirka 64–68 cm. Hunnen blir omkring 9 % tyngre enn hannen, og hun har noe større vingespenn og litt lenger stjert. Det er en elegant fugl, men et relativt kort nebb (25–35 mm), store mørke øyer, lang hals og et lite rundt hode.
Fjærdrakten har kamuflasjefarget oliven-brun overdel og hals, spettet lyst bryst og lys underdel med gule, halvlange ekstremiteter.Præriesnipa er nært beslektet med spover, men skiller seg fra dem gjennom et kortere rett nebb og lenger stjert.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae, 2 slekter, 9 arter
Bartramia, monotypisk
B. longicauda, præriesnipe
Numenius, 8 arter
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) præriesnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) præriesnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) præriesnipe hos Artsdatabanken 
(sv) præriesnipe hos Dyntaxa 
(en) præriesnipe hos Fauna Europaea 
(en) præriesnipe hos Fossilworks 
(en) præriesnipe hos ITIS 
(en) præriesnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Bartramia longicauda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bartramia longicauda – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bartramia longicauda – detaljert informasjon på Wikispecies
Sotsnipe

Sotsnipe (Tringa erythropus) er en fugl som hekker over Skandinavia og Asia. Sotsnipen er en trekkfugl som overvintrer i middelhavsområdene og Sør-Asia.
Sotsnipa er en rundt 29-33 cm lang.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sotsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sotsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sotsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) sotsnipe hos Dyntaxa 
(en) sotsnipe hos Fauna Europaea 
(en) sotsnipe hos Fossilworks 
(en) sotsnipe hos ITIS 
(en) sotsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa erythropus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa erythropus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa erythropus – detaljert informasjon på Wikispecies
Damsnipe

Damsnipe (vitenskapelig navn Tringa stagnatilis) er en fugl.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Damsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Damsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Damsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Damsnipe hos Dyntaxa 
(en) Damsnipe hos Fauna Europaea 
(en) Damsnipe hos ITIS 
(en) Damsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa stagnatilis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa stagnatilis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa stagnatilis – detaljert informasjon på Wikispecies
Plystresnipe

Plystresnipe (Tringa melanoleuca) er en fugl.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Plystresnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Plystresnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Plystresnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Plystresnipe hos Dyntaxa 
(en) Plystresnipe hos Fauna Europaea 
(en) Plystresnipe hos Fossilworks 
(en) Plystresnipe hos ITIS 
(en) Plystresnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa melanoleuca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa melanoleuca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa melanoleuca – detaljert informasjon på Wikispecies
Gulbeinsnipe

Gulbeinsnipe (Tringa flavipes) er en fugl.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gulbeinsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gulbeinsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gulbeinsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Gulbeinsnipe hos Dyntaxa 
(en) Gulbeinsnipe hos Fauna Europaea 
(en) Gulbeinsnipe hos Fossilworks 
(en) Gulbeinsnipe hos ITIS 
(en) Gulbeinsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa flavipes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa flavipes – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa flavipes – detaljert informasjon på Wikispecies
Skogsnipe

Skogsnipe (Tringa ochropus) er en monotypisk art i snipefamilien (Scolopacidae). Arten sorteres i slekten Tringa, som er én av tre slekter i tribuset Tringini, som videre inngår i underfamilien Tringinae. Tidligere ble arten regnet som konspesifikk med eremittsnipe (T. solitaria), men nå regnes de som søsterarter.


== Biologi ==

Skogsnipe er en mellomstor fugl, som blir omkring 21–24 cm lang og typisk veier cirka 53–119 g. Vingespennet utgjør cirka 57–61 cm. Hunner blir i snitt litt større enn hanner.Skogsnipa likner grønnstilk, men virker i vår- og sommerdrakt mer kontrastrik med svartaktig overside og hvit overgump og underside. Både i sommer- og vinterdrakt har skogsnipa mørk vingeunderside mot grønnstilkens lyse.
Lydene er generelt skarpere enn grønnstilkens. Varsler skjærende når den flyr opp, og har et mer høylytt fluktspill enn grønnstilken.
Om våren og sommeren gjerne langs diker og bekker eller småvann i skogsterreng, sjelden høyt over havet. Hekker gjerne i forlatte trostereir, og ser ut til å foretrekke måltrostreir. På trekket, særlig om høsten, forekommer den gjerne ved bredden av større vann, oftest enkeltvis eller i svært små flokker. 
Arten hekker på taiga, fra Skandinavia og østover gjennom Eurasia til det østre Sibir, inkludert en isolert populasjon i Kirgisistan og det ekstremt nordvestre Xinjiang i Nordvest-Kina. Fuglene overvintrer for det meste i områdene rundt Middelhavet og i Afrika og det sørlige Asia.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skogsnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Skogsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Skogsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) Skogsnipe hos Dyntaxa 
(en) Skogsnipe hos Fauna Europaea 
(en) Skogsnipe hos Fossilworks 
(en) Skogsnipe hos ITIS 
(en) Skogsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa ochropus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa ochropus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa ochropus – detaljert informasjon på Wikispecies
Grønnstilk

Grønnstilk (Tringa glareola) er en langbent snipefugl med proporsjoner som en rødstilk, men i mindre format, og med kortere, gråsvart nebb. Grønnstilken blir mellom 18 ½ og 21 cm lang, og har et vingespenn på mellom 35 og 39 cm.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) grønnstilk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) grønnstilk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) grønnstilk hos Artsdatabanken 
(sv) grønnstilk hos Dyntaxa 
(en) grønnstilk hos Fauna Europaea 
(en) grønnstilk hos Fossilworks 
(en) grønnstilk hos ITIS 
(en) grønnstilk hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa glareola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa glareola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa glareola – detaljert informasjon på Wikispecies
Tereksnipe

Tereksnipe (Xenus cinereus) er eneste art i den monotypiske slekten Xenus, som inngår i tribuset Tringini og er en del av snipefamilien. Artsnavnet viser til at den først ble beskrevet fra et område ved elva Terek, som renner ut i Det kaspiske hav.


== Biologi ==
Tereksnipa er litt større enn strandsnipe, og det lange, oppoverbøyde nebbet gjør den lett gjenkjennelig. 
Arten finner føde på en spesiell og veldig aktiv måte, ved å jage insekter og andre byttedyr. Noen ganger løper den til vannkanten for å vaske fangsten. Den legger tre eller fire egg.
Tereksnipe hekker i taigaen fra Finland østover gjennom Russland til Stillehavet. Den overvintrer på tropiske strender i Øst-Afrika, Sør-Asia og Australia. Arten hekket kanskje i Pasvik i 1967, men er ellers en sjelden gjest i Norge.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
X. cinereus, tereksnipe (monotypisk)
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) tereksnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) tereksnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tereksnipe hos Artsdatabanken 
(sv) tereksnipe hos Dyntaxa 
(en) tereksnipe hos Fauna Europaea 
(en) tereksnipe hos Fossilworks 
(en) tereksnipe hos ITIS 
(en) tereksnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Xenus cinereus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Xenus cinereus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xenus cinereus – detaljert informasjon på Wikispecies
Flekksnipe

Flekksnipe (Actitis macularius) er en monotypisk langdistansetrekkfugl i snipefamilien (Scolopacidae) og inngår i slekten Actitis, som én av kun to arter.


== Taksonomi ==

Tidligere har arten blitt regnet som konspesifikk med strandsnipe (A. hypoleucos). Noen autoriteter anerkjenner to underarter; ssp. rava vest for nominatformen, men forskjellene er kliniske og ganske ubetydelige. Arten regnes derfor av de fleste som monotypisk. I Skottland har man registrert hybridisering mellom flekksnipe og strandsnipa (A. hypoleucos).


== Biologi ==
Arten blir cirka 18–20 cm lang og veier typisk cirka 34–50 g; vingespennet utgjør cirka 37–40 cm. Hunnen blir cirka 20–25 % større (43–50 g) enn hannen 34–41 g. Fjærdrakten er mørk grønn-brun på oversiden og gråhvit til hvit med mørke flekker på undersiden i hekketiden. Utenfor hekketiden forsvinner flekkene og fargen blir mer grågrønn på oversiden.Flekksnipa hekker i det nordlige Nord-Amerika og overvintrer sør for hekkeområdene, inkludert i det sørlige USA, Mellom-Amerika og i Sør-Amerika. Den er også en relativt hyppig gjest i det vestligste Europa, spesielt på de britiske øyene. Arten er også observert flere ganger i Norge, blant annet ett ganske nylig tilfelle (2018) ved Stave vest for Farsund og ett nylig tilfelle (2020) på Kirkøy i Hvaler kommune i Østfold.Som sin nærmeste slektning strandsnipa har også flekksnipa den svært karakteristiske vippingen/gyngingen med bakkroppen, uten at man vet hvorfor. Fuglene leter etter mat langs bredden av innsjøer, elver og bekker.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
A. hypoleucos, strandsnipe (monotypisk)
A. macularius, flekksnipe (monotypisk)
Tringa, 13 arter
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) flekksnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) flekksnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) flekksnipe hos Artsdatabanken 
(sv) flekksnipe hos Dyntaxa 
(en) flekksnipe hos Fauna Europaea 
(en) flekksnipe hos Fossilworks 
(en) flekksnipe hos ITIS 
(en) flekksnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Actitis macularius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Actitis macularius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Actitis macularius – detaljert informasjon på Wikispecies
Willetsnipe

Willetsnipe (Tringa semipalmata) er en fugl.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Xenus, monotypisk
Actitis, 2 arter
Tringa, 13 arter
T. ochropus, skogsnipe
T. solitaria, eremittsnipe
T. brevipes, sibirvandresnipe
T. incana, alaskavandresnipe
T. semipalmata, willetsnipe
T. s. inornata
T. s. semipalmata (nominatformen)
T. flavipes, gulbeinsnipe
T. erythropus, sotsnipe
T. nebularia, gluttsnipe
T. melanoleuca, plystresnipe
T. totanus, rødstilk
T. glareola, grønnstilk
T. stagnatilis, damsnipe
T. guttifer, sakhalinsnipe
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) willetsnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) willetsnipe hos Artsdatabanken 
(sv) willetsnipe hos Dyntaxa 
(en) willetsnipe hos Fauna Europaea 
(en) willetsnipe hos Fossilworks 
(en) willetsnipe hos ITIS 
(en) willetsnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Tringa semipalmata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tringa semipalmata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tringa semipalmata – detaljert informasjon på Wikispecies
Steinvender

Steinvender eller steindreier (Arenaria interpres) er en fjæretilknyttet fugleart i snipefamilien. Den særpreges av sitt korte nebb.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini, monotypisk
Arenaria, (steinvendere)
A. interpres, steinvender (steindreier)
A. i. interpres, nominatformen
A. i. morinella
A. melanocephala, svartsteinvender, monotypisk
Calidrini,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) steinvender – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) steinvender i Global Biodiversity Information Facility 
(no) steinvender hos Artsdatabanken 
(sv) steinvender hos Dyntaxa 
(en) steinvender hos Fauna Europaea 
(en) steinvender hos Fossilworks 
(en) steinvender hos ITIS 
(en) steinvender hos NCBI 
(en) Kategori:Arenaria interpres – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Arenaria interpres – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Arenaria interpres – detaljert informasjon på Wikispecies 
Om steinvender på Norsk Fugleatlas hos Norsk Ornitologisk Forening. Besøkt 01.01.2010
Hvithalesvømmesnipe

Hvithalesvømmesnipe (Steganopus tricolor) er en monotypisk art snipefamilien og eneste art i slekten Steganopus, som inngår i tribuset Phalaropodini i underfamilien Tringinae. Navnet henviser til den hvite buken og halefjærene. I motsettning til andre snipefugler er arten relativt jevnt farget over og underside med tydelig kontrast.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
Phalaropodini, (svømmesniper), 2 slekter, 3 arter
Steganopus, monotypisk
S. tricolor, hvithalesvømmesnipe (monotypisk)
Phalaropus, 2 arter
Tringini, 3 slekter, 16 arter
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvithalesvømmesnipe – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hvithalesvømmesnipe i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvithalesvømmesnipe hos Artsdatabanken 
(sv) hvithalesvømmesnipe hos Dyntaxa 
(en) hvithalesvømmesnipe hos Fossilworks 
(en) hvithalesvømmesnipe hos ITIS 
(en) hvithalesvømmesnipe hos NCBI 
(en) Kategori:Phalaropus tricolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phalaropus tricolor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phalaropus tricolor – detaljert informasjon på Wikispecies