jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gaundalen flyplass

Gaundalen flyplass lå ved gården Gaundalen i Snåsa kommune i Trøndelag. Per 2020 er flyplassen ikke på listen over lufthavner og flyplasser som er godkjent av Luftfartstilsynet.


== Referanser ==
Grevskapet Zutphen

Grevskapet Zutphen (I dagens Nederland, se byen Zutphen. Det gamle gauet Hamaland ble gjort til grevskap etter at Balderik døde i begynnelsen av det 11. århundre. Den mest kjente zutphense greve er den rike Otto. Da hans datter Ermengard giftet seg med Gerard III av Geldern ca. 1127 oppstod personalunionen mellom grevskapet Zutphen og hertugdømmet Geldern. Sammen med hertugdømmet Geldern hørte grevskapet Zutphen til De sytten nederlandske provinsene.
Grevskapets sentrale by var hansestaden Zutphen.  I det 11. århundre ble området et len under biskopen av Utrecht. Regionen øst for Zutphen kalles fremdeles De Graafschap, akkurat som den lokale fotballklubben.


== Grevskapets byer ==
I parentes året byen ble tilkjent byrettigheter.

Borculo (1375)
Bredevoort (1388)
Bronkhorst (1482)
Doetinchem (1236)
Doesburg (1237)
Groenlo (1277)
's-Heerenberg (1379)
Keppel (1404)
Lochem (1233)
Terborg (1419)
Zevenaar (1487)


== Eksterne lenker ==
Grevskapet Zutphen (nederlandsk)
Arne Solli

Arne Solli (født 6. april 1938 i Molde, død 20. september 2017) var en norsk general som var forsvarssjef fra 1994 til 1999.


== Tjeneste ==
Solli tjenestegjorde i Hæren fra 1957 til 1999. Han var sjef for infanteribataljon nr. 3 i Brigaden i Nord-Norge og var nestkommanderende for Vestre Oslofjord Forsvarsdistrikt og sjef for Brigade 3 i perioden august 1983 til juni 1985. I perioden juli 1985 til juli 1988 var han ved SHAPE i Belgia. Han var stabssjef i Hærstaben i Forsvarets Overkommando fra juli 1988 til februar 1989, sjef for Distriktskommando Vestlandet en kort periode fra februar 1989 til august 1989, da han ble utnevnt til generalinspektør for Hæren (1989-93) og øverstkommanderende i Forsvarskommando Nord-Norge fra januar 1993 til oktober 1994.I 1995, mens Solli var forsvarssjef, var han med på å ta avgjørelsen om at Norsk Militær Tattoo skulle organiseres slik det fremdeles er tilfelle pr i dag (2021). Han satt også i organisasjonens Board of Protectors fra 2006 til 2014.


== Utmerkelser ==
Solli ble i 1995 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden, og var innehaver av Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Hærens vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner, kommandør av Legion of Merit, kommandør av 1. klasse av Dannebrogordenen, storkors Militærfortjenesteordenen (Spania), kommandør av 1. klasse av Nordstjerneordenen, Fredsprismedaljen, Det frivillige Skyttervesens fortjenstmedalje, Det frivillige Skyttervesens hederstegn, FNs ekspedisjonskorpsmedalje og enda noen utenlandske ordenstegn. Han hadde også gullmedalje i følgende ferdighetsmerker: Det militære skarpskyttermerke, Det militære skimerke, Norges Skytterforbunds NAIS-medalje og Norges idrettsforbunds idrettsmerke.


=== Merknader ===


== Referanser ==
Murcia

Murcia er en by som ligger ved elven Segura i det sørøstlige Spania. Byen er hovedstaden i den autonome regionen Murcia. Byen har 409 810 (2005) innbyggere, eller 563 272 hvis man tar med det nærliggende området rundt selve byen. Dette er det tolvte største byområdet i hele Spania. Fra 2003 er Miguel Ángel Cámara Botía borgermester. Han representerer Partido Popular.
Mange nordmenn er kjent med flyplassen, men ikke selve byen. Flyplassen ligger ved småbyene San Javier og Santiago de la Ribiera som er 30 minutter unna selve byen.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt av maurerne som Medinat Mursiya i 825 e.Kr. av Abd ar-Rahman II, emir av al-Andalus. Etter at kalifatet i Córdoba brøt sammen ble Murcia styrt av kongedømmene Almería, Toledo og Sevilla. I 1172 ble byen okkupert av Almohadene og mellom 1223 og 1243 var byen hovedstad i et selvstendig kongedømme.

Kong Alfonso X av Castilla inntok byen og igjen ble den en kristen by. I 1296 ble Murcia underlagt kongedømmet Aragon, men etter fredsavtalen i Torrellas, ble byen innlemmet i Castilla.
På 1700-tallet blomstret byen og spesielt mye fin silke ble produsert her. Mange av kirkene og monumentene i byen er fra denne perioden.
Siden 1838 er Murcia hovedstad i provinsen Murcia. Byen ligger utsatt for jordskjelv og i 1829 ble over 6000 mennesker drept.


== Severdigheter ==
Spesielt er det verdt å få med seg katedralen. Denne ble bygget mellom 1394 og 1465. Tårnet ble ferdig i 1792. Katedralen er bygget over flere stilarter: Gotisk, renessanse og barokk. Ved katedralen ligger Plaza de Cardenal Belluga. Her er det mange fine fortausrestauranter. Katedralen er hovedkirke for bispedømmet Cartagena-Murcia.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Murcia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Universidad de Murcia
Torolf Rein

Torolf Rein (født 20. oktober 1934) er en norsk admiral som tjenestegjorde i Forsvaret fra 1953 til 1994. I 1983 ble han utnevnt til kontreadmiral og kommandør (KOMSJØNORD) for sjøstridskreftene i Nord-Norge. I årene 1987-1989 var han viseadmiral og øverstkommanderende for Forsvarskommando Nord-Norge. Han var forsvarssjef fra 5. september 1989 til 31. oktober 1994, og ble til den stillingen utnevnt til admiral.
Rein tok Sjøkrigsskolen i 1958 og gikk U.S. Naval Postgraduate School fra 1961 til 1963. Han har hatt sjøtjeneste på; landgangsfartøy,  jager, fregatt og MTB, hvor han også har vært skipssjef og skvadronsjef. Rein var skipssjef på fregattene KNM «Narvik» og KNM «Stavanger», og senere divisjonssjef for fregattvåpenet om bord i KNM «Oslo». Fra 1963 til 1967 hadde han stabstjeneste ved Sjøforsvarets forsyningskommando, og etter årene med sjøtjeneste var han ved Forsvarskommando Nord-Norge fra 1977 til 1980. Deretter arbeidet Torolf Rein i tre år i Sjøforsvarsstaben før han ble kommandør i 1983.


== Utmerkelser ==
I kraft av stillingen som  forsvarssjef ble Rein i 1989 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden.
Rein er også innehaver av Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner, Norske Reserveoffiserers Forbunds hederstegn, Det frivillige Skyttervesens hederstegn og flere utenlandske dekorasjoner.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5


== Eksterne lenker ==
(no) Torolf Rein i Store norske leksikon
Vigleik Eide

Vigleik Eide (født 4. desember 1933 i Bergen, død 30. oktober 2011 i Oppegård) var en norsk general. Han ble uteksaminert fra Krigsskolen i 1957. Han var forsvarssjef fra august 1987 og frem til september 1989. Deretter var han formann for NATOs militærkomité frem til januar 1993.
Siden hadde han flere oppdrag innen fredsarbeid og konfliktløsning. I 1994 var han i Guatemala på oppdrag for Utenriksdepartementet da Norge var engasjert i fredsarbeid der, året etter ledet han ekspertgruppen som arbeidet med nedrustningsspørsmål på Balkan. Han var også militær rådgiver for Thorvald Stoltenbergs arbeid som fredsmegler i det tidligere Jugoslavia.
I 1998 ble Eide utnevnt til ambassadør i Syria ved Norges ambassade i Damaskus. I denne stillingen hadde han også det norske konsulære ansvaret for Libanon, og spesialoppgave med å observere utviklingen i Libanon i forbindelse med den da pågående fredsprosessen i området.


== Utmerkelser ==
Eide ble i 1988 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden, og ble videre i 1989 utnevnt til storoffiser av den franske Ordre National du Mérite. 
Han var videre innehaver av Forsvarsmedaljen med stjerne og Vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5
Algarve

Algarve er Portugals sørligste region. Algarve er sammenfallende med distriktet Faro, som består av 16 kommuner. I Algarve ligger blant annet byene Faro, Albufeira, Lagos, Olhão, Tavira, Portimão og Silves.  Algarve er den sørligste regionen på det kontinentale Portugal og har et areal på 4 997 km2. Regionen har 467 495 faste innbyggere (2021), og omfatter 16 kommuner (concelhos eller municípios på portugisisk).
Regionen har sitt administrative senter i byen Faro. Der ligger både regionens internasjonale flyplass (med IATA-forkortelsen FAO) og det offentlige universitetet, Universitetet i Algarve. Regionen faller sammen med Faro-distriktet og er delt inn i to soner, en mot vest (Barlavento) og en annen mot øst (Sotavento). Turisme og relaterte aktiviteter er omfattende og utgjør hoveddelen av Algarves sommerøkonomi. Produksjon av mat, som inkluderer fisk og annen sjømat samt ulike typer frukt og grønnsaker som appelsiner, fiken, plommer, johannesbrødbelg, mandler, avokado, tomater, blomkål, jordbær og bringebær, er også økonomisk viktig i regionen. Algarve har også mye korkproduksjon fra distriktets mange korkeiker
Algarves høyeste punkt er Fóia med en høyde på 902 meter. Det er en del av Serra de Monchique-fjellkjeden og ligger på 37.314795 ° N 8.596244 ° W i Monchique kommune.
Selv om Lisboa overgår Algarve når det gjelder turismeinntekter, regnes Algarve fortsatt totalt sett for å være den største og viktigste portugisiske turistregionen, etter å ha mottatt anslagsvis 7,1 millioner turister i 2017. Befolkningen tredobles i høytiden på grunn av sesongbaserte innbyggere. På grunn av høye standarder for livskvalitet, hovedsakelig når det gjelder sikkerhet og tilgang til offentlige helsetjenester, samt på grunn av kulturelle faktorer og betydelig gode værforhold, blir Algarve stadig mer ettertraktet, mest av sentral- og nordeuropeere som en fast sted å bosette seg. Flere studier og rapporter har konkludert med at Algarve er blant verdens beste steder å pensjonere seg.
Algarve er den fjerde mest utviklede portugisiske regionen – i 2019 ble den plassert på fjerde plass av syv regioner med en menneskelig utviklingsindeks (HDI) på 0,847 (Portugals HDI-gjennomsnitt var 0,864 i 2019). Med et bruttonasjonalprodukt per innbygger på 85,2 % av EU-gjennomsnittet, har innbyggerne i Algarve samlet sett den nest høyeste kjøpekraften i landet, bak Lisboa.


== Referanser ==
Bjørgan flyplass

Bjørgan flyplass er en flyplass som ligger på Bjørgan ved Formofoss i Grong kommune i Trøndelag. Flyplassen ble anlagt av Van Severen i Namsos i samarbeid med Namdal Flyklubb. Flyplassen ble bygget for skoggjødsling. Bjørgan flyplass ble bygd og åpnet i 1968. 
I 1993 ble det etter initiativ fra Per Heggum sørget for at flystripa på Bjørgan ble gruset opp og satt i god stand igjen. Den 1. juli samme år ble flyklubber og interesserte innbudt til samling på Bjørgan. Samme helga var det laksefestival i bygda, og flystripa ble gjenåpnet av Carl I Hagen, som var på valgturne. Han kom med fly fra Rørvik og landet på Bjørgan.
Det anbefales å fly landingsrunde øst for plassen / høyrerunde på bane 34.


== Eksterne lenker ==
Bjørgan på norskeflyplasser.no
Kalsitonin

Kalsitonin er et av to hormoner som produseres i skjoldbruskkjertelen. (Det andre er tyroksin.)
Kalsitonin har flere oppgaver i kroppen. Alle disse er nok ikke helt kartlagt enda, men den viktigste regnes for å være at det virker sammen med hormonet PTH på  beinstoffskiftet. PTH fører sammen med mineralet magnesium kalsium inn i skjelettet. Kalsitonin hindrer at skjelettet avgir kalsium til blodet.
Kalsium regnes for å være det mineralet som er strengest regulert i kroppen, og det er kompliserte prosesser som styrer dette.


== Eksterne lenker ==
SKJOLDBRUSKKJERTELEN – styrer stoffskiftet
Statens Järnvägar

Statens Järnvägar (SJ), formelt Kungliga Järnvägsstyrelsen, var et svensk statlig affärsverk med ansvaret for jernbanen, tilsvarende Norges Statsbaner i Norge. Siden starten på 1980-tallet har SJ blitt splittet opp i forskjellige virksomheter og gjort om til aksjeselskaper og andre foretak, på svensk omtalt som «bolagisering», helt til den siste virksomheten ble overført til Trafikverket ved utgangen av 2012.
1. januar 1983 ble AB Swedcarrier etablert som et datterholdingselskap for SJs hel- og deleide datterselskaper innen områder som for det meste ikke omfattet jernbane, sånn som godstransport på vei (Svelast), busstransport og rederivirksomhet. 1. januar 1990 ble SJs egen bussvirksomhet slått sammen med Swedcarrier-selskapet GDG Biltrafik AB som samtidig endret navn til Swebus AB. Swebus ble i 1996 privatisert og er i dag den svenske delen av Nobina.
1. juli 1988 ble Banverket skilt ut fra SJ som en forvaltningsmyndighet for alle svenske jernbaneanlegg, inkludert privatbaner, forstadabaner og sporvognslinjer. Banverket ble 1. april 2010 slått sammen med Vägverket til Trafikverket.
1. juli 1992 ble SJs kombitransportvirksomhet (SJ Kombi) overført til et eget datterselskap, RailCombi AB, med Swedcarrier som eier. I løpet av januar 1993 ble 30 % av aksjene i selskapet solgt til private investorer, men denne andelen ble senere kjøpt tilbake. I forbindelse med etableringen av CargoNet 1. januar 2002 ble eierskapet for RailCombi overført til det nystartede selskapet i en byttehandel der Green Cargo fikk 45 % av aksjene. 1. januar 2005 endret RailCombi navn til CargoNet AB.31. mai 2000 ble det bestemt at SJ skulle «bolagiseres» fra og med 1. januar 2001 etter følgende struktur:
SJ AB (tidligere SJ Resor) – persontransport på jernbane
Green Cargo AB (tidligere SJ Cargo Group) – gostransport på jernbane
AB Swedcarrier – holdingselskap for øvrige datterselskaper, som tidligere, men med nye utskilte selskaper
Jernhusen AB (tidligere SJ Fastigheter) – eiendomsselskap
EuroMaint AB (tidligere SJ Teknik) – teknisk vedlikehold
TraffiCare AB (tidligere SJ Terminalproduktion) – renhold og klargjøring av tog (solgt i august 2001)
Unigrid AB (tidligere SJ Data) – IT-drift (solgt i juli 2001)Av forskjellige grunner kunne man ikke overføre alt fra det gamle SJ til nye selskap, og man valgte blant annet å beholde noen eiendommer og alle leasingavtaler for jernbanemateriell, og enkelte ansatte med «livstidsansettelse» ble beholdt. Materiellet ble leaset videre ut til operatørselskapene med eksakt like vilkår som fra de eksterne leasinggiverne. Etter hvert ble flere av de gjenværende eiendelene overført til andre selskaper, og de livstidsansatte forsvant ut, helt til man 1. januar 2013 overførte siste rest til Trafikverket.


== Referanser ==
Gabriel Langfeldt

Gabriel Langfeldt (født 23. desember 1895 i Kristiansand, død 28. oktober 1983 i Oslo) var en norsk professor i psykiatri og overlege ved Psykiatrisk klinikk, Universitetet i Oslo.
Etter krigen har det kommet mange psykologiske studier av nazismen, og i Norge ble det initiert et forskningsprogram av Gabriel Langfeldt i 1945. Langfeldt var psykiatrisk sakkyndig i rettssaken mot Knut Hamsun under landssvikoppgjøret. Hamsun var svært uenig i den behandling som han fikk, og i hans siste bok Paa gjengrodde Stier, avvæpner han Langfeldts diagnose «varige svekkede sjelsevner». 
Langfeldt var også kritisk til at Vidkun Quisling ikke ble underkastet en judisiell observasjon. I Gåten Vidkun Quisling konkluderte han med en paranoid sinnslidelse.


== Bibliografi ==
Gåten Vidkun Quisling. Oslo 1969 , 109 s.
Overgangsalderens og alderdommens problemer og sinnslidelser. Oslo 1966 Heftet, 91 s.
Sjalusisyken. Oslo 1972 Heftet, 80 s.
Abnorme karakterer, psykopater. 114 sider, 1976 ISBN 82-00-09432-4
Den rettspsykiatriske erklæring om Knut Hamsun. Gyldendal 1978 (medforfatter Ørnulv Ødegård)


== Eksterne lenker ==
(no) Gabriel Langfeldt i Norsk biografisk leksikon
Scar Tissue

Denne artikkelen er om sangen. For boka se Scar Tissue (bok).«Scar Tissue» er den første singelen fra det amerikanske alternativ rock-bandet Red Hot Chili Peppers' syvende studioalbum, Californication, utgitt i 1999. Den er en av bandets mest suksessfulle sanger, og lå på toppen av Billboards Hot Modern Rock Tracks-liste i 16 uker, noe som da var rekord. Høyeste plassering på Billboard Hot 100 var nr.9. Sangen er kjent for det myke gitarriffet i introen og for soloene på slide-gitar.
«Scar Tissue» er ansett å være representativt for den nye og mer melodiske rock-sounden som bandet eksperimenterte med på Californication (i motsetning til den psykedeliske One Hot Minute, og den tørre funken på Blood Sugar Sex Magik). 
Den handler om Anthony Kiedis og hans kamp med narkotika, og også om kranglene han hadde havnet i. «Sarcastic Mister know it all» var rettet mot Dave Navarro, som han refererte til som «The king of sarcasm». «Make it to the moon if I have to crawl» hentyder til hans heroinavhengighet, til hvor han var desperat etter å bli ruset (Making it to the moon). Det er også en henvisning til Dani California, som var satt sammen av alle jenter han hadde datet.


== Referanser ==
Stryn Fotball

Stryn Fotball (stiftet i 1922) er en norsk fotballklubb fra Stryn i Sogn og Fjordane. Klubben spiller i 2014 i 3. divisjon avd. 8.


== Tabell ==


== Kjente tidligere spillere ==
Håvard Flo (f. 1970)
Jarle Flo  (f. 1970)
Jostein Flo (f. 1964)
Kjell Rune Flo
Per Egil Flo (f. 1989)
Tore André Flo (f. 1973)
Ulrik Flo (f. 1988)
Eivind Karlsbakk (f. 1975)


== Kvalifisering ==
Vinnerne av avdelingene i 3. divisjon må spille kvalifisering mot hverandre for å rykke opp. Det blir spilt to kamper der sammenlagt resultat avgjør.


=== 2005 ===
I 2006 spilte Stryn mot Hamarkameratene 2. I første kamp (borte) ble resultatet 0-1, og i returkampen 5-5. Dette resultatet førte til at Ham-kam 2 rykket opp.


=== 2006 ===
I 2006 spilte Stryn mot Faaberg Fotball Lillehammer. I første kamp (hjemme) endte det 1-1, og i returkampen 0-0. Dette resultatet førte til at FF Lillehammer rykket opp.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kjeåsen

Kjeåsen er en fjellgård (med to bruk) i Eidfjord kommune i Hordaland. Gården ligger på en avsats i fjellet ca. 530 moh innerst i Simadalsfjorden. Gården er ikke lenger i drift, men er bosatt av en person i sommerhalvåret. Den er mye besøkt av turister, særlig fra Sverige. Gården er blitt kalt «verdens mest utilgjengelige».
Kjeåsen kan nås til fots opp den bratte stien fra Sima kraftverk. Dette var gårdsveien helt fram til 1974, turen tar ca. 1,5–2 timer hver vei. Kjeåsen har også det som av noen blir kalt «verdens dyreste gårdsvei», 5 km vei hvorav ca. 2,6 km tunnel fra Simadalen opp til gården. Tunnelen har ett kjørefelt, med oppkjøring hver hele klokketime og nedkjøring hver halve klokketime. Veien og tunnelen til Kjeåsen ble bygd i 1974 i forbindelse med kraftutbyggingen i Simadalen. Tunnelen har nå fått lys. Det er ikke tillatt å gå eller sykle i tunnelen.Navnet Kjeåsen kommer av kje (geitekilling) og ås. Gården har vært bebodd i hvert fall siden 1650-tallet. Fram til veien opp til gården ble bygd, gikk all transport på den bratte stien fra fjordbotnen. På 1930-tallet ble det bygd en taubane som kunne frakte mat og andre varer opp til gården. Beboerne på Kjeåsen måtte imidlertid bruke stien som før. Det ytre bruket på Kjeåsen ble fraflyttet i 1962, men det andre bruket har siden 2010 vært bebodd bare i sommerhalvåret. Det ytre bruket ble i 2016 solgt etter flere hundre år i samme slekt.Den svenske forfatteren Bror Ekström besøkte Kjeåsen på 1950-tallet, og skrev senere bok om folket på Kjeåsen. Boka Folket på Kieåsen kom første gang ut i 1958, og ble svært populær. I Norge ga Halldor O. Opedal i 1980 ut boka Kjeåsfolket i Hardanger – soga om eit utkantfolk. NRK laget tv-program om blant annet Kjeåsen i serien Der ingen skulle tru at nokon kunne bu i 2002. Sveriges Radio har også laget et dokumentarprogram om gården.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aftenposten: Svensk favoritt
haugalandet.net – Ørneredet Kjeåsen
campingsverige.se - Stigen upp till Kjeåsen Arkivert 30. september 2007 hos Wayback Machine.
Williams Torg: Kjeåsen
Video: Vandring opp den stupbratte stien til Kjeåsen, med kommentarer til stedsnavn og kulturhistorie.
DFS

DFS kan vise til:

Det frivillige Skyttervesen
Dansk Folkeoplysnings Samråd
Dybde-først-søk
Terry Bly

Terry Bly (født 22. oktober 1935 i Fincham, Norfolk, død 24. september 2009) var en engelsk fotballspiller som var kjent for sin evne til å skåre mål, særlig for Norwich City og Peterborough United. For Peterborough laget han 52 mål i sin første sesong i Football League, i sesongen 1960/61. Deretter spilte han for Coventry City og Notts County før han sluttet seg til Grantham Town i oktober 1964. Selv om han la opp som spiller i april 1970, fortsatte han å trene Grantham fram til 1978.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på UpThePosh! The Peterborough United Database
Terry Blys profil på Grantham Towns offisielle hjemmeside
Høyangertunnelen

Høyangertunnelen er en 7543 meter lang tunnel på fylkesvei 55 i Høyanger kommune i Vestland. Tunnelen går mellom Høyanger og Bolstad, på nordsiden av Sognefjorden. Arbeidet med tunnelen begynte 20. mars 1977, gjennomslaget kom 2. oktober 1980. Tunnelen ble åpnet av kong Olav V den 25. mai 1982. Høyangertunnelen avløste fergeforbindelsen mellom Kongsnes og Nordeide, og ga Indre Sogn helårs veiforbindelse med resten av fylket.
Høyangertunnelen var Norges lengste veitunnel da den ble åpnet. I dag er den 3. lengst i Sogn og Fjordane, etter Lærdalstunnelen og Gudvangatunnelen.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Høyangertunnelen - Nord-Europas lengste vegtunnel i 1982
NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon: Høyangertunnelen
Ölandsbroen

Ölandsbroen (svensk: Ölandsbron) er den lengste bilbroen i Sverige, 6 072 meter lang, seilfri høyde er 36 meter. Broen er bygget i armert betong i 155 spenn, den høyeste delen har 6 spenn med 130 meters spennvidde.
Den forbinder Öland med fastlandet ved Kalmar. Den ble åpnet i 1972, og var i flere år Europas lengste bro.
Øresundsbroen er lengre (7 850 m), men den svenske delen er bare 5 300 m.
Allerede i 1932 ble det fremmet et forslag i riksdagen om en fast forbindelse mellom Öland og fastlandet, det varte imidlertid til 1966 før det ble vedtatt å bygge broen og det første symbolske spadetak ble tatt 30. desember 1967.
Det ble gjort flere feil under byggingen av broen, blant annet ble det brukt saltholdig vann fra Kalmarsund til betongblandingen og broen har derfor gjennomgått flere omfattende ombygginger etter åpningen.


== Eksterne lenker ==
(en) Öland bridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons