jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John av Bretagne, jarl av Richmond

John av Bretagne eller Jean de Bretagne (engelsk John of Brittany) (født 1266, død 1334) var en fransk-engelsk adelsmann og jarl av Richmond i årene 1306–1334. 
Han var den andre overlevende sønnen av John II, hertug av Bretagne og dennes hustru Beatrice av England, og således dattersønn av kong Henrik III av England og nevø av Edvard I av England.
Hans eldre bror Arthur II etterfulgte som hertug av Bretagne. Et område i nordlige England, Richmondshire, hadde tilhørt hertugfamilien siden 1000-tallet, men i lengre perioder blitt overtatt av den engelske kronen.
John ble gitt området av sin onkel, kong Edvard I, og han bosatte seg der og deltok i engelsk politikk og krigføring. Han tjenestegjorde for England under tre monarker, først sin onkel Edvazrd I, og siden Edvard II og Edvard III. Byen Richmond vokste opp rundt det kongelige palasset som ble ofte benyttet av de kongelige, men nå er det bare ruiner igjen av det.
John ble den 1. lord av Bretagne den 13. juli 1305 og etterfulgte tittelen 3. jarl jarl av Richmond den 15. oktober 1306. Han døde den 17. januar 1334 uten å ha giftet seg.


== Eksterne lenker ==
(en) John av Bretagne, jarl av Richmond hos The Peerage
Fylkesvei 104 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 104 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 104 (Akershus)
Fylkesvei 104 (Aust-Agder)
Fylkesvei 104 (Hedmark)
Fylkesvei 104 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 104 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 104 (Rogaland)
Fylkesvei 104 (Telemark)
Fylkesvei 104 (Troms)
Fylkesvei 104 (Vest-Agder)
Fylkesvei 104 (Vestfold)
Østfold (primær fylkesvei)
Fylkesvei 105 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 105 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 105 (Akershus)
Fylkesvei 105 (Aust-Agder)
Fylkesvei 105 (Hedmark)
Fylkesvei 105 (Hordaland)
Fylkesvei 105 (Troms)
Fylkesvei 105 (Vestfold)
Torre de Collserola

Torre de Collserola er et teletårn på Tibidabo (Sierra de Collserola) ved Barcelona i Catalonia, Spania. Derfra sendes de fleste radiosignalene til byen og områdene rundt. 
Tårnet, som er laget i en futuristisk stil, har et utsiktsrom i tiende etasje hvor folk kan komme opp og se utover Barcelona. Torre de Collserola er 288 meter høyt, og ble designa av den britiske arkitekten Norman Foster.
Fylkesvei 106 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 106 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 106 (Akershus)
Fylkesvei 106 (Aust-Agder)
Fylkesvei 106 (Buskerud)
Fylkesvei 106 (Hedmark)
Fylkesvei 106 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 106 (Telemark)
Fylkesvei 106 (Vest-Agder)
Fylkesvei 106 (Vestfold)
Østfold (primær fylkesvei)
Fylkesvei 107 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 107 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 107 (Akershus)
Fylkesvei 107 (Aust-Agder)
Fylkesvei 107 (Buskerud)
Fylkesvei 107 (Hordaland) (med Jondalstunnelen (10 400 m))
Fylkesvei 107 (Møre og Romsdal)
Fylkesvei 107 (Telemark)
Fylkesvei 107 (Vest-Agder)
Fylkesvei 107 (Vestfold)
Østfold (primær fylkesvei)
Fylkesvei 108 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 108 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 108 (Akershus)
Fylkesvei 108 (Aust-Agder)
Fylkesvei 108 (Buskerud)
Fylkesvei 108 (Hordaland)
Fylkesvei 108 (Nord-Trøndelag) (før 1. januar 2018)
Fylkesvei 108 (Rogaland)
Fylkesvei 108 (Vest-Agder)
Fylkesvei 108 (Vestfold)
Michel Rocard

Michel Rocard (født 23. august 1930 i Courbevoie i Frankrike, død 2. juli 2016 i Paris) var en fransk politiker og medlem av det franske sosialistpartiet. Han var statsminister under François Mitterrand i perioden fra 10. mai 1988 til 15. mai 1991. Han var senere medlem av Europaparlamentet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Michel Rocard var sønn av Yves Rocard, en forsker, professor og motstandskjemper, og nedstammet fra en protestantisk familie fra det fornemme 7. arrondissement i Paris.
Han tok doktorgrad i filosofi, gitt fra Sciences Po Paris (Institutt for politiske studier) og tok slutteksamen i 1958 ved École nationale d'administration (ENA).


=== Politisk biografi ===
I Mitterrands første presidentperiode hadde Michel Rocard en rekke ministerposter, blant annet landbruksminister (1983–1985). Han gikk av i protest mot innføringen av et proporsjonalt valgsystem.Han håpet forgjeves at Mitterrand ikke skulle stille som kandidat til president i valget 1988, slik at han selv kunne bli sosialistenes kandidat.Etter gjenvalget av Mitterrand ble Rocard utnevnt til statsminister. Rocard var meget populær blant velgerne og hans posisjon til høyre blant sosialistene stemte godt overens med valgkampanjens slagord: «et forent Frankrike». Som statsminister ledet han spørsmålet om Ny-Caledonia, som endte med problemer i territoriet. Hans bedrifter omfatter også en synkende arbeidsløshet og storskala reformer innen finansieringen av velferdsstaten, fremfor alt (Revenu minimum d'insertion). Rocard hadde notorisk dårlig relasjon med president Mitterrand hele hans mandatperiode. Da Rocards popularitet avtok i 1991, tvang president Mitterrand ham til avgang.Fra 1994 til 2009 var Michel Rocard medlem av Europaparlamentet. Han er kjent for sin motstand mot forslaget å tillate mykvarepatenter i Europa var en stor grunn til at forslaget ble avslått den 6. juli 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michel Rocard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michel Rocard på Internet Movie Database 
(en) Michel Rocard hos The Movie Database 
(en) Michel Rocard på Discogs 
(en) Michel Rocard hos Europaparlamentet
Arne Willy Dahl

Arne Willy Dahl (født 22. februar 1949) er en norsk jurist. Han var fra 1988 til 2014 Norges generaladvokat, den øverste lederen for Den militære påtalemyndighet. 
Arne Willy Dahl har juridisk embetseksamen fra 1973. Dahl har tidligere vært høgskolelektor ved Krigsskolen i Oslo og krigsadvokat for Østlandet. I tillegg har Dahl vært direktør ved juridisk avdeling ved Forsvarets Overkommando. For øvrig har Dahl vært statsadvokat ved både Oslo statsadvokatembeter og Riksadvokatembetet. 
Dahl har hatt vervet som president i International Society for Military Law and The Law of War (ISMLLW), som har sitt hovedkontor i Brussel. Ved sin avgang som president i 2012 ble han samtidig utnevnt som ærespresident.Dahl tok over stillingen som generaladvokat etter Odd Emil Blomdal. 
Dahl er også hørespillforfatter.Han er gift med tidligere biskop Laila Riksaasen Dahl. 
Arne Willy Dahl har gjennom mange år vært aktiv i lokalpolitikken i NIttedal og er fra 2018 leder av Akershus Kristelig Folkeparti.


== Bibliografi ==
Håndbok i militær folkerett (2008)
Manual on International Law Applicable to Air and Missile Warfare (2009) (medforfatter) (Program on Humanitarian Policy and Conflict Research (HPCR), Harvard University)


== Hørespill ==
Dahls lydmessig meget avanserte hørespill handler om krisesituasjoner som militæret må regne med kan oppstå i virkeligheten.

Det blåser på Haltenbanken (produsert 1993 reprise 1993 og 2001)
En landsby i Kravonia (produsert i 1993, reprise 2001)
Matteus 24 (produsert 1993, reprise 2001)
Kontakt i Porsangen (produsert 2001, reprise 2001)


== Referanser ==


== Kilder ==
Hartenstein, Tilman: Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001, Oslo 2001, s. 212
Meløy videregående skole

Meløy videregående skole er en skole med tre avdelinger, lokalisert til Glomfjord, Ørnes og Inndyr (Gildeskål kommune). Skolen har skoleåret 2009-2010 om lag 240 elever. 
Skolen tilbyr følgende utdanningsprogrammer:

Studiespesialisering (Ørnes)
Service og samferdsel (Ørnes)Lagt ned
Elektrofag (Glomfjord)
Design og håndverk (Glomfjord) Lagt ned i et år med økt ungdomskull og samarbeid med offentlig, privat og frivillig sektor, for eksempel ved  kongens og dronningens besøk og utsmykning Meløytunet
Helse- og oppvekst  (Glomfjord)
Kjemi- og prosessfag (Glomfjord)
Teknikk og Industriell produksjon TIP (Glomfjord)
Naturbruk (Inndyr) Fylkets eneste vgo-tilbud på akvakulturSkolens rektor er Roar Jensen, avdelingsleder for Ørnesavdelingen er Kirsti Kvehaugen, avdelingsleder Inndyravdelingen er Svein Solvoll.


== OPUS Meløy ==
Meløy videregående skole OPUS er lokalisert til avdeling Glomfjord med studieverksted. Skoleåret 10/11 gis tilbud innen Helsearbeiderfsg, barne-og ungdomsarbeiderfag,produksjon og industriell teknikk (PIT), Automatiker, fag til generell studiekompetanse, studiespesialisering (ta fag i ordinær klasse på Avd Ørnes), Fritidsbåtfører/Fiskeskipper Kl C, for arbeidssøkende registrert i NAVarbeid, eller personer i en usikker arbeidssituasjon, kjøres Prosjekt 300 Del I og II. Del 1 involverer avklaring, veiledning, realkompetansevurdering, der målet er å utarbeide individuell karriereplan som viser hvordan deltakeren kan få fullført videregående opplæring og være aktiv jobbsøker.  Del II er (tiltak) videregående opplæring, enten gitt i ordinære klasser i en av fylkets videregående skoler, eller gjennom Nordland fylkeskommunes tilbud for voksne på nett, Den Åpne Skolen (DÅS).


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Stade Pierre-Mauroy

Stade Pierre-Mauroy er et multifunksjonstadion i Villeneuve d'Ascq, nær byen Lille i Frankrike. Det er hjemmebanen til fotballaget Lille, men det arrangeres også andre idrettsgrener der som rugby union og motocross.  Taket kan lukkes og da arrangeres det kamper i basketball, tennis og håndball.  Stadionet ble opprinnelig kalt Grand Stade Lille Métropole, og ble omdøpt 21. juni 2013 rett etter Pierre Mauroy døde.  Han var tidligere ordfører for Lille (1973-2011) og statsminister i Frankrike (1981-1984).


== Historikk ==
I 1975 begynte Lille å spille på Stade Grimonprez-Jooris med en kapasitet på 21 128. Dette stadion tilfredsstilte ikke UEFA sine krav og når laget spilte i en europacup, måtte de spille på Stade Félix Bollaert til rivalen Lens.  Det ble lagt planer om å bygge et nytt stadion, men det ble store protester siden det skulle ligge nær byens citadell. Planene ble skrinlagt og klubben flyttet til Stadium Lille Métropole som hadde mindre kapasitet (18 154) og heller ikke UEFA-standard.  Under Mesterligaen 2005/2006 spilte de sine kamper på Stade de France.
I 2006 hentet byens administrasjon inn anbud fra tre firmaer for et nytt multifunksjonstadion og firmaet Eiffage fikk jobben i 2008.  10. juli 2009 startet forberedelsene til byggingen og stadionet stod klart sommeren 2012.


== Andre idretter ==

Halvparten av banen har hydrauliske sylindre og skinner slik at det kan løftes og flyttes over den andre halvparten.  Under den delen som flyttes er det en baner og full tribuneseksjoner som gjør at det kan bli arrangert andre idretter som basketball, tennis eller konserter. Den halvdelen som ikke brukes blir dekket med et forheng.


== Større idrettsarrangementer ==


=== EM i fotball ===
Stadionet ble brukt under EM i fotball 2016.  Fire kamper i gruppespillet, én åttendedelsfinale og én kvartfinale ble spilt her.


=== EM i basketball ===
Sluttspillet i Europamesterskapet i basketball for menn ble spilt på Stade Pierre-Mauroy i 2015.


=== VM i håndball ===
Stadionet ble brukt under Håndball-VM 2017 for menn til to åttendedelsfinalekamper og én kvartfinalekamp. Det offisielle tilskuertallet var 28 010 i de to kampene som involverte vertsnasjonen Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Stade Pierre-Mauroy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(fr) Om stadionet på hjemmesiden til Lille OSC)
(en) Stadionet på UEFA sin hjemmeside
(fr) Stadionet på hjemmesiden til Håndball-VM 2017 Arkivert 12. januar 2017 hos Wayback Machine.
CE Europa

CE Europa (Club Esportiu Europa) er en spansk/katalansk fotballklubb, fra distriktet Gràcia i Barcelona. Det er den eneste idrettsklubben i verden med ordet Europa i navnet. Klubben er mest kjent for fotballaget sitt, som i 1928, sammen med sine naboer FC Barcelona og RCD Espanyol, var blant de 10 lagene som grunnla La Liga. Sesongen 2021/22 spiller de i 2. divisjon (nivå 4).


== Hymne ==
Europa, Europa, Europa sempre endavant!! 
no tinguem por del que vindrà
el futur hem de guanyar!!Europa, Europa, Europa sempre endavant!!
que la nostra fe en la victòria
a tothom faci vibrar
Portem amb orgull el blau escapulari
sentim els colors ben endintre del corEuropa, Europa, Europa sempre endavant!!
que la nostra fe en la victòria
a tothom faci vibrar...
i que la nostra gran història
poc a poc poguem retrobarEUROPA, EUROPA, EUROPA... ENDAVANT, ENDAVANT!!
[1]


== Eksterne lenker ==
CE Europas offisielle hjemmeside
Penya Torcida Escapulada
Caliu Gracienc Supporterklubb
CE Europas statistikk i Campionat de Catalunya
CE Europa i Copa Catalunya
Dragon Quest

Dragon Quest (ドラゴンクエスト Doragon Kuesuto) er en serie rollespill utgitt av Enix, nå Square Enix. Serien ble kalt Dragon Warrior i Nord-Amerika frem til utgivelsen av Dragon Quest VIII: Journey of the Cursed King i 2005.
Spill i serien har blitt utgitt for MSX, Famicom/NES, Super Famicom/SNES, Game Boy Color, Game Boy Advance, Nintendo DS, PlayStation, PlayStation 2 og flere typer mobiltelefoner. Tre spill i serien er nå under utvikling. En blir laget for Nintendos Wii og de to andre for Nintendo DS. Per 2006 har serien solgt over 40 millioner spill over hele verden. Den er Square Enix' mest suksessrike serie etter Final Fantasy, selv om Dragon Quest er mer populær i Japan.
Dragon Quest ble kalt Dragon Warrior i Nord-Amerika på grunn av en varemerkekonflikt med rollespillet DragonQuest. DragonQuest ble gitt ut av Simulations Publications i 1980-årene til selskapet gikk konkurs i 1982 og ble kjøpt opp av Tactical Studies Rules som fortsatte å gi ut DragonQuest frem til 1987. I 2003 registrerte Square Enix merkenavnet Dragon Quest i USA slik at de selv kunne bruke navnet.


== Hovedserien ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dragon Quest hos Giant Bomb 
(en) Dragon Quest hos MobyGames 
Dragon Quest Wiki
De internasjonale øylekene 2001

De internasjonale øylekene 2001 (De 9. internasjonale øylekene) ble avholdt på Man i perioden 9. juli til 13. juli 2001. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.
Man er den første av medlemsøyene som har påtatt seg arrangementet to ganger, og øya var åsted for de første øylekene i 1985. Arrangementet gikk av stabelen i hovedstaden Douglas.


== Medaljestatistikk ==


== Idrettsgrener ==


== Eksterne lenker ==
Man 2001
Resultater Arkivert 5. mars 2010 hos Wayback Machine.
Egil Strand

Egil Strand (født 25. oktober 1900 i Haugesund, død 1982) er pinsevenn og var evangelist, redaktør og forfatter.
Strand vokste opp i Haugesund, og ble som tyveåring, frelst. Noen år senere,  døpt i 1923 og reiste ut samme året som evangelist. Senere har Strand reist mye som bibellærer.
Strand interesserte seg raskt for det trykte ord.  I 1934 til 1966, var han knyttet til Filadelfiaforlaget.
Strand var redaktør i Bibelsk tidsskrift fra 1934 og  i Korsets Seier fra 1939.


== Bibliografi ==
Egil Strand har som redaktør skrevet mange artikler. Han har selv skrevet flere bøker.


=== Egne verk ===
1933 – Sort på hvitt. Beretninger og vidnesbyrd om bønnhørelser.  Korsets seier forlag.  165 s.
1936 –  I fortrolighet  Filadelfiaforlaget. 62 s. [1960 – I fortrolighet . Filadelfiaforlaget. 128 s.][1974 – I fortrolighet. Filadelfiaforlaget. 160 s. – (Den Kristne bokringen).  ISBN 82-534-0247-3]
1940 – Akt det for bare glede Filadelfiaforlaget.  21 s.
1940 – De ti jomfruer. Filadelfiaforlaget.  31 s.  [1956 7. opplag. 14 000 eksemplar]
1941 – Den urettferdige dommer – den rettferdige Gud.. Filadelfiaforlaget.  31 s.  utgitt i 2. opplag
1941 – Den store tomheten. Noen betraktninger omkring Predikerens bok.. Filadelfiaforlaget. 158 s.  [1965 – 3. opplag. Filadelfiaforlaget.  160 s.]
1948 – Mennesker. Filadelfiaforlaget. 126 s.
1950 – Det hemmelige frafall . Filadelfiaforlaget. 31 s.
1952 – Budskapet. Utvalgte stykker fra alle Bibelens bøker, for hver dag i året . Filadelfiaforlaget.
1953 – Fra støvet til stjernene . Filadelfiaforlaget. 128 s.
1969 –  Håndbok til det Nye Testamente. Opplysninger til det Nye Testamentes tekst.  Med kortfattet ordbok. . Filadelfiaforlaget.  374 s. [1974 – 2.opplag. Filadelfiaforlaget. ]
1970 – I dag : Andakt for hver av årets dager. Filadelfiaforlaget.
1975 – Fra skattkammeret. Ord fra Bibelen for hver dag i året / Med korte betraktninger. Filadelfiaforlaget.  ISBN 82-534-0307-0
1980 – Salt og balsam. Utvalg av artikler tatt fra:  Mennesker; Fra støvet til stjernene; I fortrolighet   Filadelfiaforlaget. 180 s.  ISBN 82-534-0471-9


=== Nyutgivelser ===
1996 – redigert av Nilsen, Oddvar. [Strand, Egil. 1970]. Ved kilden i dag. Andakt for hver av årets dager.   Rex forlag  ca. 375 s.  ISBN 82-7388-477-5


=== Som medforfatter ===
1934 – Simpson, A. B.  Tilbake til Golgata (ny utgivelse – Oversettelse til norsk ved  Egil Strand.)  132 s. Filadelfiaforlaget.
1935 – Simpson, A. B. Ekko fra den nye skapning  (ny utgivelse – Oversettelse til norsk ved Egil Strand.)  135 s. Filadelfiaforlaget.
1961 – Barratt, Thomas Ball.  I skal få kraft. Ord for dagen (ny utgivelse – Medforfattere: Egil Strand, Erling Strøm)  Filadelfiaforlaget.
1956-1959 – Ski, Martin.  Frem til urkristendommen. Pinsevekkelsen gjennom 50 år (tre bind, medforfattere: Egil Strand, Erling Strøm) Filadelfiaforlaget.


== Kilder ==
Nilsen, Oddvar. 1982. Lys på stien. Filadelfiaforlaget AS. side 366. ISBN 82-534-0599-5
Nasjonalbiblioteket. Databasesøk i Sambok
Geysir (geologi)

Geysir er en varm kilde som periodisk kommer i utbrudd og sender en søyle av vann og damp opp i luften. Fenomenet er oppkalt etter geysiren Geysir på Island. Geysir som ord er lånt fra islandske geysa, «sprute», «strømme».Geysirer er sjeldne og krever en kombinasjon av geologi og klima som bare eksisterer noen få steder på jorden. Det er seks store geysirområder i verden: Island, Yellowstone nasjonalpark i USA, Taupo Volcanic Zone på New Zealand, Kamtjatka i Russland, El Tatio i Chile og Umnak Island i Alaska.
Tidligere fantes det geysirer ytterligere to steder i Nevada, kalt Beowawe og Steamboat Springs, men disse opphørte i 1980-årene da et nærliggende geotermisk kraftverk reduserte temperaturen og senket grunnvannsspeilet.
Det finnes flere enkeltstående geysirer rundt om i verden, både i California, Peru, Bolivia, Mexico, Dominica, Asorene, Kenya og Japan, men ingen andre større klynger av geysirer. Steamboat Geyser i Yellowstone nasjonalpark i USA er for tiden verdens mest kraftfulle geysir. Ved kraftige erupsjoner kan den sprute vann opp til 90 meters høyde.


== Geysirerupsjon ==
En aktiv geysir Strokkur på Island)

		
		
		


=== Noen kjente geysirer ===


== Økonomisk utnyttelse ==
Vannkraft og jordvarme er grunnlaget for kraftverk og satsing på aluminiums- og ferrosilisiumsverk.
Helsebad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geysers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Geyser – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Geysers and How They Work av Yellowstone nasjonalpark
Geyser Observation and Study Association (GOSA)
GeyserTimes.org
Thor Øivind Jensen

Thor Øivind Jensen (født 11. mars  1952) er en norsk statsviter. Han er førsteamanuensis ved Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap ved Universitetet i Bergen. 
Jensen er utdannet cand.polit. (1979) fra Universitetet i Bergen med hovedfag i offentlig administrasjon og organisasjonskunnskap på oppgaven Interesser og informasjon. Organisering av informasjonsstrømmer som forklaringsvariabel og virkemiddel på legemiddelområdet. Hans forskningsinteresser har vært konsentrert om helse- og sosialpolitikk, forbrukerpolitikk og spørsmål knyttet til demokrati og deltakelse. Jensen har blant annet skrevet Internett i lokaldemokratiet? (2000) og levert bidrag til fagbøkene Forbrukeren – helt, skurk eller offer (2002), Forbruk – lyst, makt, iscenesettelse eller mening? (2004) og Forbrukersosiologi – Makt, tegn og mening i forbrukersamfunnet (2007).	


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Thor Øivind Jensen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Thor Øivind Jensen i BIBSYS
(no) Presentasjon ved Universitetet i Bergen
De internasjonale øylekene 1995

De internasjonale øylekene 1995 (De 6. internasjonale øylekene) ble avholdt på Gibraltar i perioden 15. juli til 22. juli 1995. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.


== Medaljestatistikk ==


== Idrettsgrener ==


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 5. mars 2010 hos Wayback Machine.
De internasjonale øylekene 1997

De internasjonale øylekene 1997 (De 7. internasjonale øylekene) ble avholdt på Jersey i perioden 28. juni til 3. juli 1997. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.


== Medaljestatistikk ==


== Idrettsgrener ==


== Eksterne lenker ==
Jersey 1997
Resultater Arkivert 5. mars 2010 hos Wayback Machine.
De internasjonale øylekene 1999

De internasjonale øylekene 1999 (De 8. internasjonale øylekene) ble avholdt på Gotland i perioden 26. juni til 2. juli 1999. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.


== Medaljestatistikk ==


== Idrettsgrener ==


== Eksterne lenker ==
Gotland 1999
Resultater Arkivert 5. mars 2010 hos Wayback Machine.
Gyula Cseszneky

Gyula István greve Cseszneky de Milvány et Csesznek (ungarsk: cseszneki és milványi gróf Cseszneky Gyula István; født 1914 i Nagymajor, død etter 1970 i Brasil) var en ungarsk oversetter og politiker.


== Eksterne lenker ==
Hungarian aristocracy
The Cseszneky de Milvany et Csesznek family
A nemlétezők lázadása
The Manual

The Manual (How to Have a Number One the Easy Way) er en bok fra 1988 av The Timelords (Bill Drummond og Jimmy Cauty), bedre kjent som The KLF. Det er en steg-for-steg guide til å få en nr.1 single uten penger og musikalske ferdigheter og en studie i duoens arbeid for å få topplasering for sin Doctorin' the Tardis.


== Utgivelser ==
På engelsk er det kommet minst tre opplag, på tysk er boka kommet i et opplag, men også som audiobok. Det østerrikske bandet Edelweiss brukte oppskriften og fikk en hit med melodien Bring Me Edelweiss, som de solgte 5 millioner eksemplarer av over hele verden. Den engelske jentegruppa «The Pipettes» ble dannet etter å ha lest boka. 

ISBN 0-86359-616-9 (1988)
ISBN 1-872013-00-7 (1989)
ISBN 1-899858-65-2 (1998)
ISBN 3-931126-22-6 (Tysk versjon, 1998)
Villa Foscari

Villa Foscari også kjent som La Malcontenta (den misfornøyde) er en villa i Mira ved kanalen Brenta like utenfor Venezia. Villaen ble bygget av Andrea Palladio på slutten av 1550-tallet for brødrene Nicolò og Alvise Foscari. Den er en av villaene i Veneto som
UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. 

Familien Foscari var blant Venezias mektigste. Denne villaen ligger like ved lagunen og kunne nås enkelt med båt fra Venezia. Den er
i motsetning til de fleste av Palladios villaer ikke bygget med gårdsdrift i tankene, men er en forstadsbolig. 
Det er en høy kjelleretasje slik at piano nobile er løftet opp fra terrenget. Dette bidrar til å gi villaen et majestetisk preg. Det forneme preget oppnår Palladio selv om bygget er oppført med enkle materialer som murstein. Hugget stein er benyttet hovedsakelig i søylenes fundamenter og kapitéler. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Villa Foscari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
CISA Centro Internazionale di Studi di Architettura Andrea Palladio (engelsk og italiensk)
Vannkanon

Vannkanon eller vasskanon er et apparat for å styre en vannstråle med kraftig trykk. Innretningen brukes først og fremst ved brannslukning. 


== Se også ==
Vanning
Vannpistol


== Eksterne lenker ==
(en) Water cannons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Skum- og vannkanon brukt i brannvern
Forslag om bruk av vannkanon i norsk politiarbeid
Om fjernstyrte, flygende vannkanoner
Tankbil med vannkanon