jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De to søstre

«De to søstre» eller «Horpa» er ei folkevise som er dokumentert i store deler av landet. Den er i balladekatalogen The Types of the Scandinavian Medieval Ballad klassifisert som TSB A 38.


== Handling ==
To søstre går ned til stranda. Den eldste er sjalu på den yngste og dytter henne ut i vannet. Den yngste tilbyr henne alle slags gaver og til slutt festemannen om hun hjelper henne opp, men den eldste lar henne drukne.
To vandringsmenn kommer forbi og ser liket. Den ene drar det på land og lager en harpe av henne, håret blir til harpestrenger, fingrene til stillepinner etc. Så går han opp i gården der den eldste søstera holder bryllup med den yngstes festemann. Når han begynner å spille på harpen, forteller den om mordet. Dermed blir brura drept (eller dør). I noen yngre varianter blir harpen knust og den yngste søstera blir levende igjen.


== Internasjonale paralleller ==
Balladen er godt kjent i hele Norden og i England/Skottland. I Norge er det dokumentert ca. hundre tekster og over tjue melodier. I Sverige kalles visa «De två systrarna» (SMB 13), i Danmark «Den talende strængelek» (DgF 95), på Færøyene «Hørpurima» (CCF 136), på Island «Hörpukvæði» (IfKv 13), og i England/Skottland kalles den «The Twa Sisters» eller «Binnorie» (Child-ballade nr. 10, Roud-sang nr. 8).Utenfor det nordiske området er motivet kjent som eventyr. I brødrene Grimms samlinger kalles eventyret «Der singende Knochen», i norske oversettelser «Beinet som sang».


== Innspillinger ==
Det er gjort en rekke tradisjonsinnspillinger av denne visa. Blant de mest kjente utøverne er Ingebjørg Liestøl fra Åseral, Rønnaug Vangen fra Lom og  Kristense Kyte fra Voss.

Folque spilte inn «Harpa», en bearbeidelse av Child-ballader 1 og 10 samt Pentangles arrangement «Cruel Sister», på albumet Folque (1974)
Berit Opheim synger «Horpeviso» på Eit steg (1996)
På albumet Harpa av gruppen Aurora Borealis og Øyonn Groven Myhren (1997) er det en rekke versjoner av visa både fra Norden og England/Skottland
Sinikka Langeland og Agnes Buen Garnås synger «Horpa» på Det syng! Ballader på vandring (1997)
Kirsten Bråten Berg synger «Horpa» på Frå Senegal til Setesdal (1997)
Valkyrien Allstars spiller «Harpa» på albumet Farvel slekt og venner (2014)
Folkrock bandet Gåte har sin versjon, «Horpa», på albumet Svevn (2018)På andre språk finnes blant annet:

Tittelsporet på den engelske gruppen Pentangles album Cruel Sister (1970)
Den irske gruppen Clannads «Two Sisters» på albumet Dúlamán (1976)
Den svenske gruppen Folk och rackares «De två systrarna» på platen Folk och rackare (1976)
Den danske gruppen Sorten Mulds «To søstre» på albumet Mark II (1997)
Den finlandssvenske gruppen Gjallarhorns «Systrarna» på albumet Rimfaxe (2006)Bob Dylan tok utgangspunkt i varianten «The Wind and the Rain» under komponering av «Percy's Song», utgitt på Biograph (1985) – kanskje mest kjent i Fairport Conventions innspilling fra Unhalfbricking (1969).


== Referanser ==
Breaking the Silence (Heathen-album)

Breaking the Silence er debutalbumet til det amerikanske thrash metal-bandet Heathen. Hele albumet (med unntak av bonusspor) er tilgjengelig for gratis nedlasting på bandets hjemmeside.


== Sporliste ==
«Death by Hanging» (5:04)
«Goblin's Blade» (4:34)
«Open the Grave» (7:22)
«Pray for Death» (3:42)
«Set Me Free» (Sweet-cover) (3:46)
«Breaking the Silence» (5:51)
«Worlds End» (7:05)
«Save the Skull» (5:22)


=== Bonusspor ===
Bonusspor på CD-utgaven
«Heathen» (6:35)Bonusspor på nyutgivelsen (2005)
«Heathen» (6:35)
«Pray for Death» (5:21)*
«Goblin's Blade» (4:34)*
«Open the Grave» (7:22)*
«Heathen» (6:57)** Demoopptak fra Pray for Death.


== Personell ==
Lee Altus – Gitar
David Godfrey – Vokal
Mike Jastremski – Bass
Doug Piercy – Gitar
Carl Sacco – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Breaking the Silence på Discogs 
Heathens offisielle hjemmeside
Charles Henry Darling

Charles Henry Darling (født 19. februar 1809 i Annapolis Royal, Nova Scotia, død 25. januar 1870 i Cheltenham, Gloucestershire, England) var en britisk guvernør.
Darling utdannet seg ved Royal Military Academy Sandhurst og tjente i militæret i Barbados, Windward Islands og Jamaica med 57. infanteriregiment. Han starte sin kolonitjeneste mens han var i Jamaica og ble viseguvernør på St. Lucia i 1847. Han ble guvernør i Kappkolonien i Sør-Afrika i 1851 og i Newfoundland i 1855.
Darling støttet britiske forslag som gav franskmennene flere fiskerettigheter i farvannene ved Newfoundland mellom Cape St. John og Cape Ray mot ønskene til regjeringen i Newfoundland, noe som endte med at han måtte slutte i embetet.
Han ble guvernør og sjefskaptein i Jamaica i 1857, før han var guvernør i Victoria i Australia mellom 1863 og 1866.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på nettsiden til The Governorship of Newfoundland and Labrador
Biografi på Dictionary of Canadian Biography Online
Biografi på nettsiden til Saint Lucia Government House
Familietre
Home Plate (Mars)

Home Plate er det uformelle navnet brukt av vitenskapsfolk hos NASA for å vise til en geologisk formasjon på Mars, som ble studert av mars-roveren Spirit i 2006. Navnet kommer fra likheten til en «home plate» i amerikansk baseball.
Home plate er et stein-utspring på størrelse med et stort hus, men med et flat topp. Ovenfra er det nesten 8-kantet. Det er lokalisert i Gusev-krateret, litt sør for Husband Hill.
Stedet er interessant for vitenskapsfolkene på grunn av sitt lagdelte utseende. Opportunity på den andre siden av Mars studerte flere tilsvarende steiner, men Home Plate er den første som er funnet av Spirit. Den ligner svært på «Burns Cliff», som ble studert av Opportunity ved Endurance-krateret.
Spirit ankom Home Plate på Sol 744 (7. februar 2006) og har gjennomført flere vitenskapelige undersøkelser ved hjelp av robotarmen sin, før roveren beveget seg mot «Low Ridge Haven» for å spare strøm. Roveren returnerte til Home Plate på Sol 1126 for å fortsette undersøkelsene.


== Opprinnelse ==
En prøve som inneholdt 90% ren silisiumdioksid ble funnet av Spirit i nærheten av Home Plate. Dette er et av de sterkeste bevisene så langt på at det eksisterte flytende vann i dette området i lengre perioder.Vitenskapsfolk tror nå at Home Plate har en vulkansk opprinnelse. Den er omringet av forekomster av basalt, som eksploderte ved kontakt med vann. En har også oppdaget høye konsentrasjoner av klor-ioner i steiner i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasa's Mars Exploration Program
Current position of the Mars rovers Arkivert 12. desember 2007 hos Wayback Machine. – Home Plate is visible, with Spirit's journey around it.
www.marsgeo.com The Geology of Home Plate
The Planetary Society Weblog: Home, Sweet Home for Spirit
Official Mars Rovers site
Grasdalstunnelen

Grasdalstunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen går under Sætreskarsfjellet mellom Grasdalen og Skjerdingsdalen, og er 3 720 meter lang. Gjennomslaget i tunnelen kom i 1975. Grasdalstunnelen og resten av helårsveien over Strynefjellet ble åpnet for trafikk 11. september 1977 og  offisielt åpnet av kong Olav V den 17. oktober 1978.


== Se også ==
Oppljostunnelen
Ospelitunnelen
Hjelletunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Byggjing av heilårsveg over Strynefjellet
NRK Sogn og Fjordane: – Vegvesenet feilvurderte Strynefjellet (26. januar 2005)
Grasdalstunnelen på Google StreetView
Ospelitunnelen

Ospelitunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen går under Ospelifjellet mellom Skjerdingsdalen og Hjelledalen, og er 2 549 meter lang. Gjennomslaget i tunnelen kom 29. august 1972. Ospelitunnelen og resten av helårsveien over Strynefjellet ble åpnet for trafikk 11. september 1977 og offisielt åpnet av kong Olav V den 17. oktober 1978.
Gjennomsnittlig passer hvert døgn 800 kjøretøy gjennom tunnelen, mens trafikken i juli er over 2000 og i januar ned mot 300 kjøretøy. 25 prosent av trafikken er tungtrafikk.Ospeiltunnelens sydlige innløp ble benyttet som kulisse i det norske spenningsdramaet «Tunnelen», som hadde premiere 25.desember 2019.


== Se også ==
Grasdalstunnelen
Oppljostunnelen
Hjelletunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Byggjing av heilårsveg over Strynefjellet
Sveriges herrelandslag i bordtennis

Sveriges bordtennislandslag deltok for første gang i et internasjonalt mesterskap 24. – 29. januar 1928, da det 2. bordtennis-VM ble arrangert i Stockholm. Laget kom på femteplass. Måneden etter spilte laget sin første landskamp, mot Danmark.
Halvannet år tidligere, 25. oktober 1926, hadde Svenska Bordtennisförbundet blitt stiftet, med Ceve Linde som dets første formann. Det første svenske mesterskap ble arrangert i april 1927.
Sverige er et av verdens fremste land når det gjelder bordtennis. Landslaget har vunnet 14 av i alt 26 bordtennis-EM, og har reist hjem uten medalje i bare to EM. Landslaget har videre vunnet VM-gull i 1973, 1989, 1991, 1993 og 2000.
Laget mottok Svenska Dagbladets gullmedalje i 1989, etter sin til da største VM-suksess; hvor de slo Kina 5-0 i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
svenskbordtennis.com historie
Victims of Deception

Victims of Deception er det andre studioalbumet til det amerikanske thrash metal-bandet Heathen. Hele albumet (med unntak av bonusspor) er tilgjengelig for gratis nedlasting på bandets hjemmeside. Albumet ble gitt ut på nytt 13. desember  2006 i et begrenset nummerert opplag på 2000 med gullfarget CD.


== Sporliste ==
«Hypnotized» (8:35)
«Opiate of the Masses» (7:50)
«Heathen's Song» (9:27)
«Kill the King» (Rainbow-coverlåt) (3:35)
«Fear of the Unknown» (7:08)
«Prisoners of Fate» (6:21)
«Morbid Curiosity» (6:28)
«Guitarmony» (3:31)
«Mercy is No Virtue» (6:29)


=== Bonusspor ===
Bonusspor på CD-utgaven
«Timeless Cell of the Prophecy» (5:23)Bonusspor på den japanske utgaven og nyutgivelsen (2006)
«Hellbound»


== Personell ==
Lee Altus – Gitar
David White – Vokal
Mike Jastremski – Bass
Doug Piercy – Gitar
Darren Minter – Trommer


== Eksterne lenker ==
Heathens offisielle hjemmeside
(en) Victims of Deception på Discogs
Hjelletunnelen

Hjelletunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen er 2 566 meter lang, og går under fjellet Hjellehyrna mellom Grovøyane og Erdal. Hjelletunnelen ble påbegynt 19. mai 1994 og åpnet 28. juni 1996. Den leder trafikken utenom bygda Hjelle.


== Se også ==
Ospelitunnelen
Grasdalstunnelen
Oppljostunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
John Latham

John Latham (født 27. juni 1740 i Eltham i England, død 4. februar 1837 i Winchester) var en britisk lege, ornitolog og forfatter. Latham var lege i Dartford i Kent. Han er mest kjent for sin innsats som ornitolog.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Latham ble født i Eltham sørøst for London. Han var eldste sønn av John Latham (død 1788), som var kirurg der. Moren nedstammet fra Sotheby-slekten i Yorkshire.


=== Utdannelse, lege ===
Han ble utdannet ved Merchant Taylors' School og studerte så anatomi under William Hunter og fullførte sin medisinske utdannelse ved hospitaler i London. I 1763, da han var 23 år, begynte han å arbeide som lege i landsbyen Darenth nær Dartford i Kent. Samme år giftet han seg med Ann Porter. De fikk fire barn; to av dem overlevde barndommen.


=== Ornitolog ===
Latham kalles ofte «den australske ornitologiens far». Gjennom underøkelse av fugler fra Australia som ble ført til England på slutten av 1700-tallet, kom han til å beskrive og navngi mange arter fra Australia og New Zealand. Noen av disse er emu (Dromaius novaehollandiae), hvittoppet kakadue (Cacatua alba), skjæregås (Anseranas semipalmata) og hyasint-ara (Anodorhynchus hyacinthinus).
A General Synopsis of Birds var Lathams første ornitologiske arbeid og den inneholdt 106 illustrasjoner av Latham. Boken beskriver flere nye arter som Latham oppdaget på ulike museer og i samlinger. I dette første verk brukte han ikke Carl von Linnés systematiske regler for vitenskapelig navnginving. Ettersom han senere forstod at dette ville innebære at han ikke skulle få æren av å først ha beskrevet disse artene, så publiserte han 1790 et Index Ornithologicus hvor han spesifiserte alle sine tidligere beskrevne fugler med et vitenskapelig navn. Dette skjedde for sent. Den tyske ornitologen Johann Friedrich Gmelin hadde allerede rukket å gi ut sin egen versjon av Linnés Systema Naturae. I den gav han vitenskapelige navn til alle Lathams arter.


=== Samarbeid ===
Han hadde et nært samarbeid med andre vitenskapsmenn på denne tiden, for eksempel Joseph Banks, Thomas Pennant og Ashton Lever. Han byttet fugler og informasjon med dem angående de siste ornitologiske oppdagelsene.
I 1775 ble han innvalgt i The Royal Society, og han var også delaktig i etableringen av selskapet The Linnean Society 1788.
Han ble pensjonist i 1796 og flyttet til Hampshire.


== Ettermæle ==
Latham beskrev et 150-tall fuglearter, som han dog ikke alltid har æren for, ettersom han ikke gav dem deres vitenskapelige navn. Noen av disse er sædgås (Anser fabalis), dobbeltbekkasin (Gallinago media) og splitterne (Sterna sandvicensis), alle beskrevet i 1787.
Latham har fått æren av å gi vitenskapelige navn til fem fuglearter, blant annet toppspurv (Melophus lathami), som ble beskrevet i 1831 av John Edward Gray.


== Bibliografi ==
Hans viktigste arbeider var 

A General Synopsis of Birds (1781–1801)
General History of Birds (1821–28)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wright, N.: John Latham, the naturalist of Kent and father of British ornithology. In: Bygone Kent. 1980, Vol. 1, S. 231–235.
Lee Altus

Lee Altus (født 13. mai 1966 i Odessa) er en amerikansk gitarist. I 1984 stiftet han thrash metal-bandet Heathen sammen med trommeslageren Carl Sacco. Da Heathen ble oppløst i 1992 begynte han å spille for det tyske EBM-bandet Die Krupps året etter. Han forlot Die Krupps i 1997. I 2001 ble Heathen gjenforent, og i 2005 ble Altus medlem av det amerikanske thrash metal-bandet Exodus.


== Eksterne lenker ==
(en) Lee Altus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lee Altus på Discogs 
(en) Lee Altus på MusicBrainz 
(en) Lee Altus på AllMusic
Olav Jakob Tveit

Olav Jakob Tveit (født 27. juni 1944 i Treungen) er sogneprest i Meløy fra 2002. Han var tidligere prest i Modum og Stryn. Tveit er kjent som «fotopresten i Stryn» på grunn av sine naturbilder og fotoshow. Han har markert seg i Meløy med virkelighetsnære prekener og levende billedspråk.


== Bibliografi ==
Indre Nordfjord; Norges naturkatedral : Stryn, Loen, Olden foto og tekst: Olav Jakob Tveit ISBN 82-520-3160-9 1994 4. opplag 2005     ISBN 82-520-4498-0
Jeg ser Guds bilde i deg / tekst: Jon Ytrehorn ; foto: Olav Jakob Tveit Kirkens Nødhjelp 1991
Nisser – med bygdene rundt, Vrådal, Nissedal, Treungen; foto og tekst: Olav Jakob Tveit. Bokbyen Forlag 2017. ISBN 978-82-8316- 050-5. Praktbok om innsjøen Nisser og bygdene rundt; Vrådal, Nissedal og Treungen.


== Eksterne lenker ==
Fjordhester beiter på grønne setervoller på Prestestøylen i Innvikdalen i Stryn kommune. Alle fjordhester i verden stammer fra Indre Nordfjord i Norge. Foto: Olav Jakob Tveit, Fjordingen - Et bilde til Bildedugnaden «Norge i Sikkerhetsrådet»Utdrag fra boka Indre Nordfjord
Nisser - med bygdene rundt, Vrådal, Nissedal, Treungen https://bokbyenforlag.no/butikk/lokal-litteratur/nisser-med-bygdene-rundt-vradal-nissedal-treungen/ Arkivert 8. januar 2019 hos Wayback Machine.
Conor Oberst

Conor Mullen Oberst (født 15. februar 1980) er en amerikansk låtskriver og vokalist best kjent for sin rolle som vokalist i indie-gruppen Bright Eyes. Hans selvkomponerte tekster har ført til at mange sammenligner han med låtskriver og sanger Bob Dylan.
Han har tidligere spilt i andre band som Desaparecidos, Commander Venus og Park Ave. Oberst var tidlig opptatt av musikk, og band som The Cure har vært av stor innflytelse helt siden han var en liten gutt, og albumet Staring at the Sea var det første han gikk til innkjøp av. “It must have been third grade...I bought the cassette at a local record store chain called Homer's in Omaha. I just loved the sound of Robert Smith's voice. It just sounded good.” Oberst har blitt påvirket at 1960-tallets folkemusikk, og Neil Young, Leonard Cohen kan nevnes. Han har også blitt påvirket av sangpoeten Elliott Smith.
Som soloartist spilte han inn og ga ut 3 kassetter på 90-tallet, og ga i 1996 ut Kill the Monster Before It Eats Baby, en split-EP sammen med Bill Hoover. I august 2008 ga han ut sitt første virkelige album Conor Oberst på selskapet Wichita/Bonnier Amigo. Han fikk platekontrakt allerede da han var 13 år gammel mens han spilte på en lokal skolekonsert


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Conor Oberst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Conor Oberst på Internet Movie Database 
(en) Conor Oberst hos The Movie Database 
(en) Conor Oberst på Discogs 
(en) Conor Oberst på MusicBrainz 
(en) Conor Oberst på Spotify 
(en) Conor Oberst på Songkick 
(en) Conor Oberst på Last.fm 
(en) Conor Oberst på Genius — sangtekster 
(en) Conor Oberst på AllMusic 
Conor Oberst på Twitter 
Conor Oberst på Facebook 
Conor Oberst på Instagram 
Conor Oberst på Myspace
Demo 2005 (Heathen)

Demo 2005 er det amerikanske thrash metal-bandet Heathens første materiale til å bli gitt ut etter gjenforeningen i 2001. Heathen ga ut et coveralbum året før.
Bandet valgte tre låter fra et utvalg med rundt 12 mer eller mindre ferdige sanger.


== Sporliste ==
«Arrows of Agony» (6:29)
«Dying Season» (6:22)
«Empty Nothingness» (6:14)


== Personell ==
Lee Altus – Gitar
David White – Vokal
Jon Torres – Bass
Darren Minter – Trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heathens offisielle hjemmeside
Peter Stalin

Peter Stalin (født 2. september 1753 i Åre i Sverige, død i Meråker 21. juni 1811) var en svensk forretningsmann som gjorde seg spesielt bemerket innenfor trelasthandel. Han ble gift 24. februar 1786 i Trondheim med Rebecca Dorothea Greve. De fikk i alt syv barn, men ved folketellingen anno 1801 var kun to av disse i live. Navnet Stalin har sitt opphav i bygden Sta i Jämtland.
Peter Stalin etablerte seg som forretningsmann i Trondheim i 1780-årene, og var svært fremgangsrik innenfor trelasthandel. Han var fra 1800 kompanjong med prokurator og politimester Mons Lie (oldefar til forfatteren Jonas Lie), og sammen etablerte de sagbruk i Fersdalen nord for Meråker. Etter hvert ble Stalin eneeier av bruket, og han bygget også sin bolig – villa Sorgenfri – på Langsåvollen like ved.
Peter Stalin var beryktet for sin hensynsløse utbytting av oppsitterne i Fersdalen, og gjennom trakassering, utspekulerte transaksjoner og lurendreieri klarte han på kort tid å overta hele dalføret, samt å drive flere av beboerne på flukt. Hatet mot Stalin var sterkt, og i juni 1811, mens Stalin lå syk i sitt hjem, brente Halvor Olsen Sulaamoen, Litj-Halvar, ned sagbruket. Peter Stalin døde noen få dager etter. Litj-Halvar ble dømt til døden ved halshugging, men straffen ble mildnet til soning i tukthus.
Peter Stalin er kjent som oldefaren til forfatteren Laura Petersen (gift Kieler), som var rollemodell for Nora i Ibsens skuespill Et Dukkehjem.
Peter Stalin er gravlagt på Gudå kirkegård i Meråker.


== Kilder ==
1800 - Fersdalen inn i verdenslitteraturen – [1]
http://www.familysearch.org/
Recovered

Recovered er et samlealbum av det amerikanske thrash metal-bandet Heathen. Albumet består av nyinnspilte eldre sanger i tillegg til flere coverlåter. Hele albumet er tilgjengelig for gratis nedlasting på bandets hjemmeside.


== Sporliste ==
«Death on Two Legs» (Queen-cover) (4:01)
«The Holy War» (Thin Lizzy-cover) (5:03)
«In Memory of...» (5:22)
«Hellbound» (Tygers of Pan Tang-cover) (3:50)
«Eye of the Storm» (Sweet Savage-cover) (3:22)
«Hypnotized» (7:24)
«Opiate of the Masses» (7:29)
«Timeless Cell» (5:08)
«Mercy Is No Virtue» (6:03)


== Personell ==
Lee Altus – Gitar
David White – Vokal
Mike Jastremski – Bass
Ira Black – Gitar
Darren Minter – Trommer


== Eksterne lenker ==
Heathens offisielle hjemmeside
(en) Recovered på MusicBrainz
Pray for Death

For den amerikanske ninja-filmen fra 1985, se Pray for Death (film)Pray for Death er den første demoen til det amerikanske thrash metal-bandet Heathen. Hele albumet (med unntak av bonusspor) er tilgjengelig for gratis nedlasting på bandets hjemmeside. De første fire sangene er tilgjengelig på nyutgivelsen av studioalbumet Breaking the Silence.


== Sporliste ==
«Pray for Death» (5:21)
«Goblin's Blade» (4:34)
«Open the Grave» (7:22)
«Heathen» (6:56)
«Deaf in the Silence»
«World's End» (7:05)


== Eksterne lenker ==
Heathens offisielle hjemmeside
Elizabeth de Burgh, 4. hertuginne av Ulster

Elizabeth de Burgh, 4. grevinne av Ulster (født 1332, død 1363) var hertuginne av Clarence gjennom ekteskap og suo iure grevinne av Ulster.Hun var eneste barn av William Donn de Burgh, 3. jarl av Ulster, og den siste av den direkte linjen etter William de Burgh. Da hennes far ble myrdet i juni 1333 ble hun enearving til de Burgh-slektens eiendommer i Irland. Tre slektninger – Edmond de Burgh av Clanwilliam, Edmond Albanach Bourke (Mac William Iochtar) og Ulick Burke av Annaghkeen (Mac William Uachtar) ble de facto overhoder for slekten og holdt eiendommene under Burkekrigen 1333–1338.
Elizabeth vokste opp i England, og giftet seg i 1352 med Lionel av Antwerpen, 1. hertug av Clarence. Han var andre sønn av Edvard III og Philippa Hainault.
Paret fikk bare ett barn, Philippa Plantagenet, som ble født i 1355. Hun giftet seg i 1368 med Edmund Mortimer, 3. jarl av March.
Elizabeth de Burgh døde i Dublin i 1363 mens hennes mann var Irlands guvernør.


== Referanser ==
Messerschmitt KR175

Messerschmitt KR175 er en mikrobil produsert av tyske Messerschmitt mellom 1953 og 1955. Bilen ble bygget i 19 668 eksemplarer før den ble erstattet av Messerschmitt KR200 i 1956.
Messerschmitt KR175 er utstyrt med en midtmontert motor på 0,2 liter (174 cm³) med en effekt på 9 hestekrefter fra Sachs. Motoren er midtmontert og driver bakhjulene via et kjede. Bilen er ikke utstyrt med verken varmeapparat eller luftkondisjonering og motoren er luftkjølt. Den ble også lisensprodusert i Italia under navnet Mivalino, og da med italiensk motor


== Bruk i populærkultur ==
Bilen ble benyttet som «personlig transportmiddel» for karakteren Sam Lowry i kultfilmen Brazil. Bilen var tilsynelatende drevet av en liten jetmotor, og ble i filmen ødelagt i en brann. Bilen brukes også i spillefilmen Familien Addams fra 1991, der kjørt av fetter Itt.
Ivar Johansson

Ivar Johansson (født 31. januar 1903, død 4. august 1979) var en svensk bryter og politimann fra Norrköping.
Johansson er mest kjent for sine to gullmedaljer fra Sommer-OL 1932 i Los Angeles da han etter sitt første gull gikk ned 5 kg i vekt på mindre enn ett døgn, og likevel lyktes med å vinne en ny gullmedalje. Han mottok Svenska Dagbladets gullmedalje for prestasjonen. Han tok også gull under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var farbror til den amerikanske antropologen Donald Johanson, kjent for oppdagelsen av Lucy.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i bryting, weltervekt gresk-romersk stil
1932  Los Angeles -  Gull i bryting, mellomvekt fristil
1936  Berlin -  Gull i bryting, mellom gresk-romersk stil


== Meritter ==
3 OL-gull
9 EM-gull
22 svenske mesterskap


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivar Johansson – Olympedia 
(en) Ivar Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ivar Johansson – Sveriges olympiske komité 
(en) Ivar Johansson – FILA