jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vazelina Hjulkalender

Vazelina Hjulkalender er en norsk julekalender og komiserie med Vazelina Bilopphøggers som ble sendt på TV 2 i 2000. Handlingen er lagt til ei norsk bygd der et fasjonabelt høyfjellshotell og et lokalt bilopphuggeri står i sentrum for handlingen. Hotellets rike eiere mener at bilopphuggeriet ødelegger utsikten, forpester luften og lager støy, og ønsker derfor å legge det ned. Samtidig med dette har julenissen falt gjennom et hull i ozonlaget og sleden hans er blitt ødelagt. Han har landet like ved huggeriet, og Vazelina ønsker å hjelpe ham.  Serien inneholder flere musikalske innslag med Vazelina Bilopphøggers. I tillegg til medlemmene i Vazelina har også Hilde Lyrån og Maj Britt Andersen sentrale roller.
Vazelina Hjulkalender ble først sendt i forkant av jula 2000. Den ble sendt i reprise i 2002, 2005 og 2009, samt 2021. Første gang serien ble sendt hadde de elleve første episodene i gjennomsnitt 672 000 seere.Serien ble produsert av Rubicon TV. Mesteparten ble spilt inn på Airport Studios på Fornebu.
Serien hadde et budsjett på 12 500 000 kroner.


== Handling ==
Historien starter med at julenissen faller gjennom et hull i ozonlaget og havner på høggeritomta. Nissens slede er ødelagt og nissen selv har fått et lite hukommelsestap. Barna kan ikke få julegaver om han ikke får reparert sleden og kommet seg opp i luften igjen.
I den første episoden blir man introdusert til Inga Toppen, adm.dir. på Blazerfjell Panorama Apartments. Dette er et høyfjellshotell som ligger like over høggeritomten. Her har flere rikfolk kjøpt andeler, men de blir opprørt når de oppdager at høggeriet ødelegger utsikten, forgifter luften med fyring av bildekk og at Vazelina-gutta dessuten forstyrrer høyfjellsfreden ved å spille høy musikk.
Synnøve eier det lille gårdsbruket Glenna som leier ut høggeriet til Vazelina-gutta. Hun jobber som vaskedame på Blazerfjell, og når Inga får høre om dette, blir hun fratatt jobben inntil hun sier opp leieavtalen med høggerne.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vazelina Hjulkalender på Internet Movie Database 
(no) Vazelina Hjulkalender hos Filmfront 
(en) Vazelina Hjulkalender på The Movie Database
(no) Vazelina Hjulkalender på FilmFront
(no) Vazelina Hjulkalender på YouTube.com
Trygve Staff

Trygve Staff (født 1964) er en norsk advokat. Han er sønn av advokaten Tor Erling Staff.


== Referanser ==
Brough Ness

Brough Ness er et nes på sørsiden av øya South Ronaldsay i den skotske øygruppen Orknøyene. Det er her sundet Pentland Firth er på sitt smaleste mellom Orknøyene og det skotske fastlandet, med en bredde på 11 km.


== Eksterne lenker ==
Kart over Brough Ness (engelsk)
Loganair

Loganair er et britisk flyselskap med hovedbase på Glasgow internasjonale lufthavn (GLA) i Skottland. Loganair foretar flygninger i Flybes navn i Skottland og til Orknøyene, Shetland, Hebridene, Nord-Irland og Irland.


== Destinasjoner ==
Loganairs destinasjoner (per mai 2019): Belgia

Brussel Danmark

Esbjerg England 

Bournemouth
Bristol
Carlisle
Kingston upon Hull
London
Manchester
Newcastle
Norwich Tyskland

Düsseldorf Guernsey

Guernsey Man

Isle of Man Jersey

Jersey Nord Irland

Belfast
Derry Norge

Bergen
Oslo
Stavanger Irland

Dublin
Donegal Skottland

Aberdeen
Barra
Benbecula
Campbeltown
Dundee
Eday
Edinburgh
Fair Isle
Glasgow
Inverness
Islay
Kirkwall
North Ronaldsay
Papa Westray
Sanday
Sumburgh
Stornoway
Stronsay
Tiree
Westray
Wick


== Flyflåte ==
Dette er flåten til Loganair (pr mai 2019):


== Trivia ==

Loganair har verdens korteste regelmessige flyrute. Den tar to minutter og går mellom Westray og Papa Westray.
Flygningen til Barra i Ytre Hebridene er avhengig av tidevannet, siden rullebanen er på en sandstrand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Loganair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hjortø

Hjortø er en øy i Svendborg kommune i Danmark. Øya ligger i det Sydfynske Øhav og dekker et areal på 0,90 km². Den hadde fem innbyggere per 1. januar 2021, og disse har gått i selv-isolasjon under covid-19-pandemien.Det er fergeforbindelse fra Svendborg med plass til maksimalt tolv passasjerer.


== Referanser ==
Ktesifon

Ktesifon (persisk: تیسفون / Tisfun), også kalt Seleukia-Ktesifon, er en ruinby som ligger på østsiden av elven Tigris, ca. 30 km sørøst for Bagdad i Irak. Den mest iøynefallende bygningsstrukturen som gjenstår i dag er Ktesifons store buegang (Taq-e Kasra), Hvelvingen (Ktesifonporten) er den største buegangen i enkeltspenn av uarmert murstein i verden.Byen ble bygget i det første århundre e.Kr. nær restene av en tidligere by – Opis. Ktesifon var hovedsete for de persiske rikene Partia og dets etterfølger Sasanideriket. På motsatte side av Tigris lå den greske byen Seleukia. Ktesifon var en av de største byene i oldtidens Mesopotamia, og i 570 e.Kr. var byen den største i verden, inntil den ble erobret av muslimene i 637 under de islamske erobringene og dens betydning var over.Under felttoget i Mesopotamia under første verdenskrig fant et stort slag mellom engelskmenn og tyrkerne sted i Ktesifon 22.–25. november 1915, som endte uavklart da begge parter trakk sine styrker ut fra slagstedet. Det endelige utfall av krigen ble Iraks løsrivelse fra Det osmanske rike, og senere landets selvstendighet.


== Etymologi ==
Romernes latinske navn Ctesiphon er overtatt fra det greske Ktēsiphôn (Κτησιφῶν), en hellenistisk utgave av et lokalt navn som har blitt rekonstruert som Tisfōn eller Tisbōn. I iranskspråklige tekster fra Sasaniderikets tid er det stavet som tyspwn (noe som kan bli lest som Tīsfōn, Tēsifōn, etc.) i partisk, på mellompartisk og i kristneKristendom| sogdiske tekster (på syrisk alfabet). Nypersisk form er Tīsfūn (تیسفون).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Streck, M. (1917): «Seleucia und Ktesiphon» i: Der Alte Orient, 16, 1–64.
Morony, Michael (2009): «MADĀʾEN» i: Encyclopaedia Iranica.
Maeshowe

Maeshowe (eller Maes Howe) er en forhistorisk gravhaug med en ganggrav med på øya Mainland i den skotske øygruppen Orknøyene. Maeshowe, De stående steiner ved Stenness, Ring of Brodgar og Skara Brae ble tatt opp på UNESCOs verdensarvliste i 1999 under felles navn Heart of Neolithic.


== Beskrivelse ==
Selve gravhaugen er påbegynt ca. 3000 år f.kr. og bygget i flere stadier. Nåværende utseende, med en jordhaug på 35 meter i diameter og en høyde på ca. 7 meter, et indre kammer, ytre voll og vanngrav rundt, antas å ha blitt bygget rundt 1500 f.Kr.. Inn til kammeret går det en 11 meter lang, stensatt passasje i form av en lav gang. At haugen ble bygget slik at man kunne gå ut og inn av den åpner for flere tolkninger av hvorfor gravhaugen er konstruert slik. Det er også gjort mange relativt nye funn fra andre steder på Orknøyene som gir stadig mer innsikt i gravriter og dødskult i yngre stenalder og bronsealder på Orknøyene.


== Norrøn fest i haugen ==
Det er ukjent når haugen er gått ut av bruk, men like etter at St. Magnuskatedralen i Kirkwall sto ferdig, forteller Orknøyingenes saga om et norrønt «blot», eller mer nøyaktig en heftig fest som ble gjennomført inne i kammeret på «Orkhaug». Orknøyjarlen Harald Maddadsson og følget hans søkte ly der i flere dager; «de var inne i Orkhaug så lenge uværet varte, og der ble to av mennene gale for dem, og det heftet dem veldig», forteller nevnte saga.Om dette virkelig er Maeshowe, om det har skjedd og når det i så fall var, blir spekulasjoner, men det er sjelden man har så godt sammenfall mellom en sagatekst og konkrete, arkeologiske funn som i dette tilfelle.


== Korsfarere ==
Følget til Harald jarl av Orknøyene skrev faktisk ned mange tekster mens de var inne i haugen. På stenveggene i kammeret kan det leses et tredvetalls norrøne runeinskripsjoner som forteller både om legender om en skatt knyttet til haugen, matservering til «selskapet» som festet og forskjellige former for seksuell aktivitet som har pågått i de små sidekamrene inne i haugen. Det opplyses også at det var korsfarere som var på vei enten til eller fra Jerusalem som brøt seg inn i haugen: «Jorsalamenn brutu haug denna».Ifølge Orknøyingenes saga reiste Ragnvald Kale til Jerusalem med den norske Erling jarl i årene rundt 1150–1153. Runeinskripsjonene i Maeshowe settes derfor av mange historikere og runologer i forbindelse med denne reisen.


== Referanser ==


== Se også ==
Ring of Brodgar
Skara Brae


== Eksterne lenker ==
Side om Meashowe, Orkneyjar.com
Winter Solstice Webcam, Meashowe.co.uk
Faaborg

Faaborg (1948–1984: Fåborg) er en kjøpstad med 7 249 innbyggere (2013) på Fyns sørkyst ved Faaborg Fjord. Den ligger i Faaborg-Midtfyn kommune i Region Syddanmark.  Før kommunalreformen i 2007 lå den i Faaborg kommune.
Faaborg ligger mellom bakker, og i farvannet utenfor ligger de mange småøyene i den Fynske skjærgården. Byen har mange gamle, godt bevarte hus og et godt bevart miljø i midtbyen.   


== Historie ==
Den gamle Faaborg Kjøpstad er nevnt første gang i et dokument som oppbevares i Nasjonalarkivet i Paris, og er datert 25. juni 1229. Det er et gavebrev som overdrar bl.a. Faaborg som morgengave til Kong Valdemar Seiers svigerdatter, og det nevner byen som en borg, som altså må ha eksistert før den tid. Men gavebrevet er blitt brukt som utgangspunkt for byens alder, og derfor kunne man i 2004 feire byens 775-årsjubileum.   
Borgen og festningen er i dag vekk, og kun Vesterport er bevart.   


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Faaborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katy Carmichael

Katy Carmichael (født 26. september 1970 i Liverpool, England) er en britisk skuespiller. Hun har spilt i flere britiske TV-serier og er mest kjent fra rollen som Twist i TV-serien Speisa (Spaced) sammen med Simon Pegg og Jessica Hynes. Carmichael har studert drama ved Bristol University.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katy Carmichael på Internet Movie Database 
(en) Katy Carmichael hos The Movie Database
Çeşme (osmansk fontene)

En çeşme er en type fontene som ble oppført langs gater og ved offentlige plasser i Det osmanske riket. Çeşmer finnes fortsatt i stort antall i tyrkiske byer, særlig Çeşme, som antagelig navn grunnet disse.
I sin mest grunnleggende form er çeşmen bygd inn i en nisje i en mur, med en vannstråle som strømmer ut av ei kran som er festa på ei marmorplate og faller ned i ei skål av marmor. Den opprettstående plata med kran kalles «speilsteinen», og er ofte dekorert med blomstermotiver og geometriske figurer i lavt relieff. Nisjen er gjerne omramma av en bue, og muren rundt nisjen kan være dekorert i samme mønster som speilsteinen. Over nisjen er det alltid en kalligrafisk inskripsjon som forteller hvem som har gitt çeşmen og når den er oppført. De eldre inskripsjonene er som regel forma som et kronogram.


== Se også ==
Çeşme, tyrkisk kystby
Fabian Stang

Fabian Stang (født 19. august 1955 i Oslo) er en norsk advokat og politiker (H). Han var ordfører i Oslo fra 2007 til 2015 og statssekretær for Norges innvandrings- og integreringsminister Sylvi Listhaug i Justis- og beredskapsdepartementet fra 2016 til 2018.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Se også Stang og Heiberg-slekten.Fabian Stang er sønn av Thomas Stang og skuespiller Wenche Foss, og nevø av NS-statsråd Axel Stang. Gjennom farmoren Emma Heiberg er han etterkommer av Axel Heiberg, Thorvald Meyer, Jacob Peter Meyer, Andreas Tofte og Jacob Munch, og på farfarens side er han etterkommer av Johan Michael Keyser.
Stang er utdannet jurist.


=== Karriere – yrke, politikk ===

Av yrke var han først lærer, deretter advokatfullmektig, politifullmektig og fra 1986 advokat. Stang har vært bystyrerepresentant for Høyre siden 1999 og vært fast medlem av helse- og sosialkomiteen, samferdsels- og miljøkomiteen, byutviklingskomiteen og finanskomiteen.Som ordfører i Oslo var Stang også leder av Oslo bystyres forretningsutvalg, valgstyre og samevalgstyret i Oslo. Stang var Oslos varaordfører fra 29. august 2007 og ble 17. oktober samme år byens ordfører.
I 2011 deltok han i Kjendisbarnevakten på NRK1.
Stang mottok i 2011 kommandørkorset av Litauens fortjenstorden i forbindelse med statsbesøk fra Litauens president.Fra 21. oktober 2016 til 17. januar 2018 var Stang statssekretær for Norges innvandrings- og integreringsminister Sylvi Listhaug i Justis- og beredskapsdepartementet.I februar 2018 begynte Stang som advokat i Advokatfirmaet Elden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabian Stang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fabian Stang på Internet Movie Database 
(en) Fabian Stang hos The Movie Database 
(no) Fabian Stang hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Statssekretær Fabian Stang, regjeringen.no 28. oktober 2016
(no) Stangs nye hverdag, Journalen 12. november 2007
(no) Ble veldig lei meg, Aftenposten 21. oktober 2007
(no) Stang ber østkantfolk lære av vestkanten, Aftenposten 20. oktober 2007
(no) Fabian ble ordfører i Oslo, Aftenposten 17. oktober 2007
Emanuele Filiberto av Savoia

Emanuele Filiberto av Savoia (født 8. juli 1528 i Chambéry, død 30. august 1580 i Torino) var hertug av Savoia fra 1553 til 1580.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Emanuele Filiberto var eneste barn av Karl III av Savoia og Beatrice av Portugal. Moren var svigersøster til Karl V av det tysk-romerske rike.


=== Hertug ===
Den fremtidige hertugen av Savoia tjenestegjorde i Karls hær under krigen mot Frans I av Frankrike. Der utmerket han seg ved å erobre det franske Hesdin i juli 1553. En måned senere døde faren, og Emanuele Filiberto ble hertug. Det han arvet var nærmest en tom tittel, fordi mesteparten av hertugdømmet hadde vært okkupert og administrert av franskmennene siden 1536. Emanuele Filiberto fortsatte derfor å tjenestegjøre for habsburgerne i håp om å få tilbake landeiendommen sin.Han var Filip II av Spanias guvernør av Nederlandene fra 1555–1559. I denne stillingen ledet han personlig en spansk invasjon i Nord-Frankrike og vant en strålende seier i Saint-Quentin i august 1557.
Etter freden i Cateau Cambrésis i 1559 mellom Frankrike og Spania, ble hertugdømmet gitt tilbake til Emanuele Filiberto. Han giftet seg da med Marguerite, hertuginne av Berry (1523–1574), som var søsteren til Kong Henrik II. Deres eneste barn var Carlo Emanuele I av Savoia.
Emanuele Filiberto brukte nå sin makt på å vinne tilbake det han hadde tapt i de kostbare krigene med Frankrike. Han var en dyktig politisk strategiker og utnyttet de forskjellige småkranglene i Europa til sakte å gjenvinne territorier både fra Frankrike og Spania, inkludert Torino. Han kjøpte også opp to territorier. Internt i hertugdømmet flyttet han hovedstaden fra Chambéry til Torino, og erstattet hertugdømmets offisielle språk latin med italiensk. Da han døde i 1580, var han i gang med et forsøk på å skaffe seg herredømmet over marki-lenet Saluzzo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kamen, Henry (1997). Philip of Spain. Yale University Press. 
Cambridge Modern History. 1. Cambridge University Press. 1964.
Kastellet brannstasjon

Kastellet brannstasjon ble bygget i 1937 i Ekebergveien, det lå en tidligere bygning som var felles med veivesnet i 1933. Den lå der Kastellet skole ligger i dag. Brannstasjonen er en av Oslo brann- og redningsetats åtte brannstasjoner. Stasjonen har en bemanning på seks mann og fungerer som en bistasjon; det betyr at en normal utrykning skjer med én bil med fem mann. Stasjon 8 har i tillegg til en mannskapsbil ansvaret for RVR-bilen (restverdiredning) som brukes til skadesanering, typisk etter brann eller store innvendige vannlekkasjer både i Oslo og deler av østlandsområdet. Kastellet bemanner også en lastebil av typen Mercedes-Benz Unimog som brukes til oppdrag i ulendt terreng, typisk ved skogbranner. Kastellet dekker et stort område av Oslos sørlige bydeler, blant annet: Nordstrand, Holmlia, Bekkelaget, Mortensrud, Klemetsrud og Manglerud.


== Eksterne lenker ==
«Brannbil med mannskap på Kastellet brannstasjon». Lokalhistoriske bildebaser i Oslo. Deichmanske bibliotek. Besøkt 23. februar 2017.
Briskeby (Oslo)

Briskeby er et boligstrøk i Bydel Frogner i Oslo, med kjerne med næringsvirksomhet i Briskebyveien.


== Avgrensning ==

Strøket omfattet opprinnelig bare arealene vest for Briskebyveien, men i nyere tid regnes ofte også arealene østenfor som deler av Briskeby, selv om disse historisk hørte til Holteløkken under Frogner hovedgård og løkken Uranienborg på Bymarken. Mot nord grenser strøket til Majorstuen, mot nordvest mot Homansbyen og Uranienborg, og i sør mot Slottsparken.


== Historie ==

Briskeby var opprinnelig to husmannsplasser under Frogner Hovedgård som fulgte med da eiendommen Lille Frogner ble utskilt fra hovedgården. Briskebyveien var gårdens grense mot Bymarken (fra Skovveien til Holtegata), og fra 1859 også mot selve byen. Trehusbebyggelsen som vokste frem her fra 1820-årene, ble en egen forstad til byen, og den beholdt sin egenart også etter at Frogner ble innlemmet i Kristiania by i 1878. Enkelte av de gamle trehusene fra denne tiden er bevart.
Briskeby brannstasjon (Industrigata 3) ble oppført i 1963 som vestkantens brannstasjon.
Skandianavias første elektriske sporveislinje, fra Drammensveien til Majorstuen, ble ført gjennom strøket i 1894. Linjen 19, fulgte (nå brukes linje 11) Briskebyveien og Holtegata, og den fikk passende nok navnet Briskebytrikken.


== Næringsvirksomhet ==
I Briskebyveien finnes flere gallerier, butikker og serveringssteder. Briskeby har  et hotell beliggende i Uranienborgsveien og et pensjonat i Eilert Sundts gate.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt (red.): Oslo byleksikon, 5. utgave, 2010.
Roar Grønvold

Roar Grønvold (født 19. mars 1946 i Ytre Sandsvær) er en norsk skøyteløper. Han gikk først for Holmestrand og Botne Skøyteklubb, deretter for Tønsbergs Turnforening.
Grønvold ble norgesmester i junior 1964. Han markerte seg i seniorsammenheng allerede i 1965. Etter 1964/65-sesongen meldte han overgang til Tønsbergs Turnforening for å få et mer helhetlig sportslig opplegg. Der ble han klubbkamerat med Fred Anton Maier og Bjørn Tveter. Han debuterte ikke i internasjonale mesterskap før under hurtigløpskonkurransene under Vinter-OL 1968 på 500 meter hvor han tok en 13.-plass. I allround-sammenheng kom gjennombruddet ikke før i 1970.
Grønvolds beste sesong var 1971/72, da han tok sølv både på 1 500 meter og 5 000 meter under OL i Sapporo og 2.-plass både i EM og VM (bak den «uslåelige» Ard Schenk). Samme sesong ble han også norgesmester allround og nr. 6 i sprint-VM.
I sesongen 1972/73 slutta han seg deretter til den nystarta organisasjonen for profesjonelt hurtigløp på skøyter, WISO, og der tok Grønvold 2.-plass i allround-EM i Skien og 3.-plass i allround-VM i Göteborg. I sin siste aktive proffsesong ble han nr. 2 i WISOs europamesterskap på Savalen i februar 1974. Sesongen 1975/76 deltok han igjen under sprint-NM og tok en respektabel 5.-plass sammenlagt for hjemmeklubben Holmestrand og Botne Skøyteklubb.
Etter avsluttet aktiv karriere har Grønvold markert seg som ungdomsarbeider og idrettstrener (skøyter og fotball). Han var i to perioder vært trener for Norges Skøyteforbunds juniorlandslag (1977–1978 og 2000–2003), og personlig trener for flere landslagsløpere. 
Grønvold har hatt flere treneroppgaver innen fotball. Her har han vært trener for Hvittingfoss, Holmestrand, Eik og Hof. Han var også tidligere assistenttrener for Ørn-Horten i fotballens 3. divisjon sammen med daværende hovedtrener Vidar Evensen.
I de senere årene har han vært leder av Holmestrand Kulturfestival.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roar Grønvold – Olympics.com 
(en) Roar Grønvold – Olympic.org 
(en) Roar Grønvold – Olympedia 
(en) Roar Grønvold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Roar Grønvold – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Roar Grønvold – Speedskatingbase.eu 
(en) Roar Grønvold – SpeedSkatingNews.info 
(en) Roar Grønvold – SpeedSkatingStats.com 
(en) Roar Grønvold på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Roar Grønvold på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Roar Grønvold på The-Sports.org (noen resultater)
Odd Lundberg

Odd Harald Lundberg (født 3. oktober 1917 i Brandbu, død 7. mars 1983 i Oslo) var en norsk skøyteløper.
Lundberg ble verdensmester i Helsingfors i 1948, nr. 3 på Bislett i 1949 og nr. 2 i Eskilstuna i 1950. Han ble også uoffisiell verdensmester på Bislett i 1946. I OL i St. Moritz i 1948 tok han sølv på 5000 m, bronse på 1500 m og en 7.-plass på 10 000 m. Han ble nr. 3 i EM på Hamar i 1948 og hadde ett norgesmesterskap (1948). 
Lundberg var aktiv over en periode på 25 år, gikk sin siste landskamp som 40-åring i 1958 og deltok i NM 43 år gammel i 1961. Før krigen representerte han Brandbu Idrettsforening og Jaren Idrettslag, deretter Oslo Idrettslag før han avsluttet karrieren i Oslo Skøiteklub.
Lundberg jobbet som jernbanearbeider, etter han la opp var han aktiv i Jernbanens idrettslag.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjørnsen, Knut (1932–2008) og Jorsett, Per (1920–) (1971). «Odd Lundberg – Fra den nye Hadelandsstammen». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 92–95. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) Odd Lundberg – Olympics.com 
(en) Odd Lundberg – Olympic.org 
(en) Odd Lundberg – Olympedia 
(en) Odd Lundberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Odd Lundberg – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Odd Lundberg – Speedskatingbase.eu 
(en) Odd Lundberg – SpeedSkatingNews.info 
(en) Odd Lundberg – SpeedSkatingStats.com 
(en) Odd Lundberg – TheSports.org 
(en) Odd Lundberg hos www.ISU.html.InfostradaSports.com
(no) Odd Lundberg i Store norske leksikon
Georg Krog

Georg Philip Hertzberg Krog (født 2. juli 1915 i Bergen, død 3. august 1991 i Drammen) var en norsk skøyteløper og idrettsleder. Han representerte først IF Herkules og Gimsøy Idrettsforening, men gikk seinere inn i Oslo Skøiteklub og hadde sine siste aktive år som skøyteløper i Drammens Skøiteklub.


== Karriere ==
Krog var best på de korte distansene, og hans beste prestasjon er en sølvmedalje på 500 m i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936. Mange mener Krog skulle vunnet gullmedaljen. Tilskuere med stoppeklokke hadde langt dårligere tid på vinneren, Ivar Ballangrud, enn den offisielle, og pressen mente at det hadde oppstått en misforståelse mellom tidtagere og protokollfører, noe som arrangørene unnlot å rette opp av prestisjehensyn. Seieren gikk dermed til Ballangrud i stedet for Krog.
Sammenlagt har Krog en 7.-plass og en 9.-plass i EM (1937 og 1936). Krog var også på OL-laget i 1948, men måtte nøye seg med reserveplassen på 500 m.
Georg Krog var utdannet jurist. I 1940 var han engasjert i forhandlingene som førte til sammenslåingen av Norges Idrettsforbund og Arbeidernes Idrettsforbund. Fra 1961 til 1965 var han president i Norges Skøyteforbund.
Hans mor var Inger Margrethe Hornemann Hertzberg (1884) som i 1910 giftet seg med høyesterettsadvokat Fin Krog (1881–1950).  Selv giftet han seg i 1942 med  Ingse Elisabeth Kiøsterud (1921), datter av direktør Erland Fenn Clarke Kiøsterud (1899–1970) som var gift med Ingse Christensen (1898). Hans farfar var Erland Fenn Clark Kiøsterud (1860–1937).


== Personlige rekorder ==


== Se også ==
Hertzberg (slekt)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Krog – Olympics.com 
(en) Georg Krog – Olympic.org 
(en) Georg Krog – Olympedia 
(en) Georg Krog – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Georg Krog – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Georg Krog – Speedskatingbase.eu 
(en) Georg Krog – SpeedSkatingNews.info 
(en) Georg Krog – SpeedSkatingStats.com 
(en) Georg Krog på The-Sports.org (noen resultater)
(no) Georg Krog i Store norske leksikon