jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elisenberg stasjon

Elisenberg stasjon er en halvferdig jernbanestasjon i Oslotunnelen, omtrent midt mellom Skøyen og Nationaltheatret. Stasjonen ligger i nærheten av Gimle kino i Bygdøy allé.
Stasjonen er i stor grad fullført, med ferdige plattformer i tunnelen og avsatte lokaler for vestibyle på overflaten.
Stasjonen inngikk i NSBs planer for Oslotunnelen på 1960-tallet, men ble aldri fullført grunnet innsparinger og markedsendringer. I de opprinnelig reguleringsplanene er stasjonen omtalt som Frogner stasjon.


== Utforming ==
Stasjonen skulle ha en vestibyle med billettsalg på gateplan. Tre heiser med 30 meter løftehøyde skulle forbinde vestibylen med et plan over plattformnivå. Dette planet skulle så strekke seg på en bro over søndre (østgående) spor og ende med trapper ned på en 220 meter lang midtplattform.


== Historie ==
Byggingen ble satt i gang og stasjonen ble ferdig sprengt ut. En midtplattform er gjort klar og brua over søndre spor mot bunnen av heissjakten skal være ferdigstilt. Det er sprikende opplysninger om heissjaktene er ferdigsprengt. Anleggene på overflaten er gjort klare og integrert i eksisterende bygningsmasse.
Til tross for politisk press for å få stasjonen ferdigstilt utover 80-tallet, har den aldri blitt fullført. En av grunnene til dette var at områdene som stasjonen skulle dekke, utviklet seg til boligområder og ikke kontorarbeidsplasser. Etter at Nationaltheatret stasjon ble utvidet i 1999, med 2 nye spor og med en nordlig inngang, ble en åpning av Elisenberg mer problematisk. En åpning av Elisenberg i dag, uten utvidelse til 4 spor, vil føre til begrenset kapasitet i Oslotunnelen.


=== Fremtid ===

Elisenberg stasjon har ved flere anledninger blitt forslått som en nødutgang fra Oslotunnelen.  Dette har spesielt vært et tema etter at et tilsyn i 2011 fra Oslo brann- og redningsetat krevde en ny evakueringsvei.I KVU Oslonavet utgitt av Jernbaneverket, Statens vegvesen og Ruter i november 2015 anbefalte man et nytt dobbeltspor mellom Oslo S og Lysaker, hvor lokaltog (S-bane) skulle benytte det ene dobbeltsporet, og regionaltog det andre. I dette scenarioet anbefalte man å ta Elisenberg stasjon i bruk for lokaltog.


== Bilder ==
Plantegning Elisenberg stasjon


== Referanser ==


== Kilder ==
«Den glemte stasjonen» (PDF). Jernbanemagasinet 8/2005. Jernbaneverket. s. 30–31. Arkivert fra originalen (PDF) 29. september 2007. Besøkt 4. juni 2006. 


== Eksterne lenker ==
Aftenposten - Her er Oslos hemmelige togstasjon (20.09.2013)
Ledbergssteinen

Ledbergsstenen er en av Sveriges mer velkjente runesteiner, mest på grunn av sin vakre og fantasfulle ornamentering. Motivet er i det minste delvis hentet fra den religiøse myten om Ragnarok, og viser blant annet Fenrisulven.
Steinen står ved Ledberg kirke, like ved Ledbergs kulle, Östergötlands største gravhaug, og inntil Svartån. Langsmed elven den korte strekningen ned mot Roxen finnes det flere mindre gravhauger (Allguvihaugen og Sätunahaugen) og Kaga kirke.
Steinen dateres vanligvis til 1000-tallet.
Offisiell benevning på steinen er Östergötlands runinskrifter 181.
Hachimata

Hachimata (八股) er en drage i kinesisk og japansk mytologi. I den gamle japanske teksten Kojiki har Hachimata røde øyne og åtte hoder og haler, med mange trær voksende mellom seg. Hachi betyr åtte, og  mata betyr hale på japansk – derav navnet hachimata (åtte-hale). Grunnen til at den blir kalt åtte-hale er sannsynligvis for å skille den fra orochi, som er en åttehodet slange.
Lillehammer stasjon

Lillehammer stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Lillehammer sentrum og ble åpnet i 1894 da jernbaneforbindelsen mellom Hamar – Tretten ble fullført. Stasjonen ble bygget om til Vinter-OL 1994 og er endestasjon for de fleste intercitytogene på linje RE10. (Noen få tog på linje RE10 fortsetter til Dombås). Fra Lillehammer stasjon til Oslo S er det 184,18 km.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 81. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Hamar distrikt: Eidsvoll-Dombåsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 109–130. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Lillehammer stasjon
(no) Lillehammer stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gudbrandsdalsbanen
«Lillehammer stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) Lillehammer stasjon på Togkart
Hunderfossen holdeplass

Hunderfossen holdeplass er en holdeplass på Dovrebanen. Den ligger ved Hunderfossen familiepark i Lillehammer kommune og ble åpnet i 1986. Holdeplassen består av plattform samt leskur av tre og de fleste tog stopper her i sommersesongen. Fra Hunderfossen stasjon til Oslo S er det 198,26 km. I 2007 ble plattformen oppgradert og modernisert.
Hunderfossen holdeplass var også et av flere tilholdssted for den kjente norske barne-tv-serien Sesam Stasjon, og m.a. Sesamtoget ble filmet på denne stasjonen.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 82–83. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Hunderfossen holdeplass
(no) Hunderfossen holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gudbrandsdalsbanen
Moi dix Mois

Moi dix Mois er et japansk visual kei-band og er soloprosjektet til Mana fra MALICE MIZER. Prosjektet ble startet den 19. mars 2002.
Moi dix Mois gis ut på Manas eget plateselskap, Midi:Nette, i tillegg til det europeiske selskapet Trisol.


== Medlemmer ==
Mana (gitar)
Seth (vokal)
K (gitar & vokal)
Hayato (trommer)
Sugiya (bass)


== Tidligere medlemmer ==
Juka (vokal)
Kazuno (bass)
Tohru (trommer)


== Diskografi ==
Singler:

Dialogue Symphonie (19. november 2002)
Shadows Temple (31. mai 2004)
Pageant (6. oktober 2004)
Lamentful Miss (4. oktober 2006)Album:

Dix Infernal (19. mars 2003)
Nocturnal Opera (20. juli 2004)
Beyond the Gate (1. mars 2006)
DIXANADU (28. mars 2007)
D+Sect   (15. desember 2010]LP-er:

DIXANADU (20. april 2007)DVD-er:

Dix Infernal – Scars of Sabbath (16. desember 2003)
Invite to Immorality – Moi dix Mois Europe Live Tour 2005 (27. juli 2005)
Dixanadu – Fated "raison d'etre" Europe Tour 2007 (30. januar 2008)


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Moi dix Mois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Moi dix Mois på Discogs 
(en) Moi dix Mois på MusicBrainz 
(en) Moi dix Mois på Encyclopaedia Metallum 
(en) Moi dix Mois på Songkick
Beyond the Gate

Beyond the Gate er det tredje albumet til Moi dix Mois, et japansk visual kei-band.
Det ble gitt ut 1. mars 2006, og gruppen la ut på en turné som startet i Shibuya, Tokyo, og var innom Paris den 17. mars, og Berlin den 19. mars (som er Manas (gitaristen) fødselsdag), før den ble avsluttet med en fjerde konsert i Shibuya.


== Sporliste ==
«The Other Side in Blood» (SE)
«Eternally Beyond»
«Deus Ex Machina»
«Vain»
«Deflower»
«Unmoved»
«The Other Side of the Door»


=== Limited Edition-utgaven ===
«The Other Side in Blood» (SE)
«Eternally Beyond»
«Deus Ex Machina»
«Vain»
«Deflower»
«Unmoved»
«The Other Side of the Door»
«Eternally Beyond» (instrumental)
«Deus Ex Machina» (instrumental)
«Vain» (instrumental)
«Deflower» (instrumental)
«unmoved» (instrumental)


== Kilder ==

(en) Beyond the Gate på Discogs (album)

(en) Beyond the Gate på Discogs (limited edition)


== Eksterne lenker ==
(en) Beyond the Gate på Discogs 
(en) Beyond the Gate på MusicBrainz
Mark Lillis

Mark Anthony Lillis (født 17. januar 1960 i Manchester, Stor-Manchester, England) er en tidligere engelsk fotballspiller og fotballmanager. Han har spilt for sju engelske fotballklubber, mens han har vært manager for en engelsk fotballklubb.
Lillis er nå assistentmanager for Morecambe i National Conference. 


== Biografi ==


=== Spiller ===
Mark Lillis startet sin profesjonelle fotballkarriere i Huddersfield Town sommeren 1978. Han spilte sju sesonger for Huddersfield før han i 1985 ble solgt til Manchester City for £130 000. I denne klubben ble han bare værende i en sesong, og august 1986 ble han solgt til Derby County for £200 000. På grunn av en kneskade ble det ikke mye spilletid i Derby, og i september 1987 gikk han til Aston Villa. Deretter ble det opphold i Stockport County og Scunthorpe United før hans aktive karriere ble avsluttet i Witton Albion tidlig på 90-tallet.


=== Trener/manager ===
Lillis fikk sin første jobb som trener da han ble ansatt i Macclesfield Town. Siden jobbet han i Huddersfield Town før han i 1996 ble han ansatt som assistentmanager i Scunthorpe United. Hans første jobb som manager kom i 1999 da han fikk jobben i Halifax Town, en jobb han hadde fram til september 2000. I 2002 ansatte John Gregory han som trener i Derby County, og da Gregory ble suspendert fra jobben var Lillis en kort periode i mars 2003 midlertidig manager i Derby.
I mars 2003 ble han også assistenten til Sammy McIlroy som var sjef for Nord-Irland, og denne deltidsjobben hadde han fram til oktober 2003. Deretter ble han assistentmanageren til Sammy McIlroy i Stockport County, og da McIlroy sa opp denne jobben i november 2004 ble Lillis midlertidig manager i klubben fram til 18. desember 2004 da Chris Turner overtok som ny manager.
30. mai 2006 ble Mark Lillis nok en gang ansatt som assistentmanageren til Sammy McIlroy. Denne gang i Morecambe der han skrev under på en 2-årskontrakt som binder han til klubben ut 2007/08-sesongen.


== Karriere som spiller ==


=== Klubblag ===


== Karriere som manager ==


=== Klubblag ===


==== Midlertidig manager ====


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Lillis – Transfermarkt 
(en) Mark Lillis – Soccerbase.com (manager)
Friedrich Schlegel

Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel (født 10. mars 1772 i Hannover, død 11. januar 1829 i Dresden) var en tysk poet, filosof, litteraturhistoriker og kritiker. 
Han var en av den tidlige romantikkens viktigste tenkere i Tyskland. Gjennom sin stilling ved universitetet i Jena la han sammen med Goethe og Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling grunnlaget for den tyske idealismen. Bror av August Wilhelm von Schlegel. Grunnlegger av den moderne litteraturvitenskap.


== Verk ==
Vom ästhetischen Werte der griechischen Komödie, 1794
Über die Diotima, 1795
Versuch über den Begriff des Republikanismus, 1796
Georg Forster, 1797
Über das Studium der griechischen Poesie, 1797
Über Lessing, 1797
Kritische Fragmente, 1797-1800
Lucinde, 1799
Über die Philosophie. An Dorothea, 1799
Gespräch über die Poesie, 1800
Über die Unverständlichkeit, 1800
Charakteristiken und Kritiken, 1801
Alarkos, 1802
Reise nach Frankreich, 1803
Sprache und Weisheit der Inder, 1808
Geschichte der alten und neueren Literatur, Vorlesungen, 1815


== Referanser ==
Sigurd Scott Hansen

Sigurd Scott Hansen (født  24. juli 1868 i Leith, død 24. april 1937 i Oslo) var en norsk offiser og polfarer. Han deltok i Fridtjof Nansens Fram-ekspedisjon  over Polhavet 1893–96 som leder av de meteorologiske, astronomiske og magnetiske observasjoner om bord i «Fram».


== Biografi ==

Sigurd Scott-Hansen ble født i Leith, hvor hans var sjømannsprest. Han gikk sjøkrigsskolen og ble offiser i 1889, premierløytnant i 1892, kaptein i 1898 og kommandørkaptein i 1910.
Premierløytnant Scott-Hansen var leder av de meteorologiske, astronomiske og magnetiske observasjoner under Framekspedisjonen, og var også ekspedisjonens yngste medlem. Han var navigatør, og etter Nansens avreise fra «Fram» på sledeturen 14. mars 1895 til hjemkomsten var han nestkommanderende, med Otto Sverdrup som sjef.
Han fikk en hyllest medalje i sølv fra Royal Geographical Society for sin innsats i Fram-ekspedisjonen. En øygruppe i Karahavet er oppkalt etter Scott Hansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Scott Hansen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilde av Sigurd Scott-Hansen ca. 1890, Oslo Museum
Schelling

Schelling:

Friedrich von Schelling (1775 - 1854), tysk filosof
Thomas C. Schelling, (1921 - 2016), amerikansk økonom
Peter Magnus

Peter Magnus (født 14. april 1915 i Oslo, død 25. mai 2001) var en norsk forfatter, oversetter og journalist. Han utgav egne dikt- og novellesamlinger samt oversatte en rekke verker fra tysk, engelsk og amerikansk litteratur. Han skrev også tekster til revyer i 1942-1943 og enkelte viser og sangtekster. 


== Egne verk ==
Randbemerkninger, Aschehoug (1948).
Tretten historier, Gyldendal (1950).
Natten og drømmen , Gyldendal (1951).
Seierherren og andre noveller, Gyldendal (1952).


== Oversettelser (i utvalg) ==
Den dypeste grunn av Graham Greene (1949).
Makten og æren av Graham Greene (1950).
Den tredje mann av Graham Greene (1950).
Den store Gatsby av F. Scott Fitzgerald (1951).
Sånn er vi av Roald Dahl (1955). (fra andre utgaven under tittelen Et hode kortere og andre hårreisende historier)
Nektar i et såld av Kamala Markandaya (1956)
The Angel in the Corner av Monica Dickens – norsk oversettelse: Hennes skytsengel (1957, Ernst G. Mortensens forlag)
The Happy Prisoner av Monica Dickens– norsk oversettelse: Den lykkelige fangen (1958, Ernst G. Mortensen)
Vår mann i Havana av Graham Greene (1959)
Brighton Rock av Graham Greene (1960)
Djevelens advokat av Morris West (1961)
Steppeulven av Hermann Hesse (1971)
Bytt beite av Roald Dahl (1975)
Edens have av Ernest Hemingway (1987)
Nick Adams-historiene av Ernest Hemingway (2000). Sammen med Dag Heyerdahl Larsen


== Revyer ==
Teksten til revyen "Hipp hipp hurra" spilt på Søilen teater fra 23. januar 1942.
Teksten sammen med Heljar Mjøen til sommerspillet "På lette bølger" spilt på Bygdøynes fra juni 1942.


== Sanger (i utvalg) ==
Kjærlighetens gamle sang (med melodi av J. Lemkow), utgitt på Columbia GN 820 med Rita Drangsholt og Øivind Berghs Bristolorkester
På livets grønne kvist  (med melodi av Kristian Hauger), utgitt på Columbia GN 823 med Solveig Barland og Øivind Berghs Bristolorkester
Fiin gammel (med melodi av Egil Kapstad), innspilt av Rolf Søder på platen Jargong Vålereng´ (1980) og av Gatesangerne på platen Oslo-viser (2000)


== Priser ==
1957 – Bastianprisen for oversettelsen av Kamala Markandaya Nektar i et såld.


== Referanser ==
Helgåga

Helgåga er en elv i Rana kommune som munner ut i fjordarmen Nordsjona innerst i fjorden Sjona. Navnet har uviss opprinnelse, men mange tolker det som avledet fra hellig.


== Geografi ==
Vassdraget har flere store innsjøer. De største, Helgåvatnet og Gråvatnet er begge typiske fjordsjøer. Høgtuvbreen i nordøst tilfører sedimenter til vassdraget. Dette har ført til biologisk og geologisk interessante fenomener som en dalsandur i dalen oppafor Øvre Helgåvatn og et delta ved utløpet i Helgåvatnet av elven fra Øvre Helgåvatn.


=== Vern ===
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. Ved vernet ble det lagt vekt på vassdragets egnethet som type- og referansevassdrag og på de store kulturfaglige verdiene, kulturminnene og friluftsliv. I vassdragets område er også Kvannlia-Sølvjodalen Naturreservat vernet. Nedbørfeltet, på 98 km², er svært lite påvirket av menneskelig virksomhet med bare spredt bebyggelse i nedre del, samt ca. 10 fritidshytter ved Litlevatnet, Gråvatnet, Helgåvatnet og Øvre Helgåvatn. I tillegg har Helgelandskraft en hytte til bruk som base ved arbeid med kraftlinjen som går gjennom dalen ved Stortjønna lengst nord i vassdraget, helt ved vannskillet og grensen mot Gjervalvassdraget i Rødøy kommune.


=== Bosetting og næring ===
Der elva renner ut i sjøen ligger tre småbruk, øvre og nedre Helgå og Langstrand. På Langstrand ble vann fra elva frem til 1920-tallet brukt i hermetikkproduksjon.
På 1980-tallet forelå det planer for etablering av et landbasert fiskeoppdrettsanlegg ved elva, men disse ble skrinlagt etter krakket i oppdrettsnæringa.


=== Utbyggingsplaner ===
I 2007 sendte Helgeland Småkraft AS en søknad til NVE om konsesjon til å bygge et vannkraftverk på 1 MW i Helgåga, med en årlig produksjon av 5,7 GWh. Konsesjonssøknaden har møtt motbør grunnet vassdragets verdi som referansevassdrag, men politisk behandling ga et positivt vedtak fra Miljø-, plan og ressursutvalget (MPR) i Rana kommune den 15. august 2007.  Søknaden skal nå behandles av Nordland fylke før NVE fatter endelig vedtak.
Fra før er vassdraget så vidt berørt av vannkraftutbygging gjennom at Sjuniogfemtivatnet er overført til Holmvassdraget for å gi økt vannmengde til Sjona kraftverk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kvannlia/Sølvjodalen naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Helgåga hos NVE
Deltaet hvor elven fra Øvre Helgåvatn renner ut i Helgåvatnet hos DN/Elvedeltadatabasen
Selvsensur

Selvsensur er når man utøver sensur overfor seg selv. Selvsensur inntreffer når man er redd for å støte noen, og praktiseres flittigst av journalister, filmskapere, forfattere og forlag.


== Se også ==
Sensur
Selvjustis


== Eksterne lenker ==
Selvsensur; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Jomsborg

Jomsborg var legendarisk (i henhold til blant annet Snorre Sturlason) en borg med vikinger og hærmenn ved den baltiske sydkysten i dagens nåværende Pommern. Det var tilholdsstedet for de såkalte jomsvikingene av hovedsakelig dansk opprinnelse.
Moderne historikere setter spørsmålstegn ved dette, og den utbredte oppfatningen er at dette var et tilholdssted eller en flyktningleir, for slaviske pirater.


== Se også ==
Jomsvikingenes saga
Nordsjona (fjord)

Nordsjona er en arm av fjorden Sjona i Rana kommune i Nordland. Den har innløp mellom Nordodden i sør og Ærsteinen i nord og strekker seg rundt 3,5 kilometer østover til fjordbotnen innerst i Pollen. Elvene Helgåga og Pollelva har sine utløp i Nordsjona.Fylkesvei 17 går gjennom bygda Nordsjona, som ligger langs nordsida av fjorden.


== Referanser ==
St. Petersburgische Zeitung

St. Petersburgische Zeitung var en tyskspråklig russisk avis som ble utgitt i St. Petersburg. Den ble grunnlagt på initiativ fra Peter den store i 1727, og var i drift fram til 1. verdenskrig, da den ble innstilt ved årsskiftet 1914/15. Den var den eldste avisen i St. Petersburg og den nest eldste avisen i Russland overhodet. 
I 1991 ble det lansert en nett-avis med samme navn, og med Jurij Kotsjerevskij som ansvarlig redaktør.
Gullverket

Gullverket er ei grend nordøst i Eidsvoll kommune i Akershus. Bebyggelsen er en blanding av småbruk, nyere hus og små fritidseiendommer. Navnet har grenda etter drift av gullgruver fra 1758 og opp til 1907 med flere avbrudd innimellom. 
Historien begynte i 1749 da Ole Knudsen Viborg fant en liten gullklump ved Sannervangen, Knoffsløkken. I 1758 kom representanter for Kongsberg Sølvverk hit, tok prøver og fant gull. I 1759 ble det åpnet gruvedrift i Gullkisgruva, og gruven fikk Kongelig resolusjon av 11. desember 1759.I 1897 gikk et engelsk selskap inn med ny drift. Brustadgruva ble tatt opp igjen med i alt 120 arbeidere. Dessuten ble det åpnet en mindre gruve, Andergruva, vestenfor Gullverket. Malmen gikk til et stort knuseverk på Gullverket, der det ble bygd boliger for bestyrer og arbeidere. Men driften var langt fra lønnsom. Året 1902 var verkets beste, da ble det utvunnet 50 kilo gull og noen hundre kilo kopper, noe som var langt fra å dekke utgiftene. I 1907 var verket konkurs.
I dag er butikkene, skolen og nær sagt alle arbeidsplassene nedlagt. Det som står igjen er selve gruvene, verkets laboratoriebygning og historiene om en gullalder.


== Eksterne lenker ==
Bilde fra Gullverket skole like før 1900
Aya Kamiki

Aya Kamiki (japansk: 上木彩矢 Kamiki Aya, født 10. september 1985) er en J-rock artist fra Hokkaido.
Aya Kamiki er produsert av det populære japanske rockebandet B'z. Hun er signert til GIZA studio.


== Utgivelser ==


=== Singler ===
Breath (21 May 2003)
Communication Break (15 March 2006)
ピエロ [PIERO → PIERROT] (12 April 2006)
もう君だけを離したりはしない [Mou Kimi Dake wo Hanashitari wa Shinai] (31. mai 2006)
眠っていた気持ち 眠っていたココロ [Nemutte ita Kimochi Nemutte ita KOKORO] (1. november 2006)
ミセカケのI Love You [Misekake no I Love You] (23. mai 2007)
明日のために [Ashita no Tame ni]  (25. juli 2007)
SUNDAY MORNING (5 March 2008)
君去りし誘惑 [Kimi Sarishi Yuuwaku] (18 June 2008)
Summer Memories (06 August 2008)
世界はそれでも変わりはしない [Sekai wa Sore demo Kawari wa Shinai] (3 December 2008)
W-B-X ~W boiled extreme~ (11 November 2009)
Revolver (14 July 2010)


=== Minialbum ===
W.H.Y? – 24.03.04
CONSTELLATION – 25.05.05
Rock On – 21.09.05
Gloriosa – 11.08.10


=== Album ===
Secret Code (2006)
Ashita no Tame ni ~Forever More~ (2007)
Are you happy now? (2008)
INDIVIDUAL EMOTION (2010)


=== Best Album ===
AYA KAMIKI Greatest Best (2010)


== Trivia ==
ピエロ er coverversjon av en B'z sang.
Pierrot er fransk for klovn.
Aya Kamiki har fremført flere coverversjoner av B'z live, videoer finnes på YouTube.
Hennes to minialbum ble utgitt på en indie rock-label.
ピエロ klatret til en niendeplass på Oricon Charts.
もう君だけを離したりはしない sin høyeste plassering var på en ellevteplass.
Secret Code debuterte på en femteplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Aya Kamiki på Internet Movie Database 
(en) Aya Kamiki på Discogs 
(en) Aya Kamiki på MusicBrainz 
(en) Aya Kamiki på MusicBrainz 
(en) Aya Kamiki på Songkick 
Aya Kamiki på Twitter 
Aya Kamiki på Facebook 
Aya Kamiki på Ameblo
Ormøya

Ormøya er ei øy i Oslo. Øya ligger i Bunnefjorden, med veiforbindelse ut til øya over Ormsundet fra Bekkelaget og Mosseveien. Ormøya er ei lita øy på bare 180 da, men rommer ca. 120 husstander med alt fra sveitservillaer til rekkehus fra 1970-tallet. Øya har strender, båtplasser og egen park. Det er to offentlige bygninger der, et velhus som heter Villa Lilleborg og en trekirke (Ormøy kirke) tegnet av arkitekt Bernhard Christoph Steckmest, som også tegnet Sandakergården og Groschgården. 
Før kommunesammenslåingen med Oslo i 1948 lå Ormøya i Aker kommune.Opprinnelig var Ormøya ei fritidsøy for hovedstadens bemidlede, blant annet Camilla Collett ferierte på øya, men fra ca. 1900 ble det mer vanlig å bo fast på Ormøya.
Ormøya grenser i øst mot Paddehavet, oppkalt etter øya Skilpadden, til daglig kalt Padda. Fra sydenden av Ormøya kan man kjøre over til Malmøya. 
På Ormøya finner man et stort friområde som heter Kock-haven, oppkalt etter Herr Kock. I Kock-haven er det en andedam med en hjerteformet øy i midten. Under broen over til den hjerteformede øya finnes salamandere. I Kock-haven er det flotte rekreasjonsmuligheter, epletrær og lekeplass for barna. 
Øyas eneste idrettsklubb er Ormøya Tennisklubb som er en populær møteplass for store og små.  


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ormøyas historie
Historisk turtips på Ormøya