jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tsjads riksvåpen

Tsjads riksvåpen ble tatt i bruk i 1970 og består av et gult skjold med blå bølgende linjer og en soloppgang. Bølgene symboliserer Tsjadsjøen og soloppgangen en ny start. Skoldet holdes av en geit og en løve. Geiten symboliserer den nordre delen av landet og løven den sørlige. Under skoldet en medalje og et bånd med Tsjads valgspråk på fransk.
Pleco

Pleco kan referere til følgende harniskmaller:

Hypostomus, slekt, synonym: Plecostomus
Hypostomus plecostomus
Loricariichthys, slekt, synonym: Plecostomus
Pterygoplichthys pardalis
Elfenbenskystens riksvåpen

Elfenbenskystens riksvåpen i sin nåværende utformning ble tatt i bruk i 2001.  Det består av et grønt skjold med hodet av en elefant. Elefanten er et viktig symbol for landet siden landet har fått sitt navn etter materialet elefantens støttenner består av; elfenben. På sidene av skjoldet står to palmer, og en halv sol stikker opp over skjoldet. Soloppgangen er et tradisjonelt symbol for en ny start. Under skjoldet er det et skriftbånd med landets navn på fransk.


== Kilder ==
Présidence de la république de Côte d´Ivoire: Symboles Besøkt 7. desember 2017
Hypostomus

Hypostomus er den største slekten i familien harniskmaller.
Det er tropiske ferskvannsfisker som stort sett holder seg i hurtigstrømmende vann.
De fleste artene holder seg i lavlandet.
Mange arter yngler i huler som de graver i mudderbanker eller i hule trestokker.


== Eksterne lenker ==
(en) Hypostomus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hypostomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypostomus hos Fossilworks 
(en) Hypostomus hos ITIS 
(en) Hypostomus hos NCBI 
(en) Kategori:Hypostomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypostomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hårkollen

Hårkollen er et tettbebygd område og en grunnkrets øst på Nøtterøy i Færder kommune. Grunnkretsen har 801 innbyggere.


== Geografi ==
Hårkollen var opprinnelig kun en skogkledd kolle, men en intensiv utbygging fra og med 1970-tallet har gjort stedet til et av de større tettstedene på Nøtterøy.
I vest grenser Hårkollen til Oserød, i nord til Skallestad og i øst mot Arås og Ulvø. I sør grenser Hårkollen mot Oterbekk og Petterød.


== Skoler og barnehager ==
Hårkollen hadde lenge sin egen barneskole, men denne ble lagt ned i 2004 og erstattet av Oserød skole. Det gamle lokalet til Hårkollen skole har nå blitt til Hårkollen barnehage, en av tre barnehager i Hårkollen. Skallestad barnehage og Oserød barnehage er de andre. Oserød Barnehage har Oserød skole som nærmeste nabo.


== Idrett ==
Hårkollen har ett idrettsanlegg, Hårkollhallen. Hallen er primært i bruk som håndballhall og har parkettdekke. Det har fra tid til annen også vært arrangert større arrangementer innen andre idretter, for eksempel innen badminton. Flere idrettsklubber og idrettsgrener trener i Hårkollhallen. Oserød skole benytter Hårkollhallen til sin gymnastikkundervisning.


== Kulturminner ==
Like nord for Hårkollen er det registrert tre kulturminner: en brønn med ukjent datering, en bygningsruin fra etterreformatorisk tid og et steingardgjerde med ukjent datering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zoombart kart over Hårkollen
Kort beskrivelse av Hårkollhallen
Artikler i regionavisa Tønsbergs Blad som inneholder søkeordet «Hårkollen»
Joan-Enric Vives i Sicília

Joan Enric Vives i Sicilia (født 24. juli 1949 i Barcelona, Spania) er biskop av Urgell i Spania og som følge av dette biskoppelig fyrste i Andorra.


== Liv og virke ==
Vives tok presteutdannelse først ved Seminari de Barcelona fra 1965, så ved Seminari Conciliar de Barcelona og ved teologifakultetet i Barcelona, der han tok lisensiatsgraden i teologi i desember 1976.
Han ble presteviet for erkebispedømmet Barcelona den 24. september 1974 i hjemmenigheten, Sta. Maria del Taulat de Barcelona. Han tok eksamen i katalansk ved Universitetet i Barcelona i juli 1979. I juli 1982 tok han lisensiat i filosofi og utdannelsesvitenskap fra filosofiseksjonen ved Universitetet i Barcelona. I perioden 1983-1993 var han professor i historie og filosofi ved Facultat de Teologia de Catalunya. I perioden 1988-1993 var han professor i de samme fagene ved Universitat Ramon Llull. Han tok doktorstudier i filosofi ved Universitetet i Barcelona fra 1990 til 1993. Han ble visedekan ved filosofifakultetet ved Universitat «Ramon Llull» i 1989 og var det til 1993. Han ble «Formador» ved Seminari Conciliar de Barcelona i 1987, før han ble rektor i 1991. Det var han frem til 1997.
Den 9. juni 1993 ble han utnevnt til titulærbiskop av Nona og til hjelpebiskop i Barcelona. Han ble bispeviet den 5. september 1993 i katedralen i Barcelona. Den 25. juni 2001 ble han utnevnt til koadjutor-biskop av Urgell. Han etterfulgte så som biskop av Urgell den 12. mai 2003. Han avla konstitusjonseden som medfyrste av Andorra den 10. juli 2003 i Casa de la Vall i Andorra la Vella.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1920
Kardinal Luigi Dadaglio (1914-1990) *1961
Kardinal Ricardo María Carles Gordó (1926-2013) *1993
Erkebiskop Joan-Enric Vives i Sicília (1949-) *1993


== Referanser ==
A/UX

A/UX (kortform av Apple Unix) var Apple Computers versjon av Unix for noen av deres Macintosh-maskiner. A/UX kunne kjøre på maskiner i Macintosh II-, Quadra- og Centris-serien. A/UX ble først sluppet i 1988, mens den siste versjonen (3.1.1) kom i 1995. Maskinkravet var en Motorola 68k-basert Macintosh med FPU (flyttallsprosessor) og PMMU (Paged Memory Management Unit).
Operativsystemet var basert på UNIX System V Release 2.2, med noen tilleggsfunksjoner fra System V Release 3 og 4, og 4.2 og 4.3 BSD. TCP/IP nettverksprotokollen var inkludert fra versjon 2 og oppover.
A/UX 3.x hadde et grafisk brukergrensesnitt med de kjente Finder-vinduene og menyene.
Ray Kennedy

Raymond Kennedy (født 28. juli 1951, død 30. november 2021) var en engelsk fotballspiller.
Han er mest kjent fra tiden i Liverpool og Arsenal, da han i løpet av tiden i disse to klubbene var med på å vinne alle trofeer i nasjonal og europeiske turneringer utenom trofeet i Cupvinnercupen.
Han spilte 17 landskamper, og scoret tre mål, for England.


== Karriere ==
Han spilte for Arsenal i årene 1968–1974, og spilte totalt totalt 212 kamper og scoret 71 mål for London-klubben før han ble kjøpt av Liverpool for 180 000 pund 12. juli 1974. Kennedy ble det siste kjøpet foretatt av manager Bill Shankly.
Han ble i Liverpool frem til 1982. På denne tiden hadde han spilt 393 kamper og scoret 72 mål for klubben. Av dette var 275 kamper og 51 mål i ligaen. Han gikk til Swansea i januar 1982, hvor han tilbrakte én sesong før han gikk til Hartlepool. Skader gjorde at han la opp etter kun én sesong i klubben.


== Statistikk ==


=== Kamper ===
1968–1974: Arsenal: 212 kamper – 71 mål.
1974–1982: Liverpool: 393 kamper – 72 mål.
1982–1983: Swansea: 42 kamper – 2 mål. (*)
1983–1984: Hartlepool: 23 kamper – 3 mål. (*)
 1969–1974: England U-23: 6 kamper - ? mål.
 1976–1980:England: 17 kamper - 3 mål.* Kun ligakamper regnet med.


=== Medaljer ===


=== Medaljer for Arsenal som vinner ===
Messebycupen: 1970.
 Ligavinner 1 . Divisjon: 1971.
 FA-Cup: 1971.


=== Medaljer for Arsenal som nr. 2 ===
FA-Cup, tapende finalist: 1972.
Nr. 2, 1. Divisjon: 1973.


=== Medaljer for Liverpool som vinner ===
Ligavinner 1. Divisjon: 1976, 1977, 1979, 1980 og 1982
Serievinnercupen: 1977, 1978 og 1981
UEFA-cupen: 1976.
Supercupen: 1977.
Ligacupen: 1981.
Charity Shield: 1976, 1977, 1979 og 1980.  


=== Medaljer for Liverpool som nr. 2 ===
FA-Cup, tapende finalist: 1977.
Nr. 2, 1. Divisjon: 1978.
UEFA Super Cup, tapende finalist: 1978.
Liga-Cup, tapende finalist: 1978.
World Cup Championship, tapende finalist: 1981.


=== Medaljer for Swansea som vinner ===
Welsh Cup: 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ray Kennedy – FIFA 
(en) Ray Kennedy – UEFA 
(en) Ray Kennedy – Transfermarkt 
(en) Ray Kennedy – national-football-teams.com 
(en) Ray Kennedy – WorldFootball.net 
(en) Ray Kennedy – FootballDatabase.eu 
(en) Ray Kennedy – EU-Football.info 
(en) Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
(en) Profil på LFChistory.net.
(en) Profil på WorldFootball.net
Fylkesvei 5426

Fylkesvei 5426 går mellom Hjellvik og Valestrand i Osterøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 366 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 OsterøyHjellvikvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5426
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5428

Fylkesvei 5428 går mellom Dale og Haugo i Osterøy kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 367 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Osterøy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv367
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5430

Fylkesvei 5430 går mellom Fotlandsvåg og Lonevåg i Osterøy kommune. Veiens lengde er 11,8 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 368 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Osterøy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5430
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Kalinovik

Kalinovik er en by og kommune i Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Foreløpige tall fra folketellingen i 2013 viste at Kalinovik hadde 2 240 innbyggere.I 1991 hadde byen 4 596 innbyggere, de fleste av dem var serbere. Ratko Mladić, som er ettersøkt mistenkt for krigsforbrytelser, er født der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kalinovik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hårkollhallen

Hårkollhallen er en idrettshall som ligger i Hårkollen på Nøtterøy. 
Den består av én enkelt håndballbane med parkettunderlag. Hallen er oppmerket for andre idretter enn håndball, og den brukes blant annet til badminton, basketball, kanonball med mer.
Hårkollhallen er hjemmearena for Nøtterøy IF Håndball.


== Eksterne lenker ==
Zoombart kart over Hårkollhallen
Kort beskrivelse av Hårkollhallen
Fylkesvei 5510

Fylkesvei 5510 går mellom Fedje kai og Æskjær i Fedje kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 423 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Fedje


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5510
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Erlend Fuglum

Erlend Vagnild Fuglum (født 13. mars 1978 i Namsos i Nord-Trøndelag) er en norsk politiker (Sp) og direktør i Bryggeri- og drikkevareforeningen.


== Liv og virke ==
Han vokste opp på gården Valskrå på Øyheim i Grong. Han gikk Grong videregående skole og tok siden grunnfag i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo og bachelorgrad i informatikk ved Høgskolen i Østfold.Han ble politisk engasjert på nei-siden foran EU-avstemningen i 1994. Fuglum var innvalgt i Grong kommunestyre fra 1999 til 2003, leder i Senterungdommen fra 2004 til 2007 og medlem av arbeidsutvalget i Nei til EU fra 2007 til 2008 og vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag fra 2005 til 2013. Fuglum var ansatt som generalsekretær i Senterpartiets studieforbund fra 2008 til 2010. I 2010 gikk han til PR-byrået First House.Fra 2012 til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 2013 var han statssekretær for statsråd Liv Signe Navarsete i Kommunal- og regionaldepartementet.Etter regjeringsskiftet gikk Fuglum tilbake til First House. Han var kommunikasjonsdirektør i Santander Consumer Bank fra 2018 til 2019, og i 2019 ble han direktør i Bryggeri- og drikkevareforeningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Erlend Fuglum hos Stortinget 
(no) Erlend Fuglum hos Norsk senter for forskningsdata
Otto Jensen

Otto Jensen (født 1856 i Kongsberg, død 26. februar 1918) var en norsk teolog, statsråd og biskop i Den norske kirke.Jensen ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet i 1879. 13. oktober 1898 disputerte han til den teologiske doktorgrad samme sted, med avhandlingen Om soning og forsoning.
Jensen arbeidet som lærer i Oslo og Stavanger i fra han tok teologisk embedseksamen i 1879 til han ble residerende kapellan ved Asak kirke i Berg, Østfold 1889, senere i Sankt Petri kirke i Stavanger i 1899. I 1905 ble han sokneprest i Skjeberg.
Jensen var kirke- og undervisningsminister i Christian Michelsens regjering fra januar 1906 til oktober 1907.
Han ble oppnevnt til stiftsprost i Oslo i 1913, og i 1917 ble han biskop i Hamar bispedømme. Han fikk en kort tid i embetet, og døde allerede året etter.
Jensen ble oppfattet som en frisinnet sentrumsteolog som forsøkte å virke brobyggende i den opprivende kirkestriden på begynnelsen av 1900-tallet.
Jensen var far til biskop Eivind Berggrav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Jensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Otto Jensen hos Norsk senter for forskningsdata
Arjen Anthony Lucassen

Arjen Anthony Lucassen (født 3. april 1960 i Hilversum) er en nederlandsk musiker. 
Han er kjent både fra Vengeance, som hadde suksess særlig gjennom 1980-tallet i Nederland, og sitt eget progressiv metal/rock-prosjekt Ayreon. I Ayreon tar han selv seg av det meste innenfor instrumenter, unntatt trommer og diverse blåse- og strykeinstrumenter. I tillegg hender det at diverse artister gjør en eller flere gjesteopptredener i form av soloer, på som oftest gitar og keyboard. Vokalene blir fremført av både ukjente og kjente vokalister. Selv om Ayreon involverer mange musikere regnes Arjen som det eneste medlemmet, kanskje med unntatt av trommeslageren Ed Warby. Han har også en rekke andre prosjekter, som Star One, Stream of Passion, Guilt Machine og Ambeon.


== Gjesteopptredener ==
Pythagoras – After the Silence (1981)
Ian Parry – Symphony of Dreams (1993)
Alex Bollard – Pink Floyd Songbook (1994)
Ian Parry – Thru the Looking Glass (1995)
Strange Hobby – Strange Hobby (1996)
Biscuit – Between you and me (1996)
Veralin – Opposites (1997)
Helloise – A Time And Place For Everything (1998)
Block Busters – Powder to the People (1999)
Ian Parry – Consortium Project (1999)
Peter Daltrey – Candy (1999)
Rocket Scientists – Oblivion Days (1999)
Erik Norlander – Into The Sunset (2000)
Ian Parry – Shadowman (2000)
Glass Hammer – Chronometree (2000)
Within Temptation – Mother Earth (2000)
Lana Lane – Secrets Of Astrology (2000)
After Forever – Emphasis (single) (2002)
Nolan / Wakeman – The Hound Of The Baskervilles (2002)
Wicked Sensation – Reflected (2002)
Nightingale – Alive Again (2003)
Ars Nova – Biogenesis (2003)
Gary Hughes – Once and Future King Part I (2003)
Space Mirrors – The Darker Side of Art (2004)
Amadeus' Spell (2004)
Elfonía – This Sonic Landscape (2005)
Shadow Gallery – Room V: Special Edition (2005)


== Trivia ==
Lucassen elsker å svare på spørsmål fra fansen og har lansert «Ask Arjen Anything» på Ayreons hjemmeside, hvor man kan spørre han om hva som helst.
Lucassen er 202 cm høy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Arjen Anthony Lucassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arjen Anthony Lucassen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Internet Movie Database 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Discogs 
(en) Arjen Anthony Lucassen på MusicBrainz 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Encyclopaedia Metallum 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Encyclopaedia Metallum 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Last.fm 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Last.fm 
(en) Arjen Anthony Lucassen på Genius — sangtekster 
(en) Arjen Anthony Lucassen på AllMusic 
Arjen Anthony Lucassen på Facebook 
Arjen Anthony Lucassen på Myspace
Sia (artist)

Sia Kate Isobelle Furler (født 18. desember 1975 i Adelaide i Sør-Australia), kjent som Sia, er en australsk pop- og jazzartist og låtskriver. Hun begynte å synge med band i 1995 og er i Norge mest kjent for sangene «Titanium» med David Guetta som nådde #1 på VG-lista i 2011 og «Chandelier» som nådde #4 på VG-lista i 2014  . Hun synger også i refrenget til Flo Rida-sangen «Wild Ones» som også nådde på #1 på VG-lista. I 2012 kom singelen «She Wolf» med David Guetta. Hun er ofte ikke med på musikkvideoene sine. Hennes syvende studioalbum 1000 Forms of Fear utkom 14. juli 2014 og toppet Billboards albumliste i løpet av sin første uke.Sia har skrevet, sunget og vært med å skrive over hundrevis av låter, innenfor nesten alle sjangere. Hun er kjent for sitt låtskrivertalent, og har skrevet mange kjente hits for andre artister i musikk bransjen.
Som låtskriver har Sia Furler jobbet sammen med artister som Christina Aguilera, Eminem, David Guetta, Flo Rida, Afrojack, Jennifer Lopez, Shakira, Lea Michele, Rihanna, Beyoncé, Kylie Minogue, Leona Lewis, Hilltop Hoods, Katy Perry, Kesha, Rita Ora, Britney Spears, Jessie J, Oh Land, Angel Haze, Brooke Candy, Charli XCX, Celine Dion, Maroon 5, Diplo og Labrinth.


== Album ==
OnlySee (1997)
Healing Is Difficult (2001)
Colour the Small One (2004)
Some People Have Real Problems (2008)
We Are Born (2010)
1000 Forms Of Fear (2014)
This Is Acting (2016)
Everyday Is Christmas (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sia (musician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sia (musician) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sia Furler på Internet Movie Database 
(en) Sia Furler hos The Movie Database 
(en) Sia Furler hos Behind The Voice Actors 
(en) Sia Furler på Apple Music 
(en) Sia Furler på Discogs 
(en) Sia Furler på Discogs 
(en) Sia Furler på MusicBrainz 
(en) Sia Furler på SoundCloud 
(en) Sia Furler på Spotify 
(en) Sia Furler på Songkick 
(en) Sia Furler på Last.fm 
(en) Sia Furler på Genius — sangtekster 
(en) Sia Furler på AllMusic 
Sia Furler på Twitter 
Sia Furler på Facebook 
Sia Furler på Instagram 
Sia Furler på YouTube 
Sia Furler på Myspace 
Sia Furler på Tumblr 
Sia Furler på TikTok
Orkhon (elv)

Orkhon (mongolsk: Орхон гол, Orkhon gol) er en elv i Mongolia. Den har sine kilder i Khangaifjellene i Arkhangai Aimag og renner nordover 1 124 km til den forener seg med elva Selenga, som fortsetter nordover inn i Russland og ender i Bajkalsjøen.  Orkhon er nøyaktig 100 km lenger enn Selenga, og er dermed Mongolias lengste elv.  De største sideelvene er Tuul og Tamir.
Langs Orkhon er to viktige ruinbyer: Khar Balgas, Uighurkongedømmets gamle hovedstad, og Karakorum, Mongolrikets gamle hovedstad. 
Orkhon har også en annen turistattraksjon, Ulaan Tsutgalan-fossen, ti meter bred og tyve meter høy. 
UNESCO har oppført Orkhondalen som del av Verdensarven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orkhon River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Webside med fotografier av fossen Ulaan Tsutgalan
Angela Gossow

Angela Nathalie Gossow (også kjent som Saint Gossow, født 5. november 1974) er en tysk vokalist og manager, kjent for growling. Gossow tok over for Johan Liiva i det svenske melodiske gothenburg death metal-bandet Arch Enemy i 2001, og var bandets vokalist inntil 2014 da  Alissa White-Gluz overtok. Hun har siden da vært manager for bandet. Hennes største innflytelser er Jeffrey Walker i Carcass, David Vincent, Chuck Billy, John Tardy og Chuck Schuldiner.
I desember 2018 oppsto det en situasjon hvor bruk av et bilde  ble brukt av en leverandør av klær til vokalisten i Arch Enemy. Bruken var ikke godkjent av fotografen og han ba derfor om at hvis bildet fortsatt skulle brukes så måtte det doneres 100 euro til en kreftforening. Klesleverandøren fjernet bildet og kontaktet Angela, som tok å forbød fotografen å noensinne igjen ta bilde av bandet, og beskyldte blant annet fotografen å drive med utpressing. Saken eskalerte i sosiale medier hvor Angela ble blant annet beskyldt for dobbeltstandard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Angela Gossow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arch Enemy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Angela Gossow på Internet Movie Database 
(sv) Angela Gossow i Svensk Filmdatabas 
(en) Angela Gossow hos The Movie Database 
(en) Angela Gossow på Discogs 
(en) Angela Gossow på MusicBrainz 
(en) Angela Gossow på Encyclopaedia Metallum 
(en) Angela Gossow på Spotify 
(en) Angela Gossow på Songkick 
(en) Angela Gossow på AllMusic 
Angela Gossow på Twitter 
Angela Gossow på Facebook 
Angela Gossow på Instagram 
Angela Gossow på Myspace 
Angela Gossow på Myspace
Tamir

Tamir er en elv som renner ned fra Khangaifjellene i det sentrale Mongolia. Den er Orkhons viktigste sideelv.


== Eksterne lenker ==
(en) Tamir River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Selenga

Selenga eller Selenge (russisk: Селенга́, mongolsk: Сэлэнгэ мөрөн – Selenge mörön) er en elv som renner gjennom Mongolia og inn i Russland. Den har sin fjerneste kilde i Khangajfjellene der den starter med navnet Ider, og renner ut i Bajkalsjøen. Den har en lengde på 1024 km. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Selenga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Timo Tolkki

Timo Tolkki (født 3. mars 1966 i Klövskog) er en finsk musiker. Tolkki var gitarist, låtskriver og produsent for power metal-bandet Stratovarius. Da Timo Tolkki tok over for Staffan Stråhlman i Stratovarius i 1984 bidro han sterkt til bandets utvikling ved å spille både bassgitar og rytme- og leadgitar, synge og skrive låter. I 1993 ble Jari Kainulainen ansatt som fulltidsbassist i Stratovarius og i 1994 fikk bandet en ny vokalist: Timo Kotipelto.
Da Timo Kotipelto og trommeslager Jörg Michael forlot bandet etter en intern konflikt i slutten av 2003, ansatte Tolkki to nye midlertidige musikere. 2004 ble et stille år fra bandets side. Timo Tolkki begynte å publisere snodige meldinger på Stratovarius' hjemmeside. Tolkki ble innlagt på sykehus og kom til seg selv etter en sinnslidelse. I januar 2005 ble imidlertid Stratovarius gjenforent og fortsatte som før.
Timo Tolkki har gitt ut to soloalbum. Ett i 1994 og ett i 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Timo Tolkki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Timo Tolkki på Internet Movie Database 
(en) Timo Tolkki hos The Movie Database 
(en) Timo Tolkki på Apple Music 
(en) Timo Tolkki på Discogs 
(en) Timo Tolkki på MusicBrainz 
(en) Timo Tolkki på Encyclopaedia Metallum 
(en) Timo Tolkki på Encyclopaedia Metallum 
(en) Timo Tolkki på Spotify 
(en) Timo Tolkki på Songkick 
(en) Timo Tolkki på Genius — sangtekster 
(en) Timo Tolkki på AllMusic