jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paralympiske vinterleker 1994

De paralympiske vinterleker 1994 ble arrangert på Lillehammer fra 10. til 19. mars 1994. Dette var andre gang Norge arrangerte paralympiske vinterleker; Paralympiske vinterleker 1980 ble arrangert på Geilo. Norge ble den mestvinnende nasjonen med 29 gull.


== Medaljestatistikk ==


== Øvelser ==
Det ble konkurrert i fem øvelser:

Kjelkehockey
Langrenn
Skiskyting
Alpin skiidrett
Ispigging


== Deltakerland ==


== Se også ==
Paralympiske leker
Vinter-OL 1994
John Nettles

John Nettles (født 11. oktober 1943 i St. Austell, Cornwall, England) er en engelsk skuespiller som er mest kjent for sin rolle som politietterforskeren Jim Bergerac i krim-serien Bergerac på 1980-tallet, og senere som Tom Barnaby i krimserien Mord og mysterier (Midsomer Murders).


== Oppvekst ==
Nettles er adoptert av Eric og Elsie Nettles. I 1962 kom han inn på University of Southampton hvor han studerte historie og filosofi. Det var her han fikk smaken for teater og ble etterhvert tilknyttet Northcott Theatre.


== Karriere ==
Nettles filmdebuterte i 1970 via en liten birolle i den britiske komedien One More Time. Han ble lagt merke til da han i perioden 1971-72 spilte rollen som Ian Mackenzie i den kjente britiske krigs-drama-serien Familien Ashton (A Family at War), som også var hans TV-debut. Etter det medvirket han i komiserien The Liver Birds (1972–74) og de to TV-filmene Arnhem: The Story of an Escape (1976) og TV-filmen The Merchant of Venice (1980).
Han fikk sitt store gjennombrudd i 1981 da han fikk hovedrollen som politimannen Jim Bergerac i krim-serien Bergerac, Han hadde rollen i 10 år. Serien gikk på TV i mange land (inkludert Norge). Etter dette hadde han noen mindre roller i div. TV-filmer, slik som Romeo & Juliet (1994) og The Hound of the Baskervilles (2002). Hadde på 1990-tallet bare noen gjesteopptredener i div. TV-serier, samt fortellerstemmen til noen dokumentarfilmer. Det kan også nevnes at han i 2001 hadde en gjesteopptreden i Med hjartet på rette staden, samt en gjesterolle i den britiske komiserien The Detectives (1993), hvor han returnerte som Jim Bergerac.
I 1997 fikk hans karriere et nytt oppsving da han fikk hovedrollen som sjefsinspektør Tom Barnaby i den britiske krim-serien Mord og mysterier.
Nettles var gift med Joyce Nettles (1966 – 1979) (skilt) og har ett barn, Emma, med henne. Han har siden 1995 vært gift med Cathryn Sealey.
Nettles ble i dronningens fødselsdagsliste for 2010 utnevnt til offiser av Order of the British Empire for fortjenester av dramakunsten.


== Filmografi og TV-opptredener ==


=== TV ===


=== Film ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Nettles på Internet Movie Database 
(sv) John Nettles i Svensk Filmdatabas 
(fr) John Nettles på Allociné 
(en) John Nettles på AllMovie 
(en) John Nettles hos Rotten Tomatoes 
(en) John Nettles hos The Movie Database
William Francis Butler

William Francis Butler (født 31. oktober 1838 i Ballyslatteen nær Bansha i County Tipperary i Irland, død 7. juni 1910 på Bansha Castle i County Tipperary) var en britisk generalløytnant, forfatter og eventyrer.


== Liv og virke ==


=== Militær karriere ===
Han gikk inn i hæren som menig ved leiren Fermoy i 1858, ble kaptein i 1872 og major i 1874. 
Han utmerket seg i Red River–ekspedisjonen (1870–71) og Ashanti–operasjonene i 1873–74 under Garnet Wolseley og fikk Bath-ordenen i 1874. Han tjente igjen med general Wolseley i Zulukrigen som oberstløytnant, Tel el-Kebir (etter at han ble gjort til dronningens adjutant) og Sudan i 1884–86, hvor ble tjente som oberst i 1885 og brigadegeneral i 85–86. Han tjente som brigadegeneral i Egypt frem til 1892 da han ble forfremmet til generalmajor og stasjonert i Aldershot etter at han fikk kommandoen over det sørøstlige distriktet.
Han etterfulgte general William Howley Goodenough som øverstkommanderende i Sør-Afrika i 1898 med den lokale graden generalløytnant. For en kort periode (desember 1898–februar 1899), under fraværet til Alfred Milner som var i England, fungerte han som høykommissær og guvernør for Kappkolonien. I denne posisjonen, og etter sin militære erfaring, uttrykte han syn på mulighetene for krig som ikke var godt likt av regjeringen i Storbritannia. Som konsekvens av dette ble han beordret hjem for å lede det vestlige distriktet og holdt denne posten til 1905. Han holdt også kommandoen i Aldershot i en kort periode i 1900–01. Butler ble forfremmet til generalløytnant i 1900 og fortsatte sin karriere før han forlot kongens tjeneste i 1905.


=== Annet ===
Han pensjonerte seg da sammen med sin kone til Bansha Castle i Tipperary hvor han døde fem år senere i en alder av 71 år. Han ble gravlagt  ved Killaldriffe ikke langt fra sitt hjemsted.
Han hadde lenge vært kjent som en beskrivende forfatter, siden hans publisering av The Great Lone Land (1872) og andre verk, og han var biografen (1899) til George Pomeroy Colley. 
Han giftet seg den 11. juni 1877 med Elizabeth Thompson, en anerkjent maler av slagscener, blant annet The Roll Call (1874), Quatre Bras (1875), Rorke's Drift (1881), The Camel Corps (1891) og The Dawn of Waterloo (1895). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
William Francis Butler (1872). The Great Lone Land; a Narrative of Travel and Adventure in the North-West of America. London.
William Francis Butler (1873). The Wild North Land: Being the Story of a Winter Journey, with Dogs, Across Northern North America. London.
Lieut.-General The Rt. Hon. Sir W. F. Butler G.C.B. (1911). Sir William Butler. An Autobiography London.
Eileen Gormanston; Atkins (1953). A Little Kept. London & New York.
Edward Alexander McCourt (1967). Remember Butler. The Story of Sir William Butler. Toronto.
Martin Ryan (2003) Sir William Francis Butler, a life 1838–1910. Dublin.
Mord og mysterier

Mord og mysterier (orig: Midsomer Murders) er en britisk krimserie som har gått på ITV siden 1997. Serien handler om ulike mord som finner sted i det oppdiktede britiske landdistriktet Midsomer. Serien er basert på en romanserie av forfatteren Caroline Graham.I Norge har serien gått på TV 2 og NRK1.


== Rolleliste ==
Neil Dudgeon – Detective Chief Inspector John Barnaby (2011–)
John Nettles – Detective Chief Inspector Tom Barnaby (1997–2011)
Daniel Casey – Detective Sergeant Gavin Troy (1997–2003, 2008)
John Hopkins – Detective Sergeant Dan Scott (2003–2005)
Jason Hughes – Detective Sergeant Ben Jones (2005–2013)
Jane Wymark – Joyce Barnaby (1997–2011)
Laura Howard – Cully Barnaby (1997–1999, 2002–2010)
Barry Jackson – Dr George Bullard (1997–1998, 2000–2011)
Fiona Dolman - Sarah Barnaby (2011–)
Tamzin Malleson - Dr Kate Wilding (2011–2014)
Manjinder Virk - Dr Kam Karimore (2015–)
Toby Jones - Dr Dan Peterson (1998–1999)
Kirsty Dillon - Constable Gail Stephens (2009–2013)
Gwilym Lee - Sergeant Charlie Nelson (2013–)


== Se også ==
Tidenes 100 beste kriminalromaner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Midsomer Murders (TV series) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mord og mysterier på Internet Movie Database 
(no) Mord og mysterier på NRK TV 
(en) Mord og mysterier på Metacritic
Ángel Sánchez

Ángel Sánchez (født 3. mars 1957) er en tidligere argentinsk fotballdommer. Hans største internasjonale mesterskap var fotball-VM 2002 i Sør-Korea og Japan hvor han dømte to kamper. Han dømte året før tre kamper Copa América. I det mesterskapet gav han åtte røde kort; to i den første, to i den andre og fire i den tredje.


== Kamper i VM ==


== Kamper i Copa América ==


== Referanser ==
Västerås lufthavn

Västerås lufthavn, også kjent som Hässlö Flygplats (IATA: VST, ICAO: ESOW) er en flyplass i Västerås 100 km vest for Stockholm  Sverige. Flyplassen ble i 2020 vedtatt nedlagt.


== Ruter og selskaper ==


== Referanser ==


== Se også ==
Stockholm-Arlanda Airport
Stockholm-Bromma Airport
Stockholm-Skavsta Airport


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stockholm-Västerås Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon om ESOW hos World Aero Data
Congonhas lufthavn

Congonhas/São Paulo lufthavn eller Congonhas lufthavn (IATA: CGH, ICAO: SBSP) er en av São Paulos tre kommersielle flyplasser og ligger åtte km sørvest for sentrum av byen. Flyplassen drives av Infraero og betjente 17 500 000 passasjerer i 2005, noe som gjorde den til Brasils tredje største.


== Ruter og selskaper ==
BRA Transportes Aéreos (Belo Horizonte-Confins, Brasília, Curitiba, Goiânia, Rio de Janeiro-Galeão)
Gol Transportes Aéreos (Belo Horizonte-Confins, Brasília, Campo Grande, Caixas do Sul, Cuiabá, Florianópolis, Foz do Iguaçu, Goiânia, João Pessoa, Joinville, Londrina, Maringá, Navegantes, Porto Alegre, Recife, Ribeirão Preto, Rio de Janeiro-Santos Dumont, São José do Rio Preto, Uberlândia, Vitória)
OceanAir (Cascavel, Chapecó, Fortaleza, Ipatinga, Passo Fundo, Porto Seguro, Salvador, Sorocaba, Videira,
Pantanal Linhas Aéreas (Araçatuba, Bauru, Marília, Juiz de Fora, Mucuri, Presidente Prudente, Uberaba)
TAM Linhas Aéreas (Aracaju, Belém, Belo Horizonte-Confins, Belo Horizonte-Pampulha, Brasília, Campinas, Campo Grande, Cuiába, Curitiba, Goiania, Florianopolis, Fortaleza, Foz do Iguaçu, Ilheus, João Pessoa, Joinville, Londrina, Maceió, Manaus, Marabá, Maringá, Natal, Navegantes, Porto Alegre, Porto Seguro, Porto Velho, Recife, Ribeirão Preto, São José do Rio Preto, Rio de Janeiro-Galeão, Rio de Janeiro-Santos Dumont, Salvador, São Luis, Uberlândia, Vitória)
TRIP Linhas Aéreas (Campinas, Londrina, Maringá, Sinop)
Varig (Brasília, Curitiba, Porto Alegre, Rio de Janeiro-Santos Dumont)


== Ulykker ==
31. oktober 1996, styrtet TAM Linhas Aéreas Flight 402 rett etter take-off fra Congonhas og traff en boligblokk og omliggende bolighus. Alle 90 passasjerene og 6 av mannskapet ombord omkom, i tillegg til ytterligere tre mennesker på bakken.
8. august 2006, mistet et TAM Linhas Aéreas Fokker 100 den fremre flytrappen rett etter take-off fra Congonhas og traff taket på et supermarked. Ingen ble skadet i ulykken og flyet landet trygt like etterpå.
17. juli 2007 skled TAM Linhas Aéreas Flight 3054 av rullebanen etter landing og krasjet i et TAM Express-lager, hvor det eksploderte. Flyet var på vei fra Porto Alegre og alle 180 passasjerene og et mannskap på seks omkom. På bakken omkom tre TAM-ansatte og 11 ble skadet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Congonhas-São Paulo International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon om SBSP hos World Aero Data
August Lædel

August Anton Lædel (født ca. 1700 i Danmark, død 1749 i Christiania) var en norsk skarpretter.


== Bakgrunn ==
August Lædel skal være danskfødt, opprinnelig skarpretter på Bornholm, men flyttet til Norge i 1733 og overtok arbeidet som skarpretter i Christiania etter Anders Jonsen Malmø. Han ble ansatt som militær skarpretter for hele landet med en grunnlønn på 100 Riksdaler årlig pluss ekstrabetaling for hver eksekusjon, fri skyss og diett. Da han også overtok de sivile eksekusjonene fikk han i tillegg en fast gasje på 58 Riksdaler fra Christiania by og 42 Riksdaler fra de andre byene på Østlandet; til sammen 200 Riksdaler årlig pluss betaling for hver eksekusjon, fri skyss og diett. Dette ble fastsatt i kongelig rescript av 13. september 1737, en avtale som gjorde ham til eneste skarpretter for Akershus Stift. 
Etter August Lædels død i 1749 overtok hans sønn Franz Gottschalck Lædel arbeidet, og etter ham igjen dennes sønn August Anton Lædel. Dennes sønn Guttorm Lædel ble så fjerde generasjon med samme yrke.


== Kilder ==
Akershus Slottsmenighets kirkebøker
Arno Berg: «Litt om Skarpretterne i Oslo.» St. Hallvard  1945.
Kongelig Resolution av 13. september 1737 "Om Skarpretters Løn i Christiania"
Sykling under Sommer-OL 2000

Sykling under Sommer-OL 2000. Under Sommer-OL 2000 i Sydney ble det konkurrert i sykling i 18 øvelser i 3 grener, landeveissykling, banesykling og terrengsykling.  Frankrike ble beste nasjon med 5 gull. Tyskland og Nederland fikk 3 gull hver.  


== Landevei ==


=== Landevei, fellesstart menn ===
Viktor Pelevin

Viktor Olegovitsj Pelevin (russisk: Виктор Олегович Пелевин, født 1962) er en russisk forfatter. Pelevin publiserte sin første novelle i 1989, men slo igjennom først etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1992 og ble en av de aller mest omtalte forfatterne i Russland på 1990-tallet.


== Pelevins forfatterskap ==
Pelevin skriver både kortere og lengre prosa, men det er særlig gjennom romansjangeren han har tiltrukket seg oppmerksomhet. Hans første noveller var skrevet innenfor den sovjetiske science fiction-tradisjonen, men det var novellesamlingen Den blå lanterne som ga ham anerkjennelse blant et større publikum, denne vant ham den russiske Lille Booker-prisen i 1992 som årets beste litterære debut. Senere på 1990-tallet ble romanene Omon Ra, Tsjapaev og Pustota, Generasjon P litterære begivenheter i Russland, ikke minst fordi deres litterære kvalitet var så omdiskutert.


== Utvalgt bibliografi ==


=== Romaner ===
Omon Ra (Омон Ра, 1992). Oversatt til norsk av Isak Rogde.
Tsjapaev og tomheten (Чапаев и Пустота, 1996)
Generasjon P (Generation «П», 1999). Oversatt til norsk av Isak Rogde.
Tallene (Числа, 2004). Oversatt til norsk av Isak Rogde.
Varulvens hellige bok (Священная книга оборотня, 2004)
Skrekkens hjelm (Шлем ужаса, 2005). Oversatt til norsk av Isak Rogde.
Empire V (Ампир В, 2006)
P5 (П5. Прощальные песни политических пигмеев Пиндостана, 2008)
t (t, 2009)
S.N.U.F.F. (S.N.U.F.F., 2011)
Batman Apollo (Бэтман Аполло, 2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Victor Pelevin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 1994

Under de paralympiske vinterleker 1994 var kjelkehockey for første gang en av øvelsene det ble konkurrert i. Øvelsen ble arrangert kun for menn, og 5 land stilte lag. 


== Grunnspill ==


== Finaler ==


=== Bronsekamp ===


=== Finale ===
36 år gamle Jan Edbom avgjorde finalen 3:13 på overtid. Han scoret også i andre omgang av finalen, men dette målet ble underkjent på grunn av offside. 3.500 tilskuere fulgte finalen. 


== Sluttstilling ==


== Eksterne lenker ==
Offisielle resultater
Val Bregaglia

Val Bregaglia (italiensk) eller Bergell (tysk) er en dal i den sveitsiske kantonen Graubünden. Dalen utgjør også en egen krets i distriktet Maloja. Val Bregaglia ligger på sydsiden av Alpenes hovedkam og er et av Sveits’ italienskspråklige områder. Dalen har 1600 innbyggere.
Val Bregaglia er forbundet med Engadin i nordøst via Malojapasset øverst i dalen. Settimopasset mot Bivio og Surses i nord har også vært en historisk svært viktig transportrute. Følger man dalens løp nedover mot sydvest, havner man til slutt i Chiavenna i Italia. På veien dit passerer man dalens 5 kommuner:

Vicosoprano
Stampo
Bondo
Soglio
CastasegnaVal Bregaglia er totalt 27 km lang, hvorav de siste 7 km ligger i Italia. Dalens elv heter Maira (eller Mera etter at den har krysset grensen til Italia). Den munner ut i Comosjøen.


== Dialekten i Val Bregaglia (bargajot) ==
Befolkningen i dalen snakker hovedsakelig (75 %) italiensk. Den lokale dialekten heter bargajot og ligner i flere trekk mer på den retoromanske dialekten putèr i nabodalen Øvre Engadin enn på andre lombardiske dialekter. Bargajot, i all hovedsak uttalen fra Soglio, ble også «eksportert» til landsbyen Bivio på andre siden av Settimopasset. En minoritet i dalen har tysk (20 %) eller retoromansk morsmål (2 %).


== Reportasje fra Val Bregaglia ==

Fra Castasegna i Val Bregaglia har RadioTelevisiun Svizra Rumantscha laget følgende reportasje.
Reporteren har putèr-dialekt fra nabodalen Øvre Engadin.
Samnaun

Samnaun  (retoromansk: Samignun) er en kommune og en dal lengst nordøst i den sveitsiske kantonen Graubünden. I vest, nord og øst grenser den til Tirol (Østerrike). I syd grenser Samnaun til Engadin, men har pga. høye fjell ingen direkte forbindelse dit. Kommunen hadde ved utgangen av 2019 734 fastboende. Innbyggerne er fordelt på de fem landsbyene Compatsch, Laret, Plan, Ravaisch og Samnaun. Kommunesenteret ligger på 1846 meter over havet.


== Særegen beliggenhet ==
Samnaun har i lang tid bare vært tilgjengelig via en vei som fører over østerriksk territorium. Samnaun har derfor vært en funksjonell eksklave av Sveits. Siden 1905 fins det en smal vei også på sveitsisk grunn, men den østerrikske veien er bedre utbygd. For å komplisere grenseforholdene ytterligere, fins det en tyrolsk kommune, Spiss, som inntil 1980 bare var tilgjengelig fra Samnaun. Spiss ligger geografisk sett også i Samnaundalen.
På grunn av den nære kontakten til Tirol har innbyggeren i dalen gitt opp sitt retoromanske språk til fordel for en bairisk dialekt av tysk i løpet av 1700- og 1800-tallet. Samnaun er dermed ved siden av Val Müstair det eneste området i Sveits der det tales en tysk dialekt som ikke er alemannisk.


== Turisme ==
Vinterturisme er en betydelig inntektskilde. Samnauns skiløyper er knyttet sammen med de i den østerrikske kommunen Ischgl på andre siden av grensen og fjellene.
Under koronaviruspandemien i 2020 var grenseområdet Ischgl-Samnaun i februar et betydelig smittested.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Samnaun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ralf Hütter

Ralf Hütter (født 20. august 1946 i Krefeld, Tyskland) er vokalist, keyboardist, og ofte omtalt som «bandlederen» i den tyske gruppa Kraftwerk. Med sin dype tenorstemme, og hans tyske aksent skilte han seg ut blant de andre vokalistene på 1970-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ralf Hütter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ralf Hütter på Internet Movie Database 
(en) Ralf Hütter på Discogs 
(en) Ralf Hütter på MusicBrainz 
(en) Ralf Hütter på AllMusic
Anton Lædel

August Anton Lædel (født 1757 i Christiania, død 2. april 1837 i Christiania) var en norsk skarpretter fra 1799 til 1833.


== Bakgrunn ==

Anton Lædel var sønn av Østlandets skarpretter Franz Gottschalck Lædel. Hans farfar med samme navn (August Anton, født ca. 1700), var likeledes skarpretter på Østlandet. Opprinnelig kom han fra Bornholm. Denne farfaren kom til Norge i 1733 og ble skarpretter i Christiania. Sønnen Franz overtok i 1749.


=== Privatliv ===
Anton Lædel ble døpt i Akershus Slottsmenighet 2. september 1757 som barn av Franz Gotschalck Lædel og hustru Magdalene Møller. Han ble konfirmert i samme kirke 6. oktober 1771 i en den gang uvanlig ung alder (14 år), men like fullt som nummer én. Han utdannet seg som snekker og tok borgerbrev som snekkermester i Christiania 7. mars 1786. Han giftet seg 12. desember 1788 med Randi Guttormsdatter. De fikk ni barn, hvorav tre døde som små. Lædels skarprettergjerning var en lukrativ bigeskjeft til snekkervirksomheten: 260 daler i grunnlønn, fri skyss, fri diett, pluss betaling for hver henrettelse.Anton Lædel bodde i Nordre gate i Christiania. Han ble begravet 8. april 1837, dødsårsaken ble oppgitt til å være alderdom. Hans sønn Guttorm Lædel hadde da allerede overtatt arbeidet som skarpretter. Etter henrettelsen av massemorderen Nils Narumseie i 1833, anmodet Anton Lædel om avløsning, en søknad han skrev med så skjelvende hånd at det er nærliggende å tenke på Parkinsons sykdom. Fire hogg hadde han brukt før hodet var av, og de siste slintrene måtte han sage over med øksen.
På tross av sin søknad måtte han året etter stille som skarpretter i Odalen under henrettelsen av Christian Sand, som hadde drept tjenestejenten Karen Pedersdatter etter å ha gjort henne gravid. Denne gang måtte fem hogg til før hodet var av. Henrik Wergeland var blant de fremmøtte, og forsøkte å sende hjem barna: «Dette er ikke noe for dere barna!» De svarte kontant: «Ja, men du da, som har gått helt fra Eidsvoll for å se på!» I Morgenbladet ble Lædel etterpå beskrevet som «den før saa dygtige, men nu aldersstegne og skjælvende Skarpretter», og det ble da også den siste henrettelsen han foretok.


=== Yrkesliv ===
Etter farens død i 1799 ble Anton Lædel beskikket som skarpretter for Akershus Stift, dvs. Østlandet. I tillegg var han også militær skarpretter for hele landet.
I tillegg til henrettelser skulle Lædel også ta seg av piskinger og brennemerkinger. Henrettelsene foregikk med håndøks.
Dette er de domfelte personer Anton Lædel henrettet i løpet av sine 30 år som skarpretter:

De to siste henrettelsene ble en liten skandale i samtiden. Den gamle skarpretteren brukte fire hugg for å få av hodet til Narumseie, og fem hugg pluss skjæring for å få halshugget Sand. Den siste henrettelsen ble bivånet av Henrik Wergeland som tok sterk avstand fra det han så. Etter dette ble skarprettertjeneste overført til hans sønn Guttorm Lædel.


== Referanser ==


== Kilder ==
Akershus Slottsmenighets kirkebøker
Matti Järvinen

Matti Henrikki Järvinen (født 18. februar 1909 i Tammerfors, død 22. juli 1985 i Helsingfors) er en tidligere finsk spydkaster. Fra 1930 til 1934 var han den dominerende utøveren i denne disiplinen. Han tok gull i spydkast under OL 1932 i Los Angeles, og satte ti godkjente verdensrekorder. Den første verdensrekorden ble satt 8. august 1930 med et kast på 71,57 m, den siste rekorden satte han 18. august 1934 med resultatet 77,23 m. Matti Järvinen ble europamester i 1934 og 1938.
Mattis far, Verner Järvinen, var diskoskaster, og tok en gull og to bronse under olympiske leker i 1906 og 1908. Mattis bror, Akilles Järvinen, var tikjemper, og tok sølv i tikamp under OL 1928 og 1932.


== OL-medaljer ==
1932  Los Angeles -  Gull i friidrett, spydkast


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matti Järvinen – Olympics.com 
(en) Matti Järvinen – Olympic.org 
(en) Matti Järvinen – Olympedia 
(en) Matti Järvinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matti Järvinen – World Athletics
Val di Non

Val di Non (tysk Nonstal) er en dal i Trentino i Nord-Italia som strekker seg fra Ortlermassivet i nord og ned til Adigedalen i nærheten av Trento. Omtrent midt i denne dalen ligger innsjøen Lago di Santa Giustina. Nord for sjøen tilsvarer Val di Non dalen til elven Rio Novella, syd for sjøen dalen til Noce. Noces øvre løp, som begynner vest for Lago di Santa Giustina, heter Val di Sole.
Det italienske språket som tales i Val di Non og Val di Sole har visse fellestrekk med retoromanske språk. Dette kan være rester etter et eldre retoromansk språk, som gradvis har blitt italienisert. Vanligvis regnes språket som en dialekt av italiensk, men det fins også lokale krefter som ønsker å få det anerkjent som et eget minoritetsspråk.
Mesteparten av dalen utgjør også et av Trentinos forvaltningsdistrikter (comprensori). Unntaket er tre kommuner som ligger øverst i dalen. Disse hører til Syd-Tirol og er tysktalende. De er vanskelig tilgjengelig fra Syd-Tirol: Laurein og Proveis gjennom en tunnel fra Ultental; Unsere Liebe Frau og St. Felix over Gampenpasset fra Lana. Derimot har de veiforbindelse nedover til resten av Val di Non.


== Kommuner ==
Distrkiktet Val di Non har 38 kommuner: