jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Redditch

Redditch er en by og et administrativt distrikt i nordøstlige Worcestershire i England. Lokalt er byen omtalt ved sitt tilnavn The Ditch («Grøften»). Byen ligger omtrent 24 km sør for Birmingham og er lokalisert ved motorveien A441 som går mellom Birmingham og Cookhill. Den romerske veien Icknield Street går rett øst for byen. Distriktet hadde i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 84 300 innbyggere. På 1800-tallet ble byen et internasjonalt industrisenter for framstilling av nåler og fiskekroker. Ved et tidspunkt ble rundt 90 prosent av alle nåler i verden produsert i byen og dens nabolag. På 1960-tallet ble byen en modell for moderne byplanlegging.


== Historie ==

Byen nevnes første gang i 1348 som Red-Dych, antagelig en referanse til den røde leiren ved elven Arrow. I middelalderen ble den et sentrum for produksjon av nåler, og senere har fiskekroker og annet fiskeutstyr vært viktige produkter. Nålproduksjonen er dokumentert på Forge Mill Needle Museum.
I 1964 fikk den status som new town, og befolkningstallet økte på noen år fra drøyt 30 000 til over 75 000. En betydelig andel av de som flyttet til de mange nye boligområdene som sprang opp kom fra Birmingham, og mange pendler dit for å arbeide. Den tradisjonelle nåleproduksjonen er erstattet av moderne industri. Blant produkter byen er kjent for å nyere tid er motorsykler og stålfjærer.
Redditch fungerer også som pendlerby for Birmingham. Bilforhandleren Halfords og det store ingeniørselskapet GKN har begge sine hovedkvarter i Redditch. Samuel Taylor Ltd, som framstiller kontakter av edelt metall, har fabrikk i byen. Som følge av nyutvikling av det store kjøpesenteret Kingfisher Shopping Centre i 2002, har Redditch gjennomgått en økonomisk og kulturell renessanse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Redditch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted for Redditch
Redditch Standard, lokalavis
Redditch Advertiser, lokalavis
Redditch Local History Group, interessegruppe for lokalhistorie ved Forge Mill Museum
Mentiqa

Mentiqa er navnet på en dansk privat grunnskole for elever med særlige begavelsesmessige forutsetninger.
Den første skole som ble startet i Buddinge (Danmark), ble stiftet i 2004, mens den andre åpnet i 2006 i Odense. Det er planer om å opprette en tilsvarende skole i Århus med skolestart i august 2007.
Skolenes stifter Pernille Buch-Rømer ble i september 2006 sagt opp som skoleleder på skolen i Buddinge. Etter dette skiftet skolen i Buddinge navn til Atheneskolen.


== Se også ==
Intelligens


== Eksterne lenker ==
Mentiqas hjemmeside
Mentiqa Odenses hjemmeside Arkivert 12. august 2020 hos Wayback Machine.
Stifter af eliteskole fyret i Politiken
Dansk skole for smarte barn i Aftenposten (26. februar 2004) «I Danmark starter en skole for spesielt begavede barn opp til høsten. Interessen er stor for det som blir landets første eliteskole, men ideen er også omstridt.»
Også Norge trenger en skole for særlig intelligente barn Innlegg i Aftenposten av Martin Ystenes, professor ved NTNU i Trondheim (6. mai 2005)
Jeg har sett Mentiqa! på Martin Ystenes hjemmeside (Mensa Nytt, januar 2005).
Smarte Barn - Mensa Norge Gifted Children Programme samleside for artikler, bøker og lenker om høyt begavede barn (oktober 2012)
Louie Bickerton

Louie Bickerton (født i 1902, død 6. juni 1998) var en tennisspiller fra Australia.
Hun vant fire Grand Slam-turneringer, tre i double og en mixeddouble, alle i Australske mesterskapet. I single var hun i finalen i 1929 men tapt til Daphne Akhurst Cozens med 1-6, 7-5, 2-6.  Hun vant doubleturneringen i 1927, 1929 og 1931 og i 1935 vant hun mixeddouble sammen med Christian Boussus.
Bickerton var god venn til Daphne Akhurst Cozens og hun giftet seg med hennes enkemann Royston Stuckey Cozens etter at Daphne døde kun 29 år gammel.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
Double damer – 1927 (sammen med Meryl O'Hara Wood)
Double damer – 1929 (sammen med Daphne Akhurst Cozens)
Double damer – 1931 (sammen med Daphne Akhurst Cozens)
Mixed double – 1935 (sammen med Christian Boussus)


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
http://strathfieldheritage.org/people/biographies/louie-bickerton/
A Million Penguins

A Million Penguins er et prosjekt av det britiske forlaget Penguin books for å produsere en roman etter samme prinsipp som Wikipedia bruker for å skrive en encyklopedi. Prosjektet startet 1. februar 2007 og er beregnet å vare i seks uker. Om det resulterer i en bok, er ikke sikkert. Penguin ønsker å prøve ut prinsippet i forhold til skjønnlitteratur for å se om det kan fungere.


== Eksterne lenker ==
A Million Penguins
Åraksbø

Åraksbø er ei bygd som ligger på østsiden av Åraksfjorden i Sandnes sokn, 6 km sør for Ose og 15 km nord for tettstedet Bygland i Bygland kommune, Agder fylke. Åraksbø faller naturlig i tre deler: Bygda, Gardan og Kleivegrend. Gardan er nordbygda og følger Hovassåne fra Nordenåbrua til Haugetveit, som ligger fire kilometer langs vegen opp fra bygda. Kleivegrend hører til sørbygda og ligger på sørsida av juvet som Hovassåne har gravd ut. Fra bygda til Rosevall og Fossli, som er endepukt for postvegen, er det om lag 3 km. Folk fra Åraksbø kalles en «årakke» med lokal uttale. Altså en «årakk». I 2011 bodde det totalt 82 mennesker i Åraksbø og på Sandnes.


== Gründere ==
I Åraksbø har de lange tradisjoner for å ligge langt framme som gründere, da de var først ute i Setesdal med meieri (1896). Likevel må det kunne hevdes at det mest ambisiøse var Koparværket som kom i drift i 1845, men som bare noen få år senere ble nedlagt grunnet økonomisk vanstyre og manglende kunnskap om slik drift. Krafta fikk de fra Hovassåne fra Hovatn som har utløpet i Åraksbø. 
Her var også sag fra gammelt av. Denne var en særs god sag på grunn av den store vannføringen i elven. I 1922 ble det satt i sving kraftverk her. Dette var i drift til 1939. I 1935 ble kirken på Sandnes (Sandnes kirke) flyttet til Åraksbø på grunn av den store forskjellen i folketallet på de to stedene. På den gamle tomten etter Koparverket, «Kolbotn», ble nytt skolehus satt opp i 1926, dette var i drift til 1966, og bygningen brukes som samfunnshus i dag.


== Haugeburet ==
Mange gårder i Åraksbø har et loft i gårdstunet. Det eldste loftet kalles Haugeburet av folk i bygda, og er sannsynligvis landets nest eldste profane bygning. 
De enorme stokkene loftet er bygd av datert ved dendrokronologi nøyaktig til år 1219. Det vil si at de eldste stokkene var voksne trær da Harald Hårfagre samlet Norge.


== Et funn ==
I 1973 ble det gjort et unikt funn ved Topsæ, om lag halvannen mil inne på heia, øst for Åraksbø: En eldgammel stokkebåt som ble datert til om lag år 830. Dessverre har denne båten kommet på avveier.


== Referanser ==
Saab 91 Safir

Saab 91 Safir, også kjent som Tp 91 og Sk 50 er et svensk en-motors lavvinget treningsfly utviklet og produsert av Saab. Flyet fløy første gang 20. november 1945. Det ble brukt av en rekke flyvåpen, deriblant det norske Luftforsvaret.


== Spesifikasjoner ==
Lengde:  8,0 m
Vingespenn: 10,6 m
Høyde: 2,2 m
Vekt med last: 1 215 kg.
Toppfart: 275 km/t.
Maks. høyde: 6 250 m.
Rekkevidde: 1 000 km.
Motor: Lycoming O-435A, 190 Hk.


== Militære brukere av Safir ==
Etiopia
Finland
Japan
Norge
Sverige
Tunisia
Østerrike


== Eksterne lenker ==
SAAB Safir på Norsk luftfartsmuseum
Joan Hartigan

Joan Hartigan Bathurst (født 6. juni 1912 i Sydney, død 31. august 2000) var en tennisspiller fra Australia. 
Hartigan vant singleturneringen for damer i Australian Open tre ganger. Hun nådde semifinalen i Grand Slam-turneringen Wimbledon i 1934 og 1935 som hun tapte for henholdsvis Helen Jacobs og Helen Wills Moody).
I 1934 vant hun sammen med Edgar «Gar» Moon mixed doubletittelen i Australske mesterskapet og hun var finalist i double for damer tre ganger, 1933, 1934 og 1940.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
Single damer – 1933 (hun beseiret Coral Buttsworth med 6-4 6-3 i finalen)
Single damer – 1934 (hun beseiret Margaret Molesworth med 6-1 6-4 i finalen)
Mixed double – 1934 (sammen med Edgar Moon)
Single damer – 1936 (hun beseiret Nancye Wynne med 6-4 6-4 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joan Hartigan – Tennis Australia
Hermanni Vuorinen

Hermanni Vuorinen (født 27. januar, 1985) er en finsk fotballspiller. Han spiller nå for finske FC Honka. Hermanni Vuorinen er 193 cm høy.
Han begynte sin fotballkarriere for FC Jazz. Som attenåring prøvde han seg for den tyske klubben Werder Bremen, men avbrøt fant seg ikke til rette. Sesongen 2005 Vuorinnen spilte for Honka og var med å redde dem fra å rykke ned fra den finske eliteserien (Veikkausliiga). Få trodde at FC Honka ville «overleve» i eliteserien, men i slutten av september 2005 var laget på toppen av tabellen. Vuorinen var da toppskårer med 16 mål på 18 kamper. 
29. august 2006 ble det annonsert at Fredrikstad Fotballklubb (FFK) hadde inngått en 3 årig kontrakt med Hermanni Vuorinen. Imidlertid returnerte han til finsk fotball i HJK Helsinki på utlån fra FFK. Deretter returnerte han til Honka.


== Meritter ==
Cupmester 2006


== Karriere som spiller ==
(Sist oppdatert 23. desember 2012)

* Kun eliteseriekamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hermanni Vuorinen – FIFA 
(en) Hermanni Vuorinen – UEFA 
(en) Hermanni Vuorinen – Transfermarkt 
(en) Hermanni Vuorinen – national-football-teams.com 
(en) Hermanni Vuorinen – WorldFootball.net 
(en) Hermanni Vuorinen – Soccerway 
(en) Hermanni Vuorinen – EU-Football.info 
(en) Hermanni Vuorinen – FBref 
Fredrikstad Fotballklubb sin nettside
Vuorinen på finske ligan
Marjorie Cox Crawford

Marjorie Cox Crawford (født 1903, død 1983) var en australsk tennisspiller.
Crawford nådde finalen i Grand Slam-turneringen Australske mesterskapet i 1931, hun tapte til Coral McInnes Buttsworth med 1-6, 6-3, 6-4.
Året etter, i 1932, vant hun sammen med Coral McInnes Buttsworth doubletittelen i australske mesterskapet, hun hadde tidligere spilt i to doublefinaler; i 1926 sammen med Daphne Akhurst Cozens og i 1930 sammen med Sylvia Lance Harper.
Hun spilte i fem strake finaler i mixeddouble i Australske mesterskapet, 1929–33 sammen med sin mann Jack Crawford. De vant mixeddoubletittelen tre ganger; 1931, 1932 og 1933.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
Mixed double 1931 (sammen med Jack Crawford)
Double damer 1932 (sammen med Coral McInnes Buttsworth)
Mixed double 1932 (sammen med Jack Crawford)
Mixed double 1933 (sammen med Jack Crawford)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Brennivín

Brennivín (n.: Brennevin) eller svartedauden er en islandsk snaps og sies å være den nasjonale alkoholdrikken. Den fremstilles av potet og er smaksett av spisskummen, karve og kvann. Den blir brukt til þorramatur, da spesielt til hai.
EDM

EDM kan bety:

Elektronisk dansemusikk
Elektrisk dipolmoment
Electricidade de Moçambique
Bunnvannsforgiftning

Bunnvannsforgiftning eller oksygensvikt oppstår når bunnvann som pga. sin tyngde blir fanget i groper eller bak fjordterskler (ev. nede i næringsrike innsjøer som Østensjøvannet) blir liggende lenge og mottar nedfall av organiske partikler (rester av døde planter og dyr). Organisk materiale har oksygenunderskudd (oksygenet skilles ut under fotosyntesen) som fører til at forråtnelsen forbruker oksygen.
Innestengt bunnvann kan ikke erstatte dette forbruket med tilførsel fra luft eller oksygenrikt vann, og når det frie oksygenet er forbrukt, vil bakterier hente bundet oksygen fra sulfater og slippe ut giftig hydrogensulfid, ammoniakk og metan slik at bunnvannet blir giftig og lukter som råtne egg (dette skjer også med vann som er stengt inne i næringsrik bløtbunn, som da får en metallisk sort farge).
Hvis det råtne vannet deretter løftes opp ved at tyngre (saltere/kaldere) vann sildrer inn på dypet, vil giftigheten utløse en lokal økokatastrofe på grunna. Fisk flykter og bunndyr dør av ren forgiftning eller oksygenmangel. Slike hendelser kan legge produktive fjorder øde i flere år.
Ved innblanding med friskt vann nøytraliseres hydrogensulfid og oksygen innbyrdes til hvitt svovel og vann.


== Litteratur ==
Strøm, K.M. (1936). Land-Locked Waters. Hydrography and bottom deposits in badly-ventilated Norwegian fjords with remarks upon sedimentation under anaërobic conditions. Oslo: Det Norske Videnskaps-Akademi.  [I. Mat.-Naturv. Klasse. 1936. No. 7. 85 pp. + 9 Pl.]
Ariane 5

Ariane 5 er den siste, og hittil kraftigste, bæreraketten utviklet av Den europeiske romfartsorganisasjonen ESA. Ariane 5-prosjektet ble påbegynt i 1987 som en fortsettelse av Ariane-programmet. Den første testoppskytingen i 1996 feilet, mens den neste i 1997 ble delvis vellykket. I 1999 ble første kommersielle Ariane 5-rakett skutt opp med X-ray Multi-Mirror satellitt. 
Den er skreddersydd for å sende satellitter inn i geostasjonær overføringsbane (GTO), selv om den også blir brukt for oppskytning til MEO, LEO og solsynkrone baner. Den kan sende opp to fullvoksne satellitter og er 98.5 % pålitelig. Hovedkvarteret til ArianeSpace befinner seg i Paris, mens launchpad er i Kourou i Fransk Guyana.
ENVISAT ble løftet opp i bane ved hjelp av en Ariane 5-bærerakett.
Navnet kommer fra den greske gudinnen Ariadne. 


== Utgående raketter ==
Ariane 5 G (Generic), 1996-2003 (16 oppskytninger)
Ariane 5 G+ , 2004 (3 oppskytninger)


== Operative raketter ==
pr. 8. april 2008

Ariane 5 GS , 2005- (5*, en GS tilbake)
Ariane 5 ECA (Evolution Cryotechnique type A), 2002- (12*)
Ariane 5 ES-ATV (Evolution Storable-Automated Transfer Vehicle), 2008-?? (1*)


== Fremtidige raketter ==
Ariane 5 ECB (Evolution Cryotechnique type B)


== Eksterne lenker ==
(en) Ariane 5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
forskning.no om Ariane 5 på veg til kometen Wirtanen
Per Østvold

Per Østvold (født 28. april 1949 i Rygge i Østfold) er en norsk politiker og organisasjonsmann.
Fra 1970 studerte han juss i Oslo. I 1976 ble han ansatt i Linjegods, og var aktiv i Linjegodsstreiken samme året. Han ble leder i Oslo Transportarbeiderforening i 1986, og ble valgt som forbundssekretær i Norsk Transportarbeiderforbund i 1991. Han overtok som leder i 1996, og satt som leder fram til juni 2009.  
Østvold har også vært leder i Nordisk Transportarbeiderføderasjon, medlem av arbeidsutvalget og styret i Europeisk Transportarbeiderføderasjon og i Internasjonal Transportarbeiderføderasjon. 
Han var medlem av Det norske Arbeiderparti fra 1967 til 1971. I 1972 ble han medlem av SUF(m-l), og fra 1974 til 1990 var han medlem i AKP(m-l). I 1991 ble ham medlem av Sosialistisk Venstreparti (SV), hvor han har hatt en rekke tillitsverv. Østvold har vært leder i Oslo SV.
Han var styreleder i Manifest Analyse fram til 2012. 
Østvold ble i 2011 valgt som leder for det folkevalgte bydelsutvalget i Grunerløkka bydel i Oslo, og satt i denne posisjonen til 2015.  


== Eksterne lenker ==
(en) Per Østvold – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Per Østvold hos Stortinget 
(no) Per Østvold hos Norsk senter for forskningsdata 
 Wikiquote: Per Østvold – sitater
PostNord

PostNord AB er et svensk-dansk post- og logistikkforetak, stiftet som et svensk aksjeselskap med hovedkontor i Solna i Sverige. Foretaket eies av den svenske staten med 60 prosent og den danske staten med 40 prosent. Stemmene fordeles likt mellom den svenske og den danske staten. I 2019 ble Annemarie Gardshol ansatt som administrerende direktør for konsernet, med tiltredelse 1. november 2019. Christian Jansson var styreformann i konsernet per desember 2021.PostNord ble stiftet som et moderselskap for de nasjonale postoperatørene Posten Sverige og Post Danmark, som offisielt fusjonerte med virkning fra 24. juni 2009. I henholdsvis 2015 og 2016 ble Posten Sverige og Post Danmark innlemmet i moderselskapet.Konsernets logistikkvirksomhet besto tidligere av 16 selskaper i Norden. I 2013 ble denne delen samlet under en felles merkevare, med navnet PostNord Logistics, som endret navn til PostNord i 2014.


== Virksomheten i Norge ==
PostNord AS er den norske delen av det nordiske konsernet PostNord AB.  Hovedkontoret ligger på Alfaset i Oslo. Robin Olsen er administrerende direktør, mens Annemarie Gardshol er styreleder. I 2020 hadde den norske virksomheten en omsetning på 4,6 milliarder kroner, rundt 1500 fast ansatte, og rundt 900 innleide sjåfører. 
Selskapet har et landsdekkende distribusjonsnett med 25 avdelinger, sorteringsanlegg på Alfaset og Langhus, og jobber med nye terminalprosjekter i Drammen, Bergen, Langhus og Trondheim innen 2024.


=== Historikk ===
Selskapet ble etablert i Norge i 1926 under navnet Tollpost for å gjennomføre fortolling og distribusjon av pakker fra utlandet. Gjennom fusjonen med biltransportselskapet Globe, som hadde blitt etablert i 1951, fikk selskapet navnet Tollpost/Globe, senere skrevet Tollpost Globe.
Tollposts opprinnelige logo var en T i en sirkel. Oslo Sporveier begynte å bruke en tilsvarende logo og fikk beholde denne mot å betale en erstatning til Tollpost. Globe hadde brukt en blåfarget logo, mens Tollpost opprinnelig hadde brukt sort og rødt. I 1976 fikk selskapet navnet Tollpost/Globe AS og logoen med en grind/tellemerke oppstod. Samtidig ble firmafargene gult og grønt valgt. Selskapet gikk over til en blå firmafarge etter årtusenskiftet.
I 2012 ble Eek Transport, Harlem Transport AS, Mereco AS og Byrknes Auto AS fusjonert inn i Tollpost Globe.Tollpost Globe ble solgt til det svenske postvesenet i to omganger: 50 prosent av eierskapet ble overdratt fra danske DSV til Posten AB i 2001, mens resterende ble solgt til Posten AB i 2008. Da Posten AB og det danske postvesenet Post Danmark A/S fusjonerte i 2009, og dannet PostNord, var Tollpost Globe heleid av PostNord. Tollpost Globe skiftet navn til PostNord Logistics 2. januar 2014, og videre til PostNord AS 1. juni 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Postnord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 


== Se også ==
Posten Norge og Bring
Johann Karl Ehrenfried Kegel

Johann Karl Ehrenfried Kegel (født 3. oktober 1784 i Mansfeld, Tyskland, død 25. juni 1863 i Odessa) var en tysk agronom og forskningsreisende. I perioden 1841–1847 reiste han igjennom Kamtsjatka.


== Referanser ==
Shiraz (andre betydninger)

Shiraz kan vise til:

Shiraz (by) (persisk شیراز), en by i det sørvestlige Iran (Persia)
Shiraz (vindrue), en vindrue, også kalt Syrah
Ryan Peake

Ryan Anthony Peaker, bedre kjent som Ryan Peake, (født 1. mars 1973 i Brooks, Alberta, Canada) er gitarist og pianist (i noen sanger) i det canadiske bandet Nickelback. Peaker spiller på Les Paul og Gibson gitarer. Han synger koret på sangene, ilag med Danial Adair (trommer).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ryan Peake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ryan Peake på Internet Movie Database 
(en) Ryan Peake hos The Movie Database 
(en) Ryan Peake på Discogs 
(en) Ryan Peake på MusicBrainz 
(en) Ryan Peake på AllMusic
Mike Kroeger

Michael Douglas Henry Kroeger (født 25. juni 1972 i Hanna, Alberta, Canada) er bassist i det canadiske bandet Nickelback. Han spiller som regel på en bassgitar som er spesialtilvirket for ham av instrumentmakeren Spector. Mike Kroeger er halvbror til bandets vokalist Chad Kroeger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Kroeger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mike Kroeger på Internet Movie Database 
(en) Mike Kroeger hos The Movie Database 
(en) Mike Kroeger på Discogs 
(en) Mike Kroeger på MusicBrainz 
(en) Mike Kroeger på Songkick
Daniel Adair

Daniel Patrick Adair, bedre kjent som Daniel Adair (født 19. februar 1975) er trommeslager i det canadiske bandet Nickelback. Han var tidligere trommeslager i bandet 3 Doors Down og tok over etter Ryan Vikedal i Nickelback i 2003. Hans første album med bandet var All The Right Reasons som ble gitt ut i 2005. Adair begynte å spille trommer da han var 13 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Daniel Adair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daniel Adair på Internet Movie Database 
(en) Daniel Adair hos The Movie Database 
(en) Daniel Adair på Discogs 
(en) Daniel Adair på MusicBrainz 
(en) Daniel Adair på AllMusic 
Daniel Adair på Twitter 
Daniel Adair på Myspace
Bjørn Willberg Andersen

Bjørn Willberg Andersen (født 1959) er en norsk skuespiller hovedsakelig kjent fra scenen. Han er ansatt ved Den Nationale Scene.
Andersen gikk ut fra Statens Teaterhøgskole i 1988 og har siden vært ansatt ved Den Nationale Scene (fast fra 1989). Han har i tillegg medvirket i flere radiohørespill. I sine yngre dager var han tilknyttet et friteatermiljø i Bergen. 
Han scenedebuterte som profesjonell i Ibsens Samfundets støtter (1988) ved Den Nationale Scene. Han har siden spilt i både drama, klassikere og musikaler. Han har hatt fremtredende roller i stykker som blant annet I våre hjerter (1990), Bruredansen (1991), Peer Gynt (1993), Og aldri skal vi skiljast (1994), Vildanden (1996), Mirad (1999), Besøk (2000), Seks personer søker en forfatter (2001), Påske (2001), Jo,jo – bevares vel!! (2002), Kiss Me, Kate (2002), Sugar (2004) Don Ranudo (2004), Kameliadamen (2004), Funny Girl (2005), Draum om hausten (2005), Falne Engler (2006), Sånne som oss (2014), Hellemyrsfolket (2014) og Vår ære/vår makt (2016). Han har gjort seg spesielt bemerket i rollen som Varg Veum, som han har spilt både på scenen (Falne engler, 2006) og i flere radiohørespill (I mørket er alle katter grå, 1993; Tornerose sov i hundre år, 1996; Bitre blomster, 2003; Bukken til havresekken, 2005; Dødens drabanter, 2009).
I 2017 debuterte han som dramatiker med musikkteater-forestillingen Engler over Møhlenpris, hvor han også selv spilte.
Andersen filmdebuterte i Drømspel (1994) og har siden medvirket i noen mindre biroller. Han har også hatt noen mindre biroller på TV.
I 1996 ble han tildelt Pernillestatuetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Willberg Andersen på Internet Movie Database 
(en) Bjørn Willberg Andersen hos The Movie Database
Curb

Curb er debutalbumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut i 1996 og etterfulgte EP-en Hesher. Sangen «Fly» ble gitt ut som singel fra albumet. 


== Sporliste ==
«Little Friend» – 3:48
«Pusher» – 4:00
«Detangler» – 3:41
«Curb» – 4:51
«Where?» – 4:27
«Falls Back On» – 2:57
«Sea Grove» – 3:58
«Fly» – 2:53
«Just For» – 3:54
«Left» – 4:03
«Window Shopper» – 3:42
«I Don't Have» – 4:07


== Referanser ==


== Kilder ==

(en) Curb på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Curb på MusicBrainz 
(en) Curb på Spotify 
(en) Curb på AllMusic
The State (album)

The State er det andre albumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut 7. mars 2000 med «Leader of Man» som singel. 
Siden bandets første album hadde Ryan Vikedal erstattet Brandom Kroeger som trommeslager. Etter utgivelsen ventet en ny tilværelse for bandet. Fra å være et ukjent band få visste om, spilte de nå foran store folkemasser. Albumet ble raskt populært og solgte over 500 000 kopier på kort tid.


== Sporliste ==
«Breathe» – 3:58
«Cowboy Hat» – 3:56
«Leader of Man» – 3:30
«Old Enough» – 2:45
«Worthy to Say» – 4:06
«Diggin' This» – 3:01
«Deep» – 2:48
«One Last Run» – 3:30
«Not Leavin' Yet»  – 3:45
«Hold Out Your Hand» – 4:08


== Eksterne lenker ==
(en) The State på Discogs 
(en) The State på MusicBrainz 
(en) The State på Spotify 
(en) The State på AllMusic