jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dunsparce

Dunsparce (ノコッチ Nokocchi på japansk, Dummisel på tysk og Insolourdo på fransk) er en figur i den animerte serien Pokémon.


== Utseende ==
Dunsparce minner litt om en slange, og er basert på tsuchinoko fra japansk mytologi. Den har verken armer eller bein. Kroppen er gul og timeglassformet, med to små vinger på sidene, et bor i stedet for hale, og to pigger under haken. Magen og markeringene på ryggen dens er blå.


== Biologi ==
Dunsparce lever i grotter og under bakken. De enkle vingene tillater den å sveve like over bakken, og gir den et alternativ til å krype for å komme seg fra et sted til et annet. Det er ikke stort mer man vet om Dunsparse, ettersom den både er veldig sjelden og sky. Hvis den oppdager at den er sett, graver den seg fort ned ved hjelp av haleboret.


== Eksterne lenker ==

(en) «Dunsparce» på Bulbapedia
Fraudcast News

«Fraudcast News» er den 22. og siste episoden av TV-serien Simpsons' 15. sesong. Tittelen er et ordspill rundt navnet på James L. Brooks' film Broadcast News fra 1987. 


== Handling ==
I Springfield finner en seremoni som er dedikert til deres nyeste nasjonalpark Geezer Rock sted. Geezer Rock er en stein som ser ut som New Hampshires falne Old Man of the Mountain, og Lisa skal lese et dikt der. Homer har imidlertid sett en kvist i øyet på steinen som han drar ut, noe som fører til at steinen faller sammen.
Lisa blir lei seg da hun ikke får les diktet sitt, og Marge foreslår at hun publiserer det. Burns, som forsvant da Geezer Rock falt sammen, kommer tilbake igjen, og han oppdager at ingen har savnet ham mens han var borte. For å forbedre sitt inntrykk blant innbyggerne i Springfield bestemmer han seg for å kjøpe samtlige mediebedrifter i Springfield. Lisa distribuerer imidlertid sitt første nummer av avisen sin, «The Red Dress Press», som blir godt mottatt. Hun får hjelp av blant andre Bart, Milhouse og Ralph for å publisere det andre nummeret av avisen.
Burns kjøper alle mediebedrifter i Springfield unntatt Lisas avis. Hans meninger blir til og med fremstilt på Itchy & Scratchy (som han har tatt over manusskrivningen og regien av). Burns forsøker å lure Lisa til å selge ved å tilby henne ponnier, men hun nekter å la seg lure. Burns får imidlertid hevn mot Lisa ved å slå av strømmen til familien Simpson. Lisa skriver sitt neste nummer av avisen ved hjelp av et gammelt stensilapparat som Skinner brukte under vietnamkrigen. Burns har en alvorlig samtale med Homer slik at han kan grave frem noen av Lisas skitne hemmeligheter. Lisa gir opp avisen sin, men Homer vet råd, og lager sin egen avis. Også en rekke andre innbyggere i Springfield lager sine egne uavhengige aviser.
Leirklining

Leirklining er en blanding av leire, halm og kumøkk som over store deler av verden brukes eller har vært brukt som materiale til husbygging.
Leiren ble som oftest klint på et flettverk av kvister. Helt opp til begynnelsen av 1900-tallet ble det i nordeuropeiske hus av bindingsverk brukt leirklining på flettverk til å tette mellom stolpene i veggene.Leirklint flettverk er en av de tidligst påviste byggemåter for vegger, noe som bekreftes av etymologien for mange ord i germanske språk. Det norske ordet 'vegg' er beslektet med ordet 'vidje' og antyder at flettverk av vidjer er et eldgammelt veggmateriale. Det tyske ordet for vegg, 'Wand', kommer fra en indoeuropeisk rot som betyr 'å vinde, flette eller sno'. På dansk bruktes ordet 'vendring' om innflettingen av tynne kvister mellom «staver» i bindingsverkets «tavler», før naboene i landsbyen ble invitert til dugnad eller «klinegilde».Ved arkeologiske undersøkelser finner man ofte leirklining i form av fragmenter av brent leire med avtrykk av flettverk på tuftene etter nedbrente forhistoriske langhus.


== Referanser ==
EyeOS

eyeOS er et fritt webbasert operativsystem som kjøres direkte i nettleseren. eyeOS er skrevet i PHP, XML og JavaScript, og omtales som et cloud computing operativsystem. Basisinstallasjonen inneholder hele skrivebordsmiljøet og 67 programmer og verktøy. Systemet er en åpen kildekode og hele pakken er lisensiert under «AGLP».
eyeOS inneholder enkle applikasjoner for tekstbehandling og regneark. Serveren kan integreres med OpenOffice.org slik at brukerne kan bruke filer i ODF eller MS Office XP/2000 format. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) EyeOS – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Packages.eyeOS.org – eyeOS Programvare
eyeOS.info – Logg inn til din egen eyeOS på en ekstern server.
Xai-Xai

Xai-Xai er en by sør i Mosambik med om lag 119 000 innbyggere (estimert for 2010). Byen er hovedstad i provinsen Gaza.
Xai-Xai ligger nær Indiahavet, ved Limpopo-elven. Den ligger ved EN1-vegen nordøst for Maputo og er kjent for sine strender ved Praia do Xai-Xai.


== Referanser ==
Malteri

Et malteri er en bedrift, eller et produksjonsledd i en bedrift, som fremstiller malt. 
Større bryggerier har gjerne eget malteri, mindre bryggerier kjøper gjerne ferdig malt. Malt blir også brukt til produksjon av enkelte typer whisky.
Produksjonen foregår i flere faser:

Rensing – Kornet (som regel bygg) blir vasket og renset.
Bløtlegging – Kornet blir lagt i bløt i vann (2-3 dager). Kornet skal inneholde minst 40% vann.
Spiring – Det bløtede kornet blir lagt til spiring i et fuktig og varmt miljø (ca. 5 dager). Ved spiringen dannes det flere enzymer i kornkjernen. Enzymet diastase spalter stivelse til sukker (typisk maltose), som blir til alkohol og kulldioksid under den senere gjæringen.
Tørking – Spiringen blir stanset etter et visst tidspunkt, og kornet (massen) blir deretter tørket (ristet) med varm luft.Ved fremstilling av malt dannes det flere smaks- og farvestoffer.
Ulik spiring og tørking gir ulike typer malt (f.eks bayermalt og pilsnermalt).
Et biprodukt ved fremstilling av malt er mask. Masken er de delene av kornet som er uoppløselige. Masken blir brukt til dyrefor (særlig storfe) på grunn av høyt innhold av næringsstoffer.


== Se også ==
Ølbrygging
Inhambane

Inhambane er en by sør i Mosambik, ved Inhambane-bukta. Den er hovedstad i provinsen Inhambane og har en befolkning på 77 000 innbyggere.
Den ble grunnlagt av swahiliske handelsmenn, og byen vokste som en havn for handel med slaver og elfenben i det 18. århundre, hovedsakelig under indisk kontroll. Det ble ødelagt i 1834 av Soshangane, men vokste raskt i den andre halvdelen av århundret som er perioden dens katedral og gamle moské er fra. En jernbane ble bygget, men den forfalt senere.
Byen har nå et museum og et marked og er kjent for sine nærliggende strender. Ferjer går fra byen til Maxixe.
Knut Knudsen

Knut Knudsen (født 12. oktober 1950 i Levanger) er en norsk tidligere proffsyklist og olympisk mester som representerte IL Sverre.
Knudsen vant 4 000 meter forfølgelsesritt på bane i Sommer-OL 1972 og i VM 1973. Han vant NM elleve ganger, og har to kongepokaler. Han syklet profesjonelt i Italia fra 1974 til 1981 og har seks etappeseire fra Giro d'Italia. I tillegg til etappeseire i Giro d'Italia har han ved to anledninger, i 1975 og i 1981, syklet med den rosa ledertrøya i det prestisjefylte rittet. Han ble kåret til verdens beste temporytter av to av de største sportsmagasinene i verden fra 1979 til 1981. Tilsammen vant han 49 proffseire.
I 1980-årene var han en periode engasjert som trener i Glåmdal Sykleklubb og var visepresident i Norges Cykleforbund 1991-1993.Etter OL-gullet i 1972 ble Knudsen tildelt Morgenbladets gullmedalje, Fearnleys olympiske ærespris og Sportsjournalistenes statuett som årets idrettsnavn i Norge. Statuetten som årets idrettsnavn fikk han også det påfølgende året for VM-seieren.
I 1977 gav han ut boken På hjul med K.K. sammen med Torbjørn Børte.


== Viktigste seire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Knudsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Knut Knudsen på Internet Movie Database 
(en) Knut Knudsen – Olympedia 
(en) Knut Knudsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Knut Knudsen – ProCyclingStats 
(en) Knut Knudsen – Cycling Archives 
(en) Knut Knudsen – CycleBase 
(en) Knut Knudsen – TheSports.org
Chimoio

Chimoio er hovedstaden i provinsen Manica i Mosambik. Den er den femte største byen i landet med en befolkning på 177 608 innbyggere (1997). Den ligger rundt 95 km fra grensen til Zimbabwe og beskrives til tider som mer zimbabwisk enn mosambisk.
Byens navn i kolonitiden var Vila Pery. Byen ligger ved jernbanen fra Beira til Harare, nær Cabeça do Velho.
Matola

Matola er en by sør i Mosambik med en befolkning på 440 927 innbyggere (1997). Den ligger vest for landets hovedstad Maputo. Den er hovedstad i provinsen Maputo og har hatt sin egen valgte styresmakt siden 1998. 
Matola er et industrisenter med en viktig havn for mineraler (krom og jern) og annen eksport fra Swaziland og Sør-Afrika. Den har petroleum-raffinerier (for tiden uten aktivitet) og diverse industri som produserer produkter som såpe, sement og landbruksmaterialer. Det viktigste av disse er et aluminiumsverk, satt i drift i 2002, som mer en fordoblet Mosambiks BNP.
Navnet Matola kommer fra et vanlig familienavn, Matsolo, et ronga-kongedømme som eksisterte i denne regionen da kolonistene ankom.
Nampula

Nampula er hovedstaden i provinsen Nampula i Mosambik. Den har en befolkning på 314 965 (1997), noe som gjør den til den største byen i det nordlige Mosambik. Her ligger Mosambiks nasjonale etnografiske museum, et marked, en katedral og en moské.
En jernbanelinje betjener byen og et jernbaneverksted ligger her.
Lichinga

Lichinga er en by som er hovedstad i provinsen Niassa i Mosambik. Den ligger nesten 1500 moh på Lichinga-platået, øst for Niassasjøen (Malawisjøen). Byen har en befolkning på 112 000 innbyggere og ble grunnlagt som Vila Cabral og har en flyplass. 
En gren av jernbanen fra havnen til Nacala stopper i denne byen.
Niassa-kompaniet

Niassa-kompaniet (portugisisk: Companhia do Niassa) var et kongelig selskap i den portugisiske kolonien Mosambik som hadde rettigheter til området som i dag inkluderer provinsene Cabo Delgado og Niassa.
Sent i det 19. århundre var Portugals dominans over Mosambik truet av Storbritannia og Tyskland som planla å dele Mosambik mellom seg. Portugal manglet kapitalen til å kolonisere Mosambik skikkelig, derfor leiet det ut landet og dets folk til andre. Innen 1891 var en tredjedel av landet leid ut til tre britiske selskaper, Mosambik-kompaniet, Zambezi-kompaniet og Niassa-kompaniet. Territoriet til Niassa-kompaniet dekket det nordlige Mosambik, nord for elva Lurio.
Makten til Niassa-kompaniet var basert på chibalo-systemet, tvangsarbeid, som tvang mosambikerne til å arbeide på plantasjer, bomullsåkre og på oggentlige prosjekter. I tillegg var mosambikerne tvunget til å betale hytteskatt for å holde dem i gjeld. Chibalo-systemet gjorde at Niassa-kompaniet kunne etablere plantasjer og tvinge bøndene til å arbeide for seg og hindre dem i å dyrke egne avlinger som de kunne selge.
Niassa-kompaniet grunnla i 1904 byen Porto Amélia som i dag heter Pemba. Porte Amélia ble hovedkvarteret til Niassa-kompaniet.
27. oktober 1929 gav Niassa-kompaniet sitt territorium tilbake til den portugisiske styresmakten.
Enige og tro inntil Dovre faller

Enige og tro inntil Dovre faller eller Enige og tro til Dovre faller er den såkalte Eidsvoll-eden fra 1814. Eden ble avlagt som et løfte etter at forhandlingene under Riksforsamlingen på Eidsvoll ble avsluttet 20. mai 1814. Ifølge Nicolai Wergeland tok representantene etter forslag i avslutningstalen til Jens Schow Fabricius (1758–1841) hverandre da i hendene, dannet en brorskapskjede og ropte «Enige og troe, indtil Dovre falder!». På nynorsk lyder Eidsvolleden «Einige og tru til Dovre fell».
Enigheten og broderkjeden var ikke fullstendig, for to representanter hadde meldt sykdomsforfall før det avsluttende møtet fordi de ikke ville utsette seg for flere ukvemsord fra sine politiske motstandere. Det var to lederskikkelser i det såkalte unionspartiet, grev Herman Wedel Jarlsberg og Severin Løvenskiold.Ordene har siden blitt gjentatt i  norsk politikk og kultur som slagord for nasjonal patriotisme, uavhengighet, samhold og demokrati, blant annet i nasjonsbyggingsperioden på 1800-tallet og unionsoppløsningen i 1905.
Dovre har i lang tid hatt en viktig posisjon i Norges nasjonale bevissthet, der Dovrefjell representerer det evige, uforanderlige, trygge og grunnfestede. Også i norsk eventyrtradisjon representerer Dovre det eldgamle og trolske. I eventyret En aften i nabogården fra Asbjørnsen og Moes eventyramling fra 1845 heter det at «(...) på Dovrefjell har der naturligvis alle dager vært like så gode trollkjerringmøter som på Bloksberg.» Henrik Ibsen valgte dessuten navnet Dovregubben på sin karikatur av det selvgode og sneversynte norske i sitt dramatiske dikt Peer Gynt fra 1867.

		

		


== Referanser ==


== Se også ==
Riksforsamlingen på Eidsvoll
For Norge, Kiempers Fødeland, Sønner av Norge og Ja, vi elsker dette landet


== Eksterne lenker ==
Jens Schow Fabricius: Enige og troe indtil Dovre falder!, tale ved avslutningen av Riksforsamlingen på Virksomme ord
Gå planken

Å gå planken er en henrettelsesmetode som har vært ansett for å være utstrakt brukt blant pirater. Metoden, slik den er beskrevet, går ut på å tvinge offeret til å gå ut på en planke som strekker seg ut fra siden av et skip, for på denne måten å falle i havet. I de fleste beskrivelser er hendene bundet og havet rundt båten fullt av hai. Det finnes imidlertid lite av håndfaste bevis på at bruk av denne henrettelsesmetoden var utstrakt. Det har blitt en del av den moderne piratmytologien og er ofte beskrevet i bøker og på film, deriblant i teaterstykket Peter Pan og i historiene om Kaptein Sabeltann. Å gå planken må ikke forveksles med straffemetoden kjølhaling, der offeret ble bundet i et tau og trukket under skroget av båten og opp på den andre sida.


== Litteratur ==
Seitz, C. Under The Black Flag, Dail Press, 1925 (utgitt på ny av Dover Publications i 2002, ISBN 0-486-42131-7)


== Eksterne lenker ==
A Pyrate's Life: Punishment (på engelsk)
BlackBeard Lives: Did you know ? (på engelsk)
Porta-potti

Porta potti er et varemarke for et bærbart toalett som er i utbredt bruk i båter, campingvogner, på hytter, campingplasser, i biler som driver langtransport og lignende steder som ikke er tilknyttet et godkjent avløpssystem.
Varemerket Porta Potti har i engelskspråklige land utviklet seg til å bli generisk betegnelse for portable toaletter. I denne forbindelse viser det til at produktet er lite som en tisse potte, pee-pot, eller potty.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20130510022652/http://portapotti.no/
Helosciomyzidae

Helosciomyzidae er en artsfattig familie av fluer som lever på den sørlige halvkulen. Som det går fram av det latinske navnet, ligner de på kjerrfluer (Sciomyzidae) og sumpfluer (Heleomyzidae). De ble tidligere regnet til kjerrfluene, men danner sannsynligvis en gruppe for seg, selv om det er mulig at noen av slektene nevnt i den systematiske oversikten bør plasseres mellom kjerrfluene. I likhet med sumpfluene har de mange kraftige, korte børster på vingefremkanten (costa), slik at denne ser piggete ut. Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne fluefamilien.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen tovinger, Diptera
Fluer, Brachycera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Gruppen Schizophora
Overfamilien Sciomyzoidea
Familien Helosciomyzidae
Slekten Cobergius Barnes, 1981
Cobergius vittata (Macquart, 1851)  – Australia, også Tasmania
Slekten Dasysciomyza Barnes, 1981  – New Zealand
Dasysciomyza setuligera (Malloch, 1922)
Dasysciomyza pseudosetuligera (Tonnoir & Malloch, 1928)
Slekten Eurotocus Steyskal, 1979
Eurotocus australis Steyskal, 1979  – Australia
Slekten Helosciomyza Hendel, 1917
Helosciomyza anaxantha Steyskal, 1979  – Tasmania
Helosciomyza australica Steyskal, 1979  – Australia
Helosciomyza ferruginea Hendel, 1917  – Australia
Helosciomyza fuscinervi (Macquart, 1851)  – Australia
Helosciomyza macalpinei Steyskal, 1979  – Australia
Helosciomyza subalpina Tonnoir & Malloch, 1928  – New Zealand
Slekten Napaeosciomyza Barnes, 1981  – New Zealand
Napaeosciomyza rara (Hutton, 1901)
Napaeosciomyza spinicosta (Malloch, 1922)
Napaeosciomyza subspinicosta (Tonnoir & Malloch, 1928)
Slekten Neosciomyza Barnes, 1981
Neosciomyza anhecta (Steyskal, 1979)  – Tasmania
Neosciomyza luteipennis (Steyskal, 1979)  – Australia
Slekten Polytocus Lamb, 1909  – New Zealand
Polytocus costatus Harrison, 1976
Polytocus spinicosta Lamb, 1909
Slekten Sciogriphoneura Malloch, 1933  – Sør-Amerika
Sciogriphoneura brunnea Steyskal, 1977  – Brasil
Sciogriphoneura nigriventris Malloch, 1933  – Chile
Slekten Scordalus Barnes, 1981
Scordalus femoratus (Tonnoir & Malloch, 1928)  – New Zealand
Slekten Xenosciomyza Tonnoir & Malloch, 1928  – New Zealand
Xenosciomyza prima Tonnoir & Malloch, 1928
Xenosciomyza turbotti Harrison, 1955


== Kilder ==
Catalogue of Australian and Oceanian Diptera (katalog over Australias og Oseanias tovinger). [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Helosciomyzidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Helosciomyzidae i Encyclopedia of Life 
(en) Helosciomyzidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helosciomyzidae hos NCBI 
(en) Kategori:Helosciomyzidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Helosciomyzidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Sandefunnet

Sandefunnet er en rik kvinnegrav som ble avdekket ved arkeologiske undersøkelser av en utpløyd gravhaug i 2005 ved gården Sande i Farsund kommune, Vest-Agder. I graven ble det blant annet funnet:

En 17 cm lang forgyllet relieffspenne i sølv
To småspenner
To hektespenner
Flere perler i glass og rav
Et vevsverd
En pinsett
To leirkar
TekstilresterGraven har mye til felles med andre graver i området, men er spesiell da få andre graver har blitt fagkyndig undersøkt. Funnet ble undersøkt av og er konservert ved Kulturhistorisk museum i Oslo.


== Eksterne lenker ==
Kulturhistorisk museums nettside om funnet
Slottsfjellfestivalen

Slottsfjellfestivalen, eller egentlig Slottsfjell Festival, ofte bare kalt Slottsfjell, er en rock- og popfestival som arrangeres på Slottsfjellet i Tønsberg i Vestfold hver sommer. Som regel blir den arrangert i midten av juli.
Konsertscener og publikumsområder anlegges blant ruinene av middelalderfestningen Tunsberghus på Slottsfjellet og området rundt. Det avholdes også konserter i andre lokaler i byen. Festivalen ble i nyere tid for første gang arrangert i 2003. En serie rockefestivaler med samme navn ble også arrangert tidlig på 1980-tallet fram til og med 1983.
Festivalen ble til og med 2015 arrangert fra torsdag til lørdag, og hadde en kapasitet på 12 500 publikummere per dag. Festivalen har totalt fem scener oppe på fjellet; «Kongescenen», «Baglerscenen», «Tårnlunden», «Urørtscenen» og «Kastellscenen» i tillegg til to campingvogn-scener.
Slottsfjell har også klubbscener i byen hvor festen fortsetter etter at festivalområdet stenger.
I 2016 ble festivalen arrangert i fire dager, fra 13. til 16. juli. I 2017 ble festivalen arrangert i fire dager, fra 12. til 15.juli. I 2018 varte festivalen i tre dager. Det ble ikke arrangert festival i 2019.


== Band og artister ==


=== 2003 ===


=== 2004 ===


=== 2005 ===


=== 2006 ===
Slottsfjellfestivalen i 2006 ble avholdt 20. til 22. juli. 

Kings of Convenience måtte avlyse sin konsert på grunn av matforgiftning. I alt 21 250 billetter ble solgt til konsertene fra torsdag til lørdag.


=== 2007 ===


=== 2008 ===


=== 2009 ===
Slottsfjellfestivalen i 2009 ble avholdt 16. til 18. juli.


=== 2010 ===
Slottsfjellfestivalen i 2010 ble avholdt 15. til 17. juli.


=== 2011 ===
Headlinere

 Anthrax
 Biffy Clyro
 Crystal Castles
 Erasure
 Grinderman
 Kaizers Orchestra
 Madcon
 Monster Magnet
 Röyksopp
 Datarock


=== 2012 ===
Slottsfjellfestivalen i 2012 ble avholdt 19.–21. juli.


== Annet ==
Det har i over hundre år blitt avholdt konserter, teaterforestillinger og andre arrangementer på og ved Slottsfjellet. 18. juni 1932 avholdt Norges Bondelag et historisk skuespill på Slottsfjellet med Karl Holter i rollen som Kong Sverre. Arrangementet trakk til seg omkring 20 000 mennesker. Til Tønsbergs 1100-årsjubileum i 1971 skrev Kåre Holt et historisk drama om prinsessa Kristina av Tunsberg. Det ble framført som fast sommerteater i flere år på friluftscenen på Vestfold Fylkesmuseums område på Tallak rett nord for fjellet. Blues-legenden BB King opptrådte på Slottsfjellet under Vestfold Festspillene i juni 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Slottsfjellfestivalen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Konsertanmeldelser Slottsfjell Festival 2004: Kongelig Slottsfjellfestival
Konsertanmeldelser Slottsfjell Festival 2005: Årets fineste festival
Konsertanmeldelser Slottsfjell Festival 2006: Vidunderlig helg på Slottsfjellet
Festivalens hjemmeside: slottsfjell.no
Live: The Lionheart Brother på Blå
Noel Furlong

J.J. «Noel» Furlong (født 25. desember 1937 i Dublin, Irland, død 27. juni 2021 samme sted) er opprinnelig eier av en teppefabrikk, men er mest kjent for sin seier i WSOP i 1999. Han betegner seg selv som en hobbyspiller. Han ble den første fra Irland som vant WSOP.
Hans teppefabrikk har en omsetning på over $ 100 millioner, og fordi han som regel er opptatt med bedriften, deltar han kun på WSOP eller lokale turneringer i Irland.


== Eksterne lenker ==
(en) Noel Furlong – The Hendon Mob 
(en) Noel Furlong – World Series of Poker
Pastor

Pastor er en tittel som særlig blir brukt om menighetsledere i frikirkelige eller andre kristne trossamfunn registrert i henhold til lov om trudomssamfunn og ymist anna. Hos registrerte trossamfunn kan pastortittelen også erstattes av tittelen forstander, fordi dette er den tittel som benyttes under registrering hos Fylkesmannen.
Også hos ikke-kristne trossamfunn registreres lederen som forstander, men disse vil sjelden benytte pastortittelen, som konvensjonelt tillegges kristne trossamfunn.
Sekulærprester i den romersk-katolske kirke tituleres i visse land (Norge, Indonesia) også pastor. Ellers i den katolske kirke er pastor en ren stillingsbetegnelse: Sogneprest.
I Norge er tittelen ubeskyttet så lenge den ikke knyttes til et bestemt registrert trossamfunn, der det er vanlig at personen som innehar pastortittelen er ordinert / vigslet til sin stilling.
Ordet pastor er bibelsk (i latinsk oversettelse) kommer via tysk fra latin og betyr egentlig hyrde. Pastor/ hyrde i den kristne betydning gjenfinnes flere steder i Bibelen, bl.a. i Jeremias bok 3,15 og Efeserbrevet 4,11.
I Nederland betyr ”pastor” romersk-katolsk sogneprest.


== Avledede og sammensatte pastortitler ==
Tittelen pastor brukes også i avledede og sammensatte former:

Pastor loci eller pastor in loci betegner den prest som tjenestegjør i et bestemt geografisk område, sogneprest til f.eks. Glemmen menighet i Fredrikstad vil være "pastor loci Glemmen". Tittelen forkortes ofte P.L. eller p.l.
Pastor pastorum betegner pastorenes pastor, og tittelen brukes gjerne om den prest som har hyrdeansvar også for menighetens prester. En biskop vil f.eks. være pastor pastorum. Tittelen forkortes vanligvis PP, f.eks. som dagens romersk-katolske pave: "Benedictus PP. XVI"
Superintendent-pastor har samme betydning som "pastor pastorum". Uttrykket er svært vanlig i engelskspråklig sammenheng, og forkortes Supt.Pr. eller Supt. Pastor. Kirkesamfunn der tittelen superintendent erstatter tittelen biskop bruker ofte også denne sammensatte tittelen.


== Se også ==
Prest
Predikant
Eldste
Forstander
Carlos Mortensen

Juan Carlos «El Matador» Mortensen (født 13. april 1972 i Ambato i Ecuador) er en profesjonell pokerspiller.
Han er kjent som en løs spiller som bløffer ofte. Han flyttet fra Spania til USA på slutten av 90-tallet for å spille poker. Foruten seieren hans i WSOP i 2001 har han også vunnet WPT i 2004. Per 2006 har han vunnet $ 4 370 000 og 2 WSOP armbånd.
Mortensen blir også ofte ansett som den siste profesjonelle pokerspillerne som har vunnet WSOP. De senere vinnerne Robert Varkonyi, Chris Moneymaker, Greg Raymer, Joe Hachem og Jamie Gold ankom alle WSOP som amatører, de fleste av dem via såkalte satelites.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carlos Mortensen – Global Poker Index 
(en) Carlos Mortensen – The Hendon Mob 
(en) Carlos Mortensen – World Series of Poker 
(en) Carlos Mortensen – World Poker Tour