jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Diplo

Thomas Wesley Pentz (født 10. november 1978 i Tupelo i Mississippi), bedre kjent under artistnavnet Diplo, er en amerikansk dj, musikkprodusent, rapper og komponist som bor i Los Angeles i California. Han er grunnlegger og eier av platefirmaet Mad Decent, samt en av grunnleggerne av veldedighetsorganisasjonen Heaps Decent. Han er også kjent som en av medlemmene og grunnleggerne av musikkprosjektet Major Lazer. Hans EP Revolution fra 2013 debuterte på en 68.-plass på den amerikanske Billboard 200. Han er kjent for å samarbeide med rapperen M.I.A., en artist han i en periode hadde et forhold til, samt Skrillex, som sammen med han selv utgjør duoen Jack Ü.
Han har også sitt eget radioprogram på BBC Radio 1Xtra med navn Diplo and Friends.
Han har blant annet jobbet som lærer i Philadelphia.


== Diskografi ==


=== Studio album ===
Florida (2004)
Guns Don't Kill People... Lazers Do (2009) (som Major Lazer)
Free the Universe (2013) (som Major Lazer)
Skrillex and Diplo Present Jack Ü (2015) (med Skrillex som Jack Ü)
Peace Is the Mission (2015) (som Major Lazer)


=== EP-er ===
Express Yourself (2012)


=== Samlealbum ===
Random White Dude Be Everywhere (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Diplo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diplo på Internet Movie Database 
(en) Diplo hos The Movie Database 
(en) Diplo på Apple Music 
(en) Diplo på Discogs 
(en) Diplo på Discogs 
(en) Diplo på MusicBrainz 
(en) Diplo på SoundCloud 
(en) Diplo på Spotify 
(en) Diplo på Songkick 
(en) Diplo på Genius — sangtekster 
(en) Diplo på AllMusic 
(en) Diplo på AllMusic 
(en) Diplo på AllMusic 
Diplo på Twitter 
Diplo på Facebook 
Diplo på Instagram 
Diplo på YouTube 
Diplo på Myspace 
Diplo på TikTok 
Diplo på Snapchat
Schönborn (stat)

Schönborn var en tysk småstat i det nåværende nordlige Bayern, styrt av Schönborn-familien. Den lå syd for fyrstbispedømmet Bamberg og sydøst for fyrstbispedømmet Würzburg.
Schönborn oppstod som herskap på 1300-tallet. Herskapet ble opphøyet til baroni i 1663 og til grevskap i 1701. I 1717 ble det delt i to: Schönborn-Heutzenstamm og Schönborn-Wiesentheid.


== Herrer av Schönborn (1385–1663) ==
Gerhard (1385 – 1416)
Gerhard (1416 – 1460)
Johann II (1460 – 1490)
Johann IV ((1490 – 1529)
Georg II (1529 – 1560)
Philipp (1560 – 1589)
Georg IV (1589 – 1613)
Philipp Erwin (1613 – 1663)


== Baroner av Schönborn (1663–1701) ==
Philipp Erwin (1663 – 1668)
Johann Erwin (1668 – 1701)
Melchior Friedrich (1668 – 1701)


== Grever av Schönborn (1701–1717) ==
Johann Erwin (1701 – 1705)
Melchior Friedrich (1701 – 1717)
Universitets- og høgskolerådet

Universitets- og høgskolerådet, (UHR), er et samarbeidsorgan for universiteter, vitenskapelige høgskoler og institusjonsakkrediterte høgskoler i Norge.
Universitets- og høgskolerådet ble etablert 8. mai 2000 som en sammenslutning av Det norske universitetsråd og Det norske høgskoleråd. Det norske universitetsråd ble opprettet i 1958. Som samarbeidsorgan for norske universiteter og høyskoler arbeider UHR med forsknings- og høyere utdanningspolitikk og koordinering og arbeidsdeling innenfor universitets- og høyskolesektoren både på nasjonalt og internasjonalt nivå. Samarbeidet i Universitets- og høgskolerådet griper ikke inn i institusjonenes myndighetsområde slik dette er fastlagt i lov og reglement. Vedtak i styringsorganer og utvalg er derfor rådgivende for medlemsinstitusjonene. 
Frem til 2005 omfattet Universitets- og høgskolerådet bare statlige institusjoner. I 2005 ble to private høyere utdanningsinstitusjoner medlem av UHR. Kravet er at institusjonene skal være institusjonsakkreditert av NOKUT som høyere utdanningsinstitusjoner.
UHR har et representantskap og et styre.  Sunniva Whittaker er styreleder fra 1. juli 2021. Den daglige ledelse utøves av UHRs generalsekretær, som er Nina Sandberg
UHR har kontorer i Stortorvet 2 i Oslo sentrum.


== Styreledere i Universitets- og høgskolerådet ==
2000 – 2001 Tove Bull (Universitetet i Tromsø)
2001 – 2005 Kirsti Koch Christensen (Universitetet i Bergen)
2005 – 2007 Gunnar Stave (Høgskulen i Volda)
2007 – 2009 Jarle Aarbakke (Universitetet i Tromsø)
2009 – 2013 Jan I. Haaland (Norges Handelshøyskole)
2013 – 2016 Ole Petter Ottersen (Universitetet i Oslo)
2016 – 2017 Vidar Leif Haanes (leder), Liv Reidun Grimstvedt (nestleder)
2017 – 2019 Mari Sundli Tveit (leder), Inge Jan Henjesand (nestleder)
2019-2021 Dag Rune Olsen (leder), Anne Husebekk (nestleder)
4. januar 2021- 30. juni 2021 Anne Husebekk (leder) UiT Norges arktiske universitet Klaus Mohn (nestleder) Universitetet i Stavanger
2021-2023 Sunniva Whittaker (leder) Universitetet i Agder, Svein Stølen (nestleder) Universitetet i Oslo


=== Styre 2021-2023 ===
Faste representantene i styret
Sunniva Whittaker, rektor Universitetet i Agder (UiA), styreleder
Svein Stølen, rektor Universitetet i Oslo (UiO), nestleder
Klaus Mohn, rektor Universitetet i Stavanger (UiS)
Anne Borg, rektor Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU)
Øystein Thøgersen, rektor NHH
Arne Krumsvik, rektor Høyskolen Kristiania
Hanne Solheim Hansen, rektor Nord universitet
Gunnar Yttri, rektor Høgskulen på Vestlandet
Unn-Hilde Grasmo Wendler, direktør Norges idrettshøgskole
Tuva Todnem Lund, Norsk studentorganisasjon (NSO)
Herman Siggerud, Norsk studentorganisasjon (NSO)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UHRs hjemmeside
Truls Lie

Truls Olaf Lie (født 19. november 1957) er en norsk avismann og IT-gründer. Han er i dag ansvarlig redaktør for månedsavisen Ny Tid. Tidligere har han blant annet vært eier av og ansvarlig redaktør for Morgenbladet og den skandinaviske utgaven av Le Monde diplomatique.


== Biografi ==
Lie utdannet seg innen økonomi og IKT ved Agder distriktshøyskole fra 1979 til 1982. På 1980-tallet etablerte han to programvarefirmaer, Micro Software AS og Vega Software AS, før han studerte filosofi ved Universitetet i Oslo og Berkeley-universitetet i California. 
I 1993 kjøpte Lie Morgenbladet fra forretningsmannen Hroar Hansen. Lie var samtidig ansvarlig redaktør frem til 2003. Avisens format ble endret fra tabloid format til fullformat, og avisens profil fikk et økt intellektuell preg. I 2003 ble Morgenbladet kjøpt av Dagsavisen og Fritt Ord.I 2003 startet Lie den nordiske utgaven av Le Monde diplomatique, hvor han var ansvarlig redaktør frem til avisen ble kjøpt opp av Mediehuset i 2007. Lie og nåværende redaktør Remi Nilsen kjøpte avisen tilbake i 2010. Lie ble da daglig leder for avisen, der han også skrev fast om film. Han har siden også arbeidet som internasjonal dokumentarfilmskaper med produksjonsselskapet  FILM as, med en film om Jørgen Leth ("The Seduced Human", 2012), og filmen fra jordskjelvet på Haiti i 2010: "Kjære Haiti, hva nå?". Begge filmer er vist på NRK.Lie ledet det internasjonale dokumentarfilm-magasinet DOX, utgitt av European Documentary Network (edn.dk), som redaktør fra 2009–2013. Filmarbeidet er med Ny Tid fortsatt som kortfilmer (intervjuer) ifm avisens redaksjonelle linje.Fra februar 2015 tok han over redaktørstolen i Ny Tid, der han relanserte avisen med et nytt visuelt og redaksjonelt preg. Under ham har avisen blitt omarbeidet fra ukeavis til månedsavis med fokus på konflikt, kontrollsamfunnet og økologi. Avisen ble i 2016 også vedlagt Klassekampen som et fast månedlig bilag utover eget løssalg og abonnenter, men denne avtalen ble i slutten av september 2017 sagt opp av Klassekampen. Årsaken var at Ny Tid, ifølge Klassekampen, hadde brukt forrige utgave på «å bringe et større oppslag som ukritisk formidlet konspirasjonsmiljøenes påstand om terrorangrepet i New York 11. september 2001».I 2017 grunnla også Lie det europeiske dokumentarfilm-magasinet Modern Times Review som fullformatsavis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
nytid.no
https://www.lmd.no/
FILM AS:
Intervju i Aftenposten 27.01.15
Midtmaradalsbreen

Midtmaradalsbreen er en isbre i Årdal kommune i Vestland fylke. Breen ligger øverst i Midtmaradalen, mellom Midtmaradalstindane og Storen, i fjellområdet Hurrungane i den vestlige delen av Jotunheimen. Fra Midtmaradalsbreen renner elva Midtmaradøla.
Hole menighet

Hole  menighet og Hole sogn er synonyme med Hole kirkelige fellesråd og tilhører Ringerike prosti. Sognet omfatter hele Hole kommune i Viken. Det har to kiker og to kapell; Hole kirke, som er hovedkirke i sognet, Bønsnes kirke, som er ei lovekirke, Sollihøgda kapell og Helgelandsmoen kapell.
Menighetsrådet holder til i Hole kirkekontor ved Kjellerberget og har adresse Jomfrulandsveien 2, 3530 Røyse. Kontoret er åpent mandag, tirsdag og torsdag kl. 10:00–14:00.


== Eksterne lenker ==
Hole menighet
Emajõgi

Emajõgi er ei elv som renner mellom innsjøene Võrtsjärv og Peipsi i Estland. Elva renner gjennom Estlands nest største by Tartu og har en lengde på 101 km, men totalt 260 km om man regner med hele nettet av de lengste sideelvenes og løpet gjennom den store innsjøen Võrtsjärv midt i landet. Emajõgi er den eneste virkelig seilbare elva i Estland. Den ene sideelva, Pedja, er med sine 122 km faktisk lengre enn selve elva Emajõgi. 
Den er ei sakteflytende elv, med en høydeforskjell på bare 3,7 meter mellom innløpet og utløpet. Navnet Emajõgi betyr «Mors elv» på estisk. Like etter Tartu får den tilsig av sideelva Porijõgi.

Det går en rekke turistbåter på elva, som er populær for rekreasjon. Maleren Ado Vabbe (1892-1961) malte en rekke elve- og landskapsmalerier her. Ved Haaslavasjøen like etter Tartu, i Haaslava kommune, malte impresjonisten Endel Kõks (1912-1983) i 1943 et av sine siste bilder før han rømte til Tyskland og Sverige, da Sovjetunionen invaderte Estland. Andre malere som har virket her er Juhan Püttsepp og Eerik Haamer.
Haaslava har et oppdrettsanlegg for karpe på 48 hektar, og dette er landets største leverandør av ferskvannsfisk. Anlegget ble etablert i Sovjetperioden, sent på 1960-tallet.
De siste kilometrene fra Kastre(ni) og østover mot Peipussjøen er breddene ubebodd, her er det store myr- og sumpområder som strekker seg ut i det store deltaet. I deltaet ligger den gamle fiskelandsbyen Praagi som bare kan nås med båt.


== Eksterne lenker ==
Tartu turistkontors side om Emajõgi (engelsk)
Mer om Emajõgi (engelsk)
Fakta om Emajõgi og sideelvene (engelsk)
Åpent universitet

Åpent universitet brukes ofte som betegnelse på et universitet som tar opp studenter uavhengig av  formelle kvalifikasjoner og som gir fleksibel undervisning slik at studentene kan kombinere studiene med arbeid eller forpliktelser i hjemmet.


== Se også ==
Norgesuniversitetet
Eric Bloom

Eric Bloom (født 1. desember 1944 i Brooklyn, New York) er en amerikansk vokalist, gitarist og låtskriver. Han er frontfigur i og en av grunnleggerne av Blue Öyster Cult. Han skrev de fantasy-inspirerte låtene «The Great Sun Jester», «Black Blade» og «Veteran Of The Psychic Wars» for bandet i samarbeid med forfatteren Michael Moorcock. Ellers har han bl.a. bidratt med «Subhuman» og «Goin' Through The Motions».


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eric Bloom – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eric Bloom på Internet Movie Database 
(en) Eric Bloom hos The Movie Database 
(en) Eric Bloom på Discogs 
(en) Eric Bloom på MusicBrainz 
(en) Eric Bloom på Encyclopaedia Metallum 
(en) Eric Bloom på Songkick 
(en) Eric Bloom på Last.fm 
(en) Eric Bloom på Genius — sangtekster 
(en) Eric Bloom på AllMusic
Universitetssykehuset Nord-Norge

Universitetssykehuset Nord-Norge HF (UNN, nordsamisk: Davvi-Norgga universitehtabuohcceviessu) er en del av Helse Nord RHF. Sykehuset har rundt 6500 medarbeidere fordelt på mange klinikker og avdelinger fra Longyearbyen i nord til Narvik i sør, 4500 av disse jobber på Tromsøya. Dette gjør helseforetaket til landsdelens største arbeidsplass. Tor Ingebrigtsen var sykehusdirektør fra 2007 til 2018. Sommeren og høsten 2018 var Marit Lind konstituert som direktør, før Anita Schumacher overtok i januar 2019.
Sykehusets historie går tilbake til grunnleggelsen av Senjen og Tromsø Sygehus ved kongelig resolusjon i 1851. Da Troms ble eget amt skiftet sykehuset navn til Tromsø Amts Sygehus i 1866. I 1922 åpnet det nye Troms og Tromsø sykehus etter en seksårig byggeperiode. Bakgrunnen for navnet var at byen Tromsø ikke ble en del av fylkeskommunen Troms før i 1964, og sykehuset var eid av Troms fylkeskommune og Tromsø kommune i fellesskap. I 1964 ble sykehuset i sin helhet overtatt av fylkeskommunen og skiftet navn til Sentralsykehuset i Tromsø. I 1975 ble navnet endret til Regionsykehuset i Tromsø (RiTø). I 1991 flyttet sykehuset inn i nye lokaler nær universitetet. Navnet ble endret til Universitetssykehuset Nord-Norge i forbindelse med sykehusreformen 2001/2002.
Pasientbehandling, opplæring, forskning og diagnostisk utredning foregår i ni klinikker med tilhørende stab og flere driftssentre. UNN har sin virksomhet spredd på ulike steder med sykehus i Tromsø, Harstad, Narvik og Longyearbyen. Foretaket har psykiatriske klinikker i Tromsø, med integrert rusbehandling og flere distriktspsykiatriske sentre i Ofoten, Sør-Troms, Midt-Troms og Tromsø. 
UNN betjener den regionale akuttmedisinske kommunikasjonssentral (AMK) og drifter en rekke ambulansestasjoner i Nordland og Troms. UNN bemanner også luftambulansen med helsepersonell.
I tillegg til å være universitetssykehus for den nordnorske befolkning, har UNN noen nasjonale og regionale funksjoner.


== UNNs sykehus og avdelinger ==

Sykehus: Tromsø, Harstad, Narvik og Longyearbyen (Svalbard)
Distriktsmedisinske senter:
Finnsnes, Nordreisa og Bardu
Distriktspsykiatriske senter:
Narvik, Harstad, Sjøvegan, Silsand, Tromsø, Storsteinnes og Storslett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNNs egne nettsider
UNNs bildearkiv (Flickr)
Helse Nord RHF Arkivert 24. september 2013 hos Wayback Machine.
Allen Lanier

Allen Glover Lanier (født 25. juni 1946, død 14. august 2013) var en amerikansk keyboardist, gitarist og låtskriver. Han var en av grunnleggerne av Blue Öyster Cult. Han forlot bandet i 1985, men returnerte i 1987. Den mest kjente låten han bidro med var «In Thee» fra albumet Mirrors. Ellers skrev han blant annet «True Confessions» (hvor han også sang) og «Searchin' For Celine». Han forlot bandet igjen i 2006 av helsemessige årsaker, men deltok på en gjenforeningskonsert med bandets originalbesetning 5. november 2012, hans siste opptreden. Dødsårsaken var KOLS.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allen Lanier på Internet Movie Database 
(en) Allen Lanier hos The Movie Database 
(en) Allen Lanier på Discogs 
(en) Allen Lanier på MusicBrainz 
(en) Allen Lanier på AllMusic
Sem prestegjeld

Sem prestegjeld var et prestegjeld i Tønsberg domprosti i Tunsberg bispedømme. Prestegjeldet lå nord og øst i Tønsberg kommune og bestod av de to sognene Sem og Slagen. Det ble faset ut i forbindelse med omstruktureringer i Den norske kirke på 2000-tallet.
Navnet Sem kommer av det norrøne gårdsnavnet Sæheim eller Sæeimr som betyr «sjøgården». Dette var navnet på Sem hovedgård, en kongsgård og lensherreresidens i middelalderen på det stedet hvor Jarlsberg hovedgård i dag ligger, vel 3 km øst for tettstedet Sem.
I Sem prestegjeld var det tre kirker

Sem kirke (bygd rundt år 1100 med seinere utvidelser, ca. 300 sitteplasser)
Slagen kirke (1901, ca. 450 sitteplasser))
Eik kirke (arbeidskirke bygd 1988)Søndre Slagen ble skilt ut fra Sem som et eget prestegjeld i 1972, samme år som Søndre Slagen kirke ble vigslet.


== Se også ==
Tunsberg bispedømme


== Eksterne lenker ==
Historikk i Sem og Slagen bygdebok
Prestegjeld og sogn i Vestfold
Big Momma’s House 2

Big Momma's House 2 er en filmkomedie fra 2006 med Martin Lawrence i hovedrollen. Den er oppfølgeren til Big momma.


== Handling ==
Martin Lawrence spiller rollen som en FBI-agent som må gå under jorden. Han kler seg ut som en overvektig kvinne som kaller seg selv Big Momma, og arbeider som dagmamma for tre barn: En tenåringsjente, en yngre jente som elsker å danse, og en 3 år gammel gutt som ikke snakker ennå, men som elsker å stupe ned på gulvet fra køyesenger og skap. Big Momma må følge en plan på veggen som viser aktiviteten til hvert barn til hver enkelt time på dagen. Hun gir stort sett blaffen i oppgavene sine, og får sparken, noe som fører til at hun må arbeide steinhardt for å få beholde jobben likevel.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Big Momma's House 2 på Internet Movie Database 
(no) Big Momma's House 2 hos Filmfront 
(da) Big Momma's House 2 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Big Momma's House 2 på Allociné 
(nl) Big Momma's House 2 på MovieMeter 
(en) Big Momma's House 2 på AllMovie 
(en) Big Momma's House 2 på Turner Classic Movies 
(en) Big Momma's House 2 på Rotten Tomatoes 
(en) Big Momma's House 2 på Metacritic 
(en) Big Momma's House 2 på Box Office Mojo
Knut Einar Schrøder

Knut Einar Schrøder (født 7. november 1941 i Harstad i Troms) er tidligere administrerende direktør ved Universitetssykehuset Nord-Norge (UNN) i Tromsø. Han fratrådte stillingen i 2007, og ble etterfulgt av Tor Ingebrigtsen.
Knut Einar Schrøder tok medisinsk embetseksamen i 1968 i Zürich, og ble godkjent spesialist i øre-nese-hals-sykdommer i 1977. Han kom til Tromsø i 1971 etter å ha praktisert som lege flere steder i Nord-Norge. Han arbeidet som assistentlege og senere overlege ved Universitetssykehuset Nord-Norge, og han ble sykehusdirektør i 1984. 
Schrøder arbeidet som sykehusdirektør særlig med oppbyggingen av Universitetssykehuset Nord-Norge til en fullverdig universitetsklinikk og utviklingen av nye spesialiteter ved sykehuset så som fullverdig hjertekirurgisk og medisinsk tilbud i landsdelen, kreftbehandling med stråleterapi, nevrokirurgisk avdeling og satsing på telemedisin som virkemiddel for å flytte spesialisthelsetjenester ut til pasientene.
Schrøder ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 2007. Han kom på en tredjeplass i avisa Tromsøs kåring av Årets tromsøværing samme år.


== Eksterne lenker ==
St. Olav til Schrøder 2007
John Markus Lervik

John Markus Lervik (født 17. august 1969 i Øksendal på Nordmøre) er utdannet sivilingeniør med senere doktorgrad fra Fakultet for informasjonsteknologi og elektroteknikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim.
Lervik ble dr.ing. i teleteknikk i 1997. Avhandlingen hadde tittelen Bildekommunikasjon over digitale og analoge overførings-kanaler. («Subband Image Communication over Digital Transparent and Analog Waveform Channels». Lervik fikk Essos forskningspris i 1998 for fremragende doktorgradsarbeid. 
Lervik var administrerende direktør og grunder i IT-selskapet Cognite fra 2016 til 2022. Selskapet spesialiserer seg på akkumulering og analyse av store datamengder for industrielle bedrifter ved hjelp av kunstig intelligens og maskinlæring. I 2017 kom industrikonsernet Aker ASA inn på eiersiden. Som en del av den nye eierstrukturen, skal selskapet jobbe med å digitalisere norsk sokkel og oljesektoren. I mai 2021 hentet selskapet inn om lag 1,2 milliarder kroner, noe som priset selskapet til over 13 milliarder kroner.I 2010 grunnla Lervik IT-selskapet Cxense. Selskapet utvikler en online dataplattform for media- og konsumentbedrifter basert på målgruppenes interesser og intensjoner.
Lervik var en av grunnleggerne i det norske søketeknologiselskapet Fast Search & Transfer ASA (FAST), som i 2008 ble kjøpt av Microsoft for $1,2 milliarder.I FAST var Lervik hovedansvarlig for teknologien fra 1997, til han tok over den daglige ledelsen i 2001.
I 2014 ble Lervik dømt til to års fengsel, hvorav ett år ubetinget. Retten mente FAST, under Lerviks ledelse i 2007, hadde rapport høyere salg enn det var grunnlag for, og dermed villedet aksjemarkedet. Dommen ble anket til Borgarting lagmannsrett, men i oktober 2015 ble denne anken forkastet.


== Referanser ==
Wilhelm K. Støren

Wilhelm Krefting Støren (født 1921, død 30. september 1997) var en norsk bibliotekar, forfatter og historiker.
Han arbeidet lenge som overbibliotekar ved universitetsbiblioteket (Gunnerusbiblioteket) ved Universitetet i Trondheim og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Størens utgivelser er i det vesentligste sakprosa og historie fra Trondheim og omegn.
En gate er oppkalt etter ham på Granåslia/Dragvoll i Trondheim, Wilhelm K. Størens veg.


== Bibliografi ==
K.B. Iversen & co. A/S 1862–1962 (1962)
Bryggene i Trondheim – et blad av byens handelshistorie, Trondhjemske samlinger (1964)
Trondhiems Adressecontoirs Efterretninger, Adresseavisen to hundre år: fra postrytternes til telesatellittens tidsalder (1967)
Lade. Fra saga til samtid (1973)
F. Bruns Bokhandel 1873–1973 (1973)
Bryggene og de trondhjemske handelshus (1975), ill.: Anna Magnus.
Møllenberg og Rosenborg (1976)
Sted og navn i Trondheim, topografisk leksikon (1983), danner grunnlaget for Trondheim byleksikon
Bibliographia Trondhjemiana, litteratur om Trondheim trykket før 1990, (1997)


== Referanser ==
Nils P. Vigeland

Nils Pedersen Vigeland (født 23. desember 1900, død 10. oktober 1973) var en norsk forfatter av sakprosa som bidro til historikken rundt Lindesnes kommune. Han var sønn av landhandler Peder og Mathea Nilsen Vigeland.
En «Portrettbyste av Nils P. Vigeland» (bronse) ble i 1976 gitt av Olav Njerve, til Lindesnes kommune – kunstner Arne N. Vigeland.


== Bibliografi ==
Norsk seilskipsfart erobrer verdenshavene, F. Bruns Bokhandel (1943)
Kongsvinger 1854-1954 (1954)
Sør-Odal.  Sør-Odal Historielag (1961)
Sør-Audnedal bygdebok, Sør Audnedal Bygdesogelag (1970)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Nils P. Vigeland på Arkivportalen
Tartu lufthavn

Tartu lufthavn (IATA: TAY, ICAO: EETU) er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger ca. 9 km fra byen Tartu.
Flyplassen har en rullebane på 1379 meters lengde og 35 meters bredde med dekke av asfalt og betong. Baneretningene er 08 og 26. Det eksisterer planer for å utvide rullebanen til ca. 2000 meter i løpet av de neste årene.
Tartu lufthavn åpnet i 1946. I 1981 fikk flyplassen ny terminal, og da ble også rullebanen og taksebanen oppgradert. Siden 2005 har flyplassen vært eid av Tallinn Airport Ltd (Tallinn lufthavn).
I 2004 reiste 1268 passasjerer via Tartu lufthavn. Det er i dag ingen rutetrafikk på flyplassen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Manilaid

Manilaid (av lokalbefolkningen kalt Manija, svensk: Mannö  eller Magnusholm, tysk: Manja) er en øy i Estland. Øya ligger sørvest for Pärnu, 1 km fra fastlandet. Manilaid har et areal på 1,87 km² og en befolkning på 43. Øya er en del av Pärnu fylke og Tõstamaa kommune.
Manilaid var ubebodd fram til 1933. I 1930-årene var naboøya Kihnu overbefolket, og mange av innbyggerne flyttet til Manilaid. På det meste bodde over 150 mennesker på Manilaid, og samfunnet på øya blomstret. I Sovjet-tiden sank imidlertid folketallet på øya.
Manilaid har fergeforbindelse med Kihnu og Munalaiu på fastlandet. Om vinteren er Rigabukta frosset og kan krysses til fots eller med bil.
Sørvest på Manilaid er et fyr, bygd i 1933.


== Eksterne lenker ==
(en) Manilaid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Archipelago om Manilaid
Fyret på Manilaid
Maradalsbreen

Maradalsbreen er en isbre i Luster kommune i Vestland fylke. Breen ligger øverst i Maradalen, sør for Styggedalstindane, i fjellområdet Hurrungane i den vestlige delen av Jotunheimen. Fra Maradalsbreen renner elva Maradøla.
Võrtsjärv

Võrtsjärv er Estlands nest største innsjø, etter Peipus. Võrtsjärv har et areal på 269,3 km² og ligger 33,7 moh. Elva Emajõgi forbinder Võrtsjärv og Peipsi. Võrtsjärv er en grunn innsjø, med største dybde 6 meter og gjennomsnittsdybde 2,8 meter.
Historisk lå sognene Tarvastu og Rannu hnhv vest og øst for innsjøen. I dag er den tilsvarende delt mellom Viljandi fylke med kommunen Tarvastu på vestbredden, og Tartu fylke med kommunen Rannu på østbredden.


== Eksterne lenker ==
livinglakes.com om Peipsi og Võrtsjärv