Harpo Marx

Harpo Marx (født Adolph Arthur Marx 23. november 1888, død 28. september 1964) var en amerikansk komiker og skuespiller i Brødrene Marx, en gruppe vaudeville-underholdere som senere ble berømte i en serie komiske filmer.


== Stum harpespiller ==
Harpo er velkjent for sine varemerker; han spilte harpe (derav også scenenavnet), han snakket aldri, men plystret, og brukte blant annet et sykkelhorn for å kommunisere. Han brukte en stor, krøllet og rød parykk, og ofte benyttet seg av gjenstander for å skåre et vittig, skjønt absurd poeng. Eksempelvis ble han i en film med Brødrene Marx fortalt at han ikke kunne brenne sitt lys i begge ender (et ordtak som betyr at «man ikke skal leve over evne»), og øyeblikkelig drar han fram fra frakken et lys som brenner i begge ender!
I januar 1910 begynte Harpo sammen med sine to brødre for å danne et musikalsk innslag for revyscenen som de kalte «The Three Nightingales». Harpo ble inspirert til å utvikle sin stumme figur etter å ha lest en anmeldelse av en av deres forestillinger. Teaterkritikeren mente at «Adolph Marx har en vakker pantomime som ble fullstendig ødelagt hver gang han snakket.»


== Navnet ==
Harpo fikk sitt navn under et slag poker. De andre brødrene fikk tilsvarende navn som speilte personlighetene deres; hans bror Leonard ble kalt Chico fordi han alltid jaktet på kvinner («chicks» = «ryper»); hans bror Milton ble Gummo fordi han så ut som en detektiv som lusket rundt i gummisko, og hans bror Julius ble Groucho fordi han tilsynelatende så gretten ut («grouchy»). Brødrene selv har gitt andre forklaringer på opprinnelsen til navnene, men Harpos navn er ikke blitt bestridt. Han spilte virkelig harpe.
Harpo endret sitt egentlige navn fra Adolph Arthur til kun Arthur kort tid før den første verdenskrig. Den anti-tyske stemning steg i USA under krigen og han mente at Adolph lød litt for mye tysk.


== Harpen ==
Harpo lærte seg selv å spille harpe, og spilte på en meget ukonvensjonell måte med en særdeles egenartet stemming av strengene. Mens han senere lærte seg at han ikke trengte å spille instrumentet på den måten, fikk hans berømmelse andre musikere til å flokke seg om ham for å lære hans uvanlige spillestil.


== Gjesteopptreden ==
I 1955 hadde Harpo en minneverdig opptreden i Lucille Balls populære sitcom (situasjonkomedie) på TV, «I Love Lucy», hvor de gjenskapte den berømte speilscenen fra den klassiske Brødrene Marx-filmen «Duck Soup». For andre filmer han spilte i, se Brødrene Marx.


== Privat ==
Harpo giftet seg med skuespilleren Susan Fleming den 28. september 1936. Paret adopterte fire barn, Bill, Alex, Jimmy og Minnie.
I 1961 utga Harpo Marx sin selvbiografi, «Harpo Speaks». I boken forteller han om en mann som nektet å tro at han faktisk kunne snakke. Mange trodde at han faktisk var stum. Faktisk kan innspillinger av stemmen hans finnes på internett, dokumentarer, og på bonus materiell på DVD-utgivelser med Brødrene Marx. I ett tilfelle hadde han en rimelig distingvert stemme tilsvarende en profesjonell oppleser, skjønt han beholdt en New York-aksent hele livet. Ordet «girl» ville han uttale «goils».
Den 28. september 1964 døde Harpo Marx etter en hjerte-operasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harpo Marx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harpo Marx på Internet Movie Database 
(sv) Harpo Marx i Svensk Filmdatabas 
(da) Harpo Marx på Filmdatabasen 
(da) Harpo Marx på Scope 
(fr) Harpo Marx på Allociné 
(en) Harpo Marx på AllMovie 
(en) Harpo Marx hos Turner Classic Movies 
(en) Harpo Marx hos The Movie Database 
(en) Harpo Marx hos Internet Broadway Database 
(en) Harpo Marx på Discogs 
(en) Harpo Marx på MusicBrainz 
(en) Harpo Marx på Spotify 
(en) Harpo Marx på Songkick 
Biography of Harpo Marx
Anmeldelse av selvbiografien Harpo Speaks