jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Venstreekstremisme

Venstreekstremisme er en betegnelse for ulike former for politisk ekstremisme som er knyttet til den ytterliggående venstresiden. Begrepet har forskjellig innhold alt ettersom hvem som anvender det.


== Historie ==
Venstreekstremisme betegner oftest bruken av ekstreme midler for å dekonstruere det etablerte samfunnet, og å opprette en ny samfunnsorden. Dette forutsetter at den etablerte eliten i samfunnet må fjernes. Et eksempel på dette er den russiske revolusjonen, der den russiske tsarens familie ble kledd nakne og drept. Både under Lenin og Stalins kommando utførte Sovjetunionen en systematisk utryddelse av politisk inkorrekte ledere, historikere og forskere. Ordet stalinisme er ofte anvendt som betegnelse på en av formene for venstreekstremisme. Senere har lignende venstreekstreme styrer som Mao Zedongs Kina utryddet titalls millioner av mennesker for å opprette sosialistiske idealsamfunn.
Framveksten av venstreekstremistiske bevegelser på 1960- og 1970-tallet representerer hovedforekomsten av ikke-statlig venstreekstremisme. Venstrekstremistiske grupper vokste frem i Tyskland (RAF), Frankrike (Action Directe) og Italia (Røde brigader) – av sympatisører betraktet som legitime forkjempere mot et illegitimt styre, men vanligvis betegnet som terroristgrupper.
I Asia tok Røde Khmer makten i Kambodsja. De hadde til hensikt å lage en kommunistisk idealstat. For å nå dette målet iverksatte Røde Khmer tiltak for å utrydde all selvstendig tenkning. Store deler av befolkningen ble tvangsflyttet og internert, oppimot 2 millioner mennesker døde som følge av regimets politikk. Marxister vil imidlertid vanligvis innvende at Røde Khmers tenkning og praksis bryter på grunnleggende vis med marxismen, slik at det er et maskert brutalt despoti, snarere enn et utslag av venstreorientert tenkning.


== Venstreekstremisme under den kalde krigen ==
I vestlige land ble personer og grupper som sympatiserte med «fienden» (dvs. Sovjetunionen og østblokken) under den kalde krigen i regelen regnet som venstreekstremister av myndighetene. Definisjonen tok dermed utgangspunkt i politiske holdninger (dvs. støtte til ideologier ansett som ekstreme), og var uavhengig av hvilke midler som ble brukt for å oppnå politiske mål. I Norge brukte Overvåkningspolitiet denne betegnelsen (i tillegg til den tilsvarende betegnelsen høyreekstremisme) på personer og grupper som ble observert av politiet på grunn av politisk aktivitet. Blant grupperingene det norske Overvåkningspolitiet har regnet som venstreekstreme finner man NKP, AKP(m-l) m.fl.


== Ekstremismeforskning ==
Ekstremismeforskning, dvs. forskning på ekstreme politiske bevegelser (på høyre- og venstresiden), er et fagområde innen bl.a. statsvitenskap. I Norge er Bernt Hagtvet en kjent representant for dette forskningsfeltet.


== Se også ==
Venstresiden
Kommunisme
Marxisme
Sosialisme
Anarkisme
Høyreekstremisme
Høyre og venstre
Radikalisme
Aksjonisme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Far-left politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jean-Baptiste-François Pitra

Jean-Baptiste-François Pitra (født 1. august 1812 i Champforgeil ved Autun i Frankrike, død 9. februar 1889 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. 


== Liv og virke ==
Pitra tilhørte benediktinerne.
Han var en fremragende patristiker og arkeolog, og var en av hovedmedarbeiderne til Abbé Migne ved utarbeidelsen av de to patrologiseriene som bærer hans navn.Han ble kreert til kardinal i mars 1863 av pave Pius IX, med San Tommaso in Parione som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Luigi Emmanuele Nicolo Lambruschini (1776-1854) *1819
Pave Leo XIII (1810-1903) *1843
Kardinal Jean-Baptiste-François Pitra (1812-1889) *1879


== Verker i utvalg ==
Histoire de St. Léger. Paris 1846.
La Hollande catholique. Paris 1850.
Spicilegium Solesmense. Paris 1852–1858 (4 Bde.)
Iuris ecclesiastici Graecorum historia et monumenta. Rom 1864–1868 (2 Bde.)
Analecta sacra spicilegio solesmensi parata. Paris 1876–1891 (8 Bde.; Bd. 6 unveröffentlicht)
Analecta sacra spicilegio solesmensi parata (latin). 1. Paris. 1876. 
Analecta sacra spicilegio solesmensi parata (latin). 2. Paris. 1884. 
Analecta sacra spicilegio solesmensi parata (latin). 4. Paris. 1883. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
De røde brigader

De røde brigader (italiensk Brigate Rosse) var en italiensk venstreekstremistisk terrororganisasjon, som fra omkring 1970 til midten av 1980-tallet forsårsaket stor frykt og uro i Italia. Organisasjonens medlemmer myrdet bl.a. Italias tidligere statsminister Aldo Moro i 1978 og bortførte den amerikanske brigaderen James Dozier i 1981. Dozier ble senere reddet i en politiaksjon og den påfølgende opprullingen resulterte i arrestasjon av mange medlemmer av De røde brigader. I februar 2007 arresterte italiensk politi 15 personer med tilknytning til De røde brigader, som planla attentater mot Italias tidligere statsminister Silvio Berlusconi og forskjellige medieselskaper.


== Eksterne lenker ==
(en) Red Brigades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gun Owners of America

Gun Owners of America (GOA) er den nest største våpenrettighetsorganisasjon i USA. GOA skiller seg fra den vesentlig større National Rifle Association of America (NRA) ved å være langt mindre villige til å inngå kompromisser. GOA har offentlig kritisert NRA for å ikke ivareta våpeneieres rettigheter godt nok, og for å være for ettergivende overfor motstanderne.
GOA har ofte vært i opposisjon til NRA i forhold til dets støtte og vurderinger av politikere og kandidater. For eksempel var GOA tydelig i sin motstand mot John McCains presidentkampanje i 2008, og beskrev hans holdninger til våpenrettigheter som "abysmal, wretched, and pathetic", og har gitt ham karakteren F på områder knyttet til Second Amendment siden 2004, mens NRA, gjennom sin PAC (NRA-PVF) gav ham C+.GOA har blitt beskrevet av kongressrepresentant Ron Paul som "Den eneste "ingen kompromisser" våpenlobbyen i Washington". Dette sitatet fra Paul har hatt en prominent plass på nettsiden til GOA, og Paul var den eneste presidentkandidaten i valget i 2008 som fikk karakteren A+ av Gun Owners of America.


== Se også ==
Gun Owners Foundation (GOF)
National Rifle Association of America (NRA)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.gunowners.org/ Gun Owners of America
Alexis Billiet

Alexis Billiet (født 28. februar 1783 i Chapelles i Savoie, nå i  Frankrike, død 30. april 1873 i Chambéry) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chambéry 1840–1873.
Han ble kreert til kardinal i 1861 av pave Pius IX.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2022–23

Norgesmesterskapet i fotball for menn 2022–23 er det 116. norgesmesterskapet i fotball.


== Runder ==
1. kvalifiseringsrunde: 12. mars - 29. mars 2022
2. kvalifiseringsrunde: 27. mars - 5. april 2022
1. runde: 4., 11., 18.-19. mai 2022
2. runde: 14. - 23. juni 2022
3. runde: 29.–30. juni, 10. august, 17. august, 28. september og 12. oktober 2022
4. runde: 5. og 12. mars 2023
Kvartfinaler:
Semifinaler:
Finale:


== 1. kvalifiseringsrunde ==
Det er 176 lag i denne runden, 88 lag går videre til 2. kvalifiseringsrunde.


== 2. kvalifiseringsrunde ==


== 1. runde ==


== 2. runde ==


== 3. runde ==


== 4. runde ==
4. runde i NM spilles i mars 2023.


== Se også ==
NM i fotball for kvinner 2022


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Carlo Sacconi

Carlo Sacconi (født 9. mai 1808 i Montalto i Kirkestaten, død 25. februar 1889 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati, og var blant annet nuntius i Bayern og i Frankrike, og prefekt for Kongregasjonen for seremoniene 1884–1889.
Han ble kreert til kardinal i 1861 av pave Pius IX, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1878 som valgte pave Leo XIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tore Hagebakken

Tore Hagebakken (født 8. januar 1961 i Vestre Toten i  Innlandet) er en norsk journalist og politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Oppland ved valget i 2005 og gjenvalgt i 2009, 2013 og 2017. Hagebakken  var dessuten vararepresentant i periodene 1985–89 og 1989–93. 
Han har vært journalist i Oppland Arbeiderblad 1980-1990, og var assisterende redaktør samme sted 1990-91. Hagebakken var kommunestyremedlem i Gjøvik fra 1979 til 1983 og fra 1991 til 2005. Han var ordfører fra 1992 til 2005 med unntak av en periode i 2000–01 da han var statssekretær i Sosial- og helsedepartementet. 
Hagebakken var medlem av sentralstyret i Arbeiderpartiet fra 1995 til 2005. Han var medlem av Rådet for Lillehammer Olympiske Komite (LOOC) fra 1992 til 1994, og han har i flere år vært styremedlem i Oppland Energiverk og Mjøskraft. Tore Hagebakken er gift og har to barn.


== Regjering ==
24. mars 2000 – 18. oktober 2001: statssekretær i Sosial- og helsedepartementet


== Stortingskomiteer ==
2017–21: medlem av Helse- og omsorgskomiteen
2013–17: medlem av Finanskomiteen
2011–13: medlem av Justiskomiteen
2009–11: andre nestleder i Helse- og omsorgskomiteen
2005–09: medlem (og seinere leder) i Kommunal- og forvaltningskomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tore Hagebakken hos Stortinget 
(no) Tore Hagebakken hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Tore Hagebakken hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
Mjøsmuseets liste over ordførere
Tore Hagebakken – presentasjon hos TV2.
Kjersti Beck

Kjersti Beck (født 5. september 1979) er en norsk tidligere håndballspiller og fotograf fra Totenvika i Østre Toten. Hun har medalje fra både EM i håndball og beachhåndball.
Hun arbeider nå som kontorsjef og prosjektleder for Ungdoms-OL 2016 på Lillehammer. Hennes og mannen Per-Erik Bjørnbacks blogg ble kåret til Norges beste reiseblogg i 2010 av magasinet Reiser & ferie i samarbeid med Nettavisen og Ticket.


== Karriere som håndballspiller ==
Hun var målvakt for Balonmano Parc Sagunt, Byåsen I.L, Toten HK, Sjetne, Gjøvik og Vardal samt Viken. Beck var også målvakt for det norske kvinnelandslaget, og var bl.a. med i EM i håndball for kvinner 2004 i Ungarn da Norge ble europamestere. Kjersti Beck er nesten ferdig utdannet fysioterapeut, og hun har også jobbet som radiovert og nyhetsanker. Hun la opp på landslaget etter VM i 2005. Beck endte dermed med 42 A-landskamper. 
I juli 2013 deltok hun ved EM i beachhåndball 2013 i Randers i Danmark. Her fikk Norge bronse, etter at de vant bronsefinalen 2-1 over Ukraina.Hun spilte også på Norges lag som deltok ved World Games 2013. De vant alle sine tre kamper i gruppespillet, men tapte 1-2 for Ungarn i semifinalen. De måtte dermed spille bronsefinale mot Kinesisk Taipei. I denne kampen vant Norge begge omgangene, med 28-11 og 19-17, og kom dermed på 3.-plass.


== Meritter landslag ==
World Games 2013 - bronse (beach)
Beach-EM 2013 - bronse
VM 2005 – 9.-plass
EM 2004 – Gull


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Beck – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Kjersti Beck – Norges Håndballforbund
Angelo Quaglia

Angelo Quaglia (født 28. august 1802 i Corneto i Italia, død 27. august 1872 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og var prefekt for Kongregasjonen for biskopene og regularklerikerne 1863–1872.
Han ble kreert til kardinal i mars 1861 av pave Pius IX, med Santi Andrea e Gregorio al Monte Celio som tittelkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Dike

For gudinnen i gresk mytologi, se Dike (gudinne)
Et dike er en voll eller forbygning laget av enten jord eller stein, som enten har som formål å holde vannmasser unna og forhindre flom eller som brukes i landvinning, der man avgrenser et område som befinner seg under havets overflate og deretter tørrlegger det slik at jorden kan taes i bruk. Dike brukes også som et annet ord for grøft.  
Særlig langs Nordsjøkysten i Danmark, Tyskland og Nederland er forholdene slik at bygging av diker har vært nødvendig både for å forhindre oversvømmelser, men også for landvinning. Blant annet via Watersnoodkatastrofen i 1953 i Zeeland i Nederland, har det blitt understreket hvor viktig et godt forsvar mot oversvømmelser og springflo er. Denne katastrofen førte til vidtrekkende forholdsregler og bygging av flere demninger under fellesnevneren Deltaprosjektet.

Spesielt i Nederland har diker blitt brukt i landvinningsøyemed, store områder som tidligere befant seg under havoverflaten har blitt innpoldret eller inndiket, og i løpet av kortere eller lengre tid blitt tørrlagt. 
Som sikring mot høy vannføring og flom i elver er diker bygget i flere land, både langs Mississippi og Sacramento i USA, og Po, Rhinen, Loire, Wisła, og Donau i Europa. Da Orkanen Katrina ødela dikene som beskytter New Orleans, ble store deler av byen skadet.
I Nederland er det ikke uvanlig at det ligger to diker langs elvene, et høyere vinterdike lengre borte fra elvens løp og et lavere sommerdike nær løpet. Slik sikrer man seg mot flom blant annet i forhold til elvene Maas, Waal og ved elven Scheldes delta syd i landet. 
På norsk brukes begrepet dike i denne betydningen i første rekke om byggverk i utlandet. NVE bruker betegnelsen flomverk om flomsikre voller. 
Midlertidige diker er ofte i bruk ved oversvømmelser. Disse lages som regel av sandsekker.


== Eksterne lenker ==
(en) Dikes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Øystein Aarseth

Øystein Aarseth (født 22. mars 1968, død 10. august 1993) også kjent under artistnavnet «Euronymous», var gitarist i bandet Mayhem og innehaver av plateselskapet Deathlike Silence og platebutikken Helvete.


== Historie ==
Aarseth var med på å danne Mayhems originale besetning i 1983/84. På denne tiden brukte han scenenavnet Destructor. Dette ble senere endret til Euronymous etter en låt med samme navn av bandet Hellhammer, riktig nok feilstavet fra Eurynomos.
Fra 1991 til 1993 drev Aarseth plateselskapet Deathlike Silence og platebutikken Helvete, begge i Schweigaards gate 56 i Oslo. Platebutikken var et svært viktig samlingspunkt for black metal-miljøet i Oslo tidlig på 1990-tallet. Plateselskapet holdt til i kjelleren under butikken. I de gamle lokalene til Helvete og Deathlike Silence finnes fra august 2013 Neseblod Records.


== Død ==
10. august 1993 ble Aarseth stukket til døde med 23 knivstikk, to i hodet, fem i nakken og seksten i ryggen. Drapsmannen, Varg Vikernes, ble arrestert ti dager senere. Vikernes hevdet at det høye antallet stikkskader i ryggen kom av at Aarseth falt på knust glass. Vikernes hevdet at drapet ble gjort i selvforsvar da han ble angrepet av Aarseth, og at Aarseth hadde planer om å myrde ham fordi Vikernes hadde fått ufrivillig oppmerksomhet i media. Dommerne i saken var av en annen oppfatning og omtalte det som usedvanlig rått og brutalt og en triviell krangel om oppmerksomhet.


== Diskografi ==
Pure Fucking Armageddon, demo 1986
Deathrehearsal, demo 1987
Deathcrush, EP 1987
Burzum (album),  studioalbum 1992, gjesteopptreden på ett spor
Live in Leipzig, livealbum 1993
De Mysteriis Dom Sathanas, studioalbum 1994
Dawn of the Black Hearts, livealbum 1995, bootlegutgivelse
Out From The Dark, EP 1996
Freezing Moon, single 1996
Life Eternal, EP 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øystein Aarseth på Internet Movie Database 
(en) Øystein Aarseth på Discogs 
(en) Øystein Aarseth på Discogs 
(en) Øystein Aarseth på MusicBrainz 
(en) Øystein Aarseth på MusicBrainz 
(en) Øystein Aarseth på Encyclopaedia Metallum 
(en) Øystein Aarseth på AllMusic
Ernst Ulrich von Weizsäcker

Ernst Ulrich Freiherr (baron) von Weizsäcker (født 25. juni 1939 i Zürich) er en tysk naturvitenskapsmann og politiker (SPD).
Etter Abitur (artium) i 1958 studerte han kjemi og fysikk ved universitetet i Hamburg, hvor han fullførte utdannelsen som fysiker i 1966. I 1968 tok han doktorgraden, og var vitenskapelig referent i Heidelberg. I 1972 ble han professor i biologi i Essen, og var fra 1975 til 1980 president for universitetet i Kassel. I 1981 ble han direktør for FNs senter for vitenskap og teknologi i New York, og fra 1984 til 1991 var han direktør for instituttet for europeisk miljøpolitikk i Bonn, Paris og London. Frem til 2000 var han president for instituttet for klima, miljø og energi i Wuppertal.
Siden 1966 er han medlem av SPD. Han var leder av partiets ungdomsorganisasjon i Freiburg im Breisgau fra 1966 til 1968. Periodevis var han også medlem av partiets styre i delstaten Baden-Württemberg. Siden 1998 er han medlem av det tyske parlamentet, hvor han siden november 2002 er formann for komitéen for miljø, naturbeskyttelse og reaktorsikkerhet.
Han var fra 1988 til 1991 dessuten formann for Vereinigung Deutscher Wissenschaftler. Siden 1991 er han medlem av Romaklubben, og siden 1997 tilhører han presidiet i den tyske evangeliske kirkedagen.
Han er sønn av fysikeren og filosofen Carl Friedrich von Weizsäcker, barnebarn av diplomaten og politikeren Ernst von Weizsäcker og nevø av tidligere president Richard von Weizsäcker. Han er gift og har fem barn.
Han ble kreert til æresdoktor ved det japanske Soka-universitetet i 2000 og fikk året etter Tekeda-prisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernst Ulrich von Weizsäcker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ernst Ulrich von Weizsäcker
Abgeordneten-Biografie des Bundestages
De eoliske øyer

De eoliske øyer eller Lipariøyene (også «De lipariske øyer») (italiensk: Isole Eolie) er en gruppe vulkanske øyer i provinsen Messina i regionen  Sicilia i Italia. Geografisk befinner de seg i Tyrrenhavet rett nord for Sicilias nordøstlige kyst. Øygruppen består av 7 bebodde øyer samt noen mindre ubebodde. Samlet utgjør øyene ca.115 km², men bare 20 km² har bebyggelse. De mest befolkede øyene har godt utviklet infrastruktur, mens de mindre og mer fjerntliggende som Alicudi ikke har biltrafikk, og fikk elektrisk strøm først på 1990-tallet. 
Det er båtforbindelse med Sicilia og med Napoli. 


== Øyene sortert etter folkemengde ==
Lipari (ca. 11 000 innbyggere)
Salina (ca. 2 150 innbyggere)
Stromboli (ca. 450 innbyggere)
Filicudi (ca. 450 innbyggere)
Vulcano (ca. 400 innbyggere)
Panarea (ca. 280 innbyggere)
Alicudi (ca. 140 innbyggere)
Basiluzzo (ingen innbyggere)


== Næringsveier ==
Turisme. Øyene er svært vakre og har en særegen natur, ikke minst på grunn av de mange vulkaner, og trekker til seg mange turister i sommersesongen.
Jordbruk.  Det produseres blant annet kapers, fiken og oliven, men også vin;  den søte dessertvinen «Malvasia delle Lipari» er kanskje den mest kjente og anerkjente vin fra området.
Vulkanske produkter som for eksempel pimpstein og obsidian.På grunn av den store vulkanske aktivitet finnes øygruppen på UNESCOs verdensarvliste.


== Eksterne lenker ==
Blog Salina
Figgjo (selskap)

Figgjo AS er produksjonsbedrift som ligger på Figgjo i Sandnes. Bedriften produserer i hovedsak tallerkener, krus, boller og annet tilbehør i vitroporselen til storhusholdninger.Selskapet ble stiftet i 1941 som Figgjo Kraftselskap AS, men i 1949 ble navnet endret til Figgjo Fajanse AS. I 1968 fusjonerte selskapet med Stavangerflint, etter at bedriften bare tre år tidligere (i 1965) hadde takket nei til en fusjon med Porsgrund Porselænsfabrik. Produksjonen ved Stavangerflint ble imidlertid gradvis trappet ned, samtidig som maskinparken og ansatte ble flyttet til Figgjo. Stavangerflint ble endelig nedlagt i 1979. Samme år endret bedriften navnet til Figgjo AS.


== Kunstneriske medarbeidere ==
Hermann Bongard 
Kåre Berven Fjeldsaa
Rolf Frøyland
Ragnar Grimsrud
Inger Waage
Anja Helena Juurikkala
Jørg Løve Nielsen
Turi Gramstad Oliver
Paula Ratula
Ingegerd Råman
Aini Stangeland
Leif Ueland
Olav Joa
Johan Verde
Jens Olav Hetland


== Litteratur ==
Lindland, Kristiane (2017). «Figgjo AS - mellom Taylorisme og Jærkultur». Oslo. ISSN 2387-5879. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
figgjo.no – offisiell hjemmeside.
«Mappe over eldre serviser til Figgjo Fajanse AS i Digitalt Museum». DigitaltMuseum. Besøkt 4. april 2014.
George Robertson

George Islay MacNeill Robertson, baron Robertson av Port Ellen, (født 12. april 1946 i Port Ellen på Isle of Islay i Skottland) er en britisk sosialdemokratisk politiker. Han var NATOs generalsekretær fra oktober 1999 til januar 2004; han etterfulgte da Javier Solana. Mellom 1997 og 1999 var han britisk forsvarsminister. Han har dessuten i seks perioder vært innvalgt i underhuset i det britiske parlamentet, var leder for Labour i Skottland, og ble utnevnt til medlem av Privy Council. Han har mottatt en rekke utmerkelser.
Han er utdannet økonom ved University of Dundee, er gift og har tre barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Robertson, Baron Robertson of Port Ellen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Robertson hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) George Robertson hos The Peerage
Action Directe

Action Directe var en fransk venstreekstremistisk terrorgruppe som utførte en serie attentat og angrep i Frankrike i 1980-årene. Action directe ble grunnlagt i 1977 av de to venstreradikale gruppene GARI (Groupes d'Action Révolutionnaire Internationalistes) og NAPAP (Noyaux Armés pour l'Autonomie Populaire) som en «militær-politisk koordinering av den autonome bevegelsen». I 1979 begynte gruppen å fokusere på «urban gerilijastrid» og utførte flere voldelige angrep med anti-imperialisme og forsvar av arbeiderklassen som grunnlag. Gruppen ble forbudt av franske myndigheter i august 1982. I 1984 allierte Action directe seg med den tyske Rote Armee Fraktion.
Action directe gjennomførte omtrent femti angrep, slik som maskingeværbeskytningen av den franske arbeidsgiverorganisasjonens hovedkvarter 1. mai 1979. Dessuten angrep de franske myndigheter, eiendomsutleiere, den franske hæren, industri tilknyttet militæret og staten Israel. De utførte bankran (eller «proletariates ekspropriasjon») og attentat, blant annet ble general René Audran drept i 1985 og George Besse, tidligere sjef for Renault, drept i 1986.
21. februar 1987 ble hovedpersonene i Action directe, Jean-Marc Rouillan, Nathalie Ménigon, Joëlle Aubron og Georges Cipriani, arrestert og senere dømt til fengselsstraffer på livstid. En annen hovedperson Régis Schleicher ble arrestert i 1984. Joëlle Aubron ble løslatt i 2004 på grunn av dårlig helse. Franske venstreradikale i dag arbeider for at resten av hovedpersonene i Action directe skal bli benådet.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kampanjen for benådning av Action Directmedlemmer (på fransk)