Hjalmar Andersen

Hjalmar Johan «Hjallis» Andersen (født 12. mars 1923 på Nordværnes i Rødøy kommune i Nordland, død 27. mars 2013 på Ullevål sykehus i Oslo) var en norsk skøyteløper. Han representerte Trondheimsklubben Falken, og er mest kjent som vinner av tre gull under Vinter-OL i Oslo 1952.


== Biografi ==
Andersens foreldre var båtsmann Bjarne Johan Andersen (1899–1972) fra Hammerfest og Anne Matilde Kristensen (1898–1967) fra Rødøy. Familien flyttet tidlig til Trondheim, hvor Hjalmar Andersen vokste opp. Han giftet seg i 1945 med Gerd Aune (14. august 1921–8. april 2004).
Hjalmar Andersen debuterte på skøyter i 1946, og ble juniormester i 1947 (juniorklassen var frem til 1960-tallet avhengig av prestasjoner, ikke alder). Han var med kun som reserve i OL i 1948, og det store gjennombruddet kom med sølvmedalje sammenlagt (bak Sverre Farstad) og verdensrekord på 10 000 m i EM 1949. For sitt rekordløp mottok han Morgenbladets gullmedalje.
«Hjallis» vant NM, EM og VM i 1950, 1951 og 1952, og tok gull på 1 500, 5 000 og 10 000 m i OL 1952 i Oslo. Han satte verdensrekorder på 5 000 og 10 000 m, siste gang med 16.32,6 på Hamar i forkant av OL 1952 (en rekord som ble regnet som «uslåelig» frem til 1960). Han vant over 50 seire på rad på 5 000 m.
Andersen var norsk flaggbærer under vinter-OL 1952 i Oslo.
Etter et hvileår gjorde «Hjallis» comeback i 1954, og tok sølv i EM. Han la opp som topputøver etter sin tredje OL-deltagelse i 1956, men fortsatte med aktiv idrett, spesielt roing, utover 1960-årene.
Andersen var også en dyktig sykkelrytter, og ble tildelt Egebergs Ærespris i 1951. For sine prestasjoner under OL på hjemmebane i 1952 ble han den første mottaker av Fearnleys olympiske ærespris, som ble satt opp av skipsreder Thomas Fearnley (1880–1961) i forbindelse med lekene i Oslo. I 1976 ble han tildelt Olavstatuetten.
Hjalmar Andersen trente de svenske skøyteløperne før OL 1960.


== Etter karrieren ==

«Hjallis» var en av Norges mest populære idrettsutøvere gjennom tidene, og var en populær underholder etter at idrettskarrieren var over. Han ga ut flere bøker, både minner fra idrettskarrieren samt rene humorbøker. To titler er Harde løp (1951) og Siste runde (1952).
Det er reist tre statuer av Hjalmar Andersen: Utenfor Bislett stadion i Oslo, utenfor Vikingskipet på Hamar og i Kongens gate i Trondheim. På Rødøy er det satt opp en bauta i Solparken for å hedre sin antatt største sønnHjalmar Andersen finnes på et frimerke, utgitt i 1990. Frimerket har valør 4,00 kr, er flerfarget og kom ut i et opplag på 764 947 (NK 1102). Frimerket var en del av et miniatyrark med norske OL-vinnere på.
Under Idrettsgallaen 2013 ble Hjalmar Andersen sammen med Knut Johannesen tildelt «Hedersprisen».
Andersens dattersønn Fredrik van der Horst er en tidligere skøyteløper som deltok i vinter-OL 2010 og ble blant annet norgesmester på enkeltdistanse på 10 000 meter i 2014.
Han ble etter sin skøytekarriere ansatt som velferdssekretær for sjøfolk i handelsflåten.


== Død ==
Etter et fall i hjemmet sitt i Tønsberg 25. mars 2013, døde han natt til 27. mars på Ullevål universitetssykehus.Hjalmar Andersen ble vist en siste ære fra Norge ved å bli begravet på statens bekostning.


== Mesterskapsmedaljer ==


== Personlige rekorder ==


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere
Liste over norske mestvinnende vinterolympiere
Liste over norske kjente idrettspersoner på sokkel


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hjalmar Andersen (1998). Norges OL-helter : Harde løp (Norsk (Bokmål)). Oslo: LibriArte. s. 168.  [Gjenutgivelse av boken fra 1951 i en bokserie kalt Norges OL-helter. PS Boken var også med i en bokserie utgitt i 1977.]
Borge, Alf (1997). Hjallis sitt liv i ord og bilder : en epoke i norsk skøytehistorie (Norsk (Bokmål)). Voss: Eige forlag. s. 151. ISBN 8299434513. 
Hyldmo, Endre (1992). «Hjalmar Andersen – Gladgutten og gullgrossisten (sidene 24–30)». Trøndergull : Trøndelags vinter-OL-historie. Melhus: Snøfugl. ISBN 8270831964.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]
Olsen, Bjørn Gunnar (1942–1992) (1977). Hjallis: "Kong Glad". Oslo: Aschehoug. ISBN 8203093701.  [Tilgang for norske IP-adresser på Nasjonalbibliotekets nettsider]
Bjørnsen, Knut (1932–2008); Jorsett, Per (1920–2019) (1971). «Hjalmar Andersen – Kong Glad den store». Skøytesportens stjerner. Oslo: Cappelen. s. 100–104.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]


== Eksterne lenker ==
(en) Hjalmar Andersen på Internet Movie Database 
(no) Hjalmar Andersen hos Filmfront 
(no) Hjalmar Andersen på Rockipedia 
(en) Hjalmar Andersen – Olympics.com 
(en) Hjalmar Andersen – Olympic.org 
(en) Hjalmar Andersen – Olympedia 
(en) Hjalmar Andersen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hjalmar Andersen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(cn) Hjalmar Andersen – Kinas olympiske komité 
(en) Hjalmar Andersen – Speedskatingbase.eu 
(en) Hjalmar Andersen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Hjalmar Andersen – SpeedSkatingStats.com 
«Hjallis - isens kong glad» (norsk). NRK TV. 25. februar 1983. Besøkt 13. mars 2022.  Lengde: 48 minutter
«Dette er ditt liv : Hjallis» (norsk). NRK TV. 19. desember 1995. Besøkt 13. mars 2022.  Lengde: 44 minutter
«Skøyteforbundet er i sorg» (norsk). www.n-s-f.no. 27. mars 2013. Arkivert fra originalen (.htm) 21. april 2013. Besøkt 23. juli 2014. 
Dalby, Åge. «Minneord Hjalmar Andersen (1923 – 2013)» (PDF) (norsk). www.n-s-f.no. Arkivert fra originalen (.pdf) 21. april 2013. Besøkt 23. juli 2014. 

(no) Publikasjoner av Hjalmar Andersen i BIBSYS
(no) Hjalmar Andersen i Store norske leksikon
(no) Hjalmar Andersen i Norsk biografisk leksikon