jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sigerfjorden

Sigerfjorden er en fjord i Sortlandsundet i Sortland kommune i Nordland. Fjorden strekker seg åtte kilometer inn til gården Austpollen på Hinnøya. Fjorden har innløp mellom Kjerringneset i nord og Brokløysklubben i sør. Kjerringnesøya og Åserøya ligger midt i innløpet. Fjorden går først rett østover, men ved Husvik svinger den sørover til Vangpollneset, der den snur østover igjen. På vestsiden av Vangpollneset ligger viken Vangpollen, mens den innerste delen av fjorden inn til enden av fjorden blir kalt Austpollen.Like nordøst for Åserøya ligger tettstedet Sigerfjord. På andre siden av fjorden, litt lenger inn, ligger grendene Spjutvik og Husvik. Riddarset ligger rett nord for Vangpollneset.
Riksvei 822 går langs hele sørsiden av fjorden. Veien langs nordsiden av fjorden er i dag kommunal, men var tidligere en del av europavei 10/riksvei 19, fram til veien gjennom Kjerringnesdalen med Sigerfjordtunnelen ble åpnet i 1995.


== Rasulykka ==
7. mars 1956 gikk det et stort snøras i Skredbukta i Sigerfjorden. Mennene i bygda var på fiske, men åtte barn og fire kvinner omkom i raset. Samme dag gikk det også snøras flere andre steder i Vesterålen og Lofoten, og til sammen 21 mennesker omkom.


== Referanser ==
Radioteatret

Radioteatret var en enhet i NRKs kulturavdeling som produserte hørespill for barn og voksne. Den ble opprettet i 1926 og ble nedlagt i 2021.


== Bakgrunn og virke ==
Radioteatret produserte både klassisk og moderne drama, krim og underholdning. Inntil 2010 ble det også produsert hørespill for Lørdagsbarnetimen. I 2021 ble radiosendingene avsluttet, men det vil legges fremdeles ut produksjoner på podcast.Avdelingen har hatt en rekke kjente medarbeidere, spesielt må nevnes Nils Nordberg som regissør og tilrettelegger av kriminaldrama. De aller fleste norske skuespillere har opptrådt ved teateret.
Til sammen hadde Radioteatret opp mot 100 000 i 2008 lyttere på sine dramatiske produksjoner, mens enda flere fulgte krimsendingene.Sjef for Radioteatret fra 2015 har vært Gunhild Nymoen.


== Sjefer ==
Gunnar Neels-Hansson 1928–1943, 1945–1950
Jens Gunderssen 1950–1952
Hans Heiberg 1952–1973
Gerhard Knoop 1973–1984
Merete Skavlan 1984–1990
Nils Nordberg 1990–1991
Nils Heyerdahl 1991–2011
Yngvil Kiran 2011–2015
Gunhild Nymoen 2015–2021


== Se også ==
Påskekrimmen på NRK Radio
Dickie Dick Dickens


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Radioteatrets programsider
Kriminalhørespill og serier i Radioteatret 1951-2004
Radioteateret.info Arkivert 4. mai 2010 hos Wayback Machine.
Kriminalhørespill i Radioteatret 1952-2005
NRKS P2-teatrets hørespillarkiv 1930-2001
Andre makedonerkrig

Den andre makedonerkrig (200 f.Kr.-196 f.Kr.) ble utkjempet mellom Makedonia, ledet av Filip V og den romerske republikk, alliert med Pergamon og Rhodos.
Filip hadde lenge vært interessert i de greske bystatene, men fordi de var under romersk kontroll, våget han ikke å gå til angrep. I stedet begynte han å erobre deler av Illyria. Roma truet med krig, noe som førte til at Filip trakk seg tilbake.
Makedona begynte deretter å erobre de greske bystatene. Roma svarte med å gi Filip et ultimatum: han måtte akseptere at Makedonia ble undelagt romersk kontroll og at hans kongedømme skulle bli en romersk provins. Filip nektet naturlig nok, og den andre makedonske krig var et faktum.
Krigens avgjørende slag stod ved Kynoskephalai i Thessalia i 197 f.Kr., der legionene til Titus Flaminus slo kong Filips makedonske falanks. Drømmen om makedonsk kontroll over Hellas ble knust, og ved de istmiske leker i Korint i 196 f.Kr. erklærte Flaminius Hellas' frihet, selv om Hellas i virkeligheten ble et romersk protektorat.
En annen grunn til at romerne gikk til krig var at de betraktet Filip som en forræder; Han hadde støttet Hannibal av Karthago, noe som hadde ført til den første makedonerkrig.
Liste over byer i Australia

Dette er en liste over byer i Australia, ordnet etter delstat:


== Australian Capital Territory ==

Canberra (hovedstad)


== New South Wales ==


== Nordterritoriet ==

Darwin (distriktshovedstad)
Alice Springs
Palmerston


== Queensland ==


== Sør-Australia ==

Adelaide (distriktshovedstad)
Mount Gambier
Murray Bridge
Port Augusta
Port Pirie
Port Lincoln
Victor Harbour
Whyalla


== Tasmania ==

Hobart (distriktshovedstad)
Burnie
Clarence
Devonport
Glenorchy
Launceston


== Victoria ==

Melbourne (delstatshovedstad)
Ararat
Benalla
Ballarat
Bendigo
Geelong
Latrobe City
Mildura
Shepparton
Swan Hill
Wangaratta
Warrnambool
Wodonga


== Vest-Australia ==

Perth (distriktshovedstad)
Albany
Bunbury
Geraldton
Fremantle
Kalgoorlie
Mandurah
Port Hedland


== Eksterne lenker ==
Liste over byer i Australia etter befolkning, World Population Review
Taras Borodajkewycz

Taras (von) Borodajkewycz (født 1. oktober 1902 i Baden bei Wien, død 3. januar 1984 i Wien) var en østerriksk historiker med ukrainsk aner. Han var professor ved Hochschule für Welthandel i Wien.
I mellomkrigstiden var han tilhenger av katolsk-nasjonale idéer, og ble medlem av det i Østerrike fremdeles illegale NSDAP i 1934. Han var også medlem av studentforeningen Norica Wien, som tilhørte Cartellverband der katholischen deutschen Studentenverbindungen. Han ble utvist fra studentforeningen i 1945, men hans fortsatte sympati for nasjonalsosialismen var åpenbar. Som professor ved Hochschule für Welthandel ble han kjent for sine nasjonalsosialistiske og antisemittiske bemerkninger under sine forelesninger. Dette gjorde ham til en svært populær foreleser blant de studentene som delte mange av hans høyreorienterte meninger. Han opererte som spion for SD under andre verdenskrig. 
I 1962 angrep Heinz Fischer, dagens østerrikske president, Borodajkewycz i en artikkel på grunn av hans bemerkninger under en forelesning. Fischers artikkel bygget på notater fra en medstudent, Ferdinand Lacina. Fordi Fischer ikke ville oppgi kilden (noe som kunne ødelagt Lacinas mulighet til å avslutte utdannelsen) ble han dømt for ærekrenkelse av Borodajkewycz, som i sin tur følte seg bekreftet i sine holdninger og la dem frem enda mer åpent i sine forelesninger.
Tre år senere, i mars 1965, arrangerte venstreorienterte studenter og tidligere antinazister en demonstrasjon mot Borodajkewycz. Under demonstrasjonen kom det til sammenstøt med Ring Freiheitlicher Studenten, ungdomsorganisasjonen til Det østerrikske frihetspartiet, som arrangerte en motdemonstrasjon. Ved denne anledningen ble antinazisten Ernst Kirchweger drept.
I april 1965 ble saken mot Fischer gjenopptatt, og som følge av Lacinas vitnemål ble dommen mot Fischer opphevet.
Til slutt ble Borodajkewycz, tross sterk motstand fra utdannelsesminister Theodor Piffl-Percevic, pensjonert. I de senere årene offentliggjorde han artikler i høyreorienterte tidsskrifter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taras Borodajkewycz: Wegmarken der Geschichte Österreichs. Österr. Landesmannschaft, 1972.
Schmidt, Erich; Konecny, Albrecht K.: "Heil Borodajkewycz!" Österreichs Demokraten im Kampf gegen Professor Borodajkewycz und seine Hintermänner, Wien, München 1966
Fischer, Heinz: Einer im Vordergrund. Taras Borodajkewycz, Wien, Frankfurt a. M., Zürich
Hovedserien 1961–62

Hovedserien 1961-62 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet og gikk fra juli 1961 til oktober 1962. Dette var den siste sesongen det øverste nivået gikk under navnet Hovedserien. Det ble ikke spilt kamper mellom 8. oktober 1961 og 29. april 1962 på grunn av vinteren. 
Serien går også under navnet Maratonserien, og var første gangen det øverste nivået kun besto av én avdeling. Det var bestemt at det bare skulle være én toppserie, og forbundet løste dette ved å putte lagene fra de to tidligere avdelingene i en og la halvparten rykke ned. 
Brann ble seriemester, Steinkjer fikk sølv og Fredrikstad bronse. Fredrikstad ledet etter 21 runder og kvalifiserte seg med det til serievinnercupen 1962/63.
Gjøvik-Lyn og Sarpsborg rykket opp fra Landsdelsserien 1961–62.


== Tabell ==


== Resultattabell ==
Cerro de la Silla

Cerro de la Silla (spansk for salås eller salhøyde) har sitt navn på grunn av salen man ser når man observerer fjellet fra vest. Det er et berømt landemerke for staten Nuevo León i Mexico. Fjellet befinner rundt byene Monterrey og Guadalupe. Omkretsen er på 60.5 km². Selve fjellet har fire fjelltopper (picos). Toppene er som følger: Pico Antena, Pico Norte, Pico Sur og Pico la Virgen. Pico Norte er den høyeste på 1 820 meter, mens Pico la Virgen er 70 meter lavere og dermed også den laveste av dem. Området er populært som rekreasjonsområdet. Til toppen kan man benytte seg av en 2,5 kilometer lang sti. Veien oppover beskrives som ganske hard og det tar rundt 3 timer å komme til toppen, men når man først er oppe så vil man ikke angre fordi utsiktene over Monterrey er fantastisk.


== Eksterne lenker ==
Cerro de la Silla informasjon (spansk)
Ukjente Mexico Arkivert 24. august 2004 hos Wayback Machine. (spansk)
Øystein Ekroll

Øystein Ekroll (født 16. januar 1957 på Larsnes på Sunnmøre) er en norsk arkeolog og forsker. Han har magistergrad i nordisk middelalderarkeologi ved Universitetet i Bergen fra 1986 og Dr.Phil. Han er førsteamanuensis ved Nidaros domkirkes restaureringsarbeider, der han har arbeidet siden 1992. Ekroll forsvarte i 2015 for graden philosophiae doctor (ph.d.) ved Noregs teknisk-naturvitskaplege universitet, Det humanistiske fakultetet, med avhandlingen: The Octagonal Shrine Chapel of St Olav at Nidaros Cathedral.. An Investigation of its Fabric, Architecture and International Context. Disputasen ble avholdt inne i Nidarosdomen.Ekroll er spesialist på bygningsarkeologi, og har arbeidet med konservering av steinbygninger og ruiner i hele Norge, bl.a. middelalderruinene i Gamlebyen i Oslo. Bidro til oppbyggingen av museet i Erkebispegården i Trondheim (åpnet 1997). Har deltatt ved en lang rekke utgravninger i Norge og Hellas, og har publisert et større antall artikler om bygningshistorie i middelalderen. 


== Publikasjoner (utvalg) ==
Nidaros Domkirke og Erkebispegården (red.), NDR forlag, 1995
Moster: Trygg hamn i 1000 år, Fortidsminneforeningen, 1995
Med kleber og kalk : norsk steinbygging i mellomalderen, Samlaget, 1997
Museet i Erkebispegården, NDR forlag, 1997
Kirker i Norge  – Middelalder i stein, 2000
Her hvilir-: Nidarosdomens gravsteinutstilling, NDR forlag, 2001
Nidaros domkirke : Norges nasjonalhelligdom, Nidaros domkirkes restaureringsarbeiders forlag, 2002, ISBN 9788276930528
Munkeby – Tautra: cisterciensermunkenes klosterruiner i Trøndelag, Fortidsminneforeningen, 2003
Ei anna historie – norsk mellomalder i arkeologisk lys, Tapir Akademisk Forlag, 2006
Middelalderbyen Nidaros, med Karl-Fredrik Keller, 2008
Sunnmørskyrkjene - historie, kunst og arkitektur, med foto av Per Eide, Larsnes: Bla forlag, 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Øystein Ekroll i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Øystein Ekroll i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Tifo

Tifo er en forenkling av det italienske ordet tifosi, som betyr supporter. Med tifo mener man tribunearrangementer utført av supportere.
Tifo kan komme i form av store og små bannere, flagg, plakater, kasteruller eller lignende og arrangeres i all hovedsak ved spillernes entre før kamp. Tifo har utspring helt tilbake til ultraskulturens blomstring i Italia på 60- og 70-tallet.
Hvert år blir «Gullblusset» delt ut av Norsk Supporterallianse for å hedre det en utvalgt jury mener er årets beste norske tifo.


== Utstyr som blir brukt ==
Pyroteknikk (bengalske lys, røykbomber, stjerneskudd ol)
Kasteruller
Ark (mosaik)
Store og små flagg
Konfetti
Ballonger
Bannere


== Galleri ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
TIFO-Net Ultras Network (it)
Fototifo.it (it)
Tifonet.nl (ty)
Ultras Tifo (en)
Cofre de Perote

Cofre de Perote har navnet Naupa-Tecutéoetl på nahuatl. Det er også kjent som Nauchampatépetl. Nauchampatépetl er ikke lenger aktiv. Den reiser seg 4 201 meter over havoverflaten og er dekket med snø om vinteren. Fjellet er betegnet som det åttende høyeste av fjelltoppene i Mexico og det befinner seg i staten Veracruz. Cofre de Perote er videre navnet på den meksikanske nasjonalparken. Nord for Cofre finner man byen Perote som også navnet til vulkanen stammer fra. Nahuchampatépetl er et veldig bra sted for å gå på fotturer.


== Eksterne lenker ==
Handlingsprogram for nasjonalparken, Cofre de Perote, Universidad Veracruzana (spansk)
Homologi

Substantivet homologi og adjektivet homolog har flere betydninger.

Biologi: se homologi (biologi) (homolog egenskap).
Kjemi: se homolog rekke.
Matematikk: se homologi (matematikk) (homologisk algebra).
Medisin: homolog inseminasjon (= kunstig sædoverføring mellom ektefeller eller samboere).
Agaricaceae

Agaricaceae er en familie av basidiomyceter og inkluderer bl.a. slekten Agaricus, og basidiomyceter som tidligere var klassifisert i familiene Tulostomataceae, Lepiotaceae, og Lycoperdaceae. 
Ifølge Catalogue of Life inneholder familien 98 slekter og 2819 arter.


== Slekter ==
Disse slektene har blitt gitt norske navn hos den norske Artsdatabanken:

Sjampinjonger Agaricus L. : Fr.
Eggrøyksopper Bovista Pers.
Storrøyksopper Calvatia Fr.
Rødnende parasollsopper Chlorophyllum Massee
Skjellblekksopper Coprinus Fr.
Brødkorgsopper Cyathus Haller
Grynhatter Cystoderma Fayod
Rustgrynhatter Cystodermella Harmaja
Melparasollsopper Cystolepiota Singer
Skjellparasollsopper Echinoderma (Bon) Bon
Parasollsopper Lepiota (Pers. : Fr.) Gray
Narresjampinjonger Leucoagaricus Singer
Paraplyhatter Leucocoprinus Pat.
Røyksopper Lycoperdon Pers.
Storparasollsopper Macrolepiota Singer
Huldrehatter Melanophyllum Velen.
Knollsliresopper Squamanita Imbach 
Styltesopper Tulostoma Pers.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agaricaceae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Agaricaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Agaricaceae hos Artsdatabanken 
(sv) Agaricaceae hos Dyntaxa 
(en) Agaricaceae hos Fossilworks 
(en) Agaricaceae hos Index Fungorum 
(en) Agaricaceae hos ITIS 
(en) Agaricaceae hos MycoBank 
(en) Agaricaceae hos NCBI 
(en) Agaricaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Agaricaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Colimavulkanen

Colimavulkanen eller som den også kalles for, volcán de fuego de Colima, befinner seg 3 860 meter over havoverflaten. Dette er i dag den mest aktive vulkanen i Mexico og den har hatt mer enn 40 utbrudd siden 1576. Vulkanen befinner seg ikke i delstaten Colima, men like over grensen til delstaten Jalisco. Det er to fjelltopper på vulkanfjellet. Den eldste ruger 4 330 meter over havoverflaten og den kalles for Nevado de Colima. Denne er ikke aktiv. 5 kilometer lenger sør finner man den 3 860 meter høye Volcán de Colima som er meget aktiv.


== Geologisk historie ==
Colima har vært åsted for vulkansk aktivitet i omtrent 5 millioner år. I den senere pleistocen tidsalder, skjedde det et stort jordskred i fjellet, hvor omtrent 25 km³ med masse beveget seg 120 kilometer og nådde frem til Stillehavet. Et område på 2 200 kvadratkilometer ble dekket med masser fra jordraset. Store ødeleggende sammenbrudd ser ut til å hende om og om igjen med noen få tusen års mellomrom. Kronen (vulkankjeglen), som befinner seg inne i krateret, har antageligvis blitt dannet av en kombinasjon mellom jordskred og store utbrudd. Det bor rundt 300 tusen mennesker i en avstand av 40 kilometer fra vulkanen. Siden vi kjenner en del fra historien, og den befinner seg så nære et tett befolket område, så taes det stadig prøver av den.


== Siste aktiviteter ==
I de senere år har det vært ofte temporære evakueringer av innbyggere i landsbygder som befinner seg tett opp til vulkanen på grunn av dens truende oppførsel. Uttbrudd har skjedd i 1991, 1998–1999 og fra 2001 frem til nå. Tyktflytende lava blir presset og det dannes en «lavakuppel» som av og til fører til større eksplosjoner og det kan bli dannet pyroklastiske skyer eller flommer som igjen vil påvirke omgivelsene med aske og lavarester. Det største utbruddet på flere år skjedde den 24. mai 2005. En sky av aske steg 3 kilometer opp fra vulkanen og satellittmålinger viser at asken spredde seg over et område på 200 kilometer vest for vulkanen i timene etter utbruddet. Pyroklastiske flommer beveget seg 4 til 5 kilometer fra åpningen og lavastein beveget seg 3 til 4 kilometer. Myndighetene satte opp sperreområder 6.5 kilometer fra foten av vulkanen. Den 7. juni 2005 kom der et nytt utbrudd og dette er det kraftigste utbruddet på flere tiår. Røykskyer rakk opp til 5 kilometer fra kraterkanten, noe som førte til evakuering av minst 3 nabolandsbyer. 


== Eksterne lenker ==
(en) Colima Volcano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Volcán de Colima – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Universidad de Colima, Observatorio Vulcanológico (spansk)
Paso de Cortés

Paso de Cortés er fjellpasset mellom vulkanene Popocatépetl og Iztaccíhuatl i det sentrale Mexico. Det er en del av Det transmeksikanske vulkanbeltet. Passet ligger rundt 3 400 meter over havet, og befinner seg 55 km fra Puebla og 60 km fra Mexico by.
Navnet kommer av at Hernán Cortés og hans menn marsjerte over dette passet i 1519 etter en massakre i Cholula, på sin vei inn til Mexicodalen og hovedstaden Tenochtitlan for å angripe aztekerne og høvdingen Moctezuma.
Det er en asfaltert vei fra Popo Park ved Mexico by opp til Paso de Cortés, og videre sørover til Tlamacas og nordover til foten av Iztaccíhuatl. Passet kan også nås på uasfalterte veier fra Cholula.
Kjell Alrich Schumann

Kjell Alrich Schumann (født 8. april 1966 i Hedmark) er en nordmann kjent for sin sentrale rolle i det mye omtalte NOKAS-ranet i 2004. 
Schumann ble i mars 2006 dømt til 16 års forvaring for å ha deltatt i NOKAS-ranet. I ankesaken for Gulating lagmannsrett ble Schumanns straff redusert til 13 års fengsel. Etter anke til Høyesterett ble straffen omgjort til 16 års forvaring. 
Meddømte Lars-Erik Andersen utpekte Schumann som ransmannen som drepte politimannen Arne Sigve Klungland med en AK 4. Den 27. september 2006 tilsto Schumann at det var han som drepte Klungland. Han ble ikke tiltalt eller dømt for dette punktet, men det ble vektlagt i straffeutmålingen for Høyesterett. 
Schumann begjærte seg prøveløslatt i desember 2012, noe Sør-Trøndelag tingrett innvilget i desember 2013. Påtalemyndigheten anket imidlertid, og i juni 2014 ble prøveløslatelsen avslått av Eidsivating lagmannsrett. Retten mente at overgangen fra restriktiv soning til prøveløslatelse var for stor. Han ble senere overført til åpen soning. I oktober 2014 ble det kjent at han hadde fått innvilget prøveløslatelse. Schumanns prøvetid var på fem år og han måtte overholde en rekke vilkår. De fleste vilkårene ble fjernet av Sør-Østerdal tingrett i juli 2016. Det eneste vilkåret som gjenstod var at han ikke fikk kontakte noen av de andre NOKAS-dømte eller personer som tilhører et kriminelt miljø.
Schumann søkte i 2016 om gjeldsordning da han mener han ikke vil klare å betale erstatningen han ble idømt, men dette ble avslått av Eidsivating lagmannsrett i september 2016.I juli 2019 tok påtalemyndigheten ut tiltale mot Schumann med påstand om at retten forlenger prøveløslatelsen med tre år. Påtalemyndighetens begrunnelse var at Schumann skal ha brutt vilkårene retten satt da han ble prøveløslatt. Schumanns forsvarer mente det ikke var grunnlag for en slik forlengelse. Påtalemyndigheten fikk ikke medhold og dermed var Schumann en fri mann fra september 2019.Han er har blitt omtalt som «Skyggen» i media, fordi han ofte skiftet utseende.


== Referanser ==
EM i friidrett 1971

EM i friidrett 1971 ble arrangert i Helsingfors 10. – 15. august. Konkurransene ble arrangert på Olympiastadion fra 1952.
Det ble satt tre nye verdensrekorder under mesterskapet: Faina Melnik fra Sovjetunionen kastet diskosen 64,22 meter. Karin Burneleit (DDR) løp 1500 m på 4.09,6. 4x400 m stafett-laget fra DDR satte ny verdensrekord med tiden 3.29,3.
I tillegg ble det satt to europarekorder. Hartmut Briesenick (DDR) oppnådde 21,08 i kulestøt. Vest-Tysklands 4x100 meter-lag løp på 43,3.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====
Forkortelser

VR: Verdensrekord
ER: Europarekord
MR: Mesterskapsrekord


== Medaljestatistikk ==
      Vertsnasjon (Finland)


== Kilder ==
Resultater, kvinner GBR Athletics
Resultater, menn GBR Athletics
EM i friidrett 1974

EM i friidrett 1974 ble arrangert i Roma 1. – 8. september. Konkurransene ble arrangert på Stadio Olimpico.
Det ble satt fire nye verdensrekorder. Riita Salin fra Finland løp 400 meter på 50,14 sekunder. 4x100 m stafett-laget fra DDR satte ny verdensrekord med tiden 42,51. Rosemarie Witschas (DDR) hoppet 1,95 i høyde, og Ruth Fuchs (DDR) kastet spydet 67,22 meter.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====
Forkortelser

VR: Verdensrekord
ER: Europarekord
MR: Mesterskapsrekord


== Medaljestatistikk ==
      Vertsnasjon (Italia)


== Kilder ==
Resultater, kvinner GBR Athletics
Resultater, menn GBR Athletics
Árbol del Tule

Árbol del Tule (Tule-treet) er det treet med størst stammediameter i hele verden. Det er en montezuma-sypress (Taxodium mucronatum), «ahuehuete» på språket nahuatl. Treet har en diameter på 14,05 m, omkrets på 58 meter, og høyden er 42 meter. Volumet er estimert til 816 829 m³, og vekten er estimert til 636 107 tonn.
Treet befinner seg på kirkegrunn i landsbyen Santa María del Tule som ligger i delstaten Oaxaca i Mexico. Om man følger veien fra Oaxaca by by til Mitla, så er avstanden omtrent 13 kilometer. Det koster 3 pesos i inngangspenger for å komme inn på kirkegården for å få bedre utsikt til treet og lese om dets historie.
Treets alder er ukjent, men man regner med at det er mer enn 2000 år gammelt. Etter Zapotec-sagnet ble treet plantet for 1400 år siden av en prest ved navn Pechocha. Dette var en prest som tilbad guden Ehécatl (også omtalt som «vindguden»). Treets hellige plassering (senere okkupert av kirken) skulle vel bekrefte dette.
Treet har også fått kallenavnet «Livstreet» på grunn av at man kan skimte mange tegninger av dyr i barken.


== Litteratur ==
Zsolt Debreczy og István Rácz (1997–1998). «El Arbol del Tule: The Ancient Giant of Oaxaca» (PDF). Arnoldia. 57 (4): 3–11. ISSN 0004-2633. 


== Eksterne lenker ==
(en) El Árbol del Tule – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettsted med panoramavisning av området
Ken Anderson

For fribryteren med samme navn, se Mr. Kennedy.Ken Anderson (født 20. juli 1972 i Minnesota, USA) er en amerikansk hundekjører fra Fairbanks, Alaska, USA. 
Anderson flyttet til Alaska i 1993 for å kunne drive med hundekjøring. Mellomdistanseløp  som han har deltatt i er Kuskowim 300, Wyoming Stage Stop Race og Atta-Boy 300.
I 1999 debuterte Ken Anderson i Iditarod, og i det løpet endte han som nummer 26. Totalt har han deltatt seks ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 2003 da han ble nummer 5.


== Plasseringer i Iditarod ==


== Plasseringer i Yukn Quest ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ken Anderson (musher) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ken Anderson – Iditarod Trail Sled Dog Race 
Biografiside fra Cabela
Danny Seavey

Danny Seavey (født 1982 i Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Seward, Alaska, USA. 


== Biografi ==
Seavey startet med hundekjøring i ung alder, og han ble nummer to i Iditarod Junior i 1997. I 1998 ble han også nummer to i dette løpet, mens han i 1999 endte som nummer fire. 
I 2001 debuterte han i Iditarod med en 43.-plass, og fem år senere ble han nummer 52 da han var med for annen gang i verdens lengste hundesledeløp. Han har også deltatt to ganger i Sheep Creek Classic, to ganger i Grand Portage Passage og en gang i Copper Basin 300.
Flere i Danny Seavey sin familie har drevet med hundekjøring. Bestefaren er Dan Seavey, faren er Mitch Seavey og to av brødrene er Tyrell Seavey og Dallas Seavey. Fra 2002 til 2005 gikk han på universitetet i Montana.


== Plasseringer i Iditarod ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Seavey – Iditarod Trail Sled Dog Race 
Biografiside fra Cabela
Hjemmeside