jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alstahaug kommunes kulturpris

Alstahaug kommunes kulturpris deles ut årlig til «person(er), lag, foreninger, institusjoner eller grupper som har nedlagt et særlig betydningsfullt arbeid for og innen kulturlivet i kommunen».Mottakere har vært:

1991 – Asle Brovoll
1992 – Bjørn Jacobsen
1993 – Leif B. Lillegaard
1994 – Ikke tildelt
1995 – Steinbjørn Mentzoni
1996 – Bjørn Vangen
1997 – Torgrim Hofstad
1998 – Kari Elfstedt
1999 – Bodil Laugsand Lillegaard
2000 – Trond Carlsen
2001 – Thor Bergesen
2002 – Thor Eriksen
2003 – Bjørn Jens
2004 – Eli Ringkjøb
2005 – Aud Halsen Myhre
2006 – Hroar Selboe
2007 – Fyret ved Anne Meek
2008 – Inge Ove Tysnes
2009 – Sandnessjøen Idrettslag
2010 – Inge Bildøy
2011 – Jorunn Aune
2012 – Sandessjøen Mannskor
2013 – Nils Falch
2014 – Eva K. Brandth
2015 – Stein Ivar Mortensen
2016 – Svein-Terje Olsen
2017 – Sandnessjøen båtforening
2018 – Hilde Skjevelnes Henriksen
2019 – Havnafestivalen


== Referanser ==
Autentisering

Autentisering (fra gresk αυθεντικός; ekte eller genuin) er handlingen å bekrefte noe eller noen som autentisk, altså ekte eller sann. Å autentisere en gjenstand kan bety å bekrefte dens opprinnelse eller kilde, å autentisere en person kan bety å kontrollere vedkommendes identitet. 


== Datamaskiner ==
Innenfor informatikk betyr autentisering å verifisere den digitale identiteten til en avsender som forsøker å kommunisere. Avsenderen kan være en person som bruker en datamaskin, kun en datamaskin eller et program. Kommunikasjonen kan for eksempel være et forsøk på å logge inn på en datamaskin.
Innen utvikling av IT-systemer er autentisering at en bekrefter identiteten til den som i dette tilfellet logger seg inn i signeringstjenesten, og bekrefter identiteten til den som signererer dokumentet elektronisk.


== Se også ==
Biometri
Verifikasjon


== Referanser ==
Bjærangen

Bjærangen er ei grend i Meløy kommune i Nordland. Den ligger i enden av Bjærangfjorden. Fjorden er rik på fisk og Bjærangsdalen er rik på elg. Fjorden er også populær på sommeren da en lakseelv renner ut i Bjærangsfjorden. Fylkesvei 452 går gjennom grenda, og fortsetter til Halsa i sørvest og Engavågen i nordvest.


== Referanser ==
Clarion (programmeringsspråk)

Clarion er et utviklingsverktøy og et 4GL objektorientert programmeringsspråk som har fokus på database-applikasjoner. Det har støtte for ISAM, SQL og ADO for tilgang til data, i tillegg til lese-/skrivestøtte for flere typer flat-fil formater som f.eks CSV, og kommunikasjon med relasjonsdatabaser via ODBC.


== Eksterne lenker ==
SoftVelocity
Mjølkeslekta

Mjølke (Epilobium) er en planteslekt i mjølkefamilien (tidligere også kalt nattlysfamilien). Det er ca 15 arter i Norge og mellom 150 og 200 på verdensbasis. 


== Arter ==
(Epilobium angustifolium, nå: Chamerion angustifolium – Geitrams)
Epilobium alsinifolium – Kildemjølke
Epilobium anagallidifolium – Dvergmjølke
Epilobium ciliatum - Amerikamjølke
Epilobium davuricum – Linmjølke
Epilobium hirsutum – Stormjølke
Epilobium hornemannii – Setermjølke
Epilobium lactiflorum – Kvitmjølke
Epilobium montanum – Krattmjølke
Epilobium palustre – Myrmjølke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mjølkeslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 

(en) Mjølkeslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Mjølkeslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mjølkeslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Mjølkeslekta hos Dyntaxa 
(en) Mjølkeslekta hos ITIS 
(en) Mjølkeslekta hos NCBI 
(en) Mjølkeslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Mjølkeslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Epilobium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Epilobium – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Georg C.C.W. Prahl

Georg Carl Christian Wedel Prahl (født 28. september 1798 i Grimstad, død 29. mars 1883 i Bergen) var en norsk litograf og militær. Prahl var utdannet ved Krigsskolen og ble etter fullført utdanning utnevnt til sekondløytnant i det norske Jegerkorpset. Han hadde en rekke stillinger i den norske Hæren og gikk av som kompanisjef i 1878.


== Prahl som litograf ==
I 1827 etablerte han et stentrykkeri i Bergen. Dette var det første trykkeriet i sitt slag i Bergen, og det andre i hele landet. Før dette ble nedlagt i 1864 hadde han publisert en rekke litografiske bilder og notetrykk, bl.a. ti nummer av et musikalsk periodikum ved navn Apollo, i 1840. Han var også utgiver av flere norgeskart, atlas og et praktverk om norske nasjonaldrakter. Han var også eier av et boktrykkeri i noen år.


== Prahl Støperi ==
Georg Prahl grunnla Bergens første jernstøperi våren 1845. Prahl Støperi lå opprinnelig sentralt i byen, i Marken 1-3. For å utvide produksjonen ble virksomheten flyttet til Tørrisneset på Laksevåg. For å skaffe kapital solgte Prahl støperiet i Marken til Wingaard Jernstøperier i 1855. Det nye støperiet, Laxevaags Værk, ble samtidig etablert. Laxevaags Værk ble solgt i 1882. Firmanavnet og varebeholdningen ble kjøpt av kjøpmann Christoffer Faye Huun og ingeniør Niels Henrik Brun som anla et støperi på gården Stranden på Laksevåg under navnet Laxevaag Værk (Huunværkene).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel på Norsk biografisk leksikon
Prahl Støperi / Laxevaag Værk
Botn

For fjorden i Rissa i Sør-Trøndelag, se Botn (Rissa).

En botn er en halvsirkelformet og gryteformet forsenkning innerst i en dal; en landform skapt ved erosjon av isbreens øverste del.
Botnene er erodert av isbreer, og dette er en vanlig type landform i Norge og andre steder der landskapet er formet av isbreer. Botnene kan bli dannet på steder det ellers ikke er breer på grunn av lokale klimaforhold. Typiske botner på den nordlige halvkulen ligger i et skyggeparti på en nordvest-vendt fjellside og i le for den vanlige vindretningen, som gjør at snø blir akkumulert her.
En isbre liggende i en botn kalles en botnbre. 
Dersom breen trekker seg tilbake eller forsvinner kan endemorenen nederst i botnen demme opp en liten innsjø som kalles en botnsjø.
Botn, som også kan skrives Botten, er også mye brukt som stedsnavn, på bygder, grender, gårder og gårdsbruk, og i mange sammensatte stedsnavn.  


== Referanser ==


== Se også ==
Glasiologi
Hensmoen

Hensmoen er et industriområde sør i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune i Buskerud. Storparten (vestover) av området ligger imidlertid i Ytre Ådal, i tidligere Ådal kommune. Stedet ligger langs begge sider av europavei 16, mellom Hønefoss og Hallingby, og har innkjøring et par kilometer nord for Nymoen. Samme innkjøring kan man også benytte for å komme til grenda Vågård.
Industrifeltet har blant annet industri innen elektro-, spennbetong-, emballasje-, galvanisering-, plast- og mekanisk industri. Også Statens vegvesen har tilhold i industrifeltet.
Vågård

Vågård (gnr. 92) er en gammel storgård i tidligere Norderhov herredskommune og ligger i Haug kirkesogn, nå Ringerike kommune i Buskerud. Navnet stammer trolig fra det norrøne uttrykket vá, som betyr avsides og kan ha med gårdens beliggenhet i forhold sognets yttergrenser å gjøre. Vågård, er delt, ligger helt i ytterkant. En annen teori er at navnet stammer fra det norrøne mannsnavnet Vaði. Sistnevnte er basert på at en av nabogårdene heter Marigård. Gårdsnavn som ender på -gård/-gard ble gjerne anlagt i kristen tid. Vågård nevnes ikke i skriftlige kilder før i 1528 (NRJ. IV 373). 


== Vågårdsgrenda ==
Vågård er også ei lita grend som gjerne regnes til Ytre Ådal, fordi den ligger i direkte tilknytning til industriområdet Hensmoen som for det meste tilhører dette distriktet, men Vågårdsgrenda med Sørflaten tilhørte opprinnelig Haug kirkesogn (nå Ullerål kirkesogn) og ligger i tidligere Norderhov herredskommune. Stedet ligger langs europavei 16 og strekker seg nordøstover mot gårdene Øvre Vågård og Nedre Vågård. Innkjøring til området går enten via avkjøringen til Nymoen eller Hensmoen fra E16.
Vågård er i dag helst kjent for en tragisk hendelse som fant sted der den 22. august i 1926; lensmannsmordene på Vågård.


== Se også ==
Liste over gårder i Ringerike
Finn Aasheim

Finn Aasheim (født 16. april 1946, død 8. april 2008 i Oslo) var redaktør for Klassekampen i avisens tidlige periode. 
Aasheim tok examen artium på Grefsen gymnas i 1965, og ble etterhvert med i Grefsen-Sinsen SUF. Aasheim ble tidlig involvert i arbeidet med avisen Klassekampen. Fra avisens andre nummer i 1969 til det fjerde nummeret var han redaktør sammen med Anders M. Andersen. Etter så å ha vært redaktør alene en stund utgjorde han et redaktørteam sammen med Sigurd Allern, inntil Allern tok over sommeren 1970. Redaktørarbeidet i Klassekampen innebar på den tiden også deltagelse i alle produksjonsledd, i distribusjon og salg.
Som nyutdannet samfunnsviter ble Aasheim i 1970 ansatt i Helsedirektoratet. Fra 1972 var han involvert i arbeidet for mennesker med psykiske lidelser, og hadde frem til sin død flere tillitsverv og lederstillinger, som kontorsjef i Statens helsetilsyn og fungerende avdelingsdirektør i avdeling for psykisk helse i Sosial- og helsedirektoratet. Aasheim var fra 1988 til sin død med i rådgivende komité for prinsesse Märtha Louises fond. Han var dessuten sentral i gjennomføringen av Opptrappingsplanen for psykisk helse (1999–2008).
Finn Aasheim var sønn av Normann Anker Aasheim og Eva Stubberud («Mor Soon»). Han var gift med Anne Steigan, og svoger til Pål Steigan.


== Kilder ==
Sigurd Allern/Jon Michelet – Nekrolog i Klassekampen, 14. april 2008
Bjørn-Inge Larsen og Ellinor F. Major (Helsedirektoratet), Anne Kari Lande Hasle og Andreas Disen (Helse- og omsorgsdepartementet) – Nekrolog i Aftenposten, 17. april 2008.
Fossbakk

Fossbakk er et norsk slektsnavn og etternavn. Det er 150 personer i Norge som har Fossbakk som etternavn (desember 2010). Navnet er etter alt å dømme satt sammen av ordene «foss» (vannfall, brusende vannmengde) og «bakk» (terrengskråning).


== Referanser ==
Kilemoen

Kilemoen er en stor breelvavsetning etter siste istid som ligger i tidligere Norderhov herredskommune langs vestbredden av Ådalselva, på grensen mot det sørvestre Ytre Ådal og like nord for Begnamoen i Ringerike kommune i tidligere Buskerud. Adkomst går via avkjøring fra europavei 16 ved Follum, like nord for Heradsbygda. Området preges av en mo kledd med boreal barskog og lyng. Den inkluderer dessuten et industrifelt, kommunens vannverk, et pukkverk og et grustak med store reserver.


== Kile ==

Kilemoen har navn etter den gamle storgården Kile (gnr. 51) som ligger langs Kilealleen, like nord for den gamle storgården Follum og rett sør for Kilemoen. Kilealleen utgjorde imidlertid tidligere nedre del av den gamle ferdaveien mot Vestre Ådal. Kile kan opprinnelig være den eldste av de to storgårdene, men Kile er i dag delt i Kile (gnr. 51/1) og Østre Kile (gnr. 51/2). Av skattemanntallet for fogderier i Opplandene under Akershus len i 1528 (NRJ IV s. 147) går det fram at Helge i Kile (nevnt som Helig i Kyler) måtte ut med 1 lod sølv i gjengjerdsskatt. Det betyr at gården da var en fullgård. Kile tilhører tidligere Heradsfjerdingen i Norderhov og grenser i nord mot Rognerud (gnr. 280) i Ytre Ådal.
Like nord for Kile ligger også bygdeborgene «Ormekula» og «Slotteberget» på hver sin lille bergtopp i Raukleiva, like nordvest for Kilebakken. Dette er to parallelt liggende forhistoriske forsvarsanlegg som kun er adskilt av ei 30–40 meter bred kløft. Begge dateres til jernalderen og knyttes gjerne opp til det store gravfeltet på Veien og urgården Ve i Heradsbygda. Størrelsen på gravfeltet, som også er synonymt med Buskerud fylkes 1000-års sted, mer enn antyder at området må ha vært et betydelig maktsentrum i fordums tid.


== Øvre og Nedre Kilemoen ==
Industriområdet på Kilemoen er delt i øvre og nedre Kilemoen. Grusforekomsten, som ligger på Øvre Kilemoen og utnyttes kommersielt, utgjør cirka 125 millioner m³, hvorav cirka 22 millioner m³ er utnyttbart. Den er dermed den tredje største (utnyttbare) forekomsten på Ringerike, etter Eggemoen (298/94 millioner m³) og Hensmoen (86/23 millioner m³). På Øvre Kilemoen ligger også et grunnvannsreservoar (dødisgrop) med i alt 6 grunnvannsbrønner som utnyttes kommunalt som drikkevannskilde for befolkningen i Ringerike. Kilemoen vannverk eies av Ringerike vannverk og dekker cirka 80 prosent av det kommunale drikkevannsbehovet. Det moderne vannverket forsyner cirka 24 000 innbyggere, men har kapasitet til å forsyne opp til 60 000.
På Nedre Kilemoen ligger det en lang rekke mindre industri- og tjenestebedrifter på hver side av Follummoveien, som fører inn på industriområdet .


== Se også ==
Kaldbekk, naturlig vannkilde med lange tradisjoner
Gårder i Ringerike


== Referanser ==
Sørumsmarka

Sørum (gnr. 47) og Sørumsmarka (av norr. Suðrheimr) ligger i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike. Motorisert tilkomst til området går via Ringveien og Sørumsgata, som det er avkjøring til ved sørenden av Skjæringsbrua.


== Marka ==
Sørumsmarka er et jordbruksområde som består av et skogs- og åkerlandskap som strekker seg langs riksvei 7 fra Sandaker bru i Ytre Soknedalen til avkjøringen mot Hokksund og riksvei 35 langs europavei 16. Området innbefattet opprinnelig landskapet øst for Sogna, sør for Ve (gnr. 54), vest Veien (gnr. 49), og nord for Prestegaarden (gnr. 42) (Styggedalskrysset) i Ringerike kommune. Opprinnelig tilhørte også den vestligste delen av Veienmoen (området mellom Storskjæringa, Ringveien, Høybyveien og Vestliveien), det aller meste av Tolpinrud (unntatt toppen over Hvelven) og nær halve Sørmoen (lokalt gjerne kalt Bærengsletta), områdene vest for Askveien, Sørum. Det meste har trolig vært skogkledd mark, og navn som Tolpinrud antyder at det kan ha vært furuskog (Pinus sylvestris).


== Gårdsbrukene ==
Sørum-gårdene ligger på et høydedrag i området like vest av E16, der landskapet preges av kornproduksjon. Dette var opprinnelig én stor gård, men den er for lengst delt i flere bruk, hvorav fem i dag er selvstendige gårdbruk av en viss størrelse. Første gang Sørum nevnes i skriftlige kiler er i NRJ. IV 237 i 1528, i forbindelse med gjengjerden. Da ble Ketil paa Sorlinn ført opp med å ha betalt gjengjerden med malt (jfr. sidene 146, 237 og 580 i bind IV). Videre er gården nevnt i 1542, 1578, 1604, 1617, og 1723.Sørum (gården sør for...) har fått gårdsnavnet sitt etter urgårdens beliggenhet, i dette tilfellet sannsynligvis Ve. Området er kjent for å ha vært et maktsenter som har preget Ringerike i over 600 år, for cirka 1 400–2 000 år siden, og på motsatt side av E16 ligger Hringariki Kulturminnepark, som er kommunens og Buskerud fylkes tusenårssted. Bergensbanen krysser også igjennom dette landskapet, og i tidligere tider var Sørumtoppen en holdeplass for folk som bodde her.
Sørum tilhører de såkalte heim-gårdene og er svært gammel (før vikingtid) i sin opprinnelige form, men den har blitt delt flere ganger og består i dag som fem større gårdsbruk. Søndre Sørum nord (gnr. 47/1) utgjør cirka 331 daa; Søndre Sørum sør (gnr. 47/2) utgjør cirka 196 daa; Østre Sørum (gnr. 47/3) utgjør cirka 500 daa; Nordre Sørum (gnr. 47/4) utgjør cirka 336 daa; og Branddalen (gnr. 47/5) utgjør cirka 443 daa.Nordre Sørum (bnr. 4–5) ble solgt i 1757 og delt i 1793. Slik oppsto Nordre Sørum (bnr. 4) og Branddalen (bnr. 5). Søndre Sørum (bnr. 1–2) ble delt i skjøte av 27. april 1847, mellom to arveberettigede brødre. Slik oppsto Søndre Sørum nord (bnr. 1) og Søndre Sørum sør (bnr. 2).


== Se også ==
Liste over gårder i Ringerike


== Referanser ==
Veienmoen

Veienmoen eller Høyby, av og til også referert til som Tatermoen, er både et eldre villaområde som ligger på en platålignende grusmorene (en mo på et høydedrag) mellom Randsfjordbanen i sør, Hønefoss i øst, og Bergensbanen i nord, og et byggefelt for det meste bestående av firemannsboliger. Veiene som fører rundt inne på byggefeltet har også adresse Veienmoen. Moen tilhørte opprinnelig de gamle storgårdene Sørum (gnr. 47), Veien (gnr. 49) og Kvernbergsund (gnr. 45).
Fra gammelt av ble Veienmoen (eller en del av den) også kalt Tatermoen. Dette henger sammen med at taterfolk ofte tok tilhold vest på moen sommerstid, der byggefeltet Veienmoen finnes i dag.
Veienmoen har gangavstand til sentrum i Hønefoss og ligger i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike.
Veier som fører inn til området er Ringveien, Vinteroveien og Riperbakken. Alle disse veiene fører fram til Høybyveien, som krysser på langs over Veienmoen, fra vest mot øst. Høybyveien ender opp i det området på Veienmoen som opprinnelig het Høyby. Andre veier på Veienmoen er Vestliveien (som fører ned i et lavereliggende område som lokalt har blitt kalt Oladalen, like over Storskjæringa på Bergensbanen), Jordbruveien og Furulundveien, som alle er blindveier. Vinterroveien er delt. En del av den går ned på et lavereliggende platå der Furulundveien begynner, og ender opp i en lite område som lokalt har gått under navnet Busebakk.
Veienmoen har tradisjonelt hørt inn under den gamle storgården Veien, og sokner således til Veien skole og Norderhov prestegjeld.


== Se også ==
Veienmarka
Helgeshaugen
Helgesbråten
Hvelven
Tolpinrud
Slieve League

Slieve League klippene (irsk: Sliabh Liag oversatt grå berg) i grevskapet Donegal i Irland hører til de høyeste klippene i Europa. De er om lag 600 meter høye og omtales i turistbrosjyrer ofte som de høyeste havklippene i Europa. Dette er imidlertid ikke korrekt, siden både klippene på Achill Island (også i Irland) og klippeformasjoner i Skandinavia er høyere.
Klippene ligger på vestkysten av Donegal, ut mot Atlanterhavet mellom landsbyene Carrick og Malin Beg. De regnes som en av viktigste severdighetene i denne regionen


== Eksterne lenker ==
(en) Slieve League – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Slieve League – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kirsten Storms

Kirsten Renee Storms (født 8. april 1984 i Orlando i Florida) er en amerikansk skuespiller. Da hun var liten gikk hun på teaterskole for barn, og i en alder av fem år ble hun oppdaget av en talentspeider. Hun begynte sin karriere med å spille inn reklamefilmer. Hun sier selv at hun alltid har visst at hun ville bli skuespiller. John Grisham er hennes yndlingsforfatter.
Kirsten tok over rollen som Belle Black i serien I gode og onde dager 5. august 1999, og forlot serien i 2004. I 2005 fikk hun rollen som Maxie Jones i dagsåpen General Hospital. I 2008 ble hun gjenforent med sin gode venn som også tidligere hadde spilt i I gode og onde dager, Jason Cook i General Hospital.
Høsten 2011 ble hun sykmeldt, og skulle returnere igjen i februar 2012. Dessverre ble hun lengre borte enn det som var planlagt og hun ble erstattet på permanent basis. 
Det ble bekreftet at hun lider av alvorlig tilfelle av endometriose, og det var derfor hun hadde vanskeligheter med å konsetrere seg foran kamera.


== Filmografi (utvalg) ==
Kim Possible
7th Heaven
Zenon, girl of the 21st Century
Clubhouse
Sing me a Story With Belle
Movie Stars
Any Day Now
Second Noah
Love Letters
Johnny Tsunami
The Trojan Horse
The Cape
Zenon: The Zequel
Days of our lives


== Priser og nominasjoner ==
Priser vunnet:

Soap Opera Digest Award (2001)
Young Artist Award (2002)Nominasjoner:

Young Artist Award (2000)
Young Artist Award (2001)
Soap Opera Digest Award (2003)
Soap Opera Digest Award (2005)


== Eksterne lenker ==
(en) Kirsten Storms på Internet Movie Database 
(fr) Kirsten Storms på Allociné 
(en) Kirsten Storms på AllMovie 
(en) Kirsten Storms hos The Movie Database 
(en) Kirsten Storms hos Behind The Voice Actors
Håndkledagen

Håndkledagen feires hver 25. mai for å minnes forfatteren Douglas Adams. Markeringen ble holdt første gang i 2001, to uker etter hans plutselige død den 11. mai, og har siden blitt en årlig hendelse. Fans bærer med seg håndkler hele denne dagen; en referanse til science fiction-komedien Haikerens guide til galaksen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Towel Day – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Towel Day – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Ikke glem håndkleet!  (Aftenposten)
(no) Den internasjonale håndkledagen (NRK)
(en) Håndkledagens nettside
(en) Idéen blir foreslått
(en) Galaxy Travelers Have Critical Tool on Display (National Public Radio, Los Angeles)
Jon Gjedebo

Jon Grude Gjedebo (født 27. mars 1945) er en norsk oppfinner og forretningsmann fra Jørpeland. Gjedebo er spesielt kjent for å ha utviklet fjernstyring av boreoperasjoner. Ved salg av sitt selskap Hitec til amerikanske National Oilwell i 1999 la Gjedebo grunnlaget for en milliardformue. 
Gjedebo gikk på spesialskole grunnet sine lesevansker. Han var elev ved Stavanger katedralskole.Han ble i 2007 kåret til Norgesvinner av Ernst & Young Entrepreneur of the Year. I 2012 ble han tildelt Norges tekniske vitenskapsakademis ærespris.


== Referanser ==
André Støylen

André Støylen (født 9. april 1968 i Ørsta) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker (H) som siden 2014 har vært administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB.


== Liv og virke ==
Han ble politisk aktiv i tenårene og satt som formann i Møre og Romsdal Unge Høyre 1986–1988 og 1. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 1990–1992. Han var ansatt som generalsekretær 1992–1994 og deretter valgt til leder i Unge Høyre 1994–1996. I 2000 var han engasjert som aksjonsleder i TV-aksjonen for SOS-barnebyer.Støylen var statssekretær for statsråd Børge Brende i Miljøverndepartementet 2001–2002, Oslos byråd for finans og utvikling 2002–2007 og nestleder i Oslo Høyre 2006–2008.Støylen har arbeidet for blant andre Geelmuyden.Kiese, Icon Medialab, McKinsey & Company og Ringnes; han var økonomidirektør i Norges Røde Kors 2009–2013 før han i 2014 tiltrådte som administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB. I 2016 ble han styreleder i mediekonsernet Amedia, etter at Sparebankstiftelsen DNB kjøpte aksjemajoriteten i selskapet. Han har også vært styreleder i LHL-klinikkene 2012–2014, styreleder i Boligbygg Oslo, styremedlem i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design 2008–2013 og nestleder i representantskapet i Norges Bank 2014–2015.Støylen er utdannet siviløkonom fra BI fra 1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) André Støylen hos Stortinget 
(no) André Støylen hos Norsk senter for forskningsdata
Tolpinrud

Tolpinrud er et eldre villaområde i Ringerike kommune i Buskerud. Stedet ligger på begge sider av Askveien (en strekning på riksvei 35) like vest av Hønefoss. Det er gangavstand inn til sentrum av byen.
Området begrenses av Randsfjordbanen i nord, Storelva i øst, og E16 i vest. Området ligger i tidligere Norderhov kommune og sokner til Eikli skole og Norderhov prestegjeld.


== Eksterne lenker ==
Her vi bor - Tolpinrud