jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Barnsley (distrikt)

Barnsley er et administrativt distrikt i South Yorkshire i England. Administrasjonssenteret er byen Barnsley. Siden South Yorkshire i 1986 avskaffet grevskapsrådet er distriktet selvstyrt, på linje med en enhetlig myndighet. 
Distriktet ble opprettet i 1974 ved av bydistriktene Barnsley, Cudworth, Darfield, Darton, Dearne, Dodworth, Hoyland Nether, Penistone, Royston,Wombwell og Worsborough samt Penistone landdistrikt, og deler av Hemsworth og Wortley landdistrikter ble slått sammen. Distriktet dekker et areal på 329,05 km² og hadde 231 221 innbyggere i 2011.Motorveien M1 går rett gjennom distriktet. Den vestlige delen er for det meste landsbygd, mens den østlige er urban og industrialisert. Omkring ni tideler av befolkningen bor i den østlige delen. 9 % av distriktet tilhører nasjonalparken Peak District. 


== Steder i distriktet ==
Ardsley, Athersley
Barugh, Barugh-Green, Billingley, Birdwell, Bolton upon Dearne, Brierley
Carlecotes, Carlton, Cawthorne, Cubley, Cudworth
Darfield, Darton, Dodworth, Dunford Bridge
Elsecar
Gawber, Gilroyd, Goldthorpe, Great Houghton, Grimethorpe
Haigh (dels i distriktet Wakefield), High Hoyland, Higham, Honeywell, Hood Green, Hoyland, Hoylandswaine, Hoyland Common
Ingbirchworth
Jump
Kendray, Kexbrough, Kingstone
Little Houghton, Lundwood
Mapplewell, Millhouse, Millhouse Green, Monk Bretton
New Lodge
Oxspring
Platts Common, Penistone, Pilley
Redbrook, Royston
Shafton, Silkstone, Silkstone Common, Smithies, Staincross, Stairfoot
Tankersley, Thurgoland, Thurlstone, Thurnscoe
Ward Green, Wilthorpe, Woolley Colliery, Wombwell, Wortley, Worsbrough


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Metropolitan Borough of Barnsley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ricky Bruch

Björn Rickard «Ricky» Bruch (født 2. juli 1946 i Örgryte, død 30. mai 2011) var en svensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by, 1972 i München og 1976 i Montréal.
Bruch fikk sitt store gjennombrudd på midten av 1960-årene. Han konkurrerte i kulestøt og diskos, der han havnet i den ypperste verdenseliten på begynnelsen av 1970-årene. Bruch var verdens beste på trening, men lyktes aldri helt i de store mesterskapene. Karrierens høydepunkt kom i 1972, da han først tangerte verdensrekorden med et kast på 68,40 i Stockholm. Senere i sesongen tok han bronsemedalje under OL i München. Ved siden av idrettskarrieren spilte Bruch i flere filmer, og han hadde en birolle, som Labbas, i filmen Ronja Røverdatter.Etter noen stille år på begynnelsen av 1980-tallet kom han igjen i rampelyset da han i 1984, 38 år gammel, presterte toppresultater med flere kast over 70 meter. Det lengste kastet (71,26 i Malmö, november 1984) er per 2011 fortsatt gjeldende svensk rekord, og per 1. mai 2011 nummer 9 i verden gjennom alle tider.Bruch var etter avsluttet karriere åpen på sitt forhold til bruk av doping gjennom ulike anabole steroider og andre preparater.
Filmen Själen är större än världen viser Ricky Bruch som seg selv i kampen for å kvalifisere seg til 1984 års Sommer-OL i Los Angeles. Denne filmen vant Children's Film Prize of the Nordic Film Institutes under Lübeck Nordic Film Days i 1985.
I 1990 gav Bruch ut selvbiografien Gladiatorens kamp.


== OL-medaljer ==
 1972  München - Bronse i friidrett, diskos  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ricky Bruch – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ricky Bruch – Olympics.com 
(en) Ricky Bruch – Olympic.org 
(en) Ricky Bruch – Olympedia 
(en) Ricky Bruch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ricky Bruch – Sveriges olympiske komité 
(en) Ricky Bruch – World Athletics 
(en) Ricky Bruch – Track and Field Statistics 
(en) Ricky Bruch på Internet Movie Database 
(sv) Ricky Bruch i Svensk Filmdatabas 
(da) Ricky Bruch på Filmdatabasen 
(da) Ricky Bruch på danskefilm.dk 
(da) Ricky Bruch på danskfilmogtv.dk 
(en) Ricky Bruch hos The Movie Database 
(en) Noen resultater på The-Sports.org
(en) Sweedish Documentary on Ricky Bruch på JohnPowellAssociates.com
"Ricky Bruch – En svensk Muhammed Ali"
(se) Bruch bränner alla troféer (aftonbladet.se) Publisert 5. mai 2006.
Mig fångar ingen brud Sang fra YouTube med Ricky Bruch
Ricky Bruch i «Svenska hjältar» i TV4 Sveriges dokumentarserie i 2005 del 1, del 2 og del 3 fra Youtube.
Trailer til (it) Anche gli angeli tirano di destro-filmen med Ricky Bruch i en av rollene.
Patrik Bodén

Lars Patrik Bodén (født 30. juni 1967 i Fryksände) er en tidligere svensk friidrettsutøver, tidligere verdensrekordinnehaver i spydkast.
Bodéns personlige rekord og daværende verdensrekord lyder på 89,10 m, som han kastet i Austin, Texas 24. mars 1990.
Bodén ble svensk mester sju ganger og deltok i tre VM-finaler og to OL. Hans fremste internasjonale mesterskapsresultat var bronsemedaljen fra EM 1990 i Split, Jugoslavia. Bodén ble ofte nevnt blant favorittene foran de store mesterskapene, men han lyktes aldri i å nå helt opp.


== Andre meritter ==
4.-plass i EM 1994 i Helsingfors


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Patrik Bodén – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Patrik Bodén – Olympedia 
(en) Patrik Bodén – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Patrik Bodén – Sveriges olympiske komité 
(en) Patrik Bodén – World Athletics 
(en) Patrik Bodén – Track and Field Statistics
Bushidō

Bushidō (japansk: 武士道) er den strenge morallæren og livsstilen som gjaldt for de japanske samuraiene. Bushidō kan oversettes som «krigerens vei» på norsk. Bushidō er løselig analogt med konseptet ridderskap i middelalderens Europa. Akkurat som de europeiske ridderne hadde samuraiene ett sett moralkoder å leve etter som også var basert på en moralsk livsstil. Bushidō går ut på at en kjenner livet i hvert åndedrag en tar, i hver kopp med te, i hvert vindpust, i kirsebærtreet og i hvert liv en tar.
«Veien» i seg selv hadde sitt opphav i samuraienes moralske verdier, vanligvis en kombinasjon av nøysomhet, lojalitet, beherskelse av krigskunst, og ære inntil døden. Født innenfor ny-konfucianismen i fredstiden under Edo-tidens Japan, men bushidō var også påvirket av både shintōisme og zen-buddhisme som tillot samuraienes voldelige eksistens ved å moderere den med visdom og sinnsro. Bushidō utviklet seg mellom 1500- og 1900-tallet, diskutert av lærde som mente de bygde på en arv som gikk tilbake til 900-tallet, skjønt en del forskere har merket seg at begrepet bushidō i seg selv er «sjeldent bevitnet i førmoderne litteratur.»Under Tokugawa-shōgunatet (også under Edo-tiden) var det en del aspekter av krigerverdiene som ble formalisert i japanske føydal lov.Begrepet bushidō ble første gang benyttet i Japan på 1600-tallet i Kōyō Gunkan (en nedtegnelse av militære prestasjoner). Det kom i vanlig bruk i Japan og i Vesten etter utgivelsen av Nitobe Inazōs Bushido: The Soul of Japan i 1899.


== Referanser ==
Tønsberg tønne

Tønsberg tønne er et markant sjømerke ved innseilingen til Tønsbergfjorden. Som sjømerke må dette være meget gammelt, og opprinnelig var det en påle med en tønne som markerte stedet. I dag er det en steinvarde som utgjør sjømerket. Tønsberg tønne ligger helt sørøst på Østerøya i Sandefjord kommune. Farvannet er grunt og trangt, og her kan det oppstå grov sjø selv ved moderate vindforhold.

Det kjente sjømerket Tønsberg Tønne er falt ned. Stokken hvorpå tønnen stod, var avbrukket, antagelig rammet av lynet under tordenværet søndag.


== Eksterne lenker ==
Vilhelm Møller: «Tønsberg Tønne» Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine. Sandar historielag
Med båt i Vestfolds skjærgård
Bilder fra Tønsberg Tønne
Anders Gärderud

Anders Gärderud (født 28. august 1946 i Stockholm) er en svensk tidligere friidrettsutøver. Han vant 3000 meter hinder under OL 1976 i Montréal.
Gärderuds første store mesterskap var OL 1968 i Mexico by, der han ble slått ut i forsøksheatene på 800 og 1500 meter. I de følgende årene konsentrerte Gärderud seg om 3000 m hinder, og var blant de største favorittene foran OL 1972 i München. Han var imidlertid plaget av en forkjølelse, og ble igjen slått ut i forsøket. Det samme skjedde på 5000 meter, men bare en uke senere satte han ny verdensrekord på 3000 meter hinder med tiden 8.20,8.
Under EM 1974 ble Gärderud slått på målstreken av polakken Bronisław Malinowski i hinderløpet. Året etter forbedret han verdensrekorden to ganger, først til 8.10,4, og bare seks dager senere til 8.09,8.
Karrieren kulminerte under OL 1976, da han stod øverst på seierspallen etter et spennende oppgjør med Malinowski og Frank Baumgartl. Gärderud vant på ny verdensrekord, 8.08,02. For den bedriften ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje sammen med syklisten Bernt Johansson.


== OL-medaljer ==
 1976  Montréal -  Gull i friidrett, 3000 m hinder  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Gärderud – Olympedia 
(en) Anders Gärderud – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Anders Gärderud – Sveriges olympiske komité 
(en) Anders Gärderud – World Athletics 
(en) Anders Gärderud – Track and Field Statistics
Klyngetun

Klyngetun er en betegnelse på et tradisjonelt vestlandsk gårdstun, med mange bruk, og husene til de ulike brukene plassert tett sammen, mer eller mindre uregelmessig i forhold til hverandre, slik at det er vanskelig å finne et regulært mønster.
Typiske eksempler på klyngetun er Havrå på Osterøy, Agatunet i Hardanger, Henjum på Hermansverk, Tyssedalen i Fjaler kommune, Osmundnes i Gloppen, Sjønstå gård i Fauske kommune, Eidbo ved Tvedestrand, samt gjenværende deler av tunet Larsbakken.
Klyngetunene oppsto ved bruksdeling gjentatte ganger. Delingen skulle skje rettferdig, og hver enkel åkerteig ble derfor delt. Teigene ble derfor stadig mindre, og den enkelte bruker fikk en stadig mer komplisert eiendom å forholde seg til.


== Litteratur ==
Roede, Lars: Bygningsarven 1814, i Jørn Holme: De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 26 - 51 (især s. 43). ISBN 978-82-02-44564-5
Røyrane, Eva Klyngetunet : den norske landsbyen Skald 2018 ISBN 978-82-7959-268-6
Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar: Vår gamle bondekultur, Oslo 1971, Cappelen, ISBN 82-02-07709-5
Vreim, Halvor: Trekk fra byggeskikkens geografi i Norge, Foreningen til norske fortidsminnesmerkers bevaring. Årsberetning 1936–37. Oslo 1938.
Neslesommerfugl

Neslesommerfugl (Nymphalis urticae eller Aglais urticae) tilhører dagsommerfuglene, og er en av de mest vanlige sommerfuglene i Norge. Den overvintrende generasjonen flyr om våren og forsommeren. Den nye generasjonen klekkes i slutten av juli og flyr om sensommeren og høsten.


== Utseende ==
Vingespennet er mellom 4 og 5 cm. Fargene er orange, rødbrune og den har noen markerte mørke flekker i framkanten av vingene. Langs bakranden, og særlig på bakvingene, har den noen blå flekker omkranset av svart. Undersiden av vingene er mørkt brun svarte.

		


== Levevis ==
Neslesommerfugl overvintrer som voksen, i uthus og garasjer, på loft i hus. Den tåler noen kuldegrader dersom temperaturendringen skjer over litt tid. Straks den første vårsolen varmer, er den på vingene, og er gjerne den «første» dagsommerfuglen om våren.
Neslesommerfugl flyr på solrike steder, i hager, enger og i skoglysninger. Tidlig om våren legger de sommerfuglene som har overvintret egg på nesleplanten (brennesle), straks den begynner å spire.
Larvene lever på nesleplanten. Når tiden er kommet for å gå inn i puppestadiet kryper den ned fra planten og prøver å finne et sted å være som puppe. Den velger ofte et stivt strå eller en gren, men like gjerne en bergvegg eller en mur. Puppestadiet varer bare noen uker.

		
		


== Litteratur ==
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8


== Eksterne lenker ==
(en) neslesommerfugl i Encyclopedia of Life 
(en) neslesommerfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) neslesommerfugl hos Artsdatabanken 
(sv) neslesommerfugl hos Dyntaxa 
(en) neslesommerfugl hos Fauna Europaea 
(en) neslesommerfugl hos ITIS 
(en) Kategori:Aglais urticae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aglais urticae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aglais urticae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norges sommerfugler – Neslesommerfugl
Servas

Servas Open Doors er en internasjonalt, ikke-statlig organisasjon fredsorganisasjon som er til stede i over 125 land og blir drevet av frivillige.
Organisasjonen ble stiftet av Bob Luitweiler og hans venner som en fredsbevegelse i 1949. Den drives uten økonomisk vinning verden over og består av et kulturelt nettverk med det mål å føre mennesker sammen for å bygge gjensidig forståelse, toleranse, respekt, gjestfrihet og verdensfred. Som andre fredsorganisasjoner fremmer den verdensfred ved å oppmuntre til at enkeltpersoner blir kjent med hverandre.
Servas betyr «å tjene» i betydning «tjene freden», på språket esperanto. Organisasjonen var opprinnelig kalt for «Peacebuilders», fredsbyggere. Open Doors er engelsk og betyr «Åpne dører».
Organisasjonen fungerer gjennom et nettverk av verter verden over som er gjestfrie og villige til åpne sine dører for reisende fra andre deler av verden, og via fordomsfrie reisende som ønsker å lære om det landet de besøker fra innsiden. Besøkende og verter er vanligvis intervjuet når søker organisasjonen. Reisende skriver et brev for de presenterer seg selv i en bestemt form og som er gyldig. Denne blir overrakt verten ved ankomst.
Det er over 16 000 «åpne dører» tilknyttet Servas spredt rundt i bortimot hvert eneste land i verden, men har en overvekt i den rike delen av verden. Servas har ikke vokst tilsvarende de senere år sammenlignet med andre tilsvarende organisasjoner ettersom Internett brukes i liten grad og ettersom organisasjonen har et konservativt grunnlag. For tretti år siden hadde Servas rundt 8000 medlemmer verden over, og således bare fulgt den generelle befolkningsøkningen i hvert land. Det finnes dog ingen offisiell statistikk, men for Italia alene var gjennomsnittsalderen for medlemmene 52 år og med en viss overvekt av kvinner.


== Eksterne lenker ==
Servas.org
Servas Norge
Andreas Fliflet

Andreas Fliflet (født 19. mars 1965 i Bergen) er en norsk musiker (bass og sag) og komponist.
Han er utdannet ved Berklee College of Music og New England Conservatory i Boston, der han fikk lære fra Paul Bley, George Russell og Dave Holland.Med base i Hammerfest etablerte han i 1994 bandet LINK med Sverre Gjørvad og Tor Egil Braseth som blant annet gjorde det bra ved Barentsjazz 2006. Han leder ellers lydprosjektet Jienat som har flere plateutgivelser.Fliflet har representert Norge i Nordkalottmesterskapet i sagspill (fjerdeplass, 2003). Han er bror til musikeren Gabriel Fliflet, som sammen med  Ole Hamres ga ut Eine kleine kraftmusik, der Andreas spilte  sag og fremførte bjeffjoik. 
Han ga bidrag til Geggen Maunos plate Ensom Ulv (Bølgeblækk, 2005) der han også spiller sag.  Under Nasjonal Vedkveld på NRK i 2013 spilte han motorsag.Han er medforfatter på Trollstilt (Gyldendal, 1998), et læreverk i tradisjonsmusikk, og er per 2017 førsteamanuensis ved Universitetet i Tromsø, musikkonservatoriet. I tillegg har han vært landsdelsmusiker i Finnmark, sittet i Nordnorsk Kulturråd og vært hovedtillitsvalgt for Musikernes Fellesorganisasjon i organisasjonen Scene Finnmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Andreas Fliflet i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Andreas Fliflet i BIBSYS
Øystein Alme

Øystein Alme (født 10. august 1960) er en norsk forfatter og Tibet-forkjemper. 
Øystein Alme har, sammen med Morten Vågen, skrevet boken Silenced - China’s Great Wall of Censorship som ble utgitt på forlaget Amaryllis i mai 2006. Boken forteller og informerer om menneskerettigheter, ytringsfrihet og sensur i Kina og Tibet. Ifølge pressefrihetsorganisasjonen Reporters Without Borders: «this book takes the reader on a fascinating and disturbing trip behind China’s Great Wall of Censorship. It also tells the story of Voice of Tibet, the radio station China couldn’t silence.»Boken er siden utkommet på flere språk, blant annet på Kinesisk og på Polsk [3].
Øystein Alme er også daglig leder i radiostasjonen Voice of Tibet.


== Referanser ==
Allmänna Idrottsklubben

Allmänna Idrottsklubben (AIK) er Nordens største idrettsklubb og er basert i Solna, nord for Stockholm og i Stockholm. AIK konkurrerer nå innenfor fotball, ishockey, basket, bowling, bandy, håndball, boule og innebandy. Fotballaget spiller i Allsvenskan og har tolv seriemesterskap (1900, 1901, 1911, 1914, 1916, 1923, 1932, 1937, 1992, 1998, 2009, 2018) og åtte cup-gull (1949, 1950, 1976, 1985, 1996, 1997, 1999, 2009).


== Historie ==
AIK ble grunnlagt 15. februar 1891 av Isidor Behrens. Navnet Allmänna Idrottsklubben ble valgt fordi klubben var åpen for alle, og den viktigste idretten var friidrett, som på den tiden ble kalt «allmän idrett» på svensk. De første ti årene konkurrerte AIK i mange idretter som fekting, skøyter, sykkel, bryting, friidrett, turn og dragkamp! I 1896 spilte AIK fotball for første gang, og alt i 1900 vant klubben sitt første svenske mesterskap i fotball.
AIK begynte å spille bandy i 1905, og vant sitt første svenske mesterskap fire år senere. Bowling ble startet i 1910. De første forsøkene med ishockey ble gjort i 1921, men bare to kamper ble spilt om våren før isen smeltet. Det første svenske mesterskapet ble vunnet i 1934. Siden «Allsvenskan» startet i 1924 har AIK vært en av Sveriges mest fremgangsrike klubber, og AIK har spilt i Allsvenskan alle år utenom fire.
1930-tallet var AIKs mest fremgangsrike tiår. Fotballaget ble svenske mestere i 1932 og 1937, og ishockeylaget ble svenske mestere i 1934, 1935 og 1938. I 1940-, 1950- og 1960-årene var det derimot de mindre grenene i AIK som håndball, kunstløp, bowling, badminton og tennis som var de mest fremgangsrike med mange svenske mesterskap.
1970-tallet var kvinnenes tiår i AIK. AIK opprettet damelag i fotball, bandy og bowling. 1974 ble Sveriges konge, Carl XVI Gustaf, AIKs beskytter og første æresmedlem. Ishockeylaget vant to nye mesterskap i 1982 og 1984, mens fotballaget vant Allsvenskan (men ikke det svenske mesterskapet, som ble avgjort i et sluttspill) og den svenske cupen i 1985. I 1992, etter 55 lange år, ble AIK endelig svenske mestere i fotball igjen. I 1996, 1997 og 1999 vant AIK den svenske cupen og i 1998 ble AIK igjen svenske mestere. AIK-laget som hevdet seg best på 1990-tallet er likevel damenes bandylag, som har vunnet fem svenske mesterskap.


== Kuriosa ==
Det nåværende AIK-merket ble skapt av Fritz Carling i 1898. Merket vant utmerkelsen «verdens vakreste merke» i en konkurranse i London. Deltagere i konkurransen var mange fotballklubber fra England, Spania, Italia og Frankrike.
På 1920-tallet ble kallenavnet «Gnaget» skapt. Grunnen til dette var at fargen på de svarte draktene etter all vask ble mer og mer grå og liknet fargen på rotter. AIK supportere kalles ofte for «Gnagere».


== Se også ==
AIK Fotboll


== Eksterne lenker ==
AIK – offisiell side
Morten Vågen

Morten Vågen (født 13. november 1975) er en norsk forfatter. Han har skrevet, sammen med Øystein Alme, boken 
Silenced – China’s Great Wall of Censorship som ble utgitt på forlaget Amaryllis i mai 2006.
Boken forteller og informerer om menneskerettigheter, ytringsfrihet og sensur i Kina og Tibet. Ifølge pressefrihetsorganisasjonen Reporters Without Borders: «this book takes the reader on a fascinating and disturbing trip behind China’s Great Wall of Censorship. It also tells the story of Voice of Tibet, the radio station China couldn’t silence.»Boken er siden utkommet på flere språk, blant annet på Kinesisk og på Polsk Vågen har også skrevet flere artikler, samt det eksperimentelle prosa-arbeidet «Anekdoter om Karkov», som ble publisert i Gyldendals Vinduet, i Go Ape-prosjektet i 2003.Våren 2012 ga forlaget Kolon ut tekstsamlingen Gruppe 12, her har Vågen med to tekster: «Forord» og «Det røde kapittel».
Ifølge forlaget: «Gruppe 12» samler «tekster under arbeid» fra skribenter som vil prege framtidens norske skjønnlitteratur.»


== Referanser ==
AIK Fotboll

AIK Fotboll er AIKs fotballavdeling. AIK (Allmänna Idrottsklubben) er et svensk idrettslag, stiftet i 1891 i Stockholm. Idrettslagets fotballavdeling ble stiftet i 1896. Fotballaget AIK spiller hjemmekampene på Friends Arena i Solna, Stockholm.
AIK, som ble svenske seriemestre siste gang i 2018, og pr 2020 tredje øverste lag på Allsvenskans maratontabell. Klubben innehar rekorden for flest sesonger på rad på øverste nivå i svensk fotball. AIK spilte kvartfinale i Cupvinnercupen i 1996/97, kvalifiserte seg for gruppespillet i henholdsvis UEFA Champions League 1999/2000 og UEFA Europa League 2012/13. AIK er medlem av Stockholms Fotballforbund.


== Spillerstall ==
Oppdatert 5. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) AIK Fotboll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Silenced

Silenced – China’s Great Wall of Censorship er en bok skrevet av nordmennene Øystein Alme og Morten Vågen. Boken ble utgitt på forlaget Amaryllis i mai 2006.
Boken forteller om menneskerettigheter, ytringsfrihet og sensur i Kina og Tibet. Pressefrihetsorganisasjonen Reporters Without Borders sier følgende om boka: «this book takes the reader on a fascinating and disturbing trip behind China’s Great Wall of Censorship. It also tells the story of Voice of Tibet, the radio station China couldn’t silence.»Ifølge forlagssentralens informasjonstjenester handler boken om media, sensur og menneskerettigheter i Kina og Tibet. Den forteller om hvordan sensurinstansene opererer i Kina, om hvorfor ikke kinesiske myndigheter tolererer kritiske stemmer, og om hvorfor de i stor grad slipper unna internasjonal fordømmelse. Boken tar for seg de nye utfordringene sensurregimet i Kina står overfor, ikke minst med tanke på ny teknologi og kommunikasjonsmidler som mobiltelefoni og Internett.
Boken har siden kommet ut på flere språk, blant annet på kinesisk og på polsk [1].


== Referanser ==
Hallgeir Kvadsheim

Hallgeir Kvadsheim (født 29. juni 1970 på Kvassheim i Hå) er en norsk  siviløkonom. Han er skribent og foredragsholder innen privatøkonomi. Han er også adferdsøkonom for spareappen Spiff, og økonomisk rådgiver på Luksusfellen, som vises på TV3. Kvadsheim skriver blant annet for Dine Penger.
Han har gitt ut to bøker om personlig økonomi: Spar skatt og Din økonomi: Ekspertens 150 beste tips. Frem til 2012 var han ansvarlig for personlig økonomi i Dagbladet, men jobber nå som selvstendig næringsdrivende.
Kvadsheim er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen i 1994. Han er gift og har to barn. Hans mor var norgesmester i spydkast 1952–56.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(no) Publikasjoner av Hallgeir Kvadsheim i BIBSYS


== Eksterne lenker ==
(en) Hallgeir Kvadsheim på Internet Movie Database 
(no) Luksusfellen-Hallgeir: - Føler meg snytt
(no) Ekspertene: – Vær en utro kunde og spar tusenvis av kroner
(no) Tips til å spare