Len

Len (latinsk feudum, derav føydalsamfunnet, av norrønt lén, fra middelnedertysk lēn, «lån»; samme ord som lån; i denne betydningen jf. tilsvarende svenske län) er en råderett som gis over land og inntekter av dette fra Kongen til en vasall mot visse forpliktelser. De måtte historisk stille soldater og betale skatt av inntektene. Dette ble først brukt av frankerne rundt 700 e.Kr. da kongene forsøkte å forbedre administrasjonen av riket. Land ble på denne måten delt ut til menn kongen stolte på. Det var store variasjoner med tid og sted i hvor autonome len var; de kunne i noen tilfeller i praksis være suverene stater under ren nominell overhøyhet av en annen hersker, mens de i andre tilfeller kunne være regionale forvaltningsområder i en relativt sentralisert stat. I Danmark og Norge ble betegnelsen len brukt om den øverste kategorien forvaltningsområder frem til den ble avløst av betegnelsen amt i 1662.


== Lensordningen i Norge ==
I 1308 ble den gamle ordningen med lendmann fra kongens hird avskaffet, og fylkesinndelingen i Norge ble erstattet av en sysselinndeling. I senmiddelalderen og i unionstiden med Danmark frem til 1660 ble sysselordningen gradvis avløst av et system med len. På 1400-tallet var det ca. 50 len i alt, men antallet ble redusert, og omkring 1530 var det i Norge i alt 4 hovedlen og omkring 30 smålen eller underlen med varierende tilknytning til hovedlenet. Lenene ble styrt av adelige, fortrinnsvis danske lensmenn utpekt av kongen, det vil si sentralstyret i København. Lensmennene hadde sete i (de store) byene, der kongsgårdene eller borgene lå. Hovedlenet bestod av slottslenet som hovedlensherren hadde, og de smålenene innenfor grensene som var forlent til ulike lensherrer.
Høymiddelalderens sysselmannsstyre fortsatte nokså uendret som senmiddelalderens lensstyre. Syslene ble nå kalt len. Håkon V hadde rundt femti sysselmenn som representerte kongemakten rundt om i Norge, med ansvar for rettsvesen, forsvar og skatteinnkreving. Som assistent hadde sysselmannen en bondelensmann med lokal tilknytning. Lensmannen var datidens bindeledd mellom sentralmakt og lokalbefolkning.I senmiddelalderen skilte man mellom smålenene som var basert på høymiddelalderens femti sysler, og slottslenene knyttet til byenes kongsgårder, dvs. Akershus slott i Oslo, Bergenhus, Nidaros, Tønsberg og Båhus. Her var lensherren også slottshøvedsmann og representerte kongen i hovedlenet. Han hadde en foged til å ta seg av innkreving av bøter og landskyld. Ordningen fremstod ofte uoversiktlig, med lensherrer som iblant hadde flere len under seg, eller ikke var bosatt i lenet.Et avgiftslen innebar at lensherren svarte en avgift eller leie til kongen. Et eventuelt overskudd tilfalt lensherren. Hovedlenene var imidlertid regnskapslen, der lensherren måtte legge frem regnskap over lønnsutgifter og forvaltning. Overskuddet herfra tilfalt kronen. Mest etterspurt var len til kvitt og fritt, der alle inntekter tilfalt lensherren, mot at han administrerte lenet på kongens vegne. Det fikk kongen ingen gevinst av, så her var det bare snakk om de minste lenene. Pantelen ble opprettet når kongen opptok lån. Inntektene av lenet tilfalt lensherren til lånet var nedbetalt. Både kirkelige institusjoner og private kunne sitte med pantelen. Enda en type len var fateburslen (et «fatebur» er et spiskammer) der inntekten var kongens eller dronningens private inntekt som ble holdt utenfor kongehusets regnskaper. Regnskapsåret 1520/21 var de samlede inntektene for Bergenhus len rundt 10.500 mark, hvorav 6.000 ble fratrukket som utgifter. Det var altså et betydelig overskudd som ble overført til Danmark. Lensordningen tappet dermed Norge for ressurser.


=== 1500-tallet ===
På 1500-tallet var Norge inndelt i følgende fire hovedlen eller slottslen, med underliggende len eller fogderi:

Baahuus
Hisingens fogderi
Orust og Tjørns fogderi
Indlands fogderi
Søndervikens fogderi
Nordvikens fogderi
Agershuus Len
Akers fogderi
Follo fogderi
Romerike og Solør fogderi
Bragernes fogderi
Hedemarkens fogderi
Østerdalens fogderi
Smaalenene
Hamar len
Idre og Særna len
Tunsberg(hus) (opphevet som hovedlen 1503)
Brunla len
Bratsberg len
Nedenes len
Raabyggelaget
Mandal len
Bergenhus
Stavanger len
Hardanger len
Lister len
Nordfjord len
Sunnmøre len
Helgeland len
Salten len
Lofoten og Vesteraalen len
Andenes len
Senjen len
Troms len
Vardøhus len
Trondhjem
Romsdals len
Herjedalen
Jemtland


=== 1636 ===
I 1636 var Norge inndelt i disse hovedlen, underlen og fogderier:

Baahuus Lehn
Agershuus Lehn
Aker Fogderi
Follo Fogderi
Heggen og Frøland Lehn
Moss Fogderi
Bragernes Fogderi
Buskerud og Hallingdal Fogderi
Hadeland og Valders Fogderi
Gudbrandsdalen Fogderi
Hedemarken og Østerdalen Fogderi
Øvre Romerige og Solør Fogderi
Nedre Romerige Fogderi
Brunla Len
Brunla Fogderi
Tønsberg Lehn
Ekers Lehn
Nonneklosters Lehn
Biskopgodset
Marie Kirkes Provsti
Rakkestad Lehn
Verneklosters Lehn
Onsø Lehn
Tune, Aabygge og Veme Skibrede
Ide og Marker Lehn
Numedal og Sandsvær Lehn
Bratsberg Lehn
Thelemarken Fogderi
Bamle Fogderi
Agdesidens Lehn
Nedenæs Lehn
Råbyggelaget
Mandals Lehn
Listers Lehn
Stavanger Lehn
Jæderen og Dalerne Fogderi
Ryfylke Fogderi
Utsteins Kloster Lehn
Bergenhuus Lehn
Søndhordlehn
Nordhordlen
Sogns Fogderi
Lyster med en Deel Sogne
Søndfjord Lehn
Nordfjord Lehn
Søndmøre Lehn
Halsnøy Kloster og Hardanger Lehn
Lysekloster
Munkelivs Gods
Allehelgens Gods
Apostelsgods
Gidske Lehn
Trondhjems Lehn
Romsdalen Lehn
Nordmørs Lehn
Fosen Lehn
Namdal Fogderi
Indherred og Sparbo Fogderi
Stjørdalen Fogderi
Ørke- og Guldal Fogderi
Strinden Fogderi
Jemteland
Herdalen
Reins Kloster
Bakkekloster
Nordlandenes Lehn
Helgeland Fogderi
Salten Fogderi
Lofoten Fogderi
Vesteraalen Fogderi
Andenæs Fogderi
Senjen Fogderi
Tromsø Fogderi
Vardøhus Lehn
Vestfinnmarken Fogderi
Østfinnmarken Fogderi


=== 1660 ===
I 1660 hadde Norge følgende hovedlen og underlen:

Akershus hovedlen
Brunla len
Eiker len
Numedal og Sandsvær len
Smaalenene (flere mindre len)
Tønsberg len
Bratsberg len
Agdesiden hovedlen
Nedenes len
Råbyggelaget
Mandal len
Lister len
Stavanger len
Bergenhus hovedlen
Romsdal len
Nordlandene len (flere mindre len)
Hardanger len
Trondheim hovedlen
Jemtland og Herjedalen len
Vardøhus lenVed forordning av 19. februar 1662 ble betegnelsen «len» erstattet av «amt» for disse forvaltningsområdene.


== Län i Sverige ==

Len, med skrivemåten län, betegner fortsatt en administrativ enhet i Sverige tilsvarende fylkene i Norge. Sverige er delt inn i 21 len. Hvert av dem blir ledet av en landshövding og en länsstyrelse. De svenske lenene er egne politiske systemer med landsting som velges for fire år av gangen. De har større makt enn fylkene i Norge. Finland var inntil 2010 inndelt i len, men er nå kun inndelt i landskap.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Erlsland, Geir Atle; Sandvik, Hilde ([1999] 2008): Norsk historie 1300-1625, Oslo: Det Norske Samlaget, ISBN 978-82-521-5182-4


== Se også ==
Amt
Fylke
Lensherre
Lensmann (lensmottaker)
Sveriges len
Len i Finland