jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boolsk algebra

Boolsk algebra er algebra med variabler som kun kan ha to tilstander eller verdier. Disse refereres vanligvis til som SANT eller USANT. De logiske operasjonene OG, ELLER, og IKKE kan utføres på disse variablene. Boolsk algebra ble oppfunnet av George Boole. Han arbeidet på 1850-tallet med regnestykker hvor variablene bare kunne ha to verdier. Boolsk algebra brukes idag i blant annet elektroniske prosessorer.
Det er vanlig å skrive boolske uttrykk på forskjellige måter. SANT / USANT kan for eksempel skrives som TRUE / FALSE eller 1 / 0. De boolske operasjonene kan skrives rett ut (OG, ELLER, IKKE), eller ved hjelp av tegnene 
  
    
      
        ∧
      
    
    {\displaystyle \land }
  , 
  
    
      
        ∨
      
    
    {\displaystyle \lor }
   og 
  
    
      
        ¬
      
    
    {\displaystyle \lnot }
  . Tegnene «+» og «*» brukes ofte dersom SANT og USANT representeres ved tallene 0 og 1 – da blir operasjonene lik addisjon og multiplikasjon med "vanlige" tall (bortsett fra at 1 + 1 blir 1). Innen programmering er || (ELLER), && (OG) og ! (IKKE) vanlige operatorer.


== Formell definisjon ==
En boolsk algebra er en seks-tuppel som inneholder en mengde A, utstyrt med to binære operasjoner 
  
    
      
        ∧
      
    
    {\displaystyle \land }
   (OG), 
  
    
      
        ∨
      
    
    {\displaystyle \lor }
   (ELLER), en mono-operasjon 
  
    
      
        ¬
      
    
    {\displaystyle \lnot }
   (IKKE/kompliment) og to elementer 0 and 1, slik at for alle elementer a, b og c i A, gjelder følgende grunnsetninger:


== Grunnleggende operasjoner ==
Operasjonene OG, ELLER og IKKE har tre grunnleggende regler.
For at et OG-uttrykk skal bli SANT, må begge sider av OG-tegnet være SANT.

For at et ELLER-uttrykk skal bli SANT, må én av sidene på ELLER-tegnet være sant.

IKKE er en operasjon som bare utføres på én variabel.


== Logiske kretser ==
Dbeyeh

Dbeyeh er en flyktningleir for palestinere, og ble opprettet i 1956. Den ligger ved Beirut i Libanon, og hadde ca. 2005 omkring 12.900 beboere.
Beddawi

Beddawi er en flyktningleir for palestinere beliggende i høydene ca. fem km nordøst for Tripoli i Libanon. Leiren ble opprettet i 1955, og har (2005) ca. 13 300 beboere.
Tel el Zaatar

Tel el Zaatar ( = timianhøyden) var en flyktningleir for palestinere opprettet i 1948 i den nordlige del av det som ble det kristne Øst-Beirut under den libanesiske borgerkrigen (1975–1990). Tidlig under krigen ble flyktningleiren omringet, og en stor del av beboerne massakrert.
Jesse McCartney

Jesse Abraham Arthur McCartney, også kalt Jester eller J-Mac, (født 9. april 1987 i New York City i USA) er en amerikansk musiker og skuespiller. Han har vunnet «The 2005 Fake ID TRL Award» for artister under 21 år.
Som syvåring var han med i sin første musikal, Oliver Twist, der han hadde hovedrollen. Senere var han med i gruppen Sugar Beats og da han var 11-12 år ble han med i gruppen Dream Street, sponset av Disney. Som 18-åring ble gruppen oppløst og McCartney begynte å synge solo. Hans første album, Beautiful Soul, som kom ut i april 2004, solgte til platina. Senere kom han ut med sitt andre album, Right Where You Want Me.
McCartney har vært med i serien Summerland i 2004-2005, hvor han spilte rollen som Braiden Westerley. I 2012 var han med i den amerikanske skrekkfilmen Chernobyl Diaries.


== Diskografi ==
Beautiful Soul (2004)
Right Where You Want Me (2006)
Departure (2008)
In Technicolor (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jesse McCartney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jesse McCartney på Apple Music 
(en) Jesse McCartney på Discogs 
(en) Jesse McCartney på MusicBrainz 
(en) Jesse McCartney på SoundCloud 
(en) Jesse McCartney på Spotify 
(en) Jesse McCartney på Songkick 
(en) Jesse McCartney på Last.fm 
(en) Jesse McCartney på Genius — sangtekster 
(en) Jesse McCartney på AllMusic 
(en) Jesse McCartney på Internet Movie Database 
(sv) Jesse McCartney i Svensk Filmdatabas 
(da) Jesse McCartney på Filmdatabasen 
(da) Jesse McCartney på Scope 
(fr) Jesse McCartney på Allociné 
(en) Jesse McCartney på AllMovie 
(en) Jesse McCartney hos Turner Classic Movies 
(en) Jesse McCartney hos Rotten Tomatoes 
(en) Jesse McCartney hos The Movie Database 
(en) Jesse McCartney hos Internet Broadway Database
Claudia (gens)

Claudius/Claudia er nomen til en av de eldste slektene under Romerriket, hvis medlemmer for århundrer var ledere i republikken og keiserriket. Det første keiserdynastiet i Roma var en forening av Claudius og Julius, det julo-claudiske dynasti.
Slekten skal etter tradisjonen ha begynt ved Attis Clausus, en sabiner som ønsket fred med Roma, et upopulært valg som tvang ham og hans ledsagere i å forlate Regillus rundt 504 f.Kr.. I Roma var han velkommen, og han ble valgt til senator i 495 f.Kr., mens hans følgesvenner ble gitt romersk borgerskap. Fra den tid hadde familiens medlemmer hyppig de øverste posisjonene i staten, både under republikken og i keisertiden.
På folkemunne ble han kalt Appius Claudius Sabinus. Trolig kommer Claudius fra det latinske ordet claudeo (svak), da mange av familiemedlemmene var skrøpelige, trolig fra en medfødt sykdom.
Plebeierne Claudii er funnet rimelig tidlig i Romas historie. En del kan ha nedstammet fra familiemedlemmer som hadde gått over til plebeierne mens andre var antagelig etterkommer av frimenn av slekten (tidligere slaver). Suetonius, som skrev flere tiår etter at julo-claudiske dynasti hadde falt, skrev at både gode og onde dåder er tilskrevet medlemmer av familien. Under republikken var den ingen patrisier fra familien som adopterte et medlem fra en annen familie. Keiser Claudius var den første som brøt denne skikken ved å adoptere Lucius Domitius Ahenobarbus, senere kjent som keiser Nero, beryktet for å ha brent ned Roma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Claudius», Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology 1. Boston, Internet: Little, Brown & Company, The Ancient Library. 2005 [1867].
«Claudius», 1911 Encyclopædia Britannica, via Wikisource
Gehør

Gehør er et menneskes evne til å oppfatte et budskap basert på lyd og omhandler også evnen til å oppfatte toneforhold og musikalske strukturer.Begrepet brukes innenfor musikk om evnen til å oppfatte og gjenskape toner, hvor en graderer denne evnen i:

Absolutt gehør
Relativt gehør
Tonedøvhet


== Referanser ==
All Nippon Airways

All Nippon Airways (ANA) (全日本空輸 Zen-nippon kūyu, ofte forkortet til 全日空 Zennikkū) Japans største flyselskap. Selskapet ble grunnlagt i 1952 og har hovedkvarter i Tokyo. ANA er medlem av Star Alliance.


== Flåte ==

ANAs flåte inneholder følgende fly (mars 2007):


=== Tidligere fly ===
17 Boeing 747-100SR
5  Boeing 747-200B
1  NAMC YS-11A-200Gjennomsnittsalderen på All Nippon Airways' flåte er på 10 år (mai 2007).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) All Nippon Airways – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) All Nippon Airways – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
98 (tall)

98 (nittiåtte, også skrevet åtteognitti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 97  og kommer før 99 .
98 er et partall.
98 er atomnummeret til californium.
98 er XCVIII i romertall.


== Annet ==
98 er også:

Antallet episoder av programmet Gilligan's Island.
Koss PortaPro

Koss PortaPro er et portabelt og sammenfoldbart stereoheadsett som ble designet og produsert av Koss Corporation. Headsettet veier 65 gram og  designet har ikke forandret seg siden 1984, da det først ble lansert. Settet ble solgt i en årrekke, før det fikk en renessanse etter årtusenskiftet på det eksplosivt voksende markedet for mp3-spillere og tilbehør. 
Versjoner av PortaPro som har mikrofon kan brukes som handsfree-enhet til mobiltelefon.


== Tekniske data ==
Virkemåte: Elektrodynamisk
Frekvensområde: 15-25 000 Hz
Impedans: 60 Ω
Følsomhet: 101 dB SPL/1 mW
Forvrenging:  < 0,2 %
Vekt: 65 gram
Tilkopling: Jack (6,3 mm) og Mini-Jack (3,5 mm)


== Eksterne lenker ==
Koss Porta Pro på den offisielle Koss websiden
Imagine Dragons

Imagine Dragons er et amerikansk alternativt rockband med  Dan Reynolds, gitaristen Wayne Sermon, bassisten Ben McKee og trommeslager Daniel Platzman. Bandet ble grunnlagt i Las Vegas i USA i 2008 og fikk sin internasjonale popularitet i 2012. De mest kjente sangene er «Radioactive», «Demons», «It's Time», «Believer» og «Thunder». De har gitt ut fem album: Night Visions, Smoke+Mirrors, Evolve, Origins og Mercury (Act I og Act II).
Før de utgav debutalbumet Night Visions, gav de ut tre ep-er: Imagine Dragons, Speak To Me, Hell and Silence, It's Time.


== Night Visions (2012–2013) ==
«Radioactive»
«Tiptoe»
«It's Time»
«Demons»
«On Top of the World»
«Amsterdam»
«Hear Me»
«Every Night»
«Bleeding Out»
«Underdog»
«Nothing Left to Say»
«Cha-Ching (Till We Grow Older)»
«Working Man»
«Selene»
«The River»
«My Fault»
«America»
«Cover Up»
«I Don't Mind»
«Round and Round»
«Fallen»


== Smoke+Mirrors (2014–2015) ==
«Shots»
«Gold»
«Smoke and Mirrors»
«I'm So Sorry»
«I Bet My Life»
«Polaroid»
«Friction»
«It Comes Back to You»
«Dream»
«Trouble»
«Summer»
«Hopeless Opus»
«The Fall»
«Thief»
«The Unknown»
«Second Chances»
«Release»
«Warriors»
«Battle Cry»
«Monster»
«Who We Are»


== Evolve (2017) ==
«Next to Me»
«I Don't Know Why»
«Whatever It Takes»
«Believer»
«Walking the Wire»
«Rise Up»
«'ll Make It up to You»
«Yesterday»
«Mouth of the River»
«Thunder»
«Start Over»
«Dancing in the Dark»


== Origins (2018) ==
«Natural»
«Boomerang»
«Machine»
«Cool Out»
«Bad Liar»
«West Coast»
«Zero»
«Bullet in a Gun»
«Digital»
«Only»
«Stuck»
«Love»
«Birds»
«Burn Out»
«Real Life»


== Mercury (2021–2022) ==
Act I:

"Enemy" (med JID)
"My Life"
"Lonely"
"Wrecked"
"Monday"
"#1"
"Easy Come Easy Go"
"Giants"
"It´s Ok"
"Dull Knives"
"Follow You"
"Cutthroat"
"No Time For Toxic People"
"One Day"Act II:

"Bones"
"Symphony"
"Sharks"
"I Don't Like Myself"
"Blur"
"Higher Ground"
"Crushed"
"Take It Easy"
"Waves"
"I'm Happy"
"Ferris Wheel"
"Peace Of Mind"
"Sirens"
"Tied"
"Younger"
"I Wish"
"Continual" (med Cory Henry)
"They Don't Know You Like I Do"


== Singler ==
«Lost Cause» fra Frankenweenie
«Ready Aim Fire» fra Iron Man 3: Heroes Fall
«Who We Are» fra The Hunger Games: Catching Fire
«30 Lives» fra Songs for the Philippines
«Battle Cry» fra Transformers: Age Of Extinction
«Warriors» fra League of Legends 2014 World Championship
«I Was Me» (2015)
«Roots» (2015)
«Sucker for Pain» Suicide Squad (2016)
«Levitate» fra Passengers (2016)
«Zero» fra Rive-Rolf krasjer internett (2018)
«Birds» (2019)
«Follow You / Cutthroat» (2021)
«Wrecked» (2021)
«Enemy» fra Arcane: League of Legends (2021)
«Bones» (2022)
«Sharks» (2022)


== Gjesteopptredener ==
X Ambassadors «Fear» (2015)
Kygos «Born to Be Yours» (2018)
Aviciis «Heart Upon My Sleeve» (2019)


== Referanser ==


== Se også ==
Alternativ Rock
Coldplay
Imagine (sang)

«Imagine» er en sang av John Lennon utgitt i oktober 1971. Sangen er utgitt på albumet som også heter Imagine. «Imagine» er en av de mest kjente sangene John Lennon skrev som soloartist.
Sangen ble komponert i Tittenhurst Park, hans eiendom i Ascot, England. Hans kone, Yoko Ono, så på mens Lennon satt ved det hvite flygelet som er kjent fra filmer og fotografier.

Teksten handler om at mennesker burde kunne leve sammen, uansett bakgrunn. Selv sa Lennon at det er «en anti-religion, anti-nasjonalistisk, anti-kapitalistisk og anti-konvensjonell sang. Det politiske budskapet blir akseptert bare man 'strør litt sukker på'».Den kom på en tredjeplass på Rolling Stone sin liste 500 Greatest Songs of All Time.Den er også gitt ut av en rekke andre artister, for eksempel Cindy Blackman Santana som ga den ut i 2020.


== Personell ==
John Lennon: vokal og piano
Klaus Voormann: bass
Alan White: trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Imagine på MusicBrainz
Hiram Bingham

Hiram Bingham (født 19. november 1875, død 6. juni 1956) var en amerikansk utforsker og politiker. Han gjenoppdaget inkabosetningen Machu Picchu i 1911. Bingham ble valgt til guvernør i Connecticut for Det republikanske parti i 1924, men før han ble innsatt tok han over det ledige senatsetet til Frank B. Brandegee, som hadde tatt sitt eget liv. 7. januar 1925 ble han innsatt som guvernør, og dagen etter trakk han seg. Bingham var senator til 1933.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hiram Bingham (1875-1956) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hiram Bingham hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Hiram Bingham hos American National Biography (en) Biografi hos National Governors Association
Program 81/82

Program 81, senere Program 82, var et nyveiv-band fra Bergen.
Etter en selvtitulert mini-LP og LP-en Prøv å nå fram... som begge kom i 1981, ble vokalist «Pjusken» erstattet av Kate Augestad. Ved årsskiftet skiftet de navn til Program 82. De la samtidig om til engelske tekster og ga ut LP-en Pictures. Ved neste årsskifte valgte de imidlertid å beholde navnet, og de gikk igjen over til norske tekster. Slippe fri fra 1983 ble bandets siste plate.
Selv om bandet ga ut fire plater på Åge Aleksandersens plateselskap Norsk Plateselskap, fikk det aldri noen stor kommersiell suksess utover i Bergen. Både Hovland, Kalvenes og Augestad har siden vært innom en rekke ulike band og prosjekter i byen, mens Urstad har fortsatt som lydkunstner. 


== Diskografi ==
1981: Program 81 (mini-LP)
1981: Prøv å nå fram... (Norsk Plateselskap A/S)
1982: Pictures (Norsk Plateselskap A/S)
1983: Slippe fri (Pro-Gram-O’Phone3)


== Medlemmer ==
Christian Lund – trommer
Frank Hovland – bassgitar
Maia Urstad –  gitar
Kåre Kalvenes – gitar
Arne Moe Vindedal – perkusjon
Marianne «Pjusken» Sletten – vokal
Kate Augestad – vokal
Nicolay Leganger – tekstforfatter


== Eksterne lenker ==
(en) Program 81/82 på Discogs 
(en) Program 81/82 på MusicBrainz
Elektrisk Regn

Elektrisk Regn, også kjent under navnet ElRegn, er et nyveiv-band fra Bergen som ble grunnlagt i 1978 og som, med flere pauser, har holdt det gående siden. Bandet har hatt en rekke medlemmer, men Dennis Reksten har gjennom hele bandets eksistens vært frontfigur, gitarist og vokalist. Bandet er kjent for sine humoristiske tekster, også om alvorlige temaer, noe som ikke minst gir seg uttrykk i deres kanskje mest kjente sang, «Naboen er nynazist».


== Medlemmer ==
Dennis Reksten, synth, gitar, vokal, låtskriver (1978–)
Harald Nilsen, bass (1978–1985)
Trond Osland, gitar (1985–1987)
Tom Kogstad, trommer (1979–1985, 1987-1992)
Harald Pallesen, synth, gitar, vokal (1978–1982)
Erik Reksten, trommer (1978–1979)
Sam Fossbakk, gitar (1981–1982)
Ine Tømmerås, vokal, synth (1982–1987)
Bjørn Vassbotten, gitar (1982–1987)
Rune Kogstad, trommer (2008–)
Morten Eide, bass (1985–1987)
Jan Gunnar Bortheim, gitar (1987–)
Ragnar «Raggi» Kolstad, trommer (1992–2008)
Eirik «Pytten» Hundvin, bass (1987–)
Jarle Zimmermann, keyboards (1987–)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
1982: Steinbyen (LP, Apollon Records, Rec 90 CD med ekstraspor 1994)
1985: Kropp uten sjel (LP)
2002: Stein igjen (CD, Rec 90)


=== Singler og EP-er ===
1987: «Hilsen ElRegn» (EP)
1994: «Naboen er nynazist» (Single)


=== Samlealbum ===
1982: Sterkt stoff (Samlealbum, LP, Apollon Records, diverse artister)
1988: Naboen (Samlealbum)
1991: Markeveien 4 (Støttealbum for husokkupasjonen i Markeveien 4 i Bergen, Selskapet-90, diverse artister)
2006: Reprise (soundtrack-album for filmen Reprise, diverse artister)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elektrisk Regn på Discogs 
(en) Elektrisk Regn på MusicBrainz 
(no) Elektrisk Regn på Rockipedia 
Biografi hos rockheim.no
Gruppen på Groove.no
Den tiende mann

Den tiende mann (engelsk The Tenth Man) er en roman av den engelske forfatteren Graham Greene og ble opprinnelig skrevet i 1944 som filmmanus for MGM. Filmen ble det aldri noe av og romanen ble glemt helt av forfatteren til 1983 da en ukjent person meddelte at manuset var til salgs hos en forlegger. Den tiende mann er betegnet som Greenes ukjente mesterverk og blir betegnet av forfatteren selv som en bedre roman enn hans mer kjente Den tredje mann. Romanen ble filmatisert i 1988 med bl.a. Anthony Hopkins og Kristin Scott Thomas.


== Bakgrunnshistorien ==
Romanen Den tiende mann ble skrevet av Graham Greene i 1944 og var tenkt som et av de manusene som skulle bli filmatisert av MGM. Greene hadde skrevet kontrakt for filmselskapet samme år. Bakgrunn for avtalen var at Greene alltid hadde stått i gjeld til forleggerne sine, og at det var kun romanene Brighton Rock fra 1938 og Makten og æren fra 1940 som hadde gitt han en del økonomisk suksess. I frykt for dårligere tider, skrev han nettopp kontrakten med MGM for å sikre familien. Kontrakten var starten på slavearbeidet, som han selv betegner det. Romanen ble ikke brukt som filmmanus, men MGM kjøpte opp rettighetene til romanen. Da Graham Greene startet på Den tredje mann i 1948, som ble filmatisert i 1949, ble den Den tiende mann glemt helt til noen hadde lyst å kjøpe opp manuskriptet i 1983. Romanen kom da ut to år etter gjenoppdagelsen og ble endelig filmatisert i 1988 med Anthony Hopkins. Romanen er blitt betegnet som et av Greenes beste verk gjennom hele forfatterskapet.


== Handling ==
Handlingen i Den tiende mann foregår i en fengselscelle i Frankrike under andre verdenskrig. Her deler 30 personer samme celle og en dag får de beskjed av en ung sersjant at hver tiende mann skal dø neste dag, og at de selv skal velge ut hvem de tre personene skal bli. De velger å trekke lodd. Blant de tre som trekker døden, er den rike advokaten Chavel. Han blir hysterisk og tilbyr alle sine penger til den som tar hans plass. En person tar i mot tilbudet, den unge Janvier som dermed sikrer moren og søsteren en trygg framtid etter krigen. Etter krigen vandrer Chavel fattig, men med livet i behold, rundt i Frankrike og vender tilbake til huset der Janviers familie nå bor. Handlingen utvikler seg videre i mange av de temaene Greene var opptatt av i mange av sine bøker: dobbeltgjenger, hat, skyld, ære, nåde, tro og kjærlighet.


== I Norge ==
I Norge ble romanen utgitt første gang i 1985 på Cappelens forlag i Aase Gjerdrums oversettelse. Romanen kom ut samme år som den internasjonale lansering av romanen. Romanen ble også utgitt i 1986.


== Tillegg ==
Romanen originalmanus inneholder også et par utkastsider til to filmmanus, med titlene Jim Braddon og krigsforbryteren og Ingen har skylden.


== Film ==
Jack Gold: The Tenth Man (1988). Anthony Hopkins som Jean Louis Chavel og Kristin Scott Thomas som Therese Mangeot.


== Eksterne lenker ==
Den tiende mann på IMDb
Draugluin

Draugluin er en fiktiv figur fra bøkene til J.R.R. Tolkien. Han var varulvenes leder og tjente under Morgoth også kjent som Melkor. Draugluin var den største av varulvene og den mest grusomme. Hans bane ble hunden Huan fra Valinor.
Dette skjedde etter at Beren ble fanget og kastet i Morgoth's fangehull. Lúthien og Huan kom til Morgoth's porter og mens Morgoth sendte varulv etter varulv, drepte Huan dem lydløst. I det Draugluin krøp inn til Morgoth igjen etter tapet mot Huan, der Draugluin ble dødelig såret, hvisket han til sin herre: «Herre, Huan er der!» og så døde han.
Phillip Bardsley

Phillip Anthony Bardsley (født 28. juni 1985) er en engelsk-skotsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.Han er forsvarsspiller og ble ofte inkludert i Mesterligaen-troppene og Ligacup-troppene for Manchester United. I 2004 var han på lån i den belgiske farmerklubben Royal Antwerpen i fire måneder.
Han fikk sine sjanser på Uniteds førstelag i starten av 2005-06-sesongen, da Gary Neville var ute med skade. Da gjorde han en god figur og imponerte mange eksperter med godt backspill.
Phillip vokste opp i nærheten av Uniteds gamle treningsbane The Cliff. Når unge Bardsley hadde ferie, var han ofte nede ved banen for å se sine helter trene. Bardsley er den eneste spilleren i den nåværende troppen som har kommet gjennom alle nivåene i Uniteds akademi. Han var åtte år gammel da han startet i Manchester United.
Hans bror Josh er for øyeblikket elev ved Prestwich high school. Han er 12 år gammel, og allerede tippet å bli en stor fotballspiller.
Den 16. mars 2006 gikk Bardsley til Burnley, der han spilte på lån resten av sesongen. Han fikk spille 6 kamper i klubben og rakk uheldigvis å score et selvmål mot Southampton FC før han forlot. Bardsley kom tilbake til United og spilte en del preseason-kamper før han ble lånt ut til Rangers den 16. august 2006. Etter å ha spilt 7 kamper for den skotske klubben kom Bardsley på kant med manager Paul Le Guen. Bardsley ble i klubben til januar 2007 før han returnerte til Manchester United.
Han ble nesten umiddelbart etter returen fra Rangers enig med Aston Villa om en utlånsavtale som gjelder ut sesongen 06/07. 1. mai 2007 ble det klart at han ville returnere til Old Trafford etter Aston Villas siste kamp for sesongen. 17. oktober 2007 ble det klart at Bardsley skulle bli lånt ut til Sheffield United for en 3 måneders avtale. Bardsley returnerte til United etter et greit opphold i Sheffield. 22. januar forlot han United for godt. Han ble da klar for Sunderland AFC på permanent basis.
Den 22. mai 2014 meldte han overgang fra Sunderland til Stoke City FC, hvor han skrev under på en treårskontrakt.


== Karriere som spiller (alle turneringer) ==
Per 24. august 2014 	 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phillip Bardsley – Transfermarkt 
(en) Phillip Bardsley – national-football-teams.com 
(en) Phillip Bardsley – Soccerbase.com 
(en) Phillip Bardsley – FootballDatabase.eu 
(en) Phillip Bardsley – Soccerway 
(en) Phillip Bardsley – EU-Football.info 
(en) Phillip Bardsley – FBref 
(es) Phillip Bardsley – as.com 
Phillip Bardsleys profil på united.no
Phillip Bardsleys profil på manutd.com (engelsk)
Huitfeldts gate (Oslo)

Se pekerside for flere forekomster av Huitfeldts gate.Huitfeldts gate (3–51, 4–36) er en gate i Oslo som går fra Henrik Ibsens gate til Munkedamsveien. Gaten ble i 1864 oppkalt etter sjøhelten Iver Huitfeldt.Langs gaten er for en stor del leiegårder fra siste halvdel av 1800-tallet, og mange av gårdene på oversiden (nordvestsiden) er fra helt fra 1870-årene. De fleste 1800-tallsgårdene er i varianter av nyrenessanse.
Tidligere gikk det trikk i Huitfeldts gate. Den kom fra Engens gate og svingte sørvestover i Ruseløkkveien, så opp Cort Adelers gate og ned Huitfeldts gate før den fortsatte gjennom Lassons gate og Munkedamsveien mot Skillebekk.
Drammenbanen åpnet i 1872, og Huitfeldts gate gikk først over en enkel bro over den skjæringen som jernbanen gikk gjennom. Senere ble jernbanen elektrifisert, og det oppført en fagverksbro av samme type som ved Ruseløkkveien og Munkedamsveien. Etter at Oslotunnelen ble åpnet og jernbanestrekningen inn til Vestbanestasjonen nedlagt, mistet disse broene sin funksjon, men de fleste er der fortsatt, også den ved Huitfeldts gate. Langs den nedlagte jernbanetraseen er det oppført nye bygårder langs Løkkegangen øst for Huitfeldts gate og langs Lassons gate på vestsiden. Enkelte gårder er blitt omnummerert.
Huitfeldts gate er nå enveiskjørt.


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Huitfeldts gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 266. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi.
Aase Gjerdrum

Aase Gjerdrum (født  1938) er en norsk forlegger og oversetter.
Som forlegger var hun i over 25 år ansvarlig for oversatt skjønnlitteratur på Cappelen forlag. Som oversetter har hun oversatt litterære verker fra engelsk og fransk litteratur til norsk. 
Hun er mor til eventyreren, juristen og forleggeren Erling Kagge.


== Oversettelser, et utvalg ==
Forsoningen av Fred Uhlman (1977).
Monsignor Quijote av Graham Greene (1983).
Den tiende mann av Graham Greene (1985).
Kapteinen og fienden av Graham Greene (1988).
Bare livet av Alice Munro (2013).