jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det bayerske Julius-Maximilian-universitetet i Würzburg

Det bayerske Julius-Maximilian-universitetet i Würzburg (Bayerische Julius-Maximilians-Universität Würzburg) i Franken ble grunnlagt av fyrstbiskop Johann I av Egloffstein den 10. desember 1402 med tillatelse fra pave Bonifatius IX. Universitetet ble åpnet for ikke-katolikker av fyrstbiskop Friedrich Carl von Schönborn i 1734. Universitetet mistet sitt kirkelig-katolske preg i forbindelse med sekulariseringen da Würzburg kom under bayersk herredømme i begynnelsen av det 19. århundre og bispedømmet Würzburg opphørte å være en suveren stat.
Det er 18 959 studerende ved universitetet (2004/2005). Studentene utgjør rundt 15 % av Würzburgs befolkning. Universitetet er med 350 professorer og 2700 vitenskapelige medarbeidere byens nest største arbeidsgiver. Det finnes fakulteter for bl.a. teologi, filosofi (I, II og III, herunder alle andre humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag), jus, medisin, matematikk og informatikk, biologi, kjemi, fysikk og astronomi, geovitenskaper, og økonomi.


== Nobelprisvinnere med tilknytning til universitetet ==
1901 Wilhelm Conrad Röntgen (fysikk)
1902 Emil Fischer (kjemi)
1907 Eduard Buchner (kjemi)
1919 Johannes Starck (fysikk)
1922 Wilhelm Wien (fysikk)
1935 Hans Spemann (biologi)
1985 Klaus von Klitzing (fysikk)
1988 Hartmut Michel (kjemi)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Julius-Maximilians-Universität Würzburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peter Bonetti

Peter «The Cat» Bonetti (født 27. september 1941, død 12. april 2020) var en britisk fotballkeeper. Han spilte for Chelsea FC, St. Louis Stars og Englands fotballandslag. Han kom til Chelsea fra ungdomslaget til Reading. Han spilte 729 kamper for Chelsea i perioden 1959–1979, en rekord den gangen. I 1975 spilte han en sesong for den amerikanske klubben St. Louis Stars.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Bonetti – FIFA 
(en) Peter Bonetti – Transfermarkt 
(en) Peter Bonetti – national-football-teams.com 
(en) Peter Bonetti – WorldFootball.net 
(en) Peter Bonetti – EU-Football.info 
(en) Peter Bonetti – FBref
Wilhelmøya

Wilhelmøya er en øy nordøst for Olav V Land på Spitsbergen på Svalbard. Øya ligger i Hinlopenstretet. Øya har et areal på 120 km².
Øya er oppkalt etter Wilhelm I, keiser av Preussen; senere Tyskland.


== Eksterne lenker ==
Wilhelmøya Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Ilulissatfjorden

Ilulissatfjorden er en isfjord på vestkysten av Grønland som er med på UNESCOs verdensarvliste. Fjorden munner ut i Diskobukta og har fått navnet sitt fra Ilulissat, en liten fiskerlandsby innerst i fjorden. Lengden er om lag 40 km.
Ilulissatfjorden er en isfjord fordi den stadig får tilført is fra Sermeq Kujalleq, en rasktflytende isbre med en fart på om lag 20 meter i døgnet. Dette fenomenet finner man bare på Grønland, Svalbard og i Antarktis.


== Se også ==
Kangia (Inuit for Jakobshavns Isfjord)


== Eksterne lenker ==
UNESCOs side om Ilulisstfjorden
Bilder fra Ilulissatfjorden
Sigmund Løvåsen

Sigmund Løvåsen (født 16. august 1977 i Trysil) er en norsk forfatter. 
Løvåsen har gått på Forfatterstudiet i Bø og studert ved Universitetet i Oslo og Litterär Gestaltning ved Göteborgs universitet. Han debuterte i 2003 med romanen Nyryddinga, som han mottok flere priser for. Også oppfølgeren Brakk (2006) vakte stor oppmerksomhet hos kritikerne. 
Løvåsen var fra mars 2012 til 2017 leder av Den norske Forfatterforening, og ble etterfulgt av Heidi Marie Kriznik.


== Bibliografi ==
Bjørnsonstipendet 2010 er tildelt ein forfattar det er grunn til å ha betydelege forventningar til. Sigmund Løvåsen har gitt ut tre kritikarroste romanar, og vi ventar i spenning på det som skal kome, sa Randi S. Øgrey, direktør i Bokhandlerforeningen ved utdelinga av prisen.  Øgrey la vekt på at årets stipendvinnar er ein stilsikker forteljar som gjennom sine romanar leiar lesaren gjennom eit landskap han kjenner godt.

Nyryddinga – roman (2003)
Daga – skuespill (2004); oppført på Hedmark Teater (2004)
 Brakk  – roman (2006)
 Vente på fugl  – skuespill (2008)
Mamsell Iversen – roman (2009)
 Vid din sida  – skuespill (2011)
Kjell Aukrust : En biografi (2020)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris 2003, for Nyryddinga
P2-lytternes romanpris 2003, for Nyryddinga
Sigmund Skard-stipendet 2006
Bjørnsonstipendet 2010


== Kilder ==
Presentasjon av Sigmund Løvåsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Sigmund Løvåsen hos Norske Dramatikeres Forbund
Sigmund Løvåsen i NRK Forfatter
Heidi Marie Kriznik

Heidi Marie Kriznik (født 23. februar 1970 i Oslo) er en norsk forfatter. Hun vokste opp i Vestby. Hun debuterte i 2002 med romanen Applaus, som hun mottok Tarjei Vesaas' debutantpris for.
I januar 2009 blei Kriznik tildelt Landslaget for språklig samlings litteraturpris for 2008. I juryens grunngiving heter det blant annet: «Krizniks romaner viser en stillferdig, men intens innlevelse i menneskers sinn. Hun gir oss truverdige innblikk i skjebner som opplever dramatiske øyeblikk midt i hverdagen, vanlige folk som får det kasta på seg at å leve er også å miste. Historiene er dyktig fortalt, i et ujålete språk skriver Kriznik oppsiktsvekkende godt og rørende om relasjoner mellom mennesker».
I mars 2017 ble Heidi Marie Kriznik valgt som ny leder av Den norske Forfatterforening.


== Bibliografi ==
2002: Applaus (roman) – om en polsk far som kom til Norge på grunn av Cirkus Arnardo
2007: Borte en vinter (roman)
2012: Du kan sove her (roman)
2015: Den delte byen (sakprosa) – om ulikhetene i levekårene i ulike bydeler i Oslo


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris 2002, for Applaus
Tildelt Bokhandelens forfatterstipend for Borte en vinter
Språklig samlings litteraturpris 2008


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Heidi Marie Kriznik i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Krizniks webside
Heidi Marie Kriznik i Dagbladet Forfatter
Heidi Marie Kriznik i NRK Forfatter
Presentasjon på Oktobers nettsider
Mirjam Kristensen

Mirjam Kristensen (født 17. mai 1978 i Lyngdal) er en norsk forfatter.
Hun gikk på barneskolen i Flekkefjord og hadde ungdomsårene i Lyngdal. Hun er gift med forfatteren Pål Gitmark Eriksen og paret er bosatt i Kristiansand.
Kristensen er utdannet  cand. mag. med mellomfag i litteraturvitenskap. Hun har grunnfag i bibliotek- og informasjon ved Høgskolen i Oslo, og har gått Forfatterskolen på Heimly Folkehøgskole.
Hun debuterte i 2000 med romanen Dagene er gjennomsiktige, som hun mottok Tarjei Vesaas' debutantpris for. I 2007 mottok hun Bjørnsonstipendet. Juryen uttalte: «Mirjam Kristensen har markert seg som en forfatter som får leseren til å lytte. Hun har alltid noe viktig å fortelle, og gjør det med et mesterlig fortellergrep». Hennes bøker er oversatt til både fransk og tysk og hennes Dagene er gjennomsiktige kom på 11.-plass i en kåring av Sørlandets beste bøker som Fædrelandsvennen gjennomførte høsten 2008.


== Bibliografi ==
Dagene er gjennomsiktige – roman (2000) – nominert til Sørlandets litteraturpris 2000
De som er ute i regnværet – (2001) – vinner av Sørlandets litteraturpris 2002
En ettermiddag om høsten – roman (2006)
Et rikt liv – (2009) – nominert til Sørlandets litteraturpris 2010
Etter freden, Barn av konsentrasjonsleirfanger forteller – fagbok, Stiftelsen Arkivet (2009)
Jeg har ventet på deg – roman (2014) - nominert til Sørlandets litteraturpris 2015
Et plutselig mørke - roman (2020) – vinner av Sørlandets litteraturpris 2021


== Priser ==
2000: Tarjei Vesaas' debutantpris, for Dagene er gjennomsiktige
2002: Sørlandets litteraturpris, for De som er ute i regnværet
2007: Bjørnsonstipendet
2010: Amalie Skram-prisen
2021: Sørlandets litteraturpris, for Et plutselig mørke


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Mirjam Kristensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
«Mirjam Kristensen» i Store norske leksikon
Mirjam Kristensen hos Vestlandsforfattere Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
Mirjam Kristensen Oktober forlag
Mirjam Kristensen i NRK Forfatter
Mirjam Kristensen i Dagbladet Forfatter
Mirjam Kristensen i Aftenposten Alex
Digitaliserte bøker av Mirjam Kristensen i Nasjonalbiblioteket
Artikler om og av Mirjam Kristensen i Norart
Marie Takvam

Marie Ragnhild Takvam, født Skylstad (født 6. desember 1926 på Skylstad på Sunnmøre, død 28. januar 2008 i Lier), var en norsk forfatter og skuespiller. Hun utgav ti  diktsamlinger over 40 år. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marie Ragnhild Skylstad vokste opp som den eldste av fem søsken på familiens gård i Hjørundfjord i Ørsta. Faren var bonde Johan B. Skylstad (1883–1974) og moren var Martha Sperre (1901–83). Etter sin eksamen artium flyttet hun til Oslo. Hun studerte psykologi ved Universitetet i Oslo, uten å avlegge eksamen ettersom hun da fødte sitt første barn.


=== Karriere ===
Da hun var 25 år gammel, debuterte hun med diktsamlingen Dåp under sju stjerner. I 1950 giftet hun seg, således etternavnet Takvam. 
Hennes forfatterskap omfatter en rekke diktsamlinger, to romaner, drama og en barnebok. En del av hennes dikt hadde en åpen og delvis aggressiv sosial dimensjon, noe som på hennes tid var noe uvanlig. Noe dreide seg om kvinners stilling, annet var mer storpolitisk. I Gamle Europa beskriver hun for eksempel den gamle og rike verdens overgrep påAfrika som en slags voldtekt. Med  anti-imperialistiske vers av denne type foregrep hun 1970-årenes politiske kamplyrikk. Hun mottok en lang rekke priser for sitt virke.
Etter at hun flyttet til Oslo for å studere ble Takvam boende i byen i mange år. I hennes omgangskrets var Aslaug Vaa, Inger Hagerup, Halldis Moren og Tarjei Vesaas. 
Takvam arbeidet også i Barnetimen for de minste. I 1977 spilte hun hovedrollen i filmen Åpenbaringen, regissert av Vibeke Løkkeberg. Hun hadde samme år også en rolle i Svend Wams Det tause flertall. I 2003 var hun festspilldikter ved Dei Nynorske Festspela. 
Hun ble kjent ikke bare for dine dikt, men også for sin vannlighet, og det til tider harde livet hun levde. Hun gikk gjennom en separasjon og så skilsmisse (1975) og hadde alkoholproblemer som hun fortalte åpent om til media. 
Hun er mor til  politisk kommentator i NRK Magnus Takvam.


== Bibliografi ==
Dåp under sju stjerner – dikt 1952
Syngjande kjelder – dikt 1954
Signal – dikt 1959
Marie og katten i Venezia – barnebok 1960
Merke etter liv – dikt 1962
Mosaikk i lys – dikt 1965
Idun – drama 1967
Brød og tran – dikt 1969
Auger, hender – dikt 1975
Dansaren – roman 1975
Dikt i utval – 1976
Falle og reise seg att – dikt 1980
Brevet frå Alexandra – roman 1981
Eg har røter i jord – dikt i utvalg 1981
Aldrande drabantby – dikt 1987
Rognebær – dikt 1990
Dikt i samling – 1997


== Drama ==
Fjellet – hørespill, NRK Radioteatret 1957
Idun – skuespill i tre akter 1967


== Priser ==
Gyldendals legat 1965
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1976
Melsom-prisen 1981, for Eg har røter i jord
Sunnmørsprisen 1981, for Eg har røter i jord
Doblougprisen 1983
Nynorsk litteraturpris 1997, for Dikt i Samling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Takvam på Internet Movie Database 
(en) Marie Takvam på AllMovie 
(en) Marie Takvam hos The Movie Database 
Intervju med Dag og Tid etter den siste diktsamlingen
Marie Takvam i NRK Forfatter
Marie Takvam i Dagbladet Forfatter
Digitaliserte bøker av Takvam hos Nasjonalbiblioteket.
Skøyen

«Sjølyst» omdirigerer hit. For stedet på Nøtterøy, se Sjølyst (Nøtterøy).
For områdene i bydel Østensjø se Nordre Skøyen hovedgård og Skøyenåsen.Skøyen er et strøk i bydel Ullern i Oslo. Strøket består både av næringsområder og boligbebyggelse, og er kanskje det som har hatt den sterkeste utviklingen på hele vestkanten de siste tiårene: Forvandlingen fra et industriområde til et moderne næringsområde startet på 1980-tallet.


== Området ==


=== Navnet fra gammelt av ===
Navnet kommer av Skǫðin. Første ledd er av ukjent betydning mens siste ledd stammer fra ordet -vin som betyr havnegang/beite/eng. Uttalen er Skøi med to adskilte stavelser.
Skøyen gård var først delt i to, Søndre og Nordre, siden i fire: 

Søndre Skøyen, også kalt Skøyen hovedgård, ved enden av Prinsessealléen. Dagens bygning er fra 1856.
Midtre Skøyen, Prinsessealléen 22. Dette var hovedbølet på Søndre Skøyen fram til 1856.
Nedre Skøyen, Prinsessealléen 8, ble utskilt i 1817. Bruket har gardsnummer 3 og bruksnummer 59. Gardsbruket blir også kalt Søndre Skøyen og Maschmanns løkke.
Nordre Skøyen, Heggeliveien 31, ble utskilt i 1617 og bygd på den tidligere husmannsplassen Skøyenbråten.


=== Dagens navn i området ===
Delområdet Skøyen består ifølge de administrative grunnkretser i Oslo kommune av: Amalienborg, Madserud, Søndre Skøyen og Sjølyst. I stor grad dekker strøket Skøyen også de nevnte områdene, selv om Sjølyst har et visst kjent navn på egen hånd. På Skøyen ligger også Skøyenparken.


== Historie og utvikling ==
Det ble etterhvert boligbygging på de gamle gårdene, og kommunikasjon ble bygget ut. Skøyen stasjon på Drammenbanen åpnet i 1872, og trikkelinjen Skøyenlinjen ble forlenget fra Skarpsno til Skøyen i 1903.


=== Dagens Skøyen ===
Skøyen er i dag et moderne byområde, og er der det urbane Oslo begynner i vest. Det er mye moderne kontorlokaler og bilforretninger i strøket, samtidig som de gamle bygårdene er bevart. Per 2012 arbeider det mer en 10.000 ansatte i umiddelbar nærhet til stasjonsområdet, mens det pr 2016 er 21.000 ansatte totalt (innenfor grensene satt av Plan- og bygningsetaten).


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Karenslyst allé (Oslo)
Drammensveien (Oslo)#Fra Olav Kyrres plass til Skøyen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Butenschøn, August A.: Skøienboken, Bind I 1984, Bind II 1978. Utgitt av I/S Skøienarealene, Oslo.


== Eksterne lenker ==
Google Local map som viser satellittbilde og kart over Skøyen-området
Ahmed Rashid

Ahmed Rashid (født 1948 i Rawalpindi) er en pakistansk journalist og forfatter. Han arbeider som korrespondent i Sentral-Asia for Daily Telegrah og har skrevet for The Wall Street Journal og andre store aviser.
Rashids bok som ble utgitt i 2000 Taliban: Militant Islam, Oil and Fundamentalism in Central Asia er regnet som et grunnleggende arbeid som avslørte forbindelser mellom internasjonale oljeselskap, Taliban og den amerikanske etterretningen. Boka ble oppdatert med nytt materiale etter terrorangrepet 11. september 2001 og var den mest solgte boka utgitt av The New York Times i 5 uker.
Rashid skrev ved årsskiftet 2008–09 en artikkel i tidsskriftet Foreign Affairs, om en regional løsning på utfordringene i Afghanistan og Kashmir.  Artikkelen vakte stor oppmerksomhet og debatt, særlig i India.
Rashid bor i Lahore, Pakistan med kone og to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ahmed Rashid – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ahmed Rashid på Internet Movie Database
Lommelegen

Lommelegen er et nettsted tilknyttet det  norske selskapet Aller Media AS. Lommelegen.no tilbyr helseinformasjon og -tjenester via Internett (et helsenettsted). Selskapet Lommelegen AS ble etablert i Oslo i 1999. Tilbudet til publikum består av et søkbart artikkelregister om helse, sykdom, samliv og seksualitet og en svartjeneste der publikum kan få svar av leger og legespesialister. Legene ved nettstedet har besvart mer enn 40 000 spørsmål. Medisinsk ansvarlig er allmennlege Brynjulf Barexstein. Elisabeth Lofthus er produktansvarlig og redaktør. I 2006 ble selskapet en del av Aller Internett, nåværende Aller Media AS.


== Eksterne lenker ==
Lommelegen
Lommelegen AS
Mintaqah

Mintaqah (arabisk منطقة, flertall مناطق manāṭiq) er et øverste forvaltingsnivå i Saudi-Arabia, Israel og Tsjad, og andre forvaltingsnivå i flere arabiske land. Det blir ofte oversatt som region eller distrikt. Den bokstavelige betydningeb er «region» eller «område».


== Bruk ==
Regioner i Bahrain (tidligere øverste nivå, erstattet av guvernement)
Regioner i Oman (tidligere øverste nivå sammen med guvernementer, i dag bare guvernementer)
Regioner i Tsjad (øverste nivå)
Provinser i Saudi-Arabia (øverste nivå, over guvernement)
Distrikter i Syria (andre nivå, under guvernement) - En mintaqah i Syria ble tidligere kalt qadaa.
Distrikter i Israel (øverste nivå)


== Referanser ==
Guvernement

Et guvernement er en understatlig forvaltningsenhet ledet av en guvernør, som kan sammenlignes med norske fylker, men ofte med en høyere grad av lokalt selvstyre. I dag brukes guvernement oftest som oversettelse av arabiske muhafazah, og sjeldnere wilayah, men ordet kommer opprinnelig fra russisk gubernija, og ble brukt om de administrative hoveddistriktene i Det russiske keiserdømmet.


== I arabiske land ==
I mange arabiske land er et guvernement (arab. مُحافَظَة muḥāfaẓah, pl. مُحافَظات muḥāfaẓāt) en forvaltningsenhet direkte under staten (omtrent som fylker), mens i Saudi-Arabia betegner det en forvaltningsenhet under emiratene, som er forvaltningsenhetene på øverste nivå.

Bahrains guvernementer
Egypts guvernementer
Iraks guvernementer
Jordans guvernementer
Kuwaits guvernementer
Libanons guvernementer
Syrias guvernementer
Tunisias guvernementer
Jemens guvernementer
Omans guvernementerI Irak er ofte guvernementene oversatt til provinser, i motsetning til hva som er vanlig i andre arabiske land.


== I Det russiske keiserdømmet ==

I Det russiske keiserdømmet ble betegnelsen guvernement (russisk: губе́рния gubernija, «ledet av en guvernør») brukt.
Etter den russiske revolusjon ble disse erstattet med oblaster.
Khost

Khost, noen ganger stavet Khowst, er en by i Afghanistan. Byen er administrasjonssenter i Khost-provinsen, en fjellrik region nær Afghanistans grense til Pakistan.
I løpet av den sovjetiske okkupasjonen av Afghanistan, ble den beleiret i over åtte år. I 2001 ble den okkupert av amerikanske tropper.
Flystripen til Khost som er 2 743 meter lang, var base for helikopter-operasjoner for både sovjeterne og senere amerikanerne.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Khost – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Federico Tedeschini

Federico Tedeschini [født 12. oktober 1873 i Antrodoco ved Rieti i Italia, død 2. november 1959 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, opprinnelig kreert in pectore i 1933, navnet publisert i 1935, med Santa Maria della Vittoria som tittelkirke, pavelig diplomat og substitutt i Statssekretariatet.
Han deltok på konklavene (pavevalgene) i 1939 og 1958.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Erkebiskop Federico Tedeschini (1873-1959) *1921


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Khost (provins)

Khost-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Det ligger sørøst i landet. Administrasjonssenteret er Khost. Den var tidligere del av Paktia-provinsen.


== Referanser ==
Wilaya

Et wilaya er et arabisk ord som betegner et forvaltningsområde, eller en provins, oftest i arabiske land. En wilaya er som oftest det administrative nivået som ligger under  guvernementer.


== Se også ==
Vilayet
Wāli
Reidar Sandal

Reidar Sandal (født 24. mars 1949 i Vågsøy, Sogn og Fjordane) er en norsk tidligere politiker (Ap) og tidligere statsråd. Han ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 2001 og satt i to perioder fram til 2009. Han var første vararepresentant i fra 1989 til 2001, og møtte fast i Kjell Opseths statsrådtid fra 3. november 1990 til 22. desember 1995. Fra desember 2006 og ut stortingsperioden ledet Sandal finanskomiteen. Sandal tiltrådte som leder av Norges Banks representantskap i januar 2010. 
Reidar Sandal var kirke-, utdannings- og forskningsminister i perioden desember 1995–oktober 1997, først i Gro Harlem Brundtlands 3. regjering og deretter i Thorbjørn Jaglands regjering.


== Stortingets presidentskap ==
1993–1997: første varapresident i Stortinget fram til 22. desember 1995


== Stortingskomiteer ==
2005–2009: medlem av finanskomiteen, leder fra 5. desember 2006
2001–2005: medlem av kommunalkomiteen
2001–2009: medlem av valgkomiteen
1993–1997: medlem av finanskomiteen og valgkomiteen til 22. desember 1995
1989–1993: medlem av finanskomiteen fra 15. september 1992
1989–1993: medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen fra 8. november 1990 til 15. september 1992


== Medlemskap i regjering ==
Statsråd Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 22.12.1995–25.10.1996
Statsråd Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 25.10.1996–17.10.1997


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reidar Sandal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Reidar Sandal hos Stortinget 
(no) Reidar Sandal hos Norsk senter for forskningsdata
Kjell Opseth

Kjell Olav Opseth (1936–2017)  var en norsk politiker (A), elektriker og elektroingeniør fra Førde. Han satt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i fem perioder 1981–2001, og hadde to statsrådposter, lengst som samferdelsminister.  


== Gardermoen og Lærdalstunnelen ==
Kjell Opseth er den lengstsittende samferdselsministeren etter krigen, og er særlig kjent for to store politiske seire. 
Den første var at han sammen med parlamentarisk leder i Ap, Kjell Borgen, la en plan for å skaffe flertall for at en ny hovedflyplass for Østlandet skulle ligge på Gardermoen. I den forbindelse mente Opseth at det burde være mulig å nå den nye flyplassen fra Oslo sentrum på under 20 minutter. Flytoget som trafikkerer Gardermobanen gjenom Romeriksporten bruker 19 minutter. Det tok bare 6 år fra vedtaket til den nye flyplassen og jernbanestrekningen kunne åpnes, noe som må være norsk rekord for et så stort prosjekt i regi av forvaltningen.
Den andre store politiske seieren til Kjell Opseth handler om stamvegen mellom Oslo og Bergen. Den fikk han lagt over Filefjell, og med den rekordlange Lærdalstunnelen gjennom Sogn. Tunnelen var lenge verdens lengste for bil. 


== Yrkesbakgrunn ==
Opseth ble utdannet fra Skiensfjordens tekniske fagskole i Grenland. Hjemme i Førde arbeidet han deretter som elektriker og elektroinstallatør fra 1953, som installasjonssjef for Førde kommunale elektristitetsverk 1966–1975, og som installatør og disponent hos S NEBB-Førde 1975–1985. Han var formann i Førde Ap 1968–1976 og fylkesleder i Sogn og Fjordane Ap 1978–1982.


== Politiske verv ==
3. november 1990 til 25. oktober 1996: Samferdselsminister i Gro Harlem Brundtlands 3. regjering.
25. oktober 1996 til 17. oktober 1997: Kommunalminister i Thorbjørn Jaglands regjering.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dag H. Nestegard Hestehandlaren – Kjell Opseth ein biografi Samlaget 2017 ISBN 9788252193824


== Eksterne lenker ==
(en) Kjell Opseth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kjell Opseth på Internet Movie Database 
(no) Kjell Opseth hos Stortinget 
(no) Kjell Opseth hos Norsk senter for forskningsdata