jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
La Nouvelle Revue française

La Nouvelle Revue française (NRF) er et litterært tidsskrift som ble grunnlagt i 1909 av André Gide, Jacques Copeau, Jean Schlumberger, Henri Ghéon, André Ruyters og Marcel Drouin. I 1911 overtok Gaston Gallimard som redaktør, noe som førte til opprettelsen av forlaget Éditions Gallimard.
Etablerte forfattere som Paul Bourget og Anatole France skrev for tidsskriftet den første tiden. Dets innflytelse økte gradvis, og i mellomkrigsperioden ble det landets ledende litterære organ. De første stykkene til André Malraux og Jean-Paul Sartre sto på trykk i La Revue.
Tidsskriftet utkom månedlig i mange år, nå kommer det ut fire ganger i året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Nouvelle Revue Française – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Catalog
Gymnaslærer Pedersen

Gymnaslærer Pedersen er en norsk film som ble produsert i 2005. Den hadde premiere 26. februar 2006. Filmen er basert på Dag Solstads roman Gymnaslærer Pedersens beretning om den store politiske vekkelsen som har hjemsøkt vårt land fra 1982. Hovedrollene innehas av Kristoffer Joner og Ane Dahl Torp. Hans Petter Moland har regien i filmen, som er hans femte spillefilm. Ane Dahl Torp vant i 2006 Amandaprisen for «beste kvinnelige skuespiller» for sin rolle i denne filmen.
DVD-utgaven av filmen ble lansert i september 2006. Ekstramateriale er en «bakomfilm» (om produksjon/filming), trailer (reklamefilm) og to kommentarspor; ett med regissør Hans Petter Moland, og ett med Dag Solstad og Harald Eia.


== Handling ==
Filmen om gymnaslærer Pedersen handler om vår nære forhistorie og den marxist-leninistiske bevegelsen som bredde om seg fra slutten av 1960-tallet og utover 1970-tallet. 

Den forteller historien om den unge lektoren Knut Pedersen, som kommer til Larvik i 1968 for å jobbe på Larvik Gymnas, gifter seg og får et barn. Etter hvert blir han fascinert av den marxist-leninistiske bevegelsen og innleder et forhold til Nina Skåtøy, den mest brennende marxisten av alle.


== Skuespillere ==
Kristoffer Joner som gymnas-lærer Knut Pedersen.
Ane Dahl Torp som Nina Skåtøy.
Anne Ryg som Lise Tanner.
Jan Gunnar Røise som Werner Ludal.
Stig Henrik Hoff som Jan Klåstad.
Fridtjov Såheim som Gunnar Bøe.
Silje Torp som Anne Britt Bru.
Jon Øigarden som Harald Tholfsen.
Elin Sogn som Unni Langmoen.
Henriette Steenstrup som Fru Bøe.
Robert Skjærstad som Unni Langmoens ektemann.
Linn Skåber som rektor.
Eli Anne Linnestad som Gerd Tangen.
Ståle Rue som Tor.
Ingrid Bolsø Berdal som distrikt-representant.
Per Egil Aske som hus-eier.
Anders Mordal som avdelningsleder Brynje.
Emilie Nicolas som en ung jente på fabrikken.
Anders T. Andersen som Pedersens kollega.
Nina Schjeide som Ninas kollega 1.
Maria Bock som Ninas kollega 2.
Marianne Nielsen som Tillitsvalgt.
Alex Rinde som en musiker.


== Anmeldelser ==
TromsøBy.no fra 4. september 2006


== Eksterne lenker ==
(en) Gymnaslærer Pedersen på Internet Movie Database 
(no) Gymnaslærer Pedersen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Gymnaslærer Pedersen hos Filmfront 
(sv) Gymnaslærer Pedersen i Svensk Filmdatabas 
(da) Gymnaslærer Pedersen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Gymnaslærer Pedersen på Allociné 
(nl) Gymnaslærer Pedersen på MovieMeter 
(en) Gymnaslærer Pedersen på AllMovie 
(en) Gymnaslærer Pedersen på Turner Classic Movies 
(en) Gymnaslærer Pedersen på Rotten Tomatoes 
(no)  Gymnaslærer Pedersen hos Filmweb
(no) (no) Gymnaslærer Pedersen hos Medietilsynet
Mercedes McCambridge

Mercedes McCambridge (født 16. mars 1916 i Joliet i Illinois, død 2. mars 2004 i La Jolla i California) var en amerikansk skuespiller.
For sin rolle som «Sadie Burke» i filmen Det kan hende overalt, (All the King's Men) vant McCambridge i 1949 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame, en for film og en for TV. 


== Filmografi (utvalg) ==

1949 – Det kan hende overalt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mercedes McCambridge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mercedes McCambridge på Internet Movie Database 
(sv) Mercedes McCambridge i Svensk Filmdatabas 
(da) Mercedes McCambridge på Filmdatabasen 
(da) Mercedes McCambridge på Scope 
(fr) Mercedes McCambridge på Allociné 
(en) Mercedes McCambridge på AllMovie 
(en) Mercedes McCambridge hos Turner Classic Movies 
(en) Mercedes McCambridge hos The Movie Database 
(en) Mercedes McCambridge hos Internet Broadway Database 
(en) Mercedes McCambridge hos Internet Broadway Database 
(en) Mercedes McCambridge på Internet Broadway Database
Claire Trevor

Claire Trevor (født 8. mars 1910 i Bensonhurst i Brooklyn i New York City i New York, død 8. april 2000 i Newport Beach i California) var en amerikansk skuespillerinne.
For sin rolle som «Gaye» i filmen Stormvarsel, (Key Largo) vant Trevor i 1948 en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 


== Filmografi (utvalg) ==
1933 – Life in the Raw
1939 – Siste vogn til Lordsbury
1948 – Spente nerver
1948 – Stormvarsel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Claire Trevor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Claire Trevor på Internet Movie Database 
(sv) Claire Trevor i Svensk Filmdatabas 
(da) Claire Trevor på Filmdatabasen 
(fr) Claire Trevor på Allociné 
(en) Claire Trevor på AllMovie 
(en) Claire Trevor hos Turner Classic Movies 
(en) Claire Trevor hos Rotten Tomatoes 
(en) Claire Trevor hos The Movie Database 
(en) Claire Trevor hos Internet Broadway Database 
(en) Claire Trevor på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Oksedyr

Oksedyr (Bovinae) er en underfamilie i kvegfamilien (Bovidae) og består av storvokste drøvtyggerne. Gruppen omfatter også arter som er domestisert (bøfler, kveg). Noen arter ligner også på antiloper, som  eland og nilgau.


== Biologi ==
Bovinae består av tre distinkte klader, her definert som tribusene Boselaphini, Tragelaphini og Bovini. Artene varierer i størrelse, fra mellomstore til kjempestore. Pelsen har bare mindre kontrastfarger. Alle arter og begge kjønn bærer horn, og hornene er enten svakt eller kraftig skrudde. Kroppen og lemmene er kraftig. Nesen er stor og bred, med naken mule og udelt overleppe. Artene er som regel tilpasset dype skoger og tett dekke.En voksen hann i gruppen Bovini kalles ofte for en okse, men det er mer nøyaktig å kalle hannene for enten tyr eller stut. Forskjellen mellom dem er at tyrer har full hornprakt, mens stuter har avkorta hornprakt. Begrepet okse fanger et mye bredere artsutvalg av hanndyr og kan brukes om svært mange arter i flere biologiske grupper.


== Inndeling ==
Bovinae deles ofte inn i tre tribus; Boselaphini, Tragelaphini og Bovini. Inndelingene under er fortsatt omdiskuterte. Faysal Bibi (2013) inkluderer for eksempel flere slekter. Han inkluderer dessuten Bison under Bos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Oksedyr hos Artsdatabanken 
(en) Oksedyr hos Fossilworks 
(en) Oksedyr hos ITIS 
(en) Oksedyr hos NCBI 
(en) Kategori:Bovinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bovinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Den britiske bølgen

Den britiske bølgen (the British Invasion) var et fenomen i USA omkring 1964 der britisk rockemusikk stod i fokus.The Beatles var det første britiske bandet som erobret Amerika. Britiske managere, særlig Brian Epstein, smidde mens jernet var varmt og sendte over blant andre The Dave Clark Five, Gerry & The Pacemakers, Freddie And The Dreamers, The Rolling Stones, The Animals, The Zombies, Cilla Black og The Hollies. På 70- og 90-tallet kom to nye bølger med britisk musikk, henholdsvis punk og britpop.


== Bakgrunn ==
Det er flere teorier om hvorfor USA var så klare for å motta ekstern musikalsk innflytelse. Delvis kunne det skyldes at de måtte komme over sjokket etter mordet på John F. Kennedy, delvis var amerikansk musikk på tidlig 1960-tall lite fengende og delvis kan det skyldes at den nøye planlagte turneen til The Beatles skapte stor interesse blant amerikansk ungdom.Mens amerikansk rock, eller det som var igjen av den, hadde mistet oppmerksomheten til mange unge som satset på jazz og det som skulle bli folkrock, var rock and roll svært populært i Storbritannia. I begynnelsen var det særlig Elvis-imitatorer som Cliff Richard, Marty Wilde og Adam Faith som dominerte. Det eksisterte imidlertid også annen musikk, som instrumentalgruppen The Shadows og rockegruppen Johnny Kidd & the Pirates.
Det var imidlertid først skiffle, en erkeengelsk avart av tradisjonell jazz med billige instrumenter, som fikk mange interessert i musikk. Flere band, det fremtidige The Beatles inkludert, begynte med skiffle og gled så over til rock. I USA skjedde det motsatte Jerry Lee Lewis klaget på at på radio var det bare Bobby-er. Han referete særlig til Bobby Vee, Bobby Vinton og Bobby Darin, tre sangere som slo seg opp på popsanger uten hint av rock.


== Utvikling ==
Det var The Beatles som satte igang den britiske bølgen. Etter deres opptreden på The Ed Sullivan Show og konsertene som fulgte, ble britisk musikk etterspurt som aldri før. Det var imidlertid ikke bare dem og deres likesinnede, i den grad The Beatles hadde noen, men en stor variasjon av musikk som kom de første to årene av bølgen: Petulia Clarks symfoniske pop, Dusty Springfields soul-aktige sang, The Yardbirds og The Animals var tungt blues-basert rock og Chad and Jeremy representerte enkel visesang.


== Referanser ==
ABM-institusjon

En ABM-institusjon er en institusjon med flere funksjoner: Arkiv, bibliotek og museum (ABM). Norsk statlig politikk på dette området har siden 1995 vært preget av stadig sterkere ABM-tenkning og utvikling av en ABM-ideologi. Den bakenforliggende idé er at publikum med spørsmål innen et tema er interessert i svar, mens de derimot er likegyldige til om svaret kommer fra et arkiv, et bibliotek eller et museum. ABM-ideologien førte til at ABM-utvikling ble opprettet som et statlig kompetanse- og utredningsorgan under Kulturdepartementet.
IKT-verktøyet har vært sterkt medvirkende til utviklingen av ABM-tenkning. 
Fotobevaring er et fagområde der ABM er sterkest fremme.
Aust-Agder kulturhistoriske senter i Arendal er et eksempel på en ABM-institusjon.


== Omorganisering av ABM feltet ==
ABM-utvikling ble vedtatt lagt ned fra og med 1. januar 2011. Oppgaver og årsverk ble overført til Nasjonalbiblioteket, Norsk vitenskapsindeks og Norsk kulturråd. 
Den politiske beslutningen for nedleggelsen ble begrunnet med at de ønsket å etablere sterkere fagmiljøer og styrke forvaltning og rådgivning på arkiv-, bibliotek- og museumsfeltet.


== Se også ==
Det engelske akronymet GLAM – «Galleries, Libraries, Archives, Museums»


== Referanser ==
480-årene

-- 480 
-- 481 
-- 482 
-- 483 
-- 484 
-- 485 
-- 486 
-- 487 
-- 488 
-- 489 

Tiårsoversikt
470-årene

-- 470 
-- 471 
-- 472 
-- 473 
-- 474 
-- 475 
-- 476 
-- 477 
-- 478 
-- 479 

Tiårsoversikt
460-årene

-- 460 
-- 461 
-- 462 
-- 463 
-- 464 
-- 465 
-- 466 
-- 467 
-- 468 
-- 469 

Tiårsoversikt
450-årene

-- 450 
-- 451 
-- 452 
-- 453 
-- 454 
-- 455 
-- 456 
-- 457 
-- 458 
-- 459 

Tiårsoversikt
440-årene

-- 440 
-- 441 
-- 442 
-- 443 
-- 444 
-- 445 
-- 446 
-- 447 
-- 448 
-- 449 

Tiårsoversikt
430-årene

-- 430 
-- 431 
-- 432 
-- 433 
-- 434 
-- 435 
-- 436 
-- 437 
-- 438 
-- 439 

Tiårsoversikt
420-årene

-- 420 
-- 421 
-- 422 
-- 423 
-- 424 
-- 425 
-- 426 
-- 427 
-- 428 
-- 429 

Tiårsoversikt
410-årene

-- 410 
-- 411 
-- 412 
-- 413 
-- 414 
-- 415 
-- 416 
-- 417 
-- 418 
-- 419 

Tiårsoversikt
370-årene

-- 370 
-- 371 
-- 372 
-- 373 
-- 374 
-- 375 
-- 376 
-- 377 
-- 378 
-- 379 

Tiårsoversikt
360-årene

-- 360 
-- 361 
-- 362 
-- 363 
-- 364 
-- 365 
-- 366 
-- 367 
-- 368 
-- 369 

Tiårsoversikt
350-årene

-- 350 
-- 351 
-- 352 
-- 353 
-- 354 
-- 355 
-- 356 
-- 357 
-- 358 
-- 359 

Tiårsoversikt
340-årene

-- 340 
-- 341 
-- 342 
-- 343 
-- 344 
-- 345 
-- 346 
-- 347 
-- 348 
-- 349 

Tiårsoversikt
330-årene

-- 330 
-- 331 
-- 332 
-- 333 
-- 334 
-- 335 
-- 336 
-- 337 
-- 338 
-- 339 

Tiårsoversikt
320-årene

-- 320 
-- 321 
-- 322 
-- 323 
-- 324 
-- 325 
-- 326 
-- 327 
-- 328 
-- 329 

Tiårsoversikt
310-årene

-- 310 
-- 311 
-- 312 
-- 313 
-- 314 
-- 315 
-- 316 
-- 317 
-- 318 
-- 319 

Tiårsoversikt
210-årene

-- 210 
-- 211 
-- 212 
-- 213 
-- 214 
-- 215 
-- 216 
-- 217 
-- 218 
-- 219 

Tiårsoversikt
220-årene

-- 220 
-- 221 
-- 222 
-- 223 
-- 224 
-- 225 
-- 226 
-- 227 
-- 228 
-- 229 

Tiårsoversikt
230-årene

-- 230 
-- 231 
-- 232 
-- 233 
-- 234 
-- 235 
-- 236 
-- 237 
-- 238 
-- 239 

Tiårsoversikt
240-årene

-- 240 
-- 241 
-- 242 
-- 243 
-- 244 
-- 245 
-- 246 
-- 247 
-- 248 
-- 249 

Tiårsoversikt
250-årene

-- 250 
-- 251 
-- 252 
-- 253 
-- 254 
-- 255 
-- 256 
-- 257 
-- 258 
-- 259 

Tiårsoversikt
Blade Runner

Blade Runner er en amerikansk-hongkongnesisk science fiction-spillefilm regissert av Ridley Scott med Harrison Ford, Rutger Hauer, Sean Young og Edward James Olmos i hovedrollene.
Filmen kom ut første gang i 1982, og ble sluppet i ny «director's cut»-versjon i 1992 og en «final cut»-versjon i 2007. Filmen er basert på boka Do Androids Dream of Electric Sheep? (norsk: Drømmer androider om elektriske sauer? eller Livstyvene) av Philip K. Dick.
I 2017 kom oppfølgeren Blade Runner 2049.


== Handling ==
I filmen gjør androider opprør mot menneskene i jakten på sitt innerste selv. Politimannen Rick Deckard (Harrison Ford) tar opp jakten, men begynner etter hvert å tvile på om oppdraget er moralsk riktig. Hovedtemaet i filmen er menneskelighet og hva som gjør oss til mennesker.


== Mottakelse ==
Blade Runner fikk blandet mottakelse blant filmkritikere. Adresseavisen kalte filmen «søppel» og «brekkmiddel». Filmen regnes i dag blant historiens største kultfilmer, og har vært inspirasjonskilde for en rekke andre verk i science fiction-sjangeren.


== Medvirkende ==
Harrison Ford som Rick Deckard
Rutger Hauer som Roy Batty
Sean Young som Rachael
Edward James Olmos som Gaff
M. Emmet Walsh som Harry Bryant
Daryl Hannah som Pris Stratton
William Sanderson som J. F. Sebastian
Brion James som Leon Kowalski
Joe Turkel som Dr. Eldon Tyrell
Joanna Cassidy som Zhora Salome
James Hong som Hannibal Chew
Morgan Paull som Dave Holden
Kevin Thompson som Bear
John Edward Allen som Kaiser
Hy Pyke som Taffey Lewis
Kimiko Hiroshige som Cambodian Lady
Robert Okazaki som Sushi Master
Carolyn DeMirjian som Saleslady
Ben Astar som Abdul Ben Hassan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Blade Runner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Blade Runner på Internet Movie Database 
(no) Blade Runner hos Filmfront 
(sv) Blade Runner i Svensk Filmdatabas 
(da) Blade Runner i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Blade Runner på Allociné 
(nl) Blade Runner på MovieMeter 
(en) Blade Runner på AllMovie 
(en) Blade Runner på Turner Classic Movies 
(en) Blade Runner på Rotten Tomatoes 
(en) Blade Runner på Metacritic 
«Kinosommeren 1982: Blade Runner» ved Birger Vestmo, NRK, 25. juni 2012
260-årene f.Kr.

310 f.Kr. | 300 f.Kr. | 290 f.Kr. | 280 f.Kr. | 270 f.Kr. ◄ 260 f.Kr. ► 250 f.Kr. | 240 f.Kr. | 230 f.Kr. | 220 f.Kr. | 210 f.Kr.

-- 269 f.Kr.
-- 268 f.Kr.
-- 267 f.Kr.
-- 266 f.Kr.
-- 265 f.Kr.
-- 264 f.Kr.
-- 263 f.Kr.
-- 262 f.Kr.
-- 261 f.Kr.
-- 260 f.Kr.

Tiårsoversikt
270-årene

-- 270 
-- 271 
-- 272 
-- 273 
-- 274 
-- 275 
-- 276 
-- 277 
-- 278 
-- 279 

Tiårsoversikt
280-årene

-- 280 
-- 281 
-- 282 
-- 283 
-- 284 
-- 285 
-- 286 
-- 287 
-- 288 
-- 289 

Tiårsoversikt
Philip K. Dick

Philip Kindred Dick (født 16. desember 1928, død 2. mars 1982) var en amerikansk forfatter av science fiction.
I tillegg til en del noveller skrev Dick 38 bøker, syv av disse er senere blitt filmatisert. Den mest kjente av dem i Norge er nok Do Androids Dream of Electric Sheep (på norsk som Livstyvene, senere Drømmer androider om elektriske sauer?) som filmen Blade Runner er basert på. Andre filmatiseringer av hans verker er Total Recall i 1990 og i 2012, Minority Report og A Scanner Darkly, samt TV-serien Mannen i høyborgen fra 2015.


== Norske utgivelser ==
Hjelp fra rommet (Fredhøis 1973, originalt Our Friends from Frolix 8 1970)
Mannen i Høyborgen (Gyldendal 1977, originalt The Man in the High Castle 1962), filmatisert som TV-serie i 2015
Mørke utenfor og mørke inni (Gyldendal 1979, originalt A Scanner Darkly 1977)
Drømmer androider om elektriske sauer? (Tiden 2005, originalt Do Androids Dream of Electric Sheep? 1968)
også utgitt i samme oversettelse som Livstyvene (Tiden 1995)
Valis (Svein Sandnes Bokforlag 2012, originalt VALIS 1981)
Den guddommelige invasjon (Svein Sandnes Bokforlag 2014, originalt The Divine Invasion, 1981)
Timothy Archers sjelevandring (Svein Sandnes Bokforlag 2015, originalt The Transmigration of Timothy Archer, 1982)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Philip K. Dick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Philip K. Dick på Internet Movie Database 
(sv) Philip K. Dick i Svensk Filmdatabas 
(da) Philip K. Dick på Scope 
(fr) Philip K. Dick på Allociné 
(en) Philip K. Dick på AllMovie 
(en) Philip K. Dick hos Turner Classic Movies 
(en) Philip K. Dick hos Rotten Tomatoes 
(en) Philip K. Dick hos TV Guide 
(en) Philip K. Dick hos The Movie Database
Celeste Holm

Celeste Holm (født 29. april 1917 i New York City i New York, død 15. juli 2012) var en amerikansk skuespillerinne med norske røtter.
Holm var enebarn av Theodor Holm. Han var en forsikringsmann som vokste opp på Hå gamle prestegard på Jæren, men emigrerte i ung alder til USA. Hun gikk på skole i Nederland, Frankrike og USA, og tok sang- og ballettimer som barn. Hun studerte drama ved University of Chicago og debuterte på scenen som 17-åring. 
Holm debuterte på Broadway i 1938, og hadde stor suksess i 1943 i rollen som Ado Annie i musikalen Oklahoma!. Hun filmdebuterte i 1946 og året etter vant hun Oscar for beste kvinnelige birolle for sin rolle som  Anne i filmen Mellom gentlemenn. Holm ble Oscar-nominert tre ganger. Hun opptrådte også på TV, scenen og nattklubber. 
Holm engasjerte seg for sosial rettferdighet i mange år som talskvinne for UNICEF. Hun har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame. I 1979 ble Holm utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for fremme av norsk kultur i USA.Holm giftet seg for femte gang på sin 87-årsdag med den 41-årige operasangeren Frank Basile. Hun er mor til datapioneren Ted Nelson.
Celeste Holm har fortsatt familie i Norge.


== Filmografi (utvalg) ==

1947 – Mellom gentlemenn

1950 – Alt om Eva

1956 – Fint folk flørter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Celeste Holm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Celeste Holm – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Celeste Holm på Internet Movie Database 
(sv) Celeste Holm i Svensk Filmdatabas 
(da) Celeste Holm på Filmdatabasen 
(fr) Celeste Holm på Allociné 
(en) Celeste Holm på AllMovie 
(en) Celeste Holm hos Turner Classic Movies 
(en) Celeste Holm hos The Movie Database 
(en) Celeste Holm hos Internet Broadway Database 
(en) Celeste Holm på Internet Broadway Database
(en) Celeste Holm på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
David Bellos

David Bellos (født 1945) er en britiskfødt oversetter og biograf. Han underviser i fransk litteratur ved Princeton University.
Bellos har blant annet forsket på Balzac og Georges Perec. Bellos mottok en pris for sin oversettelse av Perecs roman, La Vie mode d'emploi i 1987. Han vant også den første Man Booker-oversetterprisen i 2005 for oversettelsene av den albanske forfatteren Ismail Kadare, selv om Bellos ikke kan albansk. Oversettelsene ble gjort fra tidligere franske oversettelser. 
Bellos har også skrevet flere forfatterbiografier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Bellos på Internet Movie Database
Anne Baxter

Anne Baxter, (født 7. mai 1923 i Michigan City i Indiana, død 12. desember 1985 i New York City i New York) var en amerikansk skuespiller, blant annet kjent fra rollen som Eve Harrington i spillefilmen Alt om Eva (1950).
For sin rolle som «Sophie MacDonald» i filmen Knivseggen (The Razor's Edge) vant Baxter en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.  


== Filmografi i utvalg ==
1941 – Farlig område
1950 – Alt om Eva
1950 – Første tog til Tomahawk
1952 – Livets karusell
1953 – Niagara
1956 – De ti bud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Baxter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Baxter – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Baxter på Internet Movie Database 
(sv) Anne Baxter i Svensk Filmdatabas 
(da) Anne Baxter på Filmdatabasen 
(da) Anne Baxter på Scope 
(fr) Anne Baxter på Allociné 
(en) Anne Baxter på AllMovie 
(en) Anne Baxter hos Turner Classic Movies 
(en) Anne Baxter hos Rotten Tomatoes 
(en) Anne Baxter hos The Movie Database 
(en) Anne Baxter hos Internet Broadway Database 
(en) Anne Baxter på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Östra stambanan

Östra stambanan er det opprinnelige navnet på jernbanen mellom Katrineholm og Nässjö i Sverige. Idag betraktes denne del av det svenske jernbanenettet som en del av banen Södra stambanan (Stockholm–Katrineholm–Nässjö–Malmö). Med «Södra stambanan» mentes dog opprinnelig Falköping–Nässjö–Malmö (klar 1864), men da Östra stambanan hadde blitt bygget (1874), ble det naturlig å betrakte denne sammen med Södra stambanan sør for Nässjö som én bane, ettersom dette nå var den korteste og beste reiseveien mellom Stockholm og Sør-Sverige (tidligere var den Västra stambanan Stockholm–Falköping kombinert med Södra stambanan Falköping–Malmö). Banen har dobbeltspor.
Disse stasjoner på Östra stambanan har persontrafikk idag (2006):

Katrineholm (knutepunkt)
Norrköping (knutepunkt)
Linghem
Linköping (knutepunkt)
Vikingstad
Mantorp
Mjölby (knutepunkt)
Boxholm
Tranås
Aneby
Nässjö (knutepunkt)
Carlos Hevía

Carlos Hevía y de los Reyes Gavilán (født 21. mars 1900 i Havanna, død 2. april 1964 i Florida) var jurist og president på Cuba i perioden 15. januar 1934 – 18. januar 1934. 
Etter at Fulgencio Batista hadde avsatt Ramón Grau San Martín 14. januar 1934, møttes han og hans nye kuppmakere på militærbasen Colombia utenfor Havanna. 
Grau hadde motvillig gått med på å overlate presidentembetet til oberst Carlos Mendieta, som hadde stor respekt i befolkningen for å ha ledet et militært opprør mot den tidligere diktatoren Gerardo Machado. Dette forhindret likevel ikke Batista fra å utnevne Hevía til president. 
På samme måte som Ramón Grau kom Hevía fra Nasjonalistpartiet (Partido Revolucionario Cubano – Auténtico)
Hevía trakk seg imidlertid etter bare 36 timer. Årsakene er uklare. Etter at Hevía trakk seg, oppsto et kort mellomspill der Batista tilbød presidentembetet til Carlos Manuel Márquez (fullt navn: Carlos Manuel Agustín Márquez Sterling y Loret de Mola) som satt kun 1 – 2 timer i embetet før han også trakk seg.
Også årsakene til at Márquez trakk seg, er uklare. 
Batista henvendte seg så til Carlos Mendieta som aksepterte tilbudet, og tiltrådte som Cubas 19. president og den 5. ikke-folkevalgte presidenten etter 1902.  
Hevía døde i Florida i 1964, 64 år gammel.


== Referanser ==