jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tromsøflaket (havområde)

For andre betydninger, se Tromsøflaket.Tromsøflaket ligger i den nordøstlige delen av Norskehavet. Mot Barentshavet avgrenses Tromsøflaket langs en linje mellom Sørkapp på Spitsbergen over Bjørnøya til Nordkapp.
Tromsøflaket består av en rekke bassenger og høyder.
Det er et viktig fiskeområde.
Det pågår gassproduksjon fra Snøhvitfeltet og oljeproduksjon fra Goliatfeltet. Det er også gjort en rekke mindre funn som så langt ikke er kommersielt utnyttbare.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebankene fra met.no
Tromsøflaket

Tromsøflaket kan referere til

Tromsøflaket (havområde) – et havområde i det sørvestlige Barentshavet
Tromsøflaket (avis) – en avis for Universitetet i Tromsø
Tromsøflaket (avis)

For andre betydninger, se Tromsøflaket.Tromsøflaket (populært kalt «Flaket») er først og fremst en nettavis for Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet. Hovedfokuset for Tromsøflakets nettutgave på er formidling av den forskningen som foregår ved universitetet. Avisa utgis av universitetets kommunikasjonsavdeling. I tillegg blir en papirversjon av Tromsøflaket med jevne mellomrom produsert som en internavis for universitetets ansatte og studenter.
Populærvitenskaplig stoff og forskningsformidling ble fra 2007 skilt ut fra Flaket og utgitt i magasinet Labyrint som sendes ut gratis til abonnenter eller kan lastes ned i pdf. 


== Eksterne lenker ==
Nettutgaven av Flaket
Nyhetsarkiv Universitetet i Tromsø 2008-
Nyhetsarkiv Universitetet i Tromsø 1996-2002
John Wetton

John Kenneth Wetton (født 12. juni 1949 i Willington i Derbyshire, død 31. januar 2017) var en britisk låtskriver, sanger, bassist og gitarist. Wetton startet som profesjonell musiker på slutten av 1960-tallet og var medlem av rockegrupper som Mogul Thrash, Family, King Crimson (hvor han jobbet med barndomsvennen Robert Fripp), Roxy Music, Uriah Heep, UK, Wishbone Ash og Asia.
I Wishbone Ash ble han hentet inn for å erstatte bassist og vokalist Martin Turner og påtenkt rollen som ren bassist. Gruppen hadde allerede da nærmest fullført studioinnspilling av albumet Number the Brave, og derfor sang han bare på en låt. Wetton ble desillusjonert over det han oppfattet som en status som studiomusiker, spesielt med tanke på at han var vurdert som en av de mest respekterte av bassister, sanger og låtskrivere. Rett før turnéen startet forlot han Wishbone Ash og grunnla gruppen Asia sammen med Geoff Downes, Steve Howe og Carl Palmer. MCA Records avbrøt samarbeidet med gruppen som et resultat av dette. John Wetton sa i ettertid:

«Jeg tror at hvis jeg fikk lov til å skrive og synge opp mot min fulle kapasitet, ville Number the Brave blitt en veldig god utgivelse. Den følelsen jeg hadde på den tiden var at de ikke ville ha noen til å ta over der Martin Turner sluttet».Wetton var mest kjent for sitt kraftfulle basspill og improvisajonsteknikker, men hans utgivelser fra og med 1980-tallet var mer kommersielt orientert. I senere tid fokuserte han mest på vokal og låtskriving, hvor han favoriserte akustisk gitar og piano. Hans høydepunkter blant utgivelser er King Crimsons Larks' Tongues in Aspic (1972) og Asias album med samme navn fra 1982, som også er det mest solgte albumet hans. John Wetton jobbet som soloartist etter at han forlot Asia for andre gang i 1992, men var med som medlem igjen fra 2006 til han døde i januar 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Wetton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Wetton på Internet Movie Database 
(en) John Wetton hos The Movie Database 
(en) John Wetton hos Internet Broadway Database 
(en) John Wetton på Discogs 
(en) John Wetton på MusicBrainz 
(en) John Wetton på Encyclopaedia Metallum 
(en) John Wetton på Spotify 
(en) John Wetton på Songkick 
(en) John Wetton på Genius — sangtekster 
(en) John Wetton på AllMusic 
Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata
Plateanmeldelser
De fjorten nødhjelpere

De fjorten nødhjelpere er en gruppe helgener som i middelalderen hadde en særstilling når man var i nød og skulle anrope de hellige for å få hjelp. Tradisjonen startet i Rhinland, og spredte seg fra Regensburg og Bamberg til resten av Tyskland, Norden og Ungarn. I Italia og Frankrike fikk de lite oppslutning, selv om flere av helgnene individuelt hadde en sterk kult også der. 
Første gang de nevnes er i et avlatsbrev fra 1284. I 1331 ble de fremstilt i kunst i dominikanerklosteret i Regensburg. Kulten var på sitt sterkeste på 1400-tallet. Den ble sterkt kritisert av reformatorene, og konsilet i Trent forsøkte å begrense den. Senere ble den til en viss grad tatt opp igjen i klostre i Bayern og Schwaben. 
En valfartskirke i Oberfranken nord for Bamberg fra midten av 1700-tallet, Vierzehnheiligen, er viet til nødhjelperne; likeså en kirke i Wien. 
Antallet fjorten kom muligens som en dobling av det hellige tall syv, og kan være innlånt fra islam, der man hadde syv nødhjelpere. 


== Helgenene ==
Hvem de fjorten var, varierte fra et sted til et annet. Man valgte helgener ut fra hvilken sykdom man mente de kunne hjelpe mot. 


=== De vanligste nødhjelpere ===
Acasius, ved dødsangst
Barbara, mot feber og plutselig død
Blasius, mot halsonde og hudsykdommer
Dionysius av Paris, mot hodelidelser og samvittighetsangst
Egidius, for angerfulle skriftende og ammende mødre
Erasmus, for enker, foreldreløse og for sjøfolk i fare; mot kolikk, magesmerter og underlivssmerter
Eustacius, mot ulv, pest, sult og krig, ved skjebnesvangre uhell
Georg, mot spedalskhet, ved trosvansker og i krig
Katarina av Alexandria, for syndere og vitenskapsmenn, mot sykdommer i halsen
Kristoforos, for veifarende, mot uvær og brann
Kyriakos, mot store fristelser og barnesykdommer
Margareta av Antiokia, for fødende kvinner
Pantaleon, for leger, syke og ensomme
Vitus, for ungdommer og barn, mot kramper og nervesykdommer (spesielt St. Veitsdans)


=== Alternative nødhjelpere ===
Andre som kunne brukes stedfortredende, var:

Antonius den store
Leonard av Limoges
Nikolas av Myra
Rochus av Montpellier
SebastianI Danmark regnet man ofte med en femtende nødhjelper, Dorothea.


== Eksterne lenker ==
(en) Fourteen Holy Helpers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Omtale på katolsk.no
Fiskebanke

En fiskebanke er et grunt havområde (en banke) med store fiskebestander. 


== Norge ==
Utenfor kysten av Norge er det flere fiskebanker. Kyststrømmer beveger seg oppover langs norskekysten og disse danner ofte virvler over de grunne bankene. Dette gir høy produksjon av plankton og gode fiskebestander. Fisket på disse bankene har stor økonomisk betydning for Norge.


=== Fiskebanke ===
Fiskefeltene utenfor Nord-Spitsbergen
Nordvestlige del av Barentshavet
Nordaustlige del av Barentshavet
Søraustlige del av Barentshavet
Sørvestlige del av Barentshavet
Kildinbanken
Skolpenbanken
Nordbanken
Nordkappbanken
Hjelmsøybanken
Overfarten Tromsøflaket - Bjørnøya - Sørkapp
Tromsøflaket
Bankene utenfor Troms
Overfarten Vesterålsbankene - Jan Mayen
Vesterålsbankene
Røstbanken
Ytre Vestfjorden
Trænabanken
Sklinnabanken
Haltenbanken
Frøyabanken
Mørebanken
Overfarten Ålesund - Jan Mayen
Storegga
Aust-Tampen
Vest-Tampen
Færøybankene
Shetlandsbankene
Orknøyene
Hebridene
Rockall
Fiskefeltene vest for Irland
Vikingbanken
Utsira Nord
Utsira Sør
Fladen grunn
Doggerbank
Fisker
Tyskebukta
Skagerrak
De store banker
Flemish Cap


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebankene fra yr.no
Gilberto Gil

Gilberto Gil, Gilberto Passos Gil Moreira (født 26. juni 1942 i Salvador) er en brasiliansk musiker.
Han startet sin karriere med å spille Bossa nova. Senere samarbeidet han med musikeren Caetano Veloso og gradvis fikk mange av deres sangtekster et mer samfunnskritisk innhold samtidig som de hentet inn elementer fra afrikanske og nordamerikanske musikkstiler. Hans politiske engasjement førte til at han og Veloso ble fengslet og måtte gå i eksil i London på slutten 1960-tallet. På 1980-tallet samarbeidet Gil med den jamaicanske musikeren Jimmy Cliff. Han ble utnevnt til kulturminister da Lula da Silva inntok presidentstolen i 2003. Gil satt som kulturminister frem til juli 2008, da han etter eget ønske gikk av for å konsentrere seg om musikk-karrieren sin.Sammen med Dietrich Fischer-Dieskau mottok Gil den svenske Polar Music Prize i 2005. Gil ble i 2003 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gilberto Gil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gilberto Gil – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gilberto Gil på Internet Movie Database 
(da) Gilberto Gil på Filmdatabasen 
(fr) Gilberto Gil på Allociné 
(en) Gilberto Gil hos The Movie Database 
(en) Gilberto Gil på Discogs 
(en) Gilberto Gil på MusicBrainz 
(en) Gilberto Gil på SoundCloud 
(en) Gilberto Gil på Spotify 
(en) Gilberto Gil på Songkick 
(en) Gilberto Gil på Last.fm 
(en) Gilberto Gil på Genius — sangtekster 
(en) Gilberto Gil på AllMusic 
Gilberto Gil på Twitter 
Gilberto Gil på Facebook 
Gilberto Gil på Instagram 
Gilberto Gil på YouTube 
Gilberto Gil på Myspace
Marajó

Marajó er en bebodd øy som ligger ved munningen av Amazonas i delstaten Pará i Brasil og ligger rett nord for byen Belém. Øya har et areal på 40 100 km² og er dermed den største øya i verden som er omgitt av ferskvann på alle kanter. Selv om nordøstkysten av Marajó vender mot Atlanterhavet er vannstrømmen fra Amazonaselva så stor at øya har ferskvann også på den siden. 
Arkeologiske utgravninger har avdekket en rekke keramikkfunn som er anslått å være om lag 3000 år gamle. Funnene antas å stamme fra indianske kulturer som var gått under før området ble kolonisert. Keramikkfunnene er i dag utstilt på «Museu Goeldi» i Belém.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilha de Marajó – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U.S. Army Forces Command

U.S. Army Forces Command (FORSCOM) er en overkommando i den amerikanske hæren med ansvar for alle hærens reaksjonsstyrker i USA som kan sendes til geografiske militærkommandoer i hver verdensdel. FORSCOM har hovedkvarter ved Fort McPherson i Georgia.
FORSCOM har kommando over alle aktive avdelinger i USA, og får kommando over avdelinger i arméreserven og Nasjonalgarden når disse mobiliseres før utsendelse.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Army Forces Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon fra GlobalSecurity.org
Fladen grunn

Fladen grunn (ofte kalt bare Fladen) er en grunne og fiskebanke som ligger i Nordsjøen, øst for Skottland. I forhold til andre fiskeområder ligger Fladengrunn sør for Vikingbanken, nord for Doggerbank og vest for Fiskerbanken.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebankene på yr.no
Sixteenth Air Force (Air Forces Cyber)

Sixteenth Air Force (Air Forces Cyber) er et forband i det amerikanske flyvåpenet, med hovedkvarter på Ramstein flystasjon i Tyskland.
Opprinnelig var Sekstende flyvåpen underlagt Strategic Air Command i USA, men siden 1992 har forbandet vært underlagt United States Air Forces in Europe (USAFE) og hatt ansvar for luftoperasjoner over Balkan. Frem til 2005 hadde forbandet hovedkvarter på Aviano Air Base i Italia.
Fra 2006 utgjør Sekstende flyvåpen det operative hovedkvarteret i USAFE, og den eneste gjenværende flyvende avdelingen er 401st Air Expeditionary Wing, som flyr over Balkan. Alle andre avdelinger er blitt overført til HQ Air Command Europe.


== Eksterne lenker ==
Informasjon fra GlobalSecurity.org (en)
I Marine Expeditionary Force

I Marine Expeditionary Force er en av de tre maritime luft-land-operasjonsstyrkene (MAGTF) i det amerikanske marinekorpset, bestående av 1st Marine Division, 3rd Marine Aircraft Wing og 1st Marine Logistics Group. Styrken ble opprettet 8. november 1969 i Okinawa i Japan og flyttet til sitt nåværende hovedkvarter ved Camp Pendleton i California i 1971.
I MEF har tre underliggende maritime luft-land-operasjonsgrupper: 11th MEU, 13th MEU og 15th MEU.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) I Marine Expeditionary Force – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon fra GlobalSecurity.org
II Marine Expeditionary Force

II Marine Expeditionary Force er en av de tre maritime luft-land-operasjonsstyrkene (MAGTF) i det amerikanske marinekorpset, bestående av drøyt 47 000 soldater fra 2nd Marine Division, 2nd Marine Aircraft Wing og 2nd Force Service Support Group. Styrken utgjør hovedkomponenten i og Marine Corps Forces, South (MARFORSOUTH) har hovedkvarter ved Camp Lejeune i Nord-Carolina.
II MEF har tre underliggende maritime luft-land-operasjonsgrupper: 22nd MEU, 24th MEU og 26th MEU.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) II Marine Expeditionary Force – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon fra GlobalSecurity.org
Fugløybanken

Fugløybanken er en grunne og fiskebanke som ligger nord for Karlsøy i Nord-Troms.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebanke fra met.no
U.S. Coast Guard Auxiliary

U.S. Coast Guard Auxiliary er en sivil frivillighetsorganisasjon som bistår den amerikanske kystvakten i sin virksomhet, med unntak av militære og politimessige oppgaver.
Hjelpekorpset ble opprettet i 1939 og består av rundt 32 000 medlemmer (auxiliarists), som bærer samme uniform som de militære kystvaktsoldatene, men med andre insignier. Mange av hjelpetroppene benytter sine egne båter og fly, eller bistår kystvakten med spesialkunnskaper innen radiokommunikasjon, informasjonsteknologi og lignende.
Den grunnleggende enheten i hjelpekorpset er flotiljen, som kan ha fra 10 til 100 medlemmer. Flere flotiljer utgjør en divisjon, og det er flere divisjoner i hvert kystvaktdistrikt. Medlemmene i hver flotilje og divisjon velger tillitsmenn, men alle hjelpetroppene har samme rang.


== Distinksjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Coast Guard Auxiliary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordbanken

For banken med samme navn, se Nordbanken (bank).Nordbanken er en grunne og fiskebanke som ligger i Barentshavet, nord for kysten av Finnmark. I forhold til andre fiskeområder ligger Nordbanken øst for Hjelmsøybanken, sørøst for Nordkappbanken og nordvest for Kildinbanken.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebanke fra met.no
Kildinbanken

Kildinbanken er en grunne og fiskebanke som ligger i Barentshavet, øst for Fiskerhalvøya i Russland. I forhold til andre fiskeområder ligger Kildinbanken sørøst for Nordbanken.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebanke fra met.no
Nordkappbanken

Nordkappbanken er en grunne og fiskebanke som ligger i Barentshavet, nord for Nordkapp. I forhold til andre fiskeområder ligger Nordkappbanken nordøst for Hjelmsøybanken og nordvest for Nordbanken.


== Eksterne lenker ==
Kart over fiskebanke fra met.no
Goran Karan

Goran Karan (født 2. april 1964 i Beograd) er en kroatisk sanger og musiker. Han representerte Kroatia i Eurovision Song Contest 2000.


== Bakgrunn ==
Karan begynte med musikk tidlig i 1980-årene som vokalist i gruppa Big Blue. I 1997 gikk han ut av gruppa og satset i stedet på en karriere som soloartist. Musikken hans er basert på dalmatinsk folkemusikk. 
Goran Karan ga ut sitt første soloalbum, Kao da te ne volim in 1999. Albumet solgte bra i Kroatia og fikk platinastatus for antall solgte album. Samme år vant han også den prestisjetunge musikkfestivalen «Melodije hrvatskog Jadrana» i Kroatia med sangen «Prozor kraj đardina».I 2000 representerte han Kroatia i Eurovision Song Contest i Stockholm, der han kom på en niendeplass med sangen «Kad zaspu anđeli» (norsk: når englene sovner).Han har holdt flere konserter i blant annet Kroatia, Slovenia, Bosnia og Hercegovina, Serbia og Montenegro, Østerrike, Sveits, og sommeren 2000 gjennomførte han en suksessrik turné i USA. Goran planla også en turné i Australia og New Zealand i slutten av 2006. 


== Diskografi ==
Albumutgivelser:
1995 – Na putu za rajski grad (med gruppa Big Blue)
1999 – Kao da te ne volim
2000 – Na putu za rajski grad (remaster 2000)
2000 – Vagabundo
2001 – Dalmatinske suze
2002 – Ahoj!
2005 – Od srca do usana
2005 – Zlatna kolekcija
2008 – Dite jubavi
2011 – Romanca pod zvizdama
2012 – Melodie znad adriatytu
2013 – Čovik tvoj


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Goran Karan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Goran Karan på Internet Movie Database 
(en) Goran Karan på Discogs 
(en) Goran Karan på MusicBrainz 
(en) Goran Karan på Spotify 
(en) Goran Karan på Genius — sangtekster
U.S. Coast Guard Reserve

U.S. Coast Guard Reserve er den militære reserven i den amerikanske kystvakten, bestående av rundt 8000 reservister (2008). Kystvaktreservistene trener vanligvis én helg hver måned, og kan utføre opptil 15 dager i aktiv tjeneste hvert år.
Våpengrenen ble opprettet i 1939 som en sivil reservestyrke. I april 1941 trådte en lov i kraft som gjorde styrken militær.
Reserven har som oppgave å kunne forsterke kystvakten med veltrent og høyt kvalifisert personell for aktiv tjeneste i tilfelle krig eller nasjonale nødstilstander, katastrofer eller ulykker.
Under annen verdenskrig forsynte reserven kystvakten med hele 92 prosent av dens toppstyrke på 214 000 mann. Det ble også opprettet en kvinnelig reservestyrke på drøyt 10 000, ledet av kaptein Dorothy C. Stratton. I tillegg var det også 125 000 midlertidige kystvaktsreservister som på forskjellig vis bidro til krigsinnsatsen.
Under Koreakrigen tjenestegjorde 8 300 reservister, og under Vietnamkrigen kom styrken i 1969 opp i 17 815.
Etter den kalde krigen sank antallet reservister, men de ble satt inn under begge Irak-krigene.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States Coast Guard Reserve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Istid 2

Istid 2 er en animasjonsfilm fra 2006, og er oppfølgeren til Istid fra 2002. Filmen ble produsert av Blue Sky Animated for 20th Century Fox, og ble regissert av Carlos Saldanha, som også var medregissør i den originale Istid.
Filmen begynner med en varsom ekornrotte kalt Scrat som prøver å finne et gjemmested til sin eikenøtt. Akkurat som i den første filmen er det forhistoriske dyr som er i fokus av historien. De som returnerer i sin rolle fra den første filmen er Manfred, Sid, Diego og Scrat.


== Handling ==
Istiden er over og isen begynner å smelte, noe som vil ødelegge dalen der Diego, Manny og Sid bor. De tre vennene må slå seg sammen for å advare alle andre om situasjonen. Rotta Scrat kommer også tilbake for å passe på sine elskede nøtter og hans påfunn er også denne gangen katalysatoren i fortellingen.


=== Rolleliste ===
Ellers medvirker: Anitra Eriksen, Anne Kari Kongsrud, Anniken Marie Nielsen, Benedikte Kruse, Bjørn Jacobsen, Christoffer Staib, Eva Moe, Harald Heide-Steen jr., Harald Mæle, Helene Johannessen, Ivar Nørve, Jack Holldorff, Jennifer Holme Welding, Julian Mæhlen, Kari-Ann Grønsund, Katrine Blomstrand, Kim Fangen, Leo Meieran, Liam Meieran, Markus Bjørnson Schjeide, Martin Koxvig Vågø, Max Borge, Ninni Borge, Oline Hopen, Oskar Holdorff, Ove Christian Owe, Simen Sand, Theodor Bjerke, Tommy Karlsen, Unn Vibeke Hol og Øyvind B. Lyse.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ice Age: The Meltdown – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Istid 2 på Internet Movie Database 
(no) Istid 2 hos Filmfront 
(sv) Istid 2 i Svensk Filmdatabas 
(da) Istid 2 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Istid 2 på Allociné 
(nl) Istid 2 på MovieMeter 
(en) Istid 2 på AllMovie 
(en) Istid 2 på Rotten Tomatoes 
(en) Istid 2 på Metacritic 
(en) Istid 2 på Box Office Mojo
Adrian Goldsworthy

Adrian Goldsworthy (født 1969) er en britisk historiker og militærforfatter. Etter å ha studert på St. John's College ved University of Oxford, fullførte han en doktorgrad i antikkens militærhistorie i 1994. Goldsworthy har skrevet en rekke bøker om emnet.


== Bibliografi ==
The Roman Army at War 100 BC – AD 200 (OUP, 1996)
Roman Warfare (Cassell, 2000) ISBN 0-304-35265-9
The Punic Wars (Cassell, 2000) ISBN 0-304-35967-X
Fields of Battle: Cannae (Orion, 2001) ISBN 0-304-35714-6
In the Name of Rome: The Men Who Won the Roman Empire (Orion, 2003) ISBN 0-7538-1789-6
The Fall of Carthage: The Punic Wars 265-146BC, (Orion, 2003) ISBN 0-304-36642-0
The complete Roman Army (Thames & Hudson, 2003) ISBN 0-500-05124-0 |Library of Congress Catalog Card Number 2003100798
Caesar: Life of a Colossus, (Yale University Press, 2006) ISBN 0-300-12048-6
The Fall of the West: The Death of the Roman Superpower (Orion, 2009) senere publisert i USA under tittelen: How Rome Fell: Death of a Superpower, (Yale University Press, 2009) ISBN 0-300-13719-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Adrian Goldsworthy's nettside
Joachim Björklund

Joachim Björklund (født 15. mars 1971) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistentrener for Sarpsborg 08.Björklund kom til Brann sammen med sin far Karl Gunnar Björklund i 1990. Svensken kom fra Öster og fikk med seg 55 seriekamper for Brann i perioden 1990–1993. Samtidig som han spilte i Brann spilte også hans fetter Patrik Hansson for klubben.
Han har også spilt for andre storklubber som IFK Göteborg, Valencia og Rangers. Etter spillerkarrieren har han arbeidet som talentspeider i Skandinavia for sin tidligere klubb Valencia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joachim Björklund – Olympedia 
(en) Joachim Björklund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Joachim Björklund – Sveriges olympiske komité 
(en) Joachim Björklund – FIFA 
(en) Joachim Björklund – Transfermarkt 
(en) Joachim Björklund – Transfermarkt (manager) 
(en) Joachim Björklund – national-football-teams.com 
(en) Joachim Björklund – WorldFootball.net 
(en) Joachim Björklund – Soccerbase.com 
(en) Joachim Björklund – FootballDatabase.eu 
(sv) Landslagsprofil hos det svenske fotballforbundet
Isère (elv)

Isère er en 290 km lang elv i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Sør-Frankrike. Elven har sitt opphav i Alpene på grensen til Italia, nær skisportstedet Val-d’Isère. Den renner inn i Rhône i Pont-de-l'Isère, noen få km nord for Valence. Elvens øvre dal blir kalt Tarentaise.
Isère renner gjennom følgende franske departementer og byer:

Savoie: Bourg-Saint-Maurice, Albertville
Isère (oppkalt etter elven): Grenoble
Drôme: Romans-sur-Isère


== Etymologi ==
Navnet Isère er først nedtegnet under formen Isara, som betyr noe slikt som «den rasende, den kraftige, den raske» Det er ikke opprinnelig et keltisk ord, men mest sannsynlig assimilert av keltere fra gammelt av. Ordet er beslektet med det indoeuropeiske ordet *isərós i betydningen «heftig, rask, energisk», noe som tilsvarer sanskrit isiráh med samme definisjon. Det var antagelig basert på det rekonstruerte indoeuropeiske rotordet *eis(ə) (og ikke *is-), som forresten ikke har blitt funnet i øykeltiske språk på De britiske øyer.Ordet Isara figurerer i etymologien i mange andre elvenavn, både i oldtidens Gallia og i naboland. Eksempler er Isar i Tyskland, den lille fransk-belgiske elven Yser, og selv oldtidsnavnet Oise i Belgia og Frankrike. I ikke-keltiske land finnes den italienske elven Isara i Veneto, Éisra og Istrà i Litauen, og Jizera i Tsjekkia. Se også etymologien for den engelske elven Ure.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isère River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons