jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anne Henning

Anne Elizabeth Henning (født 6. september 1955 i Raleigh i Nord-Carolina) er en amerikansk tidligere skøyteløper.
Anne Henning satte verdensrekorder på både 500 og 1 000 meter i 1971, da hun bare var 15 år gammel. 
Året etter vant hun gull på 500 meter under OL i Sapporo. Hun gikk i par med canadiske Sylvia Burka. Henning hadde første ytre, og på vekslingssiden ble hun hindret av Burka og tapte tid. Hun oppnådde likevel tiden 43,70, som var ny olympisk rekord. Burka ble diskvalifisert, og Henning fikk anledning til å gå på nytt. Hun gikk alene i omløpet, og forbedret rekorden til 43,33.
Anne Henning fikk i tillegg bronsemedalje på 1 000 meter. Etter OL-sesongen valgte hun å legge opp som skøyteløper, bare 16 år gammel. Siden har hun arbeidet som lærer i Englewood, Colorado.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Henning – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anne Henning på Internet Movie Database 
(de) Anne Henning – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anne Henning – Olympics.com 
(en) Anne Henning – Olympic.org 
(en) Anne Henning – Olympedia 
(en) Anne Henning – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anne Henning – Speedskatingbase.eu 
(en) Anne Henning – SpeedSkatingNews.info 
(en) Anne Henning – SpeedSkatingStats.com 
(en) Anne Henning – TheSports.org 
(en) «Anne Henning». Skateresults.com. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 18. mai 2015. 
(en) Anne Henning på The National Speedskating Museum and Hall of Fame
Middelklasse

Middelklasse er et historisk begrep som betegner et samfunnslag mellom overklasse og arbeiderklasse. Som et sosiologisk begrep som særlig økonomisk brukes om en samfunnsklasse mellom underklassen og overklassen. I likhet med underklassen er middelklassen vanligvis lønnsmottakere, og de eier ikke produksjonsmidler eller betydelig kapital.


== Historie ==
Begrepet middelklasse stammer fra 1700-tallets Frankrike, der den såkalte tredjestandens motsetningsforhold til konge, adel og geistlighet var en avgjørende drivkraft bak den franske revolusjon i 1789. Middelklassen var også viktige i de innledende fasene av den russiske revolusjon. Middelklassen spilte en vesentlig rolle for utviklingen av bystater i Europa. Den industrielle revolusjon førte til et oppsving for middelklassen, fulgt av arbeiderklassens vekst og påfølgende klassekamp.
Middelklassen i Norge er ikke helt som middelklassen i andre europeiske land. Historisk har den hatt liten politisk og sosial innflytelse sammenlignet med arbeiderklassen. I ordet «middel» antyder det at det er mellom noe. I motsetning til mange steder i Europa, der denne mellomkategorien er i forhold til aristokratiet på den ene siden og allmuen på den andre, var situasjonen annerledes i Norge. Eksempelvis i England kunne søkkrike industriherrer oppfatte seg som «middelklasse» ettersom det fantes en sterk adel. Det norske innholdet av begrep om middelklassen er derfor mer likt det engelskmennene ville kalt «lower middle class», lavere middelklasse. I henhold til en undersøkelse gjort av tidsskriftet Minerva i 2009, er det mer enn to av tre nordmenn mener de tilhører middelklassen. Selv et flertall av ufaglærte arbeidere og de med lav inntekt foretrekker nå å plassere seg i middelklassen.Det er vanlig å skille mellom lavere middelklasse og øvre middelklasse, men en undersøkelse presentert i Tidsskrift for samfunnsforskning i 2007 tyder på at den høyt utdannede middelklassen i Norge både er, og legitimerer seg som, «folkelig». De er ikke spesielt opptatt av å skape seg en egen kulturell identitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Flere blir middelklasse», historisk utvikling i Norge, Norgeshistorie.no
Kapelle (Nederland)

Kapelle er en kommune på øyen Zuid-Beveland i den nederlandske provinsen Zeeland. Til kommunen hører tettstedene Kapelle, Biezelinge, Schore, Eversdijk og Wemeldinge, av disse er Kapelle det største. Riksvei A58 og jernbanelinjen Vlissingen-Roosendaal (Stasjon Kapelle-Biezelinge) er hovedtrafikkårene til Kapelle.


== Severdigheter ==


=== De hervormde kerk ===
Kirken brukes av den nederlandske statskirken (ned. Nederlands Hervormde Kerk). Den eldste delen, koret,  regnes å være fra rundt 1300, mens skipet ble bygget i 1427 og ble forhøyd rundt 1480. Sakristiet ble føyd til rundt 1400, nordkoret i det 15. århundre og gravkapellet i det 16. århundre. Tårnet fra det 14. århundre er uvanlig, det har et mindre tårn i hvert av sine fire hjørner. Også noe av inventaret er verd å nevne, for eksempel prekestolen fra 1600 og dåpshekken fra det 17. århundre.


=== Den Franske militærkirkegården ===
16. mai 1940 fant harde kamper mellom tyske og franske motoriserte enheter sted ved Kapelle, de franske troppene hadde kommet Nederland til unnsetning da tyskerne angrep. 17. mai 1940 ble 65 franske soldater begravet her av Kapelles innbyggere.
Etter den andre verdenskrigen ble alle franske døde flyttet hit og begravet (på nytt). 16. mai 1950 ble kirkegården offisielt tatt i bruk. Totalt er 217 franske soldater begravet her, sammen med 20 marokkanske soldater som døde mens de tjenestegjorde i den franske hæren og en belgisk soldat.


== Født i Kapelle ==
Annie M.G. Schmidt (20. mai 1911 – 21. mai 1995), barnebokforfatter
Jan Peter Balkenende (7. mai 1956) – nederlandsk politiker, født i Biezelinge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Kapelle, Zeeland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kapelle, Zeeland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Grunnleggende informasjon om Kapelle (på nederlandsk)
Kart Arkivert 31. desember 2005 hos Wayback Machine.
Schouwen-Duiveland

Schouwen-Duiveland er en kommune og øy i den nederlandske provinsen Zeeland. Øyen har to veiforbindelser via fylkesveiene N57 og N59 med Noord-Beveland i Zeeland og Goeree-Overflakkee i provinsen Zuid-Holland. Med Goeree-Overflakkee via Brouwersdemningen og Grevelingendemningen, og med Noord-Beveland via Oosterscheldekering og Zeelandbroen. Demningene faller under Deltaprosjektet (ned. Deltawerken). 
Til kommunen hører byene og tettstedene Brijdorpe, Brouwershaven, Bruinisse, Burgh, Burghsluis, Dreischor, Elkerzee, Ellemeet, Haamstede, Kerkwerve, Looperskapelle, Moriaanshoofd, Nieuwerkerk, Nieuwerkerke, Noordgouwe, Noordwelle, Oosterland, Ouwerkerk, Renesse, Scharendijke, Schuddebeurs, Serooskerke, Sirjansland, Westenschouwen, Zierikzee (rådhus) og Zonnemaire. 
Denne øyen var opprinnelig fire mindre øyer, Schouwen, Duiveland, Dreischor og Bommenede. Disse har i tidens løp smeltet sammen etter at man har bygget diker og pumpet bort vannet ved hjalp av vindmøller (ned. inpolderen).
Det administrative senteret Zierikzee var frem til 1995 en selvstendig by. Zierikzee fikk byrettigheter i 1248 og var i  middelalderen kjent utenfor Zeeland. Ved kysten ligger Renesse og Westerschouwen som er populære turistmål, spesielt for tyskere fra Nordrhein-Westfalen.


== Se også ==
Sint Jacobus kirke
Jan van Renesse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Schouwen-Duiveland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schouwen-Duiveland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Grunnleggende informasjon om Schouwen-Duiveland
Kart Arkivert 31. desember 2005 hos Wayback Machine. (på nederlandsk)
Beinta Broberg

Bente Christine Pedersen Broberg (født ca. 1667, død 15. februar 1752), kalt Beinta Broberg, er den historiske personen bak Jørgen-Frantz Jacobsens roman Barbara og dermed en av de mest kjente og beryktede kvinner fra Færøyene. «Barbara» er også kjent fra den danske filmen Barbara fra 1997, med norske Anneke von der Lippe i hovedrollen.Beinta er født omkring år 1667 i Tórshavn på Færøyene som datter av sorenskriver Peder Sørensen Broberg (død 1695) og Birgitte Marie Jensdatter Bøgvad (død 1715). Begge foreldrene var fra Danmark og tilhørte den danske embetsklassen på Færøyene. 
Beinta ble gift tre ganger:

Gift ca. 1695 med sogneprest Jonas Jonasen (ca. 1660–ca. 1700). Han kom fra Danmark, og var prest på Viðareiði på Norðoyar.
Gift ca. 1702 med sogneprest Niels Gregersen Aagaard, (1672–18. april 1706). Da han kom fra Danmark til Færøyene flyttet han med Beinta til Miðvágur på Vágar hvor han ble prest.
Gift ca. 1706 med sogneprest Peder Ditlevsen Arhboe, (23. november 1675–7. januar 1756), etterfølger som prest på Vágar. I 1718 ble han fradømt sitt embete på grunn av stridigheter med lokalbefolkningen.Hun fikk en sønn; Frederik, og tre døtre, hvor man kun kjenner navnet på den ene; Christine Mari.
I sagnet blir Beinta kalt for Illa Beinta («onde Bente») fordi hun ble betraktet som ansvarlig for at hennes to første ektemenn dør og for at hennes tredje blir sinnssyk. Det ble sagt at hun behandlet sine underordnede dårlig, og det ble spredt rykter om at hun drev med trolldom. Samtidens kilder belyser hennes liv utelukkende indirekte, og gir ikke noen holdepunkter for at hun aktivt skal ha medvirket i begivenhetene omkring hennes tre ektemenns sykdom og død.


== I kunsten ==
I 1927 utkom Hans A. Djurhuus' novelle Beinta som skildrer henne som en ulykkelig kvinne som bidrar til ektemennenes ulykker uten egentlig å være direkte ansvarlig for dem.
I 1939 utkom Jørgen-Frantz Jacobsens berømt roman Barbara som skildrer hennes møte og samliv med sin siste ektemann. Her tolkes hun som et naturbarn som lever ut sine følelser uten skyld i den sorg som hun volder sine medmennesker.
Den 28. september 1997 hadde Nils Malmros' film Barbara etter Jacobsens roman urpremière i Nordens hus i Tórshavn. Inntil midten av oktober hadde 10 000 færøyinger sett filmen. Allerede før uroppførelsen ble 7 000 billetter solgt – blant en befolkning på omkring 45 000 totalt.


== Trivia ==
Den 30. juli 2005 nådde to nordmenn Færøyene i en færing som var gitt navnet Barbara etter romanfiguren. De hadde rodd hele veien fra Ulsteinvik i Møre og Romsdal fylke til Porkeri. Se forøvrig Barbara (robåt).


== Referanser ==
OnRelay

OnRelay er et firma grunnlagt i 2000 av blant andre Ivar Plahte og Marie Wold.
Selskapet utvikler og selger produkter og tjenester innen VoIP (Voice over Internet Protocol). Det mest kjente produktet er MBX som er en sømløs kobling mellom PBX/PABX og mobiltelefon som medfører store økonomiske besparelser (typisk rundt 40%) for mobilutgifter gjennom intelligente løsninger.
Selskapet har hatt hovedkvarter utenfor London i England men har flyttet hovedkontoret til San Francisco, USA. Selskapet har også kontor i Oslo i Norge.
Utviklingsstaben har en stor del av norske medarbeidere, og har delvis bakgrunn fra Ivar Plahte's banebrytende arbeid innen Telenor Nextel hvor flere av verdens første kommersielle VoIP-tjenester ble lansert av Plahtes «telekom over IP»-enhet.
Selskapet samarbeider blant annet med Nokia, Cisco, IBM, Avaya, Siemens AG og andre med utvikling og salg av selskapets produkter.


== Eksterne lenker ==
OnRelay sin offisielle hjemmeside
OnRelay sin ledelse og bakgrunn
VON Europe 2006, hvor Ivar Plahte holder presentasjon om emnet IP-TV
OnRelay investorpresentasjon, Ariadne Capital Journal
OnRelay investornotat, GEIF
Ramsøyfjorden

Ramsøyfjorden er havområdet som ligger mellom Smøla i Møre og Romsdal og Hitra i Trøndelag. Fjorden starter i Trondheimsleia, og slutter ute i Norskehavet, omtrent der Frøyfjorden starter, nordvest for Hitra.


== Referanser ==
Den sjette Razzie-utdelingen

Den sjette årlige Golden Raspberry Awards-seremonien fant sted den 23. mars 1986 på Morgan-Wixon Theatre i Santa Monica i California. Utdelingen skulle presentere det dårligste innen film i filmåret 1985. Listen over nominerte er som følger, med «vinnerne» uthevet med fet skrift:


== Verste film ==
Rambo - First Blood II (TriStar), produsert av Buzz Feitshans

Fever Pitch (MGM/UA), produsert av Freddie Fields
Revolution (Warner Bros.), produsert av Irwin Winkler
Rocky IV (MGM/UA), produsert av Irwin Winkler og Robert Chartoff
Dragens år (MGM/UA), produsert av Dino De Laurentiis


== Verste skuespiller ==
Sylvester Stallone i Rambo - First Blood II og Rocky IV

Divine i Lust in the Dust
Richard Gere i King David
Al Pacino i Revolution
John Travolta i Perfect


== Verste skuespillerinne ==
Linda Blair i Purk på nattevakt, Kannibaløya og Savage Streets

Ariane Koizumi i Dragens år
Jennifer Beals i The Bride
Brigitte Nielsen-Stallone i Red Sonja
Tanya Roberts i James Bond agent 007: Med døden i sikte


== Verste mannlige birolle ==
Rob Lowe i St. Elmo's Fire

Raymond Burr i Godzilla vender tilbake
Herbert Lom i King Solomon's Mines
Robert Urich i Turk 182!
Burt Young i Rocky IV


== Verste kvinnelige birolle ==
Brigitte Nielsen-Stallone i Rocky IV

Sandahl Bergman i Red Sonja
Marilu Henner i Perfect og Rustler's Rhapsody
Julia Nickson i Rambo - First Blood II
Talia Shire i Rocky IV


== Verste regissør ==
Sylvester Stallone for Rocky IV

Richard Brooks for Fever Pitch
Michael Cimino for Year of the Dragon
George P. Cosmatos for Rambo - First Blood II
Hugh Hudson for Revolution


== Verste manus ==
Rambo - First Blood II, manus av Sylvester Stallone og James Cameron, historie av Kevin Jarre, basert på figurer skapt av David Morrell

Fever Pitch, skrevet av Richard Brooks
Perfect, manus av Aaron Latham og James Bridges, basert på artikler i Rolling Stone magazine av Aaron Latham
Rocky IV, skrevet av Sylvester Stallone
Dragens år, manus av Oliver Stone og Michael Cimino, basert på romanen av Robert Daley


== Verste soundtrack ==
Rocky IV, musikk komponert av Vince DiCola

Fever Pitch, musikk av Thomas Dolby
King Solomon's Mines, musikk av Jerry Goldsmith
Revolution, musikk av John Corigliano
Turk 182!, musikk av Paul Zaza


== Verste «originale» sang ==
«Peace in Our Life» fra Rambo - First Blood II, musikk av Frank Stallone, Peter Schless og Jerry Goldsmith, skrevet av Frank Stallone

«All You Can Eat» fra Krush Groove, skrevet av Kurtis Blow, Damon Wimbley, Darren Robinson og Mark Morales (The Fat Boys)
«The Last Dragon» fra The Last Dragon, skrevet av Norman Whitfield og Bruce Miller
«Oh, Jimmy!» fra Neil Simon's The Slugger's Wife, ord og musikk av Sarah M. Taylor
«7th Heaven» fra The Last Dragon, skrevet av Bill Wolfer og Vanity


== Verste nykommer ==
Brigitte Nielsen-Stallone i Red Sonja og Rocky IV

Ariane Koizumi i Dragens år
Den nye dataanimerte Godzilla i Godzilla vender tilbake
Julia Nickson i Rambo - First Blood II
Kurt Thomas i Gymkata


== Eksterne lenker ==
Offisielt sammendrag av seremonien
Nominasjoner og priser Arkivert 15. mai 2008 hos Wayback Machine. på Internet Movie Database
Den femte Razzie-utdelingen

Den femte årlige Golden Raspberry Awards-seremonien ble avholdt den 24. mars 1985 på Vine Street barneskole i California. Utdelingen skulle presentere det dårligste fra filmindustrien i filmåret 1984. Den komplette listen over nominerte er som følger, med «vinnerne» uthevet med fet skrift:


== Verste film ==
Bolero (Cannon Films), produsert av Bo Derek

Verdens aller sprøeste bilrace (Warner Bros.), produsert av Albert S. Ruddy
Rhinestone (20th Century Fox), produsert av Marvin Worth og Howard Smith
Sheena (Columbia), produsert av Paul Aratow
Der gutta er (TriStar), produsert av Allan Carr


== Verste skuespiller ==
Sylvester Stallone i Rhinestone

Lorenzo Lamas i Body Rock
Jerry Lewis i Slapstick (Of Another Kind)
Peter O'Toole i Supergirl
Burt Reynolds i Verdens aller sprøeste bilrace og City Heat


== Verste skuespillerinne ==
Bo Derek i Bolero

Faye Dunaway i Supergirl
Shirley MacLaine i Verdens aller sprøeste bilrace
Tanya Roberts i Sheena
Brooke Shields i Sahara


== Verste mannlige birolle ==
Brooke Shields (med bart) i Sahara

Robby Benson i Harry og sønn
Sammy Davis, Jr. i Verdens aller sprøeste bilrace
George Kennedy i Bolero
Ron Liebman i Rhinestone


== Verste kvinnelige birolle ==
Lynn-Holly Johnson i Der gutta er

Susan Anton i Verdens aller sprøeste bilrace
Olivia D'Abo i Bolero og Conan the Destroyer
Marilu Henner i Verdens aller sprøeste bilrace
Diane Lane i The Cotton Club og Streets of Fire


== Verste regissør ==
John Derek for Bolero

Bob Clark for Rhinestone
Brian De Palma for Øyenvitnet
John Guillerman for Sheena
Hal Needham for Verdens aller sprøeste bilrace


== Verste manus ==
Bolero, skrevet av John Derek

Verdens aller sprøeste bilrace, manus av Harvey Miller, Hal Needham og Albert S. Ruddy
Rhinestone, manus av Phil Alden Robinson og Sylvester Stallone, historie av Phil Alden Robinson
Sheena, manus av David Newman og Lorenzo Semple, Jr., historie av David Newman og Leslie Stevens.
Der gutta er, manus av Stu Krieger og Jeff Burkhart, «inspirert» av romanen av Glendon Swarthout


== Verste «originale» sang ==
«Drinkenstein» fra Rhinestone, ord og musikk av Dolly Parton

«Love Kills» fra Metropolis, musikk og tekst av Freddie Mercury og Giorgio Moroder
«Sex Shooter» fra Purple Rain, musikk og tekst av Prince
«Smooth Talker» fra Body Rock, av David Sembello, Michael Sembello og Mark Hudson
«Sweet Lovin' Friends» fra Rhinestone, musikk og tekst av Dolly Parton


== Verste soundtrack ==
Bolero, musikk komponert av Peter Bernstein, kjærlighetsscener musikksatt av Elmer Bernstein

Giorgio Moroder for Metropolis og Thief of Hearts
Rhinestone, original musikk og tekst av Dolly Parton, musikk tilpasset og dirigert av Mike Post
Sheena, musikk av Richard Hartley
Der gutta er, original musikk av Sylvester Levay, soundtrack produsert av Dennis Pregnolato


== Verste nykommer ==
Olivia D'Abo i Bolero og Conan the Destroyer

Michelle Johnson i Skyld på Rio
Apollonia Kotero i Purple Rain
Andrea Occipinti i Bolero
Russell Todd i Der gutta er


== Eksterne lenker ==
Offisielt sammendrag av seremonien
Nominasjoner og priser på Internet Movie Database
Barbara (robåt)

Barbara er en norsk geitbåt (Nordmørsbåt) bygget i 2004. Båten er omtrent 20 fot lang.
Navnet på båten kommer fra romanfiguren Barbara av Jørgen-Frantz Jacobsen fra romanen av samme navn. Med båten lyktes to nordmenn, Tommy Skeide (32 år) fra Ulsteinvik og Olav Lie Gundersen (39 år) fra Averøy i Møre og Romsdal fylke å ro fra Norge til Færøyene mellom den 7. juli og den 30. juli 2005 og nå Porkeri på Suðuroy.Målet var egentlig å komme fram til Færøyene til kappróður på Ólavsøkan i Tórshavn den 28. juli, men på grunn av været måtte de vente fra 18. juli til 22. juli på Shetlandsøyene. Det er omtrent 360 nautiske mil (667 km) mellom Norge og Færøyene.
Turen tilbake gikk med fergen MS «Norröna» til Bergen den 1. august samme år.
Båten ble bygget i 2004 av båtbyggeren Jon Godal. Skeide og Gundersen forsøkte å ro den over til Færøyene samme år, men forsøket måtte avbrytes etter ni døgn.


== Bokutgivelse ==
I 2007 ga Olav Lie Gundersen ut en bok om roturene fra Norge til Færøyene. Boken Mot strømmen ble lansert både i Norge og på Færøyene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
RoRoRo.no – Hjemmeside
Portal.fo, 30. juli 2005: «Norðmenn róð til Føroya»Bilder fra ankomsten i Porkeri
UF.fo, 31. juli 2005: «Mistu ongantíð vónina um at vinna upp land í Føroyum» («Vi mistet alltid håpet å nå land på Færøyene»)
Aftenbladet.no, 25. juli 2004: «Avbrøt roturen til Færøyene»
Catwoman

Catwoman er en film regissert av Pitof og lansert av Warner Brothers den 19. juli 2004. Filmen ble tilpasset filmlerretet av John D. Brancato, Michael Ferris og John Rogers fra en historie av Theresa Rebeck, Brancato og Ferris.
Filmen handler om Catwoman, opprinnelig en bifigur fra tegneseriene om Batman, som siden fikk sin egen tegneserie.


== Handling ==
«Patience Phillips» (Halle Berry) er en sky kvinne som arbeider for et kosmetikkfirma. Hun blir drept fordi hun overhører sin sjefs onde planer om å selge defekte skjønnhetsprodukter. Etter å ha blitt drept, våkner hun opp som «kattekvinnen», en kriger med en katts styrke, som jager gjennom natten på jakt etter rettferdighet.


== Mottakelse ==
Catwoman ble dårlig mottatt, både av kritikere og i kinosalene. Filmen ble nominert til syv Razziepriser under den 25. Razzie-utdelingen, og opptrådte siden på listen over Roger Eberts mest forhatte filmer. Den vant Razzies for «Verste film», «verste skuespillerinne», «verste regissør» og «verste manus». Halle Berry mottok prisen for «verste skuespillerinne» personlig, unnskyldte seg for filmen, og snakket åpent i intervjuer om sitt syn på filmens problemer.
Filmen startet en debatt blant tegneseriefans på grunn av at en mørkhudet skuespillerinne fikk rollen som en figur som i lengre tid har blitt ansett som hvit (selv om det skal bemerkes at «kattekvinnen» ble spilt av den mørke skuespillerinnen Eartha Kitt i TV-serien Batman). Denne debatten stilnet imidlertid da det ble kjent at Halle Berry ikke skulle spille «Selina Kyle», den opprinnelige kattekvinnen, men en kvinne ved navn «Patience Phillips», som arbeider for et kosmetikkfirma i begynnelsen av filmen.


== Rolleliste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Catwoman på Internet Movie Database 
(no) Catwoman hos Filmfront 
(sv) Catwoman i Svensk Filmdatabas 
(da) Catwoman i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Catwoman på Allociné 
(nl) Catwoman på MovieMeter 
(en) Catwoman på AllMovie 
(en) Catwoman på Turner Classic Movies 
(en) Catwoman på Rotten Tomatoes 
(en) Catwoman på Metacritic
José Echegaray y Eizaguirre

José Echegaray y Eizaguirre (født 19. april 1833, død 4. september 1916) var en spansk matematiker, politiker og dramatiker. Han ble tildelt nobelprisen i litteratur sammen med Frédéric Mistral i 1904. Svenska Akademin begrunnet tildelingen med at han fikk prisen for sitt omfattende og begavede forfatterskap som på en selvstendig og original måte hadde gjenopplivet de store tradisjonene i spansk drama.


== Bibliografi ==
La esposa del vengador (1874)
En el puño de la espada (1875)
Locura o santidad (1876)
El gran galeoto (1881)
Mariana (1892)
El hijo de Don Juan (1892)
Mancha que limpia (1895)
El loco de Dios (1900)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Echegaray – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) José Echegaray y Eizaguirre på Internet Movie Database 
(en) José Echegaray y Eizaguirre hos The Movie Database 
(en) José Echegaray y Eizaguirre hos Internet Broadway Database
Giosuè Carducci

Giosue Carducci (født 27. juli 1835 i Valdicastello i Italia, død 16. februar 1907 i Bologna) var en italiensk poet, av mange regnet som det moderne Italias uoffisielle nasjonalpoet. 
Carducci tok doktorgraden i 1856 og jobbet siden som lærer og foreleser, blant annet som professor i italiensk ved universitetet i Bologna. Selv om hans ry som skjønnlitterær forfatter først og fremst er fundert på hans poesi, skrev han også en anseelig mengde prosa. Han vant Nobelprisen i litteratur i 1906.
Castagneto Carducci, stedet hvor han vokste opp, er oppkalt etter ham.


== Bibliografi ==
1863 – Inno a Satana
1866-1867 – Della varia fortuna di Dante
1867 – Idillio maremmano
1868 – Levia Gravia
1868 – Dello svolgimento della letteratura nazionale
1871 – Pianto antico
1871 – Poesie
1872 – Primavere elleniche
1873 – Nuove poesie di Enotrio Romano
1874 – Davanti a San Guido og Nostalgia
1875 – Faida di comune, Tedio invernale, Alla stazione in una mattina d'autunno, Mors – nell'epidemia difterica
1876 – Alle fonti del Clitumno
1877 – Odi barbare
1878 – Alla regina d'Italia
1880 – Sogno d'estate
1881 – Nevicata
1882 – Nuove odi barbare, Giambi ed epodi, Confessioni e battaglie
1883 – San Martino, Visione, Ça ira
1885 – Il comune rustico
1887 – Rime nuove
1888 – Jaufré Rudel
1889 – Terze odi barbare
1890 – Piemonte
1892 – Storia del giorno di Giuseppe Parini
1893 – Odi barbare
1899 – Rime e ritmi
1902 – Dello svolgimento dell'ode in Italia


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans E. Kinck: «En nationalskald», i Stammens røst. Kristiania: Aschehoug, 1919


== Eksterne lenker ==