Andreas Cappelen

Andreas Zeier Cappelen (født 31. januar 1915 på Vang i Hedmark, død 2. september 2008 i Stavanger) var en norsk jurist og politiker (Ap). Cappelen var statsråd i til sammen nesten ti år i 4 regjeringer. Cappelen var justis- og politiminister i Nordlis regjering, utenriksminister i Brattelis første regjering, finansminister i to av Gerhardsens regjeringer og kommunal- og arbeidsminister i Gerhardsens tredje regjering.


== Politisk karriere ==
På 1950-tallet var han engasjert i kommunal politikk, og var varaordfører i Stavanger i 1953. Han var medlem av bystyret i Stavanger 1945-1947, 1952-1957, 1968-1971 og 1984-1991. I perioden 1957-1958 var han finansrådmann i Stavanger. Cappelen begynte sin regjeringskarriere som  kommunal- og arbeidsminister mellom 1958 og 1963 i Einar Gerhardsens tredje regjering. I 1963 ble han en av Gerhardsens mest sentrale medarbeidere da han tok over som finansminister. Etter tre uker med borgerlig regjering på grunn av Kings Bay-saken, kom Cappelen tilbake som finansminister og hadde den jobben fra 1963 og fram til 1965 da den borgerlige 4-partikoalisjonen fikk flertall på Stortinget og overtok regjeringsmakten.
Da den borgerlige koalisjonsregjeringen under Per Bortens ledelse sprakk i 1971 tok Trygve Bratteli over som statsminister, og utnevnte Cappelen til utenriksminister. I den jobben opplevde Cappelen et av sine største politiske nederlag, da det norske folk sa nei i folkeavstemningen om EF i 1972. Regjeringen måtte gå av, ettersom statsminister Trygve Bratteli på forhånd hadde erklært at den ville fratre dersom den fikk resultatet mot seg. 
Cappelen kom tilbake som justisminister mellom 1979 og 1980 i Odvar Nordlis regjering. I den posten måtte han blant annet håndtere den vanskelige striden om utbyggingen av Alta-vassdraget.


=== Tid i regjering ===
1958–1963: Kommunal- og arbeidsminister (Gerhardsens III)
1963–1965: Finansminister (Gerhardsens III og Gerhardsen IV)
1971–1972: Utenriksminister (Bratteli I)
1979–1980: Justisminister (Nordli)


== Yrkeskarriere ==
Cappelen hadde yrkeskarriere som jurist. Blant annet var han statsadvokat for landssviksaker i Rogaland mellom 1945 og 1947. I 1967 ble han byrettsdommer i Stavanger, mens han ble byrettsjustitiarius i samme by i 1969.


== Slekt ==
Cappelen var bror av tidligere sosialrådmann i Oslo Hans Johan Zeier Cappelen og ambassadør Johan Zeier Cappelen. De tilhører den såkalte «Skiensgrenen» av den norske slekten Cappelen. Andreas Cappelen er far til Frede, Hans og Ådne Cappelen 


== Begravelsen ==
Cappelen ble 10. september 2008 bisatt i Stavanger domkirke. Både daværende og tidligere statsråder og stortingsrepresentanter, sentrale folk fra Ap, og fra det juridiske miljøet samt fra Stavanger kommune var til stede i begravelsen.
«Andreas Cappelen var en bygger av det norske samfunn. Han var en av våre beste. Med Andreas Cappelens død har norsk sosialdemokrati og Det norske Arbeiderparti mistet en av sine aller fremste lederskikkelser», sa partisekretær i Arbeiderpartiet Martin Kolberg i begravelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Cappelen på Internet Movie Database 
(no) Andreas Cappelen hos Stortinget 
(no) Andreas Cappelen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Andreas Cappelen i Norsk biografisk leksikon