jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jan Ketil Simonsen

Jan Ketil Simonsen (født 10. april 1958 i Oslo) er en norsk sosialantropolog som har forsket på Afrika.
Han tok hovedfag ved Universitetet i Oslo i 1993 og doktorgraden samme sted i 2000 med avhandlingen Webs of Life. An Ethnographic Account of Cisungu Female Initiation Rituals among Mambwe-speaking Women in Zambia.Han er ansatt som førsteamanuensis ved NTNU. I perioden 2004-2008 var han instituttleder ved Sosialantropologisk institutt ved NTNU.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Ketil Simonsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Jan Ketil Simonsen i BIBSYS
Fagområder Jan Ketil Simonsen Førsteamanuensis, mastergradskoordinator
Norsk Grotteforbund

Norsk Grotteforbund (NGB) (983 664 423 i Enhetsregisteret) er en organisasjon som organiserer grottere. NGB har om lag 200 medlemmer. Leder er per september 2017 Are Mellem.
NGB gir ut tidsskriftet Norsk Grotteblad, som kommer ut ett par ganger i året. NGB organiserer også Norsk Grotteredningstjeneste, som er en særskilt redningstjeneste for å redde ut skadde fra grotter. NGB er opptatt av grottevern og er aktiv i den offentlige debatten om grotteturisme og inngrep i naturen som kan skade grotter.


== Eksterne lenker ==
Norsk Grotteforbunds hjemmeside
Palombia

Palombia er et oppdiktet land i Sør-Amerika. Flere av Sprint og Spiralis historiene er lagt til Palombia. Også serien Sammy er innom Palombia.
Palombia (offisielt: Estados Unidos de Palombia, engelsk: United States of Palombia) er et lite land mellom elva Orinoco i nord, Amazonas regnskog i sør og Andesfjellene i vest. Hele Palombia ligger innenfor grensene til Venezuela. 
Offisielt språk er spansk. Hovedstaden heter Chiquito, men omtales ofte bare som Ciudad Grande (den store byen)
Landet er først og fremst kjent for Spiralis men og for sine mange statskupp.
Päronsoda

Päronsoda er en norsk musikkduo som spiller en blanding av hiphop, jazz og sval techno. Gruppen består av Marius Våreid og Espen Enger, begge fra Kongsvinger. 
Gruppen ble etablert midt på 1990-tallet, under navnet Frydenstund, senere kalt Phileas Fog, og fra 1998 Päronsoda. De har gitt ut tre plater, den første under navnet Phileas Fog: The Lost Adventures of Princess Summer Fall Winter Spring (1997, som Phileas Fog), A Nightclub in Tunisia (1998) og 2 (2002). Alle platene er utgitt på C+C Records.  
De vant Spellemannprisen 1998 i klassen dance for A Nightclub In Tunisia.


== Diskografi ==
The Lost Adventures of Princess Summer Fall Winter Spring (1997) (som Phileas Fog)
A Nightclub in Tunisia (1998)
2 (2001)


== Eksterne lenker ==
(en) Päronsoda på Discogs 
(en) Päronsoda på MusicBrainz 
(en) Päronsoda på AllMusic 
(no) mic.no artikkel fra Norsk pop- og rockleksikon
Deathprod

Helge Sten (født 26. januar 1971), best kjent under artistnavnet Deathprod, er en norsk musiker og produsent. Han har vært knyttet til en rekke ulike bandprosjekter, blant annet Motorpsycho og Supersilent. Som artist er det vanskelig å plassere ham i en bestemt sjanger. Han lager musikk i skjæringspunktet mellom støy, jazz, samtidsmusikk, elektronisk musikk og rock. Deathprod blir ofte omtalt som støykunstner. Deathprod har gitt ut en rekke plater, blant annet på plateselskapet Rune Grammofon. Deathprod er også en mye brukt produsent for bl.a. Motorpsycho, Unni Løvlid og Susanna & the Magical Orchestra.
Han fikk Gammleng-prisen i 2014 klassen samtidsmusikk/elektronika og har vært nominert til Spellemannprisen 2004 i klassen elektronika/samtidsmusikk for Morals and Dogma og Spellemannprisen 2019 i åpen klasse for Occulting Disk.Morals and Dogma er av Pitchfork kåret til det 50 beste ambient albumet som er laget, The 50 Best Ambient Albums of All Time.


== Diskografi ==
1994: Treetop Drive, Metal Art Disco
1996: Imaginary Songs from Tristan da Cunha, dBUT
1998: Nordheim Transformed, Rune Grammofon – med Biosphere
2004: Morals and Dogma, Rune Grammofon
2019: Occulting Disk, Smalltown Supersound


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helge Sten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Helge Sten på Internet Movie Database 
(no) Helge Sten hos Sceneweb 
(en) Helge Sten hos The Movie Database 
(en) Helge Sten på Discogs 
(en) Helge Sten på Discogs 
(en) Helge Sten på MusicBrainz 
(en) Helge Sten på MusicBrainz 
(en) Helge Sten på Songkick 
(en) Helge Sten på Songkick 
(en) Helge Sten på AllMusic 
Helge Sten på Twitter 
Biografi på ballade.no
Månefisk

Månefisk (Mola mola) er en art av store og saktesvømmende fisk med en særegen kroppsform, som er svært høy i forhold til lengden. Det er den tyngste kjente beinfisken i verden, med en normal voksenvekt på 1 tonn. 
Den kan bli opptil 3,5 meter lang og veie over 2 300 kg. Rygg- og gattfinnen ligner på ror. Halefinnen har ingen smal base, men går direkte ut fra kroppen i linje med bakkanten på rygg- og gattfinnen. Munnen er liten, brystfinnene er små, og bukfinnene mangler. Fargen er normalt gråbrun, men kan raskt veksle mellom ulike nyanser. 
Månefisken spiser stort sett maneter, men også planter og småfisk.
De sees ofte «flytende» nær vannoverflaten hvor de varmer seg i solen før de går ned på dypere, kaldere vann for å finne føde.
Under gyting sprer månefisken enorme mengder rogn, opptil 300 millioner egg.
Mot slutten av 2021 ble det gjort et funn av et eksemplar på hele 2744 kilo av arten Mola Alexandrini, det største funnet gjort av en ikke utdødd beinfisk noensinne.[1]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) månefisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) månefisk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) månefisk hos Artsdatabanken 
(sv) månefisk hos Dyntaxa 
(en) månefisk hos FishBase 
(en) månefisk hos Fossilworks 
(en) månefisk hos ITIS 
(en) månefisk hos NCBI 
(en) Kategori:Mola mola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mola mola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mola mola – detaljert informasjon på Wikispecies (en) Månefisk - FishBase
Picazzo

For maleren, se Pablo PicassoPicazzo er et band med base i Grue kommune i Hedmark, og ble dannet i 1992. Bandet vant Spellemannprisen 1998 i klassen danseorkester/gammaldans for debutalbumet Blanke ark. De ble også nominert til Spellemannpris for sin tredje CD Tusen dager til. Bandet ble oppløst i 2008, men startet igjen i 2014 med samme besetning som i 2004. Picazzo ga ut CD-en Blindvei sommeren 2016 og som ga dem nominasjon til Spellemannprisen 2016 i klassen danseband.


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Kim Lien - (2020 - )
Glenn Bates – bassgitar, kor, vokal (1996–2008) (2014 - )
Per Erik Gjedtjernet – keyboard, kor (1995 - 2007) (2014 - )
Per Morten Bråten – gitarist, kor (1992–2008) (2014 - )
Vegard Åslund - trommer (2006-2008, 2017-)


=== Tidligere medlemmer ===
Tommy Michaelsen - vokal, gitar (1992-2004) (2014-2019), trommer/vokal (1992-1998)
Dag Sand – trommer (1998–2000)
Eirik Tilley - vokal (2004-2008)
Ole Kristian Ruud - Keyboard (2007-2008)
Jan Olav Øvergård - gitar, keyboard, saksofon (1992-1996)
Stein Tore Øvergård - bass (1994-1996)
Geir Hilsen – trommer, kor (2004 - 2006) (2014  -  2016)
Gunnar Erik Ryen - bass (1992-1994)
Arne Meldahl - gitar (1996-1998)
Odd Arne Sørensen - tangenter (vikar 1998-1999)


== Diskografi ==
Flammer i regn (Eget selskap, 1996) mini-CD
Blanke ark (1998)
Timeglass (2000)
Tusen dager til (2003)
Mesterverk (2004) Samleplate
Nye farger (2005)
Hvor skal vi sove i natt (2007)
De aller beste (2014) Sampleplate
Blindvei (2016) Sommeren 2016
Hvis morgendagen aldri kommer – Live (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Picazzo på Discogs 
(en) Picazzo på Spotify 
(no) mic.no artikkel fra Norsk pop- og rockleksikon
Green Cortinas

Green Cortinas var et pop/rock-band fra Drammen. Bandet ble startet under navnet 10 000 Rifles i 1989 og endret senere navn til K.R.A.G. Jørgensen før de endte opp med navnet Green Cortinas. Bandet ga ut sitt eneste album, Sleep, i 1995 hvor «I Don’t Wanna Sleep Tonight» ble mye spilt på radio. Albumet førte dessuten til at bandet ble kåret til årets nykommer under Spellemannprisen 1995.
Bandet har vært backingband for og samarbeidet med artister som Somebody's Darling, Claudia Scott, Kjartan Kristiansen og Rick Danko.


== Medlemmer ==
Espen Jørgensen: sang, gitar
Johnny Skalleberg: gitar
Nils Harkestad: trommer
Finn Tore Tokle: bass


== Eksterne lenker ==
(en) Green Cortinas på Discogs 
(en) Green Cortinas på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
Månefisk (andre betydninger)

Månefisk kan referere til:

Månefisk, Mola mola, også kalt klumpfisk
Fingerfisk, Monodactylus argenteus
Gunhild Tømmerås

Gunhild Tømmerås (født 1970) er en norsk folkemusiker (hardingfele, fele og kveding) fra Birkenes i Aust-Agder. Hun har vunnet Landskappleiken i kveding fire ganger. Sammen med Vidar Lande vant hun Spellemannprisen 2004 i klassen folkemusikk/gammaldans for albumet Sordølen – Slåtter og Slåttestev fra Setesdal. Hun har vunnet kongepokalen for vokal folkemusikk.


== Referanser ==
Relasjonsmodellen

Relasjonsmodellen for databaseadministrasjon er en modell basert på predikatlogikk og mengdelære. Den ble utformet og foreslått i 1969 av Edgar F. Codd med det mål å unngå nødvendigheten av å skrive dataprogrammer for å uttrykke databasespørringer og opprettholde integritetsbeskrankninger i databasen.
Fingerfisk

Fingerfisk, også kalt månefisk, er en piggfinnefisk med sølvfarget, trekantet kropp. Øynene er store. Den har en loddrett mørk stripe over øyet.
Finnene er sølvfargede med gulskjær.
Den holdes ofte i brakkvannsakvarier.


== Eksterne lenker ==
(en) fingerfisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) fingerfisk i Encyclopedia of Life 
(en) fingerfisk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) fingerfisk hos FishBase 
(en) fingerfisk hos ITIS 
(en) fingerfisk hos NCBI 
(en) Kategori:Monodactylus argenteus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monodactylus argenteus – detaljert informasjon på Wikispecies
Oddmund Husum

Oddmund Husum (født 27. april 1919 i Folldal, død 28. juli 1998 i Oslo) var en norsk gruvearbeider og næringslivsleder. Han var direktør for Folldal Gruver fra 1972 til 1985.


== Liv og virke ==
Husum begynte som gruvearbeider i 1937, 17 år gammel. Han gikk på Storsteigen landbruksskole skoleåret 1938/1939.Han var områdesjef i Milorg under andre verdenskrig; på det tidspunktet var han funksjonær ved Folldal Verk. Etter krigen tok han ingeniørutdannelse ved Stockholms tekniska institut. Han var byggeleder i gjenoppbygginga av Bodø på slutten av 1940-tallet.I 1958 var han og daværende ordfører Birger Aspaas initiativtakere til å få bevilget midler fra Statens ungdoms- og idrettskontor til bygging av et nytt samfunnshus i Folldal.Husum tok videreutdanning ved Norges tekniske høyskole 1961–1962.
Folldal verk A/S overtok kobberverket i Repparfjord i Kvalsund i Finnmark. I 1970 ble Husum ansatt som prosjektleder i Repparfjord. 
I 1972 ble han ansatt som direktør for Folldal Gruver. Sammen med Palmer i Orkla og Qvale i ES-konsernet tok han initiativ til opprettelsen av det såkalte Kobberfondet i 1977. Dette var et statlig inntektsregulerende fond som sikret at kobberprodusentene fikk utbetalt tilskudd fra fondet når kobberprisen lå mer enn 10 % under det som ble vurdert å være «normalpris». Husum engasjerte seg også i metall- og valutahandel.Etter at han ble pensjonist i 1985 ble han direktør for AS Sydvaranger i Kirkenes; denne stillingen hadde han frem til 1989. I Kirkenes var han en av grunnleggerne av skipsverftet Kimek, der han også var administrerende direktør.Oddmund Husum var og leder og ansvarlig for planlegging og administrerte utbyggingen sammen med Leiv Løvold av anortosittbruddet Hellvik Mineralbrudd ved  Egersund som Folldal verk drev fra 1964 til 1984.Husum er gravlagt ved Folldal kirke.  


== Utmerkelser ==
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1989.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Streitlien, Ivar A. (1998). Bygdebok for Folldal : Folldal Verks historie ca. 1745–1993. Folldal: Folldal kommune. ISBN 8271040103.
Fylkesvei 7996

Fylkesvei 7996 går mellom Møllenes og Simanes i Alta kommune. Veien er 12,4 km lang.
Denne vei var E6 til 2013 da Sáhkkobátnitunnelen og Kåfjordbrua ble åpnet.
Fra 2013 til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 18 (Finnmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 AltaKåfjordbotn 

Kvenvikmoen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7996
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Appendix

Appendix er en rapgruppe fra Oslo og Lillehammer bestående av Hank Nova og H-Pak, pluss det de kaller det usynlige tredjemedlemmet Krise. De gir ut musikken sin på det selvdrevne plateselskapet Crunkfunk Records. Appendix karakteriseres hovedsakelig som en venstrevridd politisk rapgruppe.


== Roller inad i gruppa ==
Appendix er i all hovedsak en selvforsynt gruppe, med H-Pak som mer eller mindre fast musikkprodusent. Både han og Hank Nova skriver og framfører sine egne tekster. Krise er med som ekstra livebesetning (populært kalt hypeman på Hip-Hopspråk) og lager også musikkvideoer og andre videorelaterte ting for gruppa.


== Historie ==
Hank Nova og H-Pak møttes først på en Hip-Hop konsert i Lillehammer (februar 2003), hvor Hank Nova spilte med sin daværende gruppe Ekstrem Pågang, og H-Pak figurerte solo. Dagen etter konserten var begge i Krise sitt hjemmestudio med Lillehammergruppa Under Konstruksjon. Etter at låta Neste Generasjon var ferdig innspilt bestemte de seg for å starte rapkollektivet No Shirr Crew (som senere også tok opp Røde Sauer).
Ekstrem Pågang skifta etter hvert navn til Appendix, og når Redrock gikk ut av gruppa i starten av 2004 kom H-Pak inn. I løpet av dette året spilte de for det meste konserter med No Shirr Crew mens de jobbet med nytt låtmateriale. I november 2004 slapp de sin debut EP Ungdommen Nåtildags som de solgte fra sine egne hjemmesider og på konserter, det ble to opplag og skiva solgte i overkant av 400 eks. Utover i 2005 gikk No Shirr Crew mer og mer opp i liminga og det ble stadig flere konserter med bare Appendix. I de drøye to og et halvt årene det tok før oppfølger EP-en Idoler Med Paroler kom (07.05.07), spilte de om lag 40 konserter bla. som oppvarming for Gatas Parlament på Rockefeller, Blå, Storåsfestivalen og på mindre steder fra Risør til Trondheim.
Idoler Med Paroler er første utgivelse på Crunkfunk Records med distribusjon, og låter har per i dag vært hotlista på P3s Urørt og a-lista på Radio Nova. De har også fått sin første musikkvideo, men den er per i dag ikke spilt på TV.


== Diskografi ==
2007: Idoler med paroler (EP)
2004: Ungdommen nå til dags (EP)


== Eksterne lenker ==
(en) Appendix på Discogs 
(en) Appendix på MusicBrainz 
Crunkfunk Records
Idoler Med Paroler musikkvideo
Hank Nova i Norstrands Blad
Anmeldelse i Hamar Arbeiderblad
Anmeldelse i Universitas
Edgar F. Codd

Edgar Frank «Ted» Codd (født 23. august 1923, død 18. april 2003) var en britisk informatiker. Han er mest kjent for sitt bidrag til relasjonsdatabaseteorien.
Mens Codd var ansatt hos IBM utviklet han relasjonsmodellen for databaseadministrasjon i 1970. Han formulerte den gang 12 prinsipper for databasedesign, og disse har fortsatt avgjørende betydning for oppbygningen av databasehåndteringssystemer. Innenfor databaseteorien har han blant annet (sammen med kollagaen Raymond F. Boyce) gitt navn til Boyce-Codd normalform (BCNF).


== Biografi ==
Codd var født på øya Isle of Portland i Dorset, England, 19. august, 1923. Han studerte først kjemi på Oxford Universitet (Exeter College) fra 1941 til 1942  før han vervet seg og tjente i Royal Air Force under andre verdenskrig. Etter krigen, byttet han til matematikk og fullførte studiene i 1948 og flyttet så til USA hvor han startet sin karrière hos IBM som matematikker og programmerer.Mens Codd jobbet for IBM utnyttet han sin kunnskap om matematisk logikk til å utviklet det som er kjent som relasjonsmodellen noe som transformerte database feltet til en respektabel vitenskapelig og akademisk disiplin. Modellen fungerte som et teoretisk rammeverk for å angripe database relaterte spørsmål på en vitenskapelig måte noe som tidligere ikke hadde vært mulig.Codd døde av hjertestans 18. april 2003 i sitt hjem på Williams Island i Florida, 79 år gammel.


== Utmerkelser ==
Codd var medlem av National Academy of Engineering and the American Academy of Arts and Sciences. Han var også utmerket som IBM fellow, ACM fellow og Fellow of the British Computer Society.Codd mottok Turing prisen i 1981 den mest prestisjefylte prisen i Informatikk feltet.


== Referanser ==
Hallgerd Benum Dahl

Hallgerd Benum Dahl (født 15. oktober 1937) er en norsk sopran.Hun studerte ved Det Jyske Musikkonservatorium i Århus og konsertdebuterte i København i 1968 og operadebut i Århus samme år. Hun har hatt flere roller ved Den Jyske Opera og Det Kongelige Theater i København, blant annet Violetta i La traviata og Pamina i Tryllefløyten. Hun har dessuten gjestet Den Norske Opera hvor hun blant annet har hatt rollen som Poppea i Poppeas kroning. Hun vant Spellemannprisen 1975 i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for albumet Halfdan Kjerulf – romanser.


== Referanser ==
Pianotrio

En pianotrio er et musikalsk ensemble bestående av piano og to andre instrument. Innenfor klassisk musikk mener man med pianotrio fiolin og cello i tillegg til piano; eller en komposisjon skrevet for en slik besetning.
Innenfor jazzen menes oftest et ensemble med piano, bass og trommesett. Vanligere i jazzens tidlige historie var kombinasjonen piano, trommer og et blåseinstrument (for eksempel klarinett eller trompet) og kombinasjonen piano, gitar og bass. Av de tidligste pianotrioene kan nevnes Jelly Roll Mortons trio (fra 1927) og Nat King Coles trio (fra 1937). Senere innflytelsesrike trioer inkluderer Bill Evans trio, Oscar Peterson trio og Brad Meldhau trio. I Norge har særlig Tord Gustavsen trio og "in the country" vært viktige.


== Referanser ==
Fylkesvei 3054

Fylkesvei 3054 går mellom Skolmerød og Bugården i Sandefjord kommune.
Krokemoveien ble bygget i 1900.Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 255 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sandefjord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3054
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 3052

Fylkesvei 3052 går mellom Krokmo og Hasle øst i Sandefjord kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 251 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sandefjord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3052
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 281 (Vestfold)

Fylkesvei 281 i Vestfold gikk mellom Goksjø og Hjertås i Sandefjord kommune. Veiens lengde var 2,4 km.
I 2019 ble veien erstattet av fylkesvei 3070 og fylkesvei 3110.


== Kommuner og knutepunkter ==

 SandefjordHotvedtveien 

 Nye Hotvedtveien overgangsbru (over E18, 51 m)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 3072

Fylkesvei 3072 går mellom Skjee og Svines i Sandefjord kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 290 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SandefjordGjennestadveien 

Løkeveien 

Bjørndalsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3072
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Jaime Pressly

Jaime Elizabeth Pressly (født 30. juli 1977 i Kinston i Nord-Carolina) er en amerikansk skuespiller og modell. Hun spilte Joy i TV-serien My Name Is Earl helt fra den begynte til den ble kansellert i 2009, og hun har flere ganger vært modell i Playboy. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jaime Pressly – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jaime Pressly på Internet Movie Database 
(sv) Jaime Pressly i Svensk Filmdatabas 
(da) Jaime Pressly på Filmdatabasen 
(da) Jaime Pressly på Scope 
(fr) Jaime Pressly på Allociné 
(en) Jaime Pressly på AllMovie 
(en) Jaime Pressly hos The Movie Database 
(en) Jaime Pressly hos Behind The Voice Actors 
Bilder av Jaime Pressly Wikiquote: Jaime Pressly – sitater
Fylkesvei 3074

Fylkesvei 3074 går mellom Gjein og Hørdal i Sandefjord kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 295 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SandefjordLøkeveien 

Hørdalsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3074
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 3168

Fylkesvei 3168 går mellom Bråvoll og Prestbyen i Sandefjord kommune.
Fram til oktober 2016 het Elvedalsveien Daleneveien.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 605 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SandefjordElvedalsveien 

Tollehaugveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3168
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
MegaFon

MegaFon, eller opprinnelig North-West GSM, er et russisk joint venture teleselskap som tilbyr mobiltelefoni i Russland. Selskapet er 39% eid av russiske Telekom-Invest, 36% eid av svenske TeliaSonera, og 25,1% eid av russiske Alfagruppen, som kontrolleres av Mikhail Fridman. MegaFon er Russlands tredje største mobilselskap etter MTS og VimpelCom, Også VimpelCom er deleid av Alfagruppen – sammen med norske Telenor. MegaFonhar hovedkvarter i Moskva, administrerende direktør er Sergej Soldatenkov. 
I februar 2007 hadde MegaFon mer enn 30 millioner kunder i alle 83 regioner i Russland, og i Tadsjikistan. Selskapet so mdrives i Tadsjikistan heter TT Mobile.  MegaFons omsetning i 2008 var 7,05 mrd US$.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Megafon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thomas Wriothesley, 1. jarl av Southampton

Thomas Wriothesley, 1. jarl av Southampton (født 21. desember 1505 i London, død 30. juli 1550 i Lincoln Place i samme by) var en engelsk politiker som blant annet hadde vervet som rikskansler. 


== Liv og virke ==
Ved tidlig alder inntrådte Thomas Wriothesley i tjeneste hos Thomas Cromwell og kardinal Thomas Wolsey, og han forstod å snart gjøre seg skattet av sine arbeidsgivere. 
Da klostrene ble oppløst ble han rikt belønnet for sine tjenester med tidligere kirkelige eiendommer mellom Southampton og Winchester. I mai år 1530 ble hav utsett til Clerk of the Signet, et høyt embede ved det kongelige hoff. Han ble senere kong Henrik VIIIs ambassadør i Brussel, og der virket han frem til år 1539. Etter dette woppdrag i utlandet ble han en av kongens fremste sekretærer i 1540, og samme år ble han slått til ridder. Hans mentor, Thomas Cromwell, falt i unåde, men Wriothesley klarte å holde seg inne med kongen. 
Det ble i 1542 sagt at han styrte det meste av England. Han forsøkte å få til en allianse mellom England og Spania i 1543, og ble adlet som baron Wriothesley av Titchfield i 1544. 
Etter å ha vært lordseglsbevarer i noen måneder ble han rikskansler i 1544. Han ble beryktet for rettsforfølgelsen av Anne Askew, som var tiltalt for heresi. Det ble fortalt at sir Anthony Kingston, som var constable i Tower of London, ikke klarte å torturere henne etter å ha sett hennes mot på strekkbenken, og at Wriothesley personlig tok over avhøret av henne. 
Han var en av eksekutørene av Henrik VIIIs testamente, og i henhold til det ble han i februar 1547 utnevnt til jarl av Southampton. Hans fall ble at han hadde vært uforsiktig nok til å utnevne fire personer som sin etterfølger som rikskansler. Da dette ble kjent måtte han gå av, i mars 1547. Han gikk da også ut av Det kongelige råd. 
Wriothesley ble senere gjeninnlemmet i Det kongelige råd, og hadde en ledende rolle i å sørge for Edward Seymours fall. Han klarte allikevel ikke å komme tilbake til sin tidligere posisjon før han døde i juli 1550. 
Han ble etterfulgt som jarl av sin sønn Henry. 


== Referanser ==