jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
24SevenOffice

24SevenOffice er et norsk IT-firma med hovedkontor i Oslo og kontorer i, Stockholm (Sverige) samt London (England).


== Firmahistorie ==
24SevenOffice ble startet i 1996 i Porsgrunn av Stian Rustad. Selskapet het tidligere kontorplassen.no, men skiftet i februar 2005 navn til 24SevenOffice.
I august 2005 hadde selskapet en emisjon som tilførte 15 millioner kroner til selskapet. Selskapet ble listet på OTC-listen som en unotert aksje den 5. oktober 2005. Tickeren var 24SO
I desember 2005 gikk selskapet inn i en partneravtale med Active 24. I januar 2006 ble selskapet hovedsponsor til Petter Solberg, tidligere verdensmester i WRC, i en sponsoravtale verdt 5 millioner NOK. Den 22. juni 2007 ble 24SevenOffice notert på Oslo børs, Axess listen under tickeren TFSO og hentet i den forbindelse inn 60 millioner NOK for å finansiere videre vekst. 
27. juni 2013 tok aksjonærene 24SevenOffice av børs og privatiserte selskapet.
Selskapet har de siste årene satset tung på økonomi og regnskap - og fått ledende revisjonsselskaper som blant annet PwC og KPMG på kundelisten.


== Produkt ==
24SevenOffice er et komplett nett-basert (SaaS) økonomisystem (ERP). Systemet omfatter blant annet moduler for CRM, regnskap, fakturering, e-post, fil-/dokumentbehandling og prosjektstyring. 
Systemet er web-basert og bruker HTML, JavaScript, CSS, XML og XMLHttpRequest for å oppnå et raskt brukergrensenittet. Teknikken som brukes omtales ofte som Ajax.
24SevenOffice har vunnet flere priser, inkludert «Seal of Excellence» på CeBIT og «Årets Produkt 2005» i Kapital.


== Konkurrenter ==
Den eneste konkurrenten som er både internasjonal, AJAX-basert og som inneholder et fullstendig ERP er amerikanske NetSuite, som igjen er eid av Oracle-sjefen Larry Ellison. Andre betydelige nett-baserte konkurrenter er Salesforce.com, SugarCRM, XS Office AS, ONE software AS og QuickBooks Online.
Tradisjonelle konkurrenter i Norge er Mamut, Visma, Xledger, SuperOffice og HansaWorld.


== Moduler ==
Regnskapsprogram Arkivert 19. mars 2015 hos Wayback Machine.
Fakturering
Prosjektstyring Arkivert 19. mars 2015 hos Wayback Machine.
Salgstøttesystem Arkivert 19. mars 2015 hos Wayback Machine. (CRM)
Fil-/dok-behandler
E-mail
Kalender
Publisering
Netthandel


== Partnere ==
Nets (BBS)
Dun & Bradstreet
Danske Bank
Intrum Justitia
OneStop Reporting
Huldt & Lillevik
FINALE
Maestro
PCKasse
Altinn
MailChimp
Front Systems
Xero
Oyatel
Et stort nettverk av regnskapsførere


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Norsk selskap med omfattende Ajax-løsning
Test av 24SevenOffice i PCWorld
Ettersøkshund

Ettersøkningshund er en hund som er trent til å finne mennesker i terrenget. Det kan være mennesker som har gått seg vill, blitt skadet og ikke kommet hjem til avtalt tid, eller folk som gjemmer seg av ulike årsaker. Se også sporhund.
Regulære ettersøkningshunderhunder utdannes bl.a. av Norske Redningshunder, men også politiets patruljehunder og Forsvarets militær patruljehunder har trening og utdannelse i slike søk. Ettersøkningshunder er således både brukshunder og tjenestehunder, og gjerne også familiehund.
En godkjent ettersøkningshund i Norske Redningshunder går under betegnelsen Redningshund. Denne må regodkjennes hvert annet år for å opprettholde godkjenningen. Hunder  og førere (ekvipasjer) som er godkjent føres opp på Norske Redningshunders liste og kan kalles ut til tjenesteoppdrag av politiet.


== Ettersøkshund for skadd vilt ==
En ettersøkshund for skadd vilt er trenet spesielt til å spore opp dyr som er skadeskutt på jakt eller i trafikken. Alle som skal drive jakt på hjortevilt (elg, hjort og rådyr) i Norge er ved lov pålagt å ha tilgang på godkjent ettersøksekvipasje. Denne må kunne være på skadestedet innen 4 timer etter at skaden er oppstått, og viltet skal kunne spores i inntil 24 timer etter skadeøyeblikket.
Viltnemnda i kommunene har lister over hvilke godkjente ettersøksekvipasjer som står til rådighet lokalt, og som kan kalles ut i tilfelle skade. Godkjente ekvipasjer må ha bestått både viltsporprøven og fersksporprøven. Før fersksporprøve kan avlegges må viltsporprøven være bestått. Ettersøkshund for skadet hjortevilt godkjennes ved å oppnå minst 2. premie på kunstig utlagt blodspor pluss minimum 7 poeng på søk etter levende vilt.
Register over godkjente ettersøkshunder føres av Norsk Kennel Klub (NKK). Prøver arrangeres hovedsakelig av NJFF og NKK, men og andre organisasjoner kan godkjennes til formålet.


== Se også ==
Blodspor (også kalt viltspor)
Ferskspor
ID-hund
Likhund

Likhund eller kadaverhund er en hund som er spesialtrent til å markere på lukten av lik. Likhunder kan derfor være et nyttig hjelpemiddel for å oppklare drap og forsvinninger. I mange land hersker det imidlertid stor uenighet omkring hvorvidt markeringer av likhunder skal kunne benyttes som bevis i en rettssak.
Likhunder trenes til å søke etter lukten av lik og markere funnsteder der slik lukt oppdages. Dette kalles et molekylært søk. Hundene trenes opp til å søke etter liklukt fra alle fem stadiene i forråtnelsesprosessen til en død person. Hundene kan derfor gjenkjenne liklukt fra både mennesker som nylig har avgått ved døden og rester av døde mennesker. Det utarbeides gjerne strenge nasjonale retningslinjer for hvordan søk med likhunder skal gjennomføres.
I Norge har likhunder vært benyttet i varierende grad siden april 1996. Norsk politi utdannet fem likhunder som ble brukt i et forsøksprosjekt. Den siste av disse døde i 2001, men to ny ble utdannet og brukt i prosjektet fram til 2004, da det ble avsluttet. Ingen av hundene var rendyrka likhunder, men patruljehunder med tilleggstrening i molekylære søk. Da likhundprosjektet inngikk, ble deler av det videreført gjennom de nye kriminalsøkshundene. Per 2008 fantes det ingen rene norske likhunder igjen.
Alle patruljehunder i norsk politi har opptrening i å markere på liklukt, men da i form av selve «liket». Dette trenes ved hjelp av klær med liklukt på. Patruljehundene skal kunne dette for å kunne finne savnede som er døde. Sverige har likhunder.


== Se også ==
Kriminalsøkshund
Vindsøkshund

Vindsøkshund er en militær tjenestehund som har fått trening i å søke etter personell på land, i fra båt, for derigjennom å markere i hvilken retning menneskene befinner seg.
Vindsøkshunder utdannes ved Forsvarets hundeskole. En vindsøkshund har dessuten alltid en primærutdannelse, for eksempel som militær patruljehund. Utdannelsen kan også kombineres med andre tilleggsutdannelser.
Vannsøkshund

Vannsøkshund er en militær tjenestehund som har fått trening i å søke etter stridsdykkere fra land eller båt, for derigjennom å påvise eventuelle skjulte angrep på militære installasjoner og forsvarsanlegg.
Vannsøkshunder utdannes ved Forsvarets hundeskole. En vannsøkshund har dessuten alltid en primærutdannelse, for eksempel som militær patruljehund eller varslingshund. Utdannelsen kan også kombineres med andre tilleggsutdannelser.
Våpensøkshund

Våpensøkshund, også kalt våpenhund, er en tjenstehund som har fått spesialtrening i å finne skjulte våpen og ammunisjon. En våpenhund har nesten alltid en primærutdannelse, som for eksempel politihund, militær patruljehund, varslingshund, bombehund eller minesøkerhund.
Våpensøkshunder, som er en tilleggsutdannelse, blir utdannet ved Politihøgskolens utdanningssenter Sæter gård, Kongsvinger eller Forsvarets hundeskole.
Francesco Guidobono Cavalchini

Francesco Guidobono Cavalchini (født 4. desember 1755 i Tortona i Italia, død 5. desember 1828 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble arrestert av Napoleons franske styrker i april 1808 og holdt fengslet i Fenestrelle, og senere i Sør-Frankrike. Etter at paven ble gjeninnsatt, ble han bekreftet som guvernør av Roma.
Han ble utnevnt in pectore til kardinal i august 1807 av pave Pius VII, publisert i april 1818, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.
Han var nevø til kardinal Carlo Alberto Guidobono Cavalchini (1743).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bureau National Interprofessionnel de l’Armagnac

Bureau National Interprofessionnel de l'Armagnac (BNIA) er et fransk organ som kontrollerer produksjonen og regelverket for produksjon av armagnac.
BNIA setter regler for bl.a. hvilke druetyper som er tillatt, hvilket geografisk område armagnac må komme fra, krav til produksjon, destillasjon, lagring, merking o.l.
I tillegg skal organet bistå aktører i armagnac-bransjen med teknisk og praktisk hjelp, samle statistikk og data fra bransjen, og generelt promotere armagnac.


== Se også ==
Bureau National Interprofessionnel du Cognac


== Eksterne lenker ==
BNIAs hjemmeside
Antonio Despuig y Dameto

Antonio Despuig y Dameto (født 30. mars 1745 i Palma de Mallorca i Spania, død 2. mai 1813 i Lucca) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Valencia 1795 og deretter erkebiskop av Sevilla (1795–1799) og latinsk patriark av Antiokia (1799–1813).
Han ble utnevnt til kardinal i juli 1803 av pave Pius VII, der han da var tilknyttet Pavestolen.
Franskmennene tvang ham i 1809 til å forlate Italia, men fikk senere av helsegrunner lov å komme tilbake og bosette seg i Lucca.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Francesco Saverio de Zelada (1717-1801) *1766
Kardinal Antonio Despuig y Dameto (1745-1813) *1791


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tolltjenestehund

Tolltjenestehund er en fellesbetegnelse for brukshunder som er trent til tolltjenestlige oppdrag, for eksempel som narkotikahund, bombehund, valutahund eller matsøkshund.
Tolltjenestehunder er offentlige tjenestehunder som utfører samfunnsnyttige oppgaver, men kan være eid av personalet og således også ha private oppgaver som familiehund.
Pietro Francesco Galleffi

Pietro Francesco Galleffi (født 27. oktober 1770 i Cesena i Kirkestaten, død 18. juni 1837 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han ble utnevnt til kardinal i juli 1803 av pave Pius VII, med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke.
Franskmennene førte ham i 1809 til Frankrike, der han var en av de «sorte kardinaler» (ble nektet av Napoleon å bruke de røde kardinalsklærne).
Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
Han var i slekt med pave Pius VI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Norges Blindeforbunds førerhundskole

Norges Blindeforbunds førerhundskole ble opprettet i 1970 og utdanner hvert år ca. 15 førerhunder for synshemmede. Siden tidlig på 2000-tallet har førerhunder vært underlagt anbudregulering fra NAV og av økonomiske årsaker ble skolen nødt til å finne nye måter å drive førerhundopplæringen på. Eiendommen på Bestum i Oslo, som siden 1985 hadde huset skolen med internat og kennel, ble i 2010 solgt og driften omlagt.  Kenneldriften ble flyttet til Standal i Hakadal, internatdriften med samtrening av synshemmede og førerhundene ble lagt til forbundets senter Hurdal syn- og mestringssenter i Akershus, og førerhundtrenerne fikk tilbud om å ha treningshundene boende hjemme hos seg og jobbe ut derfra. Skolen har kontorfasiliteter i Blindeforbundets lokaler på Majorstuen i Oslo. Skolen er en avdeling i Norges Blindeforbund og utdanner sine førerhundtrenere (instruktører) selv. Utdannelse som førerhundtrener er en 3-årig lønnet utdannelse, og stillingen heter førerhundtreneraspirant. Endt og bestått eksamen gir automatisk jobb og opprykk til førerhundtrener. Opptak av aspiranter skjer kun når det er behov for flere førerhundtrenere. 


=== Avl av hunder ===
Avlsarbeidet er lagt til Hundeskolen Veiviseren i Vestby. Skolen driver egen avl med avlstisper og valper utplassert hos fôrverter i østlandsområdet. Valpene blir vurdert med henblikk på førerhundopplæring når de er ca. 1 år gamle. Skolen har samarbeid med andre skoler for brukshunder og utveksler enkelte valper etter egnethet for de forskjellige oppgavene.   
Den vanligste hunderasen for førerhund er labrador retriever, men det er også enkelte golden retriever, schäfer og puddel.
I desember 2010 kjøpte Norges Blindeforbund Hundeskolen Veiviseren i Vestby. Veiviseren drives som et aksjeselskap og er heleid av Norges Blindeforbund. Gjennom oppkjøpet var landsstyrets målsetting om å gjøre Blindeforbundet til den største aktøren på førerhundmarkedet i Norge, innfridd. 


== Eksterne lenker ==
Norges Blindeforbunds førerhundskole
Norges Blindeforbund
Hundeskolen Veiviseren

Hundeskolen Veiviseren AS, også kjent som førerhundskolen i Vestby, ble opprettet i 1980 (under navnet Hundeskolen GA) og utdanner førerhunder på konsesjon fra Sosialdepartementet. Skolen har leveringsavtale med NAV og utdanner hvert år ca. 40-50 førerhunder for synshemmede i Norge og Sverige. Hundeskolen Veiviseren er i dag den største førerhundskolen i Norge. Skolen er også eneste hundeskole i Norge som trener opp servicehunder. Veiviseren driver dessuten med eget oppdrett av hunder.
Hundeskolen Veiviseren er “Accredited Full Members” i International Federation of Guide Dog Schools, Assistance dogs International & Assistance dogs EU.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
San Jose

San Jose (eller San José, uttales [ˌsænhoʊˈzeɪ], spansk for «St. Josef», opprinnelig El Pueblo de San José de Guadalupe) er en by i California, ca. 70 km sør for San Francisco. Byen med det urbane området omkring har 971 372 (2012) innbyggere og er dermed en del av det nest største byområdet i California (etter Los Angeles). San Jose er den tredje største byen i California (etter Los Angeles og San Diego) og den tiende største i USA.
Byen ble grunnlagt 29. november 1777 som et landbrukssenter og var den første permanente bosetningen innen den spanske kolonien Alta California.
Byen har hatt en særlig stor vekst fra 1950-årene.Byen er fra 1990-årene blitt kalt «The Capital of the Silicon Valley» (hovedstaden i Silicon Valley). Ishockeylaget San Jose Sharks kommer herfra. Det største universitetet er San Jose State University.
San José/San Jose er verdens mest brukte stedsnavn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) San Jose, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) San Jose, California – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  San Jose hos Wikivoyage
Jean de Dieu-Raymond de Boisgelin de Cucé

Jean-de-Dieu-Raymond de Boisgelin de Cucé  (født 27. februar 1732 i Rennes i Frankrike, død 22. august 1804 i Angervilliers nær Tours) var en av den katolske kirkes kardinaler og var erkebiskop av Aix 1771–1802 og erkebiskop av Tours 1802–1804.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han studerte ved Saint-Sulpice og Sorbonne i Paris. Da hans eldre bror døde, ble han familiens overhode. Han han gav avkall på sin fødselsrett og viet sitt liv til den katolske kirke.


=== Kirkelig karriere ===
Han ble generalvikar av Pontoise og i 1765 biskop av Lavaur. Den 4. november 1770 ble han erkebiskop av Aix i Provence. Boisgelin fikk også den ære å gi gravtalene over den fremtidige kong Ludvig XVIs begge foreldre.
I 1776 ble han medlem av Académie française. I 1787 ble han valgt til medlem av notabilitetens forsamling.
Boisgelin ble valgt til å representere det høyere kleresi fra sin provins ved Stenderforsamlingen i 1789 av Aix' sénéchaussée. Han stemte i kleresiets navn for foreningen av de tre ordener, avskaffelse av føydalrettigheter, og bidro med  400.000 livres til statskassen. Men han var motstander av avskaffelsen av tiende og av konfiskering av kirkelig eiendom. Hans var talsmann for tredve biskoper i forsamlingen.
Under den franske revolusjon måtte han flykte til England.
Han kunne ikke vende tilbake til sitt erkebispedømme før sent i 1801, etter konkordatet mellom Frankrike og Pavestolen i juli samme år hadde bilagt striden mellom stat og kirke.
Han ble utnevnt til kardinal i januar 1803 av pave Pius VII.


== Verker i utvalg ==
Collection de diverses pièces en vers (1783);
L'art de juger d'après l'analogie des idées (1789);
Considérations sur la paix publique adressées de la Révolution (1791);
Exposition des principes sur la constitution du clergé (1791);
Le Psalmiste, traduction des Psaumes en vers (1799);
Traduction des Héroïdes d'Ovide (1784).Hans samlede verker ble utgitt i Paris i 1818.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Louis-François de Bausset: Notice historique sur Boisgelin i Biographie universelle (Paris, 1812)
Rohrbacher: Histoire universelle de l'église catholique (Paris, 1874)
Sicard: L'ancien clergé de France, avant et pendant la Révolution (Paris, 1902)
De Feller: Biographie universelle (Paris, 1847)
Guérin: Dictionnaire des dictionnaires (Paris, 1892)
"Jean de Dieu-Raymond de Cucé de Boisgelin", Catholic Encyclopedia (1913).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonin Theodor Hrabe Colloredo-Waldesee

Antonin Theodor Hrabe Colloredo-Waldesee  (født 29. juni 1729 i Wien i Østerrike, død 12. september 1811 i Kromeriz) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Olmütz i Mähren (i dagens Tsjekkia) 1777–1811.
Han ble utnevnt til kardinal i januar 1803 av pave Pius VII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Biskop Josef Maria von Thun und Hohenstein (1713-1763) *1742
Erkebiskop Siegmund Christoph von Schrattenbach (1668-1771) *1753
Erkebiskop Jérôme Joseph Franz de Paula Colloredo von Wallsee und Mels (1732-1812) *1762
Kardinal Antonin Theodor Hrabe Colloredo-Waldesee (1779-1811) *1778


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anton Theodor von Colloredo-Waldsee-Mels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Livredningshund

Livredningshund er en hund som er trent i å redde mennesker fra drukningsdøden. Dette er typisk store hunder som er glade i vann og gode til å svømme. Hundene læres opp til å svømme ut og gripe tak i mennesker som enten selv roper om hjelp eller som føreren mistenker trenger hjelp. Hunden, som selv blir utstyrt med flytevest, drar personen til land, enten ved at personen selv holder fast eller ved å holde personen i kjevene.
Livredningshunder er ikke særlig utbredt i Norge, men de er ganske vanlige i land som USA og Australia. Vi kan nok forvente at det vil bli utdannet flere slike redningshunder i Norge i tiden framover.
Neoptolemos

Neoptolemos (gresk: Νεοπτόλεμος, «Ny krig») eller Pyrrhos, er i gresk mytologi sønn av krigeren Akilles og prinsesse Deidamia. 
Akilles ville ikke kjempe i trojanerkrigen, derfor kledde han seg ut som kvinne og skjulte seg hoffet til kong Lykomedes av Skyros. I løpet av den tiden hadde han en affære med prinsesse Deidamea som fødte Neoptolemos.
Ti år senere i krigen, etter at Akilles og Ajax den store døde og det ikke var tegn til seier for grekerne, fanget grekerne desperat den trojanske seeren Helenos og tvang ham til å fortelle dem hvordan de kunne ta Troja. Helenos avslørte at de kunne beseire Troja dersom de kunne få tak i Herakles' giftige piler (da i Filoktetes eie), stjele Palladiumet (som førte til byggingen av den berømte trehesten av Troja) og overtale Akilles sin sønn til å slutte seg til krigen. Grekerne fikk i all hast tak i Neoptolemos ved Skyros og brakte ham til Troja.
I motsetning til Akilles, en edel kriger som viste Priamos nåde, var Neoptolemos rå og brutal. Han drepte Priamos, Eurypylus, Polyxena, Polites og Astyanax, blant andre og tok Helenos og Andromakhe som slaver etter krigen. Med Andromakhe, Helenos og Føniks, seilte Neoptolemos til Epirot-øyene og ble så konge av Epirus, og sendte Odyssevs i eksil etter at han drepte et stort antall friere som plaget hans kone, Penelope.
På veien til Troja, ble Filoktetes bitt av en slange på Kryse. Odyssevs anbefalte at han skulle etterlates fordi såret var betent og luktet fælt. Ti år senere avslørte Helenos under tortur at Filoktetes' piler og bue (som han fikk fra Herakles) ville bli nødvendige for å vinne krigen. Odyssevs og Neoptolemos seilte til Lemnos for å få tak i Filoktetes.
Akilles' ånd åpenbarte seg for de overlevende etter krigen og krevde at Polyxena, den trojanske prinsessen, skulle ofres før noen kunne reise hjem. Neoptolemos gjorde dette, han ofret også hennes far, Priamos, til Zevs.
Med Andromakhe, som hadde blitt gjort til slave, ble Neoptolemos far til Molossos, stamfar til molossiere i regionen Epirus
Neoptolemos ble drept etter at han forsøkte å ta Hermione fra Orestes som hennes far Menelaos hadde lovet eller etter at han frasa seg Apollon, morderen til hans far. Han ble drept av Orestes eller en av de delfiske prestene til Apollon.
Grunnet opphavsmyten til molossierne i Epirus, ble Neoptolemos et kongsnavn. Den første kjente var Neoptolemos av Epirus som var far til datteren Olympias, og dermed bestefar til Aleksander den store.


== Referanser ==
Kambyses I av Anshan

Kambyses I den eldre (født ca. 600, død 559 f.Kr.) var konge av Anshan fra ca. 580 til 559 f.Kr.
Han var et tidlig medlem av akamenide-dynastiet. Han var tydeligvis et oldebarn av dets grunnlegger Akamenes, barnebarn av Teispes av Anshan og sønn til Kyros I av Anshan. Hans onkel styrte som Ariaramnes av Persia og hans fetter som Arsames av Persia.
Ifølge Herodot var Kambyses «en mann av god familie og stille vaner». Han styrte under overherredømmet til Astyages, konge av Media. Han giftet seg med prinsessen Mandane av Media, en datter av Astyages og prinsesse Aryenis av Lydia. Hans kone var barnebarn av både Kyaxares av Media og Alyates II av Lydia. Resultatet av deres ekteskap var fødselen av hans etterfølger Kyros den store.
Ifølge Herodot valgte Kyaxares Kambyses som svigersønn fordi han ikke regnet ham som en trussel mot den mediske tronen. Dette var ikke tilfellet med Kyros II som vokste opp til å fortrenge sin bestefar.


== Eksterne lenker ==
En detaljert profil Arkivert 26. februar 2009 hos Wayback Machine.