jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ningbo

Ningbo (kinesisk: 宁波, pinyin: Níngbō) er en subprovinsiell storby på Ningshaosletten i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet, 160 km sør for Shanghai. Befolkningen anslås (2004) til 6 millioner i subprovinsen, hvorav 820 000 i storbyområdet. 
Ningbo er ikke bare en viktig havneby, men også et av den kinesiske østkystens viktigste økonomiske kraftsentra. Dens handel med utlandet går tilbake til 600-tallet, og er fremdeles svært fremtredende. I 2008 ble reisetiden til Shanghai kortet ned til to timer av den nybygde Hangzhoubuktbroen, og dette har ytterligere stimulert Ningbos økonomiske vekst. 
Wushashan kullkraftverk ligger her.


== Historie ==

Ningbo er en av Kinas eldste byer med en historie som går tilbake til 4800 f.Kr. da det var bosetninger knyttet til Hemudukulturen der. Ningbo ble kjent som en viktig handelshavn ved siden av Yangzhou og Guangzhou under Tang-dynastiet, og var også en viktig havn under Song-dynastiet.
Ningbo var en av de første fem traktathavner som ble åpnet for vestlige handelsfolk og andre gjennom Nanjingtraktaten (1842) Under første opiumskrig hadde britene klart å erobre den befestede indre by etter først å ha stormet festningsbyen Zhenhai ved munningen av elven  Yong den 10. oktober 1841. 
I 1864 holdt taipingerne byen i seks måneder.
Ningbo var lenge kjent for sin tradisjonelt kinesiske møbelproduksjon.
Under annen verdenskrig bombet Japan i 1940 Ningbo med lopper smittet med pest.


== Administrative enheter ==
Ningbo administrerer seks distrikter, tre byer på fylkesnivå og to fylker.  

Haishu distrikt (海曙区)
Jiangdong distrikt (江东区)
Jiangbei distrikt (江北区)
Yinzhou distrikt (鄞州区)
Beilun distrikt (北仑区)
Zhenhai distrikt (镇海区)
Yuyao byfylke (余姚市)
Cixi byfylke (慈溪市)
Fenghua byfylke (奉化市)
Xiangshan fylke (象山县)
Ninghai fylke (宁海县)


== Samferdsel ==


=== Luftfart ===
Ningbo Lishe internasjonale lufthavn betjener byen.


=== Jernbane ===
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen har sitt nordlige startpunkt i Ningbo. Den knytter an til Hangyong passasjerjernbane, en høyhastighetsbane til Hangzhou som planlegges åpnet for trafikk i desember 2011.


=== Vei ===
Kinas riksvei 329 går gjennom området, fra Hangzhou via Shaoxing og Ningbo til Putuo på Zhoushanøyene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ningbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 宁波 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Zhangzhou

Zhangzhou (kinesisk: 漳州; pinyin: Zhāngzhōu) er en kinesisk by på prefekturnivå helt sør i provinsen Fujian ved Kinas kyst mot Taiwanstredet og Sørkinahavet. Befolkningen anslås (1999) til 4 581 675.  


== Administrasjon ==
Byprefekturet Zhangzhou administrerer to distrikter, én by på fylkesnivå og åtte fylker.

Longwen distrikt (龙文区)
Xiangcheng distrikt (芗城区)
Longhai by (龙海市)
Changtai fylke (长泰县)
Dongshan fylke (东山县)
Hua'an fylke (华安县)
Nanjing fylke (南靖县)
Pinghe fylke (平和县)
Yunxiao fylke (云霄县)
Zhangpu fylke (漳浦县)
Zhao'an fylke (诏安县)


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 319 fører gjennom byprefekturet. Riksveien begynner i Xiamen løper nordvestover gjennom provinsene Fujian, Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan. 
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.


== Utvandringshistorie ==
Zhangzhou er opphavssted for mange taiwankinesere og utenlandskinesere. En tredjedel av Taiwans befolkning stammer opprinnelig fra Zhangzhou. Dessuten stammer politikere som  Corazon Aquino og Lee Kuan Yew fra denne regionen.


== Litteratur ==
Siegfried Englert: Die Provinz Fujian in der VR China. Annweiler: Plöger, 2013. ISBN 978-3-89857-289-7, S. 287–304
Xiamen

Xiamen (kinesisk: 厦门; pinyin: Xiàmén – tidligere kjent som Amoy) er en kinesisk storby i provinsen Fujian ved Kinas kyst mot Taiwanstredet og Sørkinahavet. Administrativt regnes den som subprovinsiell by. Befolkningen innen bygrensene anslås (2010) til 1,8 millioner, men hele prefekturet har 3,5 millioner innbyggere.
Navnet Amoy svarer til hvordan «Xiamen» uttales på det språket som tales i byen Zhangzhou, et hokkien-språk. Lokalt i Xiamen, på amoydialekten innen sørlig minspråk (minnan), er uttalen omtrent  Ē-mn̂g. Navnet betyr «Porten til det store herskapshuset».


== Administrasjon ==

Xiamen administrerer seks distrikter:

Haicang distrikt (海沧区)
Huli distrikt (湖里区)
Jimei distrikt (集美区)
Siming distrikt (思明区)
Tong'an distrikt (同安区)
Xiang'an distrikt (翔安区)Distriktene Siming og Huli utgjør Xiamen spesielle økonomiske sone.


== Historie ==
Xiamen ble siden 1541 anløpt av europeiske skip, eller var utgangspunktet for kinesiske handelsskip som omlastet til europeerne i rom sjø. På 1800-tallet var det hovedeksporthavnen for te. 
Xiamen var det siste støttepunktet for Koxinga i hans kamp mot Qing-dynastiets fremrykkende tropper før han måtte trekke seg tilbake til Taiwan.


== Samferdsel ==


=== Luftfart ===
En stor flyplass, Xiamen Gaoqi internasjonale lufthavn, har rute- og cargotrafikk med både innenlands- og utenlandsdestinasjoner. Den er hjemmebase for Xiamen Airlines (厦门航空; pinyin: Xiàmén Hángkōng; Pe̍h-ōe-jī: E-mng Hang-khong), som var det første flyselskap i Folkerepublikken som drives av privatpersoner. Selskapet ble stiftet 25. juli 1984.


=== Vei ===
Kinas riksvei 319 har sitt startpunkt i Xiamen. Riksveien løper nordvestover gjennom provinsene Fujian, Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Xiamen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fuzhou

Fuzhou (kinesisk: 福州; pinyin: Fúzhōu; EFEO: Fou-Tchéou; Wade-Giles: Fu-chou) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Fujian ved Kinas kyst mot Taiwanstredet og Sørkinahavet. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1 120 000, men hele storbyområdet har 5,75 millioner innbyggere. Fuzhou er en viktig havneby. 
Det er en stor kristen minoritet i byen. Etter den første opiumkrig ble Fuzhou havn tvangsmessig åpnet for vestlig handel som en av de første traktatbyene. Byen har siden 1980-årene gjennomlevet en rask og sterk økonomisk vekst. 
Språket mindong er det dominerende i Fuzhou, og fuzhoudialekten er standard for mindong.


== Administrasjon ==
De administrative inndelinger av byprefekturet er blitt justert en rekke ganger. Siden 1994 har inndelingen vært slik:Distrikter: 

Gulou (鼓楼, Gū-làu),
Taijiang (台江, Dài-gĕ̤ng på den lokale dialekt),
Cangshan (仓山, Chŏng-săng),
Mawei (马尾, Mā-muōi),
Jin'an (晋安, Céng-ăng).Byer på fylkesnivå: 

Fuqing (福清，Hók-chiăng)
Changle (长乐，Diòng-lŏ̤h).Fylker: 

Minhou (闽侯，Mìng-âu),
Minqing (闽清，Mìng-chiăng),
Yongtai (永泰，Īng-tái),
Lianjiang (连江，Lièng-gŏng),
Luoyuan (罗源，Lò̤-nguòng),
Pingtan (平潭，Bìng-tàng).


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen har sitt sørlige endepunkt i Fuzhou.


=== Vei ===
Kinas riksvei 104 har sitt endepunkt i Fuzhou. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.
Kinas riksvei 316 begynner i Fuzhou og fører via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu. 
Kinas riksvei 324 går fra Fuzhou og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fuzhou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fuzhou – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fuzhou lokalregjering
Tidlig historie - Fujian og Fuzhou
Maritime Art - On the River Min
Fuzhou dagblad
Historic US Army map of Fuzhou, 1945
Shaoguan

Shaoguan (kinesisk: 韶关; pinyin: Sháoguān) er en kinesisk by på prefekturnivå i innlandet i provinsen Guangdong i Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 529 000, men hele prefekturet på 18.380 km² har ca. 3,15 millioner innbyggere. Selve byen het tidligere Shaozhou.
Sentralt i selve byen Shaoguan står Fengcaitårnet, som ble bygd under Ming-dynastiet. Sør for tårnet, i motsatt ende av en gågate, ligger Dajianklosteret som stammer fra år 660.
Nær Shaoguan, i distriktet Qujiang, er byen Maba, kjent for funnet av Mabamannen, «Kinas neandertalere». Nær ved er Nan Hua-tempelet, som, skal ha vært zenbuddhismens vugge om lag år 700 e.Kr. Shaogangs store jern- og stålverk ligger også nær Maba. 
I 1589 kom den kjente italienske misjonæren Matteo Ricci til Shaozhou og bygde en kirke i kinesisk arkitektonisk stil. Den finnes ikke lenger.


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Shaoguan har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū), 2 byfylker (市 shì), 4 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).


== Økonomi ==
I byen ligger Shaoguan kullkraftverk. Det har installert 1.050 MW effekt, men skal utvides til 2.200 MW innen få år.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her. 
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen  mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har også stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Wuhan og Changsha.


=== Vei ===
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Shaoguan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
https://web.archive.org/web/20040926014118/http://www.shaoguan.gov.cn/
https://web.archive.org/web/20040924085950/http://shaoguan.com.cn/
Shaoguan, China
Jiangmen

Jiangmen (forenklet kinesisk: 江门, tradisjonell kinesisk: 江門, pinyin: Jiāngmén, Jyutping: Gong1 Mun4, også historisk kjent som Kongmoon) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 457 000, i hele prefekturet ca. 3,8 millioner. 
Jiangmen ligger i «Vestelvens» og elven Tans felles elvedeltaer. Byen har siden Qing-dynastiet hatt en bred kontakt med utlandet. Havnen ble åpnet for handel med Vesten i 1902. Den nåværende elvehavnen ble anlagt i 1904, og bebyggelsen mot havnen er i samme stil som i mange traktathavner. 
Det anslås at så meget som 3,3 millioner kinesere utenfor Folkerepublikken Kina har sine røtter i Jiangmen-området. Dette er ikke bare kinesere i Hongkong, Macao og Taiwan, men også i oversjøiske områder. 
Byen har mye lettindustri. De viktigste produkter er tekstiler, elektronikkprodukter, møbler, lærvarer, næringsmidler, maskiner, byggematerialer, kjemiske produkter, papir og raffinert sukker. Økonomisk ligger Jiangmen over gjennomsnittet for provinsen.


== Administrasjon ==

Byprefekturet Jiangmen har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū) og 4 byfylker (市 shì).


== Samferdsel ==

Høyhastighetsbanen Guangzhou–Zhuhai Intercity Mass Rapid Transit betjener med en sidelinje byen.


== Eksterne lenker ==
Jiangmen International Website
Invest Jiangmen Government Website
Foshan

Foshan (kinesisk: 佛山; pinyin: Fóshān, på kantonesisk Fat Saan eller Fatshan) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 5,4 millioner. I byen ligger Foshan University.


== Historie ==
Foshan er en mange århundrer gammel by, og den ble tidlig kjent for sin porselensindustri. Med den voldsomme økonomiske vekst i den sentrale del av Guangdong er byen nå (2010) blitt til provinsens tredje største. 


== Administrasjon ==
Byprefekturet Foshan har jurisdiksjon over 5 distrikter (区 qū).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 325 (Guangnan-veien) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Foshan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringens hjemmesider
Kart over Foshan
Shenzhen

Shenzhen (kinesisk: 深圳; pinyin: Shēnzhèn; kantonesisk: Sam Zan eller Cim-un) er en kinesisk storby i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Byen ligger tett opp mot Hongkong. Befolkningen anslås (2005) til 4 millioner, men hele storbyområdet, innenfor administrasjonsenheten som er en subprovinsiell by, har 8,27 millioner innbyggere, det vil si flere enn Hongkong. Deler av byen utgjør en av Folkerepublikken Kinas spesielle økonomiske soner.


== Historie ==
Det har vært bosetting i området i 6000 år. Shenzhens historie kan grupperes fire perioder.

Baiyue-stammene (forhistorisk tid til 1573): Under Xia- og Shang-dynastiene var Shenzhen et tilholdssted for baiyue-stammene, som var sjøfarende folk. De som bodde her var kalt nanyue, en sørlig gruppe av hiyue-folket. De livnærte seg for det meste av fiske.
Eget fylke (1573–1841): I 1573 ble det organisert et fylke ved navn Xinan i det område som i dag er Shenzhen og Hongkong. Dette var en del av militærområdet Dongguan. Fylkeshovedstaden var i Nantou. Salt, te, krydder og ris ble bærende for fylkets økonomi.
Territorielle konsesjoner til Storbritannia (1842–1898): Nanjingtraktaten som ble påtvunget kineserne av britene ble undertegnet den 24. juli 1842. Den legitimerte den britiske overtakelse av Hongkongøya sør i Xinan fylke. I 1860 ble også Kowloon-halvøya avstått til Storbritannia (Pekingkonvensjonen), og den 21. april 1898 ble Qing-dynastiet tvunget til å leie ut det såkalte New Territories til Storbritannia for en periode på 99 år. Dette området kostet Xinan ytterligere 1 055,61 km² av dets 3 076 km².I 1913 fikk Xinan fylke det nye navn Bao'an fylke, for å hindre forveksling med fylket Xin'an i provinsen Henan.Grunnleggelse av Shenzhen (1979). I mars 1979 ble Bao'an fylke omgjort til byen Shenzhen. I 1980 ble byen designert som «spesiell økonomisk sone».Byen står som arrangør av Universiaden 2011.


== Administrasjon ==
Den subprovinsielle by Shenzhen har jurisdiksjon over 8 distrikter (区 qū), hvorav to er nye utviklingsområder (新区).

Shenzhen Special Economic Zone består av  Luohu, Futian, Nanshan og Yantian, men Bao'an og Longgang er ikke med.


== Samferdsel ==


=== Lufthavn ===
Shenzhen Bao'an internasjonale lufthavn betjener byfylket.


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har også stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan og Huizhou.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 ender i Shenzhen. Den løper fra Beijing, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Kinas riksvei 205 har sluttpunkt i Shenzhen. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp i Shenzhen. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Shenzhen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 深圳 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Guilin

Guilin har også andre betydninger.Guilin (kinesisk: 桂林; pinyin: Guìlín, W.-G.: Kweilin, oversettelse: «Osmanthusskogen») er en kinesisk storby i den autonome region Guangxi i Sør-Kina ved Kinas kyst mot Sørkinahavet og grensen mot Vietnam. Befolkningen innen bygrensene anslås (2006) til 670 000, men hele storbyområdet har 1,34 millioner innbyggere. Byen var en gang hovedstaden i Guangxi. 
Guilin er et transportsenter med gode forbindelser til omverdenen med jernbane, elvetransport og landevei. Her produseres papirprodukter, tekstiler, kjemikalier og jordbruksutstyr. I området utvinnes det mineraler som tinn og wolfram. 
Guilin er kjent for sitt vakre landskap som ofte gjengis i kinesisk landskapsmaleri. Det er en rekke kjente buddhistiske templer i dette området. 
Under annen verdenskrig hadde amerikanerne en flybase her. 


== Administrative enheter ==

Byprefekturet Guilin har jurisdiksjon over 5 distrikter (区 qū), 10 fylker (县 xiàn) og 2 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).


== Historie ==
Området som i dag kalles Guilin nevnes i kilder fra så langt tilbake som Qin-dynastiets tid. Av militære grunner lot keiser Qin Shihuangdi bygge en kanal som knyttet Guilin til farbare elver som rant nord til Yangzifloden. Den 34 kilometer lange Lingqukanalen tok seg av stykket mellom elvene Xiang og Li.
Senest i 111 e.Kr. var det organisert en administrativ enhet i området; det hadde navnet Shi. 
Fra og med Song-dynastiet og langt inn i Qing-dynastiet var Guilin klart det kulturelle sentrum for Guangxi.
Etter at Ming-keiserdømmet ble styrtet av mandsjuenes invaderende styrker slo ming-pretendenten Zhu Youlang (朱由榔 – som kalte seg Yongli-keiseren 永曆) av det sørlige Ming-dynasti ned i Guilin. Men etter en tid måtte han flykte med sitt hoff til Burma. 
I 1914 opphørte Guilin som provinshovedstad, og ble avløst i så henseende av Nanning.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 321 går gjennom området. Den fører fra Guangzhou via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.
Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i provinsen Hunan, via Guilin og Nanning i Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Guilin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 桂林 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Guilin lokalregjering
Guilin lokalwiki
Yueyang

Yueyang (kinesisk: 岳阳; pinyin: Yuèyáng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 5,27 millioner.
Byprefekturet ligger ved bredden av Dongtingsjøen. Ved byen ligger Yueyang kullkraftverk.


== Administrative enheter ==
Yueyang består av tre bydistrikter, to byfylker og fire fylker:

Bydistriktet Yueyanglou (岳阳楼区), 304 km², 550 000 innbyggere;
Bydistriktet Junshan (君山区), 623 km², 230 000 innbyggere;
Bydistriktet Yunxi (云溪区), 417 km², 160 000 innbyggere;
Byfylket Miluo (汨罗市), 1 670 km², 700 000 innbyggere;
Byfylket Linxiang (临湘市), 1 714 km², 480 000 innbyggere;
Fylket Yueyang (岳阳县), 2 905 km², 750 000 innbyggere;
Fylket Huarong (华容县), 1 610 km², 710 000 innbyggere;
Fylket Xiangyin (湘阴县), 1 535 km², 690 000 innbyggere;
Fylket Pingjiang (平江县), 4 118 km², 1,0 millioner innbyggere.


== Historie ==
Området hadde befolkning allerede mer enn 1000 år f.Kr. Det ble etablert i 210 e.Kr. som distriktet Hanchang, i de tre rikers tid.
Under Song-dynastiet (960–1279) ble Yueyang sterkt befestet. En ca. 6,5 km lang mur ble bygd rundt byen, som ble sete for den militære områdeforvaltningen, og dfet var på denne tiden at navnet Yueyang kom i bruk. Erobringen av byen under Taipingopprøret i 1852 var en viktig seier for opprørerne på deres fremrykning nordover log langs Yangzielven mot Nanjing.
Det var ved grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina i 1949 at Yueyang ble byprefektur.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Shaoguan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Xiangtan

Xiangtan er også et fylke i Hunan.Xiangtan (kinesisk: 湘潭; pinyin: Xiāngtán) er en by på prefekturnivå ved elven Xiangjiang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 2,83 millioner. 


== Administrative enheter ==
Xiangtan består av to bydistrikter, ett fylke og to byfylker:

Bydistriktet Yuetang (岳塘区), 206 km², 330 000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
Bydistriktet Yuhu (雨湖区), 74 km², 370 000 innbyggere;
Fylket Xiangtan (湘潭县), 2 513 km², 1,12 millioner innbyggere;
Byfylket Xiangxiang (湘乡市), 2 003 km², 890 000 innbyggere;
Byfylket Shaoshan (韶山市), 210 km², 100 000 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong), og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Shaoyang

Shaoyang er også et fylke i Hunan.Shaoyang (kinesisk: 邵阳; pinyin: Shàoyáng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2004) til 7,24 millioner. 
Byen er sete for Shaoyang-universitetet. I fylket ligger også Baoqing-Shaoyang kullkraftverk som skal bygges ut til hele 1.920 MW produksjonskapasitet.
Blant kjente borgere var historikeren og diplomaten Tsiang Tingfu, og den lærde mandarinen Wei Yuan fra den siste del av Qing-dynastiets tid.


== Administrative enheter ==
Shaoyang består av tre bydistrikter, ett byfylke, syv fylker og ett autonomt fylke:

Bydistriktet Shuangqing (双清区), 137 km², 250 000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
Bydistriktet Daxiang (大祥区), 215 km², 300 000 innbyggere;
Bydistriktet Beita (北塔区), 84 km², 80 000 innbyggere;
Byfylket Wugang (武冈市), 1 532 km², 740 000 innbyggere;
Fylket Shaodong (邵东县), 1 776 km², 1,18 millioner innbyggere;
Fylket Shaoyang (邵阳县), 1 997 km², 930 000 innbyggere;
Fylket Xinshao (新邵县), 1 763 km², 730 000 innbyggere;
Fylket Longhui (隆回县), 2 871 km², 1,08 millioner innbyggere;
Fylket Dongkou (洞口县), 2 184 km², 780 000 innbyggere;
Fylket Suining (绥宁县), 2 899 km², 340 000 innbyggere;
Fylket Xinning (新宁县), 2.751 km², 580.000 innbyggere;
Det autonome fylke Chengbu for miaofolket (城步苗族自治县), 2 620 km², 250 000 innbyggere.


== Shaoyang ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom prefekturet, både gjennom selve byen Shaoyang (bydistriktene) og gjennom fylkene Shaoyang og Xinshao. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Eksterne lenker ==
Shaoyang
Zhangjiajie

Zhangjiajie (kinesisk: 张家界; pinyin: Zhāngjiājiè) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 440 000, men hele prefekturet har 1,53 millioner innbyggere. 
Det vernede fjellområdet Wulingyuan ligger i byprefekturet. Det samme gjør Fengtan-demningen som er en 113 meter høy buedam i You-elva.


== Administrative enheter ==
Zhangjiajie består av to bydistrikter og to fylker:

Bydistriktet Yongding – 永定区 Yǒngdìng Qū ;
Bydistriktet Wulingyuan – 武陵源区 Wǔlíngyuán Qū ;
Fylket Cili – 慈利县 Cílì Xiàn ;
Fylket Sangzhi – 桑植县 Sāngzhí Xiàn.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zhangjiajie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 张家界 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Bykart
Presentasjon og film om Zhangjiajie
Fotos fra Zhangjiajie i Panoramio
Zhangjiajie