Det internasjonale fredsbyrå

Det internasjonale fredsbyrå (En: International Peace Bureau (IPB). Fr: Bureau international de la paix (BIP)) ble stiftet i 1891 i Bern og er et av verdens eldste fredsorganisasjoner. Det internasjonale fredsbyrå ble opprettet i forbindelse med den tredje internasjonale fredskongressen som ble holdt i 1891 i Roma. Foranledningen var et forslag fra den danske pasifisten Fredrik Bajer på den andre internasjonale fredskongressen i 1890, og Bayer ble organisasjonens første president. I 1907 overtok Henri La Fontaine dette vervet. 
Organisasjonen ble tildelt Nobels fredspris i 1910 for å opptre "som en kobling mellom fredssamfunnene". I 1913 ble Henri La Fontaine også tildelt prisen "[For sitt arbeid som] sjef for Det internasjonale fredsbyrået". Fra 2012 har elleve andre Nobels fredsprisvinnere vært medlemmer av IPB. I dag har IPB/BIP over 300 medlemsorganisasjoner fra flere enn 70 land. Hovedkvarteret ligger i Berlin. De også har kontorer i  Geneve og Barcelona. Fram til 2017 var hovedkvarteret i Genève. 
Deres hovedprogrammer er Global Campaign on Military Spending (GCOMS) og Disarmament for Development, som fokuserer på kjernefysiske og konvensjonelle våpen, samt biologiske våpen, landminer og håndvåpen.
IPB/BIP har rådgivende status ved FNs økonomiske og sosiale råd (ECOSOC) og knytter status til FNs avdeling for global kommunikasjon.


== Global Campaign on Military Spending ==
Global Campaign on Military Spending (GCOMS) er en permanent, global, helkampkampanje som ble opprettet i desember 2014 av IPB for å takle det verdensomspennende spørsmålet om overdreven militærutgifter.Målet med kampanjen er å presse verdens regjeringer til å investere penger i sektorene helse, utdanning, sysselsetting og klimaendringer i stedet for militære. Det krever også en årlig, minimum tildeling av 10% fra militærbudsjettene i alle stater. Til slutt går det inn for reduksjon av våpenproduksjon og internasjonal våpenhandel.Kampanjen organiserer den globale handlingsdagen for militære utgifter (GDAMS) for å bringe offentlig, media og politisk oppmerksomhet på kostnadene ved militære utgifter og behovet for å investere i nye prioriteringer.

GCOMS ledes fra det desentraliserte Barcelona, ​​Spanias kontor for IPB i koordinering med Center Delàs of Peace Studies. Mer enn 100 organisasjoner fra 35 land har meldt seg inn i kampanjen.


== Aktivitet for Atomnedrustning ==
IPB har vært i spissen for atomnedrustningsaktiviteter siden 1945, inkludert:

Ikkespredningsavtalen (NPT)
Prøvestansavtalen (CTBT)
World Court Project
Traktaten om forbud mot kjernevåpen (TPNW)For øyeblikket kampanjer IPB for å oppmuntre til signering og ratifisering av TPNW slik at den kan tre i kraft.


== Seán MacBride Peace Prize ==
Seán MacBride's fredspris ble opprettet i 1992 og deles ut av Det internasjonale fredsbyrået til personer eller organisasjoner som "har gjort enestående arbeid for fred, nedrustning og / eller menneskerettigheter."  Den er oppkalt etter Seán MacBride, en vinner av Nobels fredspris som var formann for IPB fra 1968–74 og president fra 1974 til 1985.


=== Mottakere ===
Følgende er mottakere av Seán MacBride fredspris siden oppstarten i 1992:


== Ledelse ==

På deres Triennial Assembly som ble holdt i London 19. oktober 2019, ble en ny gruppe IPB-tjenestemenn valgt.


=== President ===


=== Kasserer ===


=== Visepresidenter ===
Visepresidentene varaer for presidenten når det er nødvendig. 


=== Styremedlemmer ===


=== Ansatte ===


== Nobels fredspriser ==

IPBs arbeid ble belønnet av Nobels fredspris i 1910, som også er tildelt noen av medlemmene deres:
1901: Frédéric Passy (Frankrike), IPB-rådsmedlem
1902: Élie Ducommun og Albert Gobat (Sveits), første æresekretær for IPB.
1905: Bertha von Suttner (Østerrike), skribent og æres visepresident for IPB.
1907: Ernesto Moneta (Italia), IPB-rådsmedlem.
1908: Fredrik Bajer (Danmark), ærespresident for IPB.
1910: Det internasjonale fredsbyrået.
1911: Alfred Fried (Østerrike), IPB-rådsmedlem.
1913: Henri La Fontaine (Belgia), president for IPB.
1927: Ludwig Quidde (Tyskland), IPB-rådsmedlem.
1959: Philip Noel-Baker (Storbritannia), IPB-visepresident.
1962: Linus Pauling (USA), IPB-visepresident.
1974: Seán MacBride (Irland), IPB-styreleder og president.
1982: Alva Myrdal (Sverige), IPB-visepresident.


== Presidenter ==
IPB har et medpresident-system som sikrer en kjønnsbalanse blant lederskap. Hver president kan for tiden tjene inntil to valgperioder på tre år.
Henri La Fontaine - 1907–1943
Ernst Wolf - 1963–1974
Seán MacBride - 1974–1985
Bruce Kent - 1985–1992
Maj Britt Theorin - 1992–2000
Cora Weiss - 2000–2006
Tomas Magnusson - 2006-2013
Ingeborg Breines - 2009–2016
Reiner Braun - 2013–2019
Lisa Clark - 2016 – dd
Philip Jennings - 2019 – dd


== Se også ==
The Castle of Peace / Society of Peace
Fredrik Bajer
Élie Ducommun
Charles Albert Gobat
Henri La Fontaine
Bertha von Suttner
List of anti-war organizations
List of peace activists


== Referanser ==