Whitesnake

Whitesnake er et britisk hardrockband som ble dannet av tidligere Deep Purple-vokalist David Coverdale i 1978. Etter at Deep Purple ble oppløst i 1976 spilte Coverdale inn to soloalbum, White Snake og Northwinds. Bandet som var med Coverdale på disse albumene ble kalt The Whitesnake Band etter debutalbumet, og navnet ble formalisert til Whitesnake.
Bandets besetning har variert kraftig opp gjennom årene, og bandets medlemmer har inkludert Jon Lord og Ian Paice fra Deep Purple, samt Dave Dowle, Bernie Marsden, Neil Murray, Micky Moody, Mel Galley, Adrian Vandenberg, John Sykes, Vivian Campbell, Steve Vai og Cozy Powell.


== Karriere ==


=== Bluesrock, 1978–1983 ===
Whitesnake ble til under forutsetning av at David Coverdale skulle ha kontroll over bandets musikkstil, etter at Deep Purple hadde endt opp i et funk-rot som ingen ville være med på lengre. Coverdale ville tilbake til bluesrocken som hadde vært basisen for Deep Purple på hans første album med bandet, Burn fra 1974. 
Coverdale selv karakteriserte bandets musikkstil som «progressiv R&B», og de fikk straks et publikum i Storbritannia og Europa. Bandets første utgivelse, EPen Snakebite inneholdt hiten «Ain't No Love In the Heart of the City», og snart kom debutalbumet Trouble. Både kritikere og platekjøpere likte hva de hørte, selv om enkelte ikke kunne la være å sammenligne det med Deep Purple.
I 1979 utga de albumet Lovehunter som var like rotfestet i bluesrocken som forgjengeren.Før innspillingen av albumet Ready an' Willing i 1980 kom de tidligere kollegaene fra Deep Purple, trommeslager Ian Paice og keyboardist Jon Lord med i bandet. Interessen ble naturlig nok stor, og nå ble Whitesnake en av de store attraksjonene på konserter og festivaler rundt om i Storbritannia og Europa, men foreløpig var det ingen særlig interesse for bandet i USA.  
Albumet Ready an' Willing inneholdt kjempehiten «Fool for Your Loving», og i 1980 utga bandet også et konsertalbum som på mange måter ble definerende for den tidlige utgaven av bandet. Live...In the Heart of the City gikk helt til femteplass på album-lista i Storbritannia. Bandet var også hovedattraksjonen på den store rock-festivalen i Reading i 1980.
Det neste albumet, Come an' Get It kom ut i april 1981 og gikk raskt oppover listene. En andreplass på albumlista i Storbritannia bekreftet bandets popularitet. På denne tiden ble Coverdales datter syk, og Whitesnake ble lagt på is for en periode. Da Coverdale var klar for å spille igjen, skiftet han ut nesten hele bandet. 
Bare Lord og Coverdale var tilbake, mens Cozy Powell tok over trommene etter Ian Paice. Saints & Sinners het albumet som ble utgitt i 1982, og som inneholdt hit-singelen «Here I Go Again», som senere skulle bli en kjempehit verden over i ny heavy metal-versjon.
Whitesnake turnerte Storbritannia og Europa fra november 1982 til august 1983 med stor suksess, men nå ville Coverdale prøve lykken i USA for alvor.


=== Heavy og Glam, 1984–1990 ===
Første forsøk på å overvinne publikum på den andre siden av Atlanterhavet var albumet Slide It In fra 1984. Det virket som om all konsentrasjon var rettet mot et gjennombrudd i «Statene», og interessen var dalende på hjemmefronten. Etter to år med innspillinger og markedsbearbeiding hadde Coverdale samlet nye musikere for å gjøre det store fremstøtet. Heavy metal og glam metal var blitt «mote-musikken» i USA fra midten av 1980-tallet, og Whitesnake sto nå klare for erobringen av det amerikanske kontinentet.
Etter flere år med stor suksess i Europa var det albumet 1987 som markerte bandets gjennombrudd i USA i nettopp 1987. Det solgte over åtte millioner eksemplarer, og singelene «Is This Love» og «Here I Go Again» (i ny versjon), toppet hitlistene rundt om i verden. Whitesnake ble nå karakterisert som glam rock og heavy metal, og denne musikkstilen var også et markant brudd med det «gamle» Whitesnake. 
Da oppfølgeren Slip of the Tongue kom i 1989 bestod besetningen blant andre av gitarlegenden Steve Vai. Likevel klarte ikke albumet å følge opp suksessen fra forgjengeren, og etter dette ble bandet oppløst for en periode. 


=== 1997– ===
Et nytt album, Restless Heart, ble utgitt først i 1997. Dette var egentlig et David Coverdale-soloalbum som ble utgitt under navnet David Coverdale & Whitesnake.
I 2003 gjenoppsto Whitesnake i anledning bandets 25-årsjubileum. Coverdale fikk med seg Doug Aldrich (gitar), Reb Beach (gitar), Marco Mendoza (bass), Tommy Aldridge (trommer) og Timothy Drury (keyboard). Denne besetningen holdt seg helt til 2005, da Mendoza forlot bandet, og ble erstattet av Uriah Duffy. 
De siste årene har bandet konsentrert seg om live-spilling og i februar 2006 kom Live....In the Still of the Night ut på DVD. Denne konserten ble filmet 20. oktober 2004 i legendariske Hammersmith Odeon (nå Hammersmith Apollo) i London, og låtutvalget tar for seg hele bandets karriere.
I 2008 kom studioalbumet Good to Be Bad, som fikk god kritikk og var etterlengtet av fansen som hadde fryktet at det ikke ville komme flere studioalbum fra bandet. Bandets neste studioalbum, Forevermore, ble gitt ut i 2011 på Frontiers Records. I 2015 kom albumet The Purple Album som inneholder nye versjoner av utvalgte låter fra Coverdales tre album som vokalist i Deep Purple, Burn (1974), Stormbringer (1974) og Come Taste the Band (1975).


== Medlemmer ==
David Coverdale – vokal
Joel Hoekstra – gitar
Reb Beach – gitar
Michael Devin – bass
Tommy Aldridge – trommer
Michele Luppi – keyboard


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
1978 Snakebite
1978 Trouble
1979 Lovehunter
1980 Ready an' Willing
1981 Come an' Get It
1982 Saints & Sinners
1984 Slide It In
1987 1987
1989 Slip of the Tongue
1997 Restless Heart
2008 Good to Be Bad
2011 Forevermore
2015 The Purple Album


=== Konsertalbum ===
1980 Live at Hammersmith (opprinnelig kun i Japan)
1980 Live...In the Heart of the City
1998 Starkers in Tokyo
2006 Live: In the Shadow of the Blues
2011 Live at Donington 1990
2013 Made in Japan
2013 Made in Britain/The World Record


=== Samlealbum ===
1994 Whitesnake's Greatest Hits
2000 20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Whitesnake
2000 Best Ballads
2002 Here I Go Again: The Whitesnake Collection
2003 Best of Whitesnake
2003 The Silver Anniversary Collection
2004 The Early Years
2006 The Definitive Collection
2006 Gold: Whitesnake
2008 30th Anniversary Collection


=== VHS og DVD ===
1983 Whitesnake Commandos (VHS)
1987 Trilogy (VHS)
1988 Trilogy (+ Bonus Track) (VHS)
1998 Starkers in Tokyo (VHS og DVD)
2006 Live...In the Still of the Night (DVD)
2011 Live at Donington 1990 (DVD)


== Se også ==
The Snakes
The Company of Snakes


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Whitesnake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Whitesnake på Internet Movie Database 
(en) Whitesnake på Apple Music 
(en) Whitesnake på Discogs 
(en) Whitesnake på MusicBrainz 
(en) Whitesnake på SoundCloud 
(en) Whitesnake på Spotify 
(en) Whitesnake på Songkick 
(en) Whitesnake på Last.fm 
(en) Whitesnake på Genius — sangtekster 
(en) Whitesnake på AllMusic 
Whitesnake på Twitter 
Whitesnake på Twitter 
Whitesnake på Facebook 
Whitesnake på Instagram 
Whitesnake på YouTube 
Whitesnake på Myspace