Den afghanske grunnlovskommisjonen

Den afghanske grunnlovskommisjonen ble etablert 5. oktober 2002 som krevet av Bonn-avtalen som stipulerte at en ny afghansk grunnlov skulle godkjennes av et loya jirga. Loya jirgaen skulle kalles sammen innen 18 måneder etter opprettelsen av den afghanske overgangsautoriteten, som ble etablert i juni 2002. Etter noe forsinkelse ble den foreslåtte grunnloven gitt til president Hamid Karzai 3. november 2003. Et loya jirga begynte 14. desember 2003 (fire dager etter skjema) i Kabul og grunnloven ble godkjent 4. januar 2004.


== Kommisjonen sammensetning ==
Den opprinnelige komitéen bestod av ni medlemmer og startet arbeidet 5. oktober 2002. Etter at arbeidet var ferdig (selv om et utkast ikke ble offentliggjort) ble kommisjonen skiftet ut 7. mai 2003 av en 35 medlemmer stor gjennomgangskomíté, henvist til som grunnlovskommisjonen. De 35 medlemmene ble alle oppnevnt av president Karzai. Syv av medlemmene var kvinner.
Kommisjonen satte opp åtte regionale kontor i Jalalabad, Herat, Kandahar, Kunduz, Kabul, Gardez, Mazar-e Sharif og Bamiyan i tillegg til i de pakistanske byene Peshawar og Quetta og i de Iranske byene Teheran og Mashhad.
Prosessen ble fulgt av FNs Assistans Oppdrag i Afghanistan og ble betalt av FNs Utviklingsprogram.


== Konsultasjonsprosessen ==
Konsultasjoner med den afghanske offentligheten begynte 10. juni 2003. Undergrupper av kommisjonen fra Kabul og regionale kontor foretok turer gjennom Afghanistan, Pakistan og Iran. Afghanske flyktninger i USA ble også konsultert. Kommisjonen distribuerte plakater og flygeblad, samt en månedlig avis. Annonseringer i radio og tv ble også foretatt.


== Utsettelse og endelig offentliggjøring ==
Det innledende målet for kommisjonen var å presentere utkastet til grunnlov innen 1. september 2003, men i august ba kommisjonens medlemmer om en to måneders utsettelse for å få mer tid til å samle reaksjoner. 28. august annonserte Wardak at loya jirga var utsatt til 10. desember. Kommisjonen ønsket mer tid til å konsultere med afghanerne. Farooq Wardak, lederen av kommisjonens sekretariat, sa at utsettelsen ville gi afghaneerne mer tid til å bestemme om de ønsket en republikk, et palamentarisk system eller vende tilbake til monarki. Andre saker, sa han, inkluderte graden av desentralisering i Kabul og islams rolle. Han sa videre at 100 000 spørreskjema fra alle provinsene i Afghanistan var ferdige og sent til kommisjonen.
Kommisjonen presenterte forslaget til grunnlov 3. november 2003. President Karzai, tidligere kong Zahir Shah og FNs spesialutsending Lakhdar Brahimi deltok på seremonien
Utkastet ble distribuert ut til provinsenes guvernører og Wuluswals for distribusjon til politiske ledere. Det ble også vidt utdelt via sekretariatets regionale kontor til distriktenes representanter og til media, inkludert magasinene Kellid og Morsal.


== Motstand mot den foreslåtte grunnloven ==
Bacha Khan Zadran, en pashto krigsherre i Paktia kritiserte den foreslåtte grunnloven for å avskaffe det arvelige monarkiet.
Mahbuba Hoquqmal, den afghanske ministeren for kvinners saker, sa at grunnloven ikke ga beskyttelse for kvinners eiendomsrett, ikke hindret tvangsekteskap og ikke ga bedre garantier for lik behandling av domstolene.
Medlemmer av usbekske, turkmenske og baluchi-stammer sa at den foreslåtte grunnloven fremmedgjorde deres kulturer. For eksempel ville pashto og dari bli de to offisielle språkene, og «Soroud-e melli» (nasjonalsangen) ville bli sunget på pashto, selv om det blir «Meli soroud».Andre saker som ble løftet frem av noen loya jirga-delegater inkluderte hvorvidt den tidligere kong Zahir Shah skulle beholde tittelen «nasjonens far», om Afghanistan skulle ha en fri markedsøkonomi og om høyere utdanning skulle være gratis.


== Merknader ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  – "Den islamske overgangsstat av den afghanske grunnlovskommisjonen."
[1] – Kopi av grunnlovsutkastet.
FNs Assistans Oppdrag i Afghanistans webside – inkluderer dokument om grunnlovsprosessen.
UNHCR dokument PDF original inneholder detaljer om kommisjonens arbeid og den første offentlige mening, delt inn etter regioner.