Friedenspreis des Deutschen Buchhandels

Friedenspreis des Deutschen Buchhandels (norsk: de tyske bokhandleres fredspris) utdeles årlig av Börsenverein des Deutschen Buchhandels, under bokmessen i Frankfurt. Prisen tildeles personer som har fremmet fredstanken gjennom litterær, vitenskapelig og kunstnerisk virksomhet.  Prisutdelingen foregår i Paulskirche i Frankfurt am Main. Forbundspresidenten og andre fremstående personer er ofte til stede ved tildelingen som overføres på fjernsyn. Den første tildelingen (til Max Tau i 1950) ble overført direkte på radio, noe som var svært uvanlig. Prisen er en av de mest prestisjetunge i Tyskland.


== Historie ==
Forfatteren Hans Schwarz klarte i 1949 å overbevise en gruppe tyske forleggere og bokhandlere om at de burde grunnlegge en stiftelse med formålet å utdele en fredspris. Prisen skulle først utdeles til Max Tau og deretter til andre humanister og forfattere. Grunnleggerne ønsket å bringe Tyskland ut av den kulturelle isolasjon og dessuten å bringe det humanistiske tankegods tilbake inn i det tyske samfunnet. 
I statuttene til stiftelsen formulerte de følgende: 
Stiftelsen skal tjene freden, menneskeligheten og forståelse mellom folkene. Dette skjer ved utdeling av en fredspris til en person som gjennom sine handlinger på en fremragende måte og innenfor områdene, litteratur, vitenskap og kunst, har bidratt til virkeliggjøringen av fredstanken. Prisvinneren skal velges uten hensyn til nasjonalitet, rase eller bekjennelse.


== Prisvinnere ==


=== Fra 2010 ===

2022 – Serhij Zjadan
2021 – Tsitsi Dangarembga
2020 – Amartya Sen
2019 – Sebastião Salgado (tale ved Wim Wenders)
2018 – Aleida Assmann og Jan Assmann
2017 – Margaret Atwood
2016 – Carolin Emcke (tale ved Seyla Benhabib)
2015 – Navid Kermani
2014 – Jaron Lanier (tale ved Martin Schulz)
2013 – Svetlana Aleksandrovna Aleksievitsj (tale ved Karl Schlögel)
2012 – Liao Yiwu
2011 – Boualem Sansal
2010 – David Grossman (tale ved Joachim Gauck)


=== 2000 til 2009 ===

2009 – Claudio Magris (tale ved Karl Schlögel)
2008 – Anselm Kiefer
2007 – Saul Friedländer (tale ved Wolfgang Frühwald)
2006 – Wolf Lepenies
2005 – Orhan Pamuk
2004 – Péter Esterházy (tale ved Michael Naumann)
2003 – Susan Sontag
2002 – Chinua Achebe
2001 – Jürgen Habermas
2000 – Assia Djebar


=== 1990 til 1999 ===

1999 – Fritz Stern
1998 – Martin Walser
1997 – Yasar Kemal (tale ved Günther Grass)
1996 – Mario Vargas Llosa (tale ved Jorge Semprún)
1995 – Annemarie Schimmel
1994 – Jorge Semprún
1993 – Friedrich Schorlemmer
1992 – Amos Oz (tale ved Siegfried Lenz)
1991 – György Konrád (tale ved Jorge Semprún)
1990 – Karl Dedecius


=== 1980 til 1989 ===
1989 – Václav Havel
1988 – Siegfried Lenz
1987 – Hans Jonas
1986 – Władysław Bartoszewski
1985 – Teddy Kollek
1984 – Octavio Paz
1983 – Manès Sperber
1982 – George F. Kennan
1981 – Lew Kopelew
1980 – Ernesto Cardenal


=== 1970 til 1979 ===
1979 – Yehudi Menuhin
1978 – Astrid Lindgren
1977 – Leszek Kolakowski
1976 – Max Frisch
1975 – Alfred Grosser
1974 – Frère Roger, prior av Taizé
1973 – Club of Rome
1972 – Janusz Korczak (posthumt)
1971 – Marion Gräfin Dönhoff
1970 – Alva Myrdal og Gunnar Myrdal (sammen)


=== 1960 til 1969 ===

1969 – Alexander Mitscherlich
1968 – Léopold Sédar Senghor
1967 – Ernst Bloch
1966 – Augustin Bea og Willem Visser 't Hooft (sammen)
1965 – Nelly Sachs
1964 – Gabriel Marcel
1963 – Carl Friedrich von Weizsäcker
1962 – Paul Tillich
1961 – Sarvepalli Radhakrishnan
1960 – Victor Gollancz


=== 1950 til 1959 ===
1959 – Theodor Heuss
1958 – Karl Jaspers
1957 – Thornton Wilder
1956 – Reinhold Schneider
1955 – Hermann Hesse
1954 – Carl Jacob Burckhardt
1953 – Martin Buber
1952 – Romano Guardini
1951 – Albert Schweitzer
1950 – Max Tau (tale ved Adolf Grimme)


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) (en) Fredsprisens hjemmeside Arkivert 16. oktober 2011 hos Wayback Machine.