Marjorie Bruce

Marjorie Bruce (født ca. desember 1296, død 1316 eller 1317) var den eldste datteren til kong Robert I av Skottland, og det eneste barnet til hans første kone Isabella av Mar. Marjories besteforeldre var Robert de Brus, 6. lord av Annandale og Marjorie av Carrick, 3. grevinne av Carrick. Marjorie ble gift med Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland, noe som ble begynnelsen på Huset Stewart, senere skrevet på fransk vis som Stuart. Hennes sønn, Robert II, ble den første Stewart-monarken av Skottland.


== Tidlig liv ==
Marjories mor, Isabella, var en adelskvinne fra klanen/stammen eller familien Mar på det skotske lavlandet. Marjorie ble oppkalt etter farens mor, Marjorie, grevinne av Carrick. Rett etter fødselen av Marjorie, i en alder av 19, døde Isabella. Marjories far var på den tiden jarlen av Carrick.
I henhold til en legendarisk fortelling var Marjories foreldre svært forelsket, og Robert Bruce giftet seg ikke igjen før i 1302, seks år etter sin første hustrus død, da til en hoffkvinne ved navn Elizabeth de Burgh. Den 27. mars 1306 ble hennes far kronet til skottenes konge ved Scone i Perthshire, og Marjorie, da ti år gammel, ble en prinsesse av Skottland. Kroningen skjedde under den skotske uavhengighetskrigen i opposisjon til kong Edvard I av England.


== Fengsling ==
I juni 1306, tre måneder etter kroningen, ble faren hennes beseiret i slaget ved Methven. Han sendte sin kone, to søstre og Marjorie nordover sammen med sin støttespiller Isabella MacDuff, grevinne av Buchan, og jarlen av Atholl. De søkte mot Orknøyene og derfra å forsøke tilflukt og beskyttelse i Norge hos Bruces søster Isabella, gift med kong Eirik II Magnusson. Før de kom så langt ble de tatt til fange ved Tain på sørkysten av Dornoch Firth av Uilleam II, jarl av Ross, en støttespiller av John Balliol og fiende av Bruce-familien. Han overleverte dem til engelskmennene.Edvard I tok hard hevn. Robert Bruces brødre Neil, Christopher og John ble hengt, trukket og kvartert, jarlen av Atholl og Simon Fraser ble fraktet til London for å bli henrettet. Kvinnene ble holdt som gisler, men ikke ustraffet. Edvard I av England sendte gislene sine til forskjellige steder i England. Marjorie ble sendt til klosteret i Watton i Yorkshire. Tanten hennes, Christina Bruce, ble sendt til et annet kloster. Elizabeth de Burgh ble satt i husarrest på en herregård i Yorkshire. Elizabeth de Burghs straff var lettere enn de andre. Dette skyldes det faktum at Edvard I trengte støtte fra faren hennes, den mektige jarlen av Ulster. Marjories tante, Mary Bruce, og grevinnen av Buchan ble fengslet utendørs i bur, utsatt for offentlig visning, på henholdsvis Roxburgh Castle og Berwick Castle.I de neste fire årene måtte Elizabeth, Christina, Mary og Isabella fengsling i isolasjon. De to sistnevnte opplevde daglig offentlig ydmykelse. Et bur ble også bygget for Marjorie, som var rundt 12 år gammel, ved Tower of London, men Edward I revurderte. Han sendte henne i stedet til Gilbertine-klosteret i Watton. Christopher Seton, Christinas ektemann, ble henrettet.
Edvard I døde 7. juli 1307. Han ble etterfulgt av sønnen Edvard II, som senere holdt Marjorie fanget i et kloster i omtrent syv år til. Hun ble løslatt i oktober 1314, utvekslet mot Humphrey de Bohun, 4. jarl av Hereford, tatt til fange etter slaget ved Bannockburn.


== Ekteskap og død ==

Da Elizabeth de Burgh og Marjorie til sist ble satt fri fra deres lange fangeopphold i England i oktober 1314, ble Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland, sendt avsted for å motta dem ved den engelsk-skotske grensen og føre dem trygt tilbake det skotske hoffet. Han ble senere gift med Marjorie. Hennes medgift omfattet baroniet Bathgate i West LothianDen tradisjonelle historien er at to år senere, den 2. mars 1316, var Marjorie ridende i Gallowhill, Paisley, Renfrewshire mens hun var høygravid. Hesten hennes ble plutselig skremt og kastet henne i bakken. Hun gikk inn i for tidlig fødsel og barnet hennes, Robert II av Skottland, ble født. Marjorie døde like etterpå i en alder av rundt 20 år, i likhet med moren, som var omtrent på samme alder da hun døde i eller rett etter å ha født. Det er imidlertid ikke helt klart at denne tradisjonelle historien er riktig; noen beretninger indikerer at hun kan ha overlevd fram til 1317. Hun kan fortsatt ha omkommet i en rideulykke, men dette kan ha funnet sted etter sønnens fødsel. Faktisk oppgir en kilde at hun døde i oktober 1317, etter å ha falt fra en hest, under en andre graviditet.I veikrysset mellom Renfrew Road og Dundonald Road i Paisley, markerer en varde det sted som er kalt «the Knock», i nærheten av der Marjorie angivelig falt fra hesten sin. Bruce Road og Marjorie Drive er navngitt til hennes ære. Hun blir gravlagt i Paisley Abbey.
Sønnen hennes etterfulgte sin barnløse onkel David II av Skottland i 1371 som kong Robert II. Hennes etterkommere inkluderer Huset Stewart (nå skrevet som Stuart) og alle deres etterfølgere på tronen i Skottland, England og Storbritannia.


== Marjorie i fiksjonen ==
Den unge voksenromanen Girl in a Cage (2004), av Jane Yolen og Robert J. Harris, har Marjorie Bruce som hovedperson. I den er Marjorie fengslet i et bur. Selv om det er et forord som sier at det er fiktivt, ligger rammehistorien nær opp til faktisk historie.Den historiske fiksjonsromanen Spirit of Fire: The Tale of Marjorie Bruce (2016), av den unge forfatteren Emmerson Brand, har Marjorie Bruce som hovedperson.I den historiske actiondramafilmen Outlaw King (2018) er Marjorie omtalt som en mindre dramatisk figur under den skotske uavhengighetskrigen.


== Minnemarkering ==
Det opprinnelige stedet til festningen Bathgate Castle, som var en del av medgiften hennes, kan nå bli funnet på eiendommen til Bathgate Golf Club. Området er beskyttet av Historic Environment Scotland og klubben er utestengt fra å utføre noe gravearbeid på stedet uten forhåndstillatelse.Hvert år den første lørdagen i juni feirer byen Bathgate ekteskapet til Marjorie og Walter i en årlige historiske konkurranse, like før byens Bathgate Procession and Community Festival (tidligere Bathgate Procession og John Newland Festival). Lokale skolebarn får rollene som Marjorie, Walter og andre medlemmer ved hoffet. Etter konkurransen blir alle med på prosesjonen til hest sammen med den som framstiller Robert Bruce.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, William (1995): The Scottish nation : or, The surnames, families, literature, honours, and biographical history of the people of Scotland. Heritage Books. ISBN 978-0788402456. OCLC 33233987
Barrow, Geoffrey W.S. (1988): Robert Bruce and the Community of the Realm of Scotland. Edinburgh University Press. doi:10.3366/edinburgh/9780748620227.001.0001. ISBN 9780748620227.
Boardman, Stephen (2007): Early Stewart Kings, Robert II and Robert III, John Donald Short Run Press, ISBN: 9781904607687
Magnusson, Magnus (2000): Scotland, The Story of a Nation, HarperCollins/Grove Press
Oram, Richard (2011): The Kings & Queens of Scotland. The History Press. ISBN 075243814X.
Penman, Michael (2014): Robert the Bruce: King of the Scots, Yale University Press, 1. utg.
Scott McNair, Ronald (1982): Robert the Bruce, Basic Books
Stewart, James King (1901): The Story of the Stewarts. Edinburgh: George Stewart & Co
Traquair, Peter (1998): Freedom's sword. Niwot, Colo.: Roberts Rinehart Publishers. ISBN 978-1570982477. OCLC 40072790
Way, George & Squire, Romily (1994): Collins Scottish Clan & Family Encyclopedia. (Foreword by The Rt Hon. The Earl of Elgin KT, Convenor, The Standing Council of Scottish Chiefs)


== Eksterne lenker ==
Bannockburn (National Trust for Scotland) artikkel med noe informasjon om Marjorie Bruce.
Bathgate Castle and Old Hall Knowe