jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bokkunstprisen

Bokkunstprisen er en norsk ærespris som blir tildelt en person, et forlag eller en virksomhet som har gjort en betydelig innsats over et lengre tidsrom for å fremme god bokkunst ved å formgi, illustrere, produsere eller utgi kvalitetsbøker.Jury for bokkunstprisen er styret i Grafill, en organisasjon for grafiske designere og illustratører. Prisen deles ut under arrangementet Årets vakreste Bøker i Oslo hver vår. Prisen kalles Bokfinken og er en bronseskulptur av Iben Sandemose. Prismottakerne er fra 2019 æresmedlemmer av Grafill.


== Prisvinnere ==
1957: Reidar Johan Berle, tegner og grafiker
1959: Chrix Dahl, tegner, grafiker og maler
1960: Hans Gerhard Sørensen, tegner og grafiker
1962: Roy Gulbrandsen
1963: Thorbjørn Egner, forfatter og tegner
1966: Leif Frimann Anisdahl, grafisk designer
1967: Ørnulf Ranheimsæter, grafiker og tegner
1968: Fredrik Matheson, tegner, grafiker og typograf
1969: Hermann Bongard, tegner og designer
1971: Kirstes Boktrykkeri
1973: Håkon Stenstadvold
1976: Bjørg Omholt, designer og billedkunstner
1980: Odd Borgersen
1983: Gunnar Lileng, designer
1985: Junn Paasche-Aasen, grafisk designer
1987: Finn Graff, avistegner og Bjørn Roggenbihl
1989: Peter Haars, grafisk formgiver
1990: Kristian Ystehede, grafisk formgiver og designsjef i Aschehoug forlag
1993: De norske Bokklubbene
1994: Det norske samlaget
1995: Redaksjonen av Gyldendals bokverk Hugin og Munin (illustratøren Hilde Kramer og redaktørene Lars Røtterud, Marianne Koch Knudsen og Sirikit Lockert)
1998: Knut Giæver, tidligere direktør for Bokklubbene og Egil Haraldsen, grafisk designer
1999: Hans Normann Dahl, illustratør
2000: Aud Gloppen, grafisk designer
2001: Harald Nordberg, illustratør
2002: Jesper Egemar, grafisk designer
2003: Fam Ekman, illustratør
2004: Thore Hansen, illustratør
2005: Terese Moe Leiner, grafisk designer
2006: Akin Düzakin, illustratør
2007: Morten Berner, prosjektleder i Grafill, for hans innsats for å styrke fagene og utgivelser av kvalitetsbøker
2008: Iben Sandemose, billedkunstner, tegner, illustratør og forfatter
2009: Stian Hole, grafisk designer, illustratør og barnebokforfatter
2010: Svein Nyhus, illustratør og barnebokforfatter
2011: Øyvind Torseter, illustratør og barnebokforfatter
2012: Tronsmo, uavhengig bokhandel i Oslo
2013: Per Dybvig, illustratør og tegner
2014: Anna Fiske, illustratør og forfatter
2015: Aslak Gurholt Rønsen, grafisk designer og illustratør
2016: Espen Holtestaul, tegneserieredaktør
2017: Guttorm Guttormsgaard, tegner og grafiker
2018: Steffen Kverneland, tegneserieskaper
2019: Torpedo, bokhandel og forlag
2020: Vivian Zahl Olsen, illustratør


== Se også ==
Årets vakreste Bøker


== Referanser ==
Gråhø (Lesja)

Gråhø eller Store Gråhø er det høyeste fjellet i Reinheimen. Det har en høyde på 2 014 meter over havet. En del kaller fjellet for «2014» siden det er navnløst på det mest brukte kartet, men lokalt blir fjellet kalt Løyfthøe (kommer av Nørdre og Søre Løyftet som er gamle ferdselsveier opp fra Lordalen). Likevel har fjellet fått navnet Gråhøe på noen offisielle kart, og denne navneformen blir brukt både av Turistforeningen og NVE. Gråhø ligger i Lesja kommune i Innlandet. Dette fjellet er også Norges mest isolerte 2 000-meterstopp, man må faktisk flere mil unna for å finne de neste fjellmassivene som når opp over 2 000-meters høyde.
Navnet Gråhø brukes også om toppen 2 kilometer lenger vest, 1 945 moh.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Norgeskart». Kartverket. Besøkt 1. januar 2016.
Tafjordfjellene

Tafjordfjellene er et fjellområde i Møre og Romsdal (kommunene Stranda, Rauma og Fjord) og Innlandet (Skjåk kommune). De to høyeste fjellene er Puttegga (1999 moh.) og Karitinden (1982 moh.). Navnet kommer av Tafjord ved den innerste fjordarmen (Tafjorden) som går innover mot fjellområdet. Ålesund-Sunnmøre Turistforening har hytter og vedlikeholder løyper i området. Den største hytten ligger i Reindalen. Området avgrenses i vest fylkesvei 63, i sør av Ottadalen (riksvei 15) og i nord av Romsdalen og Langfjelldalen. Mot sørøst overlapper området dels med Reinheimen nasjonalpark.

Tafjord Kraft utnytter fallhøyder og nedbørsfelt til kraftproduksjon. En rekke vann er regulert til magasin og lange tunneler fører vannet frem til kraftstasjonene.

På Pyttbua skulde vi være bare en ½ time, men måtte være der i flere timer, kunde ikke løsrive oss fra scenariet. Det er jo herlig å komme op i den rolige og majestetiske natur og slippe bort fra alle spørsmål om valuta, diskontoog alt det der. På Reindalsseter befant vi oss i omgivelser av rent fantastisk skjønhet. Den følgende dag drog vi ned til Tafjord. Et storslagent syn. Gang på gang må vi stanse for å nyte billedet av det vi som vi skal forlate, og stadig dukker nye naturens overraskelser frem for blikket. En rundtur i Sunnmøres fjellverden fyller en med uutslettlig inntrykk av den største skjønhet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turforslag til Tafjordfjella på DNT og NRKs nettsted ut.no
Foreningen !les

Foreningen !les er en ideell medlemsorganisasjon som har til hensikt å spre leselyst blant blant barn og unge. Foreningen ble etablert i 1997 og har 39 medlemsorganisasjoner fra norsk bibliotek og litteraturbransje. 
Foreningen mottar prosjektstøtte fra blant annet Nasjonalbiblioteket og Utdanningsdirektoratet. Foreningen står blant annet bak litteraturprisene Ungdommens kritikerpris, Uprisen og Bokslukerprisen, prosjektene tXt, Rein tekst og Tid for ti, sakprosamagasinet Faktafyk, Lesekiosk og Bokstart. 
I 2017 fikk Foreningen !les bokbransjens hederspris, Gullegget. Foreningen !les har vært nominert til verdens største barnelitteraturpris, Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne (ALMA), seks ganger, sist i 2022. Foreningen !les mottok LNU-prisen fra Landslaget for norskundervisning for 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Bokstart
Flåm

Flåm er en bygd i Aurland kommune i Vestland fylke. Flåm ligger innerst i Aurlandsfjorden.
Flåm har ca 400 innbyggere, og består for det meste av spredt trehusbebyggelse. Gjennom Flåmsdalen renner Flåmselvi, som stammer fra Omnsbreen nord for Hardangerjøkulen.
Forfatteren Per Sivle ble født på Flåm på en gård nær Flåm kirke. Der står minnesmerke over Sivle.


== Næringsvirksomhet ==

Flåm mottok i 2016 240.000 cruisepassasjerer på dagsbesøk, noe som gjør stedet til en av Norges største cruisehavner. Noen av verdens største cruiseskip har vært i Flåm, så som «Queen Mary 2» og «Independence of The Seas».I 2017 ble meldt at 1,4 millioner turister er innom Flåm i løpet av et år, 90 % av disse er utenlandske og 40 % fra Asia. I 2017 kom det over 250 000 besøkende med cruiseskip. For 2018 er det meldt om 153 anløp av cruiseskip med minst like mange passasjerer. I 2018 ble det anslått at over 1 million er innom Flåm i løpet av året. Reiselivsnæringen omsatt da for rundt 700 millioner kroner, opp fra 80 millioner kroner i 1998. Enkelt dager har det store antallet turister skapt trengsel og det blir diskutert om det tåler et større omfang.


== Infrastruktur ==
Flåm er særlig kjent for Flåmsbana som går mellom Flåm ved fjorden og Myrdal stasjon på Bergensbanen. Flåmsbana er kjent for sin bratte oppstigning. Den stiger fra 2 moh. Flåm stasjon til 870 moh. Myrdal stasjon på 17 kilometer. Det er en stigning på 5,1%, maksimal stigning er sør for Dalsbotn, 5,5%. Fra banen er det utsikt over Flåmsdalen. På Berekvam stasjon er det kryssingsspor der togene fra Flåm og Myrdal kan krysse hverandre. Toget tar et opphold ved Kjosfossen.


== Flåm og Flåmsdalen i kunst ==


== Kjente personer og demonym ==

Aurlending er et av demonymene.
Flåm er også fødestedet til den norske dikteren og forfatteren Per Sivle.


== Referanser ==
Snill

For å lese om «å være snill», se snillhet, høflighet og oppdragelse; for å lese om «misforstått snillhet», se snillisme.Snill er en norsk bildebok skrevet av Gro Dahle og illustrert av Svein Nyhus. Boka ble utgitt av Cappelen forlag første gang i 2002 og har siden kommet i flere opplag. 


== Innhold ==
Boka handler om Lussi som er så snill og stille at hun blir usynlig og forsvinner i veggen, men bryter seg ut med et brak og åpner opp for andre forsiktige jenter og kvinner. Det poetiske språket og de dokkeaktige figurene i boka er karakteristiske for Gro Dahles og Svein Nyhus' allalderbøker.

«Snill» er virkelig ikke en snill bok, men en hvordan-bli-sinna-og-selvstendig-bok. Tre ganger tre og dobbelt så viktig som all verdens bøllekurs for jenter.


== Annet ==
Boka ble tildelt Brageprisen som årets beste barnebok i 2002.
Boka er trykt i flere opplag på tilsammen 8 000 eksemplarer. Den har dessuten dannet grunnlag for en rekke mindre teaterforestillinger i Norge og Sverige, Gro Dahles egen omarbeidelse Lille frøken Linn og engelen i veggen og en tegnefilm av Astrid Alma Aakra (2006). 
Boka er også utgitt i Sverige (Snäll, 2008), Polen (Grzeczna, 2011) og Danmark (Silkesød, 2011).


== Eksterne lenker ==
Cappelen forlags presentasjon av boka (med anmeldelser)
Illustratørens blogg om boka
Illustrasjonene fra boka
Animasjonsfilmen «Snill»
Pilar

Pilar (latin: pila; stolpe) er en frittstående støtte som bærer en overbygning. 

Som en geografisk term betegner pilar en fremstående fjellformasjon.
Som en arkitektonisk term et stort, frittstående element med firkantet, rundt eller profilert tverrsnitt, som bærer en bue eller et hvelv. En pilar er en søylelignende, loddrett støttekonstruksjon. Pilarer blir brukt både i eldre arkitektur og i moderne stål- og betongkonstruksjoner.


== Se også ==
Pilaster


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piers (architecture) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jarle Råum

Jarle Olav Råum (født 6. mars 1955) er en tidligere fotballspiller, i dag fotballtrener.
Han startet og endte karrieren som aktiv spiller i Mo IL. Han spilte 502 kamper for Mo, og scoret ca. 200 seriemål.Råum spilte semifinale i NM 1980 med Mo, og spilte to sesonger i toppserien:

1983 Brann, 11 kamper 1 mål
1984 Rosenborg, 16 kamper 3 målSom trener har Råum blant annet hatt ansvaret for Mo IL og Levanger.
Foran 2005-sesongen var Råum nevnt som en kandidatene til trenerjobben i Bodø/Glimt, men etter møter med spillergruppa og klubbens ledelse, valgte Råum å trekke kandidaturet.


== Referanser ==
Irsk setter

Irsk setter (FCI #120) er også kjent som rød setter og tilhører de klassiske stående fuglehundene, i likhet med irsk rød og hvit setter. Den er mindre populær enn de engelske setterene, men mange kaller den «verdens vakreste fuglehund».


== Opprinnelse og alder ==

Rasen ble trolig først formet i Irland et godt stykke innpå 1800-tallet. Man tror den er et resultat av selektiv avl på rødt innslag i irsk rød og hvit setter, som regnes som eldre. På gaelisk heter denne hunden modder rhu. Den skal ha fått sitt endelige navn i 1876. I 1882 ble The Irish Red Setter Club dannet i Irland, som den første raseklubben. Rasestandarden ble fastlagt 29. mars 1885 i Dublin. Oberst J. K. Millner, som var en av menneskene bak rasestandarden, drev selv med oppdrett og eksporterte flere hunder til Skandinavia. Han dømte bl.a. rasen på en hundeutstilling i Sverige i 1911 og 1913.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
Irsk setter ligner engelsk setter og gordon setter av type, men var opprinnelig noe mindre enn disse. I dag er de omtrent like i størrelse. Irsk setter er en middels stor, langhåret, harmonisk bygget fuglehund. Den har god reisning og  virker edel, og gir inntrykk av evne til stor fart og utholdenhet. 
Irsk setter skiller seg fra andre settere gjennom å være ensfarget rødbrun. Pelsen er lang og glatt. Kort og fin på hodet og framsiden av beina, middels lang ellers på kroppen, og lang og fin på baksiden av beina. Undersiden av halen og buken skal ha såkalt fanepels (lang). Foran i brysten er også pelsen noe lengre enn ellers og silkeaktig. En ung hund har 28 melketenner, mens en voksen hund har 42 tenner.  
Kroppen er middels lang og brystkassen skal ikke være for bred, men dyp. Kort rygglinje og bred og lett velvet lende. Hodet skal være høyere enn bred og ha tydelig markert stopp. Hannene veier typisk 20-30 kg, mens tispene gjerne er lettere. Det finnes imidlertid typer som kan veie noe mer. Skulderhøyden varierer normalt fra ca. 55-67 cm.

Tispe (55-62 cm)
Hann (58-67 cm)


== Bruksområde ==
Irsk setter er en typisk jakthund på fugl, og da spesielt på storfugl. Den søker gjerne mer vidstrakt enn gordon setter, og regnes som dyktig og energisk fuglehund som passer i alle typer terreng, selv om den opprinnelig var avlet for å jakte på våtmark og sumplignende terreng. Den er også er ypperlig familiehund, spesielt for folk som er glade i å ferdes mye ute i naturen.


== Lynne og væremåte ==
Irsk setter er normalt en godlynt, energisk og svært utholdende hunderase som trenger mye mosjon for å trives maksimalt. Den er forholdsvis rolig av natur, regnes som lett å håndtere og skal være flink med barn. Pelsen krever normalt vedlikehold, men må undersøkes jevnlig for flått o.l. De aller fleste avlslinjene på irsk setteren er rolige.


== Se også ==
Irsk rød og hvit setter


== Eksterne lenker ==
Norsk Irsksetterklubb
Masseødeleggelsesvåpen

Masseødeleggelsesvåpen er ikke-konvensjonelle våpen som har evnen til å medføre store, ukontrollerbare tap. Begrepet ble formentlig brukt første gang i 1937 med referanse til masseødeleggelsen av Guernica i Spania ved luftbombing. Deretter ble det brukt om bombingen av Hiroshima og Nagasaki. Under den kalde krigen endret begrepet betydning og ble kun brukt om såkalte ikke-konvensjonelle våpen. Under opptakten til invasjonen av Irak i 2003 fikk begrepet stor utbredelse og ble flittig anvendt i pressen.
Betegnelsen masseødeleggelsesvåpen anvendes vanligvis primært blant sivilister. I militær terminologi anvendes i stedet begrepet CBRN-våpen. CBRN er en engelsk forkortelse for chemical, biological, radiological, nuclear (norsk: kjemiske, biologiske, radioaktive og nukleære). CBRN er således en militær betegnelse for alle typer masseødeleggelsesvåpen eller kampstoffer som anvender ett eller flere av de fire elementene. CBRN er en nyere betegnelse, som delvis har avløst norsk og NATOs eldre betegnelser ABC (atomic, biological, chemical) og den senere NBC (nuclear, biological, chemical). 
Forkortelsen NBC-våpen (på norsk: nukleære, biologiske og kjemiske våpen) ble introdusert etter oppfinnelsen av hydrogenbomben, som ikke er en atombombe, men et nukleært våpen, da det anvender isotoper av hydrogen som fusjonsmateriale. CBRN inkluderer, til forskjell fra de eldre betegnelsene, radiologiske våpen, som er våpen som er konstruert til å spre radioaktivt materiale uten en egentlig fisjon. En såkalt skitten bombe er nettopp en sådan type radiologisk våpen, hvor det radioaktive stoffet spres ved hjelp av konvensjonelt sprengstoff – det er altså ikke tale om en egentlig atombombe i alminnelig forstand.
Det tales i blant også om CBRN-hendelser. Dette omfatter både egentlige kamphandlinger, men også hendelser som har karakter av, og kan ha samme følgeskader som, egentlige kamphandlinger begått med våpen innenfor ovenstående kategorier, men som er å betrakte som uhell. Begrepet kalles også ROTA (releases other than attack).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Masseødeleggelsesvåpen i Store norske leksikon
Onega (by)

Onega (russisk: Онега) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland, ved munningen av elva Onega.
Stedet begynte som bosetningen Ust-Onega, og fikk bystatus den 19. august 1780.
Onega er en liten havn i Onegabukta i Kvitsjøen. Om vinteren er Onegabukta som regel tilfrosset. Jernbanelinjen mellom Arkhangelsk og Murmansk har stasjon her. 
Litt utenfor byen ligger øya Kij, der det en gang lå et kloster.  Onega var en av Kvitsjøhavnene som hadde handelsforbindelser med Norge ved pomorhandelen. 


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Onega – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Europavei 30

Europavei 30 går mellom Cork i Irland og Omsk i Russland, omtrent 5800 km lang.
Hele traséen: Cork – Waterford – Wexford – Rosslare ... Fishguard – Swansea – Cardiff – Newport – Bristol – London – Colchester – Ipswich – Felixstowe ... Hoek van Holland – Haag – Gouda – Utrecht – Amersfoort – Oldenzaal – Osnabrück – Bad Oeynhausen – Hannover – Braunschweig – Magdeburg – Berlin – Świebodzin – Poznań – Warszawa – Biała Podlaska – Terespol – Brest – Minsk – Smolensk – Moskva – Rjazan – Penza – Samara – Ufa – Tsjeljabinsk – Kurgan – Isjim – Omsk


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Onega (elv)

Onega (russisk: Онега) er ei elv i Arkhangelsk oblast i Russland. Den begynner i  Lakhasjøen og renner ned mot Kvitsjøen, men deler seg i to (Store Onega og Lille Onega) rundt 75 km før munningen, og danner et lite delta. Den fryser som regel til i november og blir ikke isfri før månedsskiftet april/mai. Elva er 416 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 56 900 km².Byene Kargopol og Onega ligger ved Onegaelven.


== Referanser ==
Europavei 35

Europavei 35 går mellom Amsterdam i Nederland og Roma i Italia. Veiens lengde er 1817 km.
Trasé fastlagt av UNECE: Amsterdam – Utrecht – Arnhem – Emmerich – Oberhausen – Köln – Frankfurt am Main – Heidelberg – Karlsruhe – Offenburg – Basel – Olten – Luzern – Altdorf – St. Gotthard – Bellinzona – Lugano – Chiasso – Como – Milano – Piacenza – Parma – Modena – Firenze – Arezzo – Roma.


== Knutepunkter ==


== Eksterne lenker ==
European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR) 14 mars 2008 (PDF, offisiell E-veiliste begynner på s. 14)
UNECEs oversiktskart over alle europaveiene
Diftong

En diftong (fra gresk δίφθογγος; «diphthongos»; «med to lyder/toner») eller tvelyd er to vokaler uttalt etter hverandre i samme stavelse. 
Norske eksempler på diftonger er: ei, au, øy, ai og oi. Diftonger må uttales i samme stavelse. «Ei» er således en diftong i ordet «stein», men ikke i «protein».


== Skriftbilde for diftonger ==
Den vanlige måten å representere diftonger på i skriftspråket (for språk med latinsk alfabet) er å skrive bokstavene for de to vokallydene en oppfatter diftongen som, ved siden av hverandre. Slik blir ei-diftongen i norsk – [æɪ̯] – skrevet og oppfattet som vokalen e og vokalen i.  
På grunn av nedarvede rettskrivingsregler er det også mange andre skrivemåter som er vanlige. For eksempel er det i engelsk vanlig at diftongen [aɪ̯] blir skrevet som  -igh (som i light).


=== Norske skrivemåter og uttale ===
I norsk skriftspråk er det særlig tre diftonger som brukes – nemlig ei, øy og au.  Andre diftonger, som ai, oi og eu, forekommer blant annet i utrop og i lånord. Sistnevnte, eu, blir oftest uttalt likt som diftongen au (som i sau og Europa).  Uttalen av diftongene varierer imidlertid fra person til person, alt etter målføre og målform. 
Hver av bokstavene i en diftong blir gjerne uttalt annerledes i diftongen enn når de samme bokstavene uttales hver for seg. I østnorsk uttale, blir for eksempel e-en til æ i ei-diftongen 
I tillegg til de typiske skrivemåtene for diftonger, har norsk skriftspråk også eksempler på at vokal med etterfølgende konsonant blir uttalt som diftong – for eksempel lyden -eg i ordet jeg som i østnorsk uttale oftest høres ut som æi  (jæi), eller  lyden -edj  i ordet tredje som i en del dialekter uttales ei (treie).


==== Orddeling og forkortelser ====
I norsk kan man ikke dele et ord midt i en stavelse. Derfor er det alltid feil med orddeling inne i en diftong. Men siden det er snakk om én vokal, er det også feil å lage forkortelser som deler vokalen i to. For eksempel vil det i en kalender på nynorsk ikke være riktig å forkorte laurdag til bare la – utfra en tankegang om at alle de andre ukedagene jo kan forkortes ned til to bokstaver. I stedet bør man skrive lau.


== Diftonger i lydskrift ==

I IPA-lydskrift skal de rene vokalene (monoftongene) transskriberes med kun ett tegn, som for u-en i det engelske sum, som blir transkribert til [sʌm]. Diftongane skal imidlertid transskriberes med to bokstaver, som i det engelske «eye» som blir transskribert [aɪ̯]. Transkribering skal ha det diakritiske tegnet <  ̯> under den minst promininente  lyden for å vise at tegnet er med i en diftong og ikke er en selvstendig vokal.


=== Norsk lydskrift ===
Diftongene i østnorsk talemål blir transskribert til IPA-lydskrift slik:

[æɪ̯]  som i lei
[øʏ̯] som i øy
[æʉ̯] som i sau
[ɑɪ̯] som i hai
[ɔʏ̯] som i joik eller soya
[ʉ̫ʏ̯] bare i hui (hui og hast)Diftongene i nordnorsk talemål blir transskribert til IPA-lydskrift slik:

[eɪ̯]  som i lei
[øʏ̯] som i øy
[øʉ̯] som i sau
[ɑɪ̯] som i hai
[ɔʏ̯] som i joik eller soya
[ʉ̫ʏ̯] bare i ordet hui (hui og hast)
[æɪ̯]  bare i ordet nei


== Eksterne lenker ==
Diftongøvelser
Settere

Setter(e) kan også vise til en håndverker som lager skriftsats til bruk i boktrykk.Settere (entall = setter, av eng. setting, som betyr å stivne eller fryse til) er en betegnelse som brukes om en liten gruppe stående fuglehunder som trolig oppsto på De britiske øyer på 1600-tallet.


== Historien bak ==
Opphavet er uklart, men man tror at en gamle spanske pointertyper og spaniels finnes i de tidlige blodslinjene. I 1576 skrev John Caius (født John Kaye) om en spesielt langbent hund som ble benyttet til å jakte rapphøns i boken Of Englishe Dogges: The Diuersities, the Names, the Natures, and the Properties, og han beskrev den som «setter». Denne hunden tok stand og markerte fuglens posisjon på settervis, i motsetning til mer kortbente spaniels som snarere jaget fuglen inn i et fangstnett. Dette er trolig den første beskrivelsen man har av en såkalt setter, men det er lite trolig at denne hunden kunne kalles en egen hunderase. Man kan imidlertid tenke seg at slike hunder må ha dannet grunnlaget for dagens settere.
Settere og spaniels ble opprinnelig brukt til såkalt nettjakt. Når jegeren skulle kaste nettet over byttet, som enten var fugl eller småvilt, var det preserende at hunden la seg ned, slik at den ikke kom i veien for kastet. Det er derfor overveiende sannsynlig at uttrykket setter har en sammenheng med denne egenskapen.


== Egenskaper ==
Alle settere har utmerket luktesans. De søker (i motvind) etter fugl på såkalt overvær (luktmolekyler som svever fritt i luften). Søket disse hundene gjør er forholdsvis vidstrakt, selv om det varierer noe mellom rasene og individene. For setteroppdrettere har det gjennom årene også vært viktig at selve søket skal være så estetisk som mulig, men uten at det går for mye utover effektiviteten. Når den oppdager fugl som trykker mot marken gjør den stand, dvs. stopper opp og fryser til, med nesen pekende mot fuglen. Slik vet jegeren hvor fuglen befinner seg, og kan være klar når hunden bes om å reise den.


== Setterrasene ==
Engelsk setter
Irsk rød og hvit setter
Irsk setter
Gordon setter


== Se også ==
Stående fuglehunder


== Referanser ==