jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
.30-06 Springfield

.30-06 Springfield (7,62 x 63 mm) er en patron for gevær introdusert i det amerikanske forsvaret i 1906. .30-06 står for «0,30 tommer innført i 1906».


== Historie ==
Patronen overtok for den nesten identiske patronen .30-03 som Springfield M1903-rifla opprinnelig var kamret for. .30-06 forble hovedpatronen i den amerikanske hæren i nesten 50 år, inntil den ble erstattet av 7,62 x 51 mm NATO da M14-rifla ble antatt i 1954. Den var fortsatt i bruk i maskingevær fram til 70-tallet. Patronen ble brukt i sylinderlåsriflene Springfield M1903 og M1917 Enfield, i den halvautomatiske M1 Garand, Browning Automatic Rifle (BAR), og i flere maskingevær, blant annet M1919-serien. Den har vært basis for mange andre patroner, og den var og er fortsatt en populær patron for jakt på hjort og elg.


== Norsk bruk ==
Patronen ble approbert i Norge av forsvaret etter andre verdenskrig, og ble brukt spesielt i tyske Karabiner 98k rifler som ble ombygget fra 7,92 x 57 mm Mauser. .30-06 ble byttet ut med 7,62 x 51 mm NATO på 1960-tallet da det norske forsvaret byttet til AG-3 automatgevær. De gamle riflene ble da overlatt til Heimevernet, og fikk da klengenavnet «HV-Mauser». Disse ble så senere solgt til sivile som jakt- og konkurransevåpen. I Norge i dag blir .30-06 i dag benyttet mest til storviltjakt.


== Ytelse ==
Den opprinnelige .30-06-patronen brukt i den amerikanske hæren var en kule på 150 grain (9,7 g). Etter første verdenskrig innså amerikanerne at de trengte ammunisjon med bedre egenskaper på lange avstander og kula ble byttet ut med en kule på 173 grain (11,2 g). Ammunisjonen med denne kula ble kalt «M1 Ball». Etterhvert viste det seg at skytebanene som var i bruk til trening ikke hadde gode nok sikkerhetsmarginer for den nye kula, og man gikk derfor tilbake til en 152 grains (9,8 g) kule i 1940. Den fikk betegnelsen M2 Ball og hadde en utgangshastighet på 2 740 fps (835 m/s). Dette var standardammunisjon helt til 7,62 × 51 mm tok over.
Dagens fabrikkammunisjon til .30-06 finnes i kulevekter fra 110 til 220 grains (7,1 til 14,3 g), og i varianter både med reduserte ladninger og ekstra harde ladninger. .30-06 er en av verdens mest brukte patroner til jakt.


== Patroner basert på .30-06 ==
Mange skyttere eksperimenterer med egne patronkonstruksjoner for hobbybruk. Disse patronene kalles for «villkatter». Noen ganger blir disse patronene tatt i bruk av våpenfabrikker og gjort om til fabrikkpatroner. Fire av disse er blitt brukt en del til jakt.

.25-06 Remington, hylsehalsen er presset ned til å ta kuler med .257″ diameter.
.270 Winchester, presset ned til å ta .277″ kuler.
.280 Remington, tar .284″ (7 mm) kuler.
.35 Whelen, utvidet til å ta .358″ (9 mm) kuler.


== Se også ==
Liste over patrontyper
Kategori:Skytevåpen i kaliber 7,62 mm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt over militær amerikansk .30-06 ammunisjon (på engelsk)
Oversikt over en mengde .30-06 ammunisjon, mest militære, men også noen sivile (på engelsk)
Tangvall

Tangvall er handels- og administrasjonssenter i Søgne i Kristiansand kommune i Agder med bl.a Søgne rådhus og Søgne omsorgssenter. Tangvall har hatt en kraftig vekst de siste årene, med stadig nye virksomheter innen service og varehandel, og bygging av nye leilighetskomplekser. Søgne stadion ligger ved siden av Tangvall skole (ungdomsskole). Stedet har også fem dagligvareforretninger, kafé, bibliotek, helsehus, bokhandel, to apotek, bensinstasjon og vinmonopol. 


== Referanser ==
Teoretisk kjemi

Teoretisk kjemi er et fagområde som studerer molekylers struktur og reaksjoner ved hjelp av teoretiske metoder. Teoretiske beregninger basert på kvantemekanikkens prinsipper benyttes til å forstå de kjemiske prosessene og etablere grunnleggende konsepter.
Hasla Setesdalssylv

Hasla Setesdalssylv er en sølvsmedbedrift med 15 ansatte i Valle i Setesdal. Den ble etablert i 1982 i kjellerstuen i innehaver Ørnulf Haslas private hus, men vokste fort og ble i 1984 flyttet til Valle sentrum. 
Bedriften arbeider med sølv til bunad, men nesten 40% av produksjonen går til eksport, blant annet til Epcot-senteret i Florida. Bedriften har mange lærlinger og lærer opp unge i sølvsmedfaget. Man har god tilgang på lærlinger gjennom Valle vidaregåande skule sin linje for utdanning av sølvsmeder.
I 2007 lanserte de kolleksjonen Cross my heart etter et samarbeid med industridesigner Cathinka Dysthe. Det var første gang en industridesigner designet smykker. 


== Priser ==
Hasla Setesdalssylv har fått:

Merket for god design fra Norsk Designråd i 2005, for grafisk profil og merkevarebygging.
Årets Håndverksbedrift 2009 fra NHO


== Eksterne lenker ==
Haslas hjemmeside
«Gyller» (jager)

«Gyller» var en norsk torpedojager av Sleipner-klassen. Den ble bygget ved Marinens Hovedverft i Horten og sjøsatt 7. juli 1938.


== Historie ==
Byggingen, som startet i 1936, ble fullført i 1939, og etter sjøsettingen gikk den inn i aktiv tjeneste i den kongelige norske marine. I Kristiansand i 1940 ble den tatt som krigsbytte av den tyske okkupasjonsmakten og seilte videre i den tyske Kriegsmarine under navnet «Löwe». I sin tid i den tyske marinen deltok den blant annet under evakueringen av sivile fra Gotenhafen (dagens Gdynia i Polen) i januar 1945. «Löwe» var eskorte for skipet «Wilhelm Gustloff» da denne ble senket av en sovjetisk ubåt.
Etter krigen ble skipet returnert til Norge, hvor det var i tjeneste som fregatt til 1959 – den fikk da sitt gamle navn tilbake, og ble, fra 1946, hetende KNM «Gyller»


== Mål ==
Deplasement: 597 – 708 t.
Lengde: 74,3 meter.
Hastighet: 32 knop.
Rekkevidde: 3 500 nautiske mil (6 482 km) ved 15 knop (27,78 km/t)
Mannskap: 75
Fremdrift: 2 De Laval-turbiner på 12 500 hk


== Bestykning ==
Ved levering 1938:

3 x 102 mm Bofors hovedkanoner
1 x 40 mm Bofors L/60
2 x 12,7 mm Colt antiluftskyts
2 x 53,3 cm doble torpedorør
4 x synkemine-kastereEtter tysk ombygging:

1 x 10,5 cm hovedkanon (siden 1941)
1 x 40 mm Bofors L/60
2 x 2 cm luftvernkanoner (4 etter 1941)
2 x doble 53,3 cm torpedorør
24 miner
Marco Fu

Marco Fu Ka-chun kjent som Marco Fu (født 8. januar 1978 i Hongkong) er en hongkongkinesisk profesjonell snookerspiller.
Fu ble profesjonell i 1998 og kom samme år til finalen i Grand Prix hvor han tapte 2–9 for Stephen Lee. Som en følge av dette steg han raskt på verdensrankingen og nådde 15.-plass i  sesongen 2000/2001.
Selv om Fu ble spådd en topplasseringen innen snooker sank prestasjonene og han falt nedover på rankingen. Han klarte imidlertid å komme inn i topp 16 foran sesongen 2004/2005.
Han gjorde seg bemerket i VM i 2006 og kom til semifinalen mot Peter Ebdon. Etter at han lå under 9–15 vant han syv av de neste åtte partiene og tvang fram et avgjørende parti. Til tross for Fu sin opphenting vant Ebdon partiet.
Suksessen i VM kan for en stor del tilskrives treningen Fu gjorde sammen med tidligere verdensmester Terry Griffiths. Selv om de tidligere hadde samarbeidet var det først før VM at Fu gjorde de nødvendige endringene i teknikken som skulle vise seg verdifulle.
Han har utført et maksimum break i sin karriere, dette gjorde han i 2000.
Den 21. oktober  2007 vant han sin første rankingturnering. Han beseiret tidligere verdensmester Ronnie O'Sullivan i finalen i Grand Prix med 9–6, han ble dermed den tredje asiatiske spilleren, etter James Wattana og Ding Junhui, som har vunnet en rankingturnering. I desember 2008 kom han til finalen i UK Championship, men tapte med knappest mulig margin for Shaun Murphy med 9–10. I november 2013 kom han til finalen i International Championship og etter å ha ledet matchen flere ganger tapte han igjen med knappest mulig margin for Ding Junhui med 9–10.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marco Fu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marco Fu – CueTracker 
(en) Marco Fu – TheSports.org
Osraige

Kongedømmet Osraige (også skrevet Ossory, Osraighe og Osraighibh; moderne irsk: Osraí) var et historisk kongedømme i Irland i middelalderen. Det lå mellom  Leinster og Munster, og utgjorde bortimot det samme areal som dagens eksisterende grevskap Kilkenny og den vestlige delen av grevskapet Laois. Det eksisterte fra rundt 100-tallet e.Kr. og fram til den normanniske invasjonen av Irland på 1100-tallet. Det ble styrt av konger fra slekten eller stammen Dál Birn. Deres etterkommere i middelalderen tok navnet Mac Giolla Phádraig, et navn som har overlevd i det katolske bispedømmet Ossory som ble etablert på 400-tallet og som fortsatte å benytte grovt sette de samme grensene. Det beholdt en slags uavhengighet til langt inn i historisk tid, selv om det i utgangspunktet var dominert av Eoganacht i Munster, og senere Uí Cheinnselaig i Leinster.
Den sørlige grensen var i tidlig middelalder elvene Suir og Barrow, selv om kongedømmet opprinnelig strakte seg til sjøen. Herskerne i Osraige ble etter hvert knyttet til de norrøne kongene i Waterford, og hadde en viss innflytelse over dem. I nord kan det ha strukket seg så langt som til elven Shannon, men i historisk tid var nordgrensen normalt ved elven Nore. 
Den viktigste landbyen var Kilkenny, som ble regnet som en slags hovedstad.
Navnet Osraige skal komme fra Usdaie, en stamme som Ptolemaios' kart over Irland plasserer i dette området.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Donnchadh Ó Corraín (1998): «Vikings in Ireland and Scotland in the Ninth Century» (PDF) i: Peritia 1998. Årbok for Medieval Academy of Ireland. ISSN 0332-1592
Lyng, T. (1981): «The FitzPatricks of Ossory» i: Old Kilkenny Review 2 (3).


== Eksterne lenker ==
History of Ossory papers at Academia.edu
Topography of County Kilkenny
Timeline of County Kilkenny
Diomedes

Diomedes kan vise til:

Diomedes (Argos), mytologisk gresk konge av Argos.
Diomedes (Trakia), mytologisk gresk konge av Trakia.
Diomedes Soter, indo-gresk konge.
St. Diomedes av Tarsus, katolsk martyr og helgen.
St. Diomedes festdag, dag oppkalt etter helgenen St. Diomedes .
Diomedes Grammaticus, latinsk gramatiker.
Diomedes Cato (f.1560-1565, d. etter 1618), italienskfødt komponist og musiker som virket i Polen.
Diomedes Maturan (1941-2002), filippinsk skuespiller.
Diomedes Komnenos (1956–1973), gresk skoleelev som var den første som ble drept under skoleopprøret i Aten 1973.
Diomedes de Jesús Díaz Maestre (1957–2013), colombiansk vallenato sanger, låtskriver og komponist.
Askild Hagen

Askild Hagen (født 1964) er norsk manus- og tekstforfatter fra Hamar, som har skrevet tekster for flere norske komikere og TV-programmer.Askild Hagen har vært med i Nytt på nytt siden 1999 som tekstforfatter, og er en av fire grunnleggere av innholdsproduksjonsselskapet Forfatterne bak. Han er også medlem av forfatterkollegiet De Gyngende Seismologer. 
Hagen har også etablert det lille, uavhengige selskapet Kulturinstitusjonen PIIVV, som ga ut en rekke kassetter og plater på 1980- og 1990-tallet. Hagen har videre spilt i flere band, som f.eks Mormor & De 8000 Ungene, EL (som gjorde comeback som EL/NeUe i 2020), Trio Zuter & P.O. Latvia. Under navnet Adrian Cox ga han ut LP-en Flukt og forvandling i 1988. I 2009 ga han ut CD-en 99 sanger, som inneholder 99 korte sanger, på Ambolthue Records. Bandet EL dukket opp igjen i 2020 under navnet EL/NeUe og har blant annet gitt ut albumet KRANK på CD og strømmetjenester. Sammen med Åsleik Engmark skrev han i 2005 librettoen til musikalen Kveiteprinsen til musikk av Jon Rørmark.Fra 2006 til 2009 skrev Hagen spalten «Pappa på post» i tidsskriftet Foreldre og Barn.
I 2010 startet Hagen prosjektet Hedemarkens Sønner – en rapduo som rapper på Hedemarksdialekt og som har som målsetting å fylle tomrommet mellom Karpe Diem og Alf Prøysen. Låta «Je voks opp på Hamar» ble en hit på Hamar og i Hedemark, og toppet NRKs Urørt-liste.
Sammen med Håkon Johnson og Stein Viem står Hagen også bak humorprosjektet «Oslo International Playback Freejazz Festival», som ble avholdt i 2018, 2019, 2020. I 2021 ble festivalen avlyst «på grunn av hodelus».


== Bøker ==


=== Med De gyngende seismologer ===
1997: Så langt i livet, Cappelen
2001: Uhu! 1, CappelenDamm
2002: Uhu! 2, CappelenDamm
2003: Fjernsynsguiden, Kagge forlag
2009: Hei Norge!, Gyldendal


=== Som medforfatter ===
2007: Nytt på nytt, året i vitser av Jon Almaas, NRK Aktivum
2008: Berlinerparodiene av Peder Udnæs, CappelenDamm – medforfattere: Elisabeth Botterli og Peder Udnæs
2012: Guide til mannens midtlivskrise av Ivar Kvistum, Gyldendal
2013: Kjære mor av Ivar Kvistum, Gyldendal
2014: Tull – en rolig bok om Sverige av Ivar Kvistum, Gyldendal
2016: En statsministers dagbok, CappelenDamm – medforfattere: Elisabeth Botterli, Peder Udnæs og Jørgen Mehren


== TV ==
2009/2010: Kometkameratene, NRK Super – manus 15 episoder
2004–?: Barnas supershow, NRK Super
2001–2003: Uhu!, NRK
2000, 2003: Bla, bla, bla, NRK2
Da Kork kom til bygda, NRK1
2002–2008: Borettslaget, sesong 1, NRK1
Hege og Holmen, NRK1
2002–2006: Melonas, NRK1
NRK Alltid moro, NRK1
Egentlig, NRK1
Brille, NRK1 og TVNorge
Nytt på nytt, NRK1


== Radio ==
Hallo i uken, NRK P2
Kometkameratene, Barnetimen NRK


== Scene ==
Kveiteprinsen, musikal Latter, 2000
Lenge Leve Livet, musikal Oslo Nye Teater, 2015
Ikke bare søppel, barneforestilling med gruppa Salt og Petter
Jula varer helt til påske, Asker kulturhus, premiere julen 2016
Oslo International Playback Freejazz Festival, Oslo, 2018–2022


== Musikk ==
1988: Adrian Cox, Flukt og forvandling
2009: Adrian Cox, 99 sanger
2009: Hedemarkens Sønner, Je, CD – humoristisk rap på HedemarksdialektEL/NeUe, KRANK, Mingo/Piivv 2021


== Referanser ==
Kapilvastu (distrikt)

Kapilvastu (transkriberes også Kabilvastu, Kapilwastu, Kapilbastu) er et av Nepals 75 distrikter.
Kapilavastu var navnet på det kongedømmet der Buddha blei født.
Kapilvastu ligger i Lumbini sone,  Vestregionen. Distriktet grenser mot Dang i øst, Arghakhanchi i nord og Rupandehi i øst. I sør grenser distriktet mot den indiske staten Uttar Pradesh.
Kapilvastu ligger i den vestlige delen av Tarai, Nepals flate, tropiske, sørlige grenseområde mot India.
Hovedstad er Kapilvastu by (tidligere kjent som Taulihawa). Byen hadde i 2005 anslagsvis 32 000 innbyggere.
Antall distriktsutviklingskomiteer 77. Bykommuner 1.
Kapilvastu har mange forskjellige befolkningsgrupper.
Det historiske Kapilavastu, der prins Siddharta Gautama levde de første 29 år av sitt liv, blir nå identifisert med det lille stedet Tilaurakot 3 km nord for Taulihawa. Ved bredden av Banganga-elva har arkeologer funnet restene av en by med bymur fra Buddhas tid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kapilvastu District – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Kapilvastu-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Tranebærslekta

Tranebærslekta er en gruppe innenfor lyngfamilien. Artene i denne gruppen regnes vanligvis blant artene i bærlyngslekta (Vaccinium). Noen, deriblant den norske artsdatabanken, plasserer dem i en egen slekt under navnet Oxycoccus.
Det norske navnet tranebær, skyldes kanskje at kronbladene er bøyd tilbake, slik at støvbærerne og griflene stikker fram som nebbet på en trane. Denne egenskapen skiller tranebær fra de andre bærlyngartene, som har en klokkeformet blomst.


== Arter ==
Den norske artsdatabanken regner de følgende tre artene til slekten Oxycoccus Hill, men bare stortranebær og småtranebær er registrert i norge. Av andre autoriteter regnes den systematiske plasseringen av disse artene i slekten Oxycoccus som synonymer til aksepterte navn.
Stortranebær (Vaccinium oxycoccus)
Småtranebær (Vaccinium microcarpum)
Mellomtranebær (Vaccinium hagerupii)


=== Andre tranebær ===
Tranebær som omsettes i norske butikker har det systematiske navnet Vaccinium macrocarpon og importeres fra USA og Canada.
Vaccinium erythrocarpum Er en løvfellende busk, med en disjunkt utbredelse i områder med nemoral løvskog. Den finnes i Appalachene i det sørøstre USA, og i Øst-Asia (Kina, Korea, Japan).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vander Kloet, S.P. (1983). «The taxonomy of Vaccinium § Oxycoccus». Rhodora. 85 (841): 1–43. ISSN 0035-4902. JSTOR 23311117. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tranebærslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tranebærslekta hos Artsdatabanken 
(en) Tranebærslekta hos Panarctic Flora 
(en) Tranebærslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Tranebærslekta hos Tropicos 
forskning.no: Trang til tranebær?
- Tranebærjuice gir i beste fall liten gevinst
Kapilvastu by

Kapilvastu er navnet i en by i Nepal. 
Kapilvastu hadde tidligere navnet Taulihawa.
Kapilvastu er hovedstad i distriktet Kapilvastu, Byen hadde i 2005 ei befolkning anslått til 32 139.
Byen er oppkalt etter det historiske Kapilavastu, riket der prins Siddharta Gautama blei født og  levde de første 29 år av sitt liv. Hovedstaden i dette riket blir nå av nepalske arkeologer identifisert med det lille stedet Tilaurakot 3 km nord for Taulihawa. Ved bredden av Banganga-elva har arkeologer funnet restene av en by med bymur fra Buddhas tid.
Eidfjord gamle kirke

Eidfjord gamle kirke (Eidfjord gamle kyrkje) er en langkirke fra 1309 i Eidfjord kommune i Vestland fylke. Kirken er en steinkirke fra middelalderen.
Byggverket har 100 plasser.
Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via Rv7.


== Historie ==
Tre norske kirker er viet til apostelen Jakob: Kulturkirken Jakob i Oslo, St. Jakob kirke i Bergen og Eidfjord gamle kirke. Ifølge historien reiste Rike-Ragna Åsolsdatter kirken for å sone for sine synder. Hun skal ha bodd på gården Sæ i Simadalen nordøst for Eidfjord, og angivelig var hun ute og ro med sin mann en gang de kom til å krangle så fælt at hun satte ham av på et skjær, så han kunne sitte der til hun fant det for godt å komme tilbake. I mellomtiden var mannen blitt tatt av høyvannet. Angivelig lot Ragna kirken bygge som bot for å ha forårsaket sin manns død. Hennes store gravstein står ved korveggen. På steinen er det risset inn et bilde av apostelen Jakob kledd som pilegrim med stav, kappe og reiseveske. Foran ham kneler Ragna og rekker frem en modell av kirken.Annerledes konkret er testamentet til Torgeir Peterson Spånheim datert 24. august 1310. Han etterlot «fire merker sølv» til «oppbygging av kirken i Eidfjord» (DN IV 85).På kirkegårdsmuren sør for porten ligger en skiferhelle med 52 innhugne skålgroper. Hellen kalles «liksteinen». I gammal tid var det skikk å sette likkistene fra seg her, før de ble båret inn på kirkegården.


== Interiør ==
Kirken har en døpefont fra 1680, prekestol fra 1613, kalk og disk (patene) fra 1690, lysestaker, lysekroner og alterduk fra 1776, røkelseskar og gravsteiner fra middelalderen. Det finnes også rester av gapestokken som i tidligere tider var i bruk på kirkebakken.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Morten Stige (2000). «Eidfjord kirke». Kirkene i Norge, bind 1: Middelalder i stein. Oslo: ARFO. s. 146–149. ISBN 82-91399-09-3. 
Anne Marta  Hoff: Eidfjord gamle kyrkje i «Norges kirker»


== Eksterne lenker ==
Kunsthistorie.com
(no) «Eidfjord gamle kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Eidfjord gamle kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Steinkirken i Eidfjord, når er den oppført Arkivert 27. september 2007 hos Wayback Machine.
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Nawalparasi (distrikt)

Nawalparasi er et av Nepals 75 distrikter.
Nawalparasi ligger i Lumbini sone,  Vestregionen. Distriktet grenser mot Rupandehi og Palpa i vest, Tanahu i nord. På den andre sida av østgrensa, som stort sett følger Narayani-elva, ligger Chitwan. I sør grenser distriktet mot den indiske staten Uttar Pradesh.
Areal er 1 162 km². Befolkning i 2001 var 562 870.
Nawalparasi ligger i den vestlige delen av Tarai, Nepals flate, tropiske, sørlige grenseområde mot India.
Hovedstad er Parasi.
Antall distriktsutviklingskomiteer 73. Bykommuner 1.
Høykaste-befolkning 24,46 %, dalit 14,65 %, muslimer 3,9 %, buddhister 8,2 % (tall fra 2001).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Nawalparasi-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Barnevern

Barnevern er en offentlig tjeneste, som har til hovedoppgave å sikre at barn og unge som lever under forhold som kan skade deres helse og utvikling, får nødvendig hjelp og omsorg til rett tid, og bidra til at barn og unge får trygge oppvekstvilkår. Barnevernet gir hjelp til barn og unge som utsettes for omsorgssvikt og barn og unge med alvorlige atferdsvansker. Barnevernet er først og fremst en hjelpetjeneste, men i den grad lovverket åpner for det kan barnevernet iverksette svært inngripende tvangstiltak. Dette stiller store krav til barnevernets arbeid, og til at rettssikkerheten til barn og foreldre blir ivaretatt på en god måte.Barnevernet bygger på et sett med rettsprinsipper, hvor hensynet til barnets beste står sentralt, sammen med prinsippet om ikke-diskriminering, prinsippet om barnets rett til liv og utvikling, og prinsippet om barnets rett til å bli hørt. Dette følger av FNs konvensjon om barnets rettigheter (Barnekonvensjonen), som ble vedtatt av FNs generalforsamling 20. november 1989. Barnekonvensjonen og utgjør en del av folkeretten, ble ratifisert av Norge i 1991, og gjelder fra 2003 som norsk lov.I Norge er barnevernets virksomhet hjemlet i barnevernloven.


== Se også ==
Barnevern i Norge
Familievern
Voksenvern


== Referanser ==
Kailali (distrikt)

Kailali er et av Nepals 75 distrikter. Kanchanpur ligger i den Fjernvestlige regionen, Mahakali sone.
Areal er 3 235 km². Folketall i 2001 var 616 697.
Kailali ligger i den vestligste delen av Tarai, Nepals flate, tropiske grenseområde i sør. Den er det nest vestligste distriktet i Tarai. Grensa på vestsida følger delvis Mohana-elva. I vest grenser det mot Kanchanpur i nord mot Doti og Surkhet, i øst mot Bardiya og i sør mot den indiske delstaten Uttar Pradesh.
Hovedstad er Dhangadhi som i 2005 var Nepals 9. største by og hadde omtrent 92 326 innbyggere.  Byen er den største i Nepals Fjernvestlige region.
Nest største by er Tikapur, innbyggertall (2005, anslått) 44 762.
Antall distriktsutviklingskomiteer 42. Bykommuner 2.
Distriktet har stor tharu-befolkning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Kailali-distriktet
Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Egalitarisme

Egalitarisme (fra fransk: égal, «lik»), eller egalitarianisme, er en tankeretning innen politisk filosofi som går inn for likhet av et eller annet slag, eksempelvis at individene får samme ressurstilgang, behandles likt eller har samme sosiale status.Generelt brukes det om å bli behandlet som likeverdige etter loven, kirken eller samfunnet som helhet.
Egalitære samfunn er sosiale grupper, fellesskap eller samfunn som gir alle medlemmene den samme tilgangen til ressurser, og ingen av medlemmene kan utøve varig makt over andre medlemmer. I politisk sammenheng kalles slike samfunn akefale.
Begrepet «egalitært samfunn» brukes framfor alt i etnologifaget og nesten bare om jeger- og samlergrupper, og andre små etniske grupper som lever i tradisjonsbundet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Richard Arneson: «Egalitarianism» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Richard Arneson: «Equality of opportunity» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Stefan Gosepath: «Equality» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Bernd Ladwig: «Gerechtigkeit und Gleichheit.» I Information Philosophie.


== Eksterne lenker ==
John-Stewart Gordon: «Moral Egalitarianism» i Internet Encyclopedia of Philosophy