Jacob Zuma

Jacob Gedleyihlekisa Zuma (født 12. april 1942 i Nkandla i iKwaZulu-Natali i Sør-Afrika) er en sørafrikansk politiker som har vært Sør-Afrikas president og leder av regjeringspartiet African National Congress (ANC). 
Han etterfulgte Kgalema Motlanthe i republikkens presidentembete 9. mai 2009. Zuma trakk seg under press, og gikk av som president 14. februar 2018. Cyril Ramaphosa tok noen timer senere over som president. Motlanthe var overgangspresident etter at Zumas fremste rival Thabo Mbeki ble presset ut av embetet i september 2008. I desember 2007 ble Zuma noe overraskende valgt til leder av ANC fremfor Mbeki. Han var visepresident i Sør-Afrika fra 1999 til 2005, men måtte gå av etter anklager om voldtekt og korrupsjon. Zuma tilhører zulu-folket.


== Politisk biografi ==
Etter å ha bodd sine første leveår i fattige, rurale områder nord for Tugelaelven, flyttet han og moren til Durbans forsteder. Zuma har ingen formell utdannelse utover grunnskolenivå. Han ble medlem av ANC i 1959, og forble medlem også etter at partiet ble forbudt året etter. Han sluttet seg til partiets militære gren Umkhonto we Sizwe («Nasjonens spyd»). I 1963 ble han arrestert da han forsøkte å forlate landet, og fikk en fengselsstraff på ti år, som han sonet på Robben Island sammen med andre sentrale ANC-medlemmer. Under soningen lærte han engelsk og fikk undervisning i politikk av medfanger. 
Etter løslatelsen levde han to år i skjul i Natal-regionen før han gikk i eksil i Swaziland og Mosambik. Han ble medlem i ANCs eksekutivkomite i 1977 og var organisasjonens hovedrepresentant i Mosambik fra 1984. Etter påtrykk fra Sør-Afrikas hvite regjering måtte Zuma forlate Mosambik i 1987 og dro til Zambia, der eksil-ANC hadde sitt hovedsete. Her ble han først leder for ANCs undergrunnsorganisasjon, senere for spionasjeavdelingen. Spionasjeavdelingen brukte beviselig tortur under sine forhør. Zuma har aldri kommentert sin rolle i denne tiden. 
Etter at ANC-forbudet ble opphevet i 1990, var han en av de første til å returnere til Sør-Afrika og ble også raskt innblandet i forhandlingene om overgangen til flertallsstyre. Han ble ANC-leder i regionen Sør-Natal, og spilte en sentral rolle i forhandlingene mellom ANC og Inkatha Freedom Party, noe som avsluttet blodige og borgerkrigslignende tilstander mellom de rivaliserende partiene. Utover 1990-årene fikk Zuma stadig mer sentrale roller; han ble visepresident for ANC i 1997 og Sør-Afrikas visepresident i 1999. 
I 2004 ble han dratt inn i rettssaken mot forretningsmannen Schabir Shaik fra Durban, som var en god venn av ham. Shaik ble dømt til 15 års fengsel for korrupsjon og bedrageri i forbindelse med innkjøp av fregatter til den sørafrikanske marinen. President Thabo Mbeki løste deretter Zuma fra sitt embete som landets visepresident (juni 2005). Zuma ble forsøkt tiltalt i saken på grunn av betydelige indisier og sannsynlige bevis for at han hadde mottatt penger fra flere parter i våpenkjøpet. Hans advokater klarte å hale ut tiltalen og gjøre flere bevis utilgjengelig for statsadvokaten. En formell tiltale ble reist mot slutten av 2007. Likevel ble saken henlagt i april 2009 (en måned før valget som gjorde Zuma til president) i en svært omstridt avgjørelse. Begrunnelser var prosedyrefeil og angivelige avtaler mellom påtalemyndighetene og etterforskningsenheter. 
I Mbekis andre presidentperiode gjorde hans teknokratiske og ukarismatiske stil ham upopulær i ANC. Under partikongressen i Polokwane i desember 2007 ble Zuma nominert som motkandidat for partiledelsen og vant avstemmingen overlegent. Selv om Mbeki prøvde å holde seg ved makten i 2008, måtte han gi fra seg president-embedet i september til en overgangspresident (Kgalema Motlanthe). Zuma var da allerede utnevnt til presidentkandidat. Etter ANCs valgseier ble han tatt i ed som president 9. mai 2009. Som president har han stått for en langt mer åpen og inkluderende stil enn Mbeki, men han ble også kritisert for å være populistisk, og for å vingle mellom de forskjellige fløyene i ANC, uten å ta standpunkt. Han har imidlertid blitt rost for å ha en langt tøffere tone mot sin kollega Robert Mugabe i Zimbabwe enn hva Mbeki hadde.
I september 2021 avviste den sørafrikanske forfatningsdomstolen heftig tidligere president Jacob Zuma sin begjæring om å omgjøre dommen og dømme ham til 15 måneders fengsel for forakt for rettferdighet.


== Privatliv ==
Jacob Zuma er polygamist, noe som er tillatt blant medlemmer av zulustammen. Han har giftet seg fem ganger, hans andre ekteskap med nåværende innenriksminister Nkosazana Dlamini-Zuma endte med skilsmisse i 1998; hans tredje kone, Kate Mantsho, begikk selvmord i 2000, slik at han for tiden har tre koner. Han har i alt tolv barn fra sine ekteskap. Dessuten har han åtte barn utenfor ekteskap. Det siste av disse ble født i oktober 2009; dette ble kjent i februar 2010, en måned etter at han hadde giftet seg med sin femte kone Thobeka Stacey Madiba. Saken førte til en nasjonal skandale, og har vært en belastning for hans omdømme. 
I 2006 ble Zuma anklaget for voldtekt av en 31 år gammel hiv-positiv kvinne, men retten frifant ham. Zuma vedgikk at han hadde hatt seksuell omgang med henne, men benektet voldtekten. I forbindelse med saken uttalte han at han ikke hadde brukt kondom, men tatt en dusj etterpå for å beskytte seg mot hiv-viruset. Den gang var han leder for Sør-Afrikas aids-råd. I karikaturer blir han derfor ofte fremstilt med et dusjhode, eller i dusjen med et kondom på hodet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zuma biografi på ANCs hjemmeside (engelsk)