jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jaroslav Seifert

Jaroslav Seifert (født 23. september 1901 i Praha (da Prag, Østerrike), død 10. januar 1986 i Praha) var en tsjekkoslovakisk forfatter og mottager av Nobelprisen i litteratur for 1984.
Seifert begynte å skrive i 1920-årene. Under andre verdenskrig, da Bøhmen-Mähren var tysk protektorat, skrev han om patriotiske temaer. Etter kommunistenes kupp i 1948 kritiserte han det kommunistiske regimet. Han undertegnet Charta 77 og ble deretter ikke utgitt i Tsjekkoslovakia mellom 1977 og 1979. I 1984 fikk han Nobelprisen i litteratur.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Jaroslav Seifert», fra Store norske leksikon
Juan Ramón Jiménez

Juan Ramón Jiménez (født 24. desember 1881 i Moguer, død 29. mai 1958 i San Juan, Puerto Rico) var en spansk forfatter og mottager av Nobelprisen i litteratur i 1956.
Han ble født i Moguer i provinsen Huelva i Andalucía i Sør-Spania. I 1914 utga han Platero y yo (norsk tittel: Sølvfell og jeg) om en forfatter og det lille eselet hans, Platero. Dette prosaverket regnes som en klassiker i den spansktalende verden. Som følge av borgerkrigen forlot han i 1936 Spania og reiste til Puerto Rico og Cuba. I 1939 slo han seg ned i USA, der han bodde til han vendte tilbake til Puerto Rico i 1951. Han ble i 1956 tildelt Nobelprisen i litteratur. Svenska Akademin ga ham prisen «för hans lyriska diktning som på spanskt språk bildar ett föredöme av hög andlighet och konstnärlig renhet».


== Referanser ==
Tiende

Tiende er en skatteform tidligst brukt i Mesopotamia. Den nevnes også i Bibelen, der det i Femte Mosebok 14,22 står: «Du skal gi tiende av all din avgrøde, av sæden som vokser på marken år for år.»


== Historisk tiende i Norge ==

I Norge ble tiende innført under Sigurd Jorsalfares styre (1103–39). Skatten påbød alle å betale 1/10 av sitt innkomme til kirken, altså en tidel av gårdens avling. Tienden ble så fordelt med 1/4-part hver på kirke, biskop, prest og fattige. 
Fisketienden skulle efter Gulatingslovens kap. 20 «svares under hjellen», før tørrfisken ble hentet fra fiskeværet. Denne delingen fortsatte i 300 år, inntil et bispemøte i Oslo i 1436 med erkebiskop Aslak Bolt som formann besluttet at erkebispen og hver biskop i provinsen skulle sørge for at egnede klerker ble hjulpet til universitetsstudier, finansiert ved den fjerdeparten som ifølge kristenretten skulle tilfalt de fattige.Fjerdeparten som var tiltenkt de fattige, ble kalt «bondeluten» eller «bondelodden» og brukt i de enkelte bygder. Fordelingen stod fast frem til reformasjonen, men kirkeordinansen fra 1537 endret delingsforholdet, og bondeluten ble fjernet. 


=== Kongetiende ===
Etter reformasjonen i 1536/37 ble den regulære tienden avløst av den såkalte kongetienden, noe som betød at kongen fikk hele skatten og selv kunne fordele denne. Ved forordning av 1801 ble kongetienden gjort om til en grunnbyrde eller grunnskatt på fast eiendom, som ble utredet in natura etter kapiteltakst eller i rene penger. Grunnbyrden ble opphevet først i 1918.
Adel var etter reformasjonen fritatt for å betale tiende mot å innkreve jordleien av kongens bønder, og av denne fikk de også beholde en god del selv.


=== Tiende i Danmark ===
Adam av Bremen var rundt 1068 opprørt over at selv de fattigste danskene skulle betale for de kirkelige tjenester, men på 1130-tallet synes tiende å være godtatt som ordning. Når bøndene høstet, ble hvert tiende nek brakt til kirkens låve. I andre land ble tiendet delt i fire: Til biskop, prest, kirke og de fattige, men i Danmark foregikk bare en tredeling, der de fattige ingenting fikk. Dette var den første egentlige skatten danske bønder var blitt pålagt, og det var biskopens andel de protesterte mot. Hans andel ble derfor kalt «biskopsgave».


== Tiende i dag ==
I en del kristne trossamfunn praktiserer man fortsatt tiende som en frivillig fromhetshandling, det vil si at medlemmene frivillig betaler 1/10 av sin inntekt til kirken.


== Referanser ==


== Se også ==
Stabbur til oppbevaring av tiende
Otto per mille


== Eksterne lenker ==
(en) Tithe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lensregnskaper med tiendelister i Digitalarkivet
Hov

Hov eller HOV har flere betydninger:

Hov (biologi), nederste del av tærne hos enkelte dyr
Hov (kultplass), gammel hedensk kultplassStederHov i Søndre Land, Oppland
Hov, landsby på Suðuroy, den sørligste av Færøyene
Hov, tidligere kultplass og storgård på Ringerike kommune, nå kommunalt bofellesskapet, omsorgsboliger og interkommunalt krisesenter
Hov i Viksdalen i Gaular i Sogn og Fjordane
Hov i Ålen i Holtålen i Sør-TrøndelagSlektsnavnHov, Jo, jurist
Hov, Jon Østeng, naturfotograf
Hov, Øystein, atmosfæreforskerTrebokstavsforkortelseØrsta/Volda lufthamn, Hovden (IATA-kode: HOV)


== Se også ==
Hovet, pekerside
Hovdyr (Ungulata), en gruppe pattedyr
Hovsenga naturreservat i Ringerike kommune
Hestehov, hoven på en hest
Håv, ofte feilstavet «hov», redskap for å fange fisk
Amfibisk landingsskip

Amfibisk landingsskip er en type krigsskip som har til oppgave å ilandsette og støtte bakkestyrker på fiendtlig territorium ved et amfibisk angrep.I motsetning til amfibiekrigsskip (som landsetter bakkestyrker ved hjelp av luftfartøyer og landgangsfartøyer), kan amfibiske landingsskip ta seg helt opp på en strand for å sette av personell, kjøretøyer eller annet materiell. De er havgående og således større enn landgangsfartøyer.
Før andre verdenskrig var det ikke spesialbyggede skip for amfibisk krigføring.  Under krigen ble det stort sett benyttet konverterte frakteskip, men noen spesialiserte skip ble også tatt fram, for eksempel Landing Ship Tank (LST).


== Liste over skipstyper ==
De engelske forkortelsene er også i bruk på norsk:
LSL – Landing Ship Logistics
LSM – Landing Ship Medium
LST – Landing Ship Tank
AGF – Auxiliary command ship


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Amfibiekrigsskip
Amfibisk krigføring


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amphibious assault ships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Naval Technology - en samling korte beskrivelser av de forskjellige skipsklassene, med bilder
USS Saipan

To skip i den amerikanske marinen har båret navnet USS «Saipan», etter øya Saipan i Nord-Marianene, som var åsted for store slag under andre verdenskrig.

Det første skipet, «Saipan» (CVL-48), ble satt i tjeneste som et lett hangarskip i 1946, omgjort til kommandoskipet «Arlington» (AGMR-2) og gjeninnsatt i tjeneste i 1966, frem til 1970.
Det andre skipet, «Saipan» (LHA-2), er et amfibisk landingsskip som ble satt i tjeneste i 1977 og som er i aktiv tjeneste pr. 2005.
USS «Saipan» (LHA-2)

USS «Saipan» (LHA 2) er et amerikansk amfibiekrigsskip i Tarawa-klassen. Skipet ble sjøsatt 20. juli 1974.
Skipets operative tjeneste begynte i juli 1979 da det ble overført fra Fleet Refresher Training til Special Contingency Operations, for å stå i beredskap for å evakuere sivile amerikanere fra Nicaragua under landets borgerkrig.

I forbindelse med hundreårsmarkeringen av unionsoppløsningen med Sverige var skipet på flåtebseøk i Oslo 6. juni 2005.
Skipet ble tatt ut av aktiv tjeneste den 20. april 2007 og overført til den amerikanske reserveflåten.
Skipet er 254,2 m langt, 40,2 m bredt og har en toppfart på 24 knop. Besetningen består av 65 offiserer og 1009 menige. I tillegg har skipet kapasitet for en amfibisk landstyrke på 125 offiserer og 1730 menige.


== Eksterne lenker ==
USS «Saipan» (LHA-2). Besøkt 25. mai. 2013.
Valparaíso (region)

Valparaíso er en region i Chile, og regnes som region V fra nord til sør. Hovedstaden i regionen er byen Valparaíso, som ligger i provinsen Valparaíso. Påskeøya tilhører denne regionen.


== Provinser ==
Petorca
Los Andes
San Felipe de Aconcagua
Quillota
Valparaíso
San Antonio
Påskeøya
Baron Haussmann

Georges Eugène Haussmann (født 27. mars 1809 i Paris, død 11. januar 1891 samme sted), bedre kjent som  Baron Haussmann, var en fransk byplanlegger. Han hadde ansvaret for Paris' nye byplan, som ble gjennomført mellom 1853 og 1870.


== Bakgrunn og virke ==
Etter fullførte jusstudier ble han utnevnt til underprefekt i Nérac, deretter prefekt i Var og  fra 1853 i Seine. Han ble utnevnt til senator i 1857, ridder av Æreslegionen i 1862 og medlem av Académie des Beaux-Arts i 1867.
Som prefekt i Seine-departementet med ansvar for hovedstaden tok Haussmann straks fatt på arbeidet med å tegne en ny byplan for Paris, og slik oppfylle Napoleon IIIs ønske om en moderne hovedstad. Hovedtanken var å få en by med en bedre trafikkavvikling, samt en helsemessig sunnere by med bedre luftsirkulasjon. En bakenforliggende hensikt var også å forebygge folkelige opprør som dem en hadde sett i 1830 og 1848.
Haussmann var opptatt av rette linjer og akser, og han gikk hardhendt til verks for å gjennomføre sin storstilte plan. Et stort antall kvartaler med eldre bebyggelse – mye av den gammel og av historisk interesse – forsvant. Noen akser som var anlagt tidligere under Ludvig XIV ble utvida til «Les Grands Boulevards» . Han lot flere akser møtes på tronplassen, som ble til den nye Place de l'Étoile (dagens Place Charles de Gaulle). 
Flere nye parker og hager ble anlagt som rekreasjonsområder for pariserne, som Montsouris-parken. Mange eldre og nyere parker ble integrert i de nye aksene for å skape storslåtte virkninger.
Det ble gitt strenge regler for byggehøyde og arkitektonisk utforming på nye leiegårder og boliger. For øvrig var det et mål å framheve de mange monumentalbyggene i byen. Nye monumentalbygg ble også reist, som Opéra Garnier og Église de la Sainte-Trinité de Paris. Flere akser ble anlagt med et slikt sikte.
Systemer for vann og avløp ble anlagt parallelt.

Byggearbeidene ble svært kostbare; Napoleon III bevilga et beløp på 250 mill. francs i 1865, og nye 260 mill. i 1869. I alt berørte Baron Haussmanns plan 60% av datidas Paris.
Også juridisk og økonomisk var metodene som ble tatt i bruk, svært hardhendte og lite demokratiske. Det ble vedtatt ekspropriasjonslover som i liten grad tilgodeså de mange mindre gårdeierne som ble berørt, og mange av disse gikk konkurs. I tillegg ble reglene for nybygg satt til en slik standard at de utelukka store deler av den parisiske middelklassen. Det oppsto en bølge av eiendomsspekulasjoner som noen få beriket seg på. 
Etter stormfulle debatter i parlamentet i 1867 ble det satt visse restriksjoner på arbeidene, som inntil da hadde foregått uten særlig parlamentarisk kontroll. 
Etter press fra bl.a. Emile Ollivier ble Haussmann fjerna fra embedet rett før Napoleon IIIs fall, og han ble i stedet utnevnt til sendemann til Korsika. Haussmann forble bonapartist også under den tredje franske republikk. De siste åra av sitt liv brukte han på å skrive sine memoarer. Han ligger gravlagt på Père Lachaise-kirkegården i Paris.


== Verker ==
Mémoires, 1890-1893


== Referanser ==
The Five Pillars

The Five Pillars er et norsk strategisk nettspill (MMOG) hvor man spiller direkte fra nettleseren.
Konseptet er å styre et land ved hjelp av diplomati, strategiske beslutninger og magi. Det finnes i mange oversettelser, som gjør at spillere fra hele verden kan spille sammen.


== Eksterne lenker ==
The Five Pillars
Réaumur

Réaumur er en temperaturskala definert av den franske forskeren René Antoine Ferchault de Réaumur i 1731. Skalaen baseres i likhet med celsiusskalaen på vannets fryse- og kokepunkt. Forskjellen er at Réaumur definerte vannets frysepunkt til 0° og kokepunktet til 80°. Réaumurskalaen ble tidligere brukt i Frankrike, men er i dag nesten helt erstattet av celsiusskalaen.


== Omregning ==
For å regne om en réaumur-temperatur til celsius:

C = Ré × 1,25Eksempel: 24 °Ré = 24 × 1,25 = 30 °C.For å regne om en celsius-temperatur til réaumur:

Ré = C × 0,8Eksempel: 24 °C = 24 × 0,8 = 19,2 °Ré.


== Omregningstabell mellom de forskjellige enhetene ==
Gjendebu

Gjendebu er den eldste hytta til Den Norske Turistforening (DNT). Hytta ligger 995 meter over havet, i vestenden av innsjøen Gjende, midt i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet. Man kan komme dit ved å følge Turistforeningens stier, men det går også båt på Gjende. Hytta ble bygget i 1871 og var da på 45 m² med plass til tolv. Anna og Erik Slålien var de første bestyrerne. Deres datter, Gjendine Slålien (1871–1972) tilbragte mange sommere her som seterjente.
I dag har hytta 119 senger og mer enn 10 000 overnattinger i året. Den bestyres av Lars Åge Hilde. Hytta benyttes også til diverse kulturelle arrangementer, sandvolleyball og utstillinger.
Viktige nabohytter i Jotunheimen er Gjendesheim, Memurubu, Fondsbu, Olavsbu, Leirvassbu og Spiterstulen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gjendebu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rutebåt på Gjende
DNT Oslo og Omegn
UT Kart over området
Alain Prost

Alain Marie Pascal Prost (født 24. februar 1955 i Lorette i Frankrike) er en tidligere fransk Formel 1-fører.
Prost er en av tidenes største førere innen Formel 1. Han ble verdensmester fire ganger (1985, 1986, 1989 og 1993). Han fikk 51 seiere, 106 pallplasseringer og 33 pole positions.
I 1997 startet Alain Prost sin egen stall, Prost Grand Prix. Den gikk imidlertid konkurs tidlig i 2002.


== Formel 1-team ==
 Prost 1997–2001 (Teamsjef)
 Williams 1993
 Ferrari 1990–1991
 McLaren 1984–1989
 Renault 1981–1983
 McLaren 1980


== Resultater ==


=== Fullstendige Formel 1-resultater ===
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, kursiv indikerer raskeste runde)


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alain Prost – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alain Prost – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alain Prost på Internet Movie Database 
(en) Alain Prost hos The Movie Database 
(de) Alain Prost – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alain Prost – racing-reference.info 
(en) Alain Prost – Driver Database 
(en) Alain Prost på Twitter 
(en) Alain Prost på Instagram 
(en) Chicane F1 Alain Prost
Steve Redgrave

Steven Geoffrey Redgrave (født 23. mars 1962 i Marlow) er en britisk  roer som mellom 1984 og 2000 vant gullmedalje i fem olympiske leker på rad. Han kalles vanligvis Steve Redgrave. Med totalt fem gullemdaljer og en bronsemedalje er Redgrave Storbritannias mestvinnende olympier gjennom alle tider.
Under OL 1984 i Los Angeles vant han gull i firer med styrmann. Sammen med Andy Holmes vant han gull i toer uten styrmann i 1988 i Seoul. I tillegg satt han i båten som tok bronse i toer med styrmann.
I 1992 i Barcelona og 1996 i Atlanta fulgte gullmedalje nummer 3 og 4, begge gangene vant Redgrave sammen med Matthew Pinsent i toer uten styrmann. Og til slutt vant han gull under lekene i 2000 i Sydney, denne gang i firer uten styrmann.
I tillegg ble Redgrave verdensmester ni ganger. På grunn av de fremragende idrettsprestasjonene ble han adlet i 2001.
Flere britiske kjendiser takket i 2008 nei til å løpe med fakkelen i sympati og støtte med tibetanernes kamp mot det kinesiske styret i Tibet. Redgrave var en av de som takket nei til å løpe Fakkelstafetten til sommer-OL 2008.Han er gift med Ann Callaway.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Steve Redgrave – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Steve Redgrave – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Steve Redgrave – Olympics.com 
(en) Steve Redgrave – Olympic.org 
(en) Steve Redgrave – Olympedia 
(en) Steve Redgrave – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Redgrave – Storbritannias olympiske komité 
(en) Steve Redgrave – Commonwealth Games Federation 
(en) Steve Redgrave – FISA
Arrondissement (Paris)

Paris er delt i 20 arrondissementer, som fra 1860 omfatter de 12 tidligere arrondissementene fra 1795. Samtidig skjedde en byutvidelse der fire nabokommuner og deler av et større antall omliggende kommuner ble innlemmet i byen.
Arrondissementene er nummerert i et spiralmønster fra sentrum og utover. Hvert arrondissement er delt i fire kvarterer («quartiers»). Skiltene med gatenavn viser også nummeret til hvilket arrondissement man befinner seg i.


== Historikk ==


=== Før 1860 ===

Den 11. oktober 1795 ble Paris inndelt i 12 arrondissementer. Disse ble nummerert fra vest mot øst, der nr. 1–9 lå på Seinens høyre bredd, og 10–12 på den venstre.
Hvert av disse 12 arrondissementene ble igjen inndelt i 4 quartiers, som sammenfaller med de 48 opprinnelige distriktene som ble opprettet i 1790.


=== Etter 1860 ===
Napoleon III utvidet Paris den 1. januar 1860 slik at byen omfattet et større område. 
Inndelingen med de 12 tidligere arrondissementene ble gjort om, og dagens 20 ble definert.
For å skille mellom de opprinnelige og nye arrondissementene er det vanlig å føye ancienne (fransk: gammel) til nummeret, for eksempel 2e ancienne eller 12e ancienne.


== Tabell 1: Arrondissementer og kvarterer ==


== Tabell 2: Areal og folketall ==
Knut Henning Thygesen

Knut Henning Thygesen (født 7. april 1953) er en norsk forfatter og politiker for RV/Rødt. Han er oppvokst og bosatt i Risør. Thygesen ble ved kommunestyrevalget 2007 direktevalgt som ordfører i Risør og dermed partiets første ordfører, et verv han hadde til 2011. Det politiske flertallet i kommunen var borgerlig. Ved kommunestyrevalget 2011 ble ordninga med direktevalg til ordførervervet ikke gjentatt. I et valgteknisk samarbeid med Arbeiderpartiet og Senterpartiet fikk Thygesen da vervet som varaordfører for perioden 2011–15. 
Thygesen var 1. kandidat for Rødt i Aust-Agder ved stortingsvalgene i 2009 og 2013.
Som forfatter har Thygesen utgitt romanen Skanser (1998). Av yrke er han snekker.


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Henning Thygesen på Internet Movie Database 
(no) «Knut Henning skrev historie», Aust-Agder Blad 11. september 2007.
(no) «Vi stiller med verbale våpen», Aftenposten 2. september 2007.
(no) «Røde Thygesen blir varaordfører», NRK Sørlandet 13. september 2011; besøkt 24. april 2013.
Brylcreem

Brylcreem er et varemerke av pomade for menn, forgjengeren til dagens hårgelé. Den ble oppfunnet i 1929 ved Chemico Works i Birmingham i England. Brylcreem benyttes for å holde gredd hår på plass.
Den skinnende «wetlooken» håret fikk av brylcreem var obligatorisk for menn i mange år. Andre lignende substanser hadde vært i bruk tidligere og blitt gjort populært av stjerner som Rudolph Valentino.

En norsk avisannonse fra 1951 hadde følgende overskrift:«De emulgerte oljene i Brylcreem forhindrer at Deres hår blir en fettet oljekake.» Brylcreems popularitet minket i løpet av 1960-tallet, etter hvert som hårmotene dreide mot en «drylook». Imidlertid har kremen fått et comeback siden slutten av 1990-tallet. 


== Se også ==
Anti-makassar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brylcreem UK
Birmingham's industrial history site
Brylcreem USA
World War 2 adverts
Tony Gibson obituary, The Guardian.
Brylcreem schoolboy meets hero Beckham to form dream team
1. arrondissement

1. arrondissement i Paris hører til de eldste områdene i byen. Kvarteret Les Halles går tilbake til tidlig middelalder. Området ligger på høyre bredd, og omfatter også den vestlige delen av Île de la Cité.


== Kjente bygninger ==

Banque de France
Bourse du commerce et de l'industrie
Vendôme-søylen
Cour des comptes
Crédit Foncier
Église Saint-Eustache
Église Saint-Germain L'Auxerrois
Forum des Halles
Hôtel des Postes
Ministère de la Justice
Louvre
Palais de justice
Palais royal
Théâtre du Châtelet


== Parker ==
Jardin du Carrousel
Jardin des Halles
Jardin de l'Infante
Jardin de l'Oratoire
Jardin du Palais royal
Tuileriene
Square du Vert-Galant


== Hovedgater ==
 rue Berger
rue des Bourdonnais
place du Châtelet
rue Croix des Petits-Champs
rue Etienne Marcel
rue Jean-Jacques Rousseau
Quai du Louvre
rue du Louvre
Boulevard de la Madeleine
Quai de la Mégisserie
rue Montmartre
avenue de l'Opéra
rue du Pont Neuf
rue Rambuteau
rue de Rivoli
rue Saint-Denis
rue Saint Honoré
Boulevard de Sébastopol
Quai des Tuileries
rue de Turbigo
place Vendôme


== Kvarterer ==
Saint-Germain-l'Auxerrois
Quartier des Halles
Quartier du Palais-Royal
Quartier de la place Vendôme
		
		
		


== Eksterne lenker ==
 1. arrondissement hos Wikivoyage

(fr) Offisielt nettsted 
(en) Paris 1er arrondissement – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Horns Rev

Horns Rev er et 40 km langt rev som strekker seg ut i Nordsjøen utenfor Blåvandshuk i en avstand på 14 til 20 kilometer fra vestkysten av Jylland i Danmark. Det er en nå underjordisk moreneavsatt i Saale-istiden.
Revet var i århundrer beryktet som et av de farligste stedene for skip som seilte langs danskekysten. Etter av fyrtårnet ved Blåvand ble reist, forsvant det meste av faren. Men selv etter at fyret ble reist, har det skjedd ulykker ved revet.


== Vindmøllepark ==
Selskapet Elsam (DONG) konstruerte i 2002 verdens største vindmøllepark på revet, samt den første vindmøllepark i Nordsjøen. Parken består av 80 vindmøller med en kapasitet på 2,0 MW pr. enhet. Del 2 av utbyggingen av Horns rev skal stå ferdig innen utgangen av 2009, denne utbyggingen består av ytterligere 95 vindmøller med en kapasitet på 2,3 MW pr. enhet, pluss 3 teslmøller på opptil 5,0 MW pr. enhet.


== Eksterne lenker ==
Birger Larsen: Blåvands Huk – Horns Rev området – et nyt Skagen?
Matthäus Lang von Wellenberg

Matthäus Lang von Wellenberg (født 1468 i Augsburg i Bayern i dagens Tyskland, død 30. mars 1540 i Salzburg i dagens Østerrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, tidlig karriere ===
Han fikk sin borgerlige utdannelse i Ingolstadt, Tübingen og Wien, og ble deretter tilknyttet det erkebiskoppelige kanselli i Mainz under erkebiskop Berthold von Henneberg. I 1494 ble han keiser Maximilian Is sekretær, i 1501 keiserlig rådgiver, og i 1508 keiserens kansler. Keiseren satte ham høyt og gav ham mange kirkelige benefisier.I 1498 ble han opptatt i adelsstanden og fikk tittelen «von Wellenburg». I 1500 ble han probst for katedralen i Augsburg, og kort tid etter også for katedralen i Konstanz.
I 1503 ble han koadjutorbiskop og to år etter fyrstbiskop av Gurk (nå i det sørøstlige Østerrike). Selv om han hadde mottatt dette bispeembedet holdt han seg fortsatt ved det keiserlige kanselli og var lekmann, og besøkte ikke en gang dette bispedømmet (som han «ledet» frem til mars 1522).
Som keiserlig legat ledet han keiserens forhandlinger med Frankrike, Venezia og Ungarn, og med paven (fra 1508 til 1515).


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal in pectore i mars 1519 av pave Julius II. Utnevnelsen ble publisert i november samme år, med Sant'Angelo in Pescheria som tittelkirke
Han arbeidet med keiserens støtte for utnevnelse til bispestolene i Mainz, Magdeburg, Halberstadt og Trient, uten hell. Til slutt ble han utnevnt til koadjutor i Salzburg i 1514, mot den sittende erkebiskop Leonard Keutschachs uttrykkelige ønske. Da sistnevnte døde i 1519 ble Lang prsteviet og den påfølgende dag (24. september) bispeviet og tiltrådte som erkebiskop av Salzburg.
Skjønt han opprinnelig hadde vært en tilhenger av det skismatiske konsilet i Pisa (1511) bevirket han senere at striden mellom pave og keiser ble bilagt, og deltok under Laterankonsilet i desember 1512. 
Det var hovedsakelig takket være Langs innflytelse at Karl V ble kåret til keiser i 1519.Han var også med på å få den nye keiser til å gripe inn mot Martin Luther under Riksdagen i Worms i 1521, og til å bekjempe det tyske bondeopprøret på hans territorier 1525–1526, og gå inn for kirkelige reformer på de synoder han sammenkalte til Mühldorf i 1522 og 1537, og slutte seg til den katolske liga i Regensburg i juli 1524. I I 1529 fikk han tittelen «Tysklands primas» (Primas Germaniae).
Kardinal Lang var en ivrig litterat, men fremfor alt en stolt og ambisiøs kirkefyrste. Hans kamp mot protestantismen var mer drevet av politiske enn av religiøse motiver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Morten Sanne Melvold

Morten Sanne Melvold (født 13. oktober 1971) er en fotballtrener fra Vestfold.
Tidligere klubber er Ørn-Horten, Sem IF, Teie IF, Tønsberg FK og Eik-Tønsberg.
Melvold trente Eik-Tønsberg til seier i 3. divsjon i 2004, og jobbet frem til sesongslutt 2005 som hovedtrener for fotballklubben Ørn-Horten.Morten Sanne Melvold er gift og har tre barn.


== Referanser ==