jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eragon (film)

Eragon er en fantasy-/eventyrfilm basert på romanen Eragon av Christopher Paolini. Filmen er regissert av Stefen Fangmeier. Filmen er hans første i regissørstolen, men han har tidligere arbeidet innen visuelle effekter i filmer om Lemony Snicket's En serie uventede hendelser og Master & Commander. Manusforfatteren er Peter Buchman, som er mest kjent for å ha skrevet manuset til Jurassic Park 3. Innspillingen begynte på Mafilm Fot Studios i Ungarn den 1. august 2005.
Filmen hadde internasjonal premiere 15. desember 2006. Produksjonsselskapet er 20th Century Fox.


== Handling ==
Eragon handler om en bondegutt ved navn Eragon, som bor i landsbyen Karvahall i den fiktive verdenen Alagesia. Som 17-åring finner han et drageegg. Egget klekker, og en rekke påfølgende hendelser snur livet hans opp ned.
En vis historieforteller ved navn Brom slår seg sammen med ham, og Eragon tar opp arven etter de legendariske dragerytterne. Han lærer seg magi, sverdkamp og drageriding for å forberede seg på sin hevn mot de som var ansvarlige for familiens død.
Etter hvert slår han seg sammen med Varden, en gruppe rebeller som har som mål å frata kong Galbatorix makten. Innbyggerne i Alagesia lider under denne onde kongens makt.
Kong [albatorix forstår at en ny drageridder har blitt født. Etter hvert finner han ut at drageridderen heter Eragon. Han befaler sine undersåtter å gjøre alt for å drepe den nye drageridderen. Til tross for mange forsøk, mislykkes han med dette, og Eragon allierer seg med Varden. Sammen tar de opp kampen mot ondskapen...


== Rolleliste ==


== Videospill ==
Videospillet, basert på handlingen i filmen, ble lansert 17. november 2006. Spillet er tilgjengelig for følgende plattformer: Microsoft Windows, Xbox 360, Xbox, PlayStation 2, PlayStation Portable, Nintendo DS & Nintendo Game Boy Advance. Utviklerne er Stormfront Studios og Amaze Entertainment. Utgiveren av videospillet er Vivendi Universal Games.


== Annet ==
Dette er sangeren Joss Stones første filmrolle.
Avril Lavigne har skrevet, og synger temasangen «Keep Holding On» til filmen.


== Eksterne lenker ==
(en) Eragon på Internet Movie Database 
(sv) Eragon i Svensk Filmdatabas 
(da) Eragon i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Eragon på Allociné 
(nl) Eragon på MovieMeter 
(en) Eragon på AllMovie 
(en) Eragon på Turner Classic Movies 
(en) Eragon på Rotten Tomatoes 
(en) Eragon på Metacritic 
(en) Eragon på Box Office Mojo 
Informasjon om filmen på Shurtugal.com
Heterogen

Heterogen kan ha flere betydninger.

Heterogenitet – fra greske og betyr ulikhet eller uensartethet.
Heterogen (slekt) – en slekt av snegler i gruppen Viviparidae‎. De lever i ferskvann. (bare 1 art Heterogen longispira (Smith, 1886)  i Lake Biwa, Honshu, Japan.)
Ventrilo

Ventrilo er en applikasjon som brukes for å for prate gratis over internett (voice over IP). 
Programmet er oftest brukt blant klaner som kommuniserer effektivt når de spiller videospill, men kan fint brukes blant bedrifter, familie og venner.
Programmet finnes for Microsoft Windows og Mac OS X. Det er også planlagt en klientversjon for Linux-operativsystemet. Sistnevnte er mest brukt på serversiden. Programmet krever at brukerne har en klientversjon av Ventrilo installert og at de kobler seg opp mot en server som kjører Ventrilos serverversjon. Klientversjonen er gratis, mens serverversjonen er gratis inntil 8 brukere. Skal man ha over 8 brukere tilkoblet må man leie en Ventriloserver fra et autorisert firma.
Det er best å bruke høretelefon med mikrofon (hodetelefoner), men vanlig høyttaler og mikrofon kan også brukes. Lydkvaliteten kan justeres fra nær CD-kvalitet til dårlig mobiltelefon. Beste kvalitet krever større båndbredde.


== Frie alternativer ==
Mumble


== Proprietære alternativer ==
Teamspeak


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ventrilo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
King James Version

King James Version (KJV) er en engelsk bibeloversettelse som begynte i 1604 og ble fullført i 1611 av Den engelske kirke. Den ble trykket av kongens trykker, Robert Barker. Dette var den tredje offisielle oversettelse til engelsk. Den første var Den store Bibel (Great Bible) bestilt av Den engelske kirke under regimet til kong Henrik VIII, og den andre var Biskopenes Bibel (Bishop's Bible) i 1568. I januar 1604 kalte kong Jakob I av England inn til en konferanse ved Hampton Court hvor den nye engelske versjonen ble mottatt som svar på de problemer som ble oppfattet av de tidligere oversettelser bemerket av puritanerne, en fraksjon innenfor Den engelske kirke.Kongen utvalgte 54 personer til å arbeide med oversettelsen. De holdt på i syv år. Oversettelsen kom ut første gang i 1611. Den ble deretter sett på som standardutgave i Storbritannia i flere århundrer. Siden har det kommet ut nye utgaver hvor språket har blitt modernisert. Den første utgaven omfattet også de deuterokanoniske bøker, men siden 1800-tallet har de vanligvis blitt utelatt. 
Denne bibeloversettelse fikk stor innflytelse på utformingen av det engelske språk og engelsk litteratur, og særlig Herman Melville og William Wordsworth var dypt påvirket av den. Den har et poetisk språk som kan oppleves som gammeldags for dagens lesere, men King James Version er fortsatt en av de mest solgte bibeloversettelsene blant engelsktalende. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) King James Bible – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lukas

For den amerikanske filmen fra 1986, se Lucas (film)

Lukas, (fra romersk Lukanus eller Lukius), er et vanlig mannsnavn i den kristne verden. Det har sin bakgrunn i evangelisten Lukas, som nevnes i Det nye testamente og tillegges forfatterskapet av Lukasevangeliet og Apostlenes gjerninger. Lukas er billedkunstnernes, artistenes, bryggernes og legenes skytshelgen.
Lukas har navnedag 18. oktober.


== Ulike skrivemåter ==
Engelsk – Luke
Esperanto – Lukaso
Fransk – Luc
Gresk – Loukas
Islandsk – Lúkas
Italiensk – Luca
Japansk – Ukasiu
Latin – Lucius; Lucas
Litauisk- Lukas
Polsk – Łukasz
Slovakisk – Lukáš
Spansk – Lucas
Tsjekkisk – Lukáš
Ungarsk – Lukas/Lukacs


== Utbredelse ==
Lucas har vært et populært navn i Sverige siden 1990-årene.

Variantene Łukasz i Polen, Lukáš i Tsjekkia og Luka i Slovenia er blant de mest brukte navnene i befolkningen i de to respektive landene. Lukas i Litauen og Østerrike, Lucas i Sverige, Danmark, Frankrike og Belgia, Luka i Slovenia, Lukáš i Tsjekkia og Luke i Irland var på begynnelsen av 2000-tallet svært populære som navn på nyfødte gutter i de respektive landene.
I 2005 var det 614 personer i Norge som hadde Lukas som første fornavn og 436 personer som eneste fornavn. Samme året hadde 417 personer Lucas (en variasjon av navnet) som første fornavn og 248 med Lucas som eneste fornavn. Lukas er rangert på 365.-plass blant de mest populære guttenavn i Norge.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Lukas og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Evangelisten Lukas
George Lucas
Jean-Luc Godard
Luc Besson
Luca della Robbia
Luca Signorelli
Luka Modric
Lucas Cranach den eldre
Lucas Cranach den yngre
Lucas van Leyden
Lucas Leiva
Lukas Moodysson
Lukas Podolski
Lukas David
Lucas François Bernard Hernandez


== Annen bruk av navnet ==
Lukas Kasha – rockeband
Lukas var navnet på hesten til Emil i Astrid Lindgrens kjente barnebøker om Emil i Lønneberget.
Lukas lokomotivfører er hovedperson i Michael Endes berømte barnebok Jim Knapp og Lukas lokomotivfører (Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer) fra 1960.
Lukas-Kasha er hovedperson i fantasyforfatteren Lloyd Alexanders barnebok Lukas-Kasha. Hans to første liv, som opprinnelig kom på engelsk i 1978 under tittelen The First Two Lives of Lukas-Kasha.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Lukas
(en) Think Baby Names: Lukas
Salme 151

Salme 151 er et apokryfisk verk skrevet innenfor Det gamle testamentes tros- og tekstunivers. Verket finnes i Septuaginta – den greske oversettelsen av Salmenes bok, men mangler i den hebraiske versjonen.Teksten er kort, bare sju vers, og presenterer seg som en tekst av David etter tvekampen med Goliat. Det er vanskelig å datere den, men det er funnet ulike tekstfragment av ulike deler av salmen blant Dødehavsrullene, og dette kan tyde på at salmen «kan være en forkortet gresk versjon av to hebraiske salmer.»Salmen regnes ikke som en del av Bibelens kanon; men den «nyter stor anseelse i de ortodokse kirker», og er tatt med i det norske bibelselskaps utgave av apokryfene i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
fulltekst hos Bibel.no
Mornington Crescent undergrunnsstasjon

Mornington Crescent undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjenes av Northern-linjens vestre rute gjennom det sentrale London (Charing Cross-grenen). Den østre ruten (som går via Bank), ligger kun et par hundre meter bortenfor stasjonen, men har ikke egne plattformer her. 
I Storbritannia er stasjonen kjent fra tulle-spillet Mornington Crescent i BBCs radioprogram I'm Sorry I Haven't a Clue.


== Eksterne lenker ==
Mornington Crecent Underground Station Transport for London (Engelsk)
Evangelisten Lukas

Lukas (gresk: Λουκᾶς – Loukâs; hebraisk: לוקא) levde i det 1. århundre og nevnes i Det nye testamente som lege og som Paulus' medarbeider og reiseledsager. I 2. Timoteusbrev nevnes Lukas som den som er hos Paulus til det siste.
I kirkelige tradisjon tillegges han forfatterskapet av Lukasevangeliet ('Evangeliet etter Lukas') og Apostlenes gjerninger. Kirkehistorikeren Eusebius av Caesarea forteller at Lukas traff Paulus rundt år 50, og ble med han på misjonsreisene.
I den sene oldtid og tidlige middelalder oppsto legenden, at Lukas skulle være maler, og ha malt det første ikonet, et bilde av jomfru Maria, den såkalte Sorte Madonna av Częstochowa. Det finnes forøvrig ingen belegg for denne antagelsen.
Noen hevder at Lukas var øyenvitne til Jesus, og han har blant noen kirkefedre blitt satt i forbindelse med de 72 disiplene Jesus utsendte som beskrevet i Lukasevangeliet, kapittel 10. Denne tradisjonen finnes det ikke belegg for.
Lukas' evangelistsymbol er en bevinget okse fordi evangeliet etter ham begynner med Sakarjas offer i tempelet. Oksen var et vanlig offerdyr.


== Se også ==
Matteus
Markus
Johannes


== Eksterne lenker ==
(en) Luke the Evangelist – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Luke the Evangelist – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Den hellige evangelisten Lukas (~9 f.Kr-~75?). Den Katolske Kirke
Ønskekonserten

Ønskekonserten er et norsk musikkprogram som har gått på NRK Radio siden 1950. Programmet spiller radiolytternes musikkønsker. I tillegg formidles gratulasjoner og hilsener mellom slekt og venner. Programmets kjenningsmelodi har siden starten vært Bojarenes inntogsmarsj. Programmet sendes på P1.
Ønskekonserten ble sendt første gang lørdag den 28. januar 1950.Programmet hadde meget høye lyttertall i «radioens gullalder». En undersøkelse fra 1959 viste av 79 % jevnlig hørte på programmet. I tilsvarende undersøkelse svarte 71 % at de brukte å høre på Dagsnytt, mens 44 % svarte at de hørte jevnlig på hørespill.


== Historikk ==
Ønskekonserten hadde ifølge Norsk Gallup en lytterandel på opptil 75 % av landets befolkning i radioens gullalder på 1950-tallet. Da sendte anslagsvis 200 000 mennesker inn sine musikkønsker til programmet hvert år sammen med en pengegave til Radiogavefondet. Fondet samlet inn penger til radio- og (etterhvert) fjernsynsapparater for trengende, det vil si syke, gamle og fattige, fram til 1992. Forfatteren og visedikteren Alf Prøysen har beskrevet innsamlingsiveren til Radiogavefondet og populariteten til Ønskekonserten i sin barnesang Basarvise.
Våren 1994 ble en del av de mest markante vertene fra Ønskekonserten presentert i TV-programmet Da Capo!, der de blant annet bidro med historikk og anekdoter.


== Programledere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mest spilte plater i Ønskekonserten
KNM «Tyr»

KNM «Tyr» (N 50) var et spesialfartøy for dype undervannsoperasjoner i Sjøforsvaret og del av den nasjonale ubåtredningsberedskapen. 
Offisiell betegnelse på fartøyet er minekontrollfartøy.


== Historie ==
Fartøyet ble bygget som MS «Standby Master» i 1981 og var i bruk som standbyfartøy i Nordsjøen før sjøforsvaret kjøpte det i 1993. Fartøyet gjennomgikk så en omfattende ombygging og modernisering i 1994, og 7. mars 1995 heiste sjøforsvaret kommando på fartøyet som nå var døpt KNM «Tyr».
Under ombyggingen ble bro utvidet og modernisert, nye thrustere ble installert, det ble bygget en minehangar på aktre hoveddekk, taktisk system ble installert samt et anlegg for en ROV Scorpion 21.


== Oppgaver ==
Oppgavene til KNM «Tyr» gikk ut på blant annet kontroll av minefelt, søk og recovery av miner og torpedoer, søk etter personer eller gjenstander, vrakleting og filming samt en del sivile oppdrag. Utenom Sjøforsvaret var instanser som Tolletaten, Politi- og lensmannsetaten, Miljødirektoratet, Havforskningsinstituttet og Forsvarets forskningsinstitutt eksempel på oppdragsgivere som ofte benyttet fartøyet.


== Kjente oppdrag og oppdagelser ==
KNM «Tyr» har vært delaktig i mange oppdagelser, rednings- og leteaksjoner. Listen under er ikke fullstendig.

1996: Fant og hevet helikopteret som styrtet i Førdefjorden i 1996
Fant og filmet lastebåten «Ulsund» som gikk ned utenfor Jæren i 1997
1999: Lokaliserte og filmet ubåten «U 735» som ble senket utenfor Horten i desember 1944.
2000: Fant og filmet vraket av slagkrysseren «Scharnhorst» i samarbeid med NRK Brennpunkt og Forsvarets forskningsinstitutt
Fant fiskefartøyet «Utvik Senior»
2003: Fant og filmet vraket av ubåten «U 864» som ble senket vest for Fedje på slutten av andre verdenskrig
5. mars 2008: Lokaliserte vraket av jageren HMS «Hunter» etter den hadde vært savnet i nesten 70 år. Funnstedet 7,5 nautiske mil vest for havna i Narvik blir nå betraktet som en krigsgrav.


== Utfasing ==
Skipet ble tatt ut av tjeneste i 2013 og lagt ut for salg året etter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 8019409 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) KNM «Tyr» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) KNM «Tyr»
Kristian Øvrevollseie

Kristian Øvrevollseie (født 11. mai 1910, død 13. september 1973) var en norsk hardingfelespelemann fra Hovet (Hol) i Hallingdal.
Øvrevollseie vokste opp i Hovet (Hol), og ble boende der hele sitt liv. I ungdommen lærte han slåttespell av Sevat Sataøen fra Ål, Tor Grimsgard fra Nes, og Helleik Kvanneberg fra Hol.Kristian Øvrevollseie var kjent som en uttrykksfull og god dansespelemann. Han hadde en flokete spillestil med mange dobbeltgrep, og han spilte i tillegg mye på løs streng.
Øvrevollseie kom til å bli en viktig inspirasjon for Odd Bakkerud og Magne Myhren. Han hadde en topp som spelemann i 1950-årene, men trakk seg tilbake fra spelemannslivet etter 1960. Han døde i 1973 og er begravet på Hovets kirkegård.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hardanger fiddle music from Hallingdal, Folkemusikk
Kristian Øvrevollseie - Hardingfelespelemann Frå Hovet I Halingdal, Discogs
Slåttar Frå Hallingdal og Valdres, tidal
Kristian Øvrevollseie - Spotify
Bilde med Kristian Øvrevollseie, Spesialsamlingene ved Universitetsbiblioteket i Bergen
hallingspel.org podcast #5 Kristian Øvrevollseie 1910-1973
Sevat Sataøen

Sevat Sataøen (født 14. april 1892, død 29. juni 1962) var en norsk spelemann fra Ål i Hallingdal.
Sevat Sataøen ble lært opp av spelemennene Ola A. Strand, Ola Dekko og Myreguten fra Ål, og Tor Grimsgard fra Nes. Ved siden av Olav Sataslåtten regnes han som den fremste spelemannen i Ål, enn si i Hallingdal i sin generasjon. 
Sevat livnærte seg som urmaker i Ål, og var også en dyktig skytter. Han var formbevisst, og svært nøye på at elevene hans skulle lære seg slåttene riktig. Han pleide å gi elevene sine en svenneprøve, og mestret de den, godtok han dem og tok dem i lære. Han ble regnet som en streng læremester og en god dansespelemann.
Slåttene etter ham er svært faste i formen. Han hadde en utbrodert forsiringsteknikk det kan være vanskelig å gjengi, og ofte ganske vanskelige kast med buen, noe få i dag gjør ham etter. 
De som nok lærte mest av ham, er Kristian Øvrevollseie og senere Magne Myhren. 


== Referanser ==
Sigurd Einbu

Sigurd Einbu (født Enebue 5. november 1866 på Lesjaskog, død 10. mai 1946) var en norsk selvlært astronom, kjent for funnet av en nova i stjernebildet Gemini i 1912.
Einbu gikk på lærerskole på Hamar, og arbeidet som lærer i Øyer, Vågå og Sel før han vendte hjem til Dombås. Han ble tidlig interessert i astronomi, men kunne ikke ofre seg fullt for den astronomiske virksomheten før han ble utnevnt til statsstipendiat i 1908. Han var initiativtager til Norsk Novaselskap. Han fikk opprettet og drev en magnetisk målestasjon på Dombås fra 1916. 
Barndomshjemmet Einbustugu er flyttet fra Lesjaskog til Dombås, og er et museum om ham. 


== Utmerkelser ==
Lindemannsprisen utdelt på Astronomische Gesellschaft sitt møte i Jena i 1906
Atenogenes-Silva medaljen fra Sociedad Astronomica de Mexico i 1912
Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning fra Nansenfondet utdelt av  Videnskapsakademiet i Kristiania i 1926.
Gunnerusmedaljen fra Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim i 1934.
Æresmedlemskap i Norsk Astronomisk Selskap i Oslo 5. mai 1938.


== Litteratur ==
Stjernegransking i gamall og ny tid. 1911
Vår sol. 1922
Gjennem stjerneverdenen . 1 : Vor sol og dens følge. 1923
Vår måne. 1923
Gjennem stjerneverdenen . 2 : Melkeveiens soler : (fiksstjernene). 1924
Beobachtungen veränderlicher Sterne I – XIV
Bebodde verdener i nytt lys. 1928
Soler og atom. 1930
250 in den Jahren 1903-1941 in Norwegen beobachtete Feuerkugeln : Errechnung der Radianten u. a.. 1942
Dovre kommune gjennom hundreåret 1837-1937. 1949
Lesja : litt frå den kommunale soga 1838-1938, og ymse anna. 1949
I tillegg var han en flittig folkeopplyser med mange bidrag i tidsskrift og aviserOm hamR. Tambs Lyche. «Sigurd Einbu : Minnetale» I: Det Kongelige norske videnskabers selskabs forhandlinger; bd 19. 1946


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norddalsarkivet om Sigurd Einbu
Digitalt fortalt om Målestasjonene på Dombås
Tor Grimsgard

Tor Grimsgard (født 1853, død 1934) var en norsk spelemann fra Nes i Hallingdal.
Grimsgard var elev av Gudbrand Skjellerud, og utvekslet også spell med samtidige spelemenn i Krødsherad. Han kom til å sette preg på en lang rekke låtter i hjembygda, og skal også ha diktet noen. Han er sentral for utviklingen av slåttespelet i søre Hallingdal. Han lærte blant annet opp Jørgen Husemoen og Sevat Sataøen, og påvirket spillet oppover i dalen gjennom jevnlig kontakt med Ola Dekko fra Ål.
Da Bergensbanen skulle åpnes 27. november 1909, var det Tor Grimsgard som spilte for Haakon 7.. Låtten han spilte har siden vært hetende Kongelåtten.
Første Makkabeerbok

Første Makkabeerbok er en av makkabeerbøkene, og en av de deuterokanoniske bøker i Det gamle testamente. Den forteller om de historiske begivenhetene knyttet til Judas makkabeeren og makkabeernes opprør mot Selevkid-dynastiet, og omfatter perioden fra 175 f.Kr. til 134 f.Kr.
Boken ble etter alt å dømme opprinnelig skrevet på hebraisk, trolig ca. 100 f.Kr.. Den er bare kjent i greske oversettelser. Forfatteren ser ut til å ha hatt de historiske bøkene i GT som forbilde, særlig Kongebøkene og Krønikebøkene. Boken er skrevet «i en nøktern stil, og regnes som en god historisk kilde».


== Innhold ==
Boken første kapittel forteller om Aleksander den stores erobringer, og om de rikene som oppsto etter hans død. Videre fortelles det om angrepet som Antiokus IV Epifanes rettet mot Judea hvor tempelet ble vannhelliget og troende judeere ble forfulgt. 
I det andre kapitlet fortelles det om makkabeerne, og om at presten Mattatja og hans fem sønner reiser et opprør mot Antiokus. Kapittel 3–9 forteller om vellykkede kamper under ledelse av Judas makkabeeren, en av Mattatjas sønner. Kapittel 9–12 forteller om politiske forhold og kriger under ledelse av Judas' bror Jonatan, mens de siste kapitlene (13–16) forteller om krigshandlinger ledet av den yngste broren, Simeon. 
Gjeninnvielsen av tempelet, som det fortelles om i kap 4, v 59, er utgangspunkt for jødenes hanukkafeiring. 
Teksten veksler mellom en episk framstilling, innskutte bønner og salmer, og avskrifter av «en rekke brev og offentlige dokumenter, som i hovedsak må anses for ekte». Forfatterens intensjon er å vise at Gud beskytter og hjelper den som viser troskap mot Moseloven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1 Maccabees – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
fulltekst hos Bibel.no
Døde menn går på ski

Døde menn går på ski er en roman av Knut Nærum og regnes som hans første roman etter parodisamlingen Å fra 2000 og «fagboken» Norsk litteraturhistorie, fritt etter hukommelsen fra 2001. Romanen ble meget raskt populær, dette kom blant annet av oppbyggingen som minte om mange andre kjente krimromaner, samt sammenblandingen av satire og spenning. I 2004 kom NRK radioteatrets hørespill av romanen, dette gjorde romanen enda mer populær. Døde menn går på ski regnes som en hyllest til André Bjerke samtidig som romanen er en parodi på de gamle krimromanene. 


== Hovedpersonene ==
Sverre Hartkorn
Hilde Hartkorn-Pervaiz
Omar Pervaiz
Gina Ledders
Bernard Enerød
Per Terje Bjørnhagen
Ursula Wang
Konrad Stang
Leif Sloglum
Kjell Nilsen
Kent Norman


== Handling ==
Milliardæren og playboyen Sverre Hartkorn inviterer syv av sine nærmeste venner; krimforfatteren Kjell Nilsen, den politiske fakiren Ursula Wang, politikeren Hilde Hartkorn-Pervaiz, orientaleren Omar Pervaiz, trend- og kulturredaktør Gina Ledders, professoren Bernard Enerød og TV-underholderen Per Terje Bjørnhagen, til å tilbringe påskeferien sin på hytta hans, bedre kjent under navnet Blåkamhytta. Her utfordrer han sine venner til å delta under hans mordlek, der de skal prøve å finne ut hvem morderen er. Den personen som klarer å finne morderen uten å bli myrdet, vil bli 5 millioner kroner rikere. En psykoanalytiker, Konrad Stang, blir også invitert som observatør over det som skal skje på hytta. Men leken tar en brå slutt når en etter en blir funnet død. Kan disse mordene ha noe med sagnet om den tidligere eieren, morderen Ulvar Mørkli, som sies å gå igjen, eller hva med noen av personenes tilknytting til Rüdner-saken?


== Tolkning ==
Døde menn går på ski blir tolket som en hyllest til Bernhard Borge/André Bjerke der forfatteren kopierer sitt forbildes fortellerstil, spenningskurve og elementer fra hans to mest kjente romaner, De dødes tjern og Døde menn går i land. Romanen er dessuten en parodi på gamle krimromaner fra første halvdel av 1900-tallet.


== I Norge ==
I Norge ble romanen første gang utgitt i 2002 på Cappelens forlag. Romanen er dessuten gjort om til hørespill og sendt på NRK Radio som påskekrim i 2004. Denne serien ble utgitt på cd samme år.


== Illustrerte utgaver ==
2002 – Døde menn går på ski, illustrert av Knut Nærum, Cappelen forlag.


== Oppfølger ==
I 2008 utgav Knut Nærum en slags oppfølger til boken da han publiserte De dødes båt, der Kjell Nilsen fortsatt er hovedperson.


== Tekster som inspirerte til Døde menn går på ski ==
Bernhard Borge: De dødes tjern
Bernhard Borge: Døde menn går i land


== Hørespill ==
NRK radioteatret: Døde menn går på ski (2004). Regi: Nils Nordberg. Skuespillere: Bjørn Skagestad, Ulrikke Hansen Døvigen, Øystein Røger, Kjersti Elvik, Kai Remlov, Terje Ranes, Marit Andreassen, Lasse Lindtner, Morten Røhrt, Ingar Helge Gimle, Knut Nærum, Rolf Arly Lund, Gjertrud L. Jynge, Sverre Solberg og Nils Nordberg.