Stevie Ray Vaughan

Stephen «Stevie» Ray Vaughan (født 3. oktober 1954 i Dallas, død 27. august 1990 i East Troy i Wisconsin) var en amerikansk bluesmusiker som regnes blant tidenes største gitarister, til tross for at han fikk en aktiv karriere på bare sju år. 


== Liv og karriere ==
Vaughan regnet Jimi Hendrix som sin viktigste inspirasjonskilde, og påvirkningen kan spores i Vaughans stil, selv om han bygde videre og skapte sitt helt egne uttrykk.Vaughan spilte mesteparten av sin musikkarriere sammen med bandet «Double Trouble», hvor han også var vokalist og frontfigur. Blant hans mest kjente låter er «Tin Pan Alley», «Scuttle Buttin'», «Pride and Joy», «Mary Had a Little Lamb» og «Leave My Girl Alone», samt Hendrix-coverne «Little Wing» og «Voodoo Child (Slight Return)».
I 2000 ble han posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame, og i 2011 rangerte magasinet Rolling Stone Stevie Ray Vaughan som nummer 12 på sin liste over tidenes 100 største gitarister, mens han i 2003-versjonen av lista besatte sjuendeplasen.Vaughan spilte på en 1959/ 61 Fender Stratocaster. Denne gitaren ble kalt «Number One». Den har omvendt vibratoarm, tykke strenger (0,13–0,58 mm) og er en halv tone nedstemt.
Ved Vaughans første norgesbesøk i 1984 var det meningen at han også skulle spille i Tromsø 26. mars, men denne konserten ble avlyst da de ikke klarte å finne et egnet lokale.Det var også seriøse planer om å få Vaughan til Tromsø 1. juni 1986, men også denne gangen ble konserten avlyst da både Tromsøhallen og Skarphallen var opptatt den aktuelle datoen.Det var planlagt at Vaughan skulle spille flere steder i Norge høsten 1986, men de tre konsertene i Bergen (Oleana), Stavanger (De røde sjøhus) og Oslo (kjelleren på Chateau Neuf) ble avlyst på grunn av sykdom.Stevie Ray Vaughan omkom i en helikopterulykke 27. august 1990 etter å ha spilt en utendørskonsert i Alpine Valley, East Troy Wisconsin. På konserten delte Vaughan scene med Eric Clapton, Buddy Guy, Robert Cray og sin bror, Jimmie Vaughan. Årsak til ulykken var tett tåke og pilotens manglende erfaring med instrumentflygning.  Alle ombord i helikopteret omkom, deriblant tre fra Eric Claptons hjelpemannskap.


== Stevie Ray Vaughans opptredener i Norge ==
22. mars 1984 Club 7 i Oslo
23. mars 1984 Vossajazz
24. mars 1984 Hulen i Bergen
25. mars 1984 Skansen i Trondheim
8.  juli 1985 Circus i Oslo
9.  juli 1985 Oleana i Bergen
29. juni 1988 Sardines i Oslo


== Diskografi ==
Texas Flood (1983)
Couldn't Stand the Weather (1984)
Soul to Soul (1985)
Live Alive (livealbum) (1986)
In Step (1989)
The Sky Is Crying (1991, posthumt, tidligere uutgitt materiale


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stevie Ray Vaughan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stevie Ray Vaughan på Internet Movie Database 
(en) Stevie Ray Vaughan hos The Movie Database 
(en) Stevie Ray Vaughan på Apple Music 
(en) Stevie Ray Vaughan på Discogs 
(en) Stevie Ray Vaughan på MusicBrainz 
(en) Stevie Ray Vaughan på Spotify 
(en) Stevie Ray Vaughan på Songkick 
(en) Stevie Ray Vaughan på Songkick 
(en) Stevie Ray Vaughan på Last.fm 
(en) Stevie Ray Vaughan på AllMusic 
Stevie Ray Vaughan på Facebook 
Stevie Ray Vaughan på Myspace 
(no) Bluesportalens SRV nettside
(en) Rolling Stone Magazine: 100 Greatest Guitarist of All Time Arkivert 5. juli 2007 hos Wayback Machine.
(en) Stevie Ray Vaughan biografi og annet