jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stenkilætten

Stenkilætten er et navn som i ettertid er blitt satt på den kongsslekt som styrte over Sverige (eller deler av Sverige) fra ca. 1060 til 1120-tallet. 
Ættens navn er fra dens første konge, Stenkil, som i henhold til Vestgøtalovens kongeliste nedstammet fra Vestergøtland, men som ble valgt til konge av sveaerne ettersom han var giftet inn i den gamle kongsætten som døde ut ca. 1060. Stenkil døde i det store omveltningsåret 1066 og vår kunnskap om de neste to århundrene er svært usikker og sparsommelig.
Umiddelbart etter at Stenkil døde skal det ha brutt ut innbyrdeskriger mellom to tronpretendenter som begge hette Erik, den ene kan ha vært Stenkils sønn. Det er derimot sikkert at Stenkil var far til kongene Halstein og Inge Stenkilsson den eldre. Halstein ble far til kongene Filip og Inge den yngre. Når Ragnvald Knaphövde (antageligvis en sønn av Inge den eldre) døde var også Stenkilsætten utdødd på mannssiden.
Antageligvis var samtlige konger på 1100-tallet på et eller annet vis beslektet med Stenkilsætten. De forbindelser som er kjente gikk via Inge den eldres barn – tre døtre og en sønn: Margret Fredskolla (gift med kong Magnus Berrføtt av Norge), Katarina Ingesdatter, Kristina Ingesdatter og den før nevnte Ragvald Knaphövde. 
Margrets sønn fra andre ekteskap med den danske kongen Nils av Danmark, Magnus Nilsson eller Magnus den sterke som han er blitt kjent som, gjorde et forsøk på den svenske kronen gjennom slektskapet via moren og klarte å bli valgt til konge av vestgøterne (men aldri over hele Sverige). 
Katarina ble svigermor til Erik den hellige som ble stamfar for Erikætten. Ragnvald ble morfar til den danske prinsen Magnus Henriksson som gjorde et forsøk på den svenske kronen ca. 1160 og drepte både Sverker den eldre og (muligens) Erik den hellige. Noen direkte kobling mellom Stenkilætten og Sverkerætten er ikke kjent, men Kristina Ingesdatter ble mormorsmor til Karl Sverkerssons ektefelle.
Ole Kirk Christiansen

Ole Kirk Christiansen (født 7. april 1891, død 11. mars 1958) var en dansk snekker og forretningsmann. Han er kjent som oppfinneren av Legoklossene og som grunnleggeren av selskapet med samme navn som produserer dem.Han ble født i Filskov nord for Billund i Danmark. Etter endt skolegang begynte han først å jobbe på fabrikk, før han lærte seg trearbeid og ble snekker. Han grunnla et firma som lagde krakker, strykebrett og leketøy i tre. I 1949 kom han frem til Legoklossene, som var laget av plast og kunne brukes til å konstruere større enheter. Klossene ble ytterligere forbedret i 1958.
Sønnen Godtfred Kirk Christiansen ledet legokonsernet etter hans død.


== Referanser ==
M14

M14 (United States Rifle, Caliber 7.62 mm, M14) er et amerikansk automatgevær.


== Historie ==
M14 ble tatt i bruk, i 1954 for å erstatte M1 Garand. Den var populær som skarpskyttergevær på grunn av sin lengde, vekt, og kraftige kaliber (7,62 x 51 mm NATO). Den var standardrifle for infanteriet frem til produksjonen stanset i 1964. I amerikansk tjeneste har den i store trekk blitt erstattet av M16 riflen, men den brukes fremdeles blant annet ombord på amerikanske krigsskip. Den er også basis for M21, M25 og XM25 skarpskyttergevær. Den er også skarpskyttergevær for United States Navy SEALs under navnet Mk 14 Enhanced Battle Rifle (M14 EBR).


== Design ==
Svakhetene med M14 var at på grunn av dens kraftige kaliber, lave vekt og konstruksjon, var helautomatisk ild ukontrollerbart, en stor svakhet med en militær rifle. Dessuten var M14 for lang og for kraftig for moderne soldater som ofte driver med urban krigføring


== Galleri ==

		


== Referanser ==
FN FAL

Lett automatisk rifle, ofte kun omtalt som forkortelsen FAL (fransk: Fusil Automatique Léger) er et automatgevær i kaliber 7,62 × 51 mm fra belgiske FN Herstal. Det har vært i tjeneste i en rekke land, men er i hovedsak skiftet ut til fordel for våpen i lettere kalibre, for eksempel 5,56 mm.
Den første prototypen sto ferdig i 1947, og den kom i produksjon fra 1953.  FAL ble produsert på lisens i en rekke land, og kom også i sivile utgaver. 


== Varianter ==
FAL ble produsert både av FN og i flere brukerland under lisens.
FNs modeller kan deles inn i slik

FAL 50.00 : Standard rifle med fast kolbe og standard løpslengde
FAL 50.63 : Også kalt FAL Para, fallskjermjeger modell med kortere løp og foldekolbe
FAL 50.64 : Samme foldekolbe som 50.63, men med standardløp som 50.00
FAL 50.41 :Også kalt FAL Hbar eller FALO, en modell med ekstra tungt løp beregnet brukt som lett maskingevær.I tillegg til disse kommer forskjellige lisensversjoner.


=== Lisensversjoner ===
Listen er ikke komplett.

Storbritannia : L1A1 SLR (Self Loading Rifle) produsert av Enfield, BSA og Fazakerley. En særegenhet med L1A1 er at denne bare har mulighet for halvautomatisk ild.
Canada : C1 (rifle) og C2 (samme som 50.41, lett maskingevær) produsert ved Canadian Arsenal.
India : 1A SLR produsert ved Ishapore uten lisens fra FN.
Australia : L1A1 SLR produsert ved  Lithgow Arsenal.
Sør-Afrika : R1 produsert ved LIW (Lyttleton Ingeneurswerke).
Østerrike : Stg.58 produert av Steyr.
Brasil : LAR produsert av IMBEL.
FAL deles også opp i metriske og tommeversjoner. Forskjellene på disse er få og de er mekanisk identiske, men minimale forskjeller i blant annet målene på magasinbrønnen gjør at magasiner i metriske og tommestørrelser av og til ikke går om hverandre. Det er også brukt både tre, plast og metall i produksjonen av kolber og forskjefte.


== Eksterne lenker ==
(en) FN FAL – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FN FAL – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon og bilder hos Modern Firearms Arkivert 13. september 2008 hos Wayback Machine. (engelsk)
The FN FAL Explained – Download
Privilegium

Et privilegium (flertall privilegier) er en særlov eller særrett som innebærer at en person, organisasjon eller gruppe tildeles flere juridiske rettigheter enn det andre innbyggere har. Ordet brukes i dag oftest i overført betydning. Det latinske ordet privilegium betydde unntakelseslov eller særrett. Ordet er satt sammen av privus, enkelt og lex  som betyr lov. 


== Bakgrunn ==
I tidlig moderne tid og frem til økonomisk liberalisme slo gjennom på 1800-tallet var det meste av næringsvirksomhet regulert ved privilegium. Disse privilegiene gikk oftes i arv. For eksempel hadde medlemmene av egne laug privilegium på handel, og håndverksvirksomhet. Byer hadde privilegier framfor landsbygd, konger hadde egne privilegier som ingen andre nøt godt av (kalt prerogativer), adelige hadde privilegier som borgerlige ikke innehadde etc. Til og med tiggere kunne i flere byer utstyres med privilegium på tigging eller retten til plukke korn etter innhøstinga. Adelskap bygde på et sett med skatte-, symbolske og juridiske privilegier. 
Grupper som følte seg underprivilegert mislikte privilegiesamfunnet. I Frankrike førte denne misnøyen mot privilegiene til revolusjon. I USA var det motsatt, der gikk befolkningen til revolusjon for å beholde skattefrihetsprivilegier de hadde. Privilegiesamfunnet bygde på prinsippet om standsinndeling og ulikhet for loven, dette ble under inspirasjon av opplysningsfilosofi etstattet med prinsippet om at alle borgere skulle være like for loven. 
I Norge ble privilegiesystemet nedbygd i løpet av 1800-tallet. Først ble adelskap opphevet i et Stortingsvedtak på 1820-tallet. Én etter én næring ble deregulert, det vil si at det ikke krevdes privilegiebrev for å drive næringa. Det siste arvelige privileget var avviklinga av apotekerprivilegiene i 1939.


== Se også ==
Adelsprivilegier
Byprivilegier
Stenderprivilegier
Kjønnsprivilegier
Laugsprivilegier


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kåre D. Tønnesson: To revolusjoner 1750-1815, kapittelet «privilegiesamfunn» Aschehougs verdenshistorie bd. 10. ISBN 82-03-22366-4


== Eksterne lenker ==
(no) Privilegium i Store norske leksikon
Nattfiol

Nattfiol (Platanthera bifolia) er en plante i orkidéfamilien (marihandfamilien). Det norske navnet var tidligere vanlig nattfiol, men etter Artsdatabankens arbeid med norske navn på arter er nattfiol det anbefalte norske navnet på arten.


== Utseende ==

Nattfiol blir 20-50 cm høy og bærer en klase med opptil 30 hvite eller svakt gulhvite blomster. Den har som regel to store eggformede blad som er festet til stengelen ved roten. 
Planten er tilpasset pollinering ved hjelp av nattsvermere med (etter nordeuropeisk standard) svært lang sugesnabel. De sender derfor ut en intens duft nattestid, har bleke blomster og en 2-3 cm lang spore med rikelig med nektar. Det er heller styrken på duften enn at duften ligner spesielt på fiol som har gitt den navnet.


== Forekomster i Norge ==
Nattfiol er knyttet til skog, lunder, eng, hei og beitemark og har ikke spesielle krav til næringsrik jord.
Nattfiol vokser helt nord til Lebesby i Finnmark, og den går opp til 1300 meter over havet i Jotunheimen. Den er i rødlistevurderingen 2021 regnet som livskraftig (LC).


== Systematikk ==
Nattfiol er en av to arter i nattfiolslekta, den andre heter grov nattfiol. Den tredje arten med norsk navn nattfiol, sibirnattfiol, oppfattes nå som tilhørende en annen slekt sibirnattfiolslekta. 
I senere tid er vanlig nattfiol delt i to underarter heinattfiol (P. bifolia ssp. bifolia) og skognattfiol (P. bifolia ssp. latiflora (Drejer) Løjt. 1978). Utbredelsen av disse to taksaene er lite kjent i Norge, men skognattfiol som trolig er den minst vanlige, er foreløpig kun påvist i herbariemateriale fra Østlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nattfiol i Encyclopedia of Life 
(en) Nattfiol i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nattfiol hos Artsdatabanken 
(sv) Nattfiol hos Dyntaxa 
(en) Nattfiol hos NCBI 
(en) Nattfiol hos The International Plant Names Index 
(en) Nattfiol hos Tropicos 
(en) Kategori:Platanthera bifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platanthera bifolia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platanthera bifolia – detaljert informasjon på Wikispecies
Prerogativ

Prerogativ (av latin som spørres først, det vil si fortrinnsrett, særrett) anvendes om kongelig særrett. Ordet benyttes tradisjonelt om privilegier som kun en monark har.


== Norge ==
I takt med reduksjonen av den personlige kongemakten i de siste 200 år i Norge, har ordet fått avgrenset betydning og betegner nå noe som kun regjeringen (Kongen i statsråd) har rett til å bestemme, ikke Stortinget. Eksempelvis gjelder dette innenfor kirkeforvaltningen som kirkelige embete i medhold av blant annet § 4 og § 16 i Grunnloven. Dette skjer i kirkelig statsråd. Kongens myndighet til å fastsette liturgier i Den norske kirke er delegert til Kirkemøtet.


== Referanser ==
Forbrukerklageutvalget

Forbrukerklageutvalget, tidligere Forbrukertvistutvalget, er et domstollignende forvaltningsorgan som avgjør tvister i forbrukersaker som gjelder kjøp av varer, håndverkertjenester og saker om angrerett. Behandlingen i Forbrukerklageutvalget er gratis, og utvalgets avgjørelser får retts- og tvangskraft dersom de ikke bringes inn for domstolene innen en frist på fire uker etter at vedtaket er forkynt. Før en sak kan avgjøres av Forbrukerklageutvalget, må den først ha vært til behandling hos Forbrukertilsynet. Forbrukertilsynets oppgave er å megle mellom partene for å få til en løsning som begge kan leve med. Dersom enighet ikke oppnås, kan en eller begge parter kreve at saken bringes inn for Forbrukerklageutvalget til avgjørelse. Både Forbrukertilsynet og Forbrukerklageutvalget skal innta en uhildet og nøytral holdning i behandlingen av sakene.
Utvalget fikk mye publisitet i pressen da det i 2004 fastslo at det gjaldt fem års reklamasjonstid, ikke to år på mobiltelefoner.Forbrukertvistutvalget endret navn til Forbrukerklageutvalget 1. mars 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forbrukertvistloven (Lovdata)
Forbrukertvistutvalget.no
Daimler Motor Company

Daimler eller Daimler Motor Company var et britisk bilmerke eiet av Birmingham Small Arms Company og senere Jaguar (Ford Motor Company).


== Historie ==
Britiske Daimler har sin bakgrunn i det tyske Daimler-Motoren-Gesellschaft, og dets grunnlegger Gottlieb Daimler. Frederick R. Simms fikk lisensen for Storbritannia og Samveldet utenom Canada for produksjon av Daimlers forbrenningsmotor. 1893 startet Simms Daimler Motor Syndicate. 1904 ble selskapet etter dårlige tider omdøpt til Daimler Motor Company. 1910 tok Birmingham Small Arms Company kontroll over Daimler. Således har dette britiske bilmerket i dag ingen forbindelse med den tyske bilprodusenten Daimler AG, tidligere DaimlerChrysler, tidligere Daimler-Benz.
Selskapet har hovedsakelig bygget store, påkostede biler, tidligere blant annet for den britiske kongefamilien. I 1960 ble Daimler overtatt av Jaguar, hvilket gjorde at Daimlermodellene nå for tiden er spesialversjoner av Jaguarmodeller - gjerne litt påkostede utgaver.
Etter at ha vært eiet av British Leyland en periode, ble Daimler med på lasset da Jaguar ble skilt ut derfra i 1984 og blev i 1989 et merke innen Ford-konsernet, hvilket det fremdeles er. De siste årene har antallet nylanserte Daimler-modeller vært få. Den siste modellen, Daimler Super Eight kom i 2005, hvilket var hele syv år etter forgjengeren. 
Daimler selges i dag kun i et begrenset antall land, deriblant Storbritannia og Tyskland.


== Modeller ==


=== Militære ===
Daimler Dingo
Daimler Ferret


=== Sivile ===


== Se også ==
Daimler Motoren Gesellschaft
Daimler AG
Daimler-Benz AG


== Eksterne lenker ==
(en) Daimler Company vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asser

Asser (født a. 1055, død 1137) var Nordens første erkebiskop.
Han omtales første gang i anledning av sin innvielse til biskop i Lund 18. november 1089. Han var sønn av den jyske stormannen Svend Thrugotsen (Sven Thrugunnu sun).
Fra slutten av år 1102, da Erik I Ejegod forlot landet for å dra på pilegrimsreise til det hellige land, og inntil kong Niels besteg tronen i 1104, styrte Asser som riksforstander landet sammen med Eriks eldste sønn Harald. Etter at pave Paschalis II hadde opprettet et selvstendig erkebispesete for de nordiske landene ca. år 1100, og Lund var blitt utpekt til det fremtidige erkesete for Norden, ble Asser i 1104 innviet som Nordens første erkebiskop av en pavelig legat, kardinal Alberik.
Det nyopprettede erkestiftet omfattet 14 stift.Asser støttet Erik Emune i den borgerkrigen som oppstod etter mordet på Knud Lavard i 1131, og stod på hans side i det avgjørende slag ved Fodevig. I den forbindelse var han nær ved å miste erkebispedømmet til Hamburg-Bremen, som støttet Eriks motpart, kong Niels.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk Biografisk Leksikon
Sykepleielederen

Sykepleielederen var tidsskriftet til Landsgruppen av sykepleieledere i Norsk Sykepleierforbund. Det har de siste årene lagt vekt på å se ledelse i helsesektoren i et bredt kulturelt og politisk lys. Tidsskriftet ble av økonomiske grunner lagt ned høsten 2007. nr. 4 2007 er det siste nummeret som kom ut. Tidsskriftet er nå erstattet av medlemsinformasjon på internett.
Tidsskriftets siste redaktør var Karl-Henrik Nygaard.


== Eksterne lenker ==
Sykepleielederen Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine. (arkiv)
Nygårdsmyren (Bergen)

Nygårdsmyren (1–27, 4–12) er en privat vei i Bergen kommune, Laksevåg bydel. Veien var opprinnelig en gammel gårdsvei, og har gitt navn til en idrettsbane (fotball og friidrett) samme sted. Baneområdet ble solgt av Henrik Nygård til Laksevåg kommune på 1930-tallet.Banen har vært hovedarena for Laksevåg Turn- og Idrettslag, Bergen Vest Sportsklubb og Tornado Bergen FK.
Under 2. verdenskrig ble baneområdet brukt av tyske okkupasjonsmakter til fangeleir for russiske krigsfanger. Fangene deltok i arbeidet med å bygge ubåtbunker Bruno i Nordre Vågen på Laksevåg. 19 fanger omkom. De russiske krigsfangene ble også brukt som arbeidskraft på veier i Laksevåg. En rekke fanger ble henrettet. Det er reist minnesmerke over de omkomne i Kanadaskogen ved Tennebekk i Laksevåg.


== Referanser ==
Willy Sagnol

William «Willy» Sagnol (født 18. mars 1977) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.
Sagnol var høyreback for AS Monaco FC, AS Saint-Étienne og til sist Bayern München, samt for Frankrikes landslag.
Oppkalt etter den nederlandske fotballspilleren Willy van der Kerkhof.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Willy Sagnol – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Willy Sagnol – FIFA 
(en) Willy Sagnol – UEFA 
(fr) Willy Sagnol – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Willy Sagnol – LÉquipe 
(en) Willy Sagnol – Transfermarkt 
(en) Willy Sagnol – Transfermarkt (manager) 
(en) Willy Sagnol – national-football-teams.com 
(en) Willy Sagnol – Soccerbase.com 
(en) Willy Sagnol – Soccerbase.com (manager)
James Smith (bokser)

James «Bonecrusher» Smith (født 3. april, 1953 i Magnolia, Nord-Carolina, USA) er en amerikansk tungvektsbokser. Han var WBAs verdensmester i tungvektsboksing i snaue tre måneder i 1986–87.
Han ble tungvektsmester 12. desember 1986 da han i en tittelkamp beseiret Tim Witherspoon. Han gulvet Witherspoon tre ganger i første runden og vant på teknisk knockout. Men hans karriere som verdensmester tok raskt slutt. Den 7. mars 1987 møtte han Mike Tyson, som nylig hadde vunnet WBCs verdensmestertittel, og Tyson vant kampen på poeng og ble dermed også WBA-mester. 
Smith har bokset 62 kamper som profesjonell, han har vunnet 44, hvorav 32 på knockout, og tapt 17 og 1 endte uavgjort.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Smith – BoxRec
Nevelfjell

Nevelfjell er et fjell nær grensen mellom kommunene Øyer og Lillehammer i Innlandet fylke. Selve toppen, på 1 091,5 meter over havet, ligger imidlertid bare i Lillehammer kommune. Nedenfor fjellet ligger Nevelåsen og Nevelvatnet (904 moh.) og på toppen ligger Røde Kors-hytten Nevelhytta.
Toppen er et flott utsiktpunkt med utsikt over Rondane og Mjøsa m.m., og den er utstyrt med en orienteringsplate for å lokalisere fjelltopper rundt hele horisonten. Flere turveier/skiløyper mellom Pellestova i Øyer og Nordseter i Lillehammer passerer over denne toppen.
Fjellet er nevnt for første gang i 1775 ("Nevel-Fiæld"), og forleddet er visstnok det norrøne ordet knefill m 'tømmerstokk'. (Mange fjell i Norge er blitt sammenlignet i form og høyde med staver og stokker.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Video av topptur til Nevelfjell fra Nordseter». YouTube. 8. januar 2010. Besøkt 17. juli 2015.
Geometriske former

Dette er en liste av geometriske former


== Former av rette linjer ==


=== Todimensjonal (2D) ===
Polygon/Mangekant
Dekagon
Digon
Heksagon
Oktogon
Pentagon
Stjerneformet mangekant
Dekagram
Heksagram
Heptagram
Nonagram
Oktagram
Pentagram
Firkant
Rektangel
Kvadrat
Parallellogram
Rombe
Trapes
Trekant
Likesidet trekant
Likebent trekant
Rettvinklet trekant


=== Tredimensjonal (3D) ===
Kube (Heksahedron)
Terning
Parallellepiped
Prisme
Pyramide
Tetraeder
Polyhedron
Platonske legemer
Arkimediske legemer
Kepler-Poinsot legemer


== Former av krumme linjer ==


=== Todimensjonalt sirkulær ===
Enhetssirkelen
Oval
Sirkel
Sirkelbue
Spiral
Yin og yang


=== Tredimensjonalt sirkulær ===
Kjegle/Kon
Kule
Sylinder
Torus


=== Todimensjonalt ikke-sirkulær ===
Ellipse
Parabel
Hyperbel
Superellipse


=== Tredimensjonalt ikke-sirkulær ===
Arkimedisk spiral
Tomahawk
Ellipsoide
Katenoide


== Eksterne lenker ==
Mathworld (på engelsk)
Anders Bodelsen

Anders Bodelsen (født 11. februar 1937 i København, Danmark, død 17. oktober 2021) var en dansk forfatter, journalist og dramatiker.
Bodelsen debuterte med romanen De lyse nætters tid i 1959. Han er i Norge særlig kjent for sine sosial-realistiske kriminalromaner, men er også anerkjent som en av Danmarks viktigste samtidige skjønnlitterære forfattere. Bodelsen er en hjemlandets mestselgende forfattere. Bodelsens bok Operasjon Cobra fra 1976 ble filmatisert to år senere i Norge av Ola Solum med handling lagt til Norge.
Som dramatiker har Bodelsen vunnet flere priser, deriblant Prix Italia, for sine hørespill. Flere av hørespillene er også sendt på NRK Radioteateret, slik som Professor Mancinis hemmelighet (1977), Passasjeren (1982), Radio (1987) og Mørklegging (1990).


== Bibliografi ==
De lyse nætters tid (1959)
Villa Sunset (1964)
Drivhuset – noveller (1965)
Rama Sama – noveller (1967)
Tænk på et tal (1968)
Hændeligt uheld (1968)
Frysepunktet – science fiction (1969)
Lørdag aften – skuespill (1969)
Ferie (1970)
Straus (1971)
Hjælp – noveller (1971)
Pigerne på broen – essays (1971)
Lov & Orden – noveller (1972)
Bevisets stilling (1973)
Alt hvad du ønsker dig (1974)
Uden for nummer – noveller (1974)
Blæsten i Alleen – noveller (1975)
Operation Cobra (1976)
Pengene og livet (1976)
De gode tider (1977)
År for år (1978)
Passageren – hørespill (1979)
Overhøring – hørespill (1979)
Borte, borte (1980)
Over regnbuen (1982)
Beskyttelsesrummet – noveller (1984)
Dominio (1984)
Revision (1985)
Guldregn (1986)
Professor Mancinis hemmelighed og to andre hørespil – hørespill (1987)
Jeg kommer til at løbe – noveller (1987)
Den blå time – noveller (1987)
Mørklægning – (1988)
Byen uden ildebrande (1989)
Rød september – (1991)
Graven – hørespill (1992)
Den åbne dør (1997)
Privat skifte – skuespill (1998)
Rejsen til Etna – skuespill (1999)
Børnefødselsdag – noveller (1999)
Arbejde til alle – noveller (2003)


=== Oversettelser til norsk ===


== Filmografi ==
Bodelsen har også skrevet en rekke filmmanus. Flere av hans egne litterære arbeider er dessuten filmet, til dels med Bodelsen selv som manusforfatter.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Bodelsen på Internet Movie Database 
(sv) Anders Bodelsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Anders Bodelsen på Filmdatabasen 
(da) Anders Bodelsen på danskefilm.dk 
(da) Anders Bodelsen på danskfilmogtv.dk 
(da) Anders Bodelsen på Scope 
(en) Anders Bodelsen på AllMovie 
(en) Anders Bodelsen hos The Movie Database 
(da) Anders Bodelsen på bibliografi.dk
Mari (oldtidsby)

Mari var en viktig oldtidsby i Mesopotamia som lå ved Eufrat. Stedet der byen lå kalles i dag Tel el Hariri og ligger i det sydøstlige Syria. I mellomkrigstiden ble det foretatt en mengde arkeologiske utgravninger der som har vært en viktig kilde til kunnskap om oldtiden. 
Arkeologiske utgravninger har vist at Mari var en fremtredende by organisasjonsmessig sett. Mari hadde et kjempestort, prektig palass. Palasset var på nesten 3 ha og var et av oldtidens største. Det inneholdt mange rom og et stort badeanlegg. Flere av rommene hadde store veggmalerier. Byen hadde også et stort tempel som var helliget Ishtar. Et bemerkelsesverdig funn er en rekke kakeformer, som dermed gir et bilde av oldtidens kokekunst. 

Dessuten har man funnet over 15 000 leirtavler. Flere av tekstene inneholder befalinger om byggingen av kanaler, sluser, demninger og andre vanningsanlegg, samt korrespondanse om import, eksport og utenriksanliggender. De inneholder også viktige historiske opplysninger. Noen av dokumentene er brev adressert til Shamshi-Adad I av Assyria og hans to sønner. 
Mari lå der flere handelsveier møtte hverandre. Det gjorde byen til et sentralt punkt for sivilisasjonen. Byen var en tid senter for et mektig rike. Men til slutt ble byen erobret og ødelagt i babylonerkongen Hammurabis regjeringstid.


== Se også ==
Iddin-ilum-statuetten


== Eksterne lenker ==
(en) Mari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mari – galleri av bilder, video eller lyd på Commons