jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carlos Mendieta

Carlos Mendieta y Montefur (født 4. november 1873 i San Antonio de las Vueltas i Las Villas på Cuba, død 27. september 1960) var oberst i den cubanske hær, og ble innsatt som president av Fulgencio Batista etter at Carlos Hevía valgte å trekke seg fra presidentembetet. Batistas førstevalg etter Hevías avgang, var Carlos Manuel Márquez som trakk seg fra presidentembetet etter et par timer.Til sammen fungerte Hevia og Márquez ikke lenger enn tre dager i embetet. Mendieta fra partiet Unión Nacional kom til å sitte atskillig lenger. Han fungerte som Cubas midlertidige eller provisoriske president i nesten 11 måneder – fra 18. januar 1934 til 11. desember 1935.
Medieta var en politisk leder i partiet Unión Nacional, og hadde vært en av de hovedmotstanderne til diktatoren Gerardo Machado. Som president måtte han nå prøve å håndtere og redusere kaoset – mord, opptøyer, streiker og regulære gateslagsmål – som hersket i store deler av landet etter Machados fall 12. august 1933. 
Enkeltpersoner og familier som var blitt utsatt for Machados hemmelige politi og dødskvadroner, drev nå jakt over hele landet på disse, og alle som hadde vært Machados tilhengere. I deler av landet var så godt som alt av politi og ordensmakt blitt fjernet, drept eller henrettet uten lov og dom. I tillegg kom det stadig mer tilspissede forholdet mellom statsmakten på den ene siden og fagbevegelse, radikale politiske grupper og studentorganisasjoner på den andre siden. Det tilspissede forholdet hadde i første rekke oppstått etter 14. januar 1934 da Batista – på sterk oppfordring fra USAs president Franklin D. Roosevelt – hadde avsatt den midlertidige presidenten Ramón Grau og erstattet han med Carlos Hevía. 
Den 11. desember 1935 ga Carlos Mendieta opp, og trakk seg fra presidentembetet. Batista henvendte seg til José Barnet y Vinageras som aksepterte tilbudet, og tiltrådte som Cubas 20. president og den 6. ikke-folkevalgte presidenten etter 1902.


== Noter ==
Uttar Pradesh

Uttar Pradesh (hindi: उत्तर
प्रदेश, urdu:
اتر پردیش) er
Indias mest folkerike delstat. Det er med sine 199 581 477
innbyggere den mest folkerike undernasjonale enhet i verden.


== Geografi ==
Uttar Pradesh grenser til delstatene Bihar, Jharkhand, Chhattisgarh, Madhya Pradesh, Rajasthan, Haryana og Uttaranchal samt til Nepal.
Uttar Pradesh og Haryana omslutter hovedsstadsterritoriet.
Slettelandet rundt Ganges utgjør den største delen av delstaten. Tidligere var områder i nord som omfatter de sydlige deler av Himalaya også en del av Uttar Pradesh, men nå utgjør disse områdene en egen delstat – Uttaranchal. I sydvest hører deler av det indiske innlandsplatå med til Uttar Pradesh.
Ganges er den største og viktigste elven.


=== De største byene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Uttar Pradesh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hilarimorphidae

Hilarimorphidae er en liten familie av fluer som hovedsakelig finnes i Nord-Amerika. De ligner dansefluer. Ingenting er kjent om deres biologi.


== Utseende ==
Små til middelsstore (1,8 – 7,2 mm), mørke, kraftige fluer. De ligner sterkt på enkelte dansefluer men skiller seg fra disse i visse anatomiske detaljer. 
Hodet er stort, hos hannen dekker fasettøynene mesteparten av hodet og de møtes i pannen. Hunnens fasettøyne er mye mindre. Hannens fasettøyne er delt i en øvre del med store fasetter og en nedre del med mindre fasetter – denne oppbygningen er typisk for fluer der hannene danner svermer. Bakerst i pannen sitter tre punktøyne (ocelli) på en trekantet plate, omgitt av noen korte børster. Antennene er fem-leddete. Det innerste leddet er svært lite, det andre leddet er flatt puteformet med en krans av fine børster. Det tredje leddet er stort og pæreformet (med den tykke enden innerst), det fjerde leddet er kort, mer eller mindre sylindrisk, og det femte leddet er en fin, kort børste som sitter helt ytterst. Munndelene er små, og noe tilspisset.
Brystet (thorax) er kraftig og ganske høyt hvelvet. Ryggsiden er kledt med fine hår, men det finnes ingen lange børster. Sidene er snaue. 
Vingene er middels store, glassklare eller lyst brunlige, med tydelig årenett. Ytterst i vingen er det to tydelig gaffeldelte årer (R4+5 og M1+2). I den innerste delen er det tre avlange, lukkede celler som ligger side om side. Den bakerste av disse (analcellen) er trukket ut til en spiss ytterst og lukker seg like før vingebakkanten. Beina er korte og kraftige uten noen spesielle særtrekk. Bakkroppen er kort kjegleformet, og hannens ytre kjønnsorganer er tydelige som en rund, hard kapsel. 
Larvene er ukjente.


== Levevis ==
Veldig lite synes å være kjent om disse fluenes levevis. De har blitt funnet tallrikt i vegetasjonen langs en bekk, og det er sannsynlig at larvestadiene lever i vann. Formen på hannenes fasettøyne kan tyde på at de danner svermer, og munndelenes form kan tyde på at de voksne fluene er rovdyr.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen tovinger (Diptera)
fluer, Brachycera
Underordenen lavere fluer (Orthorrhapha)
Gruppen Heterodactyla
Overfamilien Asiloidea
Familien Hilarimorphidae
Slekten Hilarimorpha Schiner, 1860  – 30 arter, de fleste i Nord-Amerika. Fra Europa kjennes:
Hilarimorpha singularis Schiner, 1860  – nord til Tyskland
Hilarimorpha tristis Egger, 1860  – nord til Tyskland


== Kilder ==
Nagatomi, A. 1997. Family Hilarimorphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 2: 513-517. Science Herald, Budapest.
Nettessursen Fauna Europaea


== Eksterne lenker ==
(en) Hilarimorphidae i Encyclopedia of Life 
(en) Hilarimorphidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hilarimorphidae hos Artsdatabanken 
(en) Hilarimorphidae hos Fauna Europaea 
(en) Hilarimorphidae hos Fossilworks 
(en) Hilarimorphidae hos ITIS 
(en) Hilarimorphidae hos NCBI 
(en) Kategori:Hilarimorphidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hilarimorphidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Langhus (bygning)

Langhus er bygninger som i hovedsak ble brukt i Nord-Europa fra steinalderen til middelalderen. Langhus avdekkes som regel ved arkeologiske undersøkelser i dyrket mark ved hjelp av maskinell flateavdekking, og finnes i Norge over hele landet.


== Langhus i Norge ==
I Norge begynte man å bygge langhus omkring 2000 år f.Kr, og fortsatte med det frem til rundt 1500 e. Kr. De eldste husene, som ble bygget i bronsealderen og i førromersk jernalder, hadde antakelig en levetid på 30-50 år.
I Norge er husene som regel mellom 20 m og 30 m lange, men det finnes eksempler på hus med inntil 80 meters lengde. De er vanligvis inntil 8-9 m brede. Langhus er som regel stolpebygde, det vil si at bærekonstruksjonen består av vanligvis parstilte jordgravne trestolper og har likhetstrekk med grindverk fra nyere tid. De nederste endene av stolpene har i enkelte tilfeller blitt brent slik at de ikke så lett skal råtne etter at de har blitt satt i jorda. Dette er noe som kan spores som kullrester i stolpehullene etter huset, og som kan brukes som dateringsgrunnlag. Veggene består som regel av et flettverk av kvister med leirklining, en blanding av leire, halm og kumøkk. Dette kan man under arkeologiske undersøkelser finne rester av hvis leirkliningen har blitt utsatt for varme, som for eksempel ved husbrann. På sørvest- og vestlandet ble husene bygget med lave steinmurer, noe som man som regel ikke finner på østlandet. I enkelte tilfeller kan man finne kulturlag innenfor bygningen. Disse lagene består av rester etter menneskelig aktivitet og kan fortelle oss mye om hvordan menneskene i huset levde.
Husene kan i være inndelt i 2 til 5 langsgående skip adskilt av stolperekker. De kan også være inndelt i lengden slik at én del av huset var for mennesker og én for husdyr. Dette kan påvises ved fosfatanalyse, idet mengden med fosfat i jorda øker betraktelig i områder hvor husdyrene ble holdt. Det var gjerne ett eller flere ildsteder i huset. Ved disse ble det sannsynligvis laget mat, samtidig som de fungerte som varmekilder. Trolig ble røyken fra ildstedene ledet ut gjennom ljorer i taket, slik man ser i senere bygninger fra middelalderen.
Hus med mennesker i én del og husdyr i en annen var vanlige i store deler av Europa. I Nederland var hus med slike fellesfunksjoner vanlige til 1700-tallet, og i Nord-Tyskland var de i bruk gjennom det meste av 1800-tallet.
Langhusene var gjerne lave strukturer som var tilpasset landskapet med tanke på soltimer og vindretninger.


== Eksempler på langhus i Norge ==

Jernaldergarden på Ullandhaug utenfor Stavanger sentrum
Fossanmoen i Forsand kommune
Borg i Lofoten
Vikinggarden Avaldsnes i Karmøy kommune
Middelaldergården Stiklastadir på Stiklestad Nasjonale Kultursenter i Verdal kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Langhuset – jordbrukernes sentrum i 3000 år, artikkel hos Norgeshistorie.no
Jernaldergården på Ullandhaug i Stavanger
Stilhistorie for hus, blant annet langhus
Eksempler på langhus i Nederland
Jernalderhuset på Ringerike
Peter Østbye (filolog)

Peter Nilsen Østbye (født 20. februar 1855 i Nittedal, død 2. februar 1943) var en norsk filolog og oversetter som oversatte litterære verker fra eldre gresk litteratur til norsk. Han er mest kjent for sine oversettelser av Homers eposer Iliaden og Odysseen. Peter Østbye var også kjent som lærer i klassisk språk og forkjemper for latin på skolen. Han var dessuten rektor i perioden 1894–1910 i Fredrikstad og 1910–1926 i Drammen.


== Liv ==
Østbye var bondesønn fra Nittedal, men som gutt flyttet han til Skien, hvor han kom på latinskolen. I 1873 tok han examen artium med karakteren laudabilis præ cæteris. Etter artium begynte han å studere ved en teknisk høyskole i Tyskland, men siden ombestemte han seg og tok embetseksamen i klassisk filologi i 1881. I 1887 vant han Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Om Plan og Komposition i Thukydids græske Historie». Samme år ble han universitetsstipendiat i klassisk filologi.
I stedet for en vitenskapelig karriere valgte imidlertid Østbye å gå over i skoleverket. I 1894 ble han ansatt som bestyrer, og i 1898 som rektor ved Fredrikstad kommunale højere Almenskole. I 1910 ble han rektor ved Drammens Latinskole, hvor han ble inntil han tok avksjed i 1926. Han var dessuten medlem av Undervisningsrådet i 15 år. Han er blitt skildret som en mild og stillferdig lærer, og som en godslig rektor.


== Forfatterskap ==
Østbye utga en oversettelse av Sofokles' Oidipus i Kolonos i 1891, men de fleste av oversettelser av klassisk litteratur til norsk skrev han på sine eldre dager. Da Iliaden utkom i 1920, var han således 65 år gammel. I tiden som universitetsstipendiat hadde han skrevet enkelte vitenskapelige avhandlinger, slik som «Die Zahl der Bürger von Athen im 5. Jahrhundert» («Antallet athenske borgere i det femte århundre», 1894). Han skrev ellers artikler om det norske skolevesenet i tyske tidsskrifter.


== Utmerkelser ==
I 1927 utkom festskriftet Tidskifte, som var en hyllest til Østbye og fire av hans kolleger. Rektor Østbyes gate i Fredrikstad og Peter Østbyes gate i Drammen er oppkalt etter ham.


== Oversettelser ==
Hans mest kjente oversettelser (oversettelsens år i parentes):

Oidipus i Kolonos av Sofokles (1891)
Iliaden av Homer (1920).
Odysseen av Homer (1922).
Kong Oidipus av Sofokles (1924).
Antigone av Sofokles (1924).
Elektra av Sofokles (1924).
Orestien av Aiskylos (1926).
Medea av Evripides (1928).
Ifigeneia i Avlis av Evripides (1928).
Ifigeneia i tavrernes land av Evripides (1928).
Hippolytos av Evripides (1928).
Bakkantinene av Evripides (1928).


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Peter Østbye (filolog) i Norsk biografisk leksikon
A. St. Langeland: «Peter Østbye», i Skolen og vi. Festskrift for Norsk Lektorlag ved 60-årsjubileet 1952
Salmonsens konversationsleksikon, Anden Udgave, bind XXV, s. 866. København: J. H. Schulz, 1928


== Eksterne lenker ==
Peter Østbye i Norsk Oversetterleksikon
Frontline

Frontline (OSE: FRO NYSE: FRO) er verdens fjerde største tankrederi og er basert på Bermuda. Aksjene omsettes på Oslo Børs og New York Stock Exchange (NYSE).
Hovedaksjonær er John Fredriksen, som har bygd opp selskapet gjennom oppkjøp av andre selskap og nybygging.
Flåten består av 38 Suezmaxtankere hvorav åtte er kombinasjonsskip og åtte er nybygde. De har 51 VLCC tankskip (inkludert fire nye).
Frontline kontrollerte i mars 2008 10 % av aksjene i det amerikanske tankrederiet Overseas Shipholding Group (OSG), som er det nest største i verden.
Aksjekursen til FRO svinger etter tankratene for VLCC, som de siste årene har ligget over $ 30 000 per dag. Av en aksjekurs på $ 30 betaler FRO $ 2,75 i utbytte. De høye tankratene har imidlertid ført til bestilling av nybygg som overstiger forventet tonnmil for oljetransport. Frontline har derfor endret strategi de siste årene fra kortsiktige (spotrater) til mer langsiktige kontrakter for sine skip.
Balansen mellom nybygg og veksten i verdensøkonomien har tross tilveksten i flåten vært stram, og ett av skipene til Frontline inngikk i påsken 2008 en timecharter-kontrakt på over $ 100 000 per dag. De høye ratene er for frakter østover, og Kina har en økonomisk vekst på over 10 % per år slik at tilveksten av nybygg altså absorberes.
I 1997 hold Frontline på å gå overende, men kom sterkt tilbake med stigende konjukturer internasjonalt.I sammenheng med dårlige konjukturer etter finanskrisen fra 2008 i de internasjonale markedene, falt Frontline mye, rundt 90 % fra ATH. I august 2011 ble aksjen handlet til rundt 34 kr. I oktober var det ytterligere 30 %, og meglerhuset Pareto mente at all egenkapital i selskapet var tapt.Den 7. april 2022 gikk det ut en pressemelding om at Euronav og Frontline Ltd. går mot en fusjon av selskapene så sant at de får myndighetsgodkjennelse og at de siste detaljene faller på plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Britiske medier

Britiske medier består av flere ulike typer kommunikasjonsmedier: TV, Radio, aviser, magasiner og nettsteder. Landet har også en sterk musikkindustri. Storbritannia har et variert utvalg av leverandører, de mest fremtredende er den statseide allmennkringkasteren, BBC (British Broadcasting Corporation). BBCs største konkurrenter er ITV plc, som driver 11 av de 15 regionale fjernsynsselskaper som utgjør ITV-nettverket, og News Corporation, som har en stor eierandel i satellittkringkasting British Sky Broadcasting og opererer også en rekke ledende nasjonale aviser. Regionale medier er dekket av lokale radio, fjernsyn og papiraviser. Trinity Mirror driver 240 lokale- og regionale aviser i Storbritannia, samt nasjonale aviser som Daily Mirror og Sunday Mirror.


== Brukergrupper ==
I 2009 ble det anslått at britene så i gjennomsnitt 3,75 timer på TV per dag og lyttet 2,81 timer på radio. BBCs kanaler hadde en markedsandel på 28,4%; de tre viktigste uavhengige kanalene hadde 29,5% og de andre satellitt- og digital-TV-kanalene 42,1%. Salget av papiraviser har falt siden 1970-tallet og i 2009 ble det rapportet at 42% av britene leser riksdekkende aviser daglig. I 2010, brukte 82,5% av Storbritannias befolkning internett deglig, den høyeste andelen blant de 20 landene med størst antall brukere i det året.


== Referanser ==
Arthur O. Sandved

Arthur Olav Sandved (født 2. februar 1931, død 10. april 2021) var en norsk professor i engelsk språk ved Universitetet i Oslo og oversetter av litterære verker innenfor engelsk litteratur. 
Geoffrey Chaucers hovedverk Canterbury-fortellingene var blant de tekstene han ga norsk språkdrakt sammen med Shakespears Kong Lear og John Miltons Det tapte paradis.Sandved vokste opp på Jæren, men bodde mesteparten av sitt voksne liv i Asker.  


== Oversettelser ==
Hans mest kjente oversettelser (oversettelse år i parentes):

Vers fra vest: gammelengelske dikt i utvalg (1987).
Peter Plogmann av William Langland (1990).
Det tapte paradis av John Milton (1993) og 2005).
Kong Lear av William Shakespeare (1995).
Kong Henrik VI av William Shakespeare (1995 – 96).
Kong Henrik VIII av William Shakespeare (1997).
Joseph Andrews av Henry Fielding (1999).
Canterbury-fortellingene i utdrag av Geoffrey Chaucer (2002).


== Referanser ==
Dida

Nelson de Jesus Silva (født 7. oktober 1973 i Irará i Bahia), bedre kjent som Dida, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.
Dida startet sin karriere i de brasilianske klubbene Vitória, Cruzeiro, og Corinthians. Den europeiske karrieren begynte hos den sveitsiske klubben FC Lugano. Dida omtales ofte som en straffesparkspesialist, siden han ofte har reddet straffer i viktige kamper.
Dida var med i Brasils tropp til VM 2006 i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Dida – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dida – Olympedia 
(en) Dida – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Dida – Brasils olympiske komité 
(en) Dida – FIFA 
(en) Dida – UEFA 
(fr) Dida – LÉquipe 
(en) Dida – Transfermarkt 
(en) Dida – Transfermarkt (manager) 
(en) Dida – national-football-teams.com
Per Magne Misund

Per Magne Misund (født 9. mai 1971) er en tidligere norsk fotballspiller. Han har 49 seriekamper på ti sesonger for Lillestrøm.
Den lojale keeperreserven returnerte til hjemfylket og begynte som  keepertrener for Molde Fotballklubb i 2007.
Han har tidligere spilt for klubbene Måndalen, Åndalsnes og Lillestrøm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Magne Misund – Transfermarkt 
(en) Per Magne Misund – FBref
Kolo Touré

Kolo Abib Touré (født 19. mars 1981 i Sokoura Bouake) er en ivoriansk tidligere fotballspiller og fotballtrener. 
Han har to yngre brødre som også er profesjonelle fotballspillere, Qingdao Huanghais Yaya Touré og Ibrahim Touré, som spiller for Liaoning Whowin. Touré regnes som en viktig brikke på Elfenbenskystens landslag. 28. mai 2013 offentliggjorde Liverpool at klubben er enige med Touré om en avtale fra og med 1. juli 2013.


== Karriere ==


=== Arsenal ===
Touré ble født i Bouake. Han signerte for Arsenal i Premier League i februar 2002 fra ASEC Mimosas i en avtale verdt £150,000 etter et kort prøvespill. Han fikk godkjent arbeidstillatelse siden han allerede da var landslagsspiller for Elfenbenskystens landslag.
Touré debuterte ikke for førstelaget før neste sesong, da i en kamp mot Liverpool i turneringen FA Community Shield i august 2002. Han ble i utgangspunktet betraktet som en allsidig og anvendelig spiller, og begynte sin Arsenal-karriere ved å spille defensiv midtbanespiller eller høyreback. Han scoret sitt første mål for Arsenal på Stamford Bridge i en kamp mot Chelsea som endte 1-1. Arsenal klarte ikke å beholde Premier League-tittelen denne sesongen, men Tourés karriere skjøt likevel fart. Han vant FA-cupen som ubenyttet reserve i finalen i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kolo Touré – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kolo Touré – FIFA 
(en) Kolo Touré – UEFA 
(fr) Kolo Touré – LÉquipe 
(en) Kolo Touré – Transfermarkt 
(en) Kolo Touré – Transfermarkt (manager) 
(en) Kolo Touré – national-football-teams.com 
(en) Kolo Touré – Soccerbase.com 
(en) Kolo Touré – FootballDatabase.eu 
(en) Kolo Touré – Soccerway 
(en) Kolo Touré – på LFChistory.net
℮

℮-tegnet (-merket/-symbolet) er et symbol som benyttes for å attestere at mengden av en ferdigfylt vare i en forpakning er i samsvar med EU-direktiv 76/211/EØF. Det er en forkortelse for quantité estimée (fransk: antatt mengde).


== Bruksområder ==
På en pakning skrives som regel innholdets volum eller vekt. Dette målet kalles varens nominelle volum respektive nominelle vekt. Symbolet ℮ skrives på varer som selges innenfor EU-området i nærheten av teksten over varens nominelle vekt eller volum for å vise at produsenten eller importøren av varen garanterer at feilmarginen for innholdets faktiske (virkelige) vekt eller volum ligger innenfor de grenser som har blitt besluttet gjennom EU-direktiv 76/211/EEC om «tilnærming av medlemsstatenes lovgiving om ferdigpakking av bestemte varer etter vekt eller volum».
Bruken av tegnet er ikke obligatorisk, og varierer derfor mye mellom de forskjellige EU-medlemslandene. I Sverige gir Sveriges provnings- och forskningsinstitut (SP) bedrifter retten til å bruke ℮-merket gjennom et ℮-merkingssertifikat.


== Tegnets utforming ==

Symbolet ℮ minner om den likeformede bokstaven e, men med tykkere vertikale sider. Høyden skal være minst 3 mm. Tegnets utseende er nøye beskrevet i EU-direktivet 71/316/EGG.


== Visning av tegnet ==
Mange fonter inneholder tegnet ℮, men det er ikke et «standardtegn» og det kan derfor skje at tegnet ikke vises hvis fonten ikke har støtte for tegnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
EUR-Lex Adgang til EU-lovgivningen (dansk)
Volkswagen Phaeton

Volkswagen Phaeton er Volkswagens direkte konkurrent til Mercedes-Benz S-klasse og en luksusmodell i samme klasse som BMW 7-serie og Audi A8. Phaeton passerte 25 000 solgte biler i september 2006. Halvparten av disse ble solgt i hjemlandet Tyskland.


== Kilder ==
Volkswagen Phaeton 2002–2009 autoevolution.com
Volkswagen Phaeton 2010–2016 autoevolution.com
Volkswagen Phaeton Long 2004–2009 autoevolution.com
Djimon Hounsou

Djimon Gaston Hounsou (født 24. april 1964 i Cotonou i Benin) er en beninsk skuespiller, danser og fotomodell. 
Hounsou var Oscar-nominert i klassen for beste mannlige birolle for rollen som Mateo i filmen In America. Under den 79. Oscar-utdelingen ble han på nytt nominert til beste mannlige birolle for filmen Blood Diamond.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Djimon Hounsou på Internet Movie Database 
(sv) Djimon Hounsou i Svensk Filmdatabas 
(da) Djimon Hounsou på Filmdatabasen 
(da) Djimon Hounsou på Scope 
(fr) Djimon Hounsou på Allociné 
(en) Djimon Hounsou på AllMovie 
(en) Djimon Hounsou hos Rotten Tomatoes 
(en) Djimon Hounsou hos The Movie Database 
(en) Djimon Hounsou hos Behind The Voice Actors