jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ligurisk (oldtidsspråk)

Ligurisk språk ble talt av oldtidens ligurere nordlige Italia og sørøstlige Frankrike i førromersk tid og inn i romersk tid. Tidsrommet synes å ha vært fra 300 f.Kr. til 100 e.Kr. Svært lite er kjent om språket, kun stedsnavn og en del personnavn, men det er generell enighet om at språket var indoeuropeisk, da det synes å ha delt mange trekk med andre indoeuropeiske språk, hovedsakelig nabospråkene keltisk (gallisk) og italisk (latin og osco-umbriske språk).Den greske geografen Strabon indikerte at ligurerne var forskjellige fra gallerne:
Som for Alpene... Mange stammefolk (éthnê) bor i disse fjellene, alle keltere (keltikà), unntatt ligurerne; men mens disse ligurerne tilhører et annet folk (hetero-ethneis), er de fortsatt like kelterne i deres levevis (bíois).


== Referanser ==
…And You Will Know Us by the Trail of Dead

…And You Will Know Us by the Trail of Dead er et indie-rock band fra Austin i Texas i USA som spiller tung og melodiøs musikk.


== Diskografi ==
…And You Will Know Us by the Trail of Dead (1998)
Madonna (2001)
Source Tags & Codes (2002)
The Secret of Elena's Tomb (2003)
Worlds Apart (2005)
So Divided (2006)
The Century of Self (2009)
Tao of the Dead (2011)
Lost Songs (2012)
IX (2014)
X: The Godless Void and Other Stories (2020)
XI: Bleed Here Now (2022)


== Medlemmer ==
Conrad Keely – vokal, gitar, trommer, piano
Jason Reece – trommer, vokal, gitar
Kevin Allen – gitar, vokal
Danny Wood – bass, vokal
Doni Schroader – trommer, perkusjon
David Longoria – keyboard, vokal


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på Internet Movie Database 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på Discogs 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på MusicBrainz 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på Spotify 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på Songkick 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på Last.fm 
(en) …And You Will Know Us by the Trail of Dead på AllMusic 
Norske plateanmeldelser av …And You Will Know Us by the Trail of Dead
Breakstuff.org – fanside
Trailofdead.org – fanside
www.TrailOfDead.co.uk Arkivert 23. september 2008 hos Wayback Machine. – engelsk fanside
Archive.org – database for konserter
Toastmasters

Toastmasters er en internasjonal organisasjon som startet den 22. oktober 1924 ved YMCA i Santa Ana i California i USA av Ralph C. Smedley. Toastmasters International ble registrert i Californias den 19. desember 1932.
Toastmasters International tilbyr en måte å trene og finslipe ferdigheter innen kommunikasjon og lederskap. Organisasjonen utdanner mennesker i taleteknikk og lederskap. Den har over 10 000 klubber og mer enn 200 000 medlemmer i over 90 land.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Toastmasters International – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lihue

Lihue er en by på øygruppen Hawaii. Byen ligger på øya Kauai og er setet for Kauai County. Den dekker et areal på 18,4 km² og har et innbyggertall på 5600.
Tyske protestanter bygde en kirke på stedet i 1883.


== Referanser ==
Vendetunnel

En vendetunnel er en hestesko- eller spiralformet tunnel som lages der vei eller jernbane må legges i slyng i terrenget for å omgå kraftige stigninger. Der det er liten plass, kan svingen i slynget legges i tunnel i fjellet. Slike vendetunneler brukes enkelte steder av jernbanen, siden slyng på jernbanelinjene krever stor svingradius. Vendetunneler brukes også noen steder på vei der det er for liten plass til å bygge slyng utenpå fjellet.


== Jernbane ==

På jernbanenettet i Norge er det vendetunneler på fire steder. 

På Dovrebanen ovenfor Dombås ligger vendetunnelen Grønbogen tunnel. Dette var den første vendetunnelen på jernbane i Norge.
På Raumabanen ved Verma ligger vendetunnelen Stavem tunnel, samt Kylling tunnel som sammen med Kylling bro utgjør andre halvdel av vendesystemet.
På Flåmsbana nedenfor Myrdal ligger vendetunnelen Vatnahalsen tunnel (i tillegg er det en hesteskosving i dagen ved Reinunga). Ved vendetunnelen krysser Flåmsbana sin egen høyereliggende trase to ganger.
På Sørlandsbanen (mellom Kongsberg og Nordagutu) er Kolset tunnel (899 meter) en vendetunnel.


== Veg ==

Vendetunneler er brukes noen steder i det norske veinettet.  

Fylkesvei 50 i Aurlandsdalen har fire vendetunneler: Langetunnelen, Kroktunnelen og Låvisbergtunnelene
Fylkesvei 53 mellom Tyin og Øvre Årdal har tre
Europavei 134 ved Røldal har to Hordatunnelen (som er på felles strekning med riksvei 13) og Austmannalitunnelen
Riksvei 7 i Måbødalen har én vendetunnel: Storegjeltunnelen
Fylkesvei 500 (Rogaland) i Lysefjorden har én vendetunnel: Lysetunnelen
Spiralen er på en kommunal vei i Drammen.
Aursjøvegen har en vendetunnel i det bratte berget ovenfor Finnset i Eikesdalen.Enkelte vendetunneler finnes også på anleggsveier og mindre, offentlige veier. Veitunnelene er ofte avløsere for serpentiner (siksakk-veier), og leder gjerne veien gjennom både 360 og 720 graders svinger og mer, med betydelig nivåforskjell fra en inngang til den andre.


== Referanser ==
Ole Rømer Aagaard Sandberg (1900–1985)

Ole Rømer Aagaard Sandberg (født 21. juli 1900 i Furnes, død 26. august 1985) var en norsk politiker (Sp), agronom, og landbrukspolitiker.
Sandberg var stortingsrepresentant fra Hedmark 1958–1965. Han er sønn av kaptein, gårdbruker, stortingsmann Ole Rømer Aagaard Sandberg (1865–1925) og Hanna Krag (1870–1963).
Han hadde artium fra 1919, og eksamen fra Norges landbrukshøgskole 1925. Han arbeidet som gårdsbestyrer 1925–35 og drev egen gård 1935–1961. Han var medlem av Furnes kommunestyre 1934–59, Formann Hedmark Bondelag 1951–1953, Formann Norges Bondelag 1951–1955 og Æresmedlem Norges Bondelag fra 1971. I tillegg til en lang rekke andre verv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Rømer Aagaard Sandberg hos Stortinget 
(no) Ole Rømer Aagaard Sandberg hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Ole Rømer Aagaard Sandberg hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Karen Grønn-Hagen

Karen Grønn-Hagen (født 27. november 1903 i Tynset, død 19. desember 1982) var en norsk politiker (Sp) og gårdbruker fra Tynset.
Hun var stortingsrepresentant for Hedmark 1955-57 og 1961-65. I den første perioden var hun valgt som vararepresentant, men møtte som fast representant etter Einar Frogners død 10.7.1955. Hun var statsråd og sjef for Familie- og forbrukerdepartementet i John Lyngs regjering 1963.  Hun var Senterpartiets første kvinnelige stortingsrepresentant, den første kvinnelige statsråd i en borgerlig regjering, og landets fjerde kvinnelige statsråd. 
Karen Grønn-Hagen hadde artium fra 1922 og husmorskole. Hun arbeidet som budeie, lærervikar, husmor og som bonde fra 1929. Hun var mor til Sp-politikeren Per N. Hagen, og bestemor til tidligere bondelagsleder og nå stortingsrepresentant  Nils T. Bjørke, jurist og målkvinne Kari Bjørke og forlegger Arnstein Bjørke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Karen Grønn-Hagen hos Stortinget 
(no) Karen Grønn-Hagen hos Norsk senter for forskningsdata 
forskningsradet.no Ingunn Norderval: Politisk-biografisk artikkel om Grønn-Hagen og tre andre kvinnelige statsråder
Øyvind Vågnes

Øyvind Vågnes (født 4. august 1972 i Ålesund) er en norsk forfatter, oppvokst i Brattvåg, og bosatt i Bergen. Han har doktorgraden (dr. art) ved Universitetet i Bergen, og arbeider som forfatter, forsker, redaktør, oversetter, og kritiker. For boka Ekko (2005) fikk han Nynorsk litteraturpris.
Som forsker har Vågnes vært knyttet til en rekke prosjekter ved Universitetet i Bergen, Syddansk Universitet, og senest ved Københavns Universitet. Zaprudered: The Kennedy Assassination Film in Visual Culture (2011) var i utgivelsesåret en av tre nominerte utgivelser i kategorien medie- og kulturstudier under utdelingen av American Publishers Awards for Professional and Scholarly Excellence.
På 2000-tallet satt Vågnes i redaksjonen til det litterære tidsskriftet Vagant, og fra 2010 har han fungert som ansvarlig co-redaktør for journalen Ekfrase: Nordisk tidsskrift for visuell kultur. Oversetterarbeidet omfatter bl.a. nyere nordamerikansk skjønnlitteratur: Don DeLillo, Lydia Davis, Rick Moody, David Means.
Vågnes har fungert som kritiker i Morgenbladet og i Klassekampen, og har siden 2000 skrevet regelmessig om musikk i ukeavisen Dag og Tid.


== Bibliografi ==
Ingen skal sove i natt - roman (2003)
Ekko - roman (2005)
Sekundet før - roman (2010)
Zaprudered: The Kennedy Assassination Film in Visual Culture - fagbok (2011)
Kennedybildet - boksingel (2013)
Den dokumentariske teikneserien - fagbok (2014)
Sone Z - roman (2014)
Den vesle blå haien - billedbok, Skald forlag (2016)
Vesaas - roman, Tiden (2017)


== Priser ==
Nynorsk litteraturpris 2005, for Ekko
Peter C. Rollins Book Award 2013, for Zaprudered: The Kennedy Assassination Film in Visual Culture


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Øyvind Vågnes i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Nynorsk litteraturpris til Øyvind Vågnes, Noregs mållag https://web.archive.org/web/20160305115258/http://www.nm.no/tekst.cfm?id=2158
26,6 sekund som endra USA, På Høyden, https://web.archive.org/web/20140911013659/http://pahoyden.no/2013/02/266-sekund-som-endra-usa
Digitaliserte bøker av Øyvind Vågnes hos Nasjonalbiblioteket
Artikler av og om Øyvind Vågnes i Norart
Sembrafuru

Sembrafuru (Pinus cembra) er en furuart. Den tilhører underslekten Strobus, som hovedsakelig er utbredt i Nord-Amerika. 
Arten vokser i Karpatene og i Alpene. I Norge trives sembrafuru i lavlandet nord til Troms. Den er plantet og sprer seg lite.
Arten blir inntil 35 meter høy og vokser typisk på 1.200-2.300 meters høyde, opp til tregrensen. Stammen kan nå en diameter på opptil 1,5 meter. 
Bladene (nålene) sitter i grupper på fem per stilk, og er inntil 5-9 cm lange. De opptil 8 cm lange konglene har frø som spres med vanlig nøttekråke. Trevirket er robust mot soppangrep.
Arten tåler inntil −50 °C, og er en populær hage- og parkart i Alpene. Den har kongler og kvae som kan brukes som tilsetning ved produksjon av brennevin (snaps).
Sibirfuru (Pinus sibirica) er tidligere blitt oppfattet som en underart av sembrafuru og finnes forvillet i Norge. Den sprer seg med sibirnøttekråken.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 156. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus cembra». The Gymnosperm Database. Besøkt 29. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cembrafuru i Encyclopedia of Life 
(en) Cembrafuru i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cembrafuru hos Artsdatabanken 
(sv) Cembrafuru hos Dyntaxa 
(en) Cembrafuru hos ITIS 
(en) Cembrafuru hos NCBI 
(en) Cembrafuru hos The International Plant Names Index 
(en) Cembrafuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus cembra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus cembra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus cembra – detaljert informasjon på Wikispecies
Gullfuru

Gullfuru (Pinus ponderosa) er en art i furufamilien. Gullfurua vokser i vestlige Nord-Amerika.


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 167. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus ponderosa». Flora of North America. Besøkt 23. desember 2015. 
J.E. Means. «Ponderosa Pine». Silvics of North America. Besøkt 23. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gullfuru i Encyclopedia of Life 
(en) Gullfuru i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gullfuru hos Artsdatabanken 
(sv) Gullfuru hos Dyntaxa 
(en) Gullfuru hos ITIS 
(en) Gullfuru hos NCBI 
(en) Gullfuru hos The International Plant Names Index 
(en) Gullfuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus ponderosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus ponderosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus ponderosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Kanarifuru

Kanarifuru (Pinus canariensis) er en furuart. Den tilhører underseksjonen Pinaster som hovedsakelig er utbredt i middelhavslandene. Kanarifurua vokser vilt på Kanariøyene i Atlanterhavet utenfor kysten av Afrika. Arten ble oppdaget og beskrevet av den norske botanikeren Christen Smith.
Arten blir 30–45 meter høy, og tåler temperaturer ned til −10 °C. Den er den største furuarten i den gamle verden og kan i sjeldne tilfeller bli inntil 60 meter høy med en stammediameter på 2,65 meter. Nålene kan bli 15–30 cm lange, sitter tre sammen og er grønne eller gulgrønne.
Kanarifuru er offisielt natursymbol for La Palma sammen med alpekråke.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
D. Bramwell og Z.I. Bramwell (2001). Wild flowers of the Canary Islands (2 utg.). Alcorcon: Rueda. ISBN 84-7207-129-4. 
«Canary Island Pinus canariensis woodland». EUNIS. Besøkt 19. desember 2015. 
«Pinus canariensis». The Gymnosperm Database. Besøkt 2. juni 2016. 
M. de Navascués Melero (2005). Genetic Diversity of the Endemic Canary Island Pine Tree, Pinus canariensis (PDF) (avhandling). School of Biological Sciences: University of East Anglia. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kanarifuru i Encyclopedia of Life 
(en) Kanarifuru i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kanarifuru hos ITIS 
(en) Kanarifuru hos NCBI 
(en) Kanarifuru hos The International Plant Names Index 
(en) Kanarifuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus canariensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus canariensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus canariensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Montereyfuru

Montereyfuru (vitenskapelig navn Pinus radiata) er en art i furufamilien. Montereyfurua vokser vilt langs vestkysten av Nord-Amerika.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 165. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus radiata». Flora of North America. Besøkt 23. desember 2015. 
P.M. McDonald og R.J. Laacke. «Monterey Pine». Silvics of North America. Besøkt 23. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Montereyfuru i Encyclopedia of Life 
(en) Montereyfuru i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Montereyfuru hos ITIS 
(en) Montereyfuru hos NCBI 
(en) Montereyfuru hos The International Plant Names Index 
(en) Montereyfuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus radiata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus radiata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus radiata – detaljert informasjon på Wikispecies
303 f.Kr.


== Fødsler ==
Niedersachsenstadion

HDI-Arena (tidligere: Niedersachsen-Stadion) er et tysk fotballstadion i Hannover. Det er hjemmebane for det tyske storlaget Hannover 96. Dette stadionet ble bygget i 1954, men er renovert fra 2003 til 2005.  Navnet på stadion er fra sponsoren HDI, et forsikringsselskap.
Kapasiteten er 49 000. Dette var én av banene det ble spilt kamper på i fotball-VM 2006. Kapasiteten ble redusert til 34 311 (alle sitteplasser) under VM.


== Kamper i VM ==
12. juni: Italia – Ghana (gruppe E)
16. juni: Mexico – Angola (gruppe D)
20. juni: Costa Rica – Polen (gruppe A)
23. juni: Sveits – Sør-Korea (gruppe F)
27. juni: Spania – Frankrike


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) HDI-Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
National Wrestling Alliance

National Wrestling Alliance (NWA) er en gruppe av uavhengige fribryterforbund. På 80-tallet var NWA en av fribrytingens store navn. Noen kjente NWA-stjerner inkluderer Ric Flair, Harley Race og Lou Thesz. En av fribrytingens største titler noensinne var NWA World Heavyweight Championship tittelen, som nå Total Nonstop Action Wrestling bruker. NWA kalte de forskjellige forbundene «territorier».


== Tidligere territorier ==
All Japan Pro Wrestling
American Wrestling Association
Championship Wrestling from Florida
Consejo Mundial de Lucha Libre
Extreme Championship Wrestling
Georgia Championship Wrestling
International Wrestling Association
Jim Crockett Promotions
New Japan Pro Wrestling
Ohio Valley Wrestling
Stampede Wrestling
Total Nonstop Action Wrestling
United States Wrestling Association
Universal Wrestling Federation
World Championship Wrestling
World Wide Wrestling Federation
World Class Championship Wrestling
World Wrestling Council
NWA Western States Sports


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Wrestling Alliance – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pinje

Pinje (Pinus pinea) er en furuart. Den tilhører underseksjonen Pinaster som hovedsakelig er utbredt i middelhavslandene. Pinje er den mest kjente av furuene i middelhavsområdet, selv om andre arter har en større utbredelse.
Den blir som regel 12–25 meter høy, men kan bli opptil 35 meter. Stammen er kort og ofte litt buet; den deler seg i mange hovedgreiner, som hos eldre trær danner en bred, paraplyformet krone. Formen på krona er svært spesiell og gjør at pinje ikke kan forveksles med andre trær. Barken er gråbrun eller oransjefarget med dype, grå furer. Nålene sitter to sammen og er 10–18 cm lange. Konglene er helt annerledes enn hos de andre middelhavsfuruene; de er omtrent kulerunde,  8–12 cm lange og 5–11 cm brede.
Pinje trives best på sandgrunn i kyststrøk, og den finnes fra havets nivå opp til 600 moh. Treet har frø med spiselig kjerne, såkalte pinjekjerner, og er blitt plantet og spredd av mennesker i svært lang tid. Den var opprinnelig kun utbredt på Den iberiske halvøy, men finnes plantet og naturalisert mange steder i middelhavsområdet.


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 170–171. ISBN 82-10-01282-7. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 54. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 27. ISBN 0-7136-7015-0. 
«Pinus pinea». The Gymnosperm Database. Besøkt 16. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pinje i Encyclopedia of Life 
(en) Pinje i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pinje hos ITIS 
(en) Pinje hos NCBI 
(en) Pinje hos The International Plant Names Index 
(en) Pinje hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus pinea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus pinea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus pinea – detaljert informasjon på Wikispecies
Rødfuru

Rødfuru (vitenskapelig navn Pinus resinosa) er en nordamerikansk art i furufamilien. Arten vokser i en ganske smal sone rundt De store sjøer og St. Lawrence-elva i østlige Nord-Amerika.
Den blir opptil 37 m høy med en stammediameter på 150 cm. Stammen er rett, og krona er smal og avrundet. Barken er lyst rødbrun med furer som deler den i uregelmessige plater. Nålene sitter parvis og er mørkegrønne og 10–15 cm lange. De knekker tvert av hvis de bøyes. Konglene er eggformede og 3,5–6 cm lange.Utbredelsen strekker seg fra Cape Breton, Nova Scotia, Prince Edward Island, New Brunswick, sørlige Québec og Maine, vestover til sentrale Ontario og sørøstlige Manitoba, sørover til sørøstlige Minnesota og østover til Wisconsin, Michigan, sørlige Ontario, nordlige Pennsylvania, nordlige New Jersey, Connecticut og Massachusetts. Spredte bestander finnes i nordlige Illinois, østlige Vest-Virginia og Newfoundland.Rødfuru vokser i rene bestander eller danner skog sammen med banksfuru og weymouthfuru. Det meste av utbredelsesområdet har vært dekket av is under istidene i sein pleistocen. På tørr, grovkornet jord vokser den sammen med banksfuru, amerikaosp, Populus grandidentata og buskformede eikearter. På finsand eller siltig sand kommer også weymouthfuru, rødlønn, romhegg, rødeik, kviteik, balsamgran og svartgran til.På sandig silt eller silt vokser rødfuru sammen med sukkerlønn, weymouthfuru, svartlind, rødlønn, balsamgran, papirbjørk, gulbjørk, amerikabøk, rødeik, canadahemlokk, kvitgran, kvitask, rødgran, tuja og virginiahumlebøk. Vanlige busker i undervegetasjonen er bærlyng, Comptonia peregrina, melbær, amerikahassel, nebbhassel, stripelønn, Diervilla lonicera, taskeblom, Prunus pumila, Lonicera canadensis, søtmispel, arter i bjørnebærslekta og spirea.Rødfuru har stor økonomisk betydning og er mye plantet i nordlige USA og Canada. Trevirket brukes til trelast, papirmasse og fyringsved. Treslaget brukes også til juletre og som leplante. Striper med rødfuru plantes i åkre for å redusere vinderosjon, langs veger for å bremse snø og på sanddyner for å stoppe sandflukt.Rødfuru er Minnesotas delstatstre.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rødfuru i Encyclopedia of Life 
(en) Rødfuru i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rødfuru hos ITIS 
(en) Rødfuru hos NCBI 
(en) Rødfuru hos The International Plant Names Index 
(en) Rødfuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus resinosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus resinosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus resinosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Urfuru

Urfuru (Pinus aristata) er en art i furufamilien. Denne furua vokser vilt i fjellområdene i Rocky Mountains i Nord-Amerika.


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 164. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus aristata». Flora of North America. Besøkt 29. desember 2015. 
«Pinus aristata». The Gymnosperm Database. Besøkt 29. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Urfuru i Encyclopedia of Life 
(en) Urfuru i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Urfuru hos Artsdatabanken 
(sv) Urfuru hos Dyntaxa 
(en) Urfuru hos ITIS 
(en) Urfuru hos NCBI 
(en) Urfuru hos The International Plant Names Index 
(en) Urfuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus aristata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus aristata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus aristata – detaljert informasjon på Wikispecies
Yrjö Olavi Jylhä

Yrjö Olavi Jylhä (født 1903, død 1956) var en finsk lyriker og oversetter.
Jylhä ble kjent som «Vinterkrigens skald», etter utgivelsen av hans siste diktsamling Skjærsilden (1941) som var basert på hans egne opplevelser fra vinterkrigen.
Yrjö Jylhä har også oversatt Shakespeare, Milton, La Fontaine og Heine til finsk.


== Priser ==
1952 – Aleksis Kivi-prisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Yrjö Jylhä». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-5040-1416928957646.
Prolaps

Prolaps kommer av latin prolapsus og betyr å dette ned. Uttrykket er bl. a. benyttet innen medisin, og kan ha flere betydninger:

Skiveprolaps, prolapsus disci betyr at brusk mellom virvelskivene i ryggraden har falt fram ute av sin normale stilling slik at det kan bli trykk på en nerverot og/eller ryggmargen. Se også isjias.
Livmorsprolaps, prolapsus uteri betyr livmorframfall.
Endetarmsprolaps, prolapsus rectum betyr at endetarmen har falt ned fra endetarmsåpningen.
Sukkerfuru

Sukkerfuru (Pinus lambertiana) er en art i furufamilien. Sukkerfurua vokser vilt i fjellområdene i vestlige Nord-Amerika. Den er den største furuarten og kan bli 75 m høy og ha en stammediameter på 330 cm.


== Litteratur ==

A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 162. ISBN 82-10-01282-7. 
«Pinus lambertiana». Flora of North America. Besøkt 28. desember 2015. 
B.B. Kinloch jr. og W.H. Scheuner. «Sugar Pine». Silvics of North America. Besøkt 28. desember 2015. 
«Pinus lambertiana». The Gymnosperm Database. Besøkt 28. desember 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) sukkerfuru i Encyclopedia of Life 
(en) sukkerfuru i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sukkerfuru hos Artsdatabanken 
(en) sukkerfuru hos ITIS 
(en) sukkerfuru hos NCBI 
(en) sukkerfuru hos The International Plant Names Index 
(en) sukkerfuru hos Tropicos 
(en) Kategori:Pinus lambertiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pinus lambertiana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pinus lambertiana – detaljert informasjon på Wikispecies