jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kommandersersjant

Kommandersersjant er den nesthøyeste spesialistbefalgraden i Hæren og Luftforsvaret. 
Kommandersersjant er gjeninnført som grad innstilt på OR 8 nivå i forbindelse med innføringen av ordningen for militært tilsatte. Tilsvarende grad i Sjøforsvaret er
orlogsmester. 


== Historie ==
Inntil 1930 var kommandersersjant en norsk underoffisergrad i Hæren og lå mellom fanejunker og furer. Da den ble innført igjen i 2016 var det da 86 år etter at den sist ble avviklet.


== Kommandersersjant (OR 8) i ulike land ==
Canada: Master Warrant Officer
Danmark: Seniorsergent
Finland: Överfältväbel
Frankrike: Adjudant
Nederland: Ingen tilsvarende
Sverige: Förvaltare
Tyskland: Stabsfeldwebel
First Sergeant/Master Sergeant (Army); Senior Master Sergeant (Air Force)
Storbritannia: Warrant Officer Class 2


== Se også ==
Militære grader
Fanejunker
Furer


== Referanser ==
Furer

Furer var en norsk underoffisergrad inntil 1930 og lå mellom kommandersersjant og sersjant. Karl III Johan var furer i den franske hæren fra den 21. juni 1786 til den 8. mai 1788, da han ble forfremmet til kommandersersjant.


== Sverige ==
Furir (OR-5) er en svensk militær grad for gruppebefal.


== Referanser ==


== Se også ==
Militære grader
Distriktskommando Nord-Norge

Distriktskommando Nord-Norge (DKN) var den militære kommandoen for Nord-Norge. Den ble etabert i 1897 og ble nedlagt 17. desember 2002.


== Underliggende avdelinger ==
6. divisjon
15. Brigade (BRIG 15)
Brigaden i Nord-Norge (BRIG N)
14. Brigade (BRIG 14)
Nordenfjeldske Dragonregiment (NDR)
Finnmark Landforsvar (FLF)
Troms Landforsvar (TLF)
Nordhålogaland Landforsvar (NHLF/IR16)
Sørhålogaland Landforsvar (SHLF/IR14)
Garnisonen i Sør-Varanger (GSV)
Varanger bataljon (VRGRBN)
Garnisonen i Porsanger (GP)
Alta bataljon (ALTABN)
Hålogaland ingeniørbataljon (HÅLINGBN)
Hålogaland sambandsbataljon (HÅLSBBN)
Hålogaland sanitetsbataljon (HÅLSANBN)
Bjerkvik tekniske verksted (BTV)
Befalsskolen for Infanteriet i Nord-Norge (BSIN)


== Se også ==
Liste over nedlagte norske militæravdelinger
Generalkonsul

En generalkonsul er en stats stedlige representant i en fremmed stat, og leder av et generalkonsulat. De typiske konsulære oppgaver er å assistere og beskytte senderstatens borgere i mottakerstaten, herunder å være et kontaktpunkt for handelssamarbeid, mens de i liten grad representerer senderstatens myndigheter i forhold til mottakerstaten.
Tittelen generalkonsul rangerer over konsul og visekonsul.
Konsulatvesenet består først og fremst av valgte (honorære) generalkonsuler, konsuler og visekonsuler. Dette er ofte privatpersoner, tradisjonelt gjerne fremtredende borgere i området som for eksempel kjøpmenn og skipsredere, som utfører konsuloppgavene gratis eller mot et beskjedent vederlag.


== Eksterne lenker ==
Om generalkonsul, fra Store norske leksikon
Subramanyan Chandrasekhar

Subramanyan Chandrasekhar (født 19. oktober 1910, død 21. august 1995) var en indisk astrofysiker. Han er mest kjent for sitt arbeid med stjerners livsløp. For dette arbeidet fikk han nobelprisen i fysikk i 1983.
Chandrasekhars grense er grensen for hvor tung en hvit dverg kan bli før den gjennomgår ytterligere gravitasjons-kollaps til en nøytron-stjerne eller et sort hull.
Han var nevø av Venkata Raman, også nobelprisvinner i fysikk.
Romteleskopet Chandra fikk navnet sitt til minne om Chandrasekhar.


== Priser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i fysikk 1983 hos Nobelprize.org
(en) Subramanyan Chandrasekhar hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1983
Filippo Carafa della Serra

Filippo Carafa della Serra (italiener, død 22. mai 1389) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Han ble utnevnt til kardinal i 18. september 1378 av pave Urban VI. Han var da erkediakon i Bologna.
Filippo Carafa della Serra tilhørte en slekt som gjennom flere århundrer skulle forsyne Den katolske kirke med geistlige på mange nivåer. Andre kardinaler i samme slekt var Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555); Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), Marino Carafa di Belvedere (1801), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Oliviero Carafa

Oliviero Carafa  (født 1430 i Napoli, død 20. januar 1511) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble erkebiskop av Napoli i 1458.
Han ble utnevnt til kardinal i september 1467 av pave Paul II.
I 1472 sendte pave Sixtus IV ham med en flåtestyrke til Smyrna,  som han erobret. Han igangsatte viktige arkitektoniske arbeider i Roma og Napoli.Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Carlo Carafa (1555); Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), Marino Carafa di Belvedere (1801) og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Leone de Simone (?-1469) *bispeviet 1442?
Kardinal Oliviero Carafa (1430-1511) *1458 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Decio Carafa

Decio Carafa (født 1556 i Napoli i Italia, død 23. januar 1626 i Napoli) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var nuntius i Flandern og i Spania og ble senere erkebiskop av Napoli 1613–1626.
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1611 av pave Paul V, med Santi Giovanni e Paolo som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1621, og ved konklavet 1623.
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555); Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Pier Luigi Carafa (1645), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), Marino Carafa di Belvedere (1801) og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Blindern

Blindern er et strøk i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er mest kjent for å være vertskap for store deler av Universitetet i Oslo, men har også en del eneboliger. Området Blindern–Gaustad ble i stor grad bygget ut med universitetsvirksomhet og forskningsinstitutter fra 1950-årene og da omtalt som Forskningsbyen.


== Beliggenhet ==
Blindern grenser mot Vinderen i vest, Gaustadbekkdalen i nordvest og nord, Ullevål Hageby i nordøst og øst, området rundt Vestre Aker kirke i sørøst, Marienlyst i sør og Frøen i sørvest.
Noen av Blinderns grenser er sammenfallende med bydel Nordre Akers grenser mot andre bydeler. Dette gjelder mot Vinderen og Frøen (bydel Vestre Aker), samt Marienlyst og området til Vestre Aker Kirke (bydel St. Hanshaugen)
Litt mer spesifikt er Blindern avgrenset av den sydligste grenselinjen til bydel Vestre Aker/Nordre Aker, deretter Sognsvannsbanen fra Blindern stasjon til gaten Vestgrensa, deretter Vestgrensa til Sognsveien, og deretter grenselinjen til bydel St. Hanshaugen/Nordre Aker til tilbake til startpunktet.


== Gammel historie ==
Navnet kommer fra gården Blindern som var en av Akers mange vin-gårder (gårder med navn som opprinnelig sluttet på -vin), og kan dermed dateres til de første århundrene av vår tidsregning. Deler av Blindern var bondeeid gjennom hele middelalderen. I nyere tid var Blindern-bøndene foregangsmenn for moderne gårdsdrift. 

		


== Som universitetsområde ==

Området er spesielt kjent for Universitetet i Oslo som ble flyttet hit like før andre verdenskrig, og navnet «Blindern» brukes ofte i dagligtalen som synonym for Universitetet i Oslo, i hvert fall for de delene av universitetet som ligger der. De fleste av universitetsfakultetene ligger på Blindern, mens juridisk fakultet ligger i sentrum, psykologisk institutt flyttet noe utenfor Blindern i 2002 og medisinsk institutt ligger ved Rikshospitalet på Gaustad.

Blindern Studenterhjem ble åpnet i 1925 og er et studenthjem med plass til over 220 studenter. Studenthjemmet ble bygget i nyklassisismens formspråk og tegnet av arkitekt Nicolai Beer. Bygningene ligger like ved Universitetet i Oslo og ble fredet av Riksantikvaren i 1997. «Villa Eika» var tidligere den såkalte husfarboligen til Blindern Studenterhjem, men huser nå blant annet Studentparlamentet på Universitetet i Oslo og Velferdstinget i Oslo og Akershus.

		
		
		


== Samferdsel ==
Det finnes ingen hovedveier i området, så biltrafikken er relativt rolig.
Blant kollektivtrafikk er det:

Blindern stasjon på Sognsvannsbanen / T-baneringen
Universitetet Blindern holdeplass på Ullevål hageby-linjen til Oslotrikken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blindern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pier Luigi Carafa

Pier Luigi Carafa (den eldre) (født 18. juli 1581 i Napoli i Italia, død 15. februar 1655 i Roma, i konklave) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.
Han var biskop av Tricarico og nuntius i Köln.
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1645 av pave Innocens X.
Han døde under konklavet i 1655.
Andre kardinaler i samme slekt var Filippo Carafa della Serra (kreert 1378), Oliviero Carafa (kreert 1467), Carlo Carafa (1555), Diomede Carafa (1555), Alfonso Carafa (1557), Antonio Carafa (1568), Decio Carafa (1611), Carlo Carafa della Spina (1664), Fortunato Ilario Carafa della Spina (1686), Pierluigi Carafa (1728), Francesco Carafa della Spina di Traetto (1773), Marino Carafa di Belvedere (1801), og Domenico Carafa della Spina di Traetto (1844).


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531
Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
Pave Pius V (1504-1572) * 1556
Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (ca 1535-1600) *1566
Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (1588-1618) *1588
Pave Urban VIII (1568-1644) *1604
Kardinal Cosimo de Torres (1584-1642) *1621
Kardinal Pier Luigi Carafa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Trafikketaten

Trafikketaten (egentlig Trafikksjefens etat, også kalt Trafikksjefen) var en kommunal etat i Oslo. Etaten hadde ansvar for å sikre fremkommelighet i Oslo-trafikken; til dette hørte ansvaret for parkeringshåndheving i henhold til veitrafikkloven og for kommunens offentlige avgiftsparkeringsordning.
Trafikksjefens etat ble etablert 1. januar 1954 med Thor Johne som første trafikksjef. Den ble innlemmet i Bymiljøetaten 1. mai 2011.


== Eksterne lenker ==
Trafikketaten
Sega

Sega (セガ) (grunnlagt i 1940) er et japansk selskap som produserer videospill og spill-maskinvare. Tidligere produserte de også spillkonsoller, men i 2001 la de ned denne virksomheten og konsentrerer seg nå om å produsere spill for andre plattformer. Blant de meste kjente konsollene fra Sega er Sega Master System, Sega Mega Drive og Sega Dreamcast. Den mest kjente spilltittelen fra Sega er Sonic the Hedgehog. Sega sitt hovedkontor ligger i den japanske hovedstaden Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sega – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sega – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hutula

Hutula (engelsk: Shelob) er et fiktivt vesen fra J.R.R. Tolkiens univers. Hun er en kjempeedderkopp og datter av Ungolianth, og hun stammer antakeligvis fra edderkoppene fra Nan Dungortheb. Hun levde fra det første tidevervet til slutten av det tredje eller begynnelsen av det fjerde. Hutula unnslapp fra Beleriands undergang, og hun dro til Myrkskog og siden til Ephel Dúath. Hun hadde et stort reir i Cirith Ungol, og i mange år levde hun av mennesker, alver og orker og tjente på den måten som Mordors dørvokter.
Omkring året 3000 i det tredje tidevervet fanget hun Gollum, men hun lot han gå med betingelsen at han skulle bringe henne mat. I året 3019 samme tideverv førte han Frodo og Sam til reiret hennes, i håp om at hun skulle drepe dem og at han selv kunne ta Den ene ringen. Hutula lammet Frodo, men hun ble såret av sverdet Brodd og blendet av Galadriels flaske. Om Hutulas videre skjebne sier Tolkien ingenting.
Antiokos VI Dionysos

Antiokos VI Dionysos (gresk: Αντίοχος Ϛʹ Διόνυσος; født ca. 148 f.Kr., død ca. 142 f.Kr.) styrte kortvarig i navnet som konge av det hellenistiske Selevkideriket i tiden 145–142 f.Kr.
Hans far var Aleksander I Balas og hans mor var Kleopatra Thea, datter av Ptolemaios VI Filometor, konge av Egypt.
Antiokos VI var et barn og ingen egentlig hersker. Allerede i enten 145 eller tidlig 144 f.Kr. ble han nominert av general Diodotos Tryfon som arving til tronen i Selevkideriket i opposisjon til Demetrios II Nikator, og han forble kun et redskap for generalen. En gang i enten 142 eller 141 f.Kr. døde den unge kongen. Mens en del antikke forfattere har gjort Diodotos Tryfon ansvarlig for kongens død, har andre skrevet at han døde under kirurgi.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Schürer, E. (1973): A History of the Jewish People in the Age of Jesus Christ (175 BC- AD 135) (red. ved G. Vermes & F. Millar ed.). Edinburgh, s. 183–197.


== Eksterne lenker ==
«Antiochus VI Dionysus» Arkivert 4. desember 2008 hos Wayback Machine., Livius.org
«Antiochus VI», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
Diodotos Tryfon

Diodotos Tryfon (gresk: Διόδοτος Τρύφων, «den praktfulle»; født ukjent - død 138 f.Kr.) var konge av det hellenistiske Selevkideriket. Som general av hæren fremmet han tronkravet til Antiokos VI Dionysos, den purunge sønnen til Aleksander I Balas, i hovedstaden Antiokia etter at Aleksander var død, og han var den egentlige herskeren i tiden 145–142 f.Kr. da han styrte i navnet til Antiokos VI, og i 142 f.Kr. døde barnet. Diodotos tok selv makten i Koilesyria og styrte offisielt fra 142 f.kr. til 138 f.Kr.
Diodotos hevdet at unge Antiokos VI hadde blitt syk og sykdommen krevde kirurgi, og han døde under legenes omsorg. Det er blitt antatt at denne operasjonen var et skalkeskjul for å skjule drapet på den unge kongen. Uansett hva som var tilfelle tok Diodotos Tryfon tronen i eget navn.

Demetrios II Nikator, som hadde lovmessig arverett til tronen, var ikke i stand til å gjenerobre hovedstaden, og etablerte seg isteden i Seleukia ved Tigris, rikets andre hovedstad. Den interne situasjonen i det delte riket var innviklet og Diodotos var ivrig etter å skaffe seg allierte for å styrke sitt grep om riket. Han lot derfor det hasmoneiske dynasti (makkabeerne) ble opprettet på nytt i Judea i bytte for deres støtte. Tro mot sitt ord var det flere jødiske hærer som marsjerte mot Diodotos' rival Demetrios II Nikator og beleiret byer. De jødiske hærene, ledet av Jonatan Apphus, ble altfor dristige og gjorde også egne erobringer; Ashkelon underkastet seg frivillig da byen Gaza (Azzah) ble tatt med makt. Jonatan skal ha erobret eller hevdet sin autoritet til et området så langt nord som til Hazarsletten og tok den sterke festningen Beth-zur under det påskudd at den var støttet av tilhengere av Demetrios II. Diodotos Tryfon dro med en hær til Judea og inviterte Jonatan til Skytopolis for en vennskapelig konferanse, hvor han lovte å gi ham Ptolemais og andre festninger. Jonatan gikk troskyldig inn i en felle, hans menn ble drept og Jonatan selv tatt til fange og senere henrettet. Til tross for sin forberedelser og hensikt i å undertrykke jødene, var Diodotos ikke suksessfull.
I 139 f.Kr. fortsatte Mitridates I av Partia sine erobringer. Han okkuperte Susa og Elam. Demetrios II Nikator forsøkte å bremse partiernes framgang, men endte opp med å bli tatt til fange i juli/august i 138 f.Kr. Rett etter kom hans bror Antiokos VII Sidetes og krevde tronen i sin brors fravær. Han ble støttet av flere fraksjoner. De angrep og beleiret Diodotos Tryfon i Antiokia, og tok byen. Diodotos klarte å rømme, men begikk deretter selvmord i Apamea. Antiokos VII Sidetes ble således konge av et samlet Selevkideriket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Diodotus Tryphon» Arkivert 4. desember 2008 hos Wayback Machine., Livius.org
Brodd (Tolkien)

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var Brodd eller Stikk en alvisk kniv (dolk) som ble laget i Gondolin i det første tidevervet.
Stikk ble brukt av Bilbo i hans eventyr i Hobbiten. Han fant sverdet i en trollhule nord for Kløvendal sammen med sverdene Glamdring og Orcrist. Selv om det bare var en dolk etter mennesker og alvers standard, ble det til et utmerket sverd for en hobbit. Bilbo ga sverdet til Frodo like før han dro avsted med Ringens brorskap fra Kløvendal.
Det har en kraft til å føle når orker er i nærheten, og når det skjer gir det fra seg en blå glød for å advare sin bærer (dette skjer bl.a. når brorskapet er i Moria)..
Gollum, som rett og slett avskyr alt som er laget av alver, er svært redd for Brodd. Denne frykten hjalp Bilbo til å overleve møte med Gollum på veien under fjellene i Hobbiten. Det hjalp også Frodo med å temme Gollum (midlertidig) i Ringenes herre.
Brodd

En brodd (fra norrønt broddr) er en spiss tapp, eller pigg. 
Brodd brukes i uttrykk og talemåter:

Ord med brodd, er en talemåte i overført betydning; en skarp, sårende eller smertefull uttalelse
Å gå i brodden for noe, er et uttrykk for å gå i spissen, eller å kjempe for en sakBrodd kan ha flere betydninger:

Brodd (Tolkien), et fiktivt sverd
Brodd (Rosso), et tidsskrift utgitt av studentorganisasjonen ROSSO
Brodd (konsult), en norsk konsulttjeneste
IL Brodd, et idrettslag fra Stavanger
Brodd IL, et idrettslag fra Gloppen kommuneGiftbrodd, forsvarsredskap hos en del insekter, blant annet bier og vepser
Skobrodder, metallplater med pigger som kan monteres under skoene på is og glatt føre.


== Planteriket ==
Et blad kan ha skarpe utvekster, eller torneaktige brodder (for beskyttelse)
Jeff Lynne

Jeff Lynne (født 30. desember 1947 i Birmingham i England) er en britisk musiker. Lynne begynte karrieren som musiker i bandet The Idle Race på midten av 1960-tallet. Senere gikk han over til The Move, som senere ble grunnlaget for bandet Electric Light Orchestra (ELO). 
Etter at Lynne ga seg i ELO (1986), startet han supergruppen Traveling Wilburys med artistene Bob Dylan, George Harrison, Tom Petty og Roy Orbison. Etter to utgivelser med Traveling Wilburys, ga han ut et soloalbum, Armchair Theatre. Han har også arbeidet som produsent og låtskriver for en hel rekke artister, blant andre:

George Harrison
The Beatles («Free As A Bird» og «Real Love»)
Tom Petty
Little Richard
Tom Jones
Roy OrbisonI 2001 ga Lynne ut et nytt ELO-album: Zoom.
I 2017 fikk Jeff Lynne som medlem av ELO plass i Rock'n'Roll Hall of Fame.I 2019 ga ELO ut albumet From Out of Nowhere som de høsten 2020 turnerer med.
Lynne ble i 2020 utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE).


== Diskografi (solo) ==
Studioalbum

1990: Armchair Theatre
2012: Long WaveSingler

1977: «Doin' That Crazy Thing» / «Going Down to Rio»
1984: «Video!» / «Sooner or Later»
1990: «Every Little Thing" (12" remix og album versjoner) / «I'm Gone»
1990: «Lift Me Up» / «Sirens» / «Borderline»Samlingsalbum

1989: A Message from the Country – The Jeff Lynne Years 1968/1973


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jeff Lynne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jeff Lynne på Internet Movie Database 
(en) Jeff Lynne hos The Movie Database 
(en) Jeff Lynne hos Internet Broadway Database 
(en) Jeff Lynne på Apple Music 
(en) Jeff Lynne på Discogs 
(en) Jeff Lynne på Discogs 
(en) Jeff Lynne på Discogs 
(en) Jeff Lynne på MusicBrainz 
(en) Jeff Lynne på Spotify 
(en) Jeff Lynne på Songkick 
(en) Jeff Lynne på AllMusic 
(en) Jeff Lynne på Facebook 
Jeff Lynne på Facebook 
(en) Jeff Lynne på Instagram
Rohans kongerekke

Rohan er et land i J.R.R. Tolkiens univers. Alle kongene i denne kongerekken er derfor fiktive personer som man finner i de tre bøkene i Ringenes herre.


== Første ættelinje ==
(Tredje tideverv)

1. Éorl Unge (2485–2545)
2. Brego (2512–2570)
3. Aldor Gamle (2544–2645)
4. Fréa (2570–2659)
5. Frëawin (2594–2680)
6. Goldwin (2619–2699)
7. Déor (2644–2718)
8. Gram (2668–2741)
9. Helm Hammerhand (2691–2759)Med Helm ender den første ættelinjen og en ny tar til.


== Andre ættelinje ==
10. Fréaláf Hildason (2726–2798)
11. Brytta (2772–2842)
12. Walda (2780–2251)
13. Folka (2804–2864)
14. Folkwin (2830–2903)
15. Fengel (2870–2953)
16. Thengel (2905–2980)
17. Théoden (2948–3019)Med Théoden ender den andre ættelinjen og en ny begynner.


== Tredje ættelinje ==
(Tredje og fjerde tideverv)

18. Éomer (2991-63 F.T.)
19. Elfwin (63-?)
Éorl Unge

Éorl Unge (2485-2545 av det tredje tideverv) var en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens bøker. Han var Herre av folket Éothéod fra år 2501-2510 T.T., og den første konge av Rohan (år 2510-2545), og grunnla Eorls hus og hans etterkommere hersket siden i Rohan.
Eorl, sønn av Léod, var herre over Nordamennenes stamme Éothéod som holdt til på landtungen mellom elvene Langvell og Grålin som sør for denne landtungen fløt sammen til elva Anduin.
Han fikk tilnavnet Unge fordi han fulgte sin fars fotspor alt i ung alder, og fortsatte og være gullhåret og rødlett til han døde. Han ble herre av Éothéod allerede som 16-åring.
Den mest kjente hendelsen i hans styre var da han helt uventete dukket opp i slaget verd Celebrants mark for å hjelpe Gondor. Han blir av mange sett på som den sanne helten i det slaget, for uten han og hans menn hadde det gått dårlig for Gondor. Som takk for hjelpen fikk han landområdet Calenardhon av Cirion, Riksforstanderen av Gondor. Eorl ledet deretter en del av folket sitt sørover og slo seg ned i på de vide gresslettene i Calenardhon, som ble kjent som Rohan, og ble Rohans første konge. Han svor Eorls ed til Cirion.
Eorl grunnla også sin nye hovedstad Aldburg i Fold.
Rohirrim kaller seg selv for Eorlingas, Eorls sønner.
Eorl døde i et slag i Kollemoene mot Austringene. Ved hans død ble den første gravhaugen reist, og Felaróf, hesten hans, ble gravlagt i den sammen haugen.
327 f.Kr.


== Fødsler ==
Herakles, sønn av Aleksander den store
Norske Drosjeeieres Felleskjøp

Norske Drosjeeieres Felleskjøp var en organisasjon som søkte å standardisere innkjøpet av biler for Norges Drosjeeierforbund.  Den ble stiftet i 1932.
I årenes løp var fellskjøpet i perioder en betydelig aktør innenfor bilimport og videresalg i landet.  De var ofte i konflikt med resten av bilbransjen, som ønsket å kontrollere det viktige drosjemarkedet.
I 1935 var det registrert 4 155 drosjebiler i landet, av cirka 32 000 personbiler. Andelen drosjer var mye høyere enn i 1995, hvor tallene var henholdsvis 32 000 og 1,6 millioner.


== Førkrigstiden ==
Drosjeeierforbundet var opptatt av å standardisere innkjøpet av biler, og på landsmøtet i 1934 var spørsmålet oppe første gang.  Der ble det enstemmig vedtatt å anbefale Chevrolet som drosjebil.  Felleskjøpet ønsket derimot å selge Dodge, montert på Strømmen, og Den Norske Automobilfabrikk ønsket å selge Plymouth som de monterte selv.
Chevroletsatsingen ble aldri noen suksess, og i 1939 ble et arbeidsutvalg enig om å foreslå følgende merker: Chevrolet, Dodge, Ford og Plymouth.  Dette vedtaket fikk heller ikke noen større praktisk betydning.
Felleskjøpet prøvde seg med avtaler som forhandler, først med Volvo og senere med Hupmobile, uten at det ble noen stor suksess.  I 1939 var det Ford sin tur, men dette møtte motbør fra de andre Ford-importørene.  De ville ikke miste salget, og bare ble sittende igjen med service-avtaler.  Krigsutbruddet i 1940 punkterte videre jobbing med avtalen allikevel, og i 1945 så var stillingen fremdeles like låst mot Ford-forhandlerne.


== Kilder ==
Norsk Motorveteran 4-2005,  «Norske drosjebiler - del 1» ISSN 0803-5172