jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Artsnavnebasen

Artsnavnebasen er navnet på en database med et register over godkjente norske artsnavn. Tilsammen er det omkring 60 000 arter i Norge. Basen utgjør en ny, nasjonal standard for navnsetting av organismer. Den ble opprettet september 2009 og drives av Artsdatabanken i Trondheim.
I denne søketjenesten kan du hente informasjon om gyldige vitenskapelige navn etter gjeldende internasjonale standarder og anbefalte populære navn på bokmål og nynorsk.
Søketjenesten gir i dag ikke en komplett oversikt over alle vitenskapelige og norske navn på arter og organismegrupper. Av hovedgrupper som mangler eller er mangelfulle er protozoer, flere grupper sopp, nesledyr, midder, virus og bakterier.Artsnavnebasen er bygget opp som et hierarkisk register der hver art, familie, orden, klasse og rekke har sin entydig definerte plassering i systemet. Artsnavnebasen letter samarbeidet og bedrer kommunikasjonen innen det biologifaglige miljøet i Norge ved at alle aktører bruker samme navn på organismer.
Artsnavnebasen driftes av Artsdatabanken i samarbeid med GBIF-Norge. Artsnavnene er samlet inn, kvalitetssikret og tilrettelagt av en rekke navnekomiteer fra vitenskapelige institusjoner i Norge. Som en overbygning for komiteene er det etablert et navneråd for å sikre en enhetlig gjennomføring av det faglige arbeidet. Navnekomiteene har også hatt en god rådgivende støtte i Språkrådet i arbeidet med norske artsnavn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artsnavnebasen (Artsdatabanken)
Brukermanual for artsnavnebasen
Artsdatabanken
Navnekomiteenes sluttdokumenter (Excel) Godkjente navn, synonymer og enkelte kommentarer
Merseburg

Merseburg er en by i landkretsen Saalekreis i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Den ligger ved elva Saale, ca. 15 kilometer sør for Halle.


== Vennskapsbyer ==
 Châtillon, Frankrike
 Genzano di Roma, Italia
 Bottrop, Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Merseburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Merseburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tyrigrava

Tyrigrava Pub og Kro (tidligere Tyrigrava Kafe og Restaurant) er et serveringssted ved Gjersjøen (Oppegårds drikkevann), rundt 20 km sør for Oslo ved Gamle Mossevei. 
Veien ble bygd i perioden 1857–1860 og Tyrigrava ble etablert i 1860-årene som herberge og hvilestue for varetransport til og fra Oslo. Bygningene brant ned i 1932, men ble raskt bygget opp igjen som murbygning og ble gjenåpnet året etter, da i tre etasjer med takrestaurant på toppen. Etter andre verdenskrig ble stedet et populært sted for syklende og bilende gjester fra Oslo. Om sommeren var det bading i Gjersjøen, om vinteren skirenn, travløp og skytterstevner. Etter hvert fikk stedet en mekanisk hånddrevet bensinpumpe med måleglass, det er ikke dokumentert at den har vært i bruk (Esso).Tyrigrava har siden 1950-tallet vært et samlingspunkt for amcar- og MC-miljøer.Tradisjonelt har amcar-miljøet treff hver første tirsdag i måneden, mens MC-miljøet treffes hver onsdag. AmCar Follo bruker stedet som møtested hver tirsdag året rundt. I sommerhalvåret kan man hver onsdag se opptil hundrevis av motorsykler stå utenfor kroen. På midten av 1950 tallet begynte amcar- og MC-miljøet å vanke her. Siden har det bare blitt mer og mer. På en onsdagskveld på sommerstid, som er kvelden for mc-folket så kan det være flere hundre motorsykler på utsiden, og enkelte ettermiddager og kvelder har over ett tusen vært innom.Tyrigrava har navnet etter tjærebrenning, noe stedet var kjent for på 1700-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tyrigrava
Siste dag på Tyrigrava kro
Enova

Enova SF er et statsforetak, etablert i 2001, som inntil første halvår 2018 eies av Olje- og energidepartementet, deretter av Klima- og miljødepartementet. Finansieringen av virksomheten skjer via tildelte midler fra Energifondet. Tilgjengelige midler skal benyttes mest mulig kostnadseffektivt for å nå de målene myndighetene til en hver tid har for aktivitetene. Energifondet finansierer gjennom tilført avkastning fra «Fondet for klima, fornybar energi og energiomlegging». Dette fondet er i 2017 på 67,8 milliarder kroner. I tillegg finansieres Energifondet gjennom en avgift på strømregningen på 1 øre per kWh. Dette gir Enova en disponibel ramme på over fem milliarder kroner årlig ifølge Enova sin årsrapport for 2020.Enova har en avtale med Olje- og energidepartementet om forvaltning av Energifondet fra 2017 til og med 2020. Avtalen innebærer en sterk satsing på reduksjon av klimagassutslipp og støtte til teknologiutvikling. Fra 2017 tok Enova også i bruk lån og garantier som nye virkemidler for å nå målene.Enovas mål er å bidra til:

Reduserte klimagassutslipp som bidrar til å oppfylle Norges klimaforpliktelser for 2030
Økt innovasjon innen energi- og klimateknologi tilpasset omstillingen til lavutslippssamfunnet
Styrket forsyningssikkerheten gjennom fleksibel og effektiv effekt- og energibruk.Enova støtter utvikling av energi- og klimateknologi, energieffektive løsninger, og energitiltak som bidrar til økt forsyningssikkerhet. Dette gjøres hovedsakelig gjennom programmer som tilbyr finansiell støtte rettet mot de områdene hvor det kan dokumenteres størst effekt i form av reduserte klimagassutslipp, spart, omlagt eller produsert energi.
Enova har hovedkontor i Trondheim. Administrerende direktør er Nils Kristian Nakstad, styreleder er Tore Holm.
Enova kårer hvert år årets Enovatilskudd-bedrift som belønner en leverandør som skaper spesielt stor interesse for energitiltakene som mottar Enovatilskudd. Sammen med kunderelasjoner og antall prosjekter leverandørens kunder har registrert hos Enova, vil dette være et kriterium for utmerkelsen. Kåringen skjer på Enovakonferansen, og vinneren får diplom og et merke som kan brukes fritt i egen markedsføring. Vinner for 2016 ble Energiverket AS i Råde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gassnova

Gassnova SF er et norsk statlig foretak som legger til rette for utvikling av teknologi og kompetanse som kan sikre kostnadseffektive og fremtidsrettede løsninger for fangst og lagring av CO2.


== Statsforetak ==
Gassnova ble opprettet av myndighetene for å fremme teknologiutvikling og kompetansebygging for fangst og lagring av CO2 (CCS), i tillegg til å være Regjeringens nærmeste rådgiver på dette feltet. Gassnova administrerer forsknings- og finansieringsordninger via CLIMIT-programmet og sørger for testing og demonstrering av CCS-teknologi på Teknologisenteret på Mongstad (TCM). Både CLIMIT og TCM er sentrale komponenter i arbeidet med å realisere Europas første industrielle prosjekt for karbonfangst og -lagring, kalt Langskip CCS. 


== Koordinerer Langskip CCS ==
Gassnova har koordinert arbeidet med demonstrasjonsanlegg for karbonfangst og -lagring ved Fortum Oslo Varmes fjernvarmeanlegg på Klemetsrud i Oslo og ved Norcems sementfabrikk i Brevik. Langskip CCS skal vise at teknologien fungerer for store industrianlegg og vil sette en ny standard for fremtidens industriproduksjon. Gassnova har evaluert potensial for gevinstrealisering og har gitt anbefalinger til Regjeringen, som  21. september 2020 fremmet forslag om videre finansiering av Langskip. 14. desember 2020 fattet Stortinget beslutning om å støtte utbyggingen av Langskip i tråd med Regjeringens anbefaling.Gassnova SF ble etablert 29. juni 2007 som en videreføring av forvaltningsorganet Gassnova og er lokalisert i Porsgrunn.Administrerende direktør er Roy Vardheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
CCS Norway
CLIMIT
Teknologisenteret på Mongstad (TCM)
Jakob II av England

Jakob VII av Skottland og Jakob II av England (født 14. oktober 1633 i London, død 16. september 1701 i Saint-Germain-en-Laye i Frankrike) ble skotsk, engelsk og irsk konge den 6. februar 1685. I engelskspråklige land er han kjent som James istedenfor Jakob.
Han var den siste katolikk som var regjerende monark i disse landene. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jakob var sønn av Karl I av England og Henrietta Maria av Frankrike (datter til Henrik IV av Frankrike og Maria av Medici). Han tilhørte huset Stuart. Han ble katolikk i 1671, noe som førte til forsøk på å utelukke ham fra tronfølgen, og senere til opprør av hertugen av Monmouth og earl Argyll.Medlemmer av Britannias politiske og religiøse elite ble økende motstander av ham for å være profransk og prokatolsk, og for hans ambisjoner for å bli en eneveldig monark. Da han fikk en katolsk arving, eksploderte motsetningene og den ledende adelen tilkalte protestantiske Vilhelm III av Oranien (hans svigersønn og nevø) til å landsette invasjonshær fra Nederlandene, noe han gjorde. Jakob flyktet fra England (og det ble således hevdet at han hadde abdisert) i den ærerike revolusjon i 1688. Det engelske parlamentet mente at Jakob abdiserte den 11. desember 1688 og parlamentet i Skottland erklærte at han hadde frafalt tronen den 11. april 1689.Han ble erstattet av Vilhelm av Oranien som ny konge og som styrte sammen med sin hustru (Jakobs datter) Maria II. Således ble Vilhelm og Maria, begge protestanter, gjort til felles herskere i 1690. Jakob gjorde ett alvorlig forsøk på å gjenerobre tronene da han gikk i land i Irland i 1689, men etter nederlaget for Vilhelms hær i slaget ved Boyne sommeren 1690 reiste Jakob tilbake til Frankrike. Han levde resten av livet ved et hoff støttet av sin fetter og allierte, kong Ludvig XIV av Frankrike.
Jakob er best kjent for sin overbevisning om monarkiets guddommelige rett (enevelde) og sitt forsøk på å opprette religiøs frihet for engelske katolikker i strid med det engelske parlaments vilje og politikk. Parlamentet motsatte seg framveksten av enevelde som skjedde i andre europeiske land, foruten også å frata den engelske kirkes juridisk overhøyhet, og oppfattet sin opposisjon som en måte å bevare hva de anså som tradisjonelle engelske friheter. Denne politiske striden gjorde Jakobs fireårige styre til en kamp mellom det engelske parlamentet og kronen, noe som resulterte i at han ble avsatt, et avsnitt i Bill of Rights (loven om rettighetene) av 1689, og Act of Settlement i 1701 som fastsetter arvefølgen til den britiske tronen.


== Referanser ==
Erling Fagerheim

Erling Fagerheim (født 14. november 1907, død 11. november 1987) var en norsk offiser og prest, født i Stryn av foreldre gårdbruker Elias Monsen Hogrenning og hustru Johanne Torsdatter.
Fagerheim ble i 1929 uteksaminert fra Underoffisersskolen for kavaleriet. I 1938 tok han teologisk embedseksamen ved Det teologiske menighetsfakultet. Etter å ha arbeidet som lærer ble han i 1939 innkalt til det militære, og 1. april 1940 tilsatt som instruktør ved Befalsskolen for kavaleriet.
Under den tyske invasjonen ble Fagerheim tatt til fange. Etter at krigsfangene i Sør-Norge var frigitt, forsøkte han å ta seg til  Åndalsnes, men da han kom fram var byen på tyske hender. Han ble identifisert som tidligere krigsfange og truet med henrettelse av en tysk offiser, men klarte å unnslippe og ta seg hjem til Stryn.
I 1941 flyktet Fagerheim til Sverige, hvorfra han tok seg via Sovjetunionen, Irak, India, Sør-Afrika og Island til Storbritannia. Her ble han løytnant i Den norske brigaden i Skottland. I 1942 ble han ordinert til prest i Den norske sjømannskirken med kong Haakon og kronprins Olav til stede. Han var en av to teologer som av den norske eksilregjeringen fikk dispensasjon til å tjenestegjøre samtidig som stridende offiser og feltprest.
Fagerheim var 1943–44 nestkommanderende og feltprest ved Den norske garnisonen på Svalbard. I 1944 kom han til Finnmark som kaptein og feltprest i 2. Bergkompani. Etter krigen tjenestegjorde han som feltprest ved Distriktskommando Nord-Norge og Distriktskommando Vest-Norge, inntil han i perioden 1949–53 ble brigadeprest ved Tysklandsbrigaden og deretter brigadeprest ved Brigaden i Nord-Norge. Etter dette var han i en tid sokneprest i Hamarøy og endelig sokneprest i Sirdal 1961–77.
Erling Fagerheim er hedret med Haakon VIIs Frihetskors.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Karthon Håland: Med krage og pistol, Luther Forlag, 1978
NNV

NNV er en forkortelse for blant annet: 

Norges Naturvernforbund, Norges eldste natur- og miljøvernorganisasjon, grunnlagt i 1914.
Himmelretningen nord-nordvest.
Sonans privatgymnas

Sonans er en privat tilbyder av allmennfaglig utdanning på videregående skoles nivå. Tilbudet dekker tilbud til privatister (16 år og eldre) og til elever med skolerett (16–19 år) 
Sonans ble opprettet som Stavanger Private Gymnas våren 1989. Navnet ble endret til Sonans i 1999.


== Organisering ==
Sonans er en del av Lumi Gruppen. Kontoret er lokalisert i Oslo.
Sonans er en kjede av skoler for allmennfaglig videregående utdanning for privatister. Det er privatgymnas i Bergen, Drammen, Fredrikstad, Kristiansand, Lillestrøm, Oslo, Sandvika, Ski, Stavanger, Tromsø, Trondheim, og Tønsberg. Undervisningen foregår på kortere tid enn på videregående skoler, men med flere timer i uken. Elever kan også ta enkeltfag for å forbedre vitnemålet sitt eller for å oppnå allmenn studiekompetanse. Ved endt undervisning går alle elever opp til eksamen som privatister.
Alle videregående skoler er pr. 2017 solgt ut av Sonans-konsernet, og skolen fremstår som en ren privatistskole, i likhet med Bjørknes.
Sonans Nettstudier er en nettbasert videregående skole med allmenne fag. Elevene ved dette tilbudet har samme rettigheter og muligheter som privatister ved de øvrige skolene i Sonans.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Friskole

Friskole, eller frittstående skole, er et norsk begrep som betegner private skoler med rett til statsstøtte. Skolene er godkjent etter friskoleloven, i motsetning til private skoler uten statsstøtte som er godkjent etter opplæringsloven § 2-12. De frittstående skolene mottar statsstøtte tilsvarende om lag 85 prosent av det som brukes på offentlige skoler, og kan ta inntil 15 prosent i skolepenger.
Begrepet friskole ble innført av den borgerlige samarbeidsregjeringen i 2003, men ble fjernet fra lovverket da privatskoleloven trådte i kraft 1. juli 2007. Begrepet friskole ble igjen innført da loven på nytt endret navn til friskoleloven fra 1. august 2015.
De fleste friskolene i Norge er livssynsskoler eller skoler med en alternativ pedagogisk retning. Blant livssynsskolene var det kun religiøse skoler som kunne bli godkjent, frem til Humanistskolen i 2013 fikk medhold av Likestillings- og diskrimineringsombudet i at denne praksisen var diskriminerende. Innenfor kategorien «alternativ pedagogisk retning» er det kun steinerskoler og montessoriskoler som har fått godkjenning. I august 2015 ble det åpnet for godkjenning av såkalte «profilskoler».
Det er Utdanningsdirektoratet som godkjenner og fører tilsyn med de frittstående skolene.


== Se også ==
Privatskole
Friskoleloven
Kristne Friskolers Forbund
Norske fag- og friskolers landsforbund (NFFL)
Godkjente Norske Utenlandsskolers Forbund (G.N.U.F)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Friskoleloven på Lovdata
Informasjon om den nye friskoleloven – Utdannings- og forskningsdepartementet
Norske Fag- og Friskolers Landsforbund (NFFL)
FRI - Forum for friskoler
Amfotær

Et amfotært stoff (fra gresk αμφοτέρως amphoteros «begge», «både») er en betegnelse for et stoff som har to komponenter eller kan opptre som to forskjellige komponenter. I kjemien brukes betegnelsen blant annet om stoffer som kan opptre både som syre og base, for eksempel vann og aminosyrer.
Ordet brukes også om doteringsstoffer som kan være både akseptorer og donorer i halvledere, for eksempel ved Silisium-doping av GaAs PN-overganger.


== Eksempler ==
Vann og saltsyre:

H2O + HCl → H3O+ + Cl−Vann og ammoniumhydroksid:

H2O + NH3 → NH4+ + OH−


== Litteratur ==
Rayner-Canham, Geoff; Overton, Tina (2010). Descriptive inorganic chemistry (5 utg.). New York. Freeman. ISBN 1429218142. 
Rayner-Canham, Geoff; Overton, Tina (2014). Descriptive inorganic chemistry (6 utg.). New York, N.Y. Freeman. ISBN 9781464125577. 
Klein, David R. (2012). Organic Chemistry. Hoboken, N.J. John Wiley. ISBN 9780471756149. 
Bruice, Paula Yurkanis (2010). Essential Organic Chemistry (2 utg.). Boston. Prentice Hall. ISBN 9780321644169. 
McMurry, John; McMurry, Susan (2012). Organic Chemistry (8 utg.). Belmont, CA. Brooks/Cole. ISBN 0840054556. 
Chang, Raymond (2008). General chemistry : the essential concepts (5 utg.). Boston. McGraw-Hill. ISBN 9780071102261. 
Chang, Raymond; Goldsby, Kenneth A. (2014). General chemistry : the essential concepts (7 utg.). New York. McGraw-Hill. ISBN 9781259060427.
Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat

Kvannlia-Sølvjodalen naturreservat er et naturreservat i Rana kommune i Nordland. Reservatet ligger i sin helhet innafor nedbørsfeltet til Helgåga, og er totalt på 5 696 dekar.
Området ble vernet ved kongelig resolusjon 4. desember 1992 for å bevare to av de nordvestligste granforekomstene i Europa.
Området ligger øst for Helgåvatnet, ca. 3 km nord for Nordsjona. Sølvjodalen er den innerste delen av reservatet, og tungt tilgjengelig, mens Kvannlia er langt mer tilgjengelig via en traktorvei fra gården Øvre Helgå.
Sølvjodalen er den nordvestligste forekomsten av naturlig granskog i Europa, men ellers preget av en fattig flora. Kvannlia har en rikere flora, og er også blant de nordvestligste forekomstene av gran. Begge forekomstene er under sterkt klimatisk stress, og preget av oseanisk klima.
Områdene er svært lite påvirket av menneskelige inngrep, med spor etter plukkhogst i Kvannlia, mens Sølvjodalen er så godt som uberørt.


== Eksterne lenker ==
Forskrift om vern fra Lovdata
Naturreservatet hos Miljøstatus
Kart over reservatet fra Direktoratet for Naturforvaltning
Lincoln City FC

Lincoln City Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i League Two. Klubben ble stiftet i 1884, og ble valgt inn i The Football League i 1892. «The Imps», som er kallenavnet til Lincoln City, spiller hjemmekampene sine på Sincil Bank i Lincoln. Byen Lincoln ligger i den engelske regionen Øst-Midlands. 


== Meritter ==
Beste ligaresultat: Nr. 5 i 2. divisjon i 1901/02.
Vinner av 3. divisjon (nord): 1931/32, 1947/48 og 1951/52.
Vinner av 4. divisjon: 1975/76.
Vinner av Football Conference/National League 1987/88 og 2016/17.
Beste resultat i FA-cupen: 5. runde i 1887, 1890 og 1902.
Beste resultat i Ligacupen: 4. runde i 1968.


== Klubbrekorder ==
Flest klubbkamper: 469 kamper, Grant Brown.
Flest ligakamper: 407 kamper, Grant Brown.
Flest ligamål: 143 mål, Andy Graver.
Yngste ligaspiller: 16 år og 172 dager, Shane Nicholson.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2004): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lincoln City F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Klubbside fra BBC (en)
Uoffisielt nettsted om Lincoln City (en)
Uoffisielt nettsted om Lincoln City (en)
Uoffisielt nettsted om Lincoln City (en)
Uoffisielt norsk nettsted om Lincoln City (en)
11. serierunde i Tippeligaen 2006

11. serierunde i Tippeligaen 2006 startet mandag 5. juni med fem kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet tirsdag 6. juni klokken 19:00 med Stabæk mot Vålerenga.


== Fakta ==


== Referanser ==
Øre kirke

Øre kirke ligger ved Skeisdalen i Gjemnes kommune. Kirken ble vigslet i 1865, og restaurert til hundreårsjubileet i 1965. Den er en del av Den norske kirke og hører til Indre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Kirken har et ytre omriss som en korskirke med avkortede korsarmer og bygd i laftet tømmer. Interiøret er som en langkirke og galleriet går over bakerste del av kirken og fremover på begge sider. Den ligger idylisk til helt nede i sjøkanten ved Batnfjorden.
I tårnet er det to kirkeklokker, den eldste fra 1759 og den andre fra 1865.
Dette er trolig den tredje kirken på dette gamle kirkestedet.  Den tidligste kirken ble bygd her allerede så tidlig på 1300-tallet.


== Interiøret ==
Altertavlen er fra 1906, malt av Marie Hauge. Motivet er Jesus i Getsemane. Altertavlen erstattet et kors – dette er nå på plass på høyre sidevegg i kirken etter en tid å ha fungert som juletrefot i kirken!
Et krusifiks fra den tidligere kirken er det mest verdifulle inventaret i kirken.  Krusifikset er noe defekt. Etter en auksjon (trolig) ved riving av gamlekirken, havnet krusifikset på Silset-gård, og var der frem til 1964, da det ble det gitt tilbake til kirken av Solveig Silset. Riksantikvaren foreslår en datering til 1480-åra som hjemlig importkunst fra Lübeck og rangerer det svært høyt.


== Bauta ==
En bautastein er reist ved kirken over John Neergaard (1759–1885), han var stortingsmann, lensmann og bondefører. Han er kjent for sitt agitasjonsskrift En odelsmanns tanker om Norges nærværende forfatning, dette skriftet kalles ofte bare for Olaboka, og var et angrep på embedsmennene.


== Bildegalleri ==

		
		


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Øre kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 276. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Øre kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Øre kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
60 Minutes

60 Minutes er et amerikansk aktualitetsprogram som har gått på CBS siden 1968. Programmet er produsert av nyhetsorganisasjonen CBS News. Programmet ble skapt av producer Don Hewitt.Basert på seertall regnes 60 Minutes som det mest suksessrike tv-programmet i USAs historie. Programmet var på top-10 lista 23 år på rad fra 1977-2000, og har fem ganger vært USAs mest sette TV-program (en rekord de deler med sitcomene The Cosby Show og All in the Family).
I Norge begynte TV 2 å sende programmet på midten av 1990-tallet, men mistet rettighetene i januar 2018. Per dags dato er det ingen i Norge som viser programmet på TV.


== Korrespondenter og kommentatorer ==


=== Nåværende korespondenter og kommentatorer ===
Steve Kroft (1989– )
Lesley Stahl (1991– )
Scott Pelley (2003– )
Lara Logan (2005– )
Katie Couric (2006- )
Anderson Cooper (2006– ) (Innleid fra CNN)


=== Tidligere korrespondenter ===
Andy Rooney (1978–2011) (Kommentator)
Ed Bradley (1981–2006)
Harry Reasoner (1968–1970, 1978–1991)
Christiane Amanpour (1996–2005) (Innleid fra CNN)
Dan Rather (1975–1981, 2005–2006)
Diane Sawyer (1984–1989)
Meredith Vieira (1989–1991)
Mike Wallace (1968–2006, korrespondent emeritus 2006–2012)
Bob Simon (1996-2015)
Morley Safer (1970–2016 )


=== Tidligere kommentatorer ===
James J. Kilpatrick (Konservativ kommentator, 1971–1979)
Shana Alexander (Liberal kommentator, 1975–1979)
Nicholas Von Hoffman (Liberal kommentator, 1971–1974)
Bill Clinton (Liberal kommentator, 2003)
Bob Dole (Konservativ kommentator, 2003)
Stanley Crouch (Kommentator, 1996)
Molly Ivins (Liberal kommentator, 1996)
P. J. O'Rourke (Konservativ kommentator, 1996)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 60 Minutes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons