Tore Gjelsvik

Tore Gjelsvik (født 7. september 1916 i Bodø, død 23. januar 2006) var en norsk geolog, forsker og direktør for Norsk Polarinstitutt. Under andre verdenskrig spilte han en sentral rolle i den norske motstandsbevegelsen.


== Biografi ==


=== Utdannelse ===
Gjelsvik var utdannet cand.real ved Universitetet i Oslo. Han ble dr.philos i 1953.


=== Motstandsbevegelsen under 2. verdenskrig ===
Under den tyske invasjonen av Norge i 1940 deltok han i kampene i Østfold. Gjelsvik var blant de første som organiserte motstandsgrupper i det okkuperte Norge. Han innehadde en sentral posisjon i Sivorg og hadde kontakter med Milorg og XU. I 1943 ble han medlem av Koordinasjonskomiteen (KK) og etterhvert leder for KKs sekretariat. Han var også sentral i utgivelsen av den illegale avisen Bulletinen.
Under den tyske opprullingen av motstandsorganisasjonene i 1944 arbeidet Gjelsvik med å sikre og gjenopprette kontaktnettverkene. Han spilte en viktig rolle i kampen mot Arbeidstjenesten, der han var pådriver for en mer aktiv innsats fra motstandsbevegelsen. Høsten 1944 var han en av bare fire gjenværende medlemmer av KK. Den 22. januar 1945 ble han skutt i skulderen av Statspolitiet da han flyktet fra sin dekkleilighet i Drammensveien 115 B. Han fikk samme natten legehjelp av lege Helland-Hansen i Sorgenfrigaten før han flyktet over grensen til Sverige. Han var kort tid etter tilbake i Norge og deltok sammen med Alf Sanengen fra KK i Hjemmefrontens Ledelse. Etterhvert ledet han også HLs sekretariat.


=== Etter krigen ===
Gjelsvik arbeidet som geologisk konsulent i perioden 1945–1952 og statsgeolog fra 1952 til 1959. I denne perioden hadde han også engasjement for FN. Han var direktør for Norsk Polarinstitutt fra 1960 til han gikk av med pensjon i 1983. Under hans ledelse ble norsk forskning i Antarktis og arbeidet innen Scientific Committee on Antarctic Research (SCAR) en viktig del av Polarinstituttets arbeid. Han var president i SCAR fra 1974 til 1978. 
Gjelsvik hadde en sentral rolle i oppbyggingen av Norges Hjemmefrontmuseum og ledet museets råd fra 1964 til 1973. Han deltok aktivt i utviklingen av museet frem til Staten overtok driften i 1995.Tore Gjelsvik var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1974.
Gjelsvikfjella i Antarktis er oppkalt etter Tore Gjelsvik.


== Verv ==
1965–1983 – Medlem av Det interdepartementale Polarutvalg
1972–1983 – Medlem av Polarrådet
1963–1964 – Formann i Norsk geologisk forening
1962–1965 – Formann i Norsk Geografisk Selskap
1962–1973 – Formann i Norges Hjemmefrontmuseums råd
1974–2006 – Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi
1985–1997 – Formann i Framkomiteen
1987–1993 – Formann i Norsk Polarklubb


== Bibliografi ==
Oversikt over bergartene i Sunnmøre og tilgrensende deler av Nordfjord – (1951)
Metamorphosed dolerites in the gneiss area of Sunnmøre on the west coast of Southern Norway – (1952)
The differentiation and metamorphism of the west Norwegian dolerites – (1960)
Utforskningen av kontinentalsokkelen i Barentshavet – fra Fridtjof Nansens tid til i dag – (1976)
Hjemmefronten – den sivile motstand under okkupasjonen 1940-1945 (Cappelen 1977). ISBN 8202038995, Nyutgivelse 2013. ISBN 9788293206057
Norwegian Resistance 1940-45 (C. Hurst & Co Publishers Ltd, London 1979). ISBN 9780905838120
Fram over Polhavet (Det Norske Videnskaps-Akademi 1993)
Snart kommer vår dag – erindringer fra krigsårene (Aschehoug 1999). ISBN 9788203223938


== Utmerkelser ==
Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden (1975)
Kommandør av St. Olavs Orden (1984)Gjelsvik ble også tildelt flere utenlandske ordener og utmerkelser, blant annet Det polske vitenskapsakademis Kopernikus-medalje (1983).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tore Gjelsvik - Store norske leksikon
Tore Gjelsvik - Norsk biografisk lekskon
(en) Tore Gjelsvik på Internet Movie Database 
(no) Norsk Krigsleksikon om Tore Gjelsvik