jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Homer’s Odyssey

«Homer's Odyssey» var den tredje halvtimeslange Simpsons-episoden som ble vist på TV.
I episoden blir Homer en forkjemper for innbyggernes sikkerhet i Springfield.
Episoden markerer den første opptredenen til Duff Beer, den treøyde fisken Blinky, og Waylon Smithers (introdusert som afroamerikaner på grunn av kommunikasjonsproblemer med de koreanske animatørene, men senere endret til gul og bortforklart med å ha hatt en ekstrem brunfarge etter å ha solt seg). Smithers ble tidligere hørt i «Simpsons Roasting on an Open Fire». Sjefen for politiet i Springfield, Clancy Wiggum, har også sin første formelle opptreden i denne episoden. I tillegg møter vi bussjåføren Otto Mann, Jasper Beardley, Sam og Larry, Mr. og Mrs. Winfield og tvillingene Sherri og Terri for første gang. Barts første tulleringing til Moe Szyslak på Moe's Bar er med, da han ringer og spør etter «Freely, initialer I.P.» (noe som får Moe til å spørre etter en person som oversatt til norsk blir hetende «Jeg Tisser Frivillig»).


== Handling ==
Mrs. Krabappel tar med seg klassen til Bart på en tur til Springfield atomkraftverk. Homer kjører gjennom kraftverket på en elektrisk bil for å finne klassen og si hei til Bart, men i et uoppmerksomt øyeblikk kjører han inn i et rør, noe som får kraftverket til å slå seg ned.
Homer får sparken for å ha brutt sikkerhetsreglene gjentatte ganger. Nedbrutt og ikke i stand til å finne seg nytt arbeid skriver han et avskjedsbrev og drar for å hoppe ned fra en bro. Lisa finner brevet og sier ifra til familien. De skynder seg avgårde til broen for å stoppe ham, og blir nesten nedkjørt av en lastebil som kjører for fort. Homer får dratt familien i sikkerhet i siste liten.
Homer går ut på et sikkerhetskorstog for å gjøre Springfield til en sikrere by å bo i. Fartshumper, advarselsskilter og plakater blir plassert over hele byen. Da han blir lei av trafikksikkerhet drar han for å gjøre Springfield atomkraftverk til et sikrere sted. For å få en slutt på oppstyret Homer skaper, bestemmer C. Montgomery Burns seg for å gi jobben som sikkerhetsansvarlig til ham, noe som innebærer en lønnsøkning. Homer takker ja til jobben, og sier til dem som lager opptøyer på jobben at de skal dra hjem, siden han nå har fått jobben som sikkerhetsansvarlig og skal gjøre atomkraftverket sikkert.


== Eksterne lenker ==
Om episoden på «Simpsons Archive»
Tachiniscidae

Tachinscidae er en artsfattig og lite kjent familie av fluer. De ligner på snyltefluer, men er ikke beslektet med disse. Tachiniscidae er kjent fra Afrika og Sør-Amerika, totalt er det beskrevet fire arter. Alle er trolig parasitter, men lite er kjent om biologien. Arten Bibundia herrmanni har blitt klekket fra larver av påfuglspinnere (Saturniidae) i Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen tovinger, Diptera
fluer, Brachycera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Schizophora (Acalyptrata)
Overfamilien Tephritoidea
Familien Tachiniscidae
Bibundia herrmanni Bischof, 1903  – tropisk Afrika
Tachinisca cyaneiventris Kertesz, 1903  – Sør-Amerika
Tachiniscidia africana Malloch, 1931  – Afrika


== Kilder ==
Annual species catalogue 2006. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Tachiniscidae i Encyclopedia of Life 
(en) Tachiniscidae i Global Biodiversity Information Facility 
Tachiniscidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Det norske institutt i Roma

Det norske institutt i Roma er et norsk vitenskapelig institutt i Roma, som ble etablert i 1959. Instituttet har siden 1989 vært underlagt Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo.
Det ble innrettet varig i et stort hus i Via XXX Aprile på Gianicolohøydens side ned mot bydelen Trastevere. Bygningen ble oppført på 1920-tallet, og ombygget i begynnelsen av 1960, da den ble utvidet med to etasjer tegnet av arkitekt Christian Norberg-Schulz.
Allerede arkeologen Ingvald Undset hadde i sin tid tanker om å etablere et slikt institutt i Roma, men det tok mer enn 80 år før tanken ble virkelighet, først og fremst på grunn av arkeologene Hans Peter L'Oranges og Hjalmar Torps iherdige innsats. 
Disse to grunnleggerne av stedet åpnet for studenter fra de andre humanistiske fagene, nedfelt i instituttets statutter, men da med hospiterende status, i praksis på kvote. 
L'Orange var instituttets første bestyrer. Her har representanter for en rekke humanistiske disipliner fått utfoldelsesmuligheter og sjanse til førstehånds kontakt med sine forskningsobjekter. 
Karakteristisk for det arbeid som har vært drevet ved instituttet, er en tverrfaglighet av sjeldent merke, med arkeologi og kunsthistorie som kjerneområder, supplert av viktige tilskudd innenfor områder som bl.a. arkitektur, teologi, litteratur- og idéhistorie. Det har, med instituttet som base, vært gjennomført studier av jernalderkultur, keisertidens Roma, templer i Syd-Italia, kirkeutsmykninger, romerske forsvarsfort, Via Appia, Forum Romanum, en patrisiervilla ved Nemisjøen, mosaikker, borger og bolighus. 
Instituttet ble et lærdomssenter der det, foruten de to foregangsmenn L'Orange og Torp, arbeidet forskere som Per Jonas Nordhagen, Christian Norberg-Schulz, Magne Malmanger, Trond Berg Eriksen og mange flere med avgjørende betydning for utviklingen av norsk humanistisk vitenskap.
Det er en tre-fire faste stillinger tilknyttet instituttet. 


== Bestyrere ==
Hans Peter L'Orange (1959–1973)
Per Jonas Nordhagen (1973–1976)
Hjalmar Torp (1977–1983)
Staale Sinding-Larsen (1983–1989)
Magne Malmanger (1990–1996)
J. Rasmus Brandt (1996–2002)
Siri Sande (2003–2007)
Turid Karlsen Seim (2007–15)
Christopher Prescott (2015–)
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Eriksen, Roy T. og Aavitsland, Kristin Bliksrud; På klassisk grunn, Det norske institutt i Roma gjennom 40 år, Oslo 1999, ISBN 82-7694-053-6


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Duque de Caxias

Duque de Caxias (i dagligtale Caxias) er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Caxias inngår i Rio de Janeiros storbyområde og har om lag 368 000 innbyggere i selve byen og 843 000 innbyggere (2005) i hele kommunen. 
Nabokommuner er Belford Roxo, Rio de Janeiro, Magé, Miguel Pereira, Nova Iguaçu, Petrópolis og São João de Meriti. I kommunen inngår også byene Campos Elyseos og Imbariê. Byen er oppkalt etter hertugen av Caxias, Luís Alves de Lima e Silva. Byen har en mengde petrokjemisk industri. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Duque de Caxias, Rio de Janeiro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.campinarte.250free.com
http://www.unigranrio.br
Richardiidae

Richardiidae er en lite kjent familie av fluer der de aller fleste artene lever i Mellom- og Sør-Amerika, noen få går nord til Nord-Amerika. De ligner båndfluer. Lite er kjent om biologien, men larvene utvikler seg trolig i planter.


== Utseende ==
Små til middelsstore (3–15 mm) fluer, ganske slanke. Ofte nokså fargerike, gule, brune, svarte eller metalliske, gjerne med fargemønstre. Vingene har fargede tverrbånd eller flekker. Hodet er vanligvis rundaktig, men kan være uttrukket fremover. Det sitter én kraftig børste ved innerkanten av hvert fasettøye og et par kraftige, fremoverrettede børster ved det fremste punktøyet. Hos noen arter er hodet tett dekket av lange hår. Fasettøynene er vanligvis runde og middels store, én art har "øyne på stilk". I pannen sitter tre punktøyne, de to bakerste nær hverandre og det fremste noe lenger fremme på pannen. Antennene er tre-leddete, det første leddet er svært lite, det tredje er vanligvis noe forlenget og har en fint hårete antennebørste (arista) festet nær roten. Kinnbørste (vibrissa) mangler, og munndelene er av vanlig fluetype. Brystet (thorax) er vanligvis litt lenger enn bredt, vanligvis med kraftige børster og fine hår. Vingene er store og brede, med mer eller mindre tydelige mørke tverrbånd. Beina er forholdsvis lange, og baklåret er ofte fortykket. Bakkroppen er gjerne ganske slank. Larvene har ikke blitt beskrevet.


== Levevis ==
Veldig lite er kjent om biologien til disse fluene. Det ser ut til at larvene utvikler seg på planter, for det meste råtnende døde planter og frukter. Pupper av én art har blitt funnet på en syk kokospalme, og noen arter ser ut til å være knyttet til palmeliljer (Yucca spp.). Noen arter ser ut til å utvikle seg i skudd av gress, andre i blomster av myrkonglefamilien og bananfamilien. Noen arter kan muligens gjøre skade på jordbruksvekster. Hos noen arter samles hannene på "spillplasser" som hunnene oppsøker for å pare seg. Artene av slekten Sepsisoma ligner maur og unngår derfor trolig å bli spist (vernelikhet).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen tovinger, Diptera
Fluer, Brachycera
Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
Schizophora (Acaplyptrata)
Overfamilien Tephritoidea
Familien Richardiidae
Underfamilien Epiplateinae
Slekten Automola Loew
Slekten Epiplatea
Slekten Omomyia Coquillett
Underfamilien Richardiinae
Slekten Beebeomyia Curran
Slekten Coniceps Loew
Slekten Melanoloma Loew
Slekten Richardia Robineau-Desvoidy
Slekten Odontomera Macquart
Slekten Sepsisoma Johnson
Slekten Setellida(mange flere slekter i Richardiinae)


== Kilder ==
Steyskal, G.C. 1987. Richardiidae. I: McAlpine, J.F., m.fl. (red.): Manual of Nearctic Diptera. 2: 833-837. Agriculture Canada, Ottawa.


== Eksterne lenker ==
(en) Richardiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Richardiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Richardiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Richardiidae hos Fossilworks 
(en) Richardiidae hos ITIS 
(en) Richardiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Richardiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Richardiidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Riksmålsvernet

Riksmålsvernet var en norsk språkorganisasjon som ble stiftet 30. oktober 1919. Det hadde til formål å forsøke å samle riksmålsfolk om en språklig samling og arbeide for språkets naturlige utvikling. Riksmålsvernet sto som utgiver av Norsk Riksmålsordbok, der første hefte utkom i 1930 og første bind utkom i 1937.
Riksmålsvernet ble i 1981 innlemmet i Det Norske Akademi for Språk og Litteratur.


== Utgivelser ==
Rettskrivningen: uttalelse av Riksmålsvernets og Riksmålsforbundets komiteer om tilrådingen fra den departementale rettskrivningsnevnd av 1934, 1936, H. Aschehoug & Co (W. Nygaard)
Riksmålsvernets ordliste: etter rettskrivningen 1938, 1950, H. Aschehoug & Co (W. Nygaard)
Norsk riksmålsordbok bind 1: A – glad, 1983, Kunnskapsforlaget
Norsk riksmålsordbok bind 2: Gladelig – låvevegg, 1983, Kunnskapsforlaget
Norsk riksmålsordbok bind 3: M – studerværelse, 1983, Kunnskapsforlaget
Norsk riksmålsordbok bind 4: Studie – åvokster, 1983, Kunnskapsforlaget
Norsk riksmålsordbok bind 5: Første tilleggsbind: A – hogstplass, 1995, Kunnskapsforlaget
Norsk riksmålsordbok bind 6: Annet tilleggsbind: Hohenstaufer – å-y, 1995, Kunnskapsforlaget


== Referanser ==
Hjalmar Torp

Hjalmar Torp (født 14. april 1924 i Oslo) er en norsk professor emeritus i klassisk arkeologi. Han har virket blant annet ved Universitetet i Oslo og Det norske institutt i Roma. 
Torp har gjort et grunnleggende arbeid for norsk og nordisk kunstforsking med sin innsats for å bygge opp Det norske institutt i Roma og for å ha satt i gang flere fellesnordiske prosjekt innen arkeologi. Han er en foregangsmann i utviklingen av norsk humanistisk forskning. 
I 1999 ble han tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning i den historisk-filosofiske klassen for sitt  vitenskapelige arbeid innen sen-antikk, tidlig-kristen, bysantinsk og høymiddelaldersk kunst.  


== Publikasjoner (ufullstendig) ==
Hjalmar Torp: L'architettura del tempietto di Cividale. Oppmålingstegninger (rilievi) ved Ejnar Dyggve og Arne Gunnarsjaa. Bidrag (contributi) ved Mario Brozzi og Carlo Guido Mor, i: Acta ad archaeologiam et artium historiam pertientia, Roma 1977
Hjalmar Torp: Thessalonique paléochrétienne. Une esquisse. In: Transactions of the Swedish Institute at Istanbul. (1993). Lennart Rydén (red.).
Hjalmar Torp: The Date of the Conversion of the Rotunda at Thessaloniki into a Church. In: Øivind Andersen, Helène Whittaker von Hofsten (red.): The Norwegian Institute at Athens. The First Five Lectures, Athen, 1991. pp. 13–28. ISBN 960-85145-0-9.
Bente Kiilerich, Hjalmar Torp: A Christ and the Apostles Relief in Search of a Date. I: Arte Medievale, Roma, 1990. pp. 99–115.
Hjalmar Torp: Apsismosaikken fra omkring 500 i Hosios David i Thessaloniki. Et eksempel på mangetydighet i tidlig kirkekunst. I: Det Norske Videnskaps-Akademis Årbok. (1990). ISSN 0332-6909.
Hjalmar Torp, Bente Kiilerich: Hic est: Hic Stilicho. The Date and Interpretation of a Notable Diptych. In: Jahrbuch des Deutschen Archäologischen Instituts, Berlin, 1989. pp. 319–371.
Hjalmar Torp: Normannerkongen Roger II av Sicilia i lys av bysantinsk og senantikk herskerideologi. I: Det Kgl. Norske Videnskabers Selskabs Forhandlinger 1991. s. 101–120.
Hjalmar Torp: Cividale longobarda. I: Enciclopedia dell'Arte Medievale, Roma. 25p.
Hans Peter L'Orange, Hjalmar Torp, Magne Malmanger: Acta ad archaeologiam et artium historiam pertientia (bidrag i flere årganger fra vol. I (1962) og mange år fremover.


== Eksterne lenker ==
hf.uio.no: Hjalmar Torp fyller 90 år
Tassen

Tassen er en tegnet hundefigur som opptrer i flere bøker, animerte TV-serier, spill og andre produkter beregnet på små barn. 
Tassen ble opprinnelig skapt av den britiske illustratøren Eric Hill (1927–) i barneboka  Where’s Spot? i 1980. Det var en enkel bildebok med papirklaffer til å løfte opp, en såkalt pop-up-bok, som han skrev til sønnen sin på to år. Boka ble en enorm kommersiell suksess og innledet en serie med bøker om den gule valpen med flekken og dyrevennene hans. Bøkene og filmene er oversatt til en mengde språk og Tassen er i dag en internasjonalt kjent barnebokfigur med høye salgstall. Fortellingene om Tassen er svært enkle og poengterte med korte tekster og tegninger med definerte konturer og klare farger. Bøkene har blant annet vært viktige for å lære barn, og også voksne, å lese.
Navnet Tassen blir ofte brukt på hunder.


== Eksterne lenker ==
De offisielle hjemmesidene for Tassen (på engelsk)
Forfatterbiografi (på engelsk)
Samlebok på norsk
LATAM Airlines Brasil

LATAM Airlines Brasil, tidligere TAM Linhas Aéreas, er et brasiliansk flyselskap med hovedkontor i São Paulo. Selskapet ble opprettet i 1961 under navnet Transportes Aéreos Marília (Marília lufttransport) og har flygninger både nasjonalt og internasjonalt. I 2012 ble TAM sammenslått med LAN Chile til LATAM Airlines Group.
Selskapet opererer følgende fly (2007):

14 Airbus A319-100
55 Airbus A320-200
10 Airbus A330-200
20 Fokker 100
3 MD-11
3 Boeing 777


== Ulykker ==
17. juli 2007 krasjet TAM Linhas Aéreas Flight 3054 under landing i São Paulo i Brasil.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) TAM Linhas Aéreas – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
TAM Linhas Aéreas, alder på fly
TAM, kommentarer fra passasjerer
Tam

Tam eller TAM kan referere til:

TAM (stridsvogn) – en argentinskprodusert stridsvogn
TAM Linhas Aéreas – et brasiliansk flyselskap
Tamdyr – dyr som er temmet eller domestiserte
Temming – prosessen med å gjøre et enkelt dyr tam (tilpasset mennesker)
Tom toms eller tammer – en type trommer
Gipping

Gipping er en elv i Suffolk, England og hovedkilden til elven Orwell grevskapet Suffolk i East Anglia. Elven oppstår i nærheten av Mendlesham Green og flyter i sørvestlig retning mot Stowmarket. Derfra flyter den sør eller sørøst, passer gjennom Needham Market og et antall landsbyer før den når Ipswich og blir til elven Orwell. Elven har gitt navn til landsbyen Gipping. Den har gitt kraft til en rekke vannmøller, flere som fortsatt står, men ingen er operative, skjønt møllen ved Baylham har beholdt det meste av sitt maskineri og er den eneste fullstendige møllen igjen ved elven.Det er bevis for at elven ble benyttet for navigering mellom 1200- og 1700-tallet, men med vedtak fattet av Parlamentet mellom 1790 og 1793 ble det bestemt at elven skulle utbedres mellom Ipswich og Stowmarket. Det ble oppnådd ved å bygge femten sluser, og elven ved denne strekningen ble kjent som «Ipswich og Stowmarket-kanalen». I nyere tid bruker man sjelden kanalnavnet, og omtaler i stedet hele strekningen som Gipping. Transport gjennom kanalen ble åpnet i 1793, og til tross for få rapporter om inntekter og forbruk, synes det som om foretaket var lønnsomt. På 1800-tallet, etter at jernbanen kom i virksomhet, har kanalen gradvis forfalt. Det var fortsatt en del trafikk gjennom de fire nedre slusene for gjødselfabrikkene ved Bramford. Ved 1917 var det ikke lønnsomt lengre og ble stengt i 1922.
Det har vært en viss opprustning av slusene i forbindelse med fornyelsen som har blitt utført av mange engelske kanaler på 1900-tallet. River Gipping Trust driver dette arbeidet. Det er en rekke bevaringsverdige bygninger langs elven, inkludert en del sluser og broer, flere møller og gjødselbygningen ved Bramford.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Boyes, John; Russell, Ronald (1977): The Canals of Eastern England. David and Charles. ISBN 978-0-7153-7415-3.
Priestley, Joseph (1831): Historical Account of the Navigable Rivers, Canals, and Railways of Great Britain.
Skempton, Alec et. al. (2002): A Biographical Dictionary of Civil Engineers in Great Britain and Ireland: Vol 1: 1500 to 1830. Thomas Telford. ISBN 0-7277-2939-X.
Squires, Roger (2008): Britain's restored canals. Landmark Publishing. ISBN 978-1-84306-331-5.


== Eksterne lenker ==
Ipswich Branch of Inland Waterways Association som har ansvaret for restaureringen av kanalen.
Doyle Brunson

Doyle Brunson «Texas Dolly» (født 10. august 1933 i Langworth i Texas i USA) er en amerikansk pokerspiller. Han har spilt profesjonelt i over 40 år. Han er en tidligere verdensmester og forfatter av flere pokerbøker. I løpet av sin karriere har han vunnet over $ 4 300 000 på turnerninger. Han er en av fire som har vunnet WSOP Main Event to ganger på rad og en av tre som har vunnet 10 WSOP armbånd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Doyle Brunson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Doyle Brunson på Internet Movie Database 
(en) Doyle Brunson hos The Movie Database 
(en) Doyle Brunson – Global Poker Index 
(en) Doyle Brunson – The Hendon Mob 
(en) Doyle Brunson – World Series of Poker 
(en) Doyle Brunson – World Poker Tour 
(en) Doyle Brunson på Twitter 
(en) Poker Pages intervju
(en) PokerPlayer magazine intervju
(en) Hendon Mob tournament resultater
Samuel Plimsoll

Samuel Plimsoll (født 10. februar 1824, død 3. juni 1898) var en britisk politiker og reformator, nå best kjent som mannen bak «Plimsollmerket».
Samuel Plimsoll ble født i Bristol men flyttet tidlig til Sheffield og forlot skolen i ung alder for å arbeide på et bryggeri. I 1853 forsøkte han å etablere seg i London som kullhandler, men mislyktes og ble ruinert. I en periode måtte han bo i et losji for fattige, og erfaringen ga han sympati med samfunnets utslåtte.
På den tiden var livet til sjøs svært farlig; en av fem britiske sjømenn omkom. Dødeligheten var større blant sjømenn enn blant noen annen yrkesgruppe, tusenvis av skip forliste grunnet overlast eller dårlig vedlikehold. De forferdelige tap av sjømenn, og enkenes skjebne fikk Plimsoll til å arbeide for sikkerhet til sjøs. I 1868 ble han valgt inn i parlamentet for det liberale partiet for kretsen Derby og arbeidet utrettelig for lover som kunne sørge for sikrere skipsfart. I 1872 utga han en bok om sjømennenes forhold, den gjorde et sterkt inntrykk på opinionen.
I 1873 nedsatte parlamentet en kommisjon for å utrede saken og i 1875 ble det vedtatt en sjøsikkerhetslov. Plimsoll anså loven for utilstrekkelig, men valgte dog å støtte den. I et parlamentsmøte den 22. juli samme år erklærte imidlertid statsminister Benjamin Disraeli at loven ikke ville bli vedtatt. Plimsoll ble rasende og karakteriserte parlamentsmedlemmene som «skurker». Plimsoll fikk en advarsel, og ba om unnskyldning. Befolkningen delte imidlertid hans syn på at loven hadde blitt stoppet av skipsrederne og opinionen tvang regjeringen til å fremme et lovforslag som året etter ble tilføyd «the Merchant Shipping Act».
Loven ga myndighetene bedre muligheter for å inspisere skip, og innførte en lastelinje, som raskt ble kjent som plimsollmerket. Plimsoll ble gjenvalgt til parlamentet i 1880 men ga opp sin plass til William Vernon Harcourt, som han anså ville fortsette arbeidet for sjøsikkerhet. Plimsoll ble utnevnt som ærespresident for det britiske sjømannsforbundet. Mot slutten av sitt liv besøkte han USA for å prøve å påvirke amerikanerne til å ha en mer balansert beskrivelse av Storbritannia i landets skolebøker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samuel Plimsoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Samuel Plimsoll – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Samuel Plimsoll hos Hansards parlamentsdebatter 
«The sailor's friend» (bokanmeldelse), The Economist, 6. juli 2006 (engelsk)
«The Plimsoll Sensation» (podcast), The British Library, Jul 7th 2006 (engelsk)
Artikkel fra Statistisk sentralbyrå om norsk forlisstatistikk på slutten av 1800-tallet
European Foreign Affairs Review

European Foreign Affairs Review er en statsvitenskaplig fagpublikasjon som kommer ut fire ganger i året.
Hof Idrettslag (Innlandet)

Hof IL er også et idrettslag fra Vestfold.Hof Idrettslag (stiftet 15. mars 1907) er en idrettsforening i  Hof i Holmestrand kommune.
Foreningen feiret hundreårsjubileum i 2007. Aktivitetene til Hof IL er hovedsakelig fotball, men Hof har også et håndballag for jenter og en skigruppe som er ansvarlig for å kjøre opp skiløypene i Hof-delen av Vestmarka. Hovedanlegget til Hof IL er Sundenga Idrettspark som ligger like ved Hof sentrum.


== Tabellen 2019 ==
* Vaaler klarte ikke å kvalifisere seg til 5. divisjon.


== Åsa/Hof Fotball ==
Se Åsa/Hof Fotball for større artikkel.Åsa/Hof Fotball var fotballaget til Hof IL, som var et samarbeidsprosjekt med Åsa Idrettslag.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brustad, Arne, red. (1952). Aktive fotballspillere. B. 1. Oslo: Idrettsforlaget. s. 752 sider. 
Ranheim, Erling, red. (1955). «Hof Idrettslag». Norske skiløpere : skihistorisk oppslagsverk i 5 bind : Østlandet Nord. Oslo: Skiforlaget. s. 538–539.  [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert utgave på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]
Filosofiroman

Filosofiroman er en roman der filosofiske temaer blir samtalet om eller filosofert over av personer i romanen. En filosofiroman kan handle nesten utelukkende om filosofi (f.eks. Sofies verden) eller være en bisjanger der filosofiske temaer har en sentral rolle i historien (f. eks. Naiv.Super.). I Norge er Jostein Gaarder en av de fremste representantene for denne tradisjonen.


== Kjente filosofiske romaner ==
Atlas Shrugged av Ayn Rand (1957)
Forbrytelse og straff av Fjodor Dostojevskij (1866)
Brødrene Karamazov av Fjodor Dostojevskij (1880)
Slottet av Franz Kafka (1926)
Steppeulven av Hermann Hesse (1927)
Kvalmen av Jean-Paul Sartre (1938)
Den gamle mannen og havet av Ernest Hemingway (1952)
Gobi-serien av Tor Åge Bringsværd (1985)
Kabalmysteriet av Jostein Gaarder (1990)
Naiv.Super. av Erlend Loe (1996)