Karmøy

Karmøy er en kommune og ei øy i Nord-Rogaland. Øya har et areal på 177,9 km2 og er fylkets største og Norges 23. største øy. Kommunen Karmøy har landegrense i nord til Haugesund og i nordøst til Tysvær. Til havs er nabokommunene i øst øykommunen Bokn, i sør Kvitsøy og vest til havs Utsira kommune. Karmøy er landets 20. største kommune med hensyn til antall innbyggere. Administrasjonssenter er Kopervik.


== Geografi ==
Kommunen har mange naturområder, fjell, åser, sandstrender og hauger i terrenget. Åkrasanden og Sandvesanden er to av de beste strendene på Karmøy. Kommunen har også andre strender, som Stavasanden, Sandvesanden og Mjølhussanden. Høyeste topp på øya Karmøy er Søre Sålefjell, 132 moh.
Berggrunnen består vesentlig av kaledonske grønnsteiner som tidligere er utnyttet ved Visnes kisgruve. I sør finnes  Skudeneset-gruppen med umetamorfe, fossilførende sedimenter som er av stor geologisk interesse. Fossilene daterer sedimentene til slutten av ordoviciumtiden, og kontakten med grønnsteinene og en kaledonsk, intrusiv granittisk øyegneis dokumenterer et komplett ofiolittkompleks. Tilsvarende fase av ofiolittkomplekser finnes igjen i bergenområdet og Finnmark.Området bestod tidligere av sju kommuner som i 1965 ble slått sammen til Karmøy kommune. Kommunene som ble innlemmet i den nye storkommunen, var Torvastad, Avaldsnes, Stangaland, Kopervik, Åkra, Skudenes og Skudeneshavn.


=== Byer ===

Karmøy har tre mindre byer, Kopervik, Åkrehamn og Skudeneshavn, som alle fikk sin nåværende bystatus etter vedtak i Karmøy kommunestyre i 2002. Åkrehamn er yngst av de tre byene. Kopervik fikk status som ladested i 1866 og Skudeneshavn i 1857, oppgradert til bystatus ca. 1950, men mistet den ved kommunesammenslåingen i 1965. Kommunen har drevet en desentralisert utbygging, basert på barneskolekretsene.Av større tettsteder i tillegg til Kopervik, Åkrehamn og Skudeneshavn, kan nevnes Vedavågen, Norheim og Vormedal, de to sistnevnte på fastlandssiden i kommunen. Det er i dag en tendens til større boligbygging og konsentrasjon rundt tettstedene.
På sydspissen av Karmøy ligger Skudeneshavn med en særegen og vakker trehusbebyggelse fra 1800-tallet. Den første helgen i juli arrangeres Norges største kystkulturfestival i Skudeneshavn, «Skudefestivalen», med mer enn 600 båter og 35 000 besøkende. På Visnes, nordvest på øya, ligger de gamle kobbergruvene som i sin tid leverte kobber til Frihetsgudinnen i New York. I dag framstår stedet som et interessant museums- og rekreasjonsområde.
Også tettstedet Haugesund strekker seg langt inn i Karmøy kommune. Ifølge SSB er 10 604 av innbyggerne i Karmøy definert som del av tettstedet Haugesund. Disse er bosatt på fastlandssiden av Karmøy (Vormedal, Norheim, Spanne og Skre) samt på nordre del av øyen Karmøy (Avaldsnes og Storasund).


== Politikk ==
KrF har tradisjonelt hatt stor oppslutning på Karmøy, men partiet har etter millenniumskiftet mistet en del av sine velgere til andre partier.Jarle Nilsen er ordfører fra 2015 og representerer Karmøy Arbeiderparti. Han ble høsten 2019 gjenvalgt som ordfører for perioden 2019–2023.Utdypende artikkel: Politikk i Karmøy


=== Kommunestyrevalget 2019 ===


== Historie ==
Karmøy kommune som egen kommunal enhet er ung av år. Kommunen ble til i 1965 ved en sammenslutning av de syv tidligere kommunene Torvastad, Avaldsnes, Stangaland, Kopervik, Åkra, Skudenes og Skudeneshavn.
Disse kommunene hadde imidlertid hver for seg sine egne tradisjoner, og går man utover det rent kommunalhistoriske, finner man snart at Karmøy er knyttet til store og dramatiske hendelser i vårt land. Professor Magnus Olsen går da også så langt at han karakteriserer Avaldsnes som Norges første hovedstad. Karmøy, med Karmsundet innenfor, har en rikt dokumentert historie.
Ved Avaldsnes lå Norges første kongesete. Her hadde Harald Hårfagre sin hovedkongsgård. Avaldsnes er omtalt flere steder i Snorres kongesagaer. Særlig kjent er historien om Asbjørn Selsbane i Olav den helliges saga. Det ble et dramatisk møte mellom kongen og solahøvdingen Erling Skjalgson.
På Avaldsnes står i dag Avaldsnes kirke, eller Olavskirken som kong Håkon Håkonsson lot bygge i 1250. Like inntil kirkeveggen mot nord og hellende inn mot veggen står Norges høyeste bautastein, kjent som Jomfru Marias Synål. Sagnet forteller at den dagen toppen av steinen berører kirkeveggen, inntreffer dommedag. Kanskje er det en snev av sannhet i påstanden om at munkene i senmiddelalderen hogg toppen av bautasteinen?  
Karmøy har svært mange fornminner som viser at området har vært sentralt i mange tusen år. Store gravhauger fra bronsealderen, bautasteiner, og mange andre fornminner viser dette med all tydelighet. Det er også funnet to skipsgraver fra yngre jernalder her, i Grønhaug ved Bø i Avaldsnes og Storhaugfunnet i Torvastad.


== Kommunikasjon ==

Karmøy kommune er en del av Haugalandet, som i dag er en region i sterk utvikling og ekspansjon. Det er store investeringsplaner i næringslivet, ikke minst innen de tre «lokomotivene» i regionen, Equinor på Kårstø, Hydro Aluminium Karmøy og Aibel, Haugesund. Regionen har vært tilgodesett med noen større samferdselsprosjekt de senere årene, som for eksempel Åkrafjordvegen som en del av Haukelivegen (E-134) til Drammen/Oslo og Trekantsambandet som gjorde Bømlo og Stord landfaste. Sistnevnte er en del av prosjektet med å knytte Vestlandet bedre sammen, i aksen fra Kristiansand til Trondheim (E-39). Følgende større prosjekter er prioritert: Rogfast, som skal gjøre turen mellom Karmøy og Stavanger ferjefri, og T-forbindelsen, som knytter Karmøy sammen med øya Fosen og fastlandet i Tysvær kommune. T-forbindelsen er ei tunnelløsning under Karmsundet og Førresfjorden. Anleggsarbeidet startet høsten 2009 og anlegget ble åpnet for ordinær trafikk 5. september 2013. Prosjektet har gjort Karmøy mindre kommunikasjonsmessig sårbar. 
Før T-forbindelsen  ble åpnet var det den  gamle Karmsund bru fra 1955 og ferjeforbindelsen Skudeneshavn-Kvitsøy-Mekjarvik (Randaberg utenfor Stavanger) som var de eneste forbindelsene til øya, samt Flaggruten (hurtigbåtrute mellom Stavanger, Kopervik, Haugesund, Stord og Bergen, til 31. desember 2013). I tillegg har øya Haugesund lufthavn, Karmøy, stamflyplassen med flere daglige avganger til Oslo og Bergen, samt flere avganger ukentlig til London og charterturer til Spania (Kanariøyene), Hellas (Kreta), Tyrkia og Bulgaria.


== Turisme ==
Karmøy har gode rekreasjonsmuligheter. Mest attraktiv for turister er kanskje fiske fra småbåt, med utgangspunkt i de mange utleiehyttene. Dette er en aktivitet som har tiltrukket turister fra blant annet Tyskland. Seiling er også en utbredt aktivitet, enten det gjelder tur- og regattaseiling i større eller mindre båter, eller vind- og bølgesurfing på brett. Ellers gir de lyngkledde Karmøyheiene rikelig anledning til mosjon og rekreasjon. Langs Sørvest-Karmøy er det flotte sandstrender som er vel verdt et besøk året rundt. På Torvastad nord på øya finner man dyreparken Haugaland Zoo, som er åpen i sommerhalvåret og har mange eksotiske dyrearter fra hele verden. Ett av Skandinavias flotteste mini-golf anlegg ligger også på Torvastad.
Karmøy har også en rekke historiske severdigheter. Mest kjent er Avaldsnes kirke, også kjent som Olavskirken på Avaldsnes. Nordvegen Historiesenter ligger på området der Avaldsnes kongsgård lå i middelalderen. På den lille øya Bukkøy, som ligger like nedenfor kirken og historiesenteret, har man bygget en vikinggård som er konstruert i tidlig middelalderstil, og med middelaldermetoder.I tillegg til dette er Skudeneshavn en by som byr på idylliske omgivelser, og ble i 2004 kåret til "Norges sommerby" i en kåring på NRKs Sommeråpent.I Skudeneshavn har Karmøy Gospelfestival/Southern Gospel Karmøy blitt arrangert i årene 2006–2015.


== Økonomi ==
Næringslivet på Karmøy er tradisjonelt knyttet til jordbruk og fiske. Karmøy er og har vært en av de store fiskerikommunene i Norge. Nylig er det etablert en ny stor havn, Karmsund Trafikk- og Fiskerihavn, som er en av de største og mest moderne i landet, og elektrifiseres til landstrøm.Likevel er det industri- og servicenæringene som betyr mest for sysselsettingen i dag. Hydro Aluminium Karmøy på Håvik (samt flere søsterbedrifter i Norsk Hydro-konsernet) er den største bedriften med ca. 1 500 ansatte. Ellers har kommunen en betydelig mekanisk industri, særlig rettet mot maritim- og oljevirksomhet. Karmøy har landets eneste gassdistribusjonsselskap med lavtrykksnett for naturgass. Den er i ferd med å erstatte tungolje som energibærer i industrien. Gasstrømmen i de store rørgatesystemene i Nordsjøen mot Kontinentet styres fra Gasscos kontrollsenter på Bygnes i Kopervik via avanserte satellitter og datamaskiner.
Karmøy kommune består av 7 tidligere kommuner som i 1965 ble slått sammen. Folketallet har steget med ca. 50% siden kommunesammenslåingen og er per 1. januar 2015 på 42 062, ca. 30 000 på øysida og ca. 10 000 på fastlandsida. Øy og fastland knyttes sammen av Karmsundbrua som ble åpnet i 1955 og T-forbindelsen som åpnet i 2013. T-forbindelsen er et tunnel- og vegsystem som knytter sammen kommunene Karmøy, Haugesund og Tysvær og som knytter Karmøy og Haugesund direkte til stamvegen mellom Bergen og Stavanger.


== Idrett ==


=== Idrettshaller ===
Det er åtte idrettshaller i full størrelse (44 x 22 m) og to minihaller (24 x 16 m) i Karmøy kommune:


==== Full størrelse ====
Skudehallen
Åkrahallen
Karmøyhallen
Håvikhallen
Norheimshallen
Torvastad Arena
Storhall Karmøy
Veahallen


==== Minihaller ====
Avaldsneshallen
Mykjehallen


=== Idrettsklubber ===
Karmøy Innebandyklubb
Karmøy Rideklubb
Karmøy Badmintonklubb
Kopervik Idrettslag
Karmøy Basketballklubb
Karmøy Svømmeklubb
Karmøy Motocrossklubb
Karmøy Trialklubb
Torvastad Idrettslag
Åkra Idrettslag
Sportsklubben Nord
Avaldsnes Idrettslag
Ferkingstad Idrettslag
Nordvegen Golfklubb
Nord-Karmøy rideklubb
Karmøy Golfklubb
Sportsklubben Vedavåg
Skudenes Idrettslag
Karmøy Sportsdykker Klubb
Kopervik Volleyballklubb
Kolnes Idrettslag
Karmøy Skytterlag
Karmøy Diskgolfklubb


== Kjente karmøybuer ==
Augvald (~800), halvlegendarisk småkonge
Ferking (~800), halvlegendarisk småkonge
Tormod Torfæus (1636–1719), islandsk-norsk historiker
Holger Sinding (1853–1929), redaktør og forfatter
Adolf Bjerkreim (1887–1963), predikant og forfatter
Knud Magnus Haaland (1876–1935), lege og medisinsk forsker
Asbjørn Sunde (1909–1985), motstandsmann, sabotør og kommunist
Klaus Sunnanå (1905–1980), fiskeridirektør 1948–1973
Jostein Goksøyr (1922–2000), professor (mikrobiolog) ved UiB
Rolf Skår (1941–), sivilingeniør, pioner innen utvikling av norsk IT-industri
Karl Magnus Sjøen (1944–2002), sanger og revyartist
Nils Olav Stava (1942–), ambassadør
Oddvar Andreassen (1944–2004), musiker og dirigent
Karin Moe (1945–), forfatter
Lars Sigurd Sunnanå (1946–), journalist, utenrikskorrespondent (NRK)
Svein Munkejord (1948–), statssekretær 1984–1985, fiskeriminister (H)1989–1990
Arvid Mørch (1954–), kjent som Sildakongen
Kjell Arvid Svendsen (1953–), ordfører (KrF) på Karmøy i 16 år
Øyvind Vaksdal (1955–), stortingsrepresentant (FrP) 1997–2013
Thorhild Widvey (1956–), statsråd (H) 2004–2005 og 2013–2015
Kjetil Trædal Thorsen (1958–), arkitekt Snøhetta AS
Kjell Magnus Sandve (1959–), operasanger
Leif Johan Sevland (1961–), ordfører (H) i Stavanger 1995–2011
Siri Lill Mannes (1970–), tidl. nyhetsanker (TV 2)
Kjetil H. Dale (1970–), reporter og nyhetsanker (TV 2)
Leif Ove Andsnes (1970–), klassisk pianist
Egil Johan Østenstad (1972–), tidl. fotballspiller og fotballdirektør i Viking
Veslemøy Hausken (1973–), friidrettsutøver
Anne Margrethe Hausken (1976–), orienteringsløper
Ingrid Andsnes (1978–), klassisk pianist
Bjørn Eriksen (1983–), youtuber
Jesper Saltvik Pedersen (1999–), paralympisk gullmedaljevinner i storslalåm


== Dialekt ==

Karmøydialekten har klare likheter med haugesundsk og resten av Rogaland.
Karmøy kommune er ikke stor i areal, men på tross av det er det klare variasjoner i dialekt, spesielt på selve øya Karmøy. Her begynner også overgangen fra ptk til bdg, "de bløde konsonantene", som vi ellers finner i dialekter sørover til og med sørlandet. Bdg begynner omtrent ved Ferkingstad, og mønsteret forsterkes sørover øya. I Skudeneshavn sier man noge (for nåke/noe), kaga (for kaka/kake), veda (for veta/vite) og piba (pipa/pipe).
Også tonefallet varierer, fra haugalandsdialekt i nord, til mer syngende i sør (som Ryfylke og Stavanger/Jæren).

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karmøy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Karmøy i Store norske leksikon
(no) Karmøynytt - lokalavis Arkivert 6. juni 2017 hos Wayback Machine.