jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johan Fredrik Grøgaard

Johan «Totto» Fredrik Grøgaard (født 27. oktober 1934 i Oslo) er en norsk forfatter og oversetter, sønn av Joachim Grøgaard. Han er utdannet tannlege og bosatt på Jaren.
Grøgaard debuterte i 1967 med romanen Dyvekes grav, som han ble belønnet med Tarjei Vesaas' debutantpris for.  Den omhandler en elskerinne til Christian II. Hans nyeste roman Kong Rad utkom i 2010 og gjenbruker skikkelser fra  tekster av Knut Hamsun, Margrethe Munthe og  Dag Solstad.


== Bibliografi ==
Dyvekes grav – roman (1967)
Elefantspråket – diktsamling (1971)
Mannen som ikke kunne kose seg – (1972)
Kattens lek – kriminalroman under pseudonymet Johs Ferdinand Grande (1975)
Skorpionens brodd – kriminalroman (1976)
Der humlene suser – roman, medforfatter med Øystein Lønn, Olav Angell og Arild Nyquist (1979)
Ser deg på TV – noveller (1980)
Eneboeren – ungdomsbok (1985)
Jan Erik Vold – et portrett – biografi (1989)
Jeg, Wilhelm, 11 år – ungdomsbok (1989)
Jeg, Wilhelm, 12 år – ungdomsbok (1990)
Jeg, Wilhelm, 13 år – ungdomsbok (1991)
William Shakespeare, to personer fra Verona (1996)
Kong Rad, eller Professor Andresens ratt (Aschehoug, 2010)


=== Gjendiktninger ===
William Shakespeare: Kong Henrik V – skuespill (1995)
William Shakespeare: To herrer fra Verona – skuespill (1996)
William Shakespeare: Forvekslingskomedien – skuespill (1997)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris (1967), for Dyvekes grav
Norsk litteraturkritikerlags barnebokpris (1983), for Jeg, Wilhelm, 13 år
Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur (1992), for Fritz Berliners Drømmestedet


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Johan Fredrik Grøgaard i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Grøgaard hos Nasjonalbiblioteket
Buddy Bolden

Charles «Buddy» Bolden (født 6. september 1877 i New Orleans, død 4. november 1931 i Jackson, Mississippi) var en jazzmusiker (kornett) og orkesterleder.  
Med tilnavnet Kid Bolden og senere King Bolden, ledet han eget band i New Orleans, som med sin blanding av lett improvisert ragtime og forsiktig tillagt blues og gospel, ble et av de første innen det som ble genren jazz.
Melodiene Careless Love og My Bucket's Got a Hole in It ble standardlåter.  Funk- og rap-lignende innsmett var innovative, og kan høres på melodien Funky Butt (senere 
Buddy Bolden's Blues):

I thought I heard Buddy Bolden say,Funky-butt, funky-butt, take it away.
Selv trakterte han sin kornett i den tids  kraftige og åpne stil, «calling his kids home», noe  som skal ha inspirert King Oliver såvel som Louis Armstrong.  Ingen kjente opptak av hans musikk er å forefinne.  
Bolden led av schizofreni fra 1895 og ble i 1907, etter et illebefinnende i en Labor Day-parade, innlagt på sykehus, der han forble frem til sin død.  Bandet ble overtatt av Frankie Duesen og omdøpt til Eagle Band.
En statuett av Buddy Bolden deles ut årlig av Norsk jazzforum, som en del av Buddyprisen, som altså har fått Boldens navn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Donald M. Marquiz, In Search of Buddy Bolden,  Louisiana State University Press, 1978
Danny Barker, Buddy Bolden And The Last Days Of Storyville, Continuum, 1998
E. W. Russell, Buddy Bolden Says, Candence Jazz Books, 2000
Daniel Hardie, The Loudest Trumpet: Buddy Bolden and the Early History of Jazz, iUniverse Publ, 2001


== Eksterne lenker ==
(en) Buddy Bolden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Buddy Bolden på Internet Movie Database 
(en) Buddy Bolden på Discogs 
(en) Buddy Bolden på MusicBrainz 
(en) Buddy Bolden hos American National Biography
DS «Suldal»

DS «Suldal» har flere betydninger:

DS «Suldal» (1884)
DS «Suldal» (1890)
Suldalsosen

Suldalsosen er et sted i Suldal kommune i Rogaland. Suldalsosen ligger i sydvestenden av Suldalsvatnet, og var tidligere et sentralt utgangspunkt for ferdselen på vannet. På Suldalsosen finner man også administrasjonen til Statkraft sitt Ulla-Førre anlegg, samt den etterhvert så landskjente Ungkarsfestivalen i Suldal. Stedet har to butikker, frisør, bensinstasjon, skole, barnehager, aldershjem og kirke.


== Eksterne lenker ==
Ungkarsfestivalen
Guggedalsloftet

Guggedalsloftet er et loft eller stabbur fra middelalderen som sto på gården Guggedal i Bråtveit ved Suldalsvatnet i Suldal kommune. Loftet ble på 1930-tallet flytta til Mosvatnet i Stavanger, der det skulle inngå i et ryfylketun som skulle etableres. På 1950-tallet kom loftet tilbake til Suldal og ble plassert i Kolbeinstveit bygdetun. Loftet ble datert ved hjelp av dendrokronologi, og det ble konstatert at det ble bygget i 1281. Loftet eies av Ryfylkemuseet.


== Eksterne lenker ==
Ryfylkemuseet
Digitalt fortalt: «Guggedalsloftet - ei museumssoge» (skrevet av Roy Høibo, Ryfylkemuseet) (besøkt 21. mars 2012)
«Guggedalsloftet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Liste over hundegrupper

Alfabetisk liste over hundegrupper.

Apporterende fuglehunder
Blandingshunder
Bulldogger
Bullterriere
Dachshunder
Dogger
Drivende hihunder
Drivende hunder
Elghunder
Fuglehunder
Fårehunder
Gjeterhunder
Gårdshunder
Harehunder
Hetsende hihunder
Hetsende hunder
Hihunder
Hurtige drivende hunder
Jakthunder
Kamphunder
Kortjagere
Kveghunder
Laikahunder
Mastiffer
Miniatyrhunder
Molosser
Mynder
Nakenhunder
Pariahhunder
Pinschere
Pitbuller
Podencoer
Retrievere
Schnauzere
Selskapshunder
Sennenhunder
Settere
Skjellende hunder
Spaniel
Spisshunder
Stallhunder
Stående fuglehunder
Støtende fuglehunder
Støtende hunder
Støvere
Sveitsiske kveghunder
Tekopphunder
Terriere
Toyhunder
Treskjellende hunder
Vakt- og vokterhunder
Vakthunder
Vannhunder
Vokterhunder


== Se også ==
Japanske hunderaser
Nordiske hunderaser
Danske hunderaser
Finske hunderaser
Islandske hunderaser
Norske hunderaser
Svenske hunderaser


== Lister ==
Liste over hunderaser, alfabetisk
Liste over hunderaser, gruppevis
Craig Perks

Craig Perks (født 6. januar 1967) er en newzealandsk profesjonell golfspiller på PGA-touren.
Perks er født i byen Palmerston North i New Zealand og fikk et golfstipend for å spille ved University of Southwestern Louisiana i USA. Han ble profesjonell i 1993 og spilte på Nike Tour i flere sesonger.
Han ble medlem av PGA-touren etter at en delt 35.-plass på kvalifiseringsskolen i 1999 gav ham tourkortet for neste sesong. I 2002 vant han The Players Championship, som gjerne regnes som golfsportens uoffisielle femte major. Samme år ble han kåret til New Zealand Sportsman of the Year (årets idrettsutøver i New Zealand).


== Eksterne lenker ==
(en) Craig Perks – PGA-touren 
(en) Craig Perks – Verdensrankingen
Bryan Bearss

Bryan Bearss (født i Michigan, USA) er en amerikansk hundekjører fra Anchorage, Alaska, USA. 
Bearss startet med hundekjøring i 1998, og han debuterte i hundesledeløpet Iditarod i 2006. Med en 37.-plass ble han den 4. beste førstegangskjøreren. 
I tillegg til hundekjøring jobber Bryan Bearss som reiseguide og vikarlærer.


== Plasseringer i Iditarod ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bryan Bearss – Iditarod Trail Sled Dog Race 
Biografiside fra Cabela
Pinschere

Pinschere er en liten gruppe med tamhunder som opprinnelig ble avlet fram som såkalte stallhunder og gårdshunder. Hundene i denne gruppen varierer i dag mye i størrelse, men har et utseende som er relativt ensartet. De stammer opprinnelig fra Tyskland og utgjør en delav undergruppen pinschere og schnauzere i FCIs gruppe for vakt- og vokterhunder.
Pinscher ble i tidligere tider avlet fram som skadedyrbekjempere og vakthunder på gårdene. De ble derfor også kalt rottehunder.
Mange kynologer mener at pinscherrasene har sitt utspring fra de gamle tyske torvhundene. Den mest opprinnelige er vanlig tysk pinscher. Det er funnet kobberstikk av pinschere så langt tilbake som på 14- og 1500-tallet. Tidligere regnet man også schnauzer som en pinscher, men den strihårede varianten ble skilt ut som egen rase mot slutten av 1800-tallet. Schnauzere utgjør derfor i dag en egen liten gruppe.


== Pinscherraser ==
Affenpinscher
Dansk-svensk gårdshund
Dobermann
Dvergpinscher
Pinscher
Østerriksk pinscher
Schnauzere

Schnauzere er en liten gruppe med tamhunder som opprinnelig ble avlet fram som såkalte stallhunder og gårdshunder. Hundene i denne gruppen varierer i dag mye i størrelse, men har et utseende som er tilnærmet ensartet. De stammer opprinnelig fra Tyskland og utgjør en del av undergruppen pinschere og schnauzere i FCIs gruppe for vakt- og vokterhunder.
Schnauzere ble i tidligere tider avlet fram som skadedyrbekjempere og vakthunder på gårdene. De ble derfor også kalt rottehunder.
Mange kynologer mener at schnauzerrasene har sitt utspring fra de gamle tyske torvhundene. Tidligere regnet man imidlertid schnauzer som en strihåret pinscher, men den strihårede varianten ble skilt ut som egen rase mot slutten av 1800-tallet. Schnauzere utgjør derfor i dag en egen liten gruppe. Den mest opprinnelige av dem er vanlig schnauzer (også kalt mellomschnauzer). Typen finnes i tre størrelser og flere fargevarianter.


== Schnauzerrasene ==
Dvergschnauzer hvit
Dvergschnauzer salt/pepper
Dvergschnauzer sort
Dvergschnauzer sort/silver
Riesenschnauzer salt/pepper
Riesenschnauzer sort
Schnauzer salt/pepper
Schnauzer sort
Odin Records

Odin Records (etablert 1981) er et norsk plateforlag, eid av Norsk jazzforbund.
Formålet med selskapet var å gi norske utøvere av jazz og improvisasjons-kunsten, en publiseringskanal.  I 1993 ble rettighetene overgitt til forlaget Curling Legs, som fortsatte i samme ånd.  I 2015 ble rettighetene overtatt av Grappa (plateselskap) som samme året ga ut nye pater på "Odin".


== Utgivelser ==
Utgivelser på forlaget Odin:


== Fra 2015 ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
curlinglegs.no
http://www.dagsavisen.no/helg-nye-inntrykk/jazz/jazz-for-odin-1.690743
Odin Records, katalog fra Grappa (plateselskap) fra 2015 og ut
Sigmund Jakobsen

Sigmund Jakobsen (født 7. august 1944 på Karmøy) er en norsk forfatter.
Jakobsen ble den aller første vinneren av Tarjei Vesaas' debutantpris, da han fikk den i 1964 for diktsamlingen Gjennom brend by,. Jakobsen utga bare denne ene boka. Da den utkom var han  knapt tjue år gammel, og arbeidet som lærer realskolen. Boka var preget av at «dikter-jeget [er] mer bereist og verdensvant person».


== Bibliografi ==
Gjennom brend by, Gyldendal (1964)


== Referanser ==
Finnesloftet

Finnesloftet er et loft fra middelalderen som står på gården Finne i Gullfjordungen på Voss. Bygningen ble lenge regnet som den eldste profane trebygningen i Norge, men nyere dendrokronologiske undersøkelser har gitt dateringer på andre trebygninger til begynnelsen av 1200-tallet. Resultatet av en slik undersøkelse, viste høsten 2015 at tømmeret i Vindlausloftet på Vest-Telemark museum, Eidsborg i Tokke, er fra vinteren 1167, og er dermed den hittil eldste profane trebygning, ikke bare i Norge, men trolig i verden.Finnesloftet er sannsynligvis oppført sommeren 1295 eller kort tid etter. Det er lite trolig at et slikt bygg ble reiste den først tiden etter Svartedauden og på 1400-tallet ville trolig bygget fått en annen utforming. Det er et hus i to etasjer, bygget med liggende tømmer i første etasje, og stående konstruksjoner og stavverk i andre etasje. Veggene i andre etasje ligner vegger i stavkirker, og det er ingen andre profane bygninger igjen i Norge som er bygget på denne måten. Første etasjer består av to buer tømret hver for seg med en smal åpning mellom. Mot øst og vest er det svalganger langs buene og brede dører til buene fra vest. Bordkledningen på svalgangen er trolig tilføyd senere og ikke del av del av den opprinnelige utformingen. Overetasjen har to rom der det ene er klart større og svalganger. Arne Berg ser for seg at loftet opprinnelig var mer prangende i landskapet og at dette ikke er tydelig i moderne tid på grunn av mer bebyggelse. Taket bæres av sperrer uten hanebjelker og har nokså stort spenn. Det er ikke trappeforbindelse mellom over- og underetasjen. Døråpningene mellom svalgangen og rommene i overetasjen er utformet som buede portaler med skåret omramming.Loftet ble bygget som representasjonsbygning for eierne av storgården Finne, et sentrum for store jordeiendommer i middelalderen. Ut fra byggemåten og annen informasjon har Arne Berg foreslått at Finnesloftet også har vært leid ut av Finne-bøndene som gildeskål, det vil si lokale for et gilde. Gildene var middelalderske sammenslutninger for gjensidig hjelp og rituell øldrikking. Berg antok at den uvanlige stavkonstruksjonen i overetasjen har vært brukt i andre spesielt staselige bygg i middelalderen. Finnesloftet er det eneste bevarte ikke-kirkelige bygg med denne byggemåten. Det har vært spekulert om Finnesloftet kan ha vært brukt til kirke.Finnesloftet tilhører i dag Fortidsminneforeningen som kjøpte bygningen i 1891.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Finnesloftet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fortidsminneforeningen i Bergen og Hordaland om Finnesloftet.
Kulturnett Hordaland - Finne og Finnesloftet
Kulturnett Hordaland - Finnesloftet - Museum
Statsarkivet i Bergen.
Finneloftet og Røldal stavkirke
«Finnesloftet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Airamero

Airamero var en norsk jazzgruppe, bestående av Johannes Eick på kontrabass, Per Oddvar Johansen på trommer, Trygve Seim  på saksofon og Christian Wallumrød på piano.  De deltok blant annet på Kongsberg Jazzfestival (1991 og 1992), turne i Skandinavia og Tyskland i 1994.
Airamero ga ut platen Airamero, med komposisjoner av Seim og Wallumrød, på Odin Records (1993).


== Eksterne lenker ==
Airamero i et sjeldent opptak fra 1991, de fremfører «Nambeil» av Trygve Seim, en hyllest til den amerikanske saksofonisten Dave Liebman (født 1948) baklengs.


== Eksterne lenker ==
(en) Airamero på Discogs
Gjemtkjevinger

Gjemtkjevinger er en klasse av små og unnselige seksbeinte leddyr som er insektenes nærmeste slektninger. Det er usikkert om de er insektenes søstergruppe, eller om insektene stammer fra en slektning av tohalene. Navnet «Entognatha» er gresk og betyr skjulte kjever, og henviser til at munndelene er gjemt i et hulrom på undersiden av hodet når de ikke er i bruk. Artene lever stort sett i jord og på andre fuktige steder.


== Bygning og levevis ==
Paring skjer ikke ved sammenkobling mellom de to kjønnene. Hannen avsetter en «pakke» med spermier (en spermatofor) på bakken, eller plasserer den i hunnenes kjønnsåpning. Hunnen tar denne opp i kjønnsåpningen. Avkommet må gjennom 5 til 13 hudskift, før det når det voksne stadiet (imago). Også som kjønnsmodne fortsetter de å skifte huden.
Gjemtkjevinger har ametabol utvikling, det vil si at de ikke har «forvandling» (metamorfose), noe puppestadium. Nymfene er like de utvokste (kjønnsmodne) individene (imago), bortsett fra størrelsen. Avkommet må gjennom flere hudskift, før det når det voksne stadiet (imago). Også som kjønnsmodne fortsetter de å skifte huden.


== Systematisk inndeling ==
Gjemtkjevinger tilhører hexapodene, er en delgruppe av Leddyr (Arthropoda).  Gjemtkjevinger er enten søstergruppen til insektene (Ectognatha), eller de er en parafyletisk gruppe insektene stammer fra, som seinere studier tyder på.

Entognatha («gjemtkjevinger»)
Urinsekter (Protura)
Spretthaler (Collembola)
Tohaler (Diplura)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gjemtkjevinger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gjemtkjevinger hos Artsdatabanken 
(sv) gjemtkjevinger hos Dyntaxa 
(en) gjemtkjevinger hos Fauna Europaea 
(en) gjemtkjevinger hos Fossilworks 
(en) gjemtkjevinger hos ITIS 
(en) Kategori:Entognatha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Entognatha – detaljert informasjon på Wikispecies
Vingtor Luftveier

Vingtor Luftveier var et norsk flyselskap, aktivt i årene 1946 - 1947.
Selskapet ble dannet våren 1946 av en gruppe menn som hadde tjenestegjort i det norske Luftforsvaret under krigen. Selskapet etablerte seg på flyplassen på Torp som var blitt bygget i okkupasjonstiden (senere Sandefjord lufthavn, Torp. En av stifterne hadde tjenestegjort i den norske 333 skvadron i Storbritannia under krigen, hvor skvadronens første Catalinafly fikk navnet «Vingtor», noe som kan forklare navnvalget på det nye selskapet.
Etter krigen var det et stort antall allierte fly fra andre verdenskrig lagt ut for salg til en forholdsvis rimelig pris. Dette fristet en del til å starte egen flyvirksomhet.
Selskapet fikk en kort levetid og søkte forgjeves om konsesjon på å fly regulære ruter i Norge, noe det ikke fikk.
I løpet av selskapets korte levetid opererte det disse flytyper:

2 Consolidated PBY Catalina Mk.IVb. Reg. LN-OAR og LN-OAP
5 Beechcraft UC-43 Traveller (?)Selskapet hadde forhandlet om kjøp av 

2 Handley Page Halifax C Mk.8Disse to var reservert plass for i Norges luftfartøyregister som LN-OAS og OAT,  men flyene kom ikke til Norge før selskapet gikk konkurs. 
Selskapet gjennomførte noen passasjer-flyvninger til Nord-Norge med Catalinaflyene. Men etter et havari med den ene Catalina, LN-OAR i Svolvær 5. august 1947, fikk selskapet midlertidig inndratt sin driftstillatelse, og gikk senere konkurs. Ingen menneskeliv gikk tapt, flyet ble senere hevet fra ca. 190 metes dyp, men ble kondemnert.
Den gjenværende Catalina, LN-OAP, ble solgt til Luftforsvaret hvor den ble brukt frem til den havarerte  den 28. mars 1954 i forbindelse med postflyvning til Bjørnøya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vingtor på Aviation Safety Networks[1]
EM i friidrett 1946

EM i friidrett 1946 ble arrangert i Oslo 23. – 25. august 1946. Konkurransene ble arrangert på Bislett stadion.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====
Forkortelser

MR: Mesterskapsrekord


== Medaljestatistikk ==


== Referanser ==
EM i friidrett 1950

EM i friidrett 1950 ble arrangert i Brussel 23. – 27. august 1950. Mesterskapets ubestridte stjerne var nederlandske Fanny Blankers-Koen. Hun vant tre gullmedaljer (100 meter, 200 meter og 80 meter hekk) samt sølv på 4 x 100 meter stafett. 


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====
Forkortelser

MR: Mesterskapsrekord


== Medaljestatistikk ==
      Vertsnasjon 


== Deltakelse ==


== Referanser ==
EM i friidrett 1954

EM i friidrett 1954 ble arrangert i Bern 25. – 29. august 1954. Konkurransene ble arrangert på Stade de Suisse, knappe seks uker etter sluttspillet i Fotball-VM 1954.
Det ble satt tre verdensrekorder under mesterskapet: Vladimir Kuz fra Sovjetunionen satte ny 5000 meter-rekord med tiden 13.56,6. Mikhail Krivonosov, også fra Sovjetunionen, oppnådde et sleggekast på 63,34 meter. Ungareren Sándor Rozsnyói senket rekorden på 3000 meter hinder til 8.49,6. I tillegg satte tyske Heinz Fütterer ny europarekord på 200 meter med tiden 20,9.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====
Forkortelser

VR: Verdensrekord
ER: Europarekord
MR: Mesterskapsrekord


== Medaljestatistikk ==


== Deltagelse ==
Uoffisielt deltok 689 utøvere fra 28 land i mesterskapet, tre flere utøvere enn det offisielle antallet på 686.


== Referanser ==
Tour de Ski

Tour de Ski er langrennsløpernes motstykke til syklistenes Tour de France og skihoppernes hoppuke. Tour de Ski er blitt arrangert årlig siden oppstarten i 2006/07-sesongen. Det arrangeres seks til ni renn i løpet av cirka ti dager rundt årsskiftet, og felles for alle sesongene er at siste etappe avsluttes opp slalåmbakken i Val di Fiemme. Tour de Ski inngår i verdenscupen i langrenn.


== Historie ==
Tour de Ski ble første gang arrangert ved årsskiftet 2006/07 med tyske Tobias Angerer og finske Virpi Kuitunen som vinnere. Det virket som om det i mange år lå en slags forbannelse over norske utøvere i Tour de Ski, da de aldri vant denne konkurransen. «Forbannelsen» ble omsider brutt i 2013/14, da norske utøvere tok seieren både i dame- og herreklassen. 

1: Opprinnelig åtte, men to etapper måtte avlyses på grunn av snømangel i Nové Město.
2: Opprinnelig sju, men en etappe måtte avlyses på grunn av dårlig vær.


== Poeng i verdenscupen ==
Løperne som vinner Tour de Ski sammenlagt, får med seg 400 poeng inn i verdenscupen, mot 100 fra et normalt renn. De på nummer 30 til 40 får 10 poeng. De som ender 41 og lenger ut, får fem poeng. En løper må gå alle rennene for å få tellende resultat sammenlagt. Fra 2007/08-utgaven får i tillegg vinneren av enkeltrenn 50 verdenscuppoeng, forutsatt at hele touren gjennomføres. Her er det de 15 første som får poeng.


== Premiepenger ==
Totalt deler arrangørene ut drøyt fem millioner norske kroner i premiepenger. Sammenlagtvinnerne får med seg drøyt 750 000 kroner hver, mens vinneren av den innlagte sprintcupen, får drøyt 50 000 norske kroner. I tillegg er det 25 000 kroner for hver seier i enkeltrennene.


== Resultatlister ==


=== Kvinner ===


=== Menn ===


==== Noter ====


=== Etappeseiere ===
Oppdatert per Tour de Ski 2022/23


== «Monsterbakken» ==

Siste etappe avsluttes opp slalåmbakken i Cavalese. Den ligger i fjellet Alpe Cermis, 2250 moh., og er den bratteste motbakken som noen gang er tatt med i verdenscupen i langrenn. Etappen går i fristil. Hele etappen er ti kilometer lang, mens selve bakken er 3,6 kilometer. Utøverne klatrer 420 meter i høyde, med gjennomsnittlig stigning på 11,6 prosent og en maksimal helling på 28 prosent.I slalåmbakken blir det plassert porter, som utøverne følger opp gjennom bakken. Disse går i svinger, så utøverne går ikke korteste vei til toppen. Etappen ble de 13 første tourene avholdt med jaktstart med startintervall etter sammenlagtstillingen etter foregående etapper. Dersom dette førte til for store tidsmessige avstander kunne juryen velge å bruke en «bølgestart».I det første året av Tour De Ski (2006/2007) vurderte flere utøvere, blant annet en rekke norske, å legge feller på skiene når de kom inn i bakken. Dette satte FIS en stopper for på kvelden før etappen.I de 13 første utgavene av Tour de Ski ble etappen avviklet med jaktstart slik at første person i mål også var vinner av touren sammenlagt. I 2019 ble det innført fellesstart på denne etappen.


=== Etappevinnere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tour de Ski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons