jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Emil Haussmann

Emil Haussmann (født 11. oktober 1910 i Ravensburg i Württemberg i Tyskland, død 31. juli 1947 i Nürnberg) var en tysk  SS-offiser som medvirket til holocaust. Haussmann hadde graden SS-Sturmbannführer, og tilhørte under andre verdenskrig Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D, underlagt Sicherheitsdienst.
Han var en av 24 offiserer som ble tiltalt i Einsatzgruppenprosessen, men begikk selvmord før rettsforhandlingene startet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Emil Haussmann var sønn av en bokholder ved Oberschwäbische Volkszeitung i Ravensburg.


=== Nasjonalsosialist ===
Han ble i januar 1930 medlem av Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP). Han var folkeskolelærer. 
I 1937 ble Haussmann medarbeider i Sicherheitsdienst des Reichsführers SS (SD), og overtok avdelingen for jødiske anliggender («Judebreferat») i Oberabschnitt Südwest med tjenestesete i Stuttgart.Under Felttoget i Polen i 1939 var Haussmann med i  Einsatzkommando VI og arbeidet tett med Albert Rapp i gruppens stabsavdeling med SD-oppgaver. Sjefen for gruppen var Erich Naumann, som senere ble tiltalt i Nürnberg sammen med Haussmann. Etter felttoget ble Haussmann i Polen sammen med Rapp, som ledet jødeforfølgelsene i Posen.
Under Operasjon Barbarossa ble Haussmann en del av  Einsatzkommando 12 i Einsatzgruppe D. Her deltok han i massemord på jøder i det sørlige Ukraina og på Krim.


=== Rettsoppgjøret etter krigen ===
Haussmann ble anklaget ved Einsatzgruppenprosessen og 29. juli 1947 fikk de 24 anklagede ta del av anklagen, som bestod av tre punkter: 

Forbrytelser mot menneskeheten i form av forfølgelser av politiske, religiøse og rasemessige grunner, mord, utryddelse, fengsling og andre inhumane handlinger begått mot sivile, borgere av Tyskland og andre nasjoner, som del av en organisert plan for folkemord.
Krigsforbrytelser av form som beskrevet i punkt 1 samt vilkårlig ødeleggelse og ødeleggelse som ikke var militært betinget.
Medlemskap i en kriminell organisasjon, det vil si SS, SD eller Gestapo.Haussmann begikk selvmord to dager senere.


== Referanser ==
Trongsa

Trongsa (eller Tongsa) er et av de 20 dzongkhag (fylker) i Bhutan. Navnet betyr «ny landsby» på dzongkha. 
Fylket omgis i vest av Wangdue Phodrang, i øst av Bumthang og i sør av fylkene Tsirang, Sarpang og Zhemgang. Landskapet varierer fra 800 til 4800 moh.
Fylket er maktbasen til Wangchuckdynastiet, Bhutans herskere siden 1907. Bhutans konger utnevnes etter tradisjonen først til Penlop (guvernør) av Trongsa før de utnevnes til kronprins og senere konge. 


== Trongsa Dzong ==
Det første tempelet her ble bygget i 1543 av Drukpa lama Ngagi Wangchuk, oldefar av rikets grunnlegger Shabdrung Ngawang Namgyal. 
Trongsa Dzong ble bygget i 1644. Det ligger på en fjellhylle over elva Mangde Chhu, og kontrollerte gjennom århundrene handel og ferdsel mellom øst og vst i landet. Den eneste veien gjennom landet passerte i gammel tid gjennom gårdsplassen i dzonget. På guvernørens ordre kunne dørene stenges og dermed dele landet i to. Høyere oppe i en fjellside ovenfor dzonget ligger et stort vakttårn, Ta Dzong, som beskyttet åsene overfor borgen, og hindret angripere fra å beskyte borgen og borggården ovenfra.


== Gewog ==
Trongsa består av fem underdistrikt (gewog):

Dragteng Gewog
Korphu Gewog
Langthil Gewog
Nubi Gewog
Tangsibji Gewog


== Eksterne lenker ==
Trongsa Dzongkhag
General Information
Heartspace.org Reise-bildebrev fra Tronga
Sturmbannführer

Sturmbannführer («Stormenhetsfører») var en paramilitær grad som ble brukt i Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA). Graden hadde sitt opphav i de tyske støttroppene som ble brukt i første verdenskrig, hvor bataljonskommandanten noen ganger hadde den ekstraordinære tittelen Sturmbannführer.
I SA ble tittelen innført i 1921, og i 1928 ble den formelt til en grad. Den var en av de tidligste grader som ble innført i SS. Insigniene bestod av fire sølvknapper sentrert på skulderklaffen. 
Graden var først rangert under Standartenführer, men i 1932 ble den nye graden Obersturmbannführer innført. I Waffen-SS ble graden regnet for tilsvare major i hæren (orlogskaptein i marinen).Blant nordmenn som hadde denne graden under andre verdenskrig var Jonas Lie, Frode Halle, Finn Gunnar Finson, Jørgen Bakke, Felix Hartmann, Felix Andersen, Arthur Qvist og Egil Reidar Hoel.


== Referanser ==
John Glenn

John Herschel Glenn (født 18. juli 1921 i Cambridge i Ohio i USA, død 8. desember 2016 i Columbus i Ohio) var en amerikansk offiser, testflyver, astronaut og senator (demokrat). Glenn var den første amerikanske astronaut som var i et romfartøy som gikk i bane rundt jorden.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
John Glenn var sønn av en togkonduktør. Han gikk på Muskingum College, ble ingeniør og fikk dessuten flyverutdannelse i marinen i 1942.


=== Militærflyver ===
Glenn ble offiser i US Marine Corps i 1943. Glenn var aktiv kampflypilot under den andre verdenskrig og Koreakrigen. Etterpå var han testpilot i forsvaret (Marines). I juli 1957 satte han ny hastighetsrekord da han med en Vought F8U-1P fløy på 3 timer og 23 minutter fra Los Angeles til New York, den første transkontinentalfyvning i overlydshastighet (gjennomsnitt på Mach 1,1).


=== Astronaut ===
Han ble utvalgt som astronaut i 1959. Han var en av de opprinnelige «Mercury Seven». 20. februar 1962 ble Glenn den første amerikaner i bane rundt jorden i romfartøyet «Friendship 7». Hele romferden varte i fire timer, 55 minutter og 23 sekunder. Han kretset rundt jordkloden tre ganger.
Etter jordomkretsingen ble han oppbygd som et amerikansk idol. President John F. Kennedy pleide et offentlighetsvirksoms vennskap med ham, men forordnet i all hemmelighet at Glenn ikke skulle ut på flere romferder, for ikke å risikere hans liv. (I høyere alder var han imidlertid senere med på en romferd med romfergen, som nyttelastspesialist i 1998.)
Siden ble Glenn konsulent ved NASA frem til januar 1965.


=== Politiker ===
I november 1974 ble han valgt til senator fra Ohio. Han ble gjenvalgt i 1980, 1986 og 1992.
Glenn ble i 2012 tildelt Presidentens frihetsmedalje.


== Romferder ==
 Mercury-Atlas 6 – Første amerikanske astronaut i bane rundt Jorden
 STS-95 – Romfergen «Discovery».Glenn var reserve for Mercury-Redstone 3 og Mercury-Redstone 4 i Mercury-programmet.


== Film ==
National Archives and Records Administration:The John Glenn Story 1963
YouTube - John Glenn returns to space


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Glenn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Glenn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Glenn på Internet Movie Database 
(da) John Glenn på Filmdatabasen 
(en) John Glenn hos The Movie Database 
(en) John Glenn på Discogs 
(en) John Glenn på MusicBrainz 
(en) John Glenn hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
5. serierunde i Tippeligaen 2006

5. serierunde i Tippeligaen 2006 startet onsdag 3. mai med én kamp klokken 18:00, fire kamper 19:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet torsdag 4. mai klokken 19:00 med Stabæk mot Rosenborg.


== Fakta ==


== Referanser ==
Mohammed Pehlawan

Gol Mohammad Pehlawan er en tidligere usbekisk general under Abdul Rashid Dostums kommando. 20. mai 1997, gjorde han og broren Abdul Malik Pehlawan opprør mot Dostum, og dannet allianse med taliban.


== Referanser ==
Abdul Malik Pehlawan

Abdul Malik Pehlawan er en tidligere usbekisk general under Abdul Rashid Dostums kommando. 20. mai 1997, gjorde han og broren Mohammed Pehlawan opprør mot Dostum etter anklager om at Dostum hadde drept en tredje bror Rasoul. De fikk arrestert Ismail Khan på flukt, og lot Taliban for første gang ta kontrollen i det nordlige Afghanistan. Siden var de bitre motstandere, og konkurrerte om kontrollen av det nordlige Afghanistan. Med Operasjon Enduring Freedom kunne Dostum vende tilbake i 1997, og fikk igjen et overtak. Pehlawan måtte flykte til Iran. etter at Taliban falt i 2001 opprettet Pehlawan partiet «Hezb-e Azadi-ye Afghanistan» (Afghanistans frihetsparti).


== Referanser ==
Shannen Doherty

Shannen Maria Doherty (født 12. april 1971 i Memphis i Tennessee) er en amerikansk skuespiller, kjent for sine roller som Brenda Walsh i Beverly Hills, 90210 og som Prue Halliwell i Charmed.
Doherty vokste opp hos foreldrene Tom og Rosa sammen med sin eldre bror Sean. Faren jobbet i bank og moren drev en skjønnhetssalong, før familien flyttet til Los Angeles der faren skulle drive Vestkystdelen av familiens transportselskap. Doherty ville bli skuespiller, og hun debuterte i en episode av serien Father Murphy som tiåring i 1981. Episoden ble sett av Michael Landon, produsent og skuespiller i Huset på prærien og ga henne rollen som Jenny Wilder. Hun fortsatte med enkelte TV-roller, men også i filmer som Girls Just Want to have Fun og Heathers.
I 1990 fikk Doherty rollen som Brenda i Aaron Spellings TV-serie Beverly Hills, 90210. Serien ble populær, og Doherty fikk kjendisstatus. I 1994 forlot hun serien etter en offentlig krangel med Spelling. Hun spilte i mange filmer, som Almost Dead og Mallrats, men filmkarrieren ble ikke den suksessen hun hadde håpet på.
I 1998 fikk Doherty igjen kontrakt med Spelling, denne gangen i serien Charmed som handlet om tre søstre som var hekser. Serien ble populær, men Doherty forlot serien i 2001 for å satse på en filmkarriere siden hun følte hun kastet bort talentet sitt på «en serie for tolvåringer». Tabloidryktene påsto imidlertid at medskuespiller Alyssa Milano hadde presset henne ut.Doherty spilte også i North Shore og pilotepisoden av Love, Inc..
Doherty har vært gift to ganger. Først syv måneder med Ashley Hamilton i 1993/1994, og senere med Rick Solomon i litt over et år før ekteskapet ble annullert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Shannen Doherty – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shannen Doherty – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Shannen Doherty på Internet Movie Database 
(sv) Shannen Doherty i Svensk Filmdatabas 
(da) Shannen Doherty på Filmdatabasen 
(da) Shannen Doherty på Scope 
(fr) Shannen Doherty på Allociné 
(en) Shannen Doherty på AllMovie 
(en) Shannen Doherty hos Turner Classic Movies 
(en) Shannen Doherty hos Rotten Tomatoes 
(en) Shannen Doherty hos The Movie Database 
(en) Shannen Doherty hos Behind The Voice Actors 
(en) Shannen Doherty på Discogs 
(en) Shannen Doherty på MusicBrainz 
(en) Shannen Doherty på Twitter 
(en) Shannen Doherty på Facebook 
(en) Shannen Doherty på Instagram 
(en) Shannen Doherty på Myspace
Joey Lauren Adams

Joey Lauren Adams (født 9. januar 1968 i North Little Rock i Arkansas) er en amerikansk skuespillerinne som har spilt i over 30 filmer. Hun er mest kjent for sine roller i filmer av Kevin Smith, spesielt Chasing Amy.


== Liv og virke ==
Adams slo igjennom i 1993 i Richard Linklaters film Dazed and Confused, en film som også satt skuespillere som Ben Affleck, Milla Jovovich, Matthew McConaughey og Adam Goldberg på kartet.
Men det var med Chasing Amy i 1997 at Adams vakte kritikernes begestring for portrettet av en lesbisk kvinne som faller for en mann. Regissør Kevin Smith, som datet Adams, har sagt at filmen er skrevet ut ifra erfaringer han hadde med Adams. Adams har i et intervju bekreftet at hun er biseksuell.
For rollen ble Adams belønnet både med en Chicago Film Critics Award og en Las Vegas Film Critics Society Award for beste nykommer. Hun ble også nominert til en Golden Globe for beste kvinnelige rolle i en komedie/musikal. Adams skrev også sangen «Alive» som hun fremførte i filmen.
Etter rollen som Adam Sandlers kjæreste i Big Daddy, gikk karrieren nedover med noen flopper som Beautiful og In the Shadows, eller med små roller i små filmer.
Det har blitt spekulert i om Adams' uvanlige, tynne stemme har hindret henne i å nå lengre i Hollywood. Til dette har hun svart «It's not a normal voice. It doesn't fit into people's preconceptions about what a woman's voice should sound like. My mom doesn't think I have an unusual voice, though. I'm sure it's helped me get some roles. But Chasing Amy I almost didn't get. There was concern the voice would grate on some people, which some critics said it did.»
I 2006 hadde Adams premiere på sin regissørdebut Come Early Morning under Sundance Film Festival, en film hun også har skrevet. I filmen spiller Ashley Judd, Jeffrey Donovan, Diane Ladd, Tim Blake Nelson og Laura Prepon. Hun spiller også i The Break Up, med Jennifer Aniston og Vince Vaughn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joey Lauren Adams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joey Lauren Adams på Internet Movie Database 
(sv) Joey Lauren Adams i Svensk Filmdatabas 
(da) Joey Lauren Adams på Filmdatabasen 
(da) Joey Lauren Adams på Scope 
(fr) Joey Lauren Adams på Allociné 
(en) Joey Lauren Adams på AllMovie 
(en) Joey Lauren Adams hos Turner Classic Movies 
(en) Joey Lauren Adams hos The Movie Database 
(en) Joey Lauren Adams på Discogs 
(en) Joey Lauren Adams på MusicBrainz
Rettens Gang

Rettens Gang var en norsk juridisk publikasjon som ble utgitt fra 1933 til 2014. Den var redigert av overrettssakfører Halvor Strandrud frem til 30. juni 1949 og siden 1950-årgangen har den vært utgitt av Den Norske Sagførerforening (idag Den Norske Advokatforening). Tidsskriftet inneholder utvalgte rettsavgjørelser fra norske lagmannsretter og tingretter. De første årgangene hadde dommer fra året før utgivelsen, det vil si at årgangen som ble utgitt i 1948 inneholder dommer fra 1947 og het Rettens Gang 1948. Da advokatforeningen overtok utgivelsene, fikk årgangene navn etter utgivelsesåret og derfor eksisterer ikke 1949-årgangen.
Frem til den såkalte to-instans-reformen i 1995 var det bare dommer i sivile saker og skjønn som ble publisert her, men etter at lagmannsrettene ble ordinær ankeinstans i straffesaker, har Rettens Gang også publisert utvalgte straffedommer. Avgjørelsene i Rettens Gang er underrettsdommer, og har derfor begrenset rettskildemessig vekt. Allikevel henvises det ikke sjelden til slike avgjørelser i juridisk litteratur og i rettspraksis, gjerne i forbindelse med rettsspørsmål som ikke har vært avgjort i Høyesterett. Henvisningen viser da til års- og sidetall i Rettens Gang, og ofte hvilken domstol avgjørelsen er fra. Henvisning til «RG 1978 s. 442 (Eidsivating)» betyr at avgjørelsen er publisert på side 442 i årgang 1978 og at det er en avgjørelse fra Eidsivating lagmannsrett. En avgjørelse som publiseres i Rettens Gang skal være rettskraftig, men det hender at det skjer en glipp slik at det publiseres dommer som er anket og der resultatet er blitt et annet.Tingrettsdommer Leif Villars-Dahl var siste redaktør – med advokat John Christian Elden som medredaktør for strafferett og straffeprosess – og i de siste årene hadde tidsskriftet også et redaksjonsråd på fem medlemmer. Tidsskriftet kom ut med mellom 25 og 30 hefter pr. år og et samlet sidetall på mellom 1500 og 2000. I likhet med Norsk Retstidende har alle avgjørelser et konsentrat (sammendrag) som er skrevet av redaksjonen og hver årgang har et systematisk register av disse. Før internett fikk sitt gjennombrudd hadde Rettens gang 2500 abonnenter, men det sank til om lag 600 i 2013. I 2013 besluttet advokatforeningens hovedstyre at Rettens Gang skulle nedlegges etter utgivelse av 2013-årgangen.Alle avgjørelser som er inntatt i Rettens Gang er også tilgjengelig på Lovdata. Fra 2014 har Lovdata innført en ordning der fremtredende jurister vurderer hvilke rettsavgjørelser som de regner som mest betydningsfulle (såkalte «flaggsaker»). Dette har til hensikt å gjøre det lettere å holde oversikt over nyere rettspraksis og er ment å dekke det samme behov som publisering i Rettens Gang.


== Referanser ==


== Se også ==
Norsk Retstidende
Norsk Lovtidend
Karrie Webb

Karrie Anne Webb (født 21. desember 1974) er en australsk profesjonell golfspiller, og en de største stjernene i damegolfens historie. Hun spiller på den amerikanske LPGA-touren.
Webb vokste opp i Ayr i Queensland, og har fortsatt et hus der. Hun begynte sin profesjonelle golfkarriere i 1994 og ble medlem av LPGA-touren i 1996.
Hun har vunnet syv major-turneringer: Women's British Open i 2002, Kraft Nabisco Championship i 2000 og 2006, du Maurier Classic i 1999, McDonald's LPGA Championship i 2001 og U.S. Women's Open i 2000 og 2001. Med dette har Webb vunnet alle fem major-turneringene i damegolf (inkludert du Maurier Classic, som ikke lenger har major-status). I tillegg vant hun Women's British Open i 1995 og 1997, før den ble anerkjent som major av LPGA-touren (den hadde imidlertid major-status på Ladies European Tour).
Webb ble valgt til medlem av World Golf Hall of Fame i 2000, men var ikke kvalifisert for innsettelse før hun hadde spilt ti LPGA-turneringer i forskjellige ti sesonger. Dette vilkåret oppfylte hun 9. juni 2005 da hun fullførte første runde i LPGA-mesterskapet. Hun ble dermed den yngste levende person noensinne til å bli innsatt i æresgalleriet, og holdt denne posisjonen til Se Ri Pak ble innvalgt i 2007.
I 2018 ble hun forfremmet til offiser av Order of Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Karrie Webb – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Karrie Webb – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karrie Webb – LPGA-touren 
(en) Karrie Webb – ALPG-touren
Canadian Women’s Open

Canadian Women's Open er en golfturnering på LPGA-touren, og har siden 1973 vært Canadas nasjonale åpne mesterskap for damer. Fra 1979 til 2000 hadde turneringen major-status på LPGA-touren, men ble erstattet av Women's British Open, som allerede var major på Ladies European Tour.
Turneringen har tidligere vært kjent som La Canadienne, Peter Jackson Classic, du Maurier Classic og du Maurier Ltd Classic (inntil et forbud mot tobakksreklame trådte i kraft i Canada). I 2001 overtok Bank of Montréal som hovedsponsor og gav den sitt nåværende navn.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bank of Montreal

Bank of Montreal (fransk: Banque de Montréal) er Canadas eldste og femte største bank, grunnlagt i 1817 og nå også kjent under merkenavnet BMO Financial Group.
Banken åpnet i Montréal i Quebec 3. november 1817. Den fungerte som Canadas sentralbank frem til opprettelsen av Bank of Canada i 1935. Den spilte en stor rolle i utviklingen av landet, herunder finansieringen av den transkontinentale jernbane på 1880-tallet. I 1977 flyttet hovedkontoret til Toronto i Ontario.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bank of Montreal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bank of Montreal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aqpop

AqPop var et psych/pop-band fra Trondheim. 
Demoen Just A Dream gitt ut under navnet Chime Poppers markerte starten på det som senere skulle bli til AqPop.  
De spilte i 2003 på by:Larm. Da som Chime Poppers. I mai 2006 deltok de på IPO-festivalen i Liverpool.
De ga i 2004 ut albumet Beautifully Smart på 35g Records. Bandet er mest kjent for låtene Have It og Relate That Something som er tatt fra dette albumet.
31. mars 2014 kom en ny utgivelse, "Fight vs Ride EP" som gis ut på 7" farget vinyl og digitalt. 
De gjenstående medlemmene Thor Jørgen Holm, Andreas Knutsen og Thomas Ingdal la sommeren 2020 ned AqPop og oppsto med samme besetningen under navnet Chimerical. 


== Diskografi ==
Chime Poppers: Just a Dream (demo 1999)
Aquarium Poppers: «Find the Tunes» / «Jamison» 7" (2001)
Aquarium Poppers: «Recomander Tunes in Various Stations» 7" (2001)
Chime Poppers: «Greatest Time» 7" (2002)
AqPop: Beautifully Smart CD (2004)
AqPop: "Fight vs Ride Ep" 7" & digitalt (2014)


== Medlemmer ==
Thor Jørgen Holm – låtskriver, vokalist, gitarist mm. (2001-2020)
Thomas Ingdal – bassist (2003-2007,2010-2020)
Jade Hasselgård – keyboardist, vokalist (2003–2006)
Andreas Knudsen – trommeslager (2001-2005 og 2007-2020)
Eskil Laksfors – trommeslager (2005–2007)
Karl Morten Dahl – låtskriver, gitarist (2003 – 2006)


== Relaterte band ==
Chime Poppers – Forløperen til AqPop
Aquarium Poppers – Ditto
Dipsomaniacs – Har spilt inn og gitt ut Calendar Song (skrevet sammen med Thor Jørgen Holm og opprinnelig en Chime Poppers-låt) og Caught By This Feeling (skrevet sammen med Karl Morten Dahl)
Deleted Waveform Gatherings – Låta Complicated View skrevet sammen med Karl Morten Dahl


== Eksterne lenker ==
Om AqPop på IPO
Intervju Groove
Intervju Free City Media
Have It - Video
War Office

War Office (bokstavelig «Krigskontoret», det vil si Krigsministeriet) var et departement i den britiske regjeringen med ansvar for den britiske hæren fra 1600-tallet og frem til 1963, da oppgavene ble overført til Forsvarsministeriet. 
Navnet War Office ble også benyttet om den tidligere departementsbygningen, Old War Office Building, på Whitehall i sentrale London. I august 2013 ble det annonsert at denne bygningen ville bli solgt på det åpne markedet. Det vil sannsynligvis bli et hotell. Salget ble fullført i mars 2016.Departementets oppgaver er i hovedsak lagt til avdelingen Army Board i Forsvarsministeriet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Old War Office Building - A history
Jesper Lundgaard

Jesper Lundgaard (født 12. juni 1954 i Hillerød) er en dansk musiker (kontrabass), kjent fra utallige samarbeid og over 400 innspillinger med skandinaviske og verdens-ledende jazzmusikere.


== Bakgrunn ==
Lundgaard er sammen med bassisten Mads Vinding, neste generasjons bassister etter legenden
Niels-Henning Ørsted Pedersen, som suksessfullt har klart å adoptere Pedersens nyskapende tekniske oppdagelser på kontrabassen. Han er utdannet i musikkvitenskap ved Aarhus Universitet (1976).


== «Superbassisten» ==
Han var med i Bent Eriksens trio (band for gjestende amerikanske storheter), samt med i Thad Jones og Mel Lewis Orkester på turne i Europa (1978).  I Bob Rockwell Quartet spilte han også med Butch Lacy og Jukkis Uotila. 
Lundgaard spilte med den norske gitar-legenden Thorgeir Stubø og var med på flere av hans innspillinger: Flight (1986), Everything we love (Hot Club Records, 1985) samt Stubøs siste The end of a tune (innspilt i '86, utgitt 1988, post mortem på Cadence Jazz Records).
Fra 1992 var han  med i Svend Asmussen kvartett, samt på turne med Hank Jones og Idris Mohammed.
Han har også bidratt til utgivelser med Tangoorkesteret. Lungaard dannet i 1994 sin egen «Repertory Quartet» med Alex Riel trommer, 
Jacob Fischer gitar og Bob Rockwell tenorsaks; de spilte musikk av Thad Jones (This bass was made for walking 1994).  Ole Koch Hansen piano erstattet etterhvert Fischer.
Den nye Alex Riel trio inkluderte Lundgaard og Heine Hansen, og spilte på Oslo Jazzfestival 2005.


== Utmerkelser ==
Mottaker av Ben Websters pris,  JASA-prisen og Django d'Or i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jesper Lundgaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jesper Lundgaard på Discogs 
(en) Jesper Lundgaard på MusicBrainz 
(en) Jesper Lundgaard på Songkick 
(en) Jesper Lundgaard på AllMusic