jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Halmaherasjøen

Halmaherasjøen er den delen av Stillehavet som ligger mellom den indonesiske øya Halmahera og vestspissen av Ny-Guinea. I sør grenser Halmaherasjøen mot Seramsjøen.
Tominibukta

Tominibukta er ei havbukt på den indonesiske øya Sulawesi. Bukta ligger mellom halvøya Minahassa og hovedlandet, og munner i øst ut i Molukksjøen.
The Tokyo Showdown

The Tokyo Showdown er det svenske melodiske death metal bandet In Flames sitt åttende album, og første konsertalbum. Det ble gitt ut i 2001, og ble spilt inn på deres turne i Japan i 2000.


== Sporliste ==
«Bullet Ride» – 4:41
«Embody the Invisible» – 3:42
«Jotun» – 3:33
«Food for the Gods» – 4:24
«Moonshield» – 4:25
«Clayman» – 3:36
«Swim» – 3:21
«Behind Space» – 3:52
«Only for the Weak» – 4:31
«Gyroscope» – 3:25
«Scorn» – 3:50
«Ordinary Story» – 4:15
«Pinball Map» – 4:33
«Colony» – 4:47
«Episode 666» – 3:37


== Musikere ==
Anders Fridén – vokalist
Jesper Strömblad – gitar
Björn Gelotte – gitar
Peter Iwers – bass
Daniel Svensson – trommer
Dick Löwgren – bass på noen av sangene.


== Eksterne lenker ==
The Tokyo Showdown album detaljer
The Tokyo Showdown informasjon
Torresstredet

Torresstredet eller Torressundet (engelsk: Torres Strait) er sundet mellom Australia og Ny-Guinea. Sundet forbinder randhavene Korallhavet i øst med Arafurasjøen i vest, og danner dermed en forbindelse mellom Stillehavet og Indiahavet.


== Eksterne lenker ==
(en) Torres Strait – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Utanlandske stadnamn: A–Å. Språkrådet
Kapp York-halvøya

Kapp York-halvøya (engelsk: Cape York Peninsula) er nordøstspissen av Australia, mellom Carpentariabukta og Korallhavet. Halvøya har navn etter Kapp York, som er nordligste punkt. Her går Torresstredet, som danner en forbindelse mellom Stillehavet og Indiahavet.
Halvøya består for det meste av lavtliggende land, med noen få høydedrag over 200 m.
I 1606 gikk Willem Janszoon trolig i land her, som første europeer i Australia. Janszoon var dog ikke klar over at han var kommet til et nytt kontinent, og trodde han fortsatt var i Ny-Guinea.
Savusjøen

Savusjøen er et randhav til Indiahavet, mellom Timor og de indonesiske øyene Sumba, Sumbawa og Flores. Havområdet har navn etter den vesle øya Savu ytterst mot Indiahavet.
Reroute To Remain

Reroute to Remain er det niende albumet av det melodiske death metal bandet In Flames. Albumet ble gitt ut den 3. september 2002 på plateselskapet Nuclear Blast. Reroute to Remain var et stort steg i en annen retning musikalsk, og flere av deres fans likte ikke albumet. I tillegg trakk albumet til seg flere fans, og skaffet dem en plass på Ozzfest. 
Albumet havnet på tiendeplass på Heatseekers, og trettendeplass på Top Independent Albums. To singler ble gitt ut fra albumet, «Trigger» og «Cloud Connected».


== Sporliste ==
«Reroute to Remain» – 3:53
«System» – 3:39
«Drifter» – 3:10
«Trigger» – 4:58
«Cloud Connected» – 3:40
«Transparent» – 4:03
«Dawn of a New Day» – 3:40
«Egonomic» – 2:36
«Minus» – 3:45
«Dismiss the Cynics» – 3:38
«Free Fall» – 3:58
«Dark Signs» – 3:20
«Metaphor» – 3:39
«Black & White» – 3:33


== Musikere ==
Anders Fridén  –  vokalist
Jesper Strömblad  –  gitar
Björn Gelotte –  gitar
Peter Iwers  –  bassgitar
Daniel Svensson  –  slagverk
Maria Gauffin – vokalist på «Metaphor»
Fiol-Olof – fiolin på «Metaphor»
Örjan Örnkloo – keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) Reroute To Remain på Discogs 
(en) Reroute To Remain på MusicBrainz 
(en) Reroute To Remain på Encyclopaedia Metallum 
(en) Reroute To Remain på AllMusic 
Reroute to Remain album detaljer
Reroute to Remain musikktekster
Reroute to Remain informasjon
Trigger (EP)

Trigger er en EP av det svenske melodiske death metal bandet In Flames. Det ble gitt ut i 2003, og tittelsporet «Trigger» var hentet fra albumet Reroute To Remain.


== Sporliste ==


=== Audiospor ===
«Trigger»
«Watch Them Feed»
«Land of Confusion» (Genesis-cover)
«Cloud Connected» (Club Connected Remix)
«Moonshield»


=== CD-ROM ===
«Trigger» (videoklipp)
«Cloud Connected» (Videoklipp)


== Musikere ==
Anders Fridén – vokalist
Björn Gelotte – gitar
Jesper Strömblad – gitar
Peter Iwers – bassgitar
Daniel Svensson – trommer
Koreastredet

Koreastredet eller Koreasundet er sundet mellom Sør-Korea og Japan og danner en forbindelse mellom Østkinahavet og Japanhavet i det nordvestre Stillehavet.


== Geografi ==
I nord ligger den sørlige delen av den koreanske halvøy, og i sør av de japanske øyene  Kyūshū og Honshū. Stredet er vel 200 km vidt på det meste, mens dybden ligger mellom 90 og 100 meter. 90 og 100
Stredet er delt av øygruppen Tsushima i en vestre og en østre kanal. Den østre kanalen har navnet Tsushimastredet. Den vestlige kanalen er dypere, opptil 227 meter dyp, og smalere enn Tsushimastredet.


== Havstrømmer ==
En del av Kuroshiostrømmen passerer gjennom stredet. Det er en varm havstrøm som også kalles for Tsushimastrømmen. Den kommer fra de japanske øyene og passerer gjennom Japanhavet før den blir delt av Sakhalin og fortsetter inn i det nordlige Stillehavet via stredet nord for Hokkaidō og inn i Okhotskhavet nord for Sakhalin nær Vladivostok. Vannmassen er svært variabel på grunn av det lave saltnivået i havene sørøst for Korea og Kina.


== Økonomi ==
Stredet er viktig for internasjonal skipstrafikk. Både Sør-Korea og japan har lagt begrensninger på sine territorielle krav i området, til tre nautiske mil fra kysten, for å sikre fri passasje for trafikk.
En rekke passasjerbåter trafikkerer stredet. Kommersielle fergeruter går fra Busan i Sør-Korea til japanske havner som Fukuoka, Tsushima, Shimonoseki og Hiroshima. Ferger trafikkerer også mellom øygruppen Tsushima og Fukuoka samt den sørkoreanske øya Jeju og det sørkoreanske fastlandet. I tillegg kommer fergetrafikk mellom Busan, Japan og Kina.


== Historie ==
Det siste store slaget i Den russisk-japanske krigen 1904-1905 var et sjøslag 27.-28. mai 1905 i Koreastredet, kalt slaget ved Tsushima.


== Tunnel ==
Det diskuteres muligheter for en undersjøisk tunnel mellom Japan og Korea, ikke ulik Kanaltunnelen mellom Storbritannia og Frankrike. For Japan er en slik tunnell spesielt interessant ettersom det vil gjøre det lettere å transportere gods gjennom Korea til Russland og videre til Europa.


== Eksterne lenker ==
Encyclopædia Britannica article Arkivert 11. november 2006 hos Wayback Machine.
Oceanographic Characteristics of the Korea Strait, from KORDI
Okhotskhavet

Okhotskhavet (russisk: Охо́тское мо́ре – Okhotskoje More) er et randhav til Stillehavet, omkransa av øygruppa Kurilene, øyene Hokkaido og Sakhalin, kysten av Øst-Sibir og halvøya Kamtsjatka. Havet er islagt fra november til juni.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sea of Okhotsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Soundtrack To Your Escape

Soundtrack to Your Escape er det syvende albumet av det svenske melodiøse death metal-bandet In Flames. Det ble gitt ut 29. mars 2004 av plateselskapet Nuclear Blast. Albumet ble utgitt vanlig, i tillegg til at det ble laget et begrenset antall digipak med et bonusspor, «Discover Me Like Emptiness». I likhet med Reroute To Remain ble mange fans skuffet etter utgivelsen, ettersom albumet tok enda et steg i retning av en ny musikkstil, men det ble også godt mottatt, blant annet i bladene Metal Hammer og Kerrang!.
Albumet nådde 145.-plass på US Billboard Top 200,  2.-plass på Heatseekers, og 7.-plass på Top Independent Album charts.


== Sporliste ==
«F(r)iend» – 3:27
«The Quiet Place» – 3:45
«Dead Alone» – 3:43
«Touch of Red» – 4:13
«Like You Better Dead» – 3:23
«My Sweet Shadow» – 4:39
«Evil in a Closet» – 4:02
«In Search for I» – 3:23
«Borders and Shading» – 4:22
«Superhero of the Computer Rage» – 4:01
«Dial 595-Escape» – 3:48
«Bottled» – 4:17
Bonusspor på digipakken
«Discover Me Like Emptiness» (Digipak Bonus) – 4:17


== Musikere ==
Anders Fridén – Vokalist
Jesper Strömblad – Gitar
Björn Gelotte – Gitar
Peter Iwers – Bassgitar
Daniel Svensson – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Soundtrack To Your Escape på Discogs 
(en) Soundtrack To Your Escape på MusicBrainz 
(en) Soundtrack To Your Escape på Encyclopaedia Metallum 
(en) Soundtrack To Your Escape på Spotify 
(en) Soundtrack To Your Escape på AllMusic 
Soundtrack to Your Escape album detaljer
Soundtrack to Your Escape musikktekster
Filippinerhavet

Filippinerhavet eller Filippinhavet er den delen av Stillehavet som omkranses av Filippinene, Taiwan og Japan i vest, av Marianene og Palau i øst og Indonesia i sør.
Filippinerhavet utgjør ei egen litosfæreplate – Filippinerplata – som dukker under Aurasiaplata. Ved denne kollisjonen dannes den rekka av vulkanøyer fra Halmahara i sør til Honshu i nord som er havets avgrensning mot vest. Samtidig dukker Stillehavsplata under Filippinerplata og danner bl.a. øyene Palau, Guam, Marianene og rekka av japanske øyer fra Iwo Jima til Honshu. Det er dyphavsgroper på begge sider av Filippinerhavet – bl.a. Filippinergropa mot Filippinene og Marianegropa ved Marianene.
Alaskabukta

Alaskabukta (engelsk: Gulf of Alaska) er ei bukt som strekker seg langs sørkysten av den amerikanske delstaten Alaska. Bukta utgjør havområdet innenfor en tenkt linje på 1 342 kilometer fra det sørligste punktet på øya Kodiak i vest til Dixon Entrance, mellom øyene Dall i Alaska og Graham i Britisk Columbia, i øst.Fra kysten av Alaskabukta går det en rekke fjorder, bukter og sund, hvorav den lengste er den 290 kilometer lange Cook Inlet, som ligger vest for Kenaihalvøya. Øst for halvøya ligger Prince William-sundet. Langs østkysten ligger Alexanderøyene med over tusen øyer. 
Naturen langs kystlinjen er en kombinasjon av skog- og fjellområder med flere isbreer, deriblant Alaskas to største Malaspina- og Beringbreen. Store deler av området er vernet, med blant annet Kenai Fjords, Warangell-St. Elias og Glacier Bay nasjonalparker.


== Se også ==
Exxon Valdez-forliset


== Referanser ==
Californiabukta

Californiabukta (spansk: Golfo de California) er den bukta som Stillehavet danner mellom Californiahalvøya og Fastlands-Mexico.
Australbukta

Australbukta (engelsk: Great Australian Bight) er den vide bukta som Indiahavet danner inn mot sørkysten av Australia. Grensa mot selve Indiahavet trekkes langs ei linje fra sørvestspissen av Australia til sørvestspissen av Tasmania, der Indiahavet møter Stillehavet.
De kystnære delene av bukta er et grunt sokkelområde, mens den mot Indiahavet har dyp på over 5000 m.


== Eksterne lenker ==
(en) Great Australian Bight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jay Greenberg

Jay «Bluejay» Greenberg (født 13. desember 1991 i New Haven i Connecticut) er en amerikansk vidunderbarn-komponist som begynte ved The Juilliard School i 2002 og har komponert en rekke verker.


== «På høyde med Mozart» ==
Greenberg ble verdensberømt delvis på grunn av Juilliard-lærer Samuel Zymans hyllest av hans ungdommelige talent i CBS-programmet 60 Minutes som ble sendt i USA 28. november 2004 og på nytt 26. november 2006. «Vi snakker om et vidunderbarn på høyde med de de største vidunderbarn i historien i forhold til komposisjon. Jeg snakker om slike som Mozart, og Mendelssohn, og Saint-Saëns.» Hans hovedlærer i komposisjon var Samuel Adler.


== Tidlig begynnelse som komponist ==
Faren er en amerikaner som jobber som slavisk lingvist. Moren har israelsk bakgrunn. Ingen av foreldrene har noen musikalsk bakgrunn. Jay opplevde imidlertid i svært tidlig alder at han var tiltrukket av musikk. I to-årsalderen begynte han å spille cello etter å ha utvist en fiksering på dette instrumentet ved å tegne gjentatte celloer, som etterhvert utviklet seg til gånoter, og ved dessuten å klare å skrive ordet CELLO. Hans første forsøk på å komponere kom da han var tre. 
Greenberg komponerer primært på sin datamaskin ved hjelp av et spesielt  dataprogram for musikknotasjon der han kan nedfelle sine ideer på papiret og avspille sine partiturer på syntetiske instrumenter. Han har allerede skrevet fem symfonier og mange andre verker. Hans mest berømte arbeid hittil er en «ouverture til 9/11» om terrorangrepet 11. september 2001. Da angrepene fant sted bodde han i Makedonia, men har siden flyttet tilbake til USA. 


== Får musikken ferdig i hodet ==
Greenberg beskriver prosessen der han får musikken på den måten at han hører musikken ferdig framført inne i hodet, ofte flere musikkstykker samtidig, og han kan da bare notere ned etterpå det han har hørt. Det er sjelden han behøver å gjøre rettelser av det han har nedtegnet. Mye annet kommer til ham på denne måten, ikke bare musikk som han mer ser på som en hobby. Han er interessert i det aller meste og kan tenke seg å studere for eksempel, fysikk, psykologi, informatikk eller kartografi.


== Utgitt av Sony BMG i 2006 ==
Musikkselskapet Sony BMG Masterworks utga hans første CD 15. august 2006 som inneholder hans Symfoni nr. 5 og Strykekvintett fremført av henholdsvis London Symphony Orchestra under ledelse av José Serebrier og av Juilliard String Quartet med cellist Darrett Adkins. Han er kanskje den yngste komponist som noensinne har skrevet en eksklusiv platekontrakt med et stort plateselskap.


== Verker ==
Symphony no. 5
Overture to 9/11
Short Stories, tenorsaksofon, slagverk og orkester
Quintet for Strings
The Storm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jay Greenbergs hjemmeside
Juilliard Journal artikkel om Greenberg
innslaget i 60 Minutes om Greenberg (CBS News)
From the Top-episode som viser frem Greenberg og hans 9/11 Overture
Jay Greenbergs side på nettsted til Sony BMG Masterworks
Hans Ola Sørlie

Hans Ola Sørlie (født 30. desember 1953, død 29. mai 1988) var en norsk skuespiller som huskes særlig for rollen som Sverre i filmatiseringen av Orions belte (1985). 
Sørlie var fra Otta og reiste til Oslo for å studere medisin, men byttet til Statens Teaterhøgskole i 1978. I mai 1981 startet han ved Nationaltheatret under Toralv Maurstad med debut i Stor ståhei for ingenting.Han var gift med skuespillerinnen Linn Stokke (født 1961). Sørlie omkom sammen med sin far i en trafikkulykke på E6 sørgående ved Fåvang. Deres Volvo personbil fikk sleng på tilhengeren, kom over i motsatt kjørereting og kolliderte med en lastebil.  Linn Stokke var gravid med barn nummer to med Sørlie da han døde.


== Filmografi ==
Karachi (1989) .... Kramer
 Over grensen (1987) .... Hjemmefrontsmann
Orions belte (1985) .... Sverre
Boeing, Boeing (1985) .... Advokat
Kappløpet mot Sydpolen (1985) (mini) TV Series (kreditert som Hans Ole Sorlie) .... Jorgen Stubberud


== Teaterroller (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Ola Sørlie på Internet Movie Database 
(no) Hans Ola Sørlie hos Nationaltheatret 
(no) Hans Ola Sørlie hos Sceneweb 
(da) Hans Ola Sørlie på Filmdatabasen 
(en) Hans Ola Sørlie hos The Movie Database
Bass-stredet

Bass-stredet eller Bass-sundet (engelsk: Bass Strait) er sundet mellom Australia og Tasmania. Det er oppkalt etter George Bass som oppdaget stredet i 1797.
Bass-stredet danner en forbindelse mellom Tasmanhavet i Stillehavet og Australbukta i Indiahavet.


== Se også ==
Flinders Island
Douglas A-1 Skyraider

Douglas A-1 Skyraider (tidligere AD) var et amerikansk en-seters angrepsfly i bruk fra 1950- til 1970-tallet. Skyraideren hadde stempelmotor istedenfor jetmotor og fikk sånn sett en bemerkelsesverdig lang karriere. De siste flyene ble utfaset på 70-tallet.


== Eksterne lenker ==
Douglas A-1 Skyraider (AD-1)
Matuku

Matuku er en vulkansk øy i Moala-undergruppen av Lauøyene i sørøstlige Fiji. Det er sju landsbyer på Matuku: Yaroi, Natokalau, Qalikarua, Levuka i daku, Makadru, Raviravi og Lomati. Hovedlandsbyen er Yaroi på nordvestkysten, som har klinikk og skole.


== Referanser ==
Tor Arne Lau-Henriksen

Tor Arne Lau-Henriksen (født 22. februar 1974, død 23. juli 2007) var en norsk hæroffiser, løytnant i Kavaleriet og spesialjeger i  FSK-HJK.
Lau-Henriksen vokste opp i Rørvik i Nord-Trøndelag, men flyttet senere til Hedmark, hvor han bodde med sin kone og datter.


== Dødsfallet ==
Under tjeneste i Afghanistan ble Lau-Henriksen drept i en skuddveksling i Lowgar-provinsen 23. juli 2007. Norske soldater var på rekognoseringsoppdrag sammen med afghanske styrker da de ble beskutt. Tor Arne Lau-Henriksen ble skutt på kloss hold av én eller flere ukjente. Lau-Henriksen ble den første soldat fra FSK-HJK som falt i strid.


== Utmerkelser ==
Løytnant Lau-Henriksen ble den første nordmannen som fikk tildelt Militærkorset. Han mottok medaljen «for eksepsjonell bragd». Lau-Henriksen var også dekorert med Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner, Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan, NATO-medaljen for Afghanistan og NATO-medaljen for Kosovo. Han ble etter sin død hedret med Forsvarets medalje for falne i strid.  
Lau-Henriksen ble kåret til «Årets navn» av leserne i avisen VG, den 21. desember 2007, for sin innsats i Afghanistan. Prisen bestod av statuetten «Blomstergutten» laget av kunstneren Nils Aas.


== Se også ==
Krigen i Afghanistan (2001–2021)
Nordmenn drept i tjeneste under krigen i Afghanistan (2001–2021)


== Referanser ==
Dvergflodhest

Dvergflodhesten (Hexaprotodon liberiensis) er bare en femtedel så tung som sin enorme slektning, vanlig flodhest. Dvergflodhesten veier bare 200-280 kg, og er mellom 1,5 m og 1,8 m lang. Den har et relativt lite, mer avrundet hode og smalere føtter med færre tær med svømmehud. Den spiser også mer variert kost, deriblant busker, bregner og frukter. Dvergflodhester lever vanligvis alene, selv om territoriene overlappe hverandre. De beiter om natta, mens de følger veltråkkede stier, dagen tilbringer de gjemt i sumper eller hi på elvebredden som de har overtatt etter andre dyr og utvidet. Hunnen går drektig i 190-200 dager, og føder én unge, ungen blir født i vannet eller i hiet. Ungen kan bli tatt av krokodiller eller pytonslanger, men voksne dyr trenger ikke frykte noe rovdyr, unntatt leoparder og mennesker.


== Eksterne lenker ==
(en) Dvergflodhest i Encyclopedia of Life 
(en) Dvergflodhest i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dvergflodhest hos ITIS 
(en) Dvergflodhest hos NCBI 
(en) Kategori:Hexaprotodon liberiensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hexaprotodon liberiensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hexaprotodon liberiensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Salomonsjøen

Salomonsjøen er den delen av Stillehavet som omkranses av østkysten av Ny-Guinea, den papuanske øya New Britain og øystaten Salomonøyene. Salomonsjøen grenser i sør mot Korallhavet og i nord mot Bismarcksjøen.
Salomonsjøen ligger på den delen av Den indoaustralske kontinentalplaten som beveger seg under Stillehavsplaten, slik at det langs den nordlige delen av havet dannes ei dyphavsgrop med dyp ned til 9140 m (New Britain-gropa).
Chris Hillman

Christopher Hillman (født 4. desember 1944 i Los Angeles, California) er en amerikansk sanger, bassist og mandolinist og er ansett som en viktig bidragsyter til utviklingen av countryrocken.
Som tenåring spilte Hillman mandolin i flere bluegrassgrupper – som The Scottsville Squirrel Barkers i 1962-63. Bernie Leadon i denne gruppen ble senere med og startet The Eagles, mens Hillman i 1964 ble medlem i The Byrds. Han fikk oppgaven som bassist, selv om han egentlig da bare kunne spille mandolin. Men han lærte seg raskt bass og spilte med The Byrds under deres mest fremgangsrike periode. I 1968 forlot han The Byrds og ble med i gruppen The Flying Burrito Brothers. Her fortsatte han viderutviklingen av countryrocken og spilte her fram til 1972.
Han hadde senere noen mindre countryprojekt utover resten av 1970-tallet. Han startet bandet The Desert Rose Band i 1986 og opplevde da sin mest fremgangsrike periode som artist etter The Byrds. Gruppen ble oppløst i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chris Hillman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chris Hillman på Discogs 
(en) Chris Hillman på MusicBrainz 
(en) Chris Hillman på Spotify 
(en) Chris Hillman på Songkick 
(en) Chris Hillman på Genius — sangtekster 
(en) Chris Hillman på AllMusic
Bismarcksjøen

Bismarcksjøen er den delen av Stillehavet som omkranses av de papuanske øyene Bismarckarkipelet og New Britain og nordkysten av Ny-Guinea.
Absurd (tysk band)

Absurd er et NS black metal-band fra Tyskland. De ble stiftet i Sondershausen av Hendrik Möbus og Sebastian Schauseil i 1992. Noe senere ble også Andreas Kirchner med i bandet.
Absurd er sterkt inspirert av band fra Skandinavia, blant andre Burzum, Mayhem, Marduk og Abruptum. Tekstene handler om nazisme, satanisme og norrøn mytologi.
Medlemmene i Absurd har alle deltatt i alvorlig kriminalitet, blant annet drap på en ung gutt i 1993.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Absurd på Discogs 
(en) Absurd på MusicBrainz 
(en) Absurd på Encyclopaedia Metallum 
(en) Absurd på Songkick 
(en) Absurd på Last.fm
Class One

Class One World Powerboat Championship (Offshore Class One) er betegnelsen for den største offshore båtracingklassen.


== Båtene ==
I klassen kjøres det med katamaraner på omtrent 14 meter lenge og 3,5 meter brede, bygget i komposittmaterialer. De har to V8 eller V12 bensinmotorer på maks 928 hestekrefter per motor. Båtene gjør ca. 140 knop (260 km/t), og skal veie minst 4,8 tonn ved målpassering. Båtene styres av to piloter, en fører som styrer, og en trottelmann som tar seg av speed, gir og trim. Båtene har rustfrie propeller med fem eller seks blad,
Tidligere gikk båtene på fri eksos, men etter nye regler i 2009 må alle ha eksosutslippet ned i sjøen, som demper støyen fra 120 til 100 desibel. Etter en ulykke i 2009 hvor en Victory Team båt krasjet i Dubai og begge pilotene omkom, ble alle cockpitene bygd om med ekstra skott foran og bak. I tillegg ble toppen av cockpiten forsterket for å tåle større belastning.


== Arrangørland ==
Løpene kjøres blant annet i Norge, Sverige, Brasil, Italia og Dubai. I Norge arrangeres racene under selskapet Norwegian Grand Prix.


== Norske båter ==
Fra Norge har det vært flere båter: «Spirit of Norway» (Bjørn Rune Gjelsten –  5 VM titler), «Jotun» (eid av Andreas Ove Ugland), «Welmax 90» og Welmax 91, med den første og eneste kvinnelige føreren i verden, Marit Strømøy, Zabo Racing med båten «91 Relekta» og «Hydrolift» som var med i konkurransen en kort periode fra 2004. Kjell Inge Røkke har også vært pilot for italienskeide Jolly Motor.

«Spirit of Norway» – Bård Eker
«Spirit of Norway» – Kjell Inge Røkke
«Spirit of Norway» – Bjørn Rune Gjelsten
«Hydrolift» – Bård Eker
«Jotun» – Andreas Ove Ugland, Inge Brigt Aarbakke, Jørn Tandberg, Christian Zaborowski
«Welmax 90» – Kolbjørn Selmer, Jørn Tandberg
«Welmax 91» – Marit Strømøy
«91 Relekta» – Christian Zaborowski


== Verdensmesterskap ==

VM i Class One består av 16 runder fordelt på åtte arrangementsteder (2011). Banene er på mellom 55 og 75 nautiske mil, fordelt på runder. Vinneren er den som får flest poeng sammenlagt i sesongen. Listen viser sammenlagtvinnere fra 1992:

1992: Walter Ragazzi () - Jukka P. Mattila ()
1993: Khalfan Harib () - Ed Colyer ()
1994: Luca Ferrari () - Norberto Ferretti ()
1995: Saeed ASl Tayer () - Felix Serralles ()
1996: Saeed ASl Tayer () - Felix Serralles ()
1997: Laith Pharaon () - John Tomlinson ()
1998: Steve Curtis () - Bjørn Rune Gjelsten ()
1999: Randy Scism () - Ali Nasser ()
2000: Ali Nasser () - Khalfan Harib ()
2001: Mohammed Al Marri () - Saeed ASl Tayer ()
2002: Steve Curtis () - Bjørn Rune Gjelsten ()
2003: Steve Curtis () - Bjørn Rune Gjelsten ()
2004: Steve Curtis () - Bjørn Rune Gjelsten ()
2005: Steve Curtis () - Bård Eker ()
2006: Steve Curtis () - Bjørn Rune Gjelsten ()
2007: Arif Saif Al Zafeen () - Jean M. Sanchez ()
2008: Mohammed Al Marri () - Nadir bin Hendi ()
2009: Arif Al Zafeen () - Nadir bin Hendi ()
2010: Arif Al Zafeen () - Nadir bin Hendi ()


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Norwegian Grand Prix
T400

T400 er en internasjonal båtracingklasse av typen rundbane. 13 fots båter med trimmede 400 cm³ motorer. Dette gir en toppfart på ca. 55 knop.