jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tromsø bibliotek og byarkiv

Tromsø folkebibliotek er bibliotek for innbyggere og besøkende i Tromsø kommune. Hovedbygningen ble flyttet fra sine gamle lokaler i Storgatbakken til Fokuskvartalet og åpnet den 3. august 2005. Den huser samlinger fordelt over fire etasjer.
Biblioteket har i tillegg to byfilialer i bydelene Kroken og Tromsdalen, samt distriktsfilialer på Brensholmen, Sjursnes og Lakselvbukt.


== Hovedbygningen ==

Bygningen er oppført under det opprinnelige taket av gamle Fokus Kino, som ble tegnet av arkitekt Gunnar Bøgeberg Haugen og åpnet 16. mars 1973. Den spesielle takkonstruksjonen tegnet han med utgangspunkt i den spanske arkitekten Felix Candelas konstruksjon, som ofte går under betegnelsen candelaskall. Den er utformet som fire store buer som danner en hyperbolsk paraboloid form.
Taket har holdt meget høy kvalitet siden bygningen ble oppført, slik at da det ble bestemt å bygge nytt, kunne det selvbærende taket bli stående igjen.
Arkitektfirmaet HRTB AS sto for tegningen av bygget, mens Skanska AS sto som byggherre. Det kostet 121,8 millioner å bygge det 3 710 m² store bygget. Parketten er produsert av bjørk fra Troms. Dagens bygg ble tatt i bruk i 2005.


=== Utsmykning ===
Karl-Gustav Gjertsen fra Narvik vant konkurransen om utsmykking av biblioteket. Hans verk, «Rangifer Tarandus Pegasus» er utført i sveiset og grålakkert stål. I tillegg til hovedfiguren, består utsmykkinga av fire mindre figurer: «Bok-finken», «lesehesten», «bok-ormen» og «bok-nafisken».
Ulf Dreyer: Bilde av Tromsø anno 1957/58, restaurert av kunstneren i 2005. Bildet var opprinnelig malt direkte på betongvegg i det gamle rådhuset. Da det gamle rådhuset ble revet, ble betongveggen saget ut, lagret og satt inn i Fokuskvartalet, plan 0 mellom kino og bibliotek.
Gunn Harbitz: Cora Sandels minnemerke – «Alberte», statue i tre. Minnesmerket sto tidligere på Stortorget, utenfor kulturhuset. Ble satt på lager fordi vann trakk inn i treverket. Er nå restaurert og plassert i passasje mellom bibliotek og rådhus.
Tor-Arne Moen har gitt fem tresnittplater og fem fargetrykk, «På gjengrodde stier» med Knut Hamsun som motiv, i gave til Tromsø kommune. Plater og trykk henger i biblioteket.
Hans Ragnar Mathisen har laget et portrett av Lars Berg, tresnitt. Dette henger i Lokalhistorisk senter i biblioteket.


== Aktiviteter ==
Biblioteket har arrangementer som appellerer til alle aldersgrupper og interesser. Fra eventyrstund for de minste, til forfatterbesøk, boklanseringer, lesesirkler, konserter, foredrag og mer er Tromsø bibliotek og byarkiv en levende kulturinstitusjon midt i Tromsø sentrum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tromsø bibliotek – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Facebook
Flickr
Instagram
Twitter
Jeet Kune Do

Jeet Kune Do var navnet Bruce Lee ga sin egen kampfilosofi. Han mente han ikke hadde skapt en ny kampstil, men han håpet på å få folk til å forstå at man ikke skal klamre seg til bestemte mønster (kata).

I have not invented a "new style," composite, modified or otherwise that is set within distinct form as apart from "this" method or "that" method. On the contrary, I hope to free my followers from clinging to styles, patterns, or molds. Remember that Jeet Kune Do is merely a name used, a mirror in which to see "ourselves". . . Jeet Kune Do is not an organized institution that one can be a member of. Either you understand or you don't, and that is that. There is no mystery about my style. My movements are simple, direct and non-classical. The extraordinary part of it lies in its simplicity. Every movement in Jeet Kune-Do is being so of itself. There is nothing artificial about it. I always believe that the easy way is the right way. Jeet Kune-Do is simply the direct expression of one's feelings with the minimum of movements and energy. The closer to the true way of Kung Fu, the less wastage of expression there is. Finally, a Jeet Kune Do man who says Jeet Kune Do is exclusively Jeet Kune Do is simply not with it. He is still hung up on his self-closing resistance, in this case anchored down to reactionary pattern, and naturally is still bound by another modified pattern and can move within its limits. He has not digested the simple fact that truth exists outside all molds; pattern and awareness is never exclusive. Again let me remind you Jeet Kune Do is just a name used, a boat to get one across, and once across it is to be discarded and not to be carried on one's back.

Som det går frem av sitatet over, ville Lee ikke skape en ny stil som hadde de samme begrensninger som andre stiler har, men ville skape en ny måte å tenke på innen kampkunsten, som passer bedre til vår egen «brutt rytme». Lee mente at konseptet ikke var å «legge til» flere ting som kompliserte stilen, men at man skulle «sile» ut det som var unyttig og raffinere det som var nyttig.
Lee var opptatt av vestlig boksing og fekting. Selv om det grunnleggende konseptet (som senterlinjeteorien, straight lead og «stokking») kom fra Wing Chun, forkastet han stillingene fra denne stilen til fordel for det han mente var en mye mer flytende/fleksibel stilling, delvis lånt fra vestlig boksing og fekting. Lee mente at denne stillingen tillot han å flyte mye mer, i stedet for å sitte fast i en spesiell stilling.
Tespa

Tespa (lulesamisk; Disspá) er en elv i Rana kommune på Helgeland i Nordland, som er en del av Ranavassdraget.
Elva har sin kilde i Tespvannet. De øvre delene av elva ligger i Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark. Tespa møter Stormdalsåga nederst i Tespdalen ved den tidligere fjellgården Bredek. Ved Storvoll munner elva ut i Ranelva.


== Eksterne lenker ==
Tespa, Miljødirektoratet, Naturbase
Infibulasjon

Infibulasjon er i moderne bruk en praksis med kirurgisk lukking av labia majora ved å sy dem sammen for å delvis lukke vagina, med bare et lite hull for at urin og menstruasjonsblod kan passere. Leggene er bundet sammen over natten for å muliggjøre at labia heler til en barriere. Prosedyren er vanligvis gjort på unge piker før puberteten, for å sørge for kyskhet. Det er vanligvis utført på samme tid som kvinnelig omskjæring (fjerning av klitoris). Labia minora er også ofte fjernet.
Infibulasjon blir brukt for å sørge for at unge kvinner er seksuelt inaktive, usannsynliggjør eller gjør umulig at man har samleie før man giftes bort og øker muligheten for at kvinnen er jomfru frem til giftemål.
Barrieren som oppstår på grunn av infibulasjon er vanligvis gjennomtrengt ved giftemål. Klarer ikke mannen å bryte seg gjennom, fjernes ofte hindringen kirurgisk.Kvinnelig omskjæring blir ofte forvekslet med infibulasjon, men disse er adskilte metoder.
Begge metodene blir typisk utført uten bedøvelse, og under uhygieniske forhold, på barn som er for unge til veloverveid å samtykke. Noen har etter infibulasjon fått infeksjoner, alvorlig svekkede forplantningsevner og dødsfall.
Disse praksisene har blitt sterkt fordømt av andre kulturer, og har blitt beskrevet som barbariske og grusomme. I henhold til FNs «End Fistula Campaign» har denne spesifikke formen for kjønnslemlestelse ofte medført skade på organer, inkontinens, og obstetrisk fistel.
Historisk sett har infibulasjon også henvist til sammensying av mesteparten av forhuden på det mannlige kjønnsorgan. Dette ble utført på slaver i antikkens Roma for å garantere kyskhet, såvel som frivillig i noen kulturer. Der man ikke fjernet vev, hadde det til hensikt å forhindre samleie, men ikke masturbasjon. Bruk av ordet infibulasjon har i nyere tid også blitt anvendt for å vise til den mer alvorlige afrikanske praksisen. Tradisjonelt sett ble den afrikanske praksisen kalt faroisk omskjæring, og er formelt sett ikke infibulasjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ali, Ayaan Hirsi (2007): Infidel, Free Press, ISBN 978-0-7432-8968-9. s. 112-113, 143
Pieters, Guy og  Lowenfels, Albert B. (April 1977): «Infibulation in the Horn of Africa» i: New York State Journal of Medicine, Volume 77, Number 6, s. 729-731


== Se også ==
Kjønnslemlestelse
Kyskhetsbelte


== Eksterne lenker ==
Svenska Amnestys nettsider om kvinnelig omskjæring
«Female genital mutilation», WHO
Turanga Leela

Turanga Leela er en av rollefigurene i animsjonsserien Futurama. 


== Leelas oppvekst ==
Hun vokste opp på et barnehjem i utkanten av New New York. Hun ble utsatt for mobbing fra de andre barna fordi, noe som kjennetegner henne best, hun bare hadde et øye. Hun trodde lenge hun var et romvesen som var kommet bort fra foreldrene sine, men i sesong fire av serien kommer det fram at Leela egentlig er datter av to mutanter som lever i kloakken under New York. Hun ble etterlatt ved barnehjemmet fordi foreldrene hennes ikke ville at hun skulle leve et så ydmykende liv som de selv gjorde. Leelas foreldre er med i regelmessige episoder gjennom hele fjerde og femte sesong. 
Leela er veldig atletisk, flink i kampsport, og i god fysisk form. Til tross for sin viljesterk natur, er hun ofte bevisst om sitt særegne utseende. Hun velger på et tidspunkt å gjennomføre en medisinsk operasjon for å få to normalt store øyne, selv om hun senere får reservert denne tilstanden.  Leelas eneste øye hemmer hennes dybde-oppfatning, og blir noen ganger utnyttet for å skape komiske situasjoner i løpet av serien.


== Fakta ==
Leela er trolig den eneste romvesenet av hennes slag på jorden. I en episode møter hun en som var lik henne. Hun blir forelsket i ham, men han er ikke så snill som Leela hadde trodd. Romvesenet viser seg å være et «transmutasjons-romvesen» 
Hun jobbet først som vakt ved et nedfrysningsenter av mennesker. 
Allerede i den første episoden av Futurama møter vi henne. Hun blir kjent med Philip J. Fry, et null som kommer fra 1990-tallet, men fryser seg ned ved et uhell desember 1999, og våkner i år 2999. Leela, som tok imot Fry da han ble opptint, fant ut han har en gjenlevende slektning, professor Hubert J. Farnsworth. Professoren er 159 år gammel og eier et budfirma, «Planet Express» som forsøker å levere brev eller pakker over hele galaksen. Leela blir kaptein på romskipet til firmaet, og blir samtidig kjent med roboten Bender Bending Rodriguez. Leela viser seg å være en dyktig offiser, som ofte må redde sine mindre talentfulle kollegaer fra ulike problemer.
Leela er en ivrig miljø-forkjemper. I en episode blir Leela og mannskapet sendt til Vergon 6, en avisdesliggende planet som snart kollapser på grunn av omfattende gruvedrift. Hennes oppgave er å redde forskjellige dyr på planeten. Men oppdraget lykkes ikke på grunn av et lite dyr som Leela oppdager, men dyret spiser opp alle de andre dyrene. Dette dyret, som Leela gir navnet Nibbler, blir kjæledyret hennes for resten av TV-serien.

Alder: ca. 25 år
Har bare ett øye
Er mutant
Har hatt et forhold til Zapp Brannigan, og Philip J. Fry
Går alltid med de samme klærne.
Dario Šimić

Dario Šimić (født 12. november 1975 i Zagreb) er en tidligere kroatisk fotballspiller som sist spilte for Dinamo Zagreb i 2010. Han har tidligere spilt for AC Milan. Han blir kalt for 'pitbullen', på grunn av hans aggressive og kompromissløse spillestil. Forsvarspilleren Dario Šimić har flest kamper for det kroatiske landslaget, med 100 kamper.


== Eksterne lenker ==
(en) Dario Šimić – FIFA 
(en) Dario Šimić – UEFA 
(fr) Dario Šimić – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Dario Šimić – LÉquipe 
(en) Dario Šimić – Transfermarkt 
(en) Dario Šimić – Transfermarkt (manager) 
(en) Dario Šimić – national-football-teams.com 
(en) Dario Šimić – WorldFootball.net 
(en) Dario Šimić – FootballDatabase.eu 
(en) Dario Šimić – Soccerway 
Offisielt nettsted 
Profil på acmilan.com
Profil på becomeacroatianfan.com
Cristian Brocchi

Christian Brocchi (født 30. januar 1976 i Milano) er en italiensk fotballspiller som spiller på midtbanen for SS Lazio i Serie A.
Brocchi har én landskamp for Italia. Den kom mot Tyrkia i en treningskamp 15. november 2006.
Den 28. august 2008 ble det klart at Brocchi hadde signert en tre års avtale med SS Lazio. Han kostet hovedstads-klubben 2,7 millioner euro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristian Brocchi – FIFA 
(en) Cristian Brocchi – UEFA 
(en) Cristian Brocchi – Transfermarkt 
(en) Cristian Brocchi – Transfermarkt (manager) 
(en) Cristian Brocchi – national-football-teams.com 
(en) Cristian Brocchi – WorldFootball.net 
(en) Cristian Brocchi – FootballDatabase.eu 
(de) Cristian Brocchi – fussballdaten.de 
(en) Cristian Brocchi – Soccerway 
(en) Cristian Brocchi – EU-Football.info
Såkornfond

Et såkornfond er et fond av typen private equity som går inn med mindre investeringsbeløp i svært tidlige faser i et selskap, typisk teknologiselskaper, gjerne før selskapet har omsetning eller det er bevist om teknologien vil fungere. Et såkornfond vil ofte ha et mer langsiktig tidsperspektiv og være villig til å ta en høyere risiko enn et vanlig venturefond. 


== Såkornfond i Norge ==
På grunn av den høye risikoprofilen, har det i  Norge vært vanlig at private investorer i såkornfond har en risikoavlastning i form av et offentlig bidrag i fondet. De største nasjonale såkornfondene i Norge er: Startfondet (lukket), SåkorninVest (Stavanger), ProVenture (Trondheim), Alliance Venture (Oslo), Sarsia Seed (Bergen). En annen aktør som fungerer som en markedsplass for selskap som søker kapital er stiftelsen Seed Forum. 


== Se også ==
Pollenkapital
Hilary Benn

Hilary James Wedgwood Benn (født 26. november 1953) er en britisk politiker som er parlamentsrepresentant for Labour. I parlamentet har han representert valgkretsen Leeds Central siden 1999.
Han var utviklingsminister i perioden 2003–2007 og Storbritannias miljø- og jordbruksminister (Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs) fra 2007 til 2010.
Benn er fjerde generasjons politiker. Hans far, Tony Benn, var en veteran på partiets venstrefløy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hilary Benn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hilary Benn på Discogs 
Hilary Benn på Twitter 
Hilary Benn på Facebook 
(en) Hilary Benn hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Hilary Benn hos The Peerage
Chris Sommerset

Chris Sommerset (født 1870, død ?), er en tegneseriefigur fra bladet Fantomet. Han var sønn av det syttende Fantomet og hans ungdomskjærlighet, piratdronningen Kate Sommerset. 


== Biografi ==
Chris Sommerset ble født utenfor ekteskapet og er omtalt som det syttende Fantomets «uekte sønn». Som niåring blir han sendt på internatskole i London, men trives ikke her. I 1889 har Chris rømt fra skolen og England og er blitt pirat sammen med Singh-piratene. Det syttende Fantomet drar straks etter sin eldste sønn når han får vite dette. Samme år ser Chris det syttende Fantomet bli drept. Chris Sommersets bror, det attende Fantomet avlegger eden og sverger hevn for sin far. Det blir Kate Sommerset som fullfører hevnen. I denne historien blir Chris lenket til rullestol etter tortur.
I London vinteren 1889–1890 er Chris sammen med den noe eldre mørkhudete Anna. Anna mønstret på piratdronningen Kate Sommersets skip Crimson Corsair i sin ungdom, og Chris ble kjent med henne gjennom sin mor. Sammen klarer Anna og Chris og helbrede Chris slik at han igjen kunne gå. I 1890 gifter de seg, og året etter blir det attende Fantomets nevø født. Han får navnet Kit (Christoffer) Sommerset.
I 1891 er det attende Fantomet i London hos Chris og Anna. De blir innblandet i en massemordsak kalt «Tunnelbanemordene».


== Liste over historier med Chris Sommerset ==


== Kilder ==
«Det syttende Fantomet», fra Fantomet.org
Fantomet 13/2007, «Sjefen svarer» s.72–73.
Omar Heide Midtsæter

Omar Heide Midtsæter (født 7. juli 1920 i Bergen, død 18. november 1990) var en norsk jazzmusiker (trommer) og -skribent.
Han spilte på utgivelser med Per Borthens orkester (1968, 1976), og med Ben Webster, på EP-platen Scandinavian Days, vol. 1 fra Moldejazz (Rarities, 1969). Han var første leder av Norsk Jazzforbund (1953), og i hjembyen var han leder for Oslo Jazz Circle en tid.  Han var jazzjournalist i VG, for Det Nye, og mottok Molderosen (1971) blant annet for dette.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Omar Heide Midtsæter på Discogs 
(en) Omar Heide Midtsæter på MusicBrainz
Sykloalkan

Sykloalkaner eller Naftener er en gruppe organiske forbindelser hvor karbonatomene danner en eller flere ringer.  Den generelle formelen er CnH2n når de består av en ring.  Navnet er gitt på samme måte som for alkaner med forstavelsen syklo- foran.  En sykloalkan skiller seg fra aromatene ved at den ikke består av dobbeltbindinger.
Stabiliteten på sykloalkanene avhenger av størrelsen på molekylet.  Syklopropan og syklobutan er ustabile, mens syklopentan og sykloheksan er stabile kjemiske forbindelser.


== Forekomster ==
Flere hormoner og kjemikalier, herunder testosteron, østrogen og kolesterol har sykloalkanstruktur.  Det er også vanlig med sykloalkaner i bensin, diesel og parafin.
Sam Jones III

Samuel L. Jones III (født 29. april, 1983 i Boston i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller. Han spilte rollen som Pete i TV-serien Smallville fra sesong 1 til sesong 3. Han har vært gjest i 7th Heaven. Sam Jones III kommer tilbake til Smallville som gjest i episode «Hero» i sesong 7.


== Trivia ==
Sams far (Sam Jones II) var basketball spiller for The Boston Celtics (1960). En av de største noensinne.


== Filmer ==
TV-Serier

Bones (2007) (Tyler Neville)
7th Heaven (2006) (Alex)
ER (2005–2008) (Chaz Pratt)
E! News Daily (2004) (seg selv)
Smallville: Chloe Chronicles (2004) (Pete Ross)
The Practice (2003) (Troy Ezekiel)
The Nightmare Room (2002) (Russell)
Smallville (2001–2003) (Pete Ross)
CSI: Crime Scene Investigation (2000–2001) (James Moore)
Pacifig Blue (2000) (Ricky Davis)
Judging Amy (1999) (Robert Chetwind)
Pensacola: Wings Of Gold (1999) (Earvin Macig)
Saved By The Bell: The New Class (1999) (Jeff)
NYPD Blue (1999) (Jerome Banks)


== Eksterne lenker ==
(en) Sam Jones III på Internet Movie Database 
(da) Sam Jones III på Scope 
(fr) Sam Jones III på Allociné 
(en) Sam Jones III på AllMovie 
(en) Sam Jones III hos Rotten Tomatoes 
(en) Sam Jones III hos The Movie Database
Annette O’Toole

Annette O'Toole (født Annette Toole 1. april 1952 i Houston i Texas) er en amerikansk skuespiller. Hun har spilt Lana Lang i Superman III og hun spiller Martha Kent i TV-serien Smallville.


== Filmografi ==
My Three Sons (1960)
The Virginian (1962)
Gunsmoke (1955)
The Partridge Family (1970)
48 timer (1982)
Cat People (1982)
Superman III (1983)
IT (1990)
Nash Bridges (1996 - 2001)
Privat Praksis (2007 - 2013)
Halt and Catch Fire (2014 - 2017)
22.11.63 (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annette O'Toole på Internet Movie Database 
(sv) Annette O'Toole i Svensk Filmdatabas 
(da) Annette O'Toole på Filmdatabasen 
(da) Annette O'Toole på Scope 
(fr) Annette O'Toole på Allociné 
(en) Annette O'Toole på AllMovie 
(en) Annette O'Toole hos Rotten Tomatoes 
(en) Annette O'Toole hos The Movie Database 
(en) Annette O'Toole hos Internet Broadway Database
John Schneider

John Richard Schneider III (født 8. april 1960 i Mount Kisco i New York) er en amerikansk skuespiller. Han spilte rollen som Jonathan Kent, faren til Clark Kent, i TV-serien Smallville fra sesong 1 til midten av sesong 5. Rollefiguren døde i episode 12, «Reckoning».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) John Schneider – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Schneider på Internet Movie Database 
(sv) John Schneider i Svensk Filmdatabas 
(da) John Schneider på Filmdatabasen 
(da) John Schneider på Scope 
(fr) John Schneider på Allociné 
(en) John Schneider på AllMovie 
(en) John Schneider på AllMovie 
(en) John Schneider hos Rotten Tomatoes 
(en) John Schneider hos The Movie Database 
(en) John Schneider hos Internet Broadway Database 
(en) John Schneider på Discogs 
(en) John Schneider på MusicBrainz 
(en) John Schneider på Songkick 
(en) John Schneider på Genius — sangtekster 
John Schneider på Twitter
John Glover

John Glover (født 7. august 1944 i Salisbury i Maryland) er en amerikansk skuespiller. Han er kanskje best kjent for en rekke roller som «skurk» i film og tv. Blant annet spiller han Lionel Luthor i tv-serien Smallville.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Glover (actor) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Glover på Internet Movie Database 
(sv) John Glover i Svensk Filmdatabas 
(da) John Glover på Filmdatabasen 
(da) John Glover på Scope 
(fr) John Glover på Allociné 
(en) John Glover på AllMovie 
(en) John Glover hos Rotten Tomatoes 
(en) John Glover hos The Movie Database 
(en) John Glover hos Internet Broadway Database 
(en) John Glover hos Behind The Voice Actors
Molderosen

Molderosen er en årlig utmerkelse som under Moldejazz tildeles en person som har bidratt til å sette Molde på kartet. Vinneren forplikter seg til å sende julekort til turistsjefen hvert år.


== Liste over vinnere ==
1967 – orkesterleder og journalist Thorleif Østereng
1968 – Odd Bang-Hansen
1969 – Gunnar Bull Gundersen (mangeårig konferansier) og jazzjournalist Johs. Bergh
1970 – journalist Randi Hultin
1971 – musiker og Det Nye-journalist Omar Heide Midtsæter
1972 – Jo Vogt og journalist Bibben Gust Fagerstrøm
1973 – produsent Svein Erik Børja og Tore Skille
1974 – Kjersti Fagerheim og journalist/musiker Erling Wicklund
1975 – festivalpionerene Otto Chr. Sættem jr. og Petter Pettersson
1976 – Lars Otto Wollum
1977 – Bjørn Sørum
1978 – Ingrid Furseth og Reidar Wergeland
1979 – journalist Terje Mosnes
1980 – journalist Bjørn Stendahl og Kaare Paulsen
1981 – Knut Ingebrigtsen
1982 – Bent Inge Bye og Knut Borge
1983 – journalist Stein Kagge
1984 – Roger Engvik
1985 – musiker og journalist Per Husby og Jan Horne
1986 – Einar Bergh
1987 – journalist Roald Helgheim
1988 – Gerd Skår
1989 – Trygve Lundemo
1990 – Ragnar Auglænd, journalist Paweł Brodowski og Borghild Maaland
1991 – journalist Egil Rafto
1992 – journalist Nils Bjåland og plateprodusent Vidar Rud
1993 – produsent Per Ravnaas
1994 – Lisbeth Garthe i Oslo Jazzfestival
1995 – festivallege og musiker Ketil Ytre-Arne
1996 – fotograf Stein Fjesme
1997 – Svein Lunde og trommeslager Frode Kildal
1998 – deltaker Miriam Fagerström
1999 – musiker Jens Arne Molvær
2000 – journalist Tor Hammerø
2001 – musiker Jan Inge Melsæther
2002 – journalist Arild Rønsen
2003 – BBC-journalist Fiona Talkington
2004 – festivalens egen Jazzlogen
2005 – festivalarbeider Arne Frostad
2006 – journalist og musiker Carl Petter Opsahl
2007 – skuespiller/konferansier Anitra Terese Eriksen og pressesjef Torbjørn Haugen
2008 – journalist Ove Lervik
2009 – journalist Kjell Herskedal, far til prisvinner Daniel Herskedal
2010 – journalist Ann Iren Ødeby i jazzavisa Fire flate
2011 – journalist Jan Granlie i jazzmagasinet Jazznytt
2012 – musiker Lionel Batiste (post mortem)
2013 – journalist Jan Ditlev Hansen
2014 – journalist Anniken Sunde
2015 – tidligere festivalsjef Jan Ole Otnæs
2016 – journalist Tine Skolmen
2017 – jazzsanger Karin Krog
2018 – jazzmusiker Arild Andersen
2019 – konsertutvikler Berit Mæland, tekniker Øystein Wierli og stabsansvarlig Geir Mostad
2020  – festivalpioner Per Inge «Pingen» Hansen.
2021  – forfatter, journalist og teoretisk fysiker Johan «Hauken» Hauknes
2022  – fotograf, journalist, kommunikasjonsrådgiver og IT-utvikler Hogne Bø Pettersen


== Referanser ==
Johan Sjöberg

Johan Sjöberg (født 14. november 1980) er en svensk fotballspiller som spiller i IF Elfsborg. Han har (pr. 7. juli 2008) spilt 154 seriekamper og skåret 2 mål. Siste halvdel av 2007-sesongen var han utleid til Fredrikstad FK.
Han har flere kamper på aldersbestemte landslag.


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Sjöberg – WorldFootball.net 
(en) Johan Sjöberg – FBref