Alnabru stasjon

Alnabru stasjon består av to stasjonsanlegg, beliggende langs eller på Hovedbanen på Oslos østkant.


== Alnabru stasjon 1902-1971 ==
Den første stasjonen på Alnabru ble opprettet i 1902. Stasjonsbygningen ble levert og satt opp av Strømmen Trævarefabrik. Stasjonen hadde ekspedisjon av passasjerer, men var primært opprettet som en skiftestasjon for godstog som kom fra de to tilstøtende godsbanene fra Grefsen og Loenga, dvs. Alnabanen åpnet i 1901 og Godsbanen Loenga-Alnabru åpnet i 1907. Den opprinnelige skiftestasjonen ble etterhvert utvidet med forskjellige private sidespor og en ordinær godsterminal av moderat størrelse. Godsterminalene for jernbane i Oslo var tidligere lokalisert ved Østbanestasjonen og på Filipstad.
I forbindelse med utbyggingen av ny sentralstasjon i Oslo, ble Alnabru stasjon også ombygget og utvidet kraftig. For å få til dette ble Hovedbanens dobbeltspor lagt opp om flyttet litt vestover slik at godstrafikken på skiftestasjonen ble helt atskilt fra persontogene på hovedlinjen. Håndteringen av persontrafikken på Alnabru ble flyttet til en nyopprettet holdeplass med navnet Alna. Alnabru stasjon som stasjon på Hovedbanen ble formelt nedlagt 14. juni 1971. Alna holdeplass ble opprettet 7 dager tidligere, under navnet "Alnabru", men fikk navnet "Alna" fra februar 1973. Stasjonsbygningen fra 1902 ble revet for å gi plass til den nye skiftestasjonen.


== Alnabru sentralskiftestasjon 1970- ==
«Jernbaneanleggene på Alnabru består av Alnabru sentralskiftestasjon (Alnabru S) og 
Alnabru godsterminal (Alnabru G). Alnabru S er en sorteringsmaskin for godsvogner 
hvor godstog løses opp og settes sammen, mens Alnabru G er sporene hvor godsvognene 
lastes og losses.»Siden den nye skiftestasjonen ble liggende ved siden av Hovedbanen, ble den i stedet regnet som en egen stasjon på godsbanen fra Loenga til Alnabru. Den ble tatt i bruk som ny skiftestasjon fra 2. november 1970, og ble formelt betegnet som stasjon i sikkerhetsmessig forstand fra 7. juni i 1971, styrt fra stillverket i nordenden av eselryggen, under navnet "Alnabru S".
Alnabru S er samlested og startsted for godstogene på Østlandet. I dag er det fleste godstogene såkalte heltog som ikke deles opp. Da den nye skiftestasjonen ble bygget og mange år framover besto de fleste godstogene av godsvogner som skulle til en rekke forskjellige bestemmelsessteder. På skiftestasjonene ble godsvognene sortert slik at de ulike vognene ble satt inn i de riktige togene og i riktig rekkefølge slik at det var lett å sette ut vogner etterhvert som godstogene arbeidet seg framover. På Alnabru ble det derfor anlagt et slippstillverk med en rekke spor for denne sorteringens del. Fordelingen av vogner skjer ved at vognene en for en sendes utover et lite fall, gjerne kalt eselrygg, og så sendt ut på riktig spor nedenfor. Bremser plassert på strategiske steder langs sporet sørger for at vognene ikke får for stor fart og stopper i tide før sporet tar slutt. Denne virksomheten er betydelig redusert i dag i forhold til i 1971.
Skiftestasjonen har imidlertid fortsatt stor betydning som godsstasjon, ikke minst fordi det ved siden av den egentlige skiftestasjonen er bygget ut et stort godsterminalanlegg, Alnabruterminalen, der containere forflyttes mellom jernbanevogner og lastebiler.


== Alnabru holdeplass 1872/73 ==
På noenlunde samme sted som Alnabru stasjon, lå i årene 1872–1873 en holdeplass ved navnet Alna, likelydende som den senere holdeplassen ved området.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 54–55. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Hovedbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 25–90. 
Oslo byarkivs kart over Aker 1938 Blad 3


== Eksterne lenker ==
(no) Alnabru stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hovedbanen
«Alnabru stasjon». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.