jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zibo

Zibo (kinesisk: 淄博; pinyin: Zībó) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong i Kina. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 1 514 000 innbyggere. 
I fjellene sør for byen har elven Yi he sine kilder, og i nord er Den gule flod.


== Kulturminner ==
En del av den store Qi-muren står igjen i verneverdig tilstand her, og er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


=== Staten Qi ===
Det gamle Qi-rikets hovedstad, Linzi, er rett øst for Zibo. Qi-riket var det siste som ble erobret av Qing-dynastiet, og da det var skjedd, i 221 f.Kr., var Kinas samling fullført.  
Restene av den gamle hovedstaden er også vernet kinesisk kulturminne.


=== Houlikulturen ===
Funnstedet for houlikulturen (Houli yizhi) fra tidlig neolittisk tid, som ble utgravd 1989-1990, ble i 2006 også tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Administrative enheter ==
Administrativt består Zibo av fem bydistrikter og tre fylker:

Bydistriktet Zhangdian (张店区), 360 km², 690 000 innbyggere, administrasjonshovedsete;
Bydistriktet Zichuan (淄川区), 999 km², 670 000 innbyggere;
Bydistriktet Boshan (博山区), 682 km², 470 000 innbyggere;
Bydistriktet Linzi (临淄区), 668 km², 590 000 innbyggere;
Bydistriktet Zhoucun (周村区), 263 km², 310 000 innbyggere;
Fylket Huantai (桓台县), 499 km², 480 000 innbyggere;
Fylket Gaoqing (高青县), 830 km², 360 000 innbyggere;
Fylket Yiyuan (沂源县), 1 637 km², 550 000 innbyggere.


== Næringsliv ==
Zibo ligger i et område rikt på naturressurser: Over femti mineraler er blitt oppdaget der. I området utvinnes blant annet bauxitt, kull, jern og leire velegnet for keramikk. Noe nord for Zibo er det store olje- og naturgassreserver. Zibo er en rekke ganger blitt kåret til "en av Kinas 50 økonomisk sterkeste byer". 


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Jiaojibanen, en jernbanestrekning som løper vest-øst i Shandong mellom Jinan og Qingdao, har stoppested i Zibo. 
Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zibo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle

Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle (tysk: selvkontroll av underholdningsprogramvare), eller USK, er en organisasjon som setter aldersgrenser på programvare i Tyskland. USK-aldersgrensene for videospill blir også brukt i den østerrikske delstaten Salzburg, mens PEGI-aldersgrenser benyttes i delstaten Wien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(en) Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zaozhuang

Zaozhuang (kinesisk: 枣庄; pinyin: Zǎozhuāng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 883 000 innbyggere. 
Byen er mange århundrer gammel. 


== Administrative enheter ==
Zaozhuang består av fem bydistrikter og ett byfylke:

Bydistriktet Shizhong (市中区), 375 km², 490 000 innbyggere;
Bydistriktet Xuecheng (薛城区), 507 km², 470 000 innbyggere;
Bydistriktet Yicheng (峄城区), 627 km², 360 000 innbyggere;
Bydistriktet Tai'erzhuang (台儿庄区), 538 km², 290 000 innbyggere;
Bydistriktet Shanting (山亭区), 1 018 km², 470 000 innbyggere;
Byfylket Tengzhou (滕州市), 1 485 km², 1,57 mill. innbyggere.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.
Zaozhuang ligger også på jernbanelinjen JingHu (Beijing-Shanghai)


=== Vei ===
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.


== Eksterne lenker ==
(zh-Hans) Offisielt nettsted 
(en) Zaozhuang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Weifang

Weifang (kinesisk: 潍坊, pinyin: Wéifāng) er en by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (2001) til 8,5 mill. innbyggere. 


== Administrative enheter ==
Weifang består av fire bydistrikter, to fylker og seks byfylker:

Bydistriktet Weicheng (潍城区), 290 km², 370 000 innbyggere, lokalregjeringens sete;
Bydistriktet Hanting (寒亭区), 786 km², 350 000 innbyggere;
Bydistriktet Fangzi (坊子区), 336 km², 240 000 innbyggere;
Bydistriktet Kuiwen (奎文区), 189 km², 460 000 innbyggere;
Fylket Linqu (临朐县), 1 833 km², 860 000 innbyggere;
Fylket Changle (昌乐县), 1 101 km², 600 000 innbyggere;
Byfylket Anqiu (安丘市), 1 929 km², 1,1 mill. innbyggere;
Byfylket Changyi (昌邑市), 1 810 km², 680 000 innbyggere;
Byfylket Gaomi (高密市), 1 603 km², 850 000 innbyggere;
Byfylket Qingzhou (青州市), 1 569 km², 900 000 innbyggere;
Byfylket Zhucheng (诸城市), 2 183 km², 1,06 mill. innbyggere;
Byfylket Shouguang (寿光市), 2 200 km², 1,06 mill. innbyggere.


== Historie ==
Weifang hadde bosetting allerede 5000 år før Kristus. Under Xia- og Shang-dynastiene hadde lokale konger området som len. Under «Vår- og høst-perioden» (770-476 f.Kr.) og «Krigerstatenes periode» (475-221 f.Kr.) var Weifang del av statene Qi og Lu. Qingzhou av Weifang var også en by av stor militærhistorisk betydning. 
Denne lange historien har satt sine spor i Weifang: Ruiner, eldgammel arkitektur, litoglyffer, gamle statuer. 
Etter Qing-dynastiets Qianlong-år har Weifang gjaldt som et nordlig motstykke til Suzhou hva gjelder håndverkerkunst og brukskunst.


== Drager ==

Weifang er kjent for håndlagede og maskinelt produserte drager.  Weifang er også Kinas største produsent av drager. Hvert år arrangeres det her en internasjonal dragefestival.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Jiaojibanen, en jernbanestrekning som løper vest-øst i Shandong mellom Jinan og Qingdao, har stoppested i Weifang. 
Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.


=== Vei ===
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.
Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Weifang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lokalregjeringens hjemmesider
Official website of the Weifang International Kite Festival
Yangjiabu Nianhua
Weifang Medical University students website
Weifang News
Weifang Information
Weifang Binhai
Dongying

Dongying er også et bydistrikt i byprefekturet av samme navn.
Dongying (kinesisk: 东营 ; pinyin: Dōngyíng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 518 000 innbyggere. 
Dongying ligger i Den gule flods elvedelta, som er designert som en særlig sone for økonomisk utvikling. Området omfatter en viktig del av Kinas nest største oljeområde, Shenglifeltet.


== Administrative enheter ==
Administrativt består Dongying av to bydistrikter og tre fylker :

Bydistriktet Dongying (东营区), 1 155 km², ca. 570 000 innbyggere;
Bydistriktet Hekou (河口区), 2 139 km², ca. 200 000 innbyggere;
Fylket Kenli (垦利县), 2 204 km², ca. 210 000 innbyggere;
Fylket Lijin (利津县), 1 287 km², ca. 290 000 innbyggere;
Fylket Guangrao (广饶县), 1 138 km², ca. 480 000 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dongying – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jining (Shandong)

Jining (kinesisk: 济宁 ; pinyin : Jǐníng) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong nordøst i Kina. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 508.000 innbyggere. 
Jining ligger i et kullrikt område og er derfor preget både av gruvedrift og elektrisitetsverker. Jining har også meget annet industri, som tekstilindustri, medisinsk industri, vinproduksjon, naturgjødsel og sementindustri. Huaneng Jining kullkraftverk, Shidongkou-1 kullkraftverk og Shidongkou-2 kullkraftverk ligger her.
I nærheten er Weishansjøen som er Shandongs største innsjø med rik akvakultur. Jining er i dag (2007) den nordligste by som ennå kan nås på Keiserkanalen.
I prefekturet Jining ligger Qufu, fødested til Konfucius, og Zoucheng, som var hjembyen til Mencius.


== Administrative enheter ==
Administrativt består Jining av to bydistrikter, syv fylker og tre byfylker:

Bydistriktet Shizhong (市中区), 39 km², 420 000 innbyggere, administrasjomssentrum;
Bydistriktet Rencheng (任城区), 881 km², 630 000 innbyggere;
Fylket Weishan (微山县), 1 780 km², 690 000 innbyggere;
Fylket Yutai (鱼台县), 654 km², 450 000 innbyggere;
Fylket Jinxiang (金乡县), 885 km², 610 000 innbyggere;
Fylket Jiaxiang (嘉祥县), 973 km², 780 000 innbyggere;
Fylket Wenshang (汶上县), 877 km², 730 000 innbyggere;
Fylket Sishui (泗水县), 1 070 km², 600 000 innbyggere;
Fylket Liangshan (梁山县), 963 km², 720 000 innbyggere;
Byfylket Qufu (曲阜市), 896 km², 640 000 innbyggere;
Byfylket Yanzhou (兖州市), 648 km², 600 000 innbyggere;
Byfylket Zoucheng (邹城市), 1 619 km², 1,12 mill. innbyggere.


== Samferdsel ==
Jining er et av Shandongprovinsens viktigste jernbaneknutepunkter, og har en flyplass med forbindelser de de fleste kinesiske hovedbyene. 


=== Vei ===
Kinas riksvei 105 løper gjennom byprefekturet og selve byen Jining. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.
Kinas riksvei 327 løper gjennom området. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang i  Jiangsu.
Skiensposten

Skiensposten var en lokalavis for Skien og Siljan i Telemark. Den ble etablert i februar 2004 som gratisavis. Den ble abonnementsavis fra 1. januar 2005. Avisas eier, Varden, la avisa ned i juni 2005.
Nationalliberale Partei

Nationalliberale Partei (NLP) var et prøyssisk og tysk nasjonalliberalistisk politisk parti. Det ble grunnlagt i 1867, som følge av en avspaltning fra Deutsche Fortschrittspartei året før. Det konstituerte seg i 1866 i den prøyssiske landdagen (parlamentets underhus).
Viktige punkter på programmet var nasjonal tysk enhet, med militære midler i Bismarcks ånd, en parlamentarisk og konstitusjonell rettsstat og forandring av det tyske rike til en moderne industristat.
Partiet representerte hovedsakelig interessene til det nasjonalt og/eller liberalt innstilte dannelsesborgerskapet, eiendomsborgerskapet og det industrielle storborgerskapet.


== Eksterne lenker ==
Deutsches Historisches Museum
Die Geschichtsseiten am LSG
Deutschvölkische Freiheitspartei

Deutschvölkische Freiheitspartei («det tyskfolkelige frihetspartiet», DVFP) var et høyreradikalt tysk politisk parti, dannet 16. desember 1922 og oppløst 1933. 


== Historie ==
Partiet oppsto som avspaltning av Deutschnationale Volkspartei (DNVP). Deutschvölkische Freiheitspartei var et etnisk basert nasjonalistisk parti. Albrecht von Graefe var leder fra 1922 til 1928, og etter ham overtok Reinhold Wulle til partiet ble oppløst i 1933. I 1923 hadde partiet omkring 50 000 medlemmer. Etter parlamentsvalget i 1924 fikk partiet 6,5 % av stemmene og 32 medlemmer av riksdagen. Blant de valgte parlamentsmedlemmene var  Erich Ludendorff, Wilhelm Frick, Ernst Röhm og Gottfried Feder.   
I den såkalte völkisch-tekningen sto begreper som ættetenking, etnisk renhet og rasehygiene sentralt, og sammenhengen mellom ætt og jord, i betydningen at de naturgitte forutsetningene de ulike folkegruppene har levd under i århundrer har påvirket disse og gitt dem ulike karakteregenskaper. Historien som en evig strid mellom etniske grupper og denne kampen måtte vinnes om ikke egen folkegruppe skulle gå til grunne. De så jøder, frimurere, katolikker og kommunister som krefter som ødela germanerne og bekjempet derfor disse. 
Partiet avviste Weimarrepublikken og krevet øyeblikkelig handling for å knuse kommunismen i Sovjetunionen. Det hadde sin basis i jordeiermiljøer i det protestantiske i Nord- og Øst-Tyskland og innen det prøyssiske offiserskorpset.
Partiets viktigste organ var Das Deutsche Tagblatt, fra 1928 kalt Deutsche Nachrichten.


== Referanser ==


== Se også ==
Völkisch-bevegelsen
Bauksitt

Bauksitt (eller bauxitt) er en naturlig forekommende, heterogen aluminiummalm. Det består vanligvis av en eller flere aluminiumhydroksider pluss ulike mineraler som jernmalm, kvarts, titanoksid og aluminiumsilikat. 
Om lag 85% av all verdensproduksjon av bauksitt foredles til aluminiumoksid (Al2O3), som igjen brukes som råstoff for produksjon av aluminium. 
Bauksitt ble oppdaget for første gang i 1821 av geologen Pierre Berthier. Funnet ble gjort ved byen Les Baux-de-Provence i Sør-Frankrike, og bauksitt (bauxitt – gammel skrivemåte) er oppkalt etter denne byen. 


== Verdensproduksjon ==

I 2007 var Australia verdens største produsent av bauksitt med nesten en tredjedel av verdensproduksjonen. Fulgt av Kina, Brasil, Guinea og India. Selv om etterspørselen etter aluminium er økende finnes det nok uutvunnet bauksitt til å fylle etterspørselen i flere hundre år. I tillegg holder økt resirkulering av aluminium etterspørselen etter bauksitt nede.

Kilde: U.S. Geological Survey, Mineral Commodity Summaries, January 2009


== Referanser ==
Harald Berg

Harald Johan «Dutte» Berg (født 9. november 1941 i Bodø) er en norsk tidligere fotballspiller. Berg var midtbanespiller, og spilte for Bodø/Glimt, Fotballklubben Lyn og ADO Den Haag.
Berg fikk kallenavnet «Dutte» siden han var liten og spe som barn. Han er eldst i fotballfamilien Berg fra Bodø, bror av Knut Berg, og far til Ørjan Berg, Runar Berg og Arild Berg – alle fire med erfaring fra toppserien. I tillegg er han far til musikeren Terje Berg og tidligere Grand-spiller Eli Johanne Berg. 
Bergs ulike kvaliteter hurtighet, teknikk, pasninger og spilleforståelse medførte at han hadde en rekke ulike plasseringer og roller gjennom karrieren. Som 16-åring startet Dutte livet i seniorfotballen som spiss på A-laget til Bodø/Glimt. På landslaget og Lyn ble han brukt som ving eller sentralt på midtbanen, men også der som spiss. Karrieren ble avsluttet hjemme i Bodø for Glimt, da som offensiv sentral midtbanespiller i Bodø/Glimts 70-tallsvariant av 4-3-3[Hva er det?]. 
Harald Berg hadde en avgjørende rolle i å gjøre Bodø/Glimt til en toppklubb på 50-, 60- og 70-tallet, og Lyn på slutten av 60-tallet. Berg bidro sterkt til Lyns seriemesterskap i 1968, samt Lyns cupgull i 1967 og 1968, og Bodø/Glimts cupmesterskap i 1975.
I 1969 var Berg med på å føre Lyn til kvartfinalen i Europa-cupen, men her ble det tap mot F.C. Barcelona 2-3 og 2-2. Det hører med til historien at begge kampene ble spilt i Spania på grunn av den kalde vinteren i Norge.
På begynnelsen av 1970-tallet spilte Dutte for ADO Den Haag i Nederland. En av høydepunktene i Nederland var en tapt cupfinale mot Ajax Amsterdam, hvor Ajax mønstret en lagoppstilling med blant annet legenden Johan Cruijff.
Harald Berg gjorde comeback for moderklubben Bodø/Glimt i 1974. I hjembyen Bodø hadde Berg en offensiv midtbanerolle. Bergs rolle som playmaker og spillefordeler fikk en avgjørende betydning i å gjøre Bodø/Glimt til en norsk toppklubb på 70-tallet. Særlig framspillene til Glimts storscorer Arne Hanssen ble legendariske. Ikke uventet fikk han Nordland fylkes kulturpris i 1978.
Berg spilte sin siste toppseriekamp i 1980, da Bodø/Glimt rykket ned. Imidlertid la ikke Berg skoene på hylla før etter 1981-sesongen, i en alder av 40 år. I 1979 ble Berg kåret til årets spiller i norsk fotball av VG. Dagbladets lesere valgte Berg til tidenes beste norske fotballspiller samme år.
I 2021 mottok Berg-familien Kniksens hederspris.


== Meritter ==
Nord-norsk mester: 1963 og 1964 (Bodø/Glimt)
Seriegull: 1968 (Lyn)
Seriesølv: 1977 (Bodø/Glimt)
Cupmester: 1967, 1968 (Lyn) og 1975 (Bodø/Glimt)
43 landskamper for Norge (12 mål). Imidlertid hadde Berg perioder da han ikke ønsket å spille på landslaget.
Toppscorer for Lyn i Norges øverste divisjon 1965.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Berg – UEFA 
(en) Harald Berg – Transfermarkt 
(en) Harald Berg – national-football-teams.com 
(en) Harald Berg – FootballDatabase.eu 
(en) Harald Berg – EU-Football.info 
(no) Harald Berg – Norges Fotballforbund
Kirkens Nødhjelp

Kirkens Nødhjelp er en norsk frivillig, felleskirkelig humanitær organisasjon. Den ble opprinnelig etablert innenfor Den norske kirke. Organisasjonen jobber med katastrofehjelp, langsiktig utviklingsarbeid og med påvirkning av holdninger og beslutninger. Kirkens Nødhjelp er tilsluttet ACT Alliance og samarbeider gjennom dem med organisasjoner i andre land.


== Virksomhet ==
Organisasjonen arbeider i over 30 land. Tematisk konsentrerer man seg om problemstillingene hiv/aids, vann, kjønnsbasert vold, fred og forsoning, godt styresett og klimaendringer. Organisasjonen får økonomisk støtte fra private, Norad og fra Utenriksdepartementet.
Generalsekretær i Kirkens Nødhjelp fram til april 2019 er Lisa Sivertsen. Dagfinn Høybråten tar over som generalsekretær i april 2019. Styreleder er Kjetil Aano. Kirkens Nødhjelps uavhengige ungdomsbevegelse heter Changemaker. 
Utenriksdepartementet fant i 2013 misbruk av norske bistandsmidler i Kirkens Nødhjelps prosjekter i Burundi, Malawi, Pakistan, Russland og Sudan. Kirkens Nødhjelp måtte tilbakebetale midler til Staten.


== Historie ==
I oktober 1947 vedtok Menighetspleiernes Landsforbund å samle inn penger og forsyninger til folk som led nød i Tyskland. Ikke lenge etter stiftet man organisasjonen Kirkens Nødhjelp.
I 1961 etablerte man arbeid i Abakaliki i Nigeria, hvor behovet var stort etter Biafra-krisen i regionen. Dette var det første langsiktige utviklingsprosjektet i regi av Kirkens Nødhjelp. Tidligere hadde det vært mest katastrofehjelp organisasjonen hadde deltatt i. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kirkens Nødhjelps hjemmesider
Grad (vinkel)

Denne artikkelen beskriver grad som en enhet for vinkelmåling. For andre betydninger, se grad.En grad er en enhet for måling av en vinkel i planet. Grader symboliseres med °. En vinkel på én grad tilsvarer 1⁄360 av en full sirkel. Én full sirkel er 360°.
Tallet 360 ble antagelig valgt fordi det er delelig med 24 forskjellige positive heltall, inkludert alle heltall fra 1 til 10 unntatt 7.  Dette gjorde det enkelt å dele inn sirkelen i mindre vinkler og regne på disse ved hjelp av hoderegning. (For at antallet grader i en sirkel skulle vært delelig med alle heltall fra 1 til 10 måtte det vært 2 520 grader i én sirkel, noe som er et mye mindre bekvemt antall.)
Når grader brukes for å måle vinkler, brukes ofte også minutter, hvor ett minutt representerer 1⁄60 av én grad og symboliseres med ′, og sekunder, hvor ett sekund er 1⁄60 av ett minutt eller 1⁄3600 av én grad og symboliseres med ″. Disse enhetene kommer fra det seksagesimale tallsystemet. For eksempel, 40,20361° presenteres ofte som 40° 12′ 13″ eller 40 grader 12 minutter og 13 sekunder (eller som 40° 12,217′ eller 40 grader 12,217 minutter). Det er vanlig å bruke disse mindre enhetene (minutter og sekunder) når man angir bredde og lengde til et sted på jorden (se også desimalgrader).
Idéen at det skal være 360° i en sirkel er trolig oppstått i oldtiden og er knyttet til tallteori og enkel geometri. I nåtiden foretrekker matematikere å bruke radianer som enhet for vinkelmål, ettersom antall radianer i en vinkel tilsvarer antall radier som er lik buelengden til vinkelen. Fordi det er 2π radier i omkretsen av én sirkel følger det at 360° er lik 2π radianer, så 1° = 2π⁄360 rad = π⁄180 rad ≈ 0,0174533 rad, og 1 rad = 360°⁄2π = 180°⁄π ≈ 57,29578°.
Med oppfinnelsen av SI (metrisk), basert på potenser av ti, ble det definert et nytt vinkelmål for «desimale grader», altså et vinkelmål basert på titallsystemet. Enheten kalles gon (tidligere nygrader). Det er 100 gon i én rett vinkel og dermed 400 gon i én sirkel. Dette vinkelmålet blir brukt innen landmåling, og dessuten innen orienteringssporten. Ved at 1⁄100 breddegon = 1,0001966 km (WGS 84) ≈ 1 km vil nautisk mil kunne bli overflødig.


== Eksterne lenker ==
Flere grad-konverteringer (eng.).
Jorden ifølge WGS 84.
Søre Tverrådalskyrkja

Søre Tverrådalskyrkja er et fjell i Luster kommune i Vestland fylke. Det har en høyde på 2 033 meter over havet. 700 meter mot nordøst ligger den høyere toppen Tverrådalskyrkja (2 089 moh).


== Referanser ==
Cunobelin av britene

Cunobelin  (også kjent som Cymbeline, walisisk Kynvelyn og latin Cunebelinus) (død 42) var en mytisk konge av britene ifølge Geoffrey av Monmouth. Romerske kilder forteller at han var konge av catuvellaunerne, en keltisk stamme på De britiske øyer. Cunobelin styrte mellom Julius Cæsars invasjoner i 55 og 54 f.Kr. og Claudius' invasjon og opprettelsen av provinsen Britannia i 43 e.Kr.
Han var sønn av Tenvantius, og Geoffrey forteller at han var en mektig kriger som hadde vokst opp ved keiser Augustus' hoff. Hans menn skal ha vært utstyrt med romerske våpen. Han var meget vennlig innstilt overfor romerne, og betalte tributt som et tegn på respekt og ikke fordi han ble tvunget til det.
Under Cunobelin og en av hans sønner, krigsherren Caratacus, kom catuvellaunerne i konflikt med flere andre keltiske stammer. De viste i disse krigene at de var militært sterke, og det skal ha vært på grunn av Cunobelin at Caligula i 40 gjorde sin «invasjon» i De britiske øyer til en farse, der soldatene angrep sivet i vannkanten på gallisk side av Den engelske kanal og tok skjell som «krigsbytte».
Cunobelin utviklet seg etterhvert til en motstander av romerne, og ga blant annet økonomisk støtte til druidene på Mona, som var sterkt anti-romerske. Han ga også et fristed til flyktninger fra romerskokkupert Gallia.
Omkring år 40 arrangerte Cunobelin det slik at atrebatenes konge Verica ble avsatt. Han flyktet til Roma, og ba om hjelp fra keiser Claudius. Dette ble for keiseren et påskudd til å invadere, og i 43 kom invasjonen og opprettelsen av provinsen. 
Cunobelin døde året før invasjonen, og hans sønner Caratacus, Togodumnus og Arvirargus var blant de som ledet den første keltiske motstanden mot romerne, blant annet i slaget ved Medway.
Det er uklart hvor lenge han hadde hersket; noen kilder sier ti år, mens andre sider at han hersket fra 10 til 42. Han skal selv ha gitt makten videre til Togodumnus. 
William Shakespeares tragedie Cymbelin handler om hans liv. En gruppe landsbyer i Buckinghamshire, Kimbles, er oppkalt etter ham.
Bombe

En bombe er en eksplosiv anordning, vanligvis i form av en beholder som er fylt med sprengstoff. Hensikten med en bombe er å skape ødeleggelse der den sprenges. Bombeeksplosjonen må utløses av noe, vanligvis en lunte, en klokke, en fjernkontroll eller mot en kontaktflate. Selve ordet bombe kommer fra gresk bombos, et onomatopoetisk (lydlignende) ord med samme betydning som bom! eller bang! på norsk.
I dag benyttes begrepet bombe ofte som en fellesbetegnelse for alle typer sprenglegemer, bortsett fra de brukt i sivile gjøremål, for eksempel til å sprenge fjell. 
En bombe kan utgjøre en del av en bombefelle.
De kraftigste bombene som finnes er hydrogenbomber.


== Se også ==
Detonasjon
Sprengstoff
Dynamitt
Kjernefysiske våpen
Aasen-bombe
Meter over havet

Meter over havet (forkortes moh.) er en betegnelse som tradisjonelt brukes for å angi et punkts høyde over havnivået, dvs. havets gjennomsnittlige vannstand (hoh.) målt i meter. I enkelte andre land er det mer vanlig å angi høyder i fot enn meter.
Kart pleier å angi antall meter over havet for innsjøer og topografisk interessante punkter som toppunkter på åser, fjell og depresjoner. På kart angis normalt meter under havet som et negativt antall meter over havet.
Selv om enheten meter ofte representeres med symbolet «m», så er «moh.» ikke et symbol, men en forkortelse.


== Referanser ==