jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blixprisen

Blixprisen er en litterær pris som utdeles årlig av litteraturselskapet Det Norske Samlaget (den litteraturpolitiske interesseorganisasjonen som utgjør halvdelen av Samlagets organisasjon) til en fremragende nordnorsk forfatter som skriver på nynorsk. Ifølge statuttene kan prisen utdeles for skjønnlitteratur eller faglitteratur, og retter seg særlig mot yngre forfattere eller forfattere som skriver for ungdom. Prisen utdeles etter råd fra en jury med medlemmer fra Norsk kulturråd, Nordnorsk forfatterlag og litteraturselskapet Det Norske Samlaget.
Prisen er et pengebeløp fra Emma og Elias Blix' legat. Legatet er gitt av Marie Blix (1873–1920) og Einar Blix (1880–1941) og sett i verk av Ivar Blix til minne om foreldra deres, Emma og Elias Blix, og «skal ha til oppgave å fremja arbeidet for nynorsk litteratur».  Legatet forvaltes av Det Norske Samlaget. Det var først i 1987 at legatet fikk sine någjeldende vedtekter. Selv om prisen hele tiden har hatt en nordnorsk profil, forekom det i de første årene noen tildelinger til ikke-nordlendinger.


== Prisvinnere ==
1968 – Paal-Helge Haugen og Einar Økland
1977 – Birger Jåstad
1978 – Audun Nilsskog
1979 – Dagmar Blix
1980 – Edvard Ruud
1981 – Arvid Hanssen
1982 – Jack Berntsen
1983 – Hans Kristian Eriksen
1984 – Finn Myrvang
1985 – Tove Karoline Knutsen
1986 – Johan Nymo
1987 – Jahn-Arill Skogholt
1988 – Asbjørn Eidnes
1989 – Sissel Solbjørg Bjugn
1990 – Hanne Aga
1991 – Gunvor Stornes
1992 – Ragnar Olsen
1993 – Hans Sande
1994 – Ola Bremnes
1995 – Eva Jensen
1996 – Helge Stangnes
1997 – Terje Nilsen
1998 – Ikke utdelt
1999 – Kine Hellebust for barneboka «Ho Anne og den forsvunne nøkkelen»
2000 – Ragnfrid Trohaug
2001 – Inge Eberg Johansen for debutromanen «Krig i kalosjar»
2002 – Malvin Skulbru
2003 – Tore Elias Hoel
2004 – Trond Hellemo
2005 – Tove Myhre
2006 – Irene Larsen
2007 – Sigrid Merethe Hanssen
2008 – Tarald Stein
2009 – Are Bredahl Simonsen
2010 – Kjersti Kollbotn for debutromanen «Eg er mamma, eg skal vere god».
2011 – Ingvild Holvik for debutromanen «Lykkefeltet».
2012 – Anne Bjørkli for barneboka «Huskereisa».
2013 – Teresa Grøtan for barnebøkene om Klara
2015 – Sissel Horndal for det barnelitterære forfatterskapet sitt
2022 – Jens Kjartan Styve


== Litteratur ==
Jubileumskalender 1993. Oslo: Samlaget. 1993. s. 43. 
Grepstad, Ottar (1998). Nynorsk faktabok 1998. Oslo: Nynorsk forum. s. 279. ISBN 8291939004. 
Andreassen, Trond (1991). Bok-Norge. Universitetsforl. s. 352. ISBN 8200215814.
Gjørs

Gjørs (Sander lucioperca) er en fisk i abborfamilien. Den ligner på abboren, men er noe slankere og mer langstrakt. Den kan oppnå en lengde på hele 130 cm og en vekt på 18 kg. I Norge sjelden mer enn 12 kg. Gjørs regnes som en ypperlig matfisk og er hvit i kjøttet.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i ferskvann og brakkvann i Nord- og Mellom-Europa fra Elben øst til Uralfjellene. Den finnes også i Transkaukasia, det nordlige Lilleasia, Aralsjøen, Amu-Darja og Syr-Darja. Den er utsatt lenger vest i Europa: Rhinen, Frankrike, England og Spania.


=== I Norge ===
I Norge finnes gjørsen kun i Tista, Glomma opp til Øyeren og sør i Leira, Vansjø, Gjersjøen, Akersvannet, Nærevannet, Isesjøen,  Tunevannet og Borrevannet. I Norge benyttes den i liten grad som matfisk, men den er blitt en populær sportsfisk. Den største gjørs som er tatt på sportsfiskeredskap i Norge, veide 11,5 kg. Rekorden ble satt i Akersvannet 13.6.2011


=== I Sverige ===
Gjørs på svensk er gös. 
Den finnes i bl.a. Vänern, Hjälmaren, Mälaren og Østersjøen.


=== I Danmark ===
Gjørs heter sandart i Danmark. Den finnes i innsjøer over hele landet. 


=== I Finland ===
Gjørs heter kuha på finsk. Den finnes i Østersjøen og tilgrensende elvefar. Gjørs finnes i innsjøer så langt nord som til Kemijärvi og Tengeliö i Lappland. Kuha er en populær matfisk i Finland, og er et yndet bytte for sportsfiskere. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gjørs – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) gjørs i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gjørs hos Artsdatabanken 
(sv) gjørs hos Dyntaxa 
(en) gjørs hos Fauna Europaea 
(en) gjørs hos FishBase 
(en) gjørs hos ITIS 
(en) gjørs hos NCBI 
(en) Kategori:Sander lucioperca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sander lucioperca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sander lucioperca – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Sander lucioperca (Linnaeus, 1758) Pike-perch - FishBase
Norsk institutt for naturforskning, Artsdatabanken
Melsom-prisen

Melsom-prisen er en norsk litteraturpris til fremme av nynorsk litteratur.
Skipsreder Ferd. Melsoms legat ble stiftet i 1922. Formålet er «fremme av det norske sprog (landsmålet)». Det blir delt ut en pris hvert år til en forfatter eller oversetter som året før har utgitt en verdifull bok som «efter sitt innhold kan egne sig til folkelæsning og masseutbredelse». Legatet blir styrt av Det Norske Samlaget, og prisen blir delt under Litteratursymposiet i Odda i oktober.


== Prisvinnere ==

2014 – Siri Helle og Anna Kleiva
2013 – Linda Eide for Oppdrag Mottro. Jakta på gamle dagar
2012 – Gunstein Bakke for romanen Maud og Aud
2011 – Lars Amund Vaage for romanen Skuggen og dronninga
2010 – Maria Parr for barneboka Tonje Glimmerdal
2009 – Stephen J. Walton for Skaff deg eit liv! Om biografi
2008 – Frode Grytten
2007 – Arvid Torgeir Lie
2006 – Edvard Hoem
2005 – Knut Olav Åmås
2004 – Erling Indreeide
2003 – Sigrun Slapgard
2002 – Brit Bildøen
2001 – Jon Fosse
2000 – Ingar Sletten Kolloen og Jan Inge Sørbø
1999 – Johannes Gjerdåker
1998 – Marie Takvam
1997 – Eldrid Lunden
1996 – Jon Fosse
1995 – Jon Hellesnes
1994 – Bjørn Sortland og Lars Elling
1993 – Sissel Solbjørg Bjugn
1992 – Einar Økland
1991 – Hermann Starheimsæter
1990 – Ragnar Hovland
1989 – Arnljot Eggen
1988 – Edvard Hoem
1987 – Ingvar Moe
1986 – Audun Sjøstrand
1985 – Jan Rabben
1984 – Rune Belsvik
1983 – Sigmund Skard
1982 – Lillian Clausen Mangerøy
1981 – Kjartan Fløgstad
1980 – Fredrik Heitkøtter
1979 – Egil Lejon og Shanaz Saleem Baig
1978 – Pål Sundvor
1977 – Arvid Hanssen
1976 – Alf A. Sæter
1975 – Halldis Moren Vesaas
1974 – Jon Leirfall
1973 – Olav H. Hauge
1972 – Johannes Heggland
1971 – Arnljot Eggen
1970 – Arne Falk
1969 – Olav Rytter
1968 – Knut Hauge
1967 – Tore Ørjasæter
1966 – Ragnar Ulstein
1965 – Arthur Klæbo
1964 – Aslaug Høydal
1963 – Hartvig Kiran
1962 – Bjørn Rongen
1961 – Olav Midttun
1960 – Anders Hovden
1959 – Harald Hammer (pseudonym for Helge Holager)
1958 – Kyrre Benum og Arnold Dalen
1957 – Olav Berkaak
1956 – Åsta Holth
1955 – Sjur Bygd
1954 – Ivar Kleiva
1953 – Jørgen Vikør
1952 – Tor Jonsson
1951 – Bjarne Slapgard
1950 – Haakon Lie
1949 – Alfred Hauge
1948 – Johan Hovstad
1947 – Gro Holm
1946 – Eirik Vandvik og Tarjei Vesaas
1942 – Inge Krokann og  Ragnvald Vaage
1940 – Martinus Høgåsen
1939 – Andreas Haavoll
1938 – Lars Berg og Olav Gullvåg
1937 – Knut Gjengedal og Ola Setrom
1936 – Halldis Moren Vesaas og Åse Gruda Skard
1935 – Aslaug Vaa og Halvor Floden
1927 – Anders Hovden og Hans Reynolds
1926 – Lars Eskeland og Sven Moren
1925 – Adolf Førsund (oversettelse) og  Hallvard Sandnes
1924 – Johs. Horvei (oversettelse) og R.R. Hausback (pseudonym for Reinert Reinertsen)


== Referanser ==
46664

46664 var fengselssnummeret til Nelson Mandela mens han satt fengslet i Robben Island, Cape Town, Sør-Afrika. 
I dag brukes nummeret 46664 av Nelson Mandela Foundation i forbindelse med kampanjen deres for å øke den globale bevisstheten om aids- og hiv-problematikken. 


== Eksterne lenker ==
www.46664.com Arkivert 2. desember 2013 hos Wayback Machine.
Paul Rodgers

For fotballspilleren, se Paul Rodgers (fotballspiller)Paul Rodgers (født 17. desember 1949) er en engelsk musiker kjent fra band som Free og Bad Company. Paul Rodgers turnerte i perioden 2004-2009 sammen med bandet Queen, som stand-in for avdøde Freddie Mercury, i deres "Queen +" inkarnasjon og fremførte mange av gruppens sanger, pluss noen av sine egne, kjent fra tiden med Free og Bad Company. 1984-86 samarbeidet han med blant andre Jimmy Page i The Firm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paul Rodgers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paul Rodgers på Internet Movie Database 
(en) Paul Rodgers hos The Movie Database 
(en) Paul Rodgers hos Internet Broadway Database 
(en) Paul Rodgers på Apple Music 
(en) Paul Rodgers på Discogs 
(en) Paul Rodgers på MusicBrainz 
(en) Paul Rodgers på Spotify 
(en) Paul Rodgers på Songkick 
(en) Paul Rodgers på AllMusic 
Paul Rodgers på Twitter 
Paul Rodgers på Facebook 
Paul Rodgers på Instagram 
Paul Rodgers på YouTube
Hork

Hork (Gymnocephalus cernuus) er en fiskeart i abborfamilien. Den skilles lett fra abbor og gjørs på den sammenhengende ryggfinnen og de 8–9 slimgropene på hodet. Slimgropene gjør at den på folkemunne noen ganger går under betegnelsen snørrgjørs. Den er en utmerket matfisk, men blir sjeldent opp mot 100 gram.Arten har en vid utbredelse i Nord- og Mellom-Europa og Sibir. Den finnes fra England og Frankrike, og helt øst til Lena og Kolyma. I Norge finnes den på Østlandet nord til Mjøsa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hork – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hork i Encyclopedia of Life 
(en) hork i Global Biodiversity Information Facility 
(en) hork hos Fauna Europaea 
(en) hork hos FishBase 
(en) hork hos NCBI 
(en) Kategori:Gymnocephalus cernuus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gymnocephalus cernuus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnocephalus cernua – detaljert informasjon på Wikispecies
Bohaibukten

Bohaibukten (渤海湾, pinyin: Bóhǎi Wān) er en av de tre buktene som sammen former det meste av Bohaihavet utenfor kysten av det nordlige Kina. Dette havet er den aller innerste delen av Gulehavet nord for Østkinahavet. 
Bohaibukten ligger inntil provinsen Hebei og byprovinsen Tianjin.
De to andre buktene i Bohaihavet er Laizhoubukten i sør og Liaodongbukten i nord.
Nordlands Trompet

Nordlands Trompet er et topografisk dikt skrevet av den norske dikterpresten Petter Dass (1647–1707).
I diktet skildrer Petter Dass landskapet og naturen i landsdelen og de nordlige meteorologiske forhold som midnattssol. Han peker på fugleliv, dyr og handelsvirksomheter, og alt annet som finnes i landsdelen, for eksempel fangst av lundefugler med bruk av lundehund. Han beskriver også Saltstraumen.


== Nyere utgaver og tolkninger ==
Diktet ble modernisert og gjendiktet i 1962 av Hans Kristiansen, illustrert med tresnitt av Hans Gerhard Sørensen. Boken ble prisbelønnet som et utsøkt stykke bokkunst på bokmessen i Frankfurt.I mars 2006 disputerte litteraturforsker Hanne Lauvstad på avhandlingen Helicons Bierge og Helgelands schiær. Avhandlingen tar for seg Nordlands Trompet, og Lauvstad er den første i Norge som har tatt doktorgrad omkring Petter Dass’ diktning og ståsted i norsk litteraturhistorie. Hennes tolkning bryter med tidligere tolkninger, og et sentralt poeng hos Lauvstad er at ettertidens kanonisering av verket som heimstadsdiktning har løsrevet det fra sin historiske sammenheng på slutten av 1600-tallet.


== Se også ==
Opplysningstidens topografiske litteratur i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utgaven fra 1892 (PDF) | 1994 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket
NGL (petroleum)

NGL (engelsk: Natural Gas Liquids) er en type flytende petroleum sammensatt av butan, etan, isobutan, propan og LPG.
LPG (Liquified Petroleum Gas) betegner da gassene propan og butan, eller blandinger av disse to, når de er i flytende form på grunn av nedkjøling og/eller høyt trykk.


== Egenskaper og bruksområder ==
NGL inngår som råstoff i ulike prosesser innen raffinering og petrokjemisk industri for produksjon av olefiner, som ofte ender opp som ulike plastprodukter. NGL kan transporteres sammen med råolje i rør etter konvensjonelle metoder. Transporteres også isolert i tankskip.


== Annet ==
NGL betegner en av fire petroleumstyper i norsk forvaltningsverk for petroleumsvirksomhet. De tre andre er :

Råolje
Naturgass
Kondensat


== Se også ==
Oljefelt
Naturgassfelt


== Eksterne lenker ==
http://www.ngl.com, energiselskapet BP om NGL
Naturgasskondensat

Naturgasskondensat er petroleumsfraksjoner som er i gassform i reservoaret, men som kondenserer til væske når temperaturen blir redusert til under duggpunktet til rågassen. Den kalles ofte lettolje eller kondensat. Kondensat kan ha en slik sammensetting:

C2H6 som Etan – 0-5% av vekten
C3H8 som Propan – 0-15% av vekten
C4H10 som Butan – 0-45% av vekten
C5H12 som Pentan – 5-70% av vekten
C6H14 som n-Heksan og Sykloheksan – 25-95% av vekten
C7H16 som Heptan – 25-95% av vekten
C8H18 som Oktan – 25-95% av vektenKondensat betegner en av fire petroleumtyper i norsk forvaltningsverk for petroleumsvirksomhet. De tre andre er: 

Råolje
Naturgass
NGL


== Se også ==
Hydrokarbon
Oljefelt
Naturgassfelt
Naturgass

Naturgass eller tørrgass er petroleum i gassform primært bestående av metan, men med varierende mengder hydrogensulfid og ikke brennbare gasser som karbondioksid, nitrogen og vanndamp.
Energien i gassen kan utnyttes direkte i husholdningen til oppvarming og matlaging, til industriformål, til drivstoff for transport og til å lage elektrisitet i gasskraftverk.


== Naturgass i Norge ==
Norge er en relativt stor eksportør av naturgass og produserte i 2005 85 milliarder Sm3.
 (94,6 Sm³ rikgass) Dette gjør Norge til verdens sjuende største produsent av naturgass, men Norges produksjon utgjør kun rundt 3 prosent av verdens totale produksjon. Av gassen Norge produseres brukes om lag 745 millioner Sm³ til innenlands formål.
, eller ca. én prosent. Den totale norske bruken av gass inkluderer også injeksjon (for å skape trykk på feltet), samt fakling og energiforsyning på feltene, tilsammen rundt 45 mrd Sm³.
Gassen transporteres via rørledning til St. Fergus i Skottland, Easington i England, Dunkerque i Frankrike, Zeebrugge i Belgia og Emden og Dornum i Tyskland. I tillegg leveres tørrgass i rør til Snurrevarden på Karmøy, Naturkraft og Rogass på Kårstø, Kollsnes Næringspark på Kollsnes og til oljefeltet Grane i nordsjøen. 


=== Gassfelt ===
Troll
Gullfaks
Sleipner
Ormen Lange
Frigg
Snøhvit


=== Naturgass i miljøsammenheng ===
Naturgass har miljøfordeler i forhold til andre fossile brennstoff. Ved forbrenning av naturgass dannes hovedsakelig bare CO2, mens diesel og bensin slipper ut NOx, SO2 og andre stoffer som forårsaker sur nedbør. Kjøretøy drevet av gass, slik som busser og skip, blir framstilt som miljøvennlige, selv om CO2 er en drivhusgass. I Norge er Bergen den byen som har flest gassbusser i Norge, og er nest størst på gassbusser i Skandinavia, etter Skåneområdet i Sverige. Bussene har den fordelen at de slipper ut mindre NOx i nærmiljøet. 
NOx kan forårsake luftveisproblemer, og har skadelig effekt på jordsmonn og bygninger dersom nivået stiger over toleransegrensen. I Norge har det også blitt bygget en bilferge som går på gass, Glutra. Denne fergen ble bygget som et forskningsprosjekt, og stod ferdig i 2000. Flere gassferger er under bygging. Motivasjonen for bruk av naturgass i kjøretøy utenfor ellers belastede områder er å redusere Norges nasjonale utslipp av NOx, for å møte kravene i Gøteborgprotokollen, hvor Norge har forpliktet seg til å redusere disse utslippene med 30 prosent innen 2010.


=== Andre petroleumsprodukter ===
Naturgass betegner en av fire petroleumtyper i norsk forvaltningsverk for petroleumsvirksomhet. De tre andre er:

Råolje
Kondensat
NGL


=== Se også ===
Oljefelt
Naturgassfelt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Brennende is er  Norges ukjente formue – ABC Startsiden, 29. november 2011.
Oljeekvivalent

Oljeekvivalent (o.e.)  er en standardiseringeenhet for brennverdi av et kvantum petroleum av en gitt petroleumstype.
1 o.e. er den energimengde som frigjøres når 1 Sm³ råolje forbrennes.
​Olje- og gassreserver kan oppgis i standard kubikkmeter oljeekvivalenter (Sm³ o.e.)
1 Sm³ o.e. = 1  olje
1 Sm³ o.e. = 1  kondensat
1 Sm³ o.e. = 1000  naturgass
1,9 Sm³ o.e. = 1 tonn NGLOljeekvivalent brukes av norsk forvaltningsverk for petroleumsvirksomhet for å angi et samlet energiinnhold av alle typer petroleum i en petroleumsforekomst eller i et oljefelt ved å summere ekvivalente mengder av olje, gass, NGL og kondensat.
Som energienhet brukes ofte "tonn oljeekvivalent", forkortet "toe". Denne energienheten er ikke eksakt definert, men varierer mellom 41,87 GJ og 42,622 GJ


== Referanser ==


== Se også ==
Oljefelt
Naturgassfelt
Petroleumsvirksomhet i Norge
Naturgassfelt

Naturgassfelt eller bare gassfelt er et naturlig dannet reservoar av rikgass som er oppstått ved at organisk materiale er isolert over lang tid slik at det har foregått en anaerob nedbryting. Rikgass er et begrep som benyttes for ubehandlet naturgass og er en type petroleum. 
I forvaltningsøyemed har vi med å gjøre et gassfelt først når en petroleumsforekomst med hovedsakelig naturgass er erklært drivverdig, det vil si at rettighetshaverne har besluttet å bygge ut feltet og myndighetene har godkjent en plan for utbygging og drift.


== Liste over norske gassfelt ==
Friggfeltet
Odinfeltet
Ormen Lange-feltet
Sleipnerfeltet
Tornerosefeltet
Trollfeltet


== Se også ==
Oljefelt
Brahmaputra

Brahmaputra er en av Asias største elver. På sanskrit betyr navnet «Brahmas sønn». Elven har sine kilder i Himalaya i det vestlige Tibet i Kina. Brahmaputra har en lengde på rundt 2 900 km og renner fra det vestlige Tibet og ned mot havet, til den tømmer seg i Bengalbukten i Bangladesh.Brahmaputra kalles Tsangpo i Tibet og Siang eller Dihang i den indiske delstaten Arunachal Pradesh. Den fortsetter som Jamuna i Bangladesh. I gammel sanskrit kalles den Lauhitya. Befolkningen i Brahmaputradalen kaller elven Luit.  
Elven møter Ganges og Meghna, og sammen med de elvene danner den så verdens største elvedelta, som for det meste ligger i Bangladesh. I India har de fleste elver feminint navn, men Brahmaputra er maskulin (putra betyr «sønn» på flere indiske språk).
Noe sør for der Jamuna begynner (og den opphører å hete Brahmaputra), løper det en bielv østerut fra den og tar en annen rute ned mot havet. Denne bielven heter Brahmaputra – et vitnemål om hvordan elveløpene har endret seg i dette flate landskapet gjennom århundrene. «Bangladesh-Brahmaputra» renner ned gjennom byen Mymensingh og videre mot hovedstaden Dhaka men ikke gjennom byen, deler seg, og forener seg med elven Meghna, innen den forener seg med Padma.  
Elven har forårsaket en rekke katastrofale oversvømmelser. Den er også kjent for sine motstrøms tidevannsbølger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brahmaputra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jamuna

Jamuna যমুনা eller Yamunā er navnet som hovedløpet til elven Brahmaputra går over når den renner fra India og inn i Bangladesh. 
Den forener seg med Ganges, og fra der de to elvene møtes og nesten til de munner ut i havet kalles det herfra svært brede elveløpet for Padma. Det aller siste stykket kalles Nedre Meghna, ettersom den noe overraskende betraktes som nedre del av den store – men likevel vesentlig mindre sideelven Meghna – som tilkommer hovedløpet nesten nederst.
Noe sør for der Jamuna begynner (og den opphører å hete Brahmaputra), løper det en bielv østerut fra den og tar en annen rute ned mot havet. Denne bielven heter Brahmaputra – et vitnemål om hvordan elveløpene har endret seg i dette flate landskapet gjennom århundrene. «Bangladesh-Brahmaputra» renner ned gjennom byen Mymensingh og videre mot hovedstaden Dhaka men ikke gjennom byen, deler seg, og forener seg med elven Meghna, innen den forener seg med Padma.
Yarlung Tsangpo

Yarlung Tsangpo, Sangpo eller Tsangpo (tibetansk: ཡར་ཀླུངས་གཙང་པོ་, wylie: yar kLungs gTsang po; kinesisk: 雅鲁藏布江, pinyin: Yǎlǔ Zàngbù Jiāng)  er en elv som har sitt utspring sør i Tibetdalen, i Tibet i Kina. 
Den passerer så delstaten Arunachal Pradesh i India, der den er kjent som Dihang.
Nedstrøms Arunachal Pradesh blir floden bredere og kalles fra dette punkt Brahmaputra, som etterhvert munner ut i Bengalbukten. Ettersom floden passerer flere landegrenser, har den flere navn, på forskjellige språk.Siden 2009 bygger Kina ut Zangmu-demningen på elva – et prosjekt som har skapt strid med nabolandet India.


== Referanser ==
Giro d’Italia

Giro d’Italia (norsk: Italia rundt) er et tre-ukers etapperitt på sykkel. Det arrangeres i mai og utgjør sammen med Tour de France og Vuelta a España Grand Tours. Sammen med Tour de France og VM utgjør Giro d’Italia Triple Crown of Cycling.
Rittet regnes for å være den tøffeste av de tre Grand Tour fordi stigningene i Giroen vanligvis er brattere og lengre enn stigningene i Tour de France og Vuelta a España. Berømte harde stigninger som ofte er med på Giro d’Italia er Passo di Gavia, Passo del Mortirolo og Passo dello Stelvio (2 758 moh.). Det høyeste punktet på Giro d’Italia kalles Cima Coppi etter den italienske syklisten Fausto Coppi som vant Giroen fem ganger.


== Historie ==
Den første utgaven av Giro d’Italia startet 13. mai 1909 med åtte etapper fordelt på 2448 km. Luigi Ganna vant rittet. Giroen var inspirert av Tour de France, og på samme måte som det franske rittet var tenkt å promotere L'Auto, hadde Emilio Camillo Costamagna, redaktøren i La Gazzetta dello Sport  håp om å bedre opplaget. 


== Trøyene i Giro d’Italia ==
Mens sammenlagtlederen av Tour de France kjører med en gul trøye, har lederen i Giro d’Italia siden 1931 kjørt i Maglia rosa (rosa trøye), etter sponsorens rosa avis. Fra 1989 til 2006 var det også med en blå trøye, Maglia azzurra. Den ble båret av lederen i intergiro-konkurransen som var basert på passeringstider på gitte spurtpriser underveis på etappene. I 2012 kom den blå trøya med igjen, da den grønne klatretrøya ble blå.
 Maglia rosa – sammenlagt 
 Maglia ciclamino – poengkonkurransen  
 Maglia azzurra – klatretrøye 
 Maglia bianca – ungdomskonkurransen (fra 2007)


== Etappeseire ==
Ingen har vunnet flere etapper i Giro d’Italia enn Mario Cipollini. Han tok 42 etappeseire i perioden 1989–2003. Alessandro Petacchi har rekorden med flest etappeseire i en og samme utgave; i 2004 vant han ni av etappene.
Fem nordmenn har vunnet etapper i Giro d’Italia: Knut Knudsen (seks etapper), Dag Erik Pedersen (tre etapper), Kurt Asle Arvesen (to etapper), Thor Hushovd (en etappe) og Edvald Boasson Hagen (en etappe + lagtempo).


=== Flest etappeseire ===


== Sammenlagtvinnere ==
Alfredo Binda, Fausto Coppi og Eddy Merckx har vunnet rittet sammenlagt fem ganger hver. Italieneren Felice Gimondi har rekorden i antall pallplasseringer: ni totalt, tre seire, to andreplasser og fire tredjeplasser.

Beste norske sammenlagtplassering er 9.-plass til Tobias Foss i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Giro d'Italia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bei Jiang

Bei Jiang (北江 , pinyin: Běi  Jiāng; «Nordelven») er den nordligere av de tre hovedkildeelvene til Perlefloden (Zhu Jiang) i det sørlige Kina. De andre to hovedbielvene er Xi Jiang og Dong Jiang.
Beijiang er 63,34 km lang (med kildeelven Zhen Jiang: 468 km) og har sitt utspring i de nordlige deler av Guangdong-provinsen, ved Shaoguan. Den dannes ved byen Shaoguan i elvemøtet mellom elvene Wu Jiang, som renner 260 km fra nordvest, og Zhen Jiang (浈江, Zhen Jiang), som renner 405 km fra nordøst. Derfra flyter Bei Jiang sørover, til den opphører ved bydistriktet Sanshui (ca. 50 km vest for Guangzhou) der hvor dens nedre armer forener seg med grener av Xi Jiang og Perlefloden. 
Det er mange vannkraftverk i elva, deriblant Lechangxia-demningen.


== Eksterne lenker ==
(en) Bei River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons