jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Obtained Enslavement

Obtained Enslavement var et norsk symfonisk black metal-band som ble stiftet av ungdommer på Stord i 1989. Bandet startet med medlemmene Pest, Døden og Torquemada. I 1992 kom medlemmet Heks, og de fire ga ut bandets andre demo «Out of the Crypts». Like før deres tredje studioalbum «Soulblight» ble bassisten Tortur byttet ut med Torgrim Øyre fra Malignant Eternal og Morrigan fra Aeturnus med keyboard.


== Komposisjon ==
Utgivelsene "Witchcraft" og "Soulblight" kan karakteriseres som en slags symfonisk black metal der det brutale kombineres med det melodiske. Spesielt på "Soulblight" er det tydelig at enkelte komposisjoner må ha vært inspirert av Harald Sæverud og andre klassiske komponister. Med den siste utgivelsen "The shepherd and the hounds of Hell" gikk bandet tilbake til en røffere stil der keyboards og andre effekter var strippet vekk og blastbeats byttet ut med thrashete riff.


== Bandmedlemmer ==


=== Siste sammensetning ===
Thomas Kronenes – vokal og bass (1989–2000)
Ove «Døden» Sæbø – gitar (1989–2000)
Heine «Heks» Salbu – gitar og keyboard (1992–2000)
Ørjan «Torquemada» Risan – trommer (1989–2000)


=== Tidligere bandmedlemmer ===
Tortur – bass (1995-1998)
Nicola «Morrigan» Trier – keyboard (1997–1999)
Torgrim Øyre (T. Reaper) – Bassgitar|bass (1998–1999)


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Centuries of Sorrow – (1994)
Witchcraft – (1997)
Soulblight – (1998)
The Shepherd and the Hounds of Hell – (2000)


=== Demoer ===
Obtained Enslavement (1992)
Out of the Crypts (1993)


== Eksterne lenker ==
(en) Obtained Enslavement på Discogs 
(en) Obtained Enslavement på MusicBrainz 
(en) Obtained Enslavement på Encyclopaedia Metallum 
(en) Obtained Enslavement på Spotify
Tannpirker

Tannpirkere er som et lite stykke tre eller plast, som brukes for å fjerne matrester fra tennene etter et måltid. Tannpirkere har vanligvis en spiss ende, noen ganger to, som brukes for å komme til mellom tennene.
Teologi

Teologi var fram til 1700-tallet stort sett beskrevet som læren om Gud. Selve begrepet er dannet av gresk theos gud og logos ord, lære.
De som bedriver teologi kalles teologer. Fra Friedrich Schleiermacher og Immanuel Kants tid gikk fagområdet innenfor den protestantiske tradisjon mer til å bli forstått som en beskrivelse av kristendommens syn på Gud og ikke minst kristendommens forståelse av seg selv som religion. Man forsto dermed faget teologi mer i fenomenologisk forstand. I en vestlig kontekst er teologi en akademisk fagdisiplin som bedrives ved teologiske fakulteter og seminarer over hele verden. Denne bruken av ordet forstår teologi som et rasjonelt, systematisk og vitenskapelig studium av en bestemt religion. Én oppfatning av teologiens oppgave er at den også omfatter den aktuelle religionens påvirkning på mennesker og samfunn, mens andre mener at dette er tema for andre studier, for eksempel religionsvitenskap eller sosiologi.
Teologi kan også brukes som betegnelse på de trosutsagn eller læreinnhold som uttrykker den aktuelle religionen i et innenfraperspektiv, eller som er ment å skulle uttrykke den.
Her er noen eksempler på religionsvitenskapelige begrep og tema som er relevante for teologien som fag:


== Begreper som vedrører religionsstudier ==
animisme
ateisme
agnostisisme
eskatologi
kult
monoteisme
panteisme
polyteisme
synkretisme
teodicéproblemet
engler
ignostisisme


== Kristen teologi ==
De fleste forbinder nok teologi med den akademiske disiplin som vokset frem ved universitetenes fremvekst, og som har røtter i den jødisk-kristne tradisjon og det greske akademia.
Det er vanlig å organisere teologien i kristendommen etter de tre oldkirkelige trosbekjennelser (symboler), og da i en treleddet struktur: Gud Fader – Jesus Kristus – Den hellige ånd


=== 1. trosartikkel ===
Trinitet/Treenighet
Guds vesen
Skapelse/Creatio ex nihilo
Hamartiologi/Synd
Creatio Continua/Providentia


=== 2. trosartikkel ===
Jesus Kristus/Kristologi
Guds rike
Soning
Forsoning


=== 3. trosartikkel ===
Den hellige ånd
Ekklesiologi
Økumenikk
Sakrament/Dåp/Nattverd
Liturgi
Eskatologi


=== Teologisk metode/retninger ===
Fremgangsteologi
Frigjøringsteologi
Patristikk
Prosessteologi
Skriftprinsippet/Sola Scriptura
Åpenbaring
Konservativ


== Jødisk teologi ==
Gud
Guds folk
Tora
Sjema
Misjna
Talmud
Tosefta
Misjné Tora
Sjulhan arukh
Kabbala


== Islamsk teologi ==
dhikr
hajj
halal
sharia
sunna


== Bahai-teologi ==
Kitáb-i-Iqán
Kitáb-i-Aqdas
Bayánen
progressiv åpenbarelse


== Se også ==
Religionsvitenskap


== Eksterne lenker ==
Det teologiske fakultet Universitetet i Oslo
Det teologiske Menighetsfakultet
Misjonshøgskolen i Stavanger
Kvikksølvminne

Kvikksølvminnet eller kvikksølvrør var et tidlig lagringsmedium, brukt i de tidligste digitale datamaskinene. Kvikksølvminnet ble oppfunnet i 1946-49 av John Presper Eckert og John William Mauchly for EDVAC, som var ferdig 1949, etterfølgeren til ENIAC. Minnet var mer pålitelig enn sine samtidige williamsminnet og trommelminnet, spesielt førstnevnte var kjent for sin upålitelighet. Til gjengjeld var det en god del dyrere og omstendelig i bruk.


== Virkemåte ==
Kvikksølvminnet baserte seg på bruk av to-tallsystemet. Informasjon (lagret som enten 0 eller 1) ble lagret ved hjelp av lydimpulser som ble sendt gjennom et glassrør fylt med kvikksølv.  Minneenhetene var både store og tunge. De krevde også konstant strømtilførsel for å bevare informasjonen, som også dagens RAM.
Minnet var veldig populært på begynnelsen av 60-tallet, men var dyrt både i innkjøp og bruk, da det krevde jevn temperatur (eller stadig endring av klokkesyklusen) for å gi pålitelige data. Kvikksølv er dessuten en miljøgift, noe som heller ikke er spesielt heldig.
Senere versjoner brukte metalltråd istedenfor de nevnte rørene.


== Eksterne lenker ==
(en) Nærmere om virkemåten
(en) Om ulike tidlige minnetyper
(en) Om EDVAC, utdrag fra «Who invented the Computer?» (A. C. Burks)
Kjersti Grini

Kjersti Elizabeth Grini (født 7. september 1971 i Oslo) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun spilte over 200 landskamper med over 1000 scorede mål og er en av Norges mest markante spillere gjennom tidene. Hun la opp i 2003. Hun var med på Norges kvinnehåndball-landslag som første gang ble europamestere i Nederland i 1998 og verdensmestere i 1999, og som tok bronse under Sommer-OL 2000 i Sydney. Hun er også håndballekspert på TV 2.
Grini er oppvokst på Gran og Jaren på Hadeland.


== Tidligere klubber ==
  Ikast
  Tertnes
  Bækkelaget
  Toten
  Bækkelaget
  Lunner
  Jaren


== Meritter ==
Landslagsdebut: 11. november 1987 mot Jugoslavia
Landskamper: 201
Landslagsmål: 1003
Flest landslagsmål for Norge gjennom historien.
2002: DM-sølv, EHF-cup-gull, årets venstre bakspiller (dansk liga)
2001: VM-sølv, pokalmester
2000: OL-bronse (toppskårer/All Star Team), EHF-cup-sølv
1999: VM-gull, NM-sølv
1998: EM-gull (All Star Team)
1996: EM-sølv (toppskårer), OL-4.-plass (All Star Team), serietoppskårer
1995: VM-4.-plass, europacup-sølv
1994: EM-bronse, europacup-sølv, serietoppskårer, årets spiller (Norge)
1990: VM-6.-plass, serietoppscorer, årets spiller (Norge)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Grini på Internet Movie Database 
(en) Kjersti Grini – Olympedia 
(en) Kjersti Grini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kjersti Grini – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Kjersti Grini – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Kjersti Grini – Norges Håndballforbund 
(en) Kjersti Grini – The Hendon Mob
Vømlingan

Vømlingan er en norsk visegruppe som ble starta før­juls­vinteren 1992 for å videre­føre tradi­sjonen fra Vømmøl Spellmannslag. 
Bandets første opptreden var på Trudvang i Lånke. Med tida ut­vikla de også eget låt­materiale, hovedsakelig med låter av Håvard Flatmo, som de ga ut på albumet Örderpop i 1997. Bandet ble nedlagt i 1999, og bort­sett fra en uke­lang turné for de norske styrkene i Republikken Makedonia og Kosovo i 2001, var det stille fra bandet fram til 2004, da de markerte vømmølåret ved å gjenforenes. I juni 2007 ga de ut plata Vømmølminner med nyskrevne tekster og melodier av Hans Rotmo. Bandets siste album No e festen i gang kom i 2014, og låtene ble skrevet av Håvard Flatmo og Anbjørn Viem, enten i lag eller hver for seg. Vømlingan ble nedlagt i 2015. 


== Medlemmer ==
Terje Hilanmo (født 1973, medlem 1992-2015) – vokalist, akustisk gitar, munnspill og perkusjon
Per-Anders Elvertrø (født 1974, medlem 1992-2015) – Akustisk og elektrisk gitar
Anbjørn Viem (født 1977, medlem 1993-2015) – trekkspill, mandolin, melodica og akustisk gitar. Også med i bandet Deleted Waveform Gatherings.
Håvard Flatmo (medlem 1992-2015) – bass
Espen Myrvang (født 1972, medlem 1997-2015) – trommer, perkusjon
Jørgen Skancke Langen (medlem 2007-2015) - feleTidligere medlemmerOlav Kvamme Leirfall (medlem 1992-1993) – akustisk gitar
Even Granås (medlem 1994-1997) – trommer og perkusjon
Olav Luksengård Mjelva (medlem 2007) - fele


== Diskografi ==
Vömmöllokken (1994)
Örderpop (1997)
Vömmölspelet (2004)
Vømmølminner (2007)
No e festen i gang (2014)


== Eksterne lenker ==
(en) Vømlingan på Discogs 
(en) Vømlingan på MusicBrainz
Corliss Lamont

Corliss Lamont (født 28. mars 1902 i Englewood i New Jersey i USA, død 26. april 1995 i Ossining i New York) var en amerikansk humanistisk filosof og borgerrettsforkjemper.  I sin studietid var han noen tid også ved University of Oxford og delte da studentbolig med Julian Huxley. 


== Liv og virke ==
Lamonts politiske syn var sosialistisk. På 1930-tallet var han positivt sinnet overfor den sovjetiske sosialisme, men gikk aldri inn i kommunistpartiet og distanserte seg senere fra dette. I 1953 skrev han en pamflett om dette, med tittelen Why I am not a Communist («Hvorfor jeg ikke er kommunist»).    
Han var en ivrig forkjemper for borgerrettighetene og var direktør for American Civil Liberties Union fra 1932 til 1954, og deretter formann frem til sin død for the National Emergency Civil Liberties Committee som med stor fremgang gikk imot senator Joseph McCarthys underkomite i det amerikanske senat.  
Lamont skrev seksten bøker, hundrevis av pamfletter og tusenvis av leserinnlegg om samfunnsmessige spørsmål. Hans best kjente bok er sannsynligvis  The Philosophy of Humanism, som av mange oppfattes som en nøkkelfremstilling av naturalistisk humanistisk filosofi. Et annet bidrag til samme felt var hans bok The Illusion of Immortality (1935), som er en revidert versjon av hans doktoravhandling. Han utgav også bøker om John Dewey og Bertrand Russell. 
Lamont var president-emeritus for American Humanist Association og mottok Gandhi-fredsprisen i    1981. I 1998 mottok han posthumt utmerkelsen Distinguished Humanist Service Award fra International Humanist and Ethical Union.


== Bøker ==
The Philosophy of Humanism, (først utgitt i 1949), 1965-utgave: Ungar Pub Co ISBN 0-8044-5595-3, 7th rev. edition 1990: Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8044-6379-4, 8th rev. edition (med kjønnsnøytrale referanser ved redaktørene Beverley Earles og Beth K. Lamont) 1997 Humanist Press ISBN 0-931779-07-3.
Online-versjon av The Philosophy of Humanism (8th edition) i Adobe Acrobat PDF format.
Norsk oversettelse: «Det humanistiske livssyn» (1988).
Illusion of Immortality, forord av John Dewey, (først utgitt i 1935), 5th edition 1990, Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8044-6377-8
Yes to Life: Memoirs of Corliss Lamont, 1981 Horizon Press: ISBN 0-8180-0232-8, rev. edition 1991: ISBN 0-8264-0477-4
Voice in the Wilderness: Collected Essays of Corliss Lamont, 1979 Prometheus Books, ISBN 0-87975-060-X
Freedom Is As Freedom Does: Civil Liberties in America, forord av Bertrand Russell, (først utgitt 1956), nyopptrykk 1990, Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8264-0475-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Corliss Lamont-websider
Phil Neville

Philip John Neville (født 21. januar 1977 i Bury) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den amerikanske klubben Inter Miami CF.Han spilte på det engelske landslaget i perioden 1996 til 2007.
Neville fikk sin første profesjonelle kontrakt sommeren 1994 da han skrev under for Manchester United FC. Den 19. august 1995 debuterte han for klubben i Premier League mot Aston Villa FC, og hans første ligamål kom den 28. desember 1998 i en kamp mot Chelsea FC. Totalt spilte han over 250 ligakamper for Manchester United fram til sommeren 2005 da Everton kjøpte han for £3 500 000.
Han debuterte for Everton mot Villarreal CF den 9. august 2005 i en kvalifiseringskamp til Mesterligaen. I ligasammenheng debuterte han mot sin gamle klubb, Manchester United, den 13. august 2005.  Efter omkring 250 kamper der la han opp i 2013.
Han spilte endog 59 kamper for det engelske landslaget 1996–2007 Everton FC. Han er bror av Gary Neville.
Phil Neville var allsidig i sin aktive karriere, men spilte først og fremst venstreback og defensiv midtbane.
Så la han opp og fortsatte som trener, han hadde i 2012 fått et trenersertifikat og var ett år i United som trener for førstelaget.  Med sin bror Gary Neville og en del andre Unitedspillere ble han i 2014 medeier i Salford City FC der han også var med som trener.  I januar 2018 ble han utnevnt til manager for Englands kvinnelandslag i fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Phil Neville – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Phil Neville – FIFA 
(en) Phil Neville – UEFA 
(fr) Phil Neville – LÉquipe 
(en) Phil Neville – Transfermarkt 
(en) Phil Neville – Transfermarkt (manager) 
(en) Phil Neville – national-football-teams.com 
(en) Phil Neville – WorldFootball.net 
(en) Phil Neville – Soccerbase.com 
(en) Phil Neville – FootballDatabase.eu
Vestvik kirke

Vestvik kirke er ei kirke i Framverran i Inderøy kommune i Trøndelag. Bygningen er tegnet av arkitekt Jon Rostad. Kirka ble innviet 3. november 1905, på tomten til en eldre kirke som var bygget før 1589. Kirka har 275 sitteplasser og et 12- stemmers Jørgensen-orgel bygd i 1959.


== Galleri ==


== Litteratur ==
Karlotte Sæbø. «Vestvik kirke» i Årbok for Mosvik historielag 1988/89
Tordis Markhus mfl.: Vestvik kirke : fra middelalder til nåtid : kirke og samfunn. Utgitt av Mosvik menighetsråd. 2005. 274 s. Digital versjon på Nettbiblioteket.


== Eksterne lenker ==
(no) «Vestvik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Vestvik kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Stadsbygd kirke

Stadsbygd kirke ble innviet i 1842 i Stadsbygd i Indre Fosen kommune i Trøndelag. Kirka ble reist ved siden av den gamle kirke som brant ned i 1837. Rester av den gamle kirken er fortsatt synlig ved siden av dagens kirke.Kirka er 34 meter lang, og midtskipet 12,5 meter bredt, og den har 420 sitteplasser.
Den er reist ved Th. Chr. A. Broch etter typetegninger av Hans Ditlev Franciscus von Linstow.
Ved kirken ligger Stadsbygd prestegård som ble oppført som bolig for prosten i Nord-Fosen prosti, nå Fosen prosti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Stadsbygd kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Stadsbygd kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Terry Gilliam

Terrence Vance Gilliam (født 22. november 1940 i Minneapolis i Minnesota i USA) er en britisk regissør og animatør, kjent for sin tid som medlem av komikergruppen Monty Python og som regissør av flere prisvinnende filmer.
I 38 år hadde han både britisk og amerikansk statsborgerskap, men i januar 2006 ga han avkall på det amerikanske.


== Før Monty Python ==
Gilliam begynte som amerikansk animatør og tegneserietegner, han laget tidlig animasjoner med utklipp av fotografier, blant annet inneholdt en av de første John Cleese. Han flyttet til England på slutten av 1960-tallet, og medvirket i barne-TV-programmet Do Not Adjust Your Set, sammen med blant andre Michael Palin, Graham Chapman og Eric Idle. Gilliam begynte her å utvikle sin unike animasjonsstil, blant annet besto den av at gamle fotografier ble flyttet rundt på små papstykker. Alle fire skiftet til Monty Python i 1969.


== Monty Python ==
Terry Gilliams vesentligste betydning i Monty Python var de surrealistiske animasjonssekvensene. Disse ble delvis brukt til introduksjon og delvis for å forbinde de forskjellige sketsjene. Av og til hadde Gilliam også roller i selve programmet, særlig i slike scener som ingen andre ville ha (på grunn av ubehagelige kostymer eller mye make-up. Blant annet var han ridderen med gummihøna som avsluttet mange av Monty Pythons sketsjer. 
Han var medregissør på Monty Python og ridderne av det runde bord og opptrådte i filmen som «animatøren som døde av hjerteslag». Han hadde også regi i kortfilmen The Crimson Permanent Insurance, som ble vist før Monty Python's The Meaning of Life (og senere inngikk i filmens «handling»).


== Etter Monty Python ==
Terry Gilliam har hatt regi i flere filmer etter Monty Python:

Sangen om den råtne potet (1977)
Time Bandits (1981)
Brazil (1985)
Baron Münchausens eventyr (1988)
The Fisher King (1991)
Twelve Monkeys (1995)
Frykt og avsky i Las Vegas (1998)
Brødrene Grimm (2005)
Tideland (2006)
The Imaginarium of Doctor Parnassus (2009)
The Zero Theorem (2013)Generelt har Terry Gilliams filmer en egenartig karakter, med barokke elementer som for eksempel datamonitorer med forstørrelsesglass (Brazil), og en Monty Python-aktig humor, men som er sortere enn i Monty Pythons fellesproduksjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Terry Gilliam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Terry Gilliam – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Terry Gilliam på Internet Movie Database 
(sv) Terry Gilliam i Svensk Filmdatabas 
(da) Terry Gilliam på Filmdatabasen 
(da) Terry Gilliam på Scope 
(fr) Terry Gilliam på Allociné 
(en) Terry Gilliam på AllMovie 
(en) Terry Gilliam hos Turner Classic Movies 
(en) Terry Gilliam hos Rotten Tomatoes 
(en) Terry Gilliam hos The Movie Database 
(en) Terry Gilliam hos Internet Broadway Database 
(en) Terry Gilliam på Discogs 
(en) Terry Gilliam på MusicBrainz 
(en) Terry Gilliam på AllMusic 
Terry Gilliam på Twitter 
Terry Gilliam på Facebook
Arnt Bækholt

Arnt Bækholt (født 9. april 1926 i Oslo, død 20. november 2006 i Stavanger) var en norsk politiker og fagforeningsmann.


== Biografi ==
Arnt Bækholt vokste opp i små kår i en familie med rot i arbeiderklassen, hvor moren fødte 11 barn. 
Under krigen var han aktivt med i motstandskampen. Han ble arrestert flere ganger, og ved fredsslutningen i 1945 var han i norsk politiuniform som 19-åring.
Etter verneplikten ble han medlem av Hasle Kommunistiske Ungdomsforbund, etter hvert fikk han flere tillitsverv og blei sekretær i Oslo og Akershus NKU. Han ble ekskludert fra Norges Kommunistiske Parti etter indre stridigheter i 1949. Seinere flyttet han til Stavanger hvor han ble brannkonstabel. Han giftet seg med Ingeborg Marie Bækholt, født Hansen, i 1950. 
Arnt Bækholt døde etter en operasjon den 20. november 2006


== Politikk ==
På 1950-tallet var det for ham et spørsmål om å melde seg inn i Arbeiderpartiet, men for ham sto APs NATO-politikk,  atompolitikken og Håkon Lies holdninger til McCartys politikk i veien for dette.  Sammen med kona Ingeborg Bækholt blei han istedenfor aktiv i fredsarbeid, som brubygger mellom øst og vest, og i motstand mot atomvåpen-utplassering i Norge.  
Han var med å starte Sosialistisk folkeparti (SF) i 1961 og ble senere politiker for partiet Sosialistisk venstreparti (SV). I lokalpolitikken i Stavanger var han aktiv i hele 1960-tallet, valgt til kommunestyremedlem i 1963. Bækholt var med i finansutvalg og formannskap. Til stortingsvalget i 1969 sto han på SF-lista, men kom ikke inn.
Sosialistisk Valgforbund fikk sin forløper i Stavanger i 1971 med samarbeid mellom SF og NKP, uavhengige sosialister og kristne sosialister fra Misjonsskolen. De blei representert i bystyret ved kommunevalget i 1971. Ekteparet Bækholt var aktive i denne prosessen.  Fra da av aktiviserte han seg mer i  fagbevegelsen. Etter hvert fikk han permanent jobb i Norsk Kommuneforbund. Arnt Bækholt ble nestleder av Norsk Kommuneforbund.


== Litteratur ==
Ingeborgs tid, Jan Gjerde, Rogaland forlag 2005


== Kilder ==
Jubileumsartikkel i Klassekampen 11. april 2006 skrevet av Torild Skard
Liturgiske parafernalier

Liturgiske parafernalier er et fellesbegrep på gjenstander som brukes under feiringen av gudstjenester. 


== Nattverdsfeiring ==
De mest sentrale gjenstandene er de som brukes til nattverdsfeiringen, og som alle kirker som praktiserer nattverd har i det minste noen av. Enkelte av gjenstandene i denne kategorien er særegne for visse kirkesamfunn.


== Til spesielle fester ==
Rissaraset

Rissaraset var et leirras i tidligere Rissa kommune (nå Indre Fosen kommune) i Trøndelag den 29. april 1978. Kvikkleireskredet er det største som rammet Norge på 1900-tallet da over 20 hus og gårdsbruk ble tatt av raset og én person omkom.


== Om raset ==
Raset begynte lørdag klokken 14:10 da det skulle graves til et utbygg på driftsbygningen på gården Fissøya. Raset gikk ned til strandkanten i brakkvannspollen Botn. 
Fire minutter senere raste nye masser ut helt opp til gården Rokseth. Folk i området begynte å bli klar over situasjonen og flere startet evakuering. 
Etter 25 minutter gikk et nytt skred.
Fem minutter etter gikk hovedskredet som tok med seg den gamle grendaskolen og gårdene Fossan, Halten, Fossum, og deler av Rabben.
Fem minutter senere gikk det siste store skredet som tok med seg gårdene og eiendommene Fissrønning Ytre, Fissrønning, Rydningen, Nylund, Trøen, Stensli og Åslund. Senere forsvant eiendommen Stensli i et av de mange etterskredene.
Selve raset var over klokken 14.55, 45 minutter etter at det startet. 


== Ødeleggelser ==
5–6 millioner kubikkmeter leire raste ut fra et område på 330 mål og etterlot en skredkant på 1,5 kilometer. Åtte gårdsbruk på over 50 dekar, syv bruk på under 50 dekar, to boligeiendommer, en hytte og et grendehus forsvant helt eller delvis i leirmassene. I alt mistet 32 personer alt de eide i leirskredet, mens 32 år gamle Solvor Halten Eriksson omkom i raset. Norgesrevyen oppgir at syv gårdsbruk (blant annet med 300 griser) og fem bolighus forsvant. Flere eiendommer ble etter raset stående utsatt til på kanten av rasegropen. Leirmassene fortsatte ut i Botnen der de skapte en flodbølge som ødela en lagerbygning og flere andre hus fire km fra rasstedet.Skredet forårsaket også store materielle skader på tettstedet Leira på motsatt side av Botnen, da en tre meter høy flodbølge slo inn kort tid etter at hovedskredet gikk.


== Film av skredet ==
Smalfilmamatørene Kjell Karlsen og Knut Singstad har begge sikret uvurderlig materiale for ettertida ved at de for første gang i historien festet et kvikkleireskred til film. Karlsen dro ned til Botnen da det begynte å rase, mens Singstad sto i åskanten på motsatt side. Etter hvert som skredet utviklet seg, sprang Karlsen for livet med raskanten like etter. Filmene brukes av NGI i deres skredforebyggende arbeid og i opplysningsøyemed, og vises fremdeles på ulike fjernsynskanaler verden over.


== Minnesmerke for Rissaraset i 1978 ==
I forbindelse med markeringen av at det i 2003 var 25 år siden raskatastrofen, ble det reist et minnesmerke i rasgropa. Informasjonstavle står også ved Reins kloster. Ved riksveien gjennom Reinsgrenda og ved Rein kirke er det satt opp veivisere til minneområdet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Historiker Audhild Brødreskift ga høsten 2020 ut en bok om hendelsen.


== Eksterne lenker ==
Rissaraset (Rissa kommune)
NRK Gull med radioklipp om Rissaraset (raset i Rissa)
Kvikkleireskredet i Rissa - 1978 - Norges Geotekniske Institutt på YouTube
Rissaraset - Grenda som forsvant