Resept

Resept (fra latin recipere, å ta) brukes om oppskrift på blandinger og tilberedninger av enhver art, men særlig om legemidler. Leger, tannleger og veterinærer kan forordne reseptpliktige legemidler.


== Norge ==


=== Gyldighet ===
En resept er vanligvis gyldig i ett år fra utstedelsesdatoen.I Norge finnes et eneste unntak: resepter på prevensjonsmidler som er gyldige i tre år. Også helsesøstre og jordmødre kan skrive ut resepter på reseptpliktig prevensjon.Så lenge utsteder og utstedelsesdato er den samme kan en resept fordele seg over flere sider.


=== Resepttyper ===
De to vanligste typene resepter er hvit resept og blå resept. Blå resepter betales delvis eller helt av Helfo og ble tidligere skrevet på blå blanketter, derav navnet. I tillegg brukes «A-resept» ved forskriving av preparater på narkotikalisten, skjema om registreringsfritak for legemidler som ikke er markedsført i Norge og «grønn resept» som ikke gjelder for medisiner, men er råd om kosthold og mosjon.Etter utprøving av elektroniske resepter, såkalt eResept, er systemet i bruk i hele landet fra 2013.


== Historie ==

Ordet resept har vært i bruk helt fra de første apotekene ble etablert i kongeriket Danmark-Norge (ca. 1550 i København og i Bergen 1595). I den eldste apoteklovgivningen fra 1619 heter det at «apothekerne ikke skal gjøre eller lade nogen Recept uden Medici abbrobati den haver skrevet eller samtykket ---»
Medisiner forskrevet på resept av leger måtte tilberedes på et apotek. Apotekene hadde laboratorier med tablettmaskiner og annet utstyr for produksjon til lager. Resepter istandgjort fra råvarer og halvfabrikata til den enkelte pasient (magistrelt), ble tilberedt i den delen av apoteket som ble kalt reseptur.
En apoteker måtte ha bevilling fra kongen fra de første apotek ble opprettet og avlegge ed. 
Preparatene var beskrevet i apotekenes «lovbok», farmakopeen. En standardisering av legemidler på resept kom i ganske god gjenge etter at farmakopeene kom i bruk. Den første landsdekkende dansk-norske farmakope er fra 1772, den andre fra 1805. De nordiske farmakopeene brukte i stor utstrekning de tyske som forbilde.
Farmakopeen og reseptene ble skrevet på latin. Kravet til de som skulle opptas som lærlinger på apotek, var at de kunne latin.Foran hvert medikament på resepter sto verbet recipe oftest forkortet til rp, som betyr ta! Så står det hva apotekeren skal ta, for eksempel “Empl. Vesicatus”. For å slippe unna den kompliserte latinske grammatikken, var det vanlig med forkortelser.
Det kan være vanskelig å tolke gamle resepter. Legens håndskrift er ofte utydelig og de eldste har delvis gotisk håndskrift. Navn på legemidler skulle skrives på latin med latinske bokstaver, men preparatene kan være ukjente for oss. Det kan være brukt alkymistiske tegn og angivelser av mengder kan være andre enn de vi bruker nå. 
Enkelte forkortelser på resepter har vært brukt helt opp til vår tid:

Rp. (recipe) betyr ta!
c (cum eller cape) betyr med eller ta!
s (signa) betyr signer!
ssn (signa suo nomine) betyr signer det med sitt navn,
mdad (misce da ad ) bland det, gi det inntil … ganger.
reit betyr gjenta, reit ter betyr gjenta tre ganger og resepten gjelder fire ganger.
Cito betyr hurtig og at resepten må ekspederes straks!
Trekant foran ordet simplex er det alkymistiske tegnet for vann.
Dobbeltkorset øverst og foran hvert medikament er av meget gammel opprinnelse og brukes fremdeles. Det skriver seg kanskje helt fra egyptisk medisin, og tilsvarer symbolet for Horus’ øye som skal ha en beskyttende kraft. En annen tolkning fra kristen tid er at det betyr In nomine Dei (i Guds navn) eller Deo juvante (med Guds hjelp).


== Referanser ==


== Noter ==


== Litteratur ==
Gundersen, Georg, Johannesen, Bjørn; Apotekerlatin — Fagterminologi for helsepersonell, Oslo 2004, ISBN 82-997028-0-1
Johannessen, Finn Erhard og Skeie, Jon; Bitre piller og sterke dråper, Oslo 1995 ISBN 82-993584-1-8
Sverre, Nic. Aagaard; Et studium av farmasiens historie Oslo 1982


== Eksterne lenker ==
Blå resept
Direktoratet for eHelse, E-resept
St.meld. nr. 18 (2004-2005
Forskrift om rekvirering og utlevering av legemidler fra apotek; fastsatt av Sosial- og helsedepartementet 27. april 1998
NOU 1997:6
Apotekloven
Christian V's forordning 1672