jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Conradh na Gaeilge

Conradh na Gaeilge (['kʌnɹæ næ 'gweɪlgæ], engelsk navn Gaelic League) er en organisasjon som arbeider for å bevare irsk som et levende talespråk i Irland. 
Organisasjonen ble grunnlagt 31. juli 1893 av Douglas Hyde fra Frenchpark i Roscommon sammen med Eugene O'Growney, Eoin MacNeill, Luke K. Walsh og andre. Den hadde en forløper i Gaelic Union, og ble raskt den viktigste organisasjonen til den gæliske kulturens fremme i Irland. 
Den første avisen som ble gitt ut av organisasjonen var An Claidheamh Soluis («Lysets sverd»); dens mest kjente redaktør var Pádraig Pearse. 
Selv om organisasjonen var apolitisk tiltrakk den seg naturlig nok først og fremst nasjonalister, i likhet med Gaelic Atheletic Association tidligere. Mange av de fremtidige lederne under og etter uavhengighetskampen møttes først gjennom Conradh na Gaeilge. De fleste av de som signerte påskeproklamasjonen var medlemmer.
I senere år har organisasjonen hatt mer en bakgrunnsrolle i det offentlige liv. En av de viktigste kampanjene som drives er for å få anerkjent irsk som et offisielt språk i EU.
Conradh na Gaeilge ble i begynnelsen av 2000-årene innblandet i en strid med partiet Fine Gael, som foreslo å fjerne irsk som obligatorisk fag på avgangseksamen fra grunnskolen. Organisasjonen har oppfordret velgere til å kun stemme på kandidater som er for å beholde irsk som obligatorisk fag. 
Organisasjonen er spesielt sterk i Nord-Irland, mens det i staten Irland bare er noen få aktive lokallag.
Marija av Jugoslavia

Marija av Jugoslavia kan vise til flere personer:

Maria av Romania, dronning av Jugoslavia (1900–1961)
Marija Tatjana av Jugoslavia, prinsesse (1957− )
Marija av Jugoslavia (1993), datter av Jugoslavias siste konge
Arne Wold

Arne Wold (født 26. september 1895, død 19. oktober 1987) var en norsk avistegner og illustratør.
Arne Wold ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo der han var elev fra 1914 til 1916. Han gikk deretter i lære ved Chra. Clicháanstalt (1916–1918). I 1922 hadde han et kortere opphold ved kunstakademiet i Firenze i Italia. Under signaturen AW hadde Arne Wold politiske kommentartegninger i Nationen, bøndenes riksavis, fra 1919 til 1974. I perioden fra 1922 til 1961 var han kunstkritiker i den samme avisa. Han illustrerte ellers flere bøker, julehefter og tidsskrifter, blant annet tegneserien og bygdekomedien Ola Nordigard som ble trykt i Nynorsk Vekeblad i 1941 og hadde tekst av Erling Moen. Arne Wold deltok også på en rekke kollektivutstillinger, blant annet i Tokyo i Japan og i Montréal i Canada. 
Arne Wolds illustrasjoner var utført med svart tusj og pensel, og stilen var enkel, direkte og folkelig.
I 1970 fikk Arne Wold Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==
Marija av Jugoslavia (1993)

Marija av Jugoslavia (født 31. august 1993 i Beograd) er datter av Nikolas (bror av Jugoslavias siste konge, kong Peter II av Jugoslavia) og Ljiljana Licanin.


== Referanser ==
Aero Car

Aero Car og Aerocar kan vise til følgende bilmodeller:

Aerocar (bil) – en amerikansk bilmodell bygget mellom 1905 og 1908.
Aero Car (Storbritannia) – en engelsk bilmodell bygget mellom 1919 og 1920.
Aero Car (USA) – en planlagt amerikansk bilmodellAero Car og Aerocar kan vise til følgende fly-biler:

Aerocar (1949–1956) – flere fungerende «fly-biler»
Halsmer Aero Car (1958–1959) – et kjørbart fly bygget og flydd av Francis Halsmer og Joseph Halsmer
Wagner Aerocar – et kjørbart helikopter bygget i 1965.
Aerocar 2000 – et kjørbart fly under utvikling i USA
Flyvende bil

En flyvende bil (riksmål), eller flyende/flygende bil (bokmål), er en bil som kan fly for egen maskin. Det er gjennom tidene gjort adskillige forsøk på å bygge et slikt fartøy med gode egenskaper både som bil og fly, men det har vist seg svært vanskelig å kombinere disse egenskapene i ett og samme fartøy.
Det første flyvende bilkjøretøyet som var prøvefløyet var i året 1906 da oppfinneren Trajan Vuia fra Romania klarte å løfte et sykkelbil-liknende firehjuls kjøretøy av bakken. Det første kjøretøyet som var bygd som et kombinasjonskjøretøy, beregnet på vegkjørsel og flyvning, var Avion-automobile bygd av René Tampier i Frankrike i 1921, som hadde sammenfoldede vinger på bakken, og som kunne kjøres som en bil. Den var presenterte som en kortvarig sensasjon under flyutstillingen i Paris i det samme året, men ideene levde videre i etterfølgende prosjekter, ikke minst ideen om å folde sammen vingene når man sto på bakken.Flyvende biler sees ofte i science-fiction.


== Se også ==
Aerocar


== Referanser ==


== Litteratur ==
Patrick J. Gyger; Flying Cars Haynes Publishing 2005 ISBN 978-0-85733-091-8
AMV

AMV er en forkortelse for anime-musikkvideo. En AMV skal ikke mistolkes som en offisiell musikkvideo som for eksempel On Your Mark av Studio Ghibli. En AMV er en form for fanfiction hvor noen tar klipp fra en anime eller i enkelte tilfeller videospill og dubber det over med musikk eller noe annet. På animekonvensjoner blir det ofte holdt AMV-konkurranser. Mange av disse AMV-ene finnes på YouTube og Google Video.


== Eksterne lenker ==
«Animemusicvideos.org» AMV katalog, inkluderer nedlastninger. En liten obs for å nedlasta må man registrere seg først.
«Association Fantasy Movies» Fransk organisasjon som setter opp AMV-konkurranser og hoster amvs.
«AMVWIKI» Engelsk wiki som går igjennom termololgi og konsepter av video.
Geir Holte

Geir Holte (født 3. oktober 1959 i Drammen) er en tidligere norsk langrennløper fra Hokksund i Buskerud. Han er sønn av Inger Marie Holte og Halvor Holte, og er Tor Håkon Holtes yngre bror. Han representerte Hokksund Idrettslag. Han oppnådde aldri noen pallplasseringer i verdenscupen, men var svært nær da han ble nummer fire på 30 km i russiske Kavgolovo i januar 1988.
Holte deltok under OL 1984 i Sarajevo, der han ble nummer 20 på 15 km klassisk. Han representerte også Norge under VM 1985 i Seefeld, og ble nummer 18 på tremila og nummer 20 på femmila.
Geir Holte vant 50 kilometer langrenn i Holmenkollen i 1985 (løpet var ikke et WC-løp), og var den første i verden som gikk femmila uten festesmurning.
Den kjente crossfit-utøveren Kristin Holte er datter av Geir Holte. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Holte – Olympedia 
(en) Geir Holte – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Geir Holte – FIS (langrenn)
Anywhere But Here

Anywhere but here er en amerikansk film som ble laget i 1999 med Susan Sarandon og Natalie Portman i hovedrollene. 


== Handling ==

Filmen handler om Ann August, en 14 år gammel halvt egyptisk jente med en ganske merkelig mor. Faren forlot dem da hun var liten. Moren er en drømmer og Ann en realist, så de kommer ikke så godt overens. Mange mener at de er forskjellige, men det skal vise seg at de er ganske like likevel. Når moren plutselig bestemmer seg for at hun og Ann skal flytte til California for å prøve ut Ann som skuespiller, blir det virkelig knute på tråden. Ann vil ikke flytte fra den trygge småbyen og hun vil ihvertfall ikke bli skuespiller.


== Rolleliste ==
Susan Sarandon som Adele August
Natalie Portman som Ann August
Shawn Hatosy som Benny
Hart Bochner som Josh Spritzer
Eileen Ryan som Lillian
Ray Baker som Ted.
John Diehl som Jimmy.
Bonnie Bedelia som Carol.
Faran Tahir som Hisham Badir.
Caroline Aaron som Gail Letterfine.
Corbin Allred som Peter
John Carroll Lynch som Jack Irwin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anywhere But Here på Internet Movie Database 
(no) Anywhere But Here hos Filmfront 
(sv) Anywhere But Here i Svensk Filmdatabas 
(da) Anywhere But Here i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Anywhere But Here på Allociné 
(nl) Anywhere But Here på MovieMeter 
(en) Anywhere But Here på AllMovie 
(en) Anywhere But Here på Turner Classic Movies 
(en) Anywhere But Here på Rotten Tomatoes 
(en) Anywhere But Here på Metacritic
Thialf

Thialf er et isstadion i Heerenveen i Friesland som består av to ishaller. I den ene befinner en skøytehall med en 400 meters bane, den andre er en ishockeyhall. Skøytebanen er Nederlands viktigste. Skøytehallen brukes primært til hurtigløp på skøyter og har en tilskuerkapasietet på 12 500. Navnet Thialf kommer fra navnet Thialfi (Tjalve) som var navnet til den norrøne guden Tors tjener.


== Historie ==
Opprinnelig var Thialf et kompleks som bestod av en utendørs kunstisbane og en ishockeyhall. 14. oktober 1967 åpnet prinsesse Christina komplekset.  Ved åpningen hadde kun ishockeyhallen tak, 400 metersbanen fikk ikke tak før i 1986. I 1986 var Thialf verdens første skøytehall med en bane på 400 meter, banen var den andre i verden som fikk tak, Sportforum Hohenschönhausen i Berlin var åpnet et år tidligere. I løpet av den første sesongen (1986/-87) innendørsbanen var i bruk, ble ti verdensrekorder slått.
Frem til åpningen av skøytehallen i Calgary i 1987 var Thialf verdens hurtigste skøytebane. Selv om den ikke lenger er verdens hurtigste, er den fremdeles kjent blant skøyteløperne for sin gode atmosfære.
Hallen brukes ikke bare til skøyteløp; det arrangeres også for eksempel dance-fester der. I oktober 1992, mars 1993 og oktober 1999 ble dancefesten «Thunderdome» arrangert her.


== Banerekorder ==


== Se også ==
Liste over verdens raskeste skøytebaner


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thialf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thialf – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl
Om Thialf på SkateResults.com
Krylatskoje idrettshall

Krylatskoje idrettshall er en idrettshall i Moskva i Russland, Russlands første 400-meters innendørsbane for hurtigløp på skøyter. Arenaen brukes også til Dinamo Moskvas hjemmekamper i bandy, og kan også brukes til andre idretter, blant annet Fed Cup i tennis. Den ble åpnet i oktober 2004. I 2005 ble VM allround for damer og herrer arrangert her, og i 2009 sprint-VM; i tillegg har det vært fire russiske mesterskap og nordiske juniorleker for U-23-løpere. 
Det har blitt arrangert verdenscupløp i hallen to ganger, i 2006–07 og 2008–09-sesongen. I desember 2007 ble de planlagte løpene avlyst etter at det ble oppdaget en teknisk feil som kunne ført til at hallen falt sammen. I 2008 ble løpene avholdt som normalt.


== Banerekorder ==
Oppdatert 31. januar 2011:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Krylatskoe Ice Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Krylatskoje idrettshall på Facebook 
Krylatskoje idrettshall på Instagram 
(en) Krylatskoje idrettshall – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl
(ru) Krylatskoje egne hjemmesider noen få sider på engelsk også
(ru) Entreprenørens side om Idrettshallen Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine. noen veldig få sider på engelsk.
skatebase.nl
Om Krylatskoje på SkateResults.com
Kirsti Bergstø

Kirsti Bergstø (født 1. juli 1981 i Rana i Nordland) er en norsk politiker (SV). Hun er siden mars 2017 nestleder i Sosialistisk Venstreparti (SV), og var stortingsrepresentant for Finnmark 2013–2017. Ved stortingsvalget 2017 var hun SVs førstekandidat i Finnmark,  men ble ikke gjenvalgt. I 2019 under fylkestingsvalget ble Bergstø innvalgt på fylkestinget i Troms og Finnmark, hun er der gruppeleder for SV.  Ved Stortingsvalget 2021 ble hun valgt inn på Stortinget for Akershus.
Hun var leder i Sosialistisk Ungdom (SU) 2006–2008, etter å ha vært medlem av sentralstyret siden 2002. Bergstø har også vært varamedlem av Finnmark fylkesting 1999–2003, politisk nestleder i Elevorganisasjonen 2000–2001 og medlem av sentralstyret i Nei til EU 2008–2010.
Bergstø var statssekretær i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet fra 2010 til 2012. I mars 2012 trakk Bergstø seg som statssekretær, etter at Lysbakken hadde tatt ansvaret for brudd på habilitetsreglene ved bevilgninger. Bergstø ble nominert som Sosialistisk Venstrepartis 1. kandidat til Stortinget fra Finnmark i 2009 og 2013, etter å ha vært vararepresentant for 2005–2009.
Hun kommer fra Nesseby i Finnmark og er utdannet barnevernspedagog fra Høgskolen i Finnmark. Hun arbeidet ved bolig for psykisk utviklingshemmede og autister 2002–2005, ved krisesenteret i Alta i 2009 samt ved NAV i Nesseby 2009–2010.


== Stortingsarbeid ==
2021–2025: Leder av Stortingets arbeids- og sosialkomité
2013–2017: Medlem av Stortingets arbeids- og sosialkomité


== Referanser ==


== Kilder ==
«Kirsti Bergstø». Stortinget.no. 
Super Vikaren - NTL-Magasinet Nr. 2 - 2018


== Eksterne lenker ==
(en) Kirsti Bergstø – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Kirsti Bergstø hos Stortinget 
(no) Kirsti Bergstø hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Kirsti Bergstø hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Accademia degli Incamminati

Accademia degli Incamminati var et malerakademi i Bologna i Kirkestaten. Akademiet ble startet i 1582 under navnet Accademia dei desiderosi (i betydningen ønske om berømmelse og lærdom), og byttet navn til Accademia degli Incamminati i 1590. 
Akademiet ble startet av brødrene Annibale og Agostino Carracci, og deres søskenbarn Ludovico Carracci. Bakgrunnen var at de mente generasjonen før dem var for abstrakt. De innførte blant annet grundige anatomiske studier som en del av dette kunststudiet.
Pettit National Ice Center

Pettit National Ice Center er en skøytehall i Milwaukee i USA. Den åpnet 31. desember 1992 og har to isbaner med internasjonale mål samt en oval 400 meters bane for hurtigløp på skøyter. Pettit erstattet, og ble konstruert på området til, Wisconsin Olympic Ice Rink. Den var et utendørsanlegg som var i bruk mellom 1967 og 1991.
De første som brukte banen var OL–vinnerne Bonnie Blair og Dan Jansen.


== Se også ==
Liste over verdens raskeste skøytebaner


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pettit National Ice Center – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl
Pettit National Ice Center på EffeSport.nl (liste over stevner er ikke komplett)
«Pettit National Ice Center» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 5. januar 2008. Besøkt 19. oktober 2011.
Seinesodden naturreservat

Seinesodden naturreservat ligger i Bodø kommune i Nordland. Naturreservatet ligger ved Seines på Straumøya. Området har et areal på 580 dekar, hvorav 190 dekar landareal. Området er vernet for å bevare et rikt våtmarksområde med naturlig tilhørende vegetasjon og dyreliv, særlig av hensyn til områdets rike fugleliv og den sårbare strandengvegetasjonen.


== Referanser ==
Styregitter

Et styregitter er betegnelsen for en av elektrodene til et radiorør. Spenningen som tilføres styregitteret (relativt til katoden) bestemmer (styrer) mengden av strøm som kan gå gjennom røret fra anoden til katoden.


== Se også ==
Strømretning
Triode
Selnesvatnet naturreservat

Selnesvatnet naturreservat ligger i Sortland kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter Selnesvatnet vest for Frøskeland på Langøya. Området har et areal på 440 dekar, hvorav 155 dekar landareal og 285 dekar ferskvann. Området er vernet for å bevare et viktig våtmarksområde med naturlig tilhørende vegaetasjon og dyreliv, særlig av hensyn til det rike og interessante fuglelivet.


== Referanser ==
Prospero Fontana

Prospero Fontana (født 1512 i Bologna i Kirkestaten, død 1597) var en italiensk maler i senrenessansen. Han var far til Lavinia Fontana og lærer for Ludovico og Agostino Carracci.


== Biografi ==
Fontana ble født i Bologna og studerte under Innocenzo da Imola. Senere jobbet han for Giorgio Vasari og Perin del Vaga. Han er en tidlig representant for Bolognaskolen. Lorenzo Sabbatini, Orazio Sammachini og Bartolomeo Passerotti var tre av hans viktigste kolleger.
Hans datter, Lavinia Fontana, var også en prominent maler. Hun malte mest konvensjonelle bilder med religiøst motiv.
Nærmere 1550 introduserte Michelangelo ham for pave Julius III som portrettmaler, og han tjenestegjorde etter dette i pavens hoff.
Etter å ha arbeidet i Fontainebleau og i Genova vendte han tilbake til Bologna og startet en kunstskole, der han en kort periode var lærer for Ludovico og Agostino Carracci. Han har etterlatt seg en stor mengde arbeider i Bologna. Hans altertavle med motivet kongenes tilbedelse i kirken S. Maria delle Grazie anses å være hans største mesterverk. Det er ikke ulikt stilen Paolo Veronese hadde.


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkelen inneholder tekst fra Encyclopædia Britannica (1911), som nå er i public domain
Seløya naturreservat

Seløya naturreservat ligger i Hadsel kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter Seløya og Litlseløya nordvest for Fiskebøl, samt noen mindre holmer. Området har et areal på 751 dekar, hvorav 449 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekkeområde for sjøfugl.


== Referanser ==
Rombeporfyr

Rombeporfyr er en porfyrisk, magmatisk bergart og forekomster er bare kjent i Oslofeltet, Sverige, Russland, Øst-Afrika og Antarktis.  Rombeporfyr ble funnet første gang på Tjuvholmen i 1806. Den er en blanding av dagbergart og gangbergart, den klassifiseres oftest blant sistnevnte.
I Oslofeltet forekommer rombeporfyr i tre større områder: Krokskogen, nordre Vestfold, vestre Bærum ved Kolsåstoppen og antagelig Harestua. Den er også finne på Gjelleråsen sør for Skredderudtjern. Bergarten er også tydelig i Ekebergskrenten i grunnfjellet sørover fra Valhallveien i og forbi Gjersjøen. Krokskogen er det klassiske rombeporfyrområdet med beskrivelser av en betydelig serie lavastrømmer. Vestfold har det største arealet og den mest komplekse lagserien, med en tykkelse på mer enn 3500 m. Der fins også et stort antall typer av denne bergarten.
I Piper-traktene, øst for Harestua på Hadeland, er det muligens forekomster av rombeporfyr. 


== Egenskaper ==
Rombeporfyr-lavaene består av lyse, ofte rombe-formete krystaller av feltspat som er omgitt av en finkornet, oftest mørkerød grunnmasse. Feltspat-krystallene har trolig vokst mens magmaet fremdeles var nede i magmakammeret dypt under overflaten, grunnmassen bråstørknet i det magmaet rant ut på overflaten som en lavastrøm. Lavastrømmen ble fóret fra store vulkansprekker. Slike lavastrømsprekker finnes i dag som såkalte ganger. De største gangene er over 100 km lange. 
Det er påfallende at hver av lavastrøm-gruppene (kalt RP1, RP2 osv.) har feltspatkrystaller med karakteristisk form, størrelse og tetthet. Det tyder på at hver av strømgruppene kommer fra ulike magmakamre nede i dypet.
Rombeporfyren ble dannet av lava for 290–280 millioner år siden. Bergarten finnes kun fem andre steder i verden utenfor Oslofeltet: nordlige Bohuslän, Kolahalvøya, Egypt, Kilimanjaro i Tanzania, og på Mount Erebus ved Rosshavet på Sydpolen. Alle andre steder har den blitt fraktet til med isen, f.eks om lag 300 kilometer avgårde sørover til Hellevika på Langenes i Kristiansand kommune i Agder.


== Se også ==
Liste over bergarter
Oslofeltet
Auburn (bilmerke)

Auburn var et amerikansk bilmerke mellom 1900 og 1937. Merket ble produsert av selskapet Eckhart Carriage Company, som ble stiftet i 1875 av Charles Eckhart (1841–1915) i Auburn, Indiana. Eckharts sønner, Frank og Morris, begynte å eksperimentere med bilproduksjon. I 1909 kjøpte de to andre lokale bilprodusenter, og flyttet inn i en større fabrikk. Bilproduksjonen var relativt vellykket, frem til materialmangel under 1. verdenskrig tvang brødrene til å legge ned fabrikken.
I 1919 solgte Eckhart-brødrene bilfabrikken til en gruppe investorer fra Chicago, ledet av Ralph Austin Bard. De nye eierne omstrukturerte selskapet, men klarte ikke å skape den profitten de hadde håpet på. I 1924 henvendte de seg til Errett Lobban Cord (1894–1974), en vellykket bilselger, med et tilbud om å drive selskapet. Cord ville i stedet ta over hele selskapet i et oppkjøp, og eierne aksepterte tilbudet.
Cord markedsførte selskapets lagerbeholdning svært aggressivt, og solgte alt før slutten av 1925. I 1926 inngikk han et partnerskap med Duesenberg, verdenskjente for sine løpsbiler, og brukte det som en lanseringsplattform for en rekke eksklusive luksusbiler. Han satt også sitt eget navn på en forhjulsdrevet modell, Cord L-29.
Cord ansatte nyskapende designere som Alan Leamy og Gordon Buehrig, og bygget biler som ble kjente for både sine avanserte løsninger og sitt radikale utseende.
Utseende og kvalitet veide ikke opp for det faktum at Cords biler var for dyre for markedet under den amerikanske depresjonen, og til slutt måtte Cord gi fra seg kontrollen over bilselskapene. I 1937 var det slutt på produksjonen av Auburn, Cord og Duesenberg.
Selskapets hovedkvarter i Auburn huser nå museet Auburn-Cord-Duesenberg Museum. 
Auburn hadde også en fabrikk i Connersville, Indiana.


== Eksterne lenker ==
(en) Auburn Automobile Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Autocar

Autocar Company var en amerikansk bilprodusent. Selskapet ble stiftet under navnet Pittsburgh Motor Vehicle Company, men endret navn til Autocar Company i 1899. I 1907 valgte selskapet å satse på produksjon av nyttekjøretøyer, og Autocar-merket brukes fortsatt på lastebiler.
Selskapets første modell (i 1900) var en kjededrevet modell med en énsylindret motor. Rundt 27 av disse ble produsert.
I 1904 lanserte selskapet en ny modell med fire passasjerplasser, som kostet 1 700 amerikanske dollar. Bilen var utstyrt med en horisontalt montert boksermotor med to sylindre, montert foran i bilen, og hadde en ytelse på 11 hk (8,2 kW). Dette var en uvanlig motortype på den tiden, da de fleste benyttet seg av rekkemotorer. Bilen hadde en tretrinns girkasse, og veide 760 kilo.
I 1905 produserte selskapet modellen Type XII, som kostet 2 250 amerikanske dollar, og modellen Type X, som kostet 1 000 dollar. Type XI ble tatt ut av produksjon i 1904.
Type X var en suksess, og i 1905–1906 produserte selskapet 1 000 eksemplarer. I 1907 produserte selskapet også 500 eksemplarer av modellen Type XV.
Fra 1907 fokuserte selskapet på nyttekjøretøyer, og produksjonen av disse overgikk etter kort tid bilproduksjonen. De siste passasjerbilene ble produsert i 1912, mens selskapet fortsatte med lastebilproduksjon frem til 1953 da det ble kjøpt opp av White Motor Company. White ble senere tatt over av Volvo i 1980, og Autocar ble solgt videre til Grand Vehicle Works Holdings i 2001, som bruker merkenavnet på sine lastebiler.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Autocar vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Semska-Stødi naturreservat

Semska-Stødi naturreservat ligger i Saltdal kommune i Nordland. Naturreservatet omfatter høyfjellsplatået på Saltfjellet mellom Semska i nord og Stødi i sør, øst for europavei 6 og jernbanen over fjellet. Området har et areal på ca. 13 000 dekar, og det ble vernet i 1976. Området er vernet for å ta vare på et verdifullt våtmarksområde som levested for tilhørende dyre- og planteliv og et særegnet landskap av glasiale løsmasseavsetninger, og å bevare dette området i sin naturgitte tilstand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Semska-Stødi naturreservat