jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Quintette du Hot Club de France

Quintette du Hot Club de France (etablert 1933 i Paris, nedlagt 1948) var et fransk jazzorkester (swing), opprinnelig bestående av kvartetten Stéphane Grappelli fiolin, Django Reinhardt gitar, Roger Chaput gitar og Louis Vola bass.
Etter første utgivelse (1934) ble bandet (med variert besetning, deriblant tilkom
Joseph Reinhardt gitar) meget populært, og foretok en rekke innspillinger og internasjonale turneer, bare avbrutt av den andre verdenskrig. De spilte blant annet i Carnegie Hall, samt ga ut plate med Coleman Hawkins (1937). Ensemblet regnes som et Europas viktigste bidrag til jazz og stilen referes i dag ofte til som String Swing. På 1990-tallet fant man New Quintette du Hot Club de France med Romane og Babik Reinhardt som medvirkende.


== Eksterne lenker ==
(en) Quintette du Hot Club de France på Discogs 
(en) Quintette du Hot Club de France på Discogs 
(en) Quintette du Hot Club de France på MusicBrainz 
redhotjazz.com Arkivert 26. september 2010 hos Wayback Machine. har bilder, lydklipp, besetningsliste og verksliste
Thomas A. Hendricks

Thomas Andrews Hendricks (født 7. september 1819, død 25. november 1885) var kongressmann, senator og den 21. visepresidenten i USA. Han var visepresident fra 4. mars til sin død 25. november 1885.Hendricks er den eneste visepresidenten som er avbildet på en pengeseddel i USA uten også å ha vært president. Han er avbildet på $10-seddelen fra 1886.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Hendricks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas A. Hendricks hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Thomas A. Hendricks hos American National Biography
Fords N-serie

Fords N-serie er en traktorserie produsert av Ford Motor Company i perioden 1939 til 1952. Den inneholder traktortypene Ford 8N, Ford 9N og Ford 2N.


== N-serien ==


=== Ford 9N ===

Ford 9N er første traktor i Fords N-serie. Den var et samarbeid mellom Ford Motor Company og Ferguson. Det førte til at det ble et skilt under Fordmerket der det står Ferguson System. Den ble levert med standard gummihjul, elektrisk system med starter, batteri, dynamo, oljefilter av patron-type med stor kapasitet, og luftfilter i oljebad. Den har 4-sylindret bensinmotor, 3-trinns girkasse, direktedrevet fordeler med  integrert coil i motsetning til magnet-tenning.
Ford 9N ble produsert fra 1939–1943 i Dearborn, Michigan. Etter det ble den byttet ut med Ford 2N grunnet nedskjæringer under krigen.


=== Ford 2N ===
Ford 2N er den andre traktoren i Fords N-serie produsert av Ford Motor Company. Den var som Ford 9N et samarbeid mellom Ford Motor Company og Ferguson. Det førte til at det ble et skilt under Fordmerket der det står Ferguson patent. Traktoren ble produsert i perioden 1942–1947 i Dearborn, Michigan og er modellen etter Ford 9N. 
9N ble byttet ut med 2N grunnet nedskjæringer under krigen.
Ford 2N ble levert med stålhjul, og dynamo og batteri fra Ford 9N var blitt byttet ut med magnettenning. 
Alle andre spesifikasjoner var som for Ford 9N. Modellen ble erstattet av Ford 8N i 1947.


=== Ford 8N ===

Ford 8N er en traktor produsert av Ford Motor Company fra 1947 til 1952. Den er den første rene Fordtraktoren i N-serien, altså er den første av dem som ikke er produsert i samarbeid med Ferguson. Foregående modeller er Ford 9N og Ford 2N. Den er den siste traktoren i N-serien. Den har en sideventilert firesylindret motor, men den ble også bygd om til sideventilert V8. Den ble levert med lysegrått panser og hjul, rød motor, hjuloppheng og girkasse, og svart sete.

Tekniske data
Motor: Firesylindret sideventilert rekkemotor. Effekt ved 1500 o/min er 20,5 hk og ved 1980 o/min 24,4 hk
Kløtsj: Enskivet tørrplate med diameter på ni tommer.
Gir: Fire gir framover og ett bakover
Hjuldimensjon: Foran: 4.00-19 og bak: 10-28
Mål: 293 cm (Total lengde)X 162 cm (Bredde)X 124 cm(Høyde ved kjøler)
Drivstofftank: 33 liter
Vekt: 1090 kg
Hydraulikk: Trepunkt
Løftekapasitet i trekkstengene: 750 kg


== Se også ==
Ford Motor Company
Traktor


== Eksterne lenker ==
(en) Ford N series – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
King for a Day… Fool for a Lifetime

King for a Day... Fool for a Lifetime er et musikkalbum fra gruppen Faith No More. Albumet ble utgitt i 1995, og er bandets femte studioalbum.
I tillegg til den tradisjonelle Faith No More-lyden, har albumet også flere spor hvor genre blandes eller parodieres, fra den glatte soul-aktige jazz-funk-låta «Evidence» til vrengende heavy metal i «Cuckoo for Caca», sentimental countryrock i «Take This Bottle», og bossa nova i «Caralho Voador». Selv om albumet spriker mer enn forgjengeren, regner mange det som mindre eksperimentelt enn forløperen Angel Dust. King for a Day... Fool for a Lifetime har imidlertid gradvis begynt å bli en kultklassiker blant dedikerte Faith No More-fans.
Den første singelen var den punk-aktige låta «Digging the Grave». I USA solgte albumet nær 250 000 kopier, noe som lå langt under gruppens tidligere salgstall.
Albumet var det første uten gitarist Jim Martin, som fikk sparken i 1993. Han ble erstattet av Mike Pattons kollega fra Mr. Bungle, Trey Spruance. Han spilte gitar på albumet, men forlot bandet etter innspillingen. Dean Menta, som var bandets roadie under Angel Dust-turneen, tok over som gitarist under den påfølgende turneen.Turnéen ble forkortet i Europa, og interessen for bandet dalte. I Tyskland og Australia solgte albumet godt, men tallene lå fortsatt langt under Angel Dust, så gruppen gikk tilbake i studio for å jobbe med etterfølgeren.
Coveret ble designet av Eric Drooker.


== Sporliste ==


== Besetning ==


=== Faith No More ===
Mike Bordin – trommer
Roddy Bottum – keyboard, gitar
Billy Gould – bassgitar, gitar
Mike Patton – vokal
Trey Spruance – gitar


=== Produksjon ===
Andy Wallace – produsent, lydtekniker, lydmiks
Clif Norrell – lydtekniker
Chris Laidlaw – assisterende lydtekniker
Howie Weinberg – Mastering
Eric Drooker – illustrasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) King for a Day… Fool for a Lifetime på Discogs 
(en) King for a Day… Fool for a Lifetime på MusicBrainz
Markus Larsson

Markus Larsson (født 9. januar 1979 i Kil) er en svensk tidligere alpinist.
I 1997 tok han gull i kombinasjonen og bronse i både storslalåm og super-G under junior-VM i Schladming. Han debuterte i verdenscupen i november 1999, og fikk sine første verdenscuppoeng i november 2000, i et slalåmrenn i Park City.
Under OL 2002 kom han på sjuendeplass i slalåm. Året etter kom han på sjetteplass i kombinasjonen i VM i St. Moritz.
Det gikk tyngre de neste sesongene, før han 9. januar 2005 fikk sin første pallplassering i et verdenscuprenn (slalåmrennet i Chamonix). Under VM 2005 i Bormio havnet han på fjerdeplass i slalåm, få hundredelen fra en medalje.
Den 18. mars 2006 vant han endelig sitt første verdenscuprenn, sesongens siste slalåmrenn i Åre. I verdensmesterskapet 2007 i Åre vant han sølv i lagkonkurransen sammen med Anja Pärson, Hans Olsson, Anna Ottosson, Patrick Järbyn og Jens Byggmark.
I VM i alpint 2015 i Beaver Creek kjørte han på det svenske laget som tok bronse i lagkonkurransen.


== VM-medaljer ==
2007 Åre – sølv i lagkonkurranse


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Markus Larsson – Olympedia 
(en) Markus Larsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Markus Larsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Markus Larsson – FIS (alpint) 
(en) Markus Larsson – FIS (langrenn) 
(en) Markus Larsson – ski-db.com
VAFA

VAFA er en forkortelse for Valle fiskeadministrasjon. Den ble stiftet i 1990 og organiserer over 200 grunneiere i Valle kommune når det gjelder tiltak for å få tilbake fisk i vann og elver. Arbeidet har i stor grad vært konsentrert om å gjennomføre kalkingsoppgaver i vann som på grunn av sur nedbør ikke lenger har livsgrunnlag for fisk. Ettersom kvaliteten på vannet har blitt bedre, har fisken kommet tilbake. På grunn av at det i en lang periode ikke har vært fiske i disse vannene, er mange vann nå overbefolket. Av den grunn har VAFA organisert et prosjekt hvor ungdom har fått sommerjobb for å fiske opp fisk i Valleheia for at fiskekvaliteten blir bedre. Leder i VAFA er Toralv Andersen. Torjus Uppstad er daglig leder.


== Medlemslag ==
Otra Fiskelag Valle
Homme Fiskelag
Vallebø Fiskelag
Hevatn Fiskelag
Harstad Fiskelag
Rossevatn og Hyllvatn Fiskelag
Ramvatn Fiskelag
Hungsvatn og Berevatn Fiskelag
Dale, Løyland og Røysland Fiskelag
Åmli og Berg Fiskelag
Juvatn Fiskelag
Tjønnan Fiskelag
Brokke og Berg Fiskelag
Uppstad Fiskelag
Helle Fiskelag
Store Kråketjønn Fiskelag


== Eksterne lenker ==
VAFAs hjemmesider Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Egil Børre Johnsen

Egil Børre Johnsen (født 14. juli 1936 i Oslo) er en norsk forfatter og lektor. Han er utdannet dr. philos.
Johnsen har skrevet flere fagbøker om norsk språk, litteratur og skole, i tillegg til lærebøker for den videregående skolen. I boken Det store bondefangeriet (1981) tok han et oppgjør med norskfaget i skolen, og var senere redaktør for trebindsverket Vårt eget språk. Han har også bl.a. utgitt biografier om Nordahl Rolfsen og Knud Knudsen.
I 2006 fikk han Riksmålsforbundets litteraturpris for biografien Unorsk og norsk over Knud Knudsen, som regnes som riksmålets og bokmålets far.


== Referanser ==
Håkon Olaussen

Håkon Daniel Beyer Olaussen (født 25. mars 1969) er en norsk journalist, prest og radiomann. 
Håkon Olaussen er særlig kjent som programleder av flere radioprogrammer i NRK, deriblant Språkteigen, samtaleprogrammet Det skjedde i de dager og som produsent for morgenandaktene fra 2005. Han har tidligere arbeidet blant annet som sogneprest i Tiller menighet i Trondheim, med reklame og i den kristne avisa Vårt Land. Fra februar 2007 til 2012 var han å høre i NRKs populære nyhetsmagasin Her og nå.


== Eksterne lenker ==
Kort presentasjon på nrk.no
Ramvatn

Ramvatn er et vann som ligger i Valle kommune i Agder. Vannet ligger i fjelltraktene mellom Setesdal og Fyresdal som også kalles Setesdal Østhei. Ramvatn ligger rett nord for Straumsfjorden. Nord i vannet finner vi innløpet Ramvassåni som kommer fra Lisle Ramvatn. I sørenden finner vi utløpet som går videre ned i Fossevann. I lia øst for Ramvatn er Straumsgruvene lokalisert. Vannet ligger 776 meter over havet og har et areal på 32,3 hektar.
Eiendomsfordelingen i dette området har sitt særpreg. Fordelingen har tatt utgangspunkt i landområder og fiskevann som to sentrale faktorer. Derfor er det ofte noen som eier fiskevanna mens det kan være andre som eier strandsona rundt vannet. Vannet er det Torleiv Nordgarden som eier. Strandsona på østsida eier Arne Berg og Olav K. Hovet eier strandsona i vest.Per i dag er fiskebestanden for stor, slik at fiskekvaliteten er forholdsvis dårlig. Årsaken til dette er ukjent, men mange mener kalkingsprosjekta har skylda. I de fire siste åra har VAFA drevet med kultiveringstiltak i Ramvatn.


== Referanser ==
Stimorol

Stimorol er et dansk tyggegummimerke som eies av konsernet Mondelēz International.
Det første eierfirmaet, som ligger i Vejle, ble grunnlagt i 1915 av Holger Sørensen. Stimorol tyggegummi ble lansert i 1956, først i Skandinavia. Sukkerfri tyggegummi ble lansert i 1978 og på 1990-tallet ble tyggegummi med frukt- og pebermyntesmak lansert.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Turn Around and Look

Turn Around and Look kom ut i 2006, og er Jim Stärks fjerde album og er et album som er tro mot bandets musikalske uttrykk og den glade popmusikken.


== Sporliste ==
«Ran Out of Luck» – 3:24
«Turn Around and Look» – 3:18
«Hold On» – 3:11
«It's All Right» – 3:01
«Rain Drifts from the Summer Sky» – 4:09
«Quarter Moon» – 3:12
«The Days Are Getting Longer» – 3:42
«Stormy Weather» – 3:01
«Tonight # 2» – 2:25
«No One's Really There» – 3:20
Flo (andre betydninger)

Flo eller FLO viser til Flo, høyvann, men det er også et norsk etternavn knyttet til gården Flo i Oppstryn. Flo har flere betydninger:

Flo, høyvann
Forsvarets logistikkorganisasjon (FLO)
Fairtrade Labelling Organizations International (FLO)
Flo, fjell og fjære: Jostein Flo utforsker Vestlandet (TV-program)Flø, sted på Sunnmøre
Flo (Stryn), bosetning i Oppstryn, i Stryn


== Personer ==


=== Fornavn, eller kallenavn ===
Flo er et vanlig brukt kallenavn for Florence, men blir brukt også for andre:

Florence Griffith-Joyner, også kjent som «Flo-Jo» (1959-1998), amerikansk friidrettsutøver
Flo Hyman (1954-1986), amerikansk volleyballspiller
Frederick Law Olmsted (1822-1903), amerikansk landskapsarkitekt ofte omtalt som «FLO»
Flo Rida (f. 1979), amerikansk rapper
Florenz Ziegfeld (1867-1932), kjent som «Flo» Ziegfeld, amerikansk teaterprodusent og impresario


=== Nordmenn ===
For fotballspillerne fra Flo i Stryn, se Fotballfamilien Flo

Helge Flo (f. 1966), handikappidrettsutøver innen langrenn
Olav Flo (1922–1989), bibliograf
Rasmus Flo (1851–1905), lærer, filolog og målmann
Stian Flo (f. 1985), friidrettsutøver
Sven Flo (f. 1963), ordfører (H)
Trude Helen Flo (f. 1972), professor i cellebiologi
Yngve Flo (f. 1972), norsk historiker, sakprosaforfatter og professorNina Kristin Flo Mørkved (f. 1976) norsk fotballspiller
Amoco

Amoco er et oljeselskap fra USA etablert som «Standard Oil of Indiana» av John D. Rockefeller i 1899. Fusjonert med British Petroleum i 1999. Selskapet heter nå BP, og har hovedkontor i London.


== Eksterne lenker ==
[1] Historien om Amoco (Engelsk)
[2] Høydepunker fra Amocos historie i Norge
Glansbilde

Glansbilder, ofte bare kalt glans, er trykte fargebilder på blankt papir med eller uten glitter. Motivene varierer stort, men har tradisjonelt vært idylliske, idealiserte og beregnet for barn. Glansbildene kan for eksempel vise blomster, dyr, småbarn, engler, nisser og motiver fra eventyr. Bildene er malt med sterke, friske farger i en dekorativ, romantisk illustrasjonsstil som minner om «gamle dager», særlig den visuelle masse- og barnekulturen på slutten av 1800-tallet. Mange nye glansbilder er opptrykk av gamle motiver. Glansbildene kan vanligvis kjøpes i hele ark med flere motiver sammen. Omrisset rundt hvert motiv er ofte utstanset.


== Etymologi ==
Ordet glansbilde kommer fra det tyske Glanzbild (på tysk brukes dessuten Oblat om ulike typer papirmerker). Ordet kan i overført betydning også anvendes generelt om alle overdrevent idealiserte framstillinger. Glansbilder kalles glansbilleder på dansk, bokmärken på svensk, poesie plaatjes på nederlandsk, scrap-pictures, printed scraps, die-cuts eller glossy coloured prints på engelsk og feuilles en échantillons eller images et chromos på fransk.


== Historie og bruk ==
Glansbildene oppstod i Tyskland rundt 1840 med oppfinnelsen av fargelitografiet. Å samle på glans ble etter hvert en svært populær hobby for barn. I Norge og andre land var glansbildesamling særlig utbredt blant jenter i første halvdel av 1900-tallet.
Glansbilder er først og fremst samlerobjekter som kan oppbevares i egne album, handles med og byttes. Enkelte samler også på gamle glansbilder med antikvarisk verdi. En kan dessuten bruke glansbilder som dekorasjoner og formingsmateriell, for eksempel på hjemmelagde gratulasjonskort, i minnebøker og scrapbooks.
Glansbilder er i dag til en viss grad erstattet med forskjellige slags dekorative klistremerker.


== Se også ==
Glanset papir
Klistremerker
Minnebok
Scrapbooking
Bilderbogen, tysk betegnelse for ark med bilder


== Eksterne lenker ==
Det er en stor mengde nettstder som viser bilder av gamle glansbilder.

Einar Øklands samling av glansbilder (intervju, kommentarer og eksempler)
Glansbilder på dansk nettauksjon
Oppslagsordet «Glans-billede» i Ordbog over det danske sprog (på dansk)
Kort historikk (på dansk)
Kort historikk (på tysk)
Norske glansbilder tegnet av Harald Damsleth
Fredag (fjernsynsprogram)

Fredag er et norsk talkshow som gikk på TV 2 fra 2005 til 2011. Programmet tok opp ukesaktuelle saker i en uhøytidelig tone og hadde aktuelle gjester. Programmet ble i starten ledet av Øyvind Fjeldheim. I 2006 tok Stål Talsnes over. Programmet fikk fredager klokken 18.55.


== Referanser ==
Martinez de Pasqually

Martinez de Pasqually, egentlig Jacques de Livron Joachim de la Tour de la Casa Martinez de Pasqually (født 1727 i Grenoble, Frankrike, død 20. september 1774 i Port-au-Prince, dagens Haiti) var en fransk martinist og frimurer.
Hans tidligere liv er sparsommelig dokumentert. Noen steder er hans fødselsår oppgitt å være 1711. Det har også vært spekulert i om han var en polsk jøde eller endog var født i Syria.
I vielsesattesten med demoiselle Marguerite-Angélique de Colas, såvel som i hans katolske attest, datert 29. april 1772, er hans fødselsår oppgitt som 1727.
Faren Messire de la Tour de la Case, ble født i
Alicante, Spania, i 1671. Morens navn er oppgitt som demoiselle Suzanne Dumas de Rainau.
Martinez de Pasqually regnes som grunnleggeren av høygradssystemet Elus Coëns (fransk: de l'Ordre de Chevaliers Maçons Elus Coëns de l'Univers), ofte kalt Elus Cohens (feilstavet etter 1950-tallet).
I mai 1772 seilte Martinez til den franske kolonien Saint-Domingue (dagens Haiti), med skipet «Duc de Duras» med et sertifikat for å utbre sin frimurer-orden i «den nye verden» Amerika. Tirsdag, den 20. september 1774, døde han i Port-au-Prince, Haiti.
Martinez etterlot seg en sønn ved Lescar-Høgskolen, nær Pau i det sørvestlige Frankrike. Sønnen  ble døpt den 24. juni 1768, men forsvant 20 år senere under den franske revolusjon.


== Bibliografi ==
Martines de Pasqually – Traité sur la réintégration des êtres (d'après le manuscrit de L-C de Saint-Martin), diffusion rosicrucienne, collection martiniste.
Franz von Baader: Les Enseignements secrets de Martinès de Pasquallyprécédé d'une Notice sur le martinézisme et le martinisme, Bibliothèque Chacornac, 1900 – Robert Dumas, 1976, Editions Télétès, 2004
Jean-Marc Vivenza: Le Martinisme, l'enseignement secret des Maîtres, Martinès de Pasqually, Louis-Claude de Saint-Martin et Jean-Baptiste Willermoz, fondateur du Régime Écossais Rectifié, le Mercure Dauphinois, 2006
Gilles le Pape: Les écritures magiques, Aux sources du Registe des 2400 nons d'anges et d'archanges de Martinès de Pasqually,  Arché Edidit, 2006.


== Se også ==
Martinisme
Høygradssystemer i frimureriet


== Referanser ==
Svadilfare

Svadilfare er i den norrøne mytologi en prektig hingst. Den slepte på et år alle steinene i muren som omgir Åsgard.
Åsgardingene hadde inngått et veddemål med Svadilfares eier om at hvis han kunne bygge muren på et år, ville han få både solen og månen. Dessuten skulle han få Frøya. Da det så ut til at han skulle lykkes med å bygge muren ved hjelp fra hesten, måtte Loke forhindre det. Han omskapte seg til en hoppe for å lokke hingsten vekk fra arbeidet. Det lyktes i siste øyeblikk, og Svadilfares eier tapte veddemålet, men Loke måtte forbli hoppe inntil Sleipner ble født. Svadilfare og Loke er dermed Sleipners foreldre.


== Referanser ==
Hordamuseet

Hordamuseet ligger på Stend i Fana bydel i Bergen kommune. 
Museet består er et friluftsmuseum med en bygningshistorisk avdeling og faste og skiftende utstillinger i et nyere museumsbygg. Bygningshistorisk avdeling er tenkt som et vestlandsk kulturlandskap fra tiden 1850–1950. Museet ønsker å vise bygningsforholdene slik de kan ha vært i Nord- og Midthordland på 18- og 1900-tallet med bostedhus, løe med flor, eldhus, kvernhus, stabbur, naust, stølsbygninger, skole, krambu og post.
Ved siden av museets basisutstilling om fiskerbondens liv, har museet også et bygningsanlegg på Fanafjellet med et stølsmiljø.
Hordamuseet er en del av Bymuseet i Bergen.


== Se også ==
Stend


== Eksterne lenker ==
Bymuseet i Bergen
Piperen

Piperen er et tjern som ligger i Nittedal kommune i Viken. Innløpet til Piperen kommer fra Piperfløyta.


== Referanser ==
Bergen Skolemuseum

Bergen Skolemuseum ligger i Lille Øvregaten 38 i den gamle latinskole rett nord for Domkirken i Bergen.


== Bygningen ==
Bygningen ble oppført etter tegninger av byggmester Hans Martin Heintz, innviet i 1706. Murbygningen var opprinnelig på en etasje med arker to arker på langsiden og en ark på kortsiden. Rundt 1760 ble en ny etasje bygget på. Bygget er oppført i tegl og tre og er et av få hus med utmurt bindingsverk i Bergen. Den gamle latinskole ble etterhvert for liten og i 1840 sto en ny skolebygning ferdig på den andre siden av Domkirken. Bygningen har siden blitt brukt til ulike formål – gamlehjem, barnehage og uteseksjon. Bygningen ble fredet av Riksantikvaren i 1927 og restaurert av arkitektene Hansteen i 1972.


== Museet ==
Bergen Skolemuseum ble etablert i 2003 i den gamle latinskole. Museet viser utstillinger om skolens utvikling fra den første skoleetableringen i Bergen, Bergen katedralskole i 1153, fram til de siste skolereformene. I tillegg vises skiftende utstillinger. Skolemuseet var i 2007 vert for det 12. internasjonale skolemuseumssymposiet.
I oktober 2008 åpnet Holbergmuseet i en del av Skolemuseet, med faste utstillinger som presenterer Ludvig Holberg som bergenser, europeer, forfatter og vitenskapsmann.
Skolemuseet er en del av Bymuseet i Bergen.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Latinskolen
Bergen Byleksikon på nett, om Bergen Skolemuseum
Bymuseet i Bergen
«Bergen Skolemuseum». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.