jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hesjván

Hesjván (akkadisk waraḫsamnu, hebraisk חֶשְׁוָן [ḥešván] eller Marḥešvan מַרְחֶשְׁוָן) er den åttende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det måned nummer to.
I Bibelen før det babylonske fangenskapet, er den åttende måneden én gang kalt Bul. Dette er en fønikisk betegnelse, funnet igjen på sarkofagen til kongen Esjmunazar II. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Den babylonske betegnelsen betyr bare måned nummer åtte. y-r-ḥ er den semittiske roten for "måne" (og derfor også "måned"), og s-m-n er den semittiske roten for "åtte". Ved jødisk bruk har det skjedd en lenisering fra מ /m/ til ו /v/. Den innledende ו er også endret til מ, som gir en metatese. De to første bokstavene utgjør det hebraiske ordet for bitter. Dette er gitt betydning, da måneden er uten høytider.De jødiske kalenderreglene skal sikre at nyttårsdagen Rosj hasjaná ikke faller på en søndag, onsdag eller fredag. Dermed vil Jom kippúr ikke falle rett før eller rett etter sabbaten, noe som ville skapt praktiske vanskeligheter, og Hosja‘na rabbá vil ikke falle på en sabbat, i så fall vil visse seremonier gå tapt i et år. I et vanlig (kesidran) år har Hesjván 29 dager og Kislév 30 dager. Kislév kan miste en dag for å ha 29 dager, og året kalles et kort (chaser) år, eller Hesjván kan få en ekstra dag for å ha 30 dager. Året kalles da et fullt (maleh) år. Vanligvis faller den i oktober-november etter den gregorianske kalenderen.


== Referanser ==
Elúl

Elúl (akkadisk Elūlu, hebraisk אֱלוּל [ĕlúl], amharisk loul) er den sjette måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen.
Opprinnelsen til det babylonske navnet er ukjent. Navnet forkommer på innskrifter fra Sippar, datert til 18. århundre f.Kr.I Det gamle testamente er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Månedsnavnet Elúl er nevnt bare én gang (Nehemja 6:15). Ved fangenskapet i Babylon 586-536 f.Kr. adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Det babylonske navnet for måneden Elul ble bevart ikke bare på hebraisk, men også på andre språk i innflytelsesområdet, for eksempel moderne tyrkisk, der september måned heter "Eylül".
Måneden varer i 29 eller 30 dager fra nymåne i august eller tidlig september etter den gregorianske kalenderen, men kan strekke seg inn i oktober. Rabbinsk praksis er ar skuddagen må komme på en søndag, mandag, onsdag eller fredag, og blir lagt til eneten 1. elúl eller 30. elúl. Karaitter avviser skuddagen, og praktiserer at måneden har 29 dager fast. I den rabbinske tradisjonen er måneden preget av botsgang som forberedelse til den guddommelige dommen som ble avsagt på Rosj hasjaná og beseglet på Jom kippúr. Hver morgen i måneden, unntatt sabbat, blir det blåst i en sjofar ved synagogene. Fromme jøder faster, og noen vier nettene sine til resitering av selihót, liturgiske stykker som ber om guddommelig tilgivelse, enten fra andre dagen i måneden (sefardiske jøder) eller fra utgangen av siste sabbat før rosj hasjaná.(askenasiske jøder).
Det er ellers én merkedag i elúl:

25. elúl: Merkedag for verdens skapelse.


== Referanser ==
Kislév

Kislév (akkadisk kislimu eller kislivu, hebraisk כִּסְלֵו [kislév]) er den niende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det tredje måned.
Den babylonske opprinnelsen har rot i ordet for tykk, som er assosiert med at regnet i den fruktbare halvmåne tiltar. En alternativ tolkning er at ordstammen «k-s-l» betyr håp, og uttrykker håpet om rikelig vinternedbør. I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Betegnelsen kislév forekommer i hos profetene Sakarias (Sakarias 7:1) og Nehemias (Nehemja 1:1).
De fleste år har kislév 30 dager. Noen år måneden kuttet til 29 dager. Vanligvis faller den i november-desember etter den gregorianske kalenderen.

Lysfestivalen Hanukka varer fra 25. kislév til 2. tebét (eller 3. tebét når kislév bare har 29 dager). Ved starten gikk det utsendinger fra Jerusalem til den jødiske diaspora om hvor lenge måneden skulle vare, basert på astronomiske vurderinger.


== Referanser ==
Haggadá sjel pesah

Haggadá sjel pesah eller haggadáen (hebraisk: הַגָּדָה, «fortelling»; flertall: haggadot) er den jødiske pesachfortellingen — en bok som blir lest ved sedermåltidet de to første aftenene av pesach. Haggadá sjel pesah inneholder fortellingen om hvordan israelittene forlot slaveriet i oldtidens Egypt og til sist ble et fritt folk i Israel, slik som beskrevet i Andre Mosebok i Den hebraiske Bibelen (Tanakh): 

Den dagen skal du fortelle sønnen din: «Dette er til minne om det Herren gjorde for meg da jeg dro ut av Egypt.»


== Referanser ==
Sjabuót

Sjabuót eller sjavuót (fra hebraisk שָׁבוּעוֹת, šābu‘ōt), også kalt ukefesten eller jødisk pinse, er en jødisk høytid som finner sted syv uker (49 dager) etter pesach (påske). På det religiøse planet er sjabuót en feiring av at Moses tok imot Toráen fra Gud på Sinaifjellet — men sjabuót er også en innhøstingsfest for blant annet hvete, og feires derfor når hveten er moden.Sjabuót blir også feiret i løpet av en dag i det moderne Israel, i samaritansk religion, i karaittisk jødedom, i reformjødedom, men og ofte også i rekonstruksjonistisk jødedom. I konservativ og ortodoks jødedom og annen tradisjonell jødedom utenfor Israel feires en sjabuot i to dager. Tradisjonelt blir Ruts bok i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) lest under feiringen.


== Se også ==
Pinse (kristen høytid utsprunget fra sjabuót)
Ruts bok


== Referanser ==
Hektordelfin

Hektordelfin (Cephalorhynchus hectori) er den minste av havdelfinene og tilhører slekten av flekkdelfiner, som sammen med resten av delfinene tilhører tannhvalene. Hektordelfinen er den minste av alle hvalartene.


== Beskrivelse ==
Hektordelfinen ble først oppdaget i 1869. Den blir vanligvis omkring 1,2-1,5 meter lang, og vekten ligger normalt på ca. 35-60 kg (i snitt ca. 48 kg). Den er meget sjelden og endemisk for kysten av New Zealand, der den eksisterer i tre genetisk distinkte populasjoner. En langs vestkysten av Nordøya, en langs veskysten og en langs østkysten av Sørøya. På New Zealand regnes den som et nasjonalsymbol, sammen med kiwifuglen.
Newzealenderne kaller den «Mikke Mus delfin». Den er en liten småtykk svømmer som gjerne ligger rett under havoverflaten, og er derfor også kjent under navnene «Puffing Pig» («den tøffende grisen») og «Dumpling dolphin» («truntedelfinen»). Årsaken til tilnavnet Mikke Mus-delfin er den runde og helt sort ryggfinnen, som ligner på Mikke Mus' ører. Finnen er også stort sett det eneste man får et glimt av når denne delfinen kommer farende like under havoverflaten.
Også halefinnen, kinnene og sveivene er sorte. Over nakken, like ved blåsehullet, har den også en smal sort stripe. I buken er den hvit, og den hvite fargen fortsetter i en stripe opp langs delfinens sider. Resten av kroppen er blågrå, nesten i samme farge som havet når det er overskyet.
Hektordelfinen skiller seg også fra de fleste adre delfiner gjennom å ha en relativt liten snute, kort kropp, og en kort tykk hale, nesten som nisene. Det er vanskelig å se forskjell på hunner og hanner.


== Atferd ==
Hektordelfinen er et flokkdyr som gjerne danner små grupper bestående av 2-12 individer. Gruppene er ikke egentlige familiegrupper som hos spekkhoggerne, men heller løst sammensatte grupper der dyra ofte skifter til en ny gruppe.
Hektordelfinen kan trolig bli omkring 20 år gammel. Hunnen blir kjønnsmoden når hun er mellom 7 og 9 år og kan kun få avkom hvert 2. eller 3. år. Som regel føder hunnene kun 4-6 unger i løpet av livet, noe som er årsaken til at det finnes så få slike delfiner.
Hunnen føder som regel sent på vårparten eller tidlig på sommeren (når det er høst og vinter i Norge). Ungen blir født med halen først, så den ikke skal drukne under fødselen. Moren hjelper ungen opp til overflaten, der den raskt må lære seg pusteteknikken for å overleve. Kalven er ca. 76 cm lang når den blir født.


== Kilder ==
Boris Culik. 2003. «Cephalorhynchus hectori (P.-J. van Beneden, 1881)». CMS


== Eksterne lenker ==
(en) hektordelfin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hektordelfin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) hektordelfin hos Fossilworks 
(en) hektordelfin hos ITIS 
(en) hektordelfin hos NCBI 
(en) Kategori:Cephalorhynchus hectori – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cephalorhynchus hectori – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cephalorhynchus hectori – detaljert informasjon på Wikispecies
Weser

Weser er en stor elv i det nordvestlige Tyskland.


== Elveløp ==
Weser dannes ved at elvene Werra og Fulda flyter sammen ved Hannoversch Münden.  Fra denne byen flyter elva rolig nordvest gjennom ås-området Weserbergland. Etter å ha krysset «passet» ved Porta Westphalica renner den ut i slettelandet, og når byen Minden der det er forbindelse med Mittellandkanalen. Den følger derfra en nordlig retning, og flyter ved Verden, ca. 40 km fra Bremen, sammen med bielven Aller. Etter å ha passert Bremen, flyter Weser ut i Nordsjøen ved Bremerhaven.


== Byer langs Weser ==
På sin vei mot havet flyter Weser gjennom disse byene:

Hannoversch Münden
Hameln
Minden
Nienburg
Bremen
Bremerhaven


== Transport og skipstrafikk ==
Weser er seilbar for mindre fartøy og lektere gjennom et system av sluser.


== Se også ==
Weserrenessansen
Rottefangeren fra Hameln. Sagnet utspiller seg ved Wesers bredder.


== Referanser ==
Wiesbaden

Wiesbaden er hovedstaden den tyske delstaten Hessen og den nest største byen i Hessen, etter Frankfurt am Main. Byen ligger ved Rhinens østlige bredd, rett ovenfor munningen av elven Main. De største nabobyene er Mainz, Darmstadt og Frankfurt am Main. Byen ligger i Rhein-Main-området ved den sørlige fjellsiden av Taunus og grenser i nord mot byene Eppstein, Niedernhausen og Taunusstein, i øst mot byene Hofheim og Hochheim, i syd til Mainz og i vest mot byen Schlangenbad, Eltville og Walluf.
Byen er blant annet kjent for det medisinske mineralvannet og kurbadene (derfor Bad i WiesBADen) og for kasinoet.


== Geografi og klima ==
Wiesbaden ligger på høyre bredd av elven Rhinen. Kommunen har et areal på 203,90 km². Den årlige gjennomsnittstemperaturen lå i 2010 på 9,8 °C, noe som gjør den til Tysklands varmeste by.


=== Bydeler ===

Wiesbaden er delt inn i 26 bydeler (Ortsbezirke):

Auringen
Biebrich
Bierstadt
Breckenheim
Delkenheim
Dotzheim
Erbenheim
Frauenstein
Heßloch
Igstadt
Klarenthal
Kloppenheim
Mainz-Amöneburg
Mainz-Kastel
Mainz-Kostheim
Medenbach
Mitte
Naurod
Nordenstadt
Nordost
Rambach
Rheingauviertel
Schierstein
Sonnenberg
Südost
Westend


== Attraksjoner ==
Statsbiblioteket i Hessen ligger i Wiesbaden.


== Kjente mennesker fra byen ==
Ludwig Beck
Simone Signoret
John McEnroe
Volker Schlöndorff
Nico Rosberg
James Peace


== Vennskapsbyer ==

 - Tunbridge Wells, Storbritannia
 - Fondettes, Frankrike
 - Gent, Belgia
 - Friedrichshain-Kreuzberg, Berlin
 - Kfar Saba, Israel
 - San Sebastián, Spania
 - Ocotal, Nicaragua
 - Görlitz
 - Wrocław, Polen
 - Fatih, Istanbul, Tyrkia
 - Montreux, Sveits
 - Glarus, Sveits
 - Klagenfurt, Østerrike
 - Ljubljana, Slovenia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Wiesbaden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wiesbaden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Offenbach am Main

«Offenbach» omdirigeres hit; se også Jacques OffenbachOffenbach am Main er en by i delstaten Hessen og en forstad til Frankfurt am Main. Offenbach er formelt en egen by som er den femte største byen i Hessen. I praksis har Offenbach vokst sammen med storbyen Frankfurt.
Arkeologiske utgravninger har bevist at området har vært bebodd siden stenalderen. Innbyggertallet i Offenbach am Main passerte i 1954 grensen på 100 000, og byen fikk dermed status som storby.
Byen er et viktig industri-, tjeneste- og messested, men har grunnet en negativ utvikling innen industrien fått visse sosiale problem. I byen avholdes årlig en internasjonal messe for lærvarer, en industri den tidligere var kjent for ved siden av berømmelsen den hadde som messeby, men den er i dag best kjent som Frankfurts industri-forstad. Tysklands meteorologiske tjeneste har sitt sentrum i Offenbach.
Med hensyn til kommunikasjonsmuligheter har Offenbach et godt utgangspunkt der den ligger ved motorveien A3 mellom Frankfurt via Würzburg til Passau ved grensen med Østerrike. Vest for byen ligger A661, som er en forbindelse med A66, A5 og A45 nord og øst for Frankfurt. Videre ligger Frankfurt internasjonale lufthavn nær Offenbach.
I Offenbach ligger Hyundai-konsernets hovedkontor for Europa.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Offenbach am Main – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Offenbach am Main – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kassel

Kassel (frem til 1926 offisielt Cassel) er med ca. 200 000 innbyggere den største byen i det nordlige Hessen i Tyskland. Etter Frankfurt am Main og Wiesbaden er Kassel den tredje største byen i delstaten. Kassel er sete for Regierungsbezirk Kassel og Landkreis Kassel og ligger nær grensen til Niedersachsen.
Gemäldegalerie som holder hus på Wilhelmshöhe, i Wilhelmshöhe slott fra 1786, inneholder bl.a. Jakob velsigner Isak og Esau av Rembrandt.
Internasjonalt er Kassel særlig kjent for kunstutstillingen documenta. Wilhelmshöheparken ble i 2013 oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Historiske hendelser (utvalg) ==
Beleiringen av Kassel i 1762 under sjuårskrigen.


== Kjente personer fra Kassel ==
Paul Julius von Reuter (1816–1899), grunnlegger av Reuters Telegraphic Comp. Incorporated
Adolf Ebert (1820–1890), litteraturhistoriker
Philipp Scheidemann (1865–1939), tysk politiker
Arnold Bode (1900–1977), grunnlegger av documenta
Hans Eichel, tysk politiker


== Bilder ==

		
		
		
		


== Se også ==
Hessen-Kassel
Kasseler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Kassel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kassel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft

Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (AEG) var et tysk industriselskap stiftet av Emil Rathenau i 1883.


== Historie ==
1883 Grunnleggelse av "Deutsche Edison-Gesellschaft für angewandte Elektricität". Emil Rathenau i Berlin hadde sikret seg rettighetene for Tyskland til patentene til Thomas Alva Edison.
1887 Firmanavnet ble endret til "Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft" 
1903 Patentstridigheter med Siemens, ble løst gjennom å gå inn i et samarbeid om å opprette et nytt selskap: Gesellschaft für drahtlose Telegraphie System Telefunken.
1910 Egen avdeling for flyproduksjon i Berlin-Henningsdorf
1935 Borsig Lokomotiv-Werke ble overtatt, lokomotivbyggingen ble lagt til Hennigsdorf.
1945 Etter den  andre verdenskrig ble fabrikkene i Vest-Berlin, Nürnberg, Stuttgart og Mülheim ved Ruhr bygd opp igjen og i tillegg ble nye fabrikker åpnet. Fabrikken i Henningsdorf ble til Volkseigenen Betrieb Lokomotivbau Elektrotechnische Werke (LEW).
1969 Fusjon med Telefunken til AEG-Telefunken.
1985 Overtagelse av Daimler-Benz AG, navnet ble igjen AEG.
1992 Fusjon med LEW Henningsdorf, og firmaet AEG Schienenfahrzeuge GmbH Henningsdorf ble dannet.
1996 Oppspalting i selvstendige foretak. AEG opphørte å eksistere som firma, men varemerkene og navnene ble brukt videre av lisenshavere.
2004 (Juni) Electrolux-gruppen kjøpte opp de globale varemerkerettighetene knyttet til AEG. Rettighetene var før dette eid av EHG Elektroholding GmbH, et datterselskap i DaimlerChrysler gruppen.
Området transportteknikk gikk inn i firmaet ABB Daimler Benz Transportation (Adtranz).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) AEG – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) AEG – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.schoene-aktien.de/infoaeg_alte_aktien.html
Vebjørn Tandberg

Vebjørn Otto Tandberg (født 16. september 1904 i Bodø, død 30. august 1978 i Oslo) var en norsk bedriftsleder. Han var utdannet til elektroingeniør ved Norges tekniske høgskole i Trondheim, og grunnlegger av Tandbergs Radiofabrikk i Oslo i 1933. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Vebjørn Tandberg var sønn av manufakturhandler i Bodø, Vebjørn Olsen Tandberg (1873–1934) og hustru Anna Therese Johanson (1878–1958).


=== Tandbergs radiofabrikk ===
Vebjørn Tandberg viet hele sitt voksne liv til ledelse og utvikling av Tandbergs Radiofabrikk. Gjennom sitt virke viste han seg som en uegennyttig og gemyttlig person, der hensynet til radiofabrikken kom foran egne private interesser. Vebjørn Tandberg var en bestemt person med klare oppfatninger og holdninger innenfor mange fagområder, ikke bare de rent teknologiske. 
Tandberg var en pionér i tenkning rundt det å skape gode forhold for sine arbeidstakere, for derved å oppnå mer innsats, større lojalitet og økt produktivitet. 42 timers uke og tre ukers ferie for alle ble innført i 1937, og en pensjonsordning og en sykeforsikringsordning ble innført i 1938. En fire ukers ferie for alle ansatte over 40 år ble innført i 1947. Arbeidsuken ble redusert til 39 timer i 1948. I sommermånedene var det fem dagers arbeidsuke fra 1955; hele året fra 1969.
Under krigen fikk han i stand en avtale med tyskerne som innebar at han hadde tillatelse til å produsere radioapparater, men ikke til å selge dem før etter at krigen var slutt og okkupasjonen av landet over. I stedet ble de stående på lager, der de etter krigens slutt var lett og raskt tilgjengelige for befolkningen og den sterke etterspørselen etter radioer som nå igjen var blitt lovlige.


=== Død ===
Vebjørn Tandberg tok den 30. august 1978 sitt eget liv ved å la bilen stå på tomgang i garasjen den dagen han fikk et brev om at hans nærvær var uønsket i bedriften han selv hadde grunnlagt. Hans livsverk - Tandberg Radiofabrikk - holdt på å gå konkurs grunnet store og voksende økonomiske problemer. Bedriften, som han verken eide eller styrte lenger, hadde også varslet om at den ønsket å frata ham hans hjem i Nordbergveien, som formelt sett var i bedriftens eie. Radiofabrikken ble slått konkurs 14. desember 1978


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hegnar, Trygve: Vebjørn Tandberg, Gyldendal 1980.
Dahl, Helmer og Strømme Svendsen, Arnljot: Vebjørn Tandberg : triumf og tragedie, Bergen 1995.


== Eksterne lenker ==
Tandberg historie – Norsk Radiohistorisk Forening
Radiodager, triumf og tragedie – NRK Nordland
Tandbergerne, forening for bevaring av historien til Vebjørn Tandberg
Radionette

Radionette var en norsk radiofabrikk og radiovaremerke. Selskapet ble stiftet i 1927 som A/S Jan Wessel Radiofabrikk Radionette av Jan Wessel.
Firmaet var det første i Norge som begynte produksjon av radioer for tilknytning til strømnettet (lysnettet). Disse apparater bevirket en hel omveltning av radiomarkedet, hvor man til den tid hadde vært henvist til batteriapparater. Etterspørselen var så stor at fabrikken kort tid etter starten måtte gå til store utvidelser.
Den største suksessmodellen Kurér ble i 1950–1958 produsert i 224 000 eksemplarer. I 1968 sto en ny, stor produksjonshall klar for innflytting i Sandvika, senere kjent som Info-Rama.

Datterseselskap: Radio Visjon A/S (produksjonsbedrift)
Radionette kom i store økonomiske problemer, og ble fusjonert med Tandbergs Radiofabrikk i 1972.  Jens Christian Hauge, som da satt i styret for Radionette, tvang ved hjelp av sine kontakter i regjeringen Vebjørn Tandberg til å kjøpe opp Radionette, da Tandberg ville utvide sin virksomhet.
Tandberg kom i sin tur også i problemer, og la ned Radionette i 1978. Senere samme år gikk Tandberg konkurs.Radionette eksisterer i dag kun som varemerke for Elkjøp og produktene, som først og fremst er radioer, produseres i Asia.  


== Varemerker ==

"Alle land" superen
Auditorium
Combi- Star
Duett
Elite 3
Explorer
Forum
Havsuperen
Heimskringla
Junior
Jubileumssuper
Kompass
Kurér
Kvartett
Kvintett
Menuett
Multirecorder
Solist
Symfoni
Transauto
Verdensmottager
Verdenssuper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Radionette – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Radionette – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Liste over modeller (med bilder)
Om Radionette Kurér hos Norsk Teknisk Museum (2007)
Digitalt fortalt: «Radionette og jentene» (skrevet av Bjørn Helgedagsrud, Telemark Museum) (besøkt 16. februar 2012)
Großdeutsche Partei

Großdeutsche Partei (det stortyske partiet) var et politisk parti i Tyskland, som ønsket et forent tysk rike på føderal basis, og som inkluderte alle tyske stater, også Østerrike, det såkalte Siebzigmillionenreich.
Partiet ble grunnlagt i motsetning til Kleindeutsche Partei (det lilletyske partiet), som ønsket en tysk samling under Preussens ledelse, men uten Østerrike. Motsetningen ble først tydelig i nasjonalforsamlingen i Frankfurt am Main i 1848. I 1862 grunnla tilhengere av stortyskerne Deutscher Reformverein. Dette bestod først og fremst av katolske sydtyskere som var positivt innstilt til Østerrike og støttet det østerrikske reformprosjektet i 1863.
Partiet mistet sin betydning etter den tyske riksgrunnleggelse 1870/71


== Se også ==
Großdeutsche Volkspartei
.300 AAC Blackout

300 AAC Blackout, SAAMI-forkortelse 300 BLK og også kjent som 7,62 × 35 mm, er en rifle-patron utviklet i USA og opprinnelig kamret i M4-riflen.
Patronen ble utviklet med tanke på SIBO og andre steder hvor man trenger lyddemping. Dersom man skyter på kort avstand og ikke ønsker å bryte lydmuren kan man bruke en 220-grain (14 g) kule, og de ballistiske egenskapene til kulen vil overgå de til 9 mm Parabellum. Man kan også skyte over en lengre distanse med 300 AAC BLK ved å bruke en 125-grain (8 g) kule som vil bryte lydmuren, og man har dermed en mulighet til å skyte over en distanse som 9 mm Parabellum ikke gir.


== Se også ==
J. D. Jones
6×45 mm Rem
6,5×45 mm TCU
6,5 mm Grendel
6,8 mm Remington SPC
7,62 × 39 mm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 7.62×35mm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons