jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Furufly

Furufly (Panolis flammea (Denis & Schiffermüller 1775))  er en sommerfugl i gruppen nattfly (Noctuidae).
Furufly er utbredt i furuskogs områder i lavlandet i det sørlige Norge, nord til Nordland / Troms. Den finnes i Europa og østover i Asia, hvor furutrær vokser.


== Utseende ==
Furufly har rødbrune forvinger med hvite flekker. To store flekker i hver forvinge har nyreform. Bakvingene er gråbrune. Vingespennet er omtrent 30 millimeter.  Kroppen er tykk og ullen som hos de fleste nattfly.
Larven er grønn med tre hvite striper langs hver side av kroppen og en langs midten av ryggen. Hodet er rødbrunt. 


== Levevis ==
Furufly flyr i mai, vanligvis om natten. Hunnen legger egg på undersiden av furunålene, vanligvis 10 egg på samme sted. Etter et par uker klekker eggene.
Larvene spiser først de unge myke furunålene, men vil senere også ta eldre furunåler. Hele treet kan snauspises. Larven er utvokst i juli eller tidlig i august.
Den uvokste larven søker ned i skogbunnen hvor den forpupper seg. Furufly tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres.  Furufly overvintrer i puppestadiet og klekkes som voksen om våren.


== Skadedyr ==
Det er ikke registrert masseutbrudd i Norge.  Sverige hadde et angrep i 1947–48.  I Mellom-Europa er furuflyet et fryktet skadedyr.
Larven dreper de nye furunålenes vekstpunkt, og derfor vil et avnålet tre stå ribbet store deler av vekstsesongen. Dette tåler sjelden treet og vil dø. 
Bekjempelse med insekticider kan slå tilbake angrep.  Generelt vegrer man seg for å bruke gift, da det har store konskvenser for miljøet.  I et svært alvorlig angrep i Skottland ble insektmidlet  fenitrothion (fosformiddel) brukt, med godt resultat.
Furuflyets feromon er kjent og syntetiske feromonanaloger blir brukt for å overvåke populasjonen i Europa.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe storsommerfugler
gruppe / overfamilie Noctuoidea
familie nattfly  (Noctuidae)
delgruppe Hadeninae
stamme Orthosiini
slekten Panolis
Panolis flammea (Denis & Schiffermüller 1775)


== Kilder ==
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum Norwegiae. Norsk Entomologisk forening. 192 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) furufly i Encyclopedia of Life 
(en) furufly i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furufly hos Artsdatabanken 
(sv) furufly hos Dyntaxa 
(en) furufly hos Fauna Europaea 
(en) furufly hos NCBI 
(en) Kategori:Panolis flammea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Panolis flammea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
www.skogforsk.no/skogskade/ – Om skadedyr på planter og trær tilknyttet skogen.
Samuel de Champlain

Samuel de Champlain (født 1567 i Brouage nær Rochefort i det daværende Saintonge i Frankrike død 25. desember 1635 i Québec) var en fransk sjøoffiser og utforsker. Han grunnla kolonier i Nord-Amerika, inkludert Québec by. Han kalles  «Ny-Frankrikes far».
Han var en sønn av en marinekaptein. Han ble også respektert på grunn av sine gode navigatørferdigheter. Han hadde stor innflytelse i åpningen for fransk handel til Nord-Amerika; blant annet organiserte han handelsselskaper for å drive pelshandel med indianere i landets indre. Han blir kalt «Ny-Frankrikes far» fordi han viet sitt liv til å skape et fransk rike i Canada og kalte det Ny-Frankrike.
I 1593 var Samuel de Champlain med i en ekspedisjon til Canada og utforsket St. Lawrenceelven helt opp til Lacinefossen. Da han kom hjem til Frankrike, fikk han kong Henrik IV til å finansiere en ekspedisjon for å kolonisere området langs St. Lawrenceelven. Champlain seilte ut med 28 ledsagere, dro oppover elven og grunnla en handelsstasjon i 1608. Den ble til byen Québec, Canadas første by. Han fortsatte å utforske området og ble værende i Canada resten av sitt liv. 
I 1663, 28 år etter hans død, ble Québec hovedstad i Ny-Frankrike.


== Referanser ==


== Litteratur ==
David Hackett Fischer (2008). Champlain's Dream. New York: Simon and Schuster. 
Champlain. The Birth of French America. Montreal: McGill-Queen's University Press. 2004. 
Samuel Eliot Morison (1972). Samuel de Champlain. Father of New France. New York: Little Brown. 
Cicero T. Ritchie (1962). The First Canadian. The Story of Champlain. New York: St. Martin's Press. 
Hans-Otto Meissner (1966). Kundschafter am St.-Lorenz-Strom. Die Abenteuer des Samuel de Champlain nach alten Dokumenten neu erzählt. Stuttgart, Gütersloh: Cotta, Bertelsmann.  (Bertelsmann 1976. Weitere häufige Auflagen, auch mit wechselnden Untertiteln)
Kapp Horn

Kapp Horn (nederlandsk: Kaap Hoorn; spansk: Cabo de Hornos), navngitt etter den nederlandske byen Hoorn, er en odde som ligger lengst sør i øygruppen Tierra del Fuego (Ildlandet) i sørlige Chile, og er lokalisert på den smale øya Hornos. Selv om det ikke er det aller sørligste punktet i Sør-Amerika, som er de mer avsidesliggende Diego Ramírez-øyene, omtrent 100 kilometer sørvest for Kapp Horn, markerer Kapp Horn den nordlige grensen til Drakestredet og er således stedet hvor Atlanterhavet og Stillehavet møtes. I mange tiår var dette stedet en betydelig milepæl for skipstrafikken. Havene rundt Kapp Horn er særdeles risikable og farlig grunnet sterke vinder, store bølger, sterke strømmer og isfjell; disse farene har gjort stedet og passasjen beryktet som skip og sjøfolks gravsted.Behovet for skip å runde Kapp Horn ble i stor grad redusert ved åpningen av Panamakanalen i 1914. Å seile rundt Kapp Horn er betraktet som en av de største utfordringene for seilsporten. Av den grunn er det en del seilskip som fortsetter å seile denne ruten, tidvis som en del av en jordomseiling, og bortimot alle velger ruter som går gjennom kanalene som går nord for Kapp Horn.Kapp Horn ble første gang rundet 25. januar 1616 av Willem Schouten og Jacob le Maire fra Nederlandene i seilskuten «Eendracht». De kalte stedet for Hoorn etter den nederlandske byen med samme navn. Fra 1700-tallet blir rundingen av Kapp Horn en del av verdens viktigste handelsrute, «Clipper Route». 9. mai 2006 ble nordmannen Audun Nordhus den første som rodde rundt Kapp Horn i robåt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cape Horn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cape Horn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
International Association of Cape Horners
Chilean Brotherhood of Cape Horn Captains (Caphorniers)
Eventyrer George Kourounis' ekspedisjon til Kapp Horn
«Et monument ved verdens ende», den chilenske skulptøren José Balcells' artikkel på spansk
Linbubevegelsen

Linbubevegelsen, Joula Glädjens och Solens Samfund eller Solicenter er en svensk bevegelse eller nyreligiøs sekt, stiftet av Hallstein Farestveit (1937?-) sammen med svensken Lillian Agvald i 1980. Bevegelsen har av avhoppere blitt anklaget for å være sekterisk, og forårsaket psykiske problemer for medlemmene gjennom å bli tvunget til hardt arbeid og lite søvn. Stifteren kaller seg også Hallstein Linbu.
Linbubevegelsen er en kristen gruppe sterkt influert av armeneren George Ivanovitch Gurdijeffs (1866–1949) lære, men dennes lære er videreutviklet og omgjort av lederen til en helt egen «Linbu-lære». Bevegelsen har ingen tilknytning til andre Gurdjieffgrupper.Linbusamfunnet, som bevegelsen også kalles, driver jordbrukskollektiv i Hedekas i Bohuslän og i Älmhult i Småland, samt en bedrift som fremstiller smykker (Arcena Solicenter AB). Smykkene har en esoterisk symbolikk. Dette er en typisk aktivitet for bevegelsen, og på denne måten får de nye medlemmer, f.eks. gjennom deltakelse på messer og arrangementer med New Age tematikk.Linbubevegelsen har også en base på Kolbotn utenfor Oslo, men det vites ikke om det er aktivitet der i dag (Oktober 2007). Bevegelsen fikk mye negativ oppmerksomhet i avisen VG i 1994 som følge av at gruppens grunnlegger og leder er nordmann.
«Naboer av Linbu-sekten kan fortelle om ungdommer som blir satt til meningsløse arbeidsoppgaver som tilsynelatende ikke har annet formål enn å slite ut arbeiderne. Hardt fysisk arbeid og evnen til å tåle fysisk og psykisk smerte er nettopp grunnstener i bevegelsens filosofiske og religiøse fundament» skrev VG om de Svenske gårdsbrukene.I 2002 var det en rettssak mot bevegelsen som følge av en anmeldelse fra tre afrikanske menn, blant dem Chukwuemeka Onwunata fra Nigeria. Han kom i kontakt med bevegelsen etter å ha lest en annonse i en avis i Gambia. Han kom til Sverige i 1997, og ble umiddelbart satt til hardt arbeid. Han klarte ikke å stikke av fra gården i Hedekas før etter åtte måneder. Onwunata søkte erstatning for å ha blitt utnyttet til hardt monotont arbeid. I dommen fra 20. mars 2002 ble Linbustiftelsen frikjent, og Onwunata måtte betale saksomkostninger.


== Referanser ==
Emílio Garrastazu Médici

Emílio Garrastazu Médici (født 4. desember 1905 i  Bagé, Rio Grande do Sul, død 9. oktober 1985 i Rio de Janeiro), var en brasiliansk general og landets president og leder for militærdiktaturet i årene 1969-1974.
Médici ble valgt til president i Brasil av den militære overkommandoen i oktober 1969. I sin periode som president etablerte Medici et sterkt militært diktatur. Médici satt som president frem til 15. mars 1974.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emílio Garrastazu Médici – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Star of Life

Star of Life er en blå sekstakket stjerne på hvit bakgrunn. I stjernen ses asklepiosstaven. Den brukes verden over som kjennetegn for ambulansetjenester og -personale. Andre typer redningstjenester bruker den også i forskjellige variasjoner og farger.


== Historie ==
Star of Life er designet av Leo R. Schwartz, som arbeidet for den amerikanske føderale etaten National Highway Traffic Safety Administration (NHTSA), da Røde Kors i 1973 klaget over at de amerikanske ambulansenes kjennemerke, et oransje kors på hvit bakgrunn, minnet for mye om det Røde Kors. Emblemet ble i USA patentert av NHTSA i 1977, og patentet utløp i 1997.


== Symbolikk ==
De seks takkene i stjernen symboliserer de seks hovedoppgavene utført av hjelpere og ambulansepersonell gjennom hele «redningsprosessen»:

De første på et ulykkessted, som regel utrente sivile og/eller involverte i hendelsen, skaffer seg et overblikk og sikrer seg selv og den skadde mot ytterligere farer.
Hjelperene ringer nødnummeret for å varsle ambulansetjenesten, over telefonen mottar de livsviktig råd om førstehjelp og veiledning.
Hjelperene gir førstehjelp etter evne.
Ambulansen ankommer og ambulansepersonellet gir akutt behandling på ulykkesstedet.
Den skadde fraktes i ambulanse fra ulykkesstedet til sykehus og mottar behandling underveis.
Den skadde får spesialisert behandling på et sykehus.Den forkortede versjonen av de seks hovedoppgavene er:

Oppdagelse av ulykke
Rapportering til ambulansetjenesten
Utrykning
Behandling på ulykkesstedet
Behandling under transport
Overføring til endelig behandling
Turner Classic Movies

TCM (Turner Classic Movies) er en filmkanal som viser eldre svart/hvitt filmer på engelsk. TCM kan by på mange av de gamle kinosuksessene. Kanalen kan kun mottas med kabel-tv eller parabol.
Den nordiske utgaven, TCM Nordic, avviklet sine sendinger i Norge og Norden i 2017.


== Historie ==
Kanalen ble startet av Ted Turner som en del av hans kringkastingsystem 14. april 1994. Datoen ble valgt fordi det var hundreårsdagen for første offentlige filmframvisning i New York City.
Før TCM var etablert, var mange titler fra selskapets store bibliotek av filmer sendt med reklameavbrudd på TNT-kanalen sammen med Turners kontroversielle fargelagte svart-hvitt-klassikere som Malteserfalken. Men da TCM ble etablert i 1994, fulgte ikke fargeleggingen med over til den nye kanalen. Kanalen hevdet at den var uavbrutt, ufarget og reklamefri. I 1996 gikk TBS sammen med Time Warner og TCM og Warner Bros. kom under samme selskaps paraply. Da fikk kanalen tilgang til hele biblioteket til Warner Bross. I tillegg til å vise MGM og United Artists-filmer, viser kanalen også filmer under lisens fra Universal Pictures, Paramount Pictures, Twentieth Century Fox, og Columbia Pictures. Alt som Paramount gav ut før 1948 eies nå av NBC Universal, og Columbia er eid av Sony. 
Selskapet har hovedkontor i Techwood Campus i Atlanta, Georgia. Siden 1994 har Tom Karsch vært leder og styrets visepresident.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) TCM logos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Extreme Sports Channel

Extreme Sports Channel viser for det meste ekstremsport og noe annen sport. Extreme Sports er en engelskspråklig kanal. Kanalen sender i over 50 land, for det meste i Europa og Midtøsten, med 12 ulike språk-lydspor.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Aleksandr Kolobnev

Aleksandr Vasiljevitsj Kolobnev (Александр Васильевич Колобнев) (født 4. mai 1981 i Vyksa) er en russisk profesjonell syklist.
I Tour de France 2011 testet han positivt for hydroklortiazid. 29. februar 2012 endte dommen på reprimande og bot.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Kolobnev – Olympedia 
(en) Aleksandr Kolobnev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Kolobnev – ProCyclingStats 
(en) Aleksandr Kolobnev – Cycling Archives 
(en) Aleksandr Kolobnev – Cycling Quotient 
(en) Aleksandr Kolobnev – CycleBase 
Offisielt nettsted 
(en) Alexandr Kolobnev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Donnchadh, jarl av Carrick

Donnchad mac Gillai Brigte eller Duncan fils de Gilbert (= Duncan, sønn av Gilbert; død 1250) var den første mormaer eller jarl av Carrick, et jarldømme i Galloway, Skottland.
I 1176 ble Donnchad overlevert til kong Henrik II av England av sin far, Gilla Brigte mac Fergusa av Galloway som gissel for at den engelske kongen skulle sikre seg at Gilla Brigte, lord av Galloway, skulle oppføre seg i henhold til hva England ønsket. Etter at faren døde i 1185 overtok hans fetter Lochlann i Donnchads fravær de landområdene i Galloway som Gilla Brigte hadde kontrollert. Henrik II forsøkte å hindre overtakelsen på vegne av Donnchads vegne, men ble opptatt med sine egne sønners opprør i Frankrike, og i tillegg fikk Lochlann støtte fra skottenes konge, Vilhelm I av Skottland. 

Etter hvert som hendelsene utviklet seg fikk Lochlann beholde det meste av Galloway, men som kompensasjon ble det opprettet et nytt mormaerdømme i området Carrick som tidligere hadde vært kontrollert av lorden av Galloway. Det var kong Alexander II av Skottland som en gang mellom 1225 og 1330 opprettet mormaerdømmet Carrick på den betingelse at Donnchad oppga alle krav i Galloway. Carrick er en anglifisert utgave av creag/carraig' som står for berg eller fjell (rock). Tittelsetet lå i Ayrshire.
Donnchad hadde en nær allianse med den bemerkelsesverdige anglo-normanniske eventyreren John de Coucy. Denne, som effektivt hadde grunnlagt jarldømmet Ulster, hadde lovt Donnchad landområder i Ulster. I 1197 reiste Donnchad selv over til Ulster for å sikre seg landene. I et slag mot Hugh de Lacy tapte John de Courcy, men Donnchad forsøkte uansett å forfølge sine krav. Da Hugh de Lacy senere fikk kong Johan av Englands raseri mot seg flyktet mange av hans menn til Carrick hvor Donnchad pliktskyldig fikk dem arrestert og overrakt til engelskmennene.
Ett av de aller tidligste landcharter fra slutten av 1100-tallet i klosteret Melrose Abbey nevner Duncan, sønn av Gilbert, sønn av Fergus, Count av Carrick.


== Familie og barn ==
Donnchad giftet seg med Avelina Stewart, datter av Alan fitz Walter, 2. High Steward av Skottland og de fikk minst fem sønner:

Níall
Cailean
Eoin
Ailean
AlasdairBlant Donnchads mange etterkommere er kong Robert I av Skottland gjennom Níall, hans arving. Donnchads sønnedatter Margaret av Carrick, 3. grevinne av Carrick, som holdt tittelen under eget navn, giftet seg med Robert Bruce, 6. lord av Annandale, og han ble da jarl av Carrick. De fikk sønnen Robert, som ble konge av Skottland og la dermed tittelen Carrick under kronen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
MacQueen, Hector L., «Survival and Success: the Kennedys of Dunure», i Steve Boardman & Alasdair Ross (eds.) The Exercise of Power in Medieval Scotland 1200-1500, (Portland, 2003), pp. 67-94
Oram, Richard, The Lordship of Galloway, (Edinburgh, 2000)
Foreningen for Muskelsyke

Foreningen for Muskelsyke (FFM) ble stiftet 5. desember 1981 i Oslo. Foreningen organiserer mennesker med nevromusklulære sykdommer og deres familier. Nevromuskulære sykdommer omfatter en rekke sjeldne sykdommer i det perifere nervesystemet, i overgang mellom nerve og muskel, og i selve muskulaturen. 
Foreningen for Muskelsyke baserer sin virksomhet på en sentral målsetting om full deltakelse og likestilling for alle. FFMs mål er et inkluderende samfunn på alle områder, hvor alle – også funksjonshemmede – får mulighet til full deltakelse og likestilling ut fra sine egne forutsetninger. Dette innebærer også en kamp mot alle former for diskriminering av funksjonshemmede.
Foreningen har fylkeslag over hele landet, og har ca. 1700 medlemmer (2007).
Foreningen for Muskelsykes Ungdom (FFMU) er foreningens ungdomsorganisasjon.
Foreningen utgir tidsskriftet MuskelNytt.
Foreningen er medlem av Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon (FFO), Funksjonshemmedes Studieforbund (FS) og European Alliance of Neuromuscular Disorders Associations (EAMDA).


== Se også ==
Amyotrofisk lateral sklerose
Charcot-Marie-Tooths sykdom
Polynevropati
Myasthenia gravis
Duchennes muskeldystrofi
Beckers muskeldystrofi
Limb-girdle(Se ekstern lenke nedenfor for flere diagnoser)


== Eksterne lenker ==
Foreningen for Muskelsyke
Foreningen for Muskelsykes Ungdom
Foreningen for Muskelsyke – diagnoser
European Alliance of Neuromuscular Disorders Associations
Nevromuskulært kompetansesenter ved Universitetssykehuset Nord-Norge
Kompetansesenter for medfødte muskelsykdommer ved Nevrologisk avdeling, Rikshospitalet-Radiumhospitalet
Synnalandsneset

Synnalandsneset, også kalt Synnaland er en liten grend like nord for Brattvåg sentrum i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Fra tidligere tider lå det fire gårder der, men området ble på starten 1990-tallet omregulert til boligformål og består i dag av Synnaland byggefelt. Området er under utvikling og det bygges flere hus. Ofte finner mange unge veien til ballbingen på Synnalandsneset, som ble bygget på dugnad i 2005. Fylkesvei 659 går forbi grenda. 


== Historie ==
Synnaland har vært bebodd i mange hundre år. På 1500-tallet var det én gård der, rundt 1700-tallet var det økt til fire gårder. Det var gårdene på Synnaland som eide landområdet i vågen hvor Brattvåg ble grunnlagt. I 1911 bortfestet innbyggerne på Synnaland området og fallrettighetene til Synnalandsvassdraget til Bernt P. Hildre, Iver og Ole Skjelten som startet opp Brattvåg kraftverk.  Synnaland sammen med gården i Årsundet de nærmeste naboene til Samfjorden der Brattvåg vokste til.
Synnaland tilhørte fra gammelt av Haram tinglag og senere Haram herred som under kommunereformen i 1965 endret til Haram kommune. Fra 2020 inngår Haram i Ålesund kommune.


== Referanser ==
Arild Brodahl

Arild Brodahl (født 2. januar 1970) fra Fana ble skytterkonge under Landsskytterstevnet i Bodø i 2001. 


== Kilder ==
Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen


== Eksterne lenker ==
Det frivillige Skyttervesens hjemmesider
Gullruten beste dramaserie

Beste dramaserie er en av kategoriene for prisutdelingen Gullruten. Det er kåret en vinner i kategorien siden starten av utdelingen i 1998. Frem til 2021 hadde NRK vunnet kategorien 22 av 24 ganger.
Klassen har tidligere hatt navnet beste TV-drama (1999-2016) med variantene beste TV-drama/dramaserie (2001), beste tv-drama / såpe / situasjonskomedie (2002) og beste TV-drama (dramaserie, situasjonskomedie eller såpe) (2004).


== Vinnere ==
1998: Blodsbånd – produsert av og for NRK
1999: Nini – produsert av og for NRK
2000: Jul i Blåfjell –  produsert av og for NRK
2001: Fox Grønland – produsert av Rubicon TV for TV 2
2002: Lekestue – produsert av og for NRK
2003: Sejer - elskede Poona – produsert av og for NRK
2004: Svarte penger - hvite løgner – produsert av og for NRK
2005: Ran  – produsert av Maipo Film for TV 2
2006: Sejer - svarte sekunder  – produsert av og for NRK
2007: Størst av alt – produsert av og for NRK
2008: Berlinerpoplene – produsert av og for NRK
2009: Himmelblå – produsert av og for NRK
2010: Harry & Charles – produsert av og for NRK
2011: Koselig med peis – produsert av Tordenfilm for NRK
2012: Taxi – produsert av og for NRK
2013: Halvbroren – produsert av Monster Scripted for NRK
2014: Lilyhammer – produsert av Rubicon TV for NRK
2015: Kampen om tungtvannet – produsert av Filmkameratene for NRK
2016: Skam – produsert av og for NRK
2017: Valkyrien – produsert av Tordenfilm for NRK
2018: Heimebane – produsert av Motlys/NRK for NRK
2019: Lykkeland - produsert av Maipo Film for NRK
2020: 22. juli - produsert av NRK for NRK
2021: Rådebank – produsert Fenomen tv film og scene / Storyline for NRK
2022: Pørni, produsert av Monster for Viaplay


== Eksterne lenker ==
Gullruten sin hjemmeside
North American XB-28

North American XB-28 var et amerikansk bombefly utviklet under den andre verdenskrig. Bare to fly av denne typen ble produsert før flytypen ble kansellert, og den første XB-28 fløy første gang i april 1942. Flyet var beregnet for operasjoner i stor høyde og var utstyrt med trykk-kabin. Bestykningen skulle bestå av tre 12,7 mm mitraljøser rettet forover og tre tårn, hver med to 12,7 mm mitraljøser, som kunne fjernstyres fra cockpiten. Flyet skulle også kunne ta en bombelast på til sammen 1800 kg. Den andre prototypen XB-28A ble bygget uten bestykning, men med utstyr for rekognosering i stedet, og ble utstyrt med to Pratt & Whitney R-2800-27 motorer.


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
North American XB-28 (Dragon)
Raymond Barre

Raymond Barre (født den 12. april 1924 i Saint-Denis i Réunion, død 25. august 2007 i Paris) var en fransk sentrum-høyre politiker og økonom. Han var statsminister under president Valéry Giscard d'Estaing fra 27. august 1976 til 13. mai 1981.
Raymond Barre var professor i økonomi ved Institutt for politiske studier i Paris.
Fra 1959 til 1962, var han stabsleder for Jean-Marcel Jeanneney, minister for industri og handel i regjeringen til Jacques Chaban-Delmas. I 1967 ble han av president Charles de Gaulle valgt til visepresident for Europakommisjonen. Han bodde i Brussel frem til 1972. I januar 1976 ble han handelsminister.
27. august 1976 ble han utnevnt av president Valéry Giscard d'Estaing til statsminister og handelsminister. Han er den eneste som har hatt begge disse posisjoner under den femte franske republikk. Han forlot stillingen som handelsminister i 1978, men fortsatte som statsminister inntil 13. mai 1981, etter at Valéry Giscard d'Estaing tapte presidentvalget i 1981.
Som leder av regjeringen, stod han overfor en konflikt som splittet det konservative parlamentariske flertallet mellom «Giscardianerne» og «Gaullistene» (Rassemblement du Peuple Français – RPF). De sistnevnte ble ledet av Jacques Chirac. 
Dessuten ble han konfrontert med en økonomisk krise, der han igangsatte tiltak for å bremse inflasjonen, redusere de offentlige utgiftene og foreta industriell omstrukturering. I denne forbindelse kom han i konflikt med fagforeningene. 
Etter sin avgang som statsminister, ble han valgt inn i parlamentet som nestleder av det sentrum-høyre orienterte partiet Union pour la Démocratie Française (UDF). Han stilte som  presidentkandidat for UDF under presidentvalget i 1988, men røk ut av første runde etter å ha havnet på tredjeplass bak sosialdemokraten François Mitterrand og den konservative Jacques Chirac. Raymond Barre var medlem av parlamentet inntil 2002. Fra 1995 til 2001 var han borgermester av Lyon.
Den 11. april 2007 ble Raymond Barre overført til Val-de-Grâce militærsykehus i Paris fra et sykehus i Monaco, etter et hjerteinfarkt.


== Referanser ==