jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frisco (Texas)

Frisco er en forstad til Dallas i den amerikanske delstaten Texas. Ved folketellingen i 2000 hadde byen 33 714 innbyggere.Byen fikk sitt navn i 1904 da innbyggerne valgte navnet Frisco for å hedre St. Louis–San Francisco-banen, som byen ble grunnlagt ved. Fotballklubben FC Dallas har sin hjemmearena, Toyota Stadium, ved utkanten av Frisco.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Frisco, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hans Chr. Alsvik

Hans Christian Alsvik (født 21. april 1936 i Svolvær, død 1. oktober 2011) var en norsk filolog og programleder. Han ledet Naturmagasinet i ti år. 


== Journalist ==
Alsvik kom til NRK i 1966, etter å ha vært journalist i Vestfold Arbeiderblad. I en årrekke var Alsvik en av de store NRK-profilene, og det var særlig naturprogrammer han ble kjent for. Alsvik ble etter hvert en arvtaker etter nestoren Per Hafslund, og Alsvik var i flere år en mye brukt kommentaroppleser der utenlandskproduserte naturfilmserier ble sendt.Filologen Alsvik snakket flere språk, blant dem engelsk, russisk og tysk.


== Hedersbevisninger ==
I 2002 mottok Alsvik Kongens fortjenstmedalje i gull. Han ble tildelt hedersprisen under Gullruten 2000.


== Forfatter ==
Alsvik ga også ut en rekke bøker, både alene og sammen med andre. I 1994 reviderte han Harald Sverdrups Norsk naturkalender fra 1977, ISBN 82-03-24032-1 For øvrig kom de fleste av hans utgivelser på 1970-tallet


== Bibliografi ==
1961: Horten arbeidskontor – En beretning om virksomheten 1909–1961
1972: Salutt, ISBN 82 02 02620 2
1973: Nattsøster og andre fortellinger, ISBN 82-02-02867-1
1974: Glassplaten, ISBN 82-02-03050-1
1975: Middagsgjesten fra Lopphavet, ISBN 82-02-03317-9
1976: Hundlort og fiken, ISBN 82-02-03548-1
1977: Geparden som ville intervjues –  natur og unatur i ni land, ISBN 82-02-03867-7
1978: Safari til strandvågen, ISBN 82-02-04061-2
1979: Tavaritsj, ISBN 82-02-04253-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Chr. Alsvik på Internet Movie Database
Peter Almqvist

Peter Almqvist (født 17. juli 1957 i Lund, død 6. april 2015) var en svensk gitarist og jazzmusiker. Han var blant annet kjent fra duoen Guitars Unlimited med Ulf Wakenius. Duoen ble dannet i 1980 og ble særlig kjent etter å ha vært pausenummeret i Eurovision Song Contest 1985.
Hans egen Peter Almqvist Trio, dannet i 1988, besto av Yasuhito Mori på bass og Raymond Karlsson på trommer. Gruppa turnerte blant annet med Art Farmer og ga ut albumene Dig, myself and I (Storyville, 1995) og Peter Almqvist Trio med Horace Parlan (Storyville, 1997).Soloplaten My Sound, solos and duets utkom i 2000 (Storyville). Almqvist døde påsken 2015 etter lengre tids sykdom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
peteralmqvist.se
Glimmerskifer

Glimmerskifer er en metamorf bergart. Glimmerskifer er lagdelt og har gode kløvegenskaper (milli- til centimeter tykke flak).
Den består av lagvise mineraler.  Hovedmaterialene er kvarts og glimmer. Men også noe feltspat, kloritt, apatitt og andre mineraler. Glimmer er dannet av mørk biotitt, paragonitt og lys muskovitt. 
Den kan også inneholde granat, kyanitt, staurolitt eller sillimanitt. Dersom innholdet av ett av disse er dominerende, kalles den for granatglimmerskifer, kyanittglimmerskifer o.s.v.
Den danner godt jordsmonn. 


== Dannelse ==
Glimmerskifer er dannet ved avsetning (sedimentering) av leire, på bunnen av vann (innsjøer eller hav) fra kambro til silur perioden.
Leiren er avsatt i intervaller eller sykluser, derfor er skifer lagdelt. Senere er disse brakt ned i jordskorpen. Ved høy temperatur på omtrent 600°C og trykk opptil 5 kB, har sedimentlagene blitt omdannet (metamorfose) fra leire til skifer. 
Graden av omdanning (metamorfose) fra leire gir ulike kvaliteter av skifer.  Leirskifer er ikke omdannet og er en ganske myk skifer. Fyllitt er hardere og mer omdannet, mens glimmerskifer og kvartsittskifer er hardest og de mest omdannede.


== Norske glimmerskiferbrudd ==
Den er vanlig i Gudbrandsdalen, Trøndelag, Nordland, Troms og Hyllestad. 

Otta – brukes som bygningsstein både ute og inne. Gulv- og veggflis, trapper, taktekking, terrasser. Det er flere typer glimmerskifer fra Otta. Fargene varierer fra rustrød til svart og mer sølvfarget grå. Skiferen har handelsnavn etter utseende:
Otta-skifer – en mørk litt glinsende skifer, med fin overflate.
Otta-skifer, rust – en litt blek okerfarget skifer.
Otta-Pillarguri – en mørk litt glinsende skifer, med mer grov overflate.
Otta-Pillarguri, rust – en brunrød skifer, med halvfin, litt grov overflate.
Sel –  en mørk litt glinsende skifer. Skiferen har handelsnavnet Sel-royal.
Kvænangen – brukes som innvendig bygningsstein. Gulv- og veggflis, trapper. Skiferen har handelsnavnet Kvænangen-sølv, en lys grå sølvfarget, litt glinsende skifer, med fin overflate.
Helsetbanen

Helsetbanen er et idrettsanlegg som ligger ved Helset på Bærums Verk. Banen ligger ved siden av klubbhuset til Helset Idrettsforening, som er bruker av banen.
Tidligere var banen grusdekket, og fungerte som skøytebane om vinteren, men våren 2011 ble det bestemt at banen skulle skifte fra grus til kunstgress. Helsetbanen har aktiviteter som basketball, sandvolleyball og fotball.


== Eksterne lenker ==
Kart over banen hos n3sport.no
Bjønn

Bjønn kan sikte til:

Brunbjørn
Bjønn, et redskap for stramming av kjetting, spesielt ved framkjøring av tømmer med hest.
Ragnhild Magerøy

Ragnhild Elbjørg Magerøy (født 9. juli 1920 i Fræna, død 16. november 2010) var en norsk forfatter, ved sin død bosatt i Tønsberg.
Magerøy debuterte litterært i 1957 med romanen Gunhild, og gav senere ut en rekke romaner. Hun skrev også  noveller, dikt og essays. Hun er særlig kjent for sine historiske romaner.
I 1975 ble hun tildelt Doblougprisen.


== Bibliografi ==
Gunhild – roman (1957)
Forbannet kvinne – roman (1958)
Kjærligheten spør ikke – roman (1960)
Lengsel, men ingen vinge – roman (1962)
Dronning uten rike – roman (1966)
Mens nornene spinner – roman (1969)
Himmelen er gul – roman (1970)
Nikolas – roman (1972)
Kvassere enn sverdet – roman (1974)
Baglerbispen – roman (1976)
Du – dikt (1977)
De som dro Sudr – roman (1979)
Den lange vandringen – roman (1980)
Jorsal – roman (1982)
Miriams kilde – noveller (1985)
Risens hjerte og andre fortellinger – fortellinger (1987)
Spotlight på sagaen – essays (1991)
Den hvite steinen – roman (1995)
Hallfrid – roman (1997)
Vesterhavs – essays (1999)
Tusmørkefabler og sannferdige eventyr – essays (2003)


== Priser og utmerkelser ==
Doblougprisen 1975


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ragnhild Magerøy i kulturnett.no, med biografi
Digitaliserte bøker av Magerøy hos Nasjonalbiblioteket.
«Ragnhild Magerøy» i Norsk biografisk leksikon
Quinn Direct British Masters

Quinn Direct British Masters er en golfturnering på Europatouren som arrangeres hvert år i mai, som sesongens første turnering i Storbritannia. Den ble første gang spilt i 1946 og har vært en fast del av Europatouren siden starten i 1972 (med unntak av 1984), og har gjennomgått en rekke navneendringer. På 1980-tallet var det et av de mest lukrative mesterskapene på Europatouren med en premiepott blant de tre største, men turneringens status, eller i hvert fall premiepottens relative størrelse, har falt de seneste årene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
John L. Sullivan

John Lawrence Sullivan (født 15. oktober 1858 i Roxbury, Boston, Massachusetts, død 2. februar 1918) var en amerikansk bokser, født av irske immigranter. Han regnes som den første moderne tungvektsmesteren i boksing.
På denne tiden fantes ikke noen offisiell tittel i boksing, men Sullivan regnes som mester etter å ha beseiret Paddy Ryan i Mississippi City 7. februar 1882.  
Han tapte tittelen 7. september 1892 i New Orleans, Louisiana, da han ble beseiret av James J. Corbett som vant på knockout i den 21. runden.


== Se også ==
Tungvekt
Boksingens Hall of Fame
James J. Corbett vs. John L. Sullivan
Verdensmestere i tungvektsboksing
«Årets Bokser» – Ring Magazine
«Årets Kamp» – Ring Magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John L. Sullivan – BoxRec
VGBB

Very Good Big Band (VGBB) er et studentstorband i Tromsø. VGBB ble etablert i 2001 på studenthuset driv. Bandet består av studenter fra Universitetet i Tromsø og Høgskolen i Tromsø. Bandet har gjort stor suksess i Arkhangelsk i Russland og i Lødingen i Norge, men oftest i Tromsø, de fleste gangene på Driv.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nettverkskredittgruppe

En nettverkskredittgruppe er en gruppe på fem til sju medlemmer som er i ferd med å etablere egen virksomhet eller som nettopp har etablert virksomheten. Innovasjon Norge bevilger støtte til nettverkskredittgruppen i form av utlånskapital, kompetansehevende midler og lønn til en prosjektleder for gruppen de første to årene den er etablert. Utlånskapitalen disponeres av gruppen. Gruppen avtaler et fast sparebeløp som skal stå som sikkerhet for lånekapitalen.
Nettverkskredittgruppen forplikter seg til jevnlige møter der utvikling av det enkelte medlems virksomhet er sentralt. Grameen Bank , grunnlagt av professor Muhammad Yunus i Bangladesh er modell for nettverkskredittgruppene.  Nettverkskredittordningen er i utgangspunktet kjønnsnøytral, men har stort sett vært benyttet av kvinner. I tillegg til tilgang på rimelige lån, mikrokreditt, er kompetanseoverføring en viktig bonus for gruppemedlemmene.


== Eksterne lenker ==
Artikkel om nettverkskredittgrupper fra Innovasjon Norge
James J. Corbett

James John Corbett også kalt Gentleman Jim (født 1. september 1866 i San Francisco, California, USA, død 18. februar 1933 i Bayside, New York) var verdensmester i tungvektsboksing 1892–97.
7. september 1892 i The Olympic Club i New Orleans, Louisiana, vant Corbett verdensmestertittelen gjennom å vinne kampen mot John L. Sullivan på knockout i 21. runde.
Han forsvarte tittelen kun en gang: 25. januar 1894, da Corbett beseiret britiske Charley Mitchell på knockout i tredje runde.
Jim Corbett tapte tittelen 17. mars 1897 i en kamp i Carson City, Nevada mot Bob Fitzsimmons fra New Zealand.


== Se også ==
Tungvekt
Boksingens Hall of Fame
James J. Corbett vs. John L. Sullivan
Bob Fitzsimmons vs. James J. Corbett
Boksing
Verdensmestere i tungvektsboksing
«Årets Bokser» – Ring Magazine
«Årets Kamp» – Ring Magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James J. Corbett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) James J. Corbett på Internet Movie Database 
(en) James J. Corbett på AllMovie 
(en) James J. Corbett hos The Movie Database 
(en) James J. Corbett hos Internet Broadway Database 
(en) James J. Corbett hos American National Biography 
(en) James J. Corbett – BoxRec
Wilmington (Nord-Carolina)

Wilmington er en by sørøst i delstaten Nord-Carolina nær atlanterhavskysten og utløpet av Cape Fear-elven.
Byen er hovedsete for New Hanover fylke og har et innbyggertall på 106 476 ifølge estimatet fra 2010. Byen er oppkalt etter Spencer Compton, som var greve av Wilmington i England mellom 1730 og 1743.
Området var forsøkt bosatt på 1600-tallet, men de første varige bosetningene kom i 1725. Wilmington ble formelt grunnlagt i 1739. Som en av sørstatene hadde Nord-Carolina slaveri, og mye av naturressursene i området ble utnyttet ved hjelp av slaver.
Slaget ved Moore's Creek Bridge fant sted i nærheten under den amerikanske uavhengighetskrigen i 1776.Under den amerikanske borgerkrig var Wilmington en viktig marinebase for sørstatene. Byen falt til unionsstyrkene etter kamper mellom 11. og 22. februar 1865, noe som stengte av sørstatenes siste havn. Etter krigen var motsetninger mellom hvite og svarte fortsatt høye. Det toppet seg da hvite opprørere drepte 22 svarte mennesker i 1898 under et kupp mot det sittende republikanske styret. Wilmington var på denne tid den største byen i staten, og hendelsen bidrog til at demokratene vant kontroll over delstaten og fikk fjernet mange av rettighetene som de svarte hadde fått i årene etter krigen.
Byen er stadig en viktig havneby. Turistindustrien er også betydelig da byen har et historisk kvarter og flere sandstrender i nærheten. University of North Carolina Wilmington med rundt 11 000 studenter ligger også i byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wilmington, North Carolina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wilmington

Wilmington er navnet på flere steder.
I USA er de største byene med navnet

Wilmington (Delaware)
Wilmington (Massachusetts)
Wilmington (North Carolina)I England er det to landsbyer med navnet

Wilmington (Kent)
Wilmington (Sussex)Undervisningsinstitusjoner:

Wilmington College of Ohio
Wilmington College i Delaware
Gjelleråsen

Gjelleråsen er navnet på en ås på grensen mellom Oslo, Lillestrøm kommune og Nittedal kommune, og på tettbebyggelse beliggende på denne lengst syd i Nittedal herunder områdene Hagan, Skillebekk og Holumskog.
Åsen er delt mellom Oslo i vest, Lillestrøm i øst, og altså Nittedal i nord. Over åsen går flere viktige historiske veifar, samt to moderne hovedveier på hver sin side av åsen: riksvei 4 i nordvest og E6 i sørøst.
Det eldste faret er den såkalte Oldtidsveien. Den kan følges fra Fossum gård, like bak Stovner senter og over det høyeste partet av åsen. Nær toppunktet ligger en jordblandet gravrøys, og et par rene gravrøyser ligger tett opptil veifaret. Dette indikerer en svært høy alder på veifaret, kanskje ned i bronsealderen. Videre nedover på nordsiden kan sees rester av skansen som ble bygd her i 1716, da Karl XII gjorde sitt første innfall i Norge. Da var det svenske patruljer her som lette etter ubevoktede veier inn mot Christiania (Oslo). De ble slått tilbake av mannskapene på skansen her.
På 1700-tallet ble det behov for å bygge veier for kjøretøy. Den gamle traseen var uegnet til det, så den nye veien ble lagt i en bue om Grorud opp til Skillebekk og derfra diagonalt over til Lahaugmoen. Her var det skysstasjon og handelsbod. Under okkupasjonen ble området annektert av Wehrmacht, som bygde ut Lahaugmoen militærleir. Den var i mange år etter krigen standkvarter for Hærens sanitet, men ble nedlagt på 1990-tallet. 
Tettbebyggelsen Gjelleråsen er blitt et knutepunkt for Trondheimsveien, hvor denne skiller lag med riksvei 4, og fortsetter som riksvei 22 mot Lillestrøm. Hagantunnelen på riksvei 4 starter på Gjelleråsen, og munner ut på Slattum, hvor riksvei 4 fortsetter nordover Nittedal.
Hovedanlegget til Ringnes bryggerier ligger på Gjelleråsen. Det samme gjør hovedfabrikken til Diplom-Is, Arcus og hovedkontoret til Würth Norge. 
Navnet på passet ved Gjelleråsen kan komme fra Gjølluraas, der første ledd er etter Gjoleid, som skal bety «det vindfulle engområde», eller fra Gjøl - Gjel, som beskriver et innhugg i terrenget der ferdselsveiene gikk over åsen. Men det kan også komme fra verbet Gjalla = lyde, som fra et ekko.


== Referanser ==
Liste over frankiske rikshovmestre

Rikshovmestrene (Major Domus) var de øverste embetsmennene til merovingerkongene.


== Rikshovmestere i Austrasia ==


== Rikshovmestere i Neustria ==


== Rikshovmestere i Burgund ==
Etter dette ble embetet forent med det i Neustria, selv om Burgund forble et eget rike under kongen av Neustria og Burgund. Administrasjonen av Burgund var for en kort periode under:


== Kilder ==
Oman, Charles, The Dark Ages 476-918, London, 1914.
Gregorius av Tours. Historia Francorum, translated by Earnest Brehaut, 1916. Tilgjengelig på Medieval Sourcebook.
Fredegar. The Chronicle of Fredegar, oversatt til engelsk av J. M. Wallace-Hadrill, 1960, i The Early Middle Ages 500-1000, redigert av Robert Bentrano (New York, 1964).
Tarik Filipović

Tarik Filipović er en bosnisk skuespiller. Han ble født i Zenica i Bosnia-Hercegovina 11. mars 1972 og er etnisk bosnjak. Han har blant annet spilt i filmen Behind Enemy Lines med Owen Wilson og Gene Hackman. Nå er han programleder for den kroatiske versjonen av Vil du bli millionær?


== Filmer ==
Go West (2005)
Dva igrača s klupe (2005)
Bitange i princeze (TV-serie) (2005)
Duga mračna noć (TV-serie) (2005)
Dobro ustimani mrtvaci (2005)
Duga mračna noć (2004)
Leti leti (2004)
Svjedoci (2003)
24 sata (2002)
Tko želi biti milijunaš? (TV-serie) (2002)
Behind Enemy Lines (2001)
Polagana predaja (2001)
Naši i vaši (TV-serie) (2000)
Agonija (1998)
Isprani (1995)
Cijena života (1994)
Okus limuna (1993)


== Eksterne lenker ==
(en) Tarik Filipović på Internet Movie Database 
(sv) Tarik Filipović i Svensk Filmdatabas 
(da) Tarik Filipović på Filmdatabasen 
(fr) Tarik Filipović på Allociné 
(en) Tarik Filipović på AllMovie 
(en) Tarik Filipović hos The Movie Database
Allan Gaarde

Allan Bisgaard Gaarde (født 25. januar 1975 i Grindsted) er en dansk tidligere fotballspiller, nå sportsdirektør i den danske klubben Aab.  Han var tidligere kaptein på Viking, men han måtte sesongen 2007 gi fra seg kapteinsbindet til landsmann Nicolai Stokholm. Gaarde spilte gjerne sentralt på midtbanen, eller på venstre kant. 
Vinteren 2007 pådro seg et brudd i foten i en treningskamp mot Lyn. Han gikk glipp av seriestarten, men var tilbake i Vikings startoppstilling i løpet av juni.
Den 15. januar 2009 ble Gaarde klar for den danske klubben Vejle et år før kontrakten var fullført. Gaarde skrev under på en to-års kontrakt.


== Karriere som spiller ==
Oppdatert 1. november 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allan Gaarde – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Allan Gaarde – Transfermarkt 
(en) Allan Gaarde – FBref 
Profil på Vikings hjemmesider
Profil på AaBs hjemmesider
Profil på Vejle BKs hjemmesider
Daniel Theorin

Daniel Theorin (født 4. august 1983) er en svensk fotballspiller som spiller for Malmö FF.  Han kom til klubben i desember 2006 etter to sesonger i Lyn. Han har tidligere spilt for de svenske klubbene IF Aljarna, GIF Sundsvall, Selånger,  Friska Viljor FC og IFK Timrå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Theorin – Transfermarkt 
(en) Daniel Theorin – WorldFootball.net 
(en) Daniel Theorin – FBref
Per Knudsen

Per Knudsen (født 11. mai 1930, død 9. mai 2006 i Oslo) var en markant fotballspiller for Vålerenga. Han var den person med flest kamper for laget (175) i perioden 1954–1967, hvor han totalt skåret 58 mål, han deler således med Leif Eriksen statusen å ha skåret flest mål for laget. Han døde plutselig på Vålerengas treningsfelt på Valle i Oslo 9. mai 2006.


== Eksterne lenker ==
(en) Per Knudsen – national-football-teams.com 
(en) Per Knudsen – EU-Football.info 
(no) Per Knudsen – Norges Fotballforbund 
«VIF-legende døde på treningsfeltet» – nyhetsoppslag i Aftenposten
Tommy Lee

Tommy Lee Bass (født 3. oktober 1962 i Aten, Hellas) er en amerikansk musiker, best kjent for å ha vært med å starte Mötley Crüe som trommeslager. Han har også sitt eget band, nu metal-bandet Methods of Mayhem.
Han har vært gift med modellen Elaine Bergen og skuespillerne Heather Locklear og Pamela Anderson. Han er kjent for sitt utsvevende liv og har i tillegg til å ha sittet i fengsel for mishandling også deltatt på en sex-video.


== Diskografi ==
Mötley Crüe1981 – Too Fast for Love
1983 – Shout at the Devil
1985 – Theater of Pain
1987 – Girls, Girls, Girls
1989 – Dr. Feelgood
1991 – Decade of Decadence
1991 – Best of 1981-1991
1994 – Mötley Crüe
1997 – Generation Swine
1997 – Best of 1981-1997
1998 – Greatest Hits
1999 – Live: Entertainment or Death
2000 – New Tattoo
2005 – Red White and Crüe
2008 – Saints of Los AngelesMethods of Mayhem1999: Methods of Mayhem
2010: A Public Disservice Announcement


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tommy Lee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tommy Lee på Internet Movie Database 
(en) Tommy Lee hos The Movie Database 
(en) Tommy Lee på Adult Film Database 
(en) Tommy Lee på Internet Adult Film Database 
(en) Tommy Lee på Apple Music 
(en) Tommy Lee på Discogs 
(en) Tommy Lee på MusicBrainz 
(en) Tommy Lee på Encyclopaedia Metallum 
(en) Tommy Lee på Spotify 
(en) Tommy Lee på Songkick 
(en) Tommy Lee på AllMusic 
(en) Tommy Lee på Twitter 
(en) Tommy Lee på Facebook 
Tommy Lee på Instagram 
(en) Tommy Lee på Myspace
Follo tingrett

Follo tingrett var en tingrett under Borgarting lagdømme i Ski, ca. 25 km sydøst for Oslo, i Viken fylke. Den ble etablert 1. januar 2006 ved en sammenslåing av Indre Follo tingrett og Ytre Follo tingrett, begge før 2002 under betegnelsen herredsrett. Follo tingrett dekket Follo-kommunene Enebakk, Frogn, Nesodden, Nordre Follo, Vestby og Ås. 
Domstolen hadde åtte dommere og én dommerfullmektig.
Follo sorenskriverembete ble opprettet i 1591 og besto fram til 1955 da det ble delt i Ytre Follo og Indre Follo sorenskriverembeter. Drøbak var i perioden 1851 til 1902 utskilt med eget byfogdembete.


== Eksterne lenker ==
Follo tingrett hos domstol.no
Nyklassisimen

Nyklassisismen er en betegnelse som brukes ofte som et synonym til  klassisime. 

Klassisismen viser til perioden klassisisme og til litteratur, musikk og billedkunst.
Innen historismen brukes betegnelsen om Klassisistisk arkitektur.
Nyklassisismen i Europa viser til stilperiodens utbredelse i Europa.
Filippinenes forsvar

Filippinenes forsvar (filippinsk: Sandatahang Lakas ng Pilipinas) ble formelt organisert under amerikanske herredømme etter den nasjonale forsvarspakt av 21. desember 1935.


== Organisasjon ==
Forsvaret er organisert i tre forsvarsgrener: hæren, marinen og flyvåpenet.
Forsvarsgrenene ledes av en general eller admiral.


== Forsvarsgrener ==
Filippinenes hær
Filippinenes marine
Filippinenes flyvåpen


== Felleskommandoer ==
Det filippinske militærakademiet
Nasjonale Forsvarshøgskole


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Military of the Philippines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
West Yorkshire Police

West Yorkshire Police er en regional britisk politistyrke med ansvar for West Yorkshire i England. Styrken er den fjerde største i England og Wales etter antall tjenestemenn. Sjef for styrken er per 2006 Chief Constable Colin Cramphorn, som fikk stillingen i november 2002. 
Styrken ble opprettet i 1974 ved at deler av West Yorkshire Constabulary ble slått sammen med Leeds City Police og Bradford City Police. Den fikk først navnet West Yorkshire Metropolitan Police. 
I mars 2006 ble det foreslått at West Yorkshire Police skal slås sammen med North Yorkshire Police, South Yorkshire Police og Humberside Police, ettersom de tre sistnevnte styrkene regnes for å være for små til å takle utfordringene i moderne politiarbeid.
Robert Peel (andre betydninger)

Robert Peel eller Bobby Peel er navnet til flere personer. Det viser oftest til Robert Peel, som to ganger var Storbritannias statsminister. 

Robert Peel, 1. baronett (1750–1805), britisk politiker og industriherre
Robert Peel (1788–1850), britisk statsminister
Robert Peel, 3. baronett (1822–1895)
Robert Peel (historiker) (1909–1992), sentral person i Christian Science
Robert Francis Peel (1874–1924), St. Helenas guvernør 1920–1924
Isgalt

Isgalt (vitenskapelig navn Macrourus berglax) er en fiskeart, som tilhører skolestfamilien under torskefiskene. Arten lever stort sett i de kalde farvannene på strekningen Norge, Spitsbergen, Færøyene, Island og Grønland. Isgalten er påvist på 650 – 800 meters dyp i Norskehavet, men den trives på dyp helt ned til 2000 meter. 
Den blir opptil 110 cm lang og har store øyne, spiss snute og lang hale. Føden består av reker og andre bunndyr. Det drives ikke kommersielt fiske etter isgalt i dag, men den tas som bifangst ved fiske etter andre arter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) isgalt – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) isgalt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) isgalt hos Artsdatabanken 
(en) isgalt hos FishBase 
(en) isgalt hos ITIS 
(en) isgalt hos NCBI 
(en) Kategori:Macrourus berglax – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Macrourus berglax – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons