jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Judas, Jesu bror

Judas, Jesu bror er en av Jesu brødre og søstre som nevnes i Det nye testamente.


== Bibelstedene ==
Denne Judas nevnes i Markus 6,3 som bror av Jesus, Jakob, Joses/Josef, og Simon, og av et ikke angitt antall søstre: 

Er ikke dette tømmermannen, sønn av Maria, bror til Jakob, Joses, Judas og Simon? Og har vi ikke søstrene hans blant oss?Lignende i Matteus 13,55: 

Er han ikke tømmermannens sønn? Og heter ikke hans mor Maria, og hans brødre Jakob og Josef og Simon og Judas? Og søstrene hans, bor de ikke her alle sammen?


== Biologiske fullbrødre eller annen tilknytning til Jesus? ==
Katolikker, ortodokse, og de protestantiske reformatorer (Martin Luther, Huldrych Zwingli, Jean Calvin) har fra så tidlig man har kildebelegg fra vært av den overbevisning at ordet bror og søster ikke betyr det man i norsk dagligtale primært ville anta: Biologiske barn av felles foreldre. Men derutover har oppfatningene spriket: Søskenbarn? Nevøer/nieser? Andre nære slektninger? 
I modernere protestantisme mener man i hovedsak at det må dreie seg om biologiske søsken, barn av jomfru Maria. Denne forståelsen er også den mest utbredte ved de lutherske teologiske læresteder i Norge.


== Tradisjoner om Judas Herrens bror ==
Judas Herrens bror er noen ganger blitt identifisert med apostelen Judas Taddeus.
En lokal tradisjon i det østlige Syria identifiserer Judas med apostelen Thomas.
Judas' brev er også blitt  tillagt ham.


== Eksterne lenker ==
Marias vedvarende jomfruelighet (katolsk.no) Avisdebatt i Vårt Land 1996 om Maria vedvarende jomfruelighet, dvs. også om Jesu brødre og søstre. Nettsted besøkt 29. april 2007.
Bybanen på Nord-Jæren

Bybanen på Nord-Jæren var en regional plan om å bygge en bybane på Nord-Jæren. Målet var å bygge en ansvarlig infrastruktur for fremtiden som en del av byutviklingen. Nord-Jæren er Norges mest voksende region, SSBs prognoser tilsier en befolkningsøkning på 100 000 mennesker i 2040.
Bybanekonseptet ble i 2010 vedtatt i Rogaland fylkesting. I Rogaland fylke og i regionen var det politisk flertall og enighet om at prosjektet skulle gjennomføres. Første byggetrinn (grunnstrukturen) omfattet Stavanger–Sandnes–Sola. Hvor holdeplasser skulle ligge og traséen mellom disse skulle gå ville bli avklart i kommunedelplaner som var under utarbeidelse. Finansiering av bybanen var ikke avklart, men bompenger og statlige midler måtte legges til grunn. Grunnstrukturen hadde en kostnadsramme på ca. 6,2 milliarder kroner.
Mange politikere ville kun bygge en bussvei.I fylkestingsvedtak av 11. desember 2012 ble bybanekonseptet nedstemt til fordel for buss som det fremtidige kollektivtransportsystemet på Nord-Jæren. I rådmannsgruppegruppemøte 12. desember 2012 ble det som følge av fylkestingsvedtaket besluttet å avvikle bybaneprosjektet. Politisk styringsgruppe godkjente avviklingsplanene i januar 2013.


== Planer ==
I de regionale planene lå det per 2011 to byggetrinn:

Trinn 1 Stavanger til Sandnes sentrum
Trinn 2 Fra Stavanger og Sandnes sentrum innom Forus til Sola flyplassPr. definisjon har en bybane egen trasé, mens en trikk deler traseen med annet trafikk (som f.eks. biler), men man bruker samme infrastruktur på begge deler. Bybanen Stavanger–Sandnes–Sola skulle gå i egen trasé.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (død lenke)
Fra Sandnes til Stavanger med bybane - Rogaland fylkeskommune
Råkjører for bybane
Bybane under rullebanen
Stane Street

Se også Stane Street (St Albans)Stane Street, noen ganger kalt Stone Street (stane er en eldre stavemåte for stone, og ordet viser til broleggingen), er en romersk vei i England, mellom London og Regnum, senere Chichester. 
Veien viser tydelig hvor stor grad av planlegging som lå bak romerske veier. Den følger i hovedsak en rett linje mellom London Bridge og Chichester. Det er bare mindre avvik fra denne linjen der terregnet krever det, blant annet i skråningene i South Downs og på steder hvor det er mye leire slik at veien kunne rast ut dersom man ikke hadde lagt den over på kalkgrunn.
Traseen går sørvestover fra London Bridge, og følger så nesten nøyaktig traseen til Northern-linjen gjennom Clapham og Tooting til Colliers Wood og Merton. Den krysser så Wandle der Merton priori senere ble grunnlagt, og deretter A24 fra Morden til Ewell. Ved Ewell svinger den lett østover vekk fra den rette linjen og krysser North Downs nær Langley Vale før den når Dorking. Sør for Dorking følger den A29 gjennom Billingshurst og frem til Pulborough. Den går der tilbake til den rette linjen, og passerer en romersk villa ved Bignor før den går inn i South Downs. I det området kan den følges til fots, og er ikke ødelagt av moderne veier.


== Referanser ==
Dziarzjynskaja

Hara Dziarzjynskaja (belarusisk: Гара Дзяржынская) er det høyeste punktet i Belarus. Åsen er 345 meter over havet og ligger på de belarusiske høyder vest for Minsk, nær Dziarzjynsk i landsbyen Skirmuntava. Åsen er oppkalt opp etter Feliks Dzerzjinskij, grunnleggeren av NKVD/KGB, som fremdeles hylles som en nasjonalhelt i Belarus. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dziaržynskaja hara – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kristin Jensen

Kristin Jensen (født 25. august 1982) er en norsk musiker og vokalist i skarock-bandet Hopalong Knut og Samvirkelaget. Jensen er opprinnelig fra Frosta i Nord-Trøndelag og bor for tiden i Trondheim. Hun var medlem av Kringkastingsrådet i perioden 2006-2009. Hun har vært daglig leder for Akks Trondheim.


== Se også ==
Hopalong Knut


== Referanser ==
Belgiske euromynter

Belgiske euromynter er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Belgia på revers.
Euro er felles valuta for de fleste medlemslandene i EU, inkludert Belgia. Euromyntene har en felles side som viser myntens verdi og et kart over Europa. Den andre siden er ulik for hvert land.
De belgiske euromyntenes bakside avbilder Belgias monark og dennes monogram. Fra 2002 var det kong Albert II, fra 2014 kong Filip. Jan Alfons Keustermans har formgitt de belgiske euromyntene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Euro coins of Belgium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tåtøy

Tåtøy, eller Tåtei, er en øy i skjærgården rett sør for Kragerø sentrum i Telemark. Øya ligger i overgangen mellom Kragerøfjorden som kommer inn fra sørøst, og Kilsfjorden fra vest. Tåtøy er et par kvadratkilometer stor og består av delvis skogkledte, delvis bebygde knauser. Høyeste punkt er Høgda på 96 meter. Tåtøy hadde fram til våren 2012 egen grendeskole, Tåtøy skole, med rundt 30 elever. I forbindelse med nedskjæringer i Kragerø kommunes økonomi ble skolen vedtatt nedlagt, og stengte ved skoleslutt våren 2012. Kragerø Fjordbåtselskap kjører rutebåt mellom Tåtøy og Stabbestad, Skåtøy og Kragerø.


== Historikk ==
Tåtøy var lenge delt mellom to gårddsbruk, Østre og Vestre Tåtøy. Bebyggelsen på Tåtøy startet for alvor på 1860-tallet. På 1950-tallet var det omkring 300 fastboende og på 1970-tallet omkring 250. Øya hadde tidligere to skipsbyggerier. Dagens skolebygning er fra 1894. 


=== Navnet Tåtøy ===
Tåtøy ble i året 1400 skrevet Thotkøy. I 1577 ble navnet endret til Thottøen, men allerede i 1585 ble det endret igjen til Tottønn. 80 år etter ble det gjort nok en endring i dette navnet, nå var det Taadøen.
Navnet Tåtøy har trolig sin opprinnelse fra innsjøen Toke i Drangedal. Elven derifra skal ha hett Totka. Straks den renner i sjøen støter den mot øya Tåtøy, derfor navnet Thotkøy.


=== Kjente personer om Tåtøy ===
Edvard Munch skal en gang ha kalt Kragerø, og øyene i nærheten, for «Perlen blandt kystbyene». 
Erik Werenskiold skal ofte ha oppholdt seg på Tåtøy om somrene. Og han malte ofte motiver fra denne øyen, blant annet det kjente oljemaleriet «Gjetere» fra 1882. Han var blant de tidlige trolltegnerne i Norge, og skal ha ment at det bodde troll ute på øyene i nærheten av Tåtøy.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Utarbeidet av en komité, Sannidal og Skåtøy: Gårds- og slektshistorie for Skåtøy, Naper, Kragerø, 1950 (Ebok fra bokhylla.no)
Kragerø skolestyre, Skole-glimt : trekk fra grunnskolens historie i Sannidal-Kragerø-Skåtøy : 1739-1989 : fra tavle og griffel - til edb og data, Kragerø 1989, (Ebok fra bokhylla.no)
Larsen, Sigbjørn, Mellom holmer og skjær, Østre Øydistriks Vel, Kragerø 1993, ISBN 82-992934-0-5 (Ebok fra bokhylla.no)


== Eksterne lenker ==
Kragerø kommune om Tåtøy
Zoombart kart og satellittfoto
Bradley McGee

Bradley «Brad» McGee (født 24. februar 1976 i Sydney) er en tidligere landeveissyklist. Han startet å konkurrere da han var 10 år gammel.
I 1998 ble han profesjonell syklist på laget Française des Jeux. Han syklet for laget helt frem til 2008 da han gikk over til Team CSC.
Hans karriere startet innen banesykling der han fremdeles konkurrerer i store mesterskap. I Sommer-OL i Athen 2004 vant han sammen med Graeme Brown, Brett Lancaster og Luke Roberts gull i 4000 meter forfølgelsesritt for lag. I samme OL fikk han sølv i 4000 meter forfølgelsesritt individuelt. I Sommer-OL 2000 i Sydney vant han bronse på samme distanse. I Sommer-OL 1996 i Atlanta vant han to bronsemedaljer.
Han la opp etter 2008-sesongen og ble ansatt som sportsdirektør i CSC-Saxo Bank.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bradley McGee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bradley McGee – Olympedia 
(en) Bradley McGee – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Bradley McGee – Australian Olympic Committee 
(en) Bradley McGee – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Bradley McGee – ProCyclingStats 
(en) Bradley McGee – Cycling Archives 
(en) Bradley McGee – Cycling Quotient 
(en) Bradley McGee – CycleBase 
(en) Bradley McGee – TheSports.org
Orjol

Også en ubåt; «Orjol».Orjol (russisk: Орёл) er en by i Russland og administrativt senter for Orjol oblast. Byen ligger om lag 360 km sørvest for Moskva. Innbyggertall: 333 310 (folketelling 2002). 


== Historie ==
Byen ble formelt grunnlagt i 1566, som en festning ved Oka for å forsvare Moskovias sørlige grenser. I 1611 ble den ødelagt under den polsk-russiske krig av polakkene, men så gjenoppbygd. Etterhvert som det russiske rike ble stadig større tapte festningen sin store betydning. 
Orjol, som ligger i det fruktbare svartjordsområdet, ble tterhvert et viktig sentrum for korndyrkingen. På 1800-tallet kom det veier og jernbaner som gjorde Orjol viktig for forsyninger til Moskva av hvete og mel. Industrialiseringen satte inn først i sovjettiden. 
Under andre verdenskrig ble byen angrepet av tyske styrker under slaget om Moskva og erobret 3. oktober 1941. Byen ble først befridd den 5.august 1943.


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Oryol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frederick Chilton

Frederick Chilton Ph.D. er en litterær person fra romanene Den røde drage og Nattsvermeren skrevet av Thomas Harris og filmatiseringen av romanene. Han er direktør av «Chesapeake State Hospital for the Criminally Insane» og senere «Baltimore Hospital for the Criminally Insane» der han behandlet sin mest berømte pasient Hannibal Lecter. I Manhunter fremstilles han av Benjamin Hendrickson og i Nattsvermeren og Den røde drage fremstilles han av Anthony Heald. 


== Biografi ==

Hans rolle i Den røde drage er en liten en. Hans personale finner en melding fra Francis Dolarhyde i Lecters toalettpapir, og Chilton tilkaller da Will Graham og FBI. I filmatiseringen av boken er hans rolle utvidet.
I Nattsvermeren blir han igjen kontaktet av FBI for å få intervjue Lecter i forbindelse med «Buffalo Bill»-mordene, denne gangen av Clarice Starling. Chilton blir etterhvert sjalu på forholdet mellom Lecter og Starling og plasserer opptaksutstyr i cellen til Lecter for å kunne lytte på deres samtaler. Han får sin sjanse da han hører at Starling, under ordre fra Jack Crawford tilbyr Lecter mye bedre soningsforhold hvis han gir opplysninger som ledere til arrestasjonen av «Buffalo Bill». Han undersøker dette og finner ut at det hele er en bløff, men arrangerer et møte med senator Martin for å ta all æren selv. Lecter aksepterer, men gir falsk informasjon ti Senator Martin og Paul Krendler fra Justisdepartementet, han gir dem et falskt navn på Buffalo Bill, «William Rubin» eller «Billy Rubin». (Bilirubin er et fargestoff som finnes i avføring, som har samme farge som Chiltons hår. I filmversjonen er navnet byttet til «Louis Friend», et anagram for «iron sulfide», også kjent som «narregull».) 
Da Lecter senere rømmer fra politiet involverer Chilton seg i jakten. Chilton mottar senere et brev fra Lecter der han forteller at han vil få sin hevn over Chilton, og når han er ferdig vil Chilton få sin mat gjennom en slange. Lecter anbefaler ham også til å tatovere instruksjonene på pannen hans. I filmatiseringen forteller Lecter Starling over telefonen at han skal ha «en gammel venn til middag». Chiltons endelige skjebne er uvisst, men det er sannsynlig at Lecter fikk sin hevn. Chilton opptrer ikke i boken Hannibal, men det nevnes at han forsvant for ca. syv år siden mens han var på ferie.
Anthony Heald

Anthony Heald (født 25. august 1944) er en amerikansk skuespiller, kjent for sine roller i Nattsvermeren og Den røde drage som Frederick Chiltong og i Boston Public som rektor Scott Guber. Han har også en tilbakevendende rolle i Boston Legal som dommer Harvey Cooper. Han har også gjort en innsats på Broadway og har ved to anledninger blitt nominert til Tony Award. Heald har også spilt i komedien Hilsen fra Hollywood (1990).
I 1993 spilte han i filmen Pelikanrapporten med Julia Roberts og Denzel Washington i hovedpersonene. I 1994 fikk han en rolle i Klienten, basert på en bok ved samme navn skrevet av John Grisham. Han hadde også opptredener i actionfilmen Proof of Life fra 2000, og i komedien Accepted fra 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Heald på Internet Movie Database 
(sv) Anthony Heald i Svensk Filmdatabas 
(da) Anthony Heald på Filmdatabasen 
(da) Anthony Heald på Scope 
(fr) Anthony Heald på Allociné 
(en) Anthony Heald på AllMovie 
(en) Anthony Heald hos The Movie Database 
(en) Anthony Heald hos Internet Broadway Database
Stønnesbotn/Øyfjordområdet

Stønnesbotn/Øyfjordområdet er et av de seks delområdene i Lenvik kommune, Troms. Området omfatter bygdene rundt Stønnesbotn, Baltsfjorden og Øyfjorden lengst nord på Senja. Delområdet er det nordligste i kommunen og grenser i sør og øst til Gibostadområdet, i vest til Berg og over fjorden i nord til Delområde Malangskjeften i Tromsø kommune. Areal: 164,8 km².


== Innbyggere ==
Innbyggertall totalt i delområdet de senere år:


== Grunnkretser ==
Stønnesbotn/Øyfjordområdet består av 5 grunnkretser (innbyggertall 2015):

Stønnesbotn (58)
Botnhamn (278)
Baltsfjord (9)
Husøy (305)
Fjordgård (171)
Konsumentverket (Sverige)

Konsumentverket er en svensk statlig myndighet opprettet i 1973. Myndigheten overvåker forbrukerspørsmål og har også til oppgave å utferdige forskrifter om hvordan forbrukerrettslige regler om for eksempel angrerett og prismerking skal tillämpas. Generaldirektøren er konsumentombudsmannen. I 2005 ble det besluttet at Konsumentverket skal flyttes fra Stockholm til Karlstad.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
The Ills of Modern Man

The Ills of Modern Man er det tredje studioalbummet fra det canadiske deathcore-bandet Despised Icon.


== Sporliste ==
«In the Arms of Perdition» – 4:24
«Furtive Monologue» – 3:22
«Quarantine» – 4:07
«The Ills of Modern Man» – 3:50
«A Fractured Hand» – 4:34
«Sheltered Reminiscence» – 3:13
«Nameless» – 3:02
«Tears of the Blameless» – 4:13
«Oval Shaped Incisions» – 4:02
«Fainted Blue Ornaments» – 5:03


== Eksterne lenker ==
(en) The Ills of Modern Man på Discogs 
(en) The Ills of Modern Man på MusicBrainz
Bulma

Bulma (ブルマ Buruma) er en fiktiv figur i anime- og manga-serien Dragon Ball, og er basert på 玄奘 (Xuánzàng), en av de mest sentrale rollefigurene i det kjente kinesiske verket Reisen mot Vest (西遊記 Xīyóu-jì), som Dragon Ball opprinnelig var basert på. Hun er første person Son Gokū møter utenom bestefaren sin, Son Gohan. Bulma er en skikkelig byjente med sans for komfort og luksus. Hun er også interessert i pene menn, og setter ut på jakten etter dragekulene for å ønske seg en kjæreste. Hun er en sikkelig kjeftesmelle, men hun kan til tider være snill. Hun får en sønn med Vegeta kalt Trunks. Navnet er et ordspill på ordet ブルマー (burumā), en type shorts for jenter som ofte brukes som treningstøy i Japan.
Friends Fair Trade

Friends Fair Trade er en norsk butikk innen segmentet rettferdig handel. Den første butikken i Storgata i Oslo åpnet i 2006. I 2011 åpnet butikk nummer to i Østbanehallen i Oslo. Butikken i Østbanehallen var åpen i kun ca. 6 måneder da leiekontrakten var midlertidig. I oktober 2012 åpnet en avdeling i Mathallen Oslo på Vulkan, Grünerløkka. Butikkene drives av den humanitære næringsdrivende stiftelsen Friends Foundation og overskuddet går til utviklingsprosjekter i sør.Friends Fair Trade har Nordens største utvalg  av sertifiserte Fairtrade produkter, og de fleste produktene er i tillegg også økologiske, biodynamiske eller resirkulerte. I tillegg til økologiske Fairtrade-klær og dagligvarer finner man her bl.a. gave- og interiørprodukter, leker, musikkinstrumenter, smykker, sko, hygiene- og velværeprodukter, vesker, papirprodukter, bøker, fotballer og andre sportsballer, musikk, m.m. 
Nettbutikken sender over hele landet.
Friends Fair Trade distribuerer en rekke produkter til andre butikker, kiosker, kafeer, puber, restauranter, festivaler, etc. Blant produktene i distribusjonssortimentet er Ubuntu Fairtrade Cola, Divine sjokolade, og produkter fra Tropical Wholefoods, Traidcraft, Sekem, Cafe Direct, Natural Beverages, Planet Pure og Pants to Poverty. 
I tillegg tilbyr Friends Fair Trade rettferdige kaffeavtaleordninger, gavepakker og profileringsprodukter til arbeidsplasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Butikkens hjemmeside
Beddington

Beddington og Beddington Corner er et område i distriktet Sutton i London. Beddington er dannet fra en landsby som tidlig på 1900-tallet fortsatt omfattet land som ble omtalt helt som Wallington. Et stort prøveprosjekt for miljøvennlige boliger, BedZED (Beddington Zero Energy Development), har tilhold i Beddington. Det er en urban landsby av blandet bruk som er bygget i bygningene til det tidligere kloakkanlegget ved Helios Road i nordlige Hackbridge. Det består av 82 hjem og flere små forretninger og butikker.

Herregården Carew Manor i Beddington Park var opprinnelig et befestet hus fra middelalderen. Det har siden blitt bygget om, og brukes nå til kontorer for lokalforvaltningen og til skole. Sognekirken St Mary's Church er fra 1300-tallet og vernet som kategori II* (som av spesiell betydning eller regional interesse). Kirken har en framstående lokalisering i Beddington Park, umiddelbart sør for hva som nå er Carew Manor School. Den har en orgelskjerm formet av William Morris.


== Referanser ==
Belmont (Sutton)

Belmont er et forstadsområde i distriktet Sutton i London. Stedet var inntil 1965 en landsby i Surrey, men ble i dette året innlemmet i Sutton og dermed i Stor-London. Det ligger 17,4 km sør-sørvest for Charing Cross. Stedet har i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 10 048 innbyggere.


== Historie ==
Belmont eksisterte ikke før på slutten av 1800-tallet. Belmonts jernbanestasjon ble åpnet i mai 1865 og ble opprinnelig kalt for «California Station» grunnet vertshuset California Arms på motsatt side av Brighton Road. Det hadde blitt bygd av John Gibbons omtrentlig i 1858. Stasjonen ble omdøpt til Belmont i 1875 og navnet ble tilknyttet landsbyen som deretter vokste opp rundt den. Den opprinnelig puben og vertshuset ble hardt skadde av tyske bombefly under den andre verdenskrig. Den nye bygningen som ble reist på samme sted, bygget i 1955, fikk navnet «The Belmont», men under ny ledelse i 2014 gikk den tilbake til sitt opprinnelige navn, The California.


== Transport ==
Belmont stasjon betjener tog til Sutton, Epsom Downs og London Victoria.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sparkes, Roland (Desember 2009): Belmont: A Century Ago. Paperback. ISBN 978-0-9563424-0-9. Dette er den første boken dedikert landsbyens historie. Innledningsskapittelet gir et sammendrag av Belmonts historie og utviklingen i viktoriansk tid og til tidlig på 1900-tallet. Forfatteren Sparkes er også en del av Belmonts gruppe for lokalhistorie som ble etablert i 2009.


== Eksterne lenker ==
Belmont Local History group, lokalhistorie
Kart over Belmont, Streetmap.co.uk
Benhilton

Benhilton er et forstadsområde og kirkesogn nord i distriktet Sutton i London, øst for Sutton High Street. Det er dominert av allehelgenkirken All Saints Church er listet som bevaringsverdig bygning i kategori II* grunnet av spesiell betydning eller regional interesse. den er formgitt av Samuel Sanders Teulon i en nygotisk stil  og ble åpnet i 1863. Stedet består for det meste av boligområder, men små grupper av lokale butikker er på motsatt side av Sutton Green, rundt Sutton Common jernbanestasjon og i nord for Angel Hill.


== Referanser ==
Bell Green (London)

Bell Green er et område i distriktet Lewisham i sørlige London. Det ligger mellom Perry Vale og Bellingham.
Området er kjent for Bell Green Gas Works, også kjent som South Suburban Gaw Works. Dette var et av de store gassverkene som fra midten av 1800-tallet forsynte London med gass. Området var kjent for sin produksjon av gass og for fattigdommen til de lokale arbeiderne i det som erforamtoren Charles Booth kalte «det ene virkelige fattige distriktet i dette kvarteret av London.»  Gassverket ble nedlagt i 1968 etter overgangen til naturgass fra Nordsjøen. Hele området ble nyutviklet, og det er nå flere butikker på eiendommen; noen av gassverkets bygninger er bevart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bell Green, Lewisham, Ordnance Survey, med kart, informasjon og bilder
Torleiv Anda

Torleiv Anda (født 22. april 1921 i Nedstrand, død 18. september 2013 i Mandal) var en norsk diplomat. Han var redaktør og pressesekretær i Utenriksdepartementet på 1950-tallet. Siden arbeidet han flere steder på norske ambassader i utlandet. Hans siste oppdrag var som ambassadør i Israel fra 1984 til 1989. Han skapte i denne perioden medieoppmerksomhet da han i 1988 sammenlignet den israelske fremtreden i de okkuperte områder med den tyske okkupasjon av Norge. Uttalelsen førte til at han ble kalt inn på teppet hos utenriksråden i det israelske utenriksdepartement. Han var i denne perioden med på å opprette kontakt mellom den norske ambassaden og den politiske ledelsen for palestinerne.Torleiv Anda var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han tok cand.mag.-eksamen i 1948 og tilbragte sine tre første yrkesår i Sosialdepartementet, før han kom til Utenriksdepartementets presseavdeling. I 1959 ble Anda presseattaché ved den norske Washington-ambassade og derefter i Bonn. Efter ambassaderådtiden i London kom han hjem til UD hvor han ble byråsjef og derefter fikk underdirektørjobb i presseavdelingen, i Tim Greves sjefstid. Han var deretter ambassadør i Peking, Australia og sist Israel. Han hadde i tiden i Israel nære og gode kontakter med den politiske ledelsen for palestinerne i de israelskokkuperte områdene Vestbredden og Gazastripen. Han hevdet selv at den som kanskje fremfor alt hadde hjulpet ham å opprette dette kontaktnettet, var den palestinsk pressemann, redaktør Hanna Siniora i Jerusalem-avisen Al-Fajr. Anda hadde opprinnelig et ukritisk syn på Israel, men i løpet at tiden som ambassadør i landet snudde det til sterk skepsis - og tilsvarende sympati for palestinernes sak.Som pensjonist bosatte han seg i Mandal, hvor han også engasjerte seg i lokalpolitikken som representant for Arbeiderpartiet og i Lions.
Han satt i tysk konsentrasjonsleir under andre verdenskrigen.I 1980 ble han av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.Hav gav i 1989 ut Intifada: opprør mot Israeln en svært kritisk bok om Israels metoder overfor palestinerne under den første intifada.


== Bibliografi ==
Intifada: opprør mot Israel 1989     ISBN 82-00-02887-9


== Referanser ==