jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nydalen videregående skole

Nydalen videregående skole er en videregående skole i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo, etablert 22. august 2011. Den tok over utdanningstilbudene fra Grefsen videregående skole og Sandaker videregående skole, som begge skulle ombygges til grunnskoler. Skolen har adresse Nydalsveien 30C. Skolens første rektor er tidligere landslagsmålvakt i håndball, Linn Siri Jensen, som var fungerende rektor ved Grefsen videregående skole fra 2007 til 2009.


== Om skolen ==


=== Utdanningsprogram og elevtall ===
Skolen har utdanningsprogram for studiespesialisering, helse- og oppvekstfag og salg, service og reiseliv. Elevtallet er rundt 950, litt høyere enn summen av de to skolene som ble slått sammen.


=== Skolebygg og uteområder ===
I tilknytning til skolen ligger Nydalen idrettshall under bakkenivå, med full håndballbane, samt et styrkerom på 163 m².
Skolen har bydelsbibliotek og skolebibliotek i 1. etasje. I samme etasje ligger også kantinen. I 2. etasje er helse- og oppvekstfag sammen med en gruppe for tilrettelagt opplæring. Det er i denne etasjen administrasjon, ledelse og rådgivere holder til. I 3. etasje er elever på studiespesialiserende og i 4. etasje er avdeling for salg, service og reiseliv. De deler etasjen med det pedagogiske personalet.


=== Knutepunktskole for døve ===
Nydalen tok over Sandaker videregående skoles rolle som knutepunktskole for døve og hørselshemmede. Elevene får tilbud om studier innen alle skolens utdanningsprogrammer, samt andre utdanningsprogram i samarbeid med andre skoler i Oslo.


== Historie ==
Skolen ble først skissert i høringsutkastet til skolebehovsplanen for 2007–2016, men ble vedtatt av Oslo bystyre 4. mars 2009. Avantor hadde byggherreansvar for bygget på 14 175 kvadratmeter, fordelt på seks etasjer. Arkitektfirmaet var Link signatur.


== Kjente ansatte ved Nydalen vgs ==
Dette er en oversikt over tidligere og nåværende ansatte ved Nydalen videregående skole som har egne artikler på norsk Wikipedia:

Linn Siri Jensen (f. 1961), skoleleder og tidligere håndballspiller
Cathrine Riis Lilleaas (f. 1973), lærer og programleder


== Nydalenrevyen ==
Elevene ved Nydalen videregående skole har hvert år siden 2012 satt opp skolerevy, under fellesbetegnelsen «Nydalenrevyen». Navnet på revyen i 2012 var «0 treff», og anmelderne ga den gode tilbakemeldinger. Siden dette har Nydalenrevyen fått generelt gode anmeldelser.
Nydalenrevyen pleier å ha premiere i slutten av februar eller i begynnelsen av mars, med en visningsperiode på omtrent 10 dager. De to første årene ble revyen vist i skolens gymsal, men fra 2014 har revyen blitt vist i auditoriet på skolen.
I 2022 vant revyen "Kraftpunkt" skolens første pris under Aftenpostens revyprisutdeling. Den kom til topps i kategorien Åpen Klasse for "Størst splittelse innad i juryen".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Heinrich Clam-Martinic

Heinrich Karl greve Clam-Martinic (født 1. januar 1863 i Wien, død 7. mars 1932 i Klam) var en østerriksk politiker.
Grevens far overtok etter sin brors død den førende posisjonen i det aristokratiske partiet i Bøhmen. Begge var bøhmiske nasjonalister. Heinrich hadde derimot ingenting til felles med sin far og onkel hva gjaldt patriotisk sinnelag. Han var tilhenger av det østerrikske monarkiet, og en venn og fortrolig av tronfølgeren Frans Ferdinand.
Fra 1894 var han medlem av det bøhmiske parlamentet og fra 1902 av riksrådets stenderforsamling.
Clam-Martinic ble i oktober 1916 utnevnt til landbruksminister. Etter keiser Frans Josef Is død utnevnte den nye keiseren Karl I ham i desember 1916 til østerriksk statsminister. Han var statsminister frem til juni 1917. Fra 10. juli 1917 frem til krigsslutt var han så militærguvernør i Montenegro, som etterfølger etter Viktor Weber Edler von Webenau.
Han arbeidet spesielt for å fremme det tyske språket i Bøhmen og Litauen. Gjennom å avstå Galizien ville han endre stemmeforholdene i riksrådet til fordel for den tyske befolkningen. Den russiske februarrevolusjonen ble likevel en strek i regningen for ham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
O. Urban: Česká společnost 1848-1918, Praha 1982
Mazarine Pingeot

Mazarine Marie Mitterrand Pingeot (født 1974) er en fransk forfatter og journalist. 


== Biografi ==
Pingeot er datter av den tidligere franske presidenten François Mitterrand og hans elskerinne Anne Pingeot. Det faktum at hun var den utenomekteskaplige datter av president Mitterrand var lenge en hemmelighet. For å sikre diskresjonen beordret Mitterrand ulovlig overvåkning under dekke av det var for å bekjempe terrorisme.Mazarine Pingeot studerte ved eliteskolen Lycée Henri-IV i Paris og deretter ved prestisjeskolen École Normale Supérieure de Fontenay-Saint-Cloud (i dag omdøpt til École Normale Supérieure Lettres et Sciences Humaines). I 1997 tok hun sin agrégation (opptaksprøve) i filosofi, og begynte deretter å skrive sin doktoravhandling på filosofen Spinoza.
Ved siden av forfatterskapet har hun også arbeidet som journalist, og skrev for magasinet ELLE mellom 1999 og 2001, og var fjernsynsanker for den franske kabelstasjonen Paris Première.
I det franske mediabildet har hun stått fram som en forsvarer av sin fars ettermæle mot angrep fra hans fiender eller kritikere, blant annet mot hans etterfølger Valéry Giscard d'Estaing.


=== Forfatterskap ===
I 1998 utga hun sin første roman, Premier Roman («Første roman»), og til tross for at den ikke fikk gjennomgående god kritikk, ble den oversatt til en rekke språk. I 2000 utga hun Zeynn ou la reconquête som heller ikke ble overveldende rost av kritikerne. 
I februar 2005 utga hun sin fjerde roman, Bouche cousue, en dagbok om hennes barndom som en nasjonal hemmelighet. Denne romanen ble utgitt i Norge i 2005 under tittelen Kors på halsen, oversatt av Synneve Sundby. I 2007 kom hennes femte bok, Le Cimetière des poupées, en fortelling om en kvinne som drepte sitt barn og la det i fryseboksen.


== Privatliv ==
Hun var gift og har tre barn med regissør Mohamed Ulad-Mohand. De flyttet fra hverandre i 2014. Hun ble gift i 2017 med den franske diplomaten Didier Le Bret.


== Bibliografi ==
Romaner1998 : Premier roman, Julliard.
2000 : Zeynn ou la reconquête, Julliard.
2003 : Ils m'ont dit qui j'étais, Julliard.
2005 : Bouche cousue, Julliard. Utgitt på norsk: Kors på halsen, 2005
2007 : Le Cimetière des poupées, Julliard.
2010 : Mara, Julliard.
2011 : Pour mémoire, Julliard
2011 : Entretien avec Descartes, Plon
2012 : Bon petit soldat, Julliard
2013 : La Part d'enfance : 24 entretiens de Mazarine Pingeot et Jean-Michel Djian, Julliard
2014 : Les Invasions quotidiennes, Julliard
2016 : La Dictature de la transparence, Robert Laffont
2017 : Théa, Julliard
2018 : Magda, Julliard
2019 : Se taire, Julliard
2021 : Et la peur continue, Mialet Barrault


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mazarine Pingeot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mazarine Pingeot på Internet Movie Database 
(fr) Mazarine Pingeot på Allociné 
(en) Mazarine Pingeot hos The Movie Database 
(fr) «Mazarine Pingeot» hos Institut national de l'audiovisuel (Ina.fr)
Thomas Due

Thomas Due (født 14. mars 1971) er en norsk curlingspiller. 


== Sportslig karriere ==
Thomas Due er landslagsspiller i curling. Han har deltatt i en rekke internasjonale mesterskap for Norge, både som junior og seniorspiller.
Tilsammen har han vunnet 6 NM-gull for senior. Det siste kom i 2007, etter at laget vant alle sine kamper under NM i Skien. I NM i 2009 tok han sølv sammen med et lag bestående av Tormod Andreassen, Kjell Berg og Hans Roger Tømmervold. I sesongen etter (2009/2010) hadde Thomas Due et nytt lag bestående av Øystein Sørum, Halvard Sørum, Magnus Nedregotten, Sander Røvåg og Magnus Utgård. 
Meritter:

NM-gull i 1998, 2000, 2003, 2004, 2006 og 2007Han spilte på det norske laget som vant bronsemedalje i Fussen junior-VM i 1988.I 1997 deltok han i sitt første Europamesterskap, der laget endte på sjuendeplass.
I 2002 kom laget hans på tredjeplass i Europamesterskapet, i 2006 kom laget på 5 plass.I 1998 deltok han for første gang i VM, denne gang endte Norge på femteplass.
I VM 2006 ble det bronse, i vm 2008 bronse.Totalt har han spilt 3 junior-verdensmesterskap, 5 europamesterskap og 2 verdensmesterskap for Norge.


== Tidligere resultater ==
1988 Junior-VM tredjeplass (3er)
1997 EM syvendeplass
1998 VM femteplass
2002 EM tredjeplass
2006 VM tredjeplass
2007 EM andreplass (reserve)
2008 EM andreplass (reserve)
2008 VM (reserve)


== Lagkamerater ==
Øystein Sørum
Hallvard Sørum
Magnus Nedregotten
Sander Rølvåg
Magnus Utgård


== Tidligere lagkamerater (til 2007) ==
Torger Nergård
Thomas Ulsrud
Jan Thoresen
Johan Hoestmaelingen (reserve)


== Referanser ==
Sykepleiediagnose

En sykepleiediagnose er en sammenfatning av innsamlede data om en pasients tilstand som angir retning for sykepleietiltak, på samme måte som en medisinsk diagnose. En pasient kan ha flere ulike sykepleiediagnoser.
Sykepleiediagnoser bygger på spesifikke tegn som er dokumentert gjennom forskning eller erfaringsbasert praksis. Data som leder fram til en sykepleiediagnose skal dokumenteres sammen med diagnosen, slik at en annen sykepleier kan komme fram til den samme diagnosen.


== Kriterier ==
Det er tre hovedkriterier for en sykepleiediagnose:

Problemet eller behovet kan avhjelpes ved sykepleie
Problemet eller behovet baseres på dokumenterte innsamlede data
Sykepleiediagnosen utvikles i samarbeid med eller bekreftes av pasienten hvis muligSykepleiediagnoser kan være en del av en pleieplan. De kan utformes i fritekst, eller utvikles ved hjelp av eller hentes fra et klassifikasjonssystem for sykepleie, for eksempel ICNP eller NANDA.
Sykepleiediagnosen skal helst formuleres slik at både symptom, problem og årsak kommer frem, for eksempel «Søvnproblemer i forbindelse med kreftdiagnose fører til trøtthet.».


== Bruk ==
Begrepet sykepleiediagnose er forholdsvis nylig tatt i bruk i Norge. Begrepet har fått en del kritikk, blant annet på at det kan lede tanken bort fra sykepleie og over på medisinsk språkbruk, og at det kan virke statisk og reduksjonistisk. Tross dette har begrepet fått fotfeste både i Norge og internasjonalt.


== Se også ==
Diagnose


== Eksterne lenker ==
ICNP
NANDA
Romance

Romance er en diktform som oppstod i Spania i seinmiddelalderen, og er blitt holdt levende helt opp til vår tid.
Den tidligste omtalen av romance finnes i et skrift fra 1449, der Santillana snakker nedsettende om «disse romacene og sangene som folk av lav stand morer seg med». Romancen var altså opprinnelig ei folkevise av ukjent forfatter som har levd i muntlig tradisjon; først på 1500- og 1600-tallet ble romancer skrevet ned og samla i såkalte romanceros. En kjenner til ca. 2000 romancer på spansk.
Ordet romance er avleda av romanice, «på romansk». Ordet kan vise til at det dreier seg om diktning på folkespråket, til forskjell fra latine («på latin»). Ettersom diktning på spansk ikke lenger var noen nyhet på 1400-tallet, kan ordet like gjerne vise til innholdet. Stoff til romansene henta en ofte fra eldre (vers)romaner og heltedikt, som også gikk under betegnelsen romancer. Mange romancer handler om Spanias store heltediktskikkelse Cid, andre bygger på heltedikt som er gått tapt eller på gamle krøniker. Også fra franske heltedikt og romaner kunne romancedikterne hente stoffet sitt; særlig har Rolandskvadet vært populært. Romanene om Tristan, Lancelot og Aleksander den store har vært produktive; noen romancer henter stoff fra bibelske fortellinger. Mange romanser kretser omkring sin tids store historiske begivenhet, erobringen av Granada i 1492.
Som de norske middelalderballadene er romancene episke tekster med lyriske innslag, sterkt formelprega og med vandrestrofer som kan gjenfinnes i ulike tekster, og med hyppig bruk av dialog. Til forskjell fra den nordiske balladen mangler romancen omkved. Strofene har vers med åtte stavelser og helrim eller assonans på annenhver linje. Et linjepar (med og uten rim) kan dermed minne om heltediktningas 16-stavelses vers.
Fra 1500-tallet og framover er romanceformen blitt gjenopptatt og brukt av kjente spanske diktere, f.eks. Lope de Vega og (i nyere tid) Federico García Lorca.


== Se også ==
Romanse
St. Lawrence (elv)

St. Lawrence er ikke blant de lengste elvene i Nord-Amerika, men absolutt blant de vannrikeste. Den kommer fra Ontariosjøen, renner omtrent 1 197 km mot nordøst og munner ut i St. Lawrence-bukta ved Québec. Elvemunningen er verdens største, og vannet er brakt helt ut til øya Anticosti ute i St. Lawrence-bukta.  Nedbørsområdet er totalt på 1 030 000 km², og hele lengden fra utspringene ved Øvresjøen er 3 058 km.
Langs elva ligger det flere betydningsfulle byer, Kingston i Ontario og storbyene i Québec, Montréal, Trois-Rivières og hovedstaden Québec. Elva er også en viktig vannvei, og ved hjelp av sluser kommer skipene helt opp til de store sjøene og den kanadiske storbyen Toronto og videre til Detroit og Chicago. Herfra kan man nå Mississippi ved hjelp av kanaler. Med andre ord kan man seile helt fra Atlanteren til Mexicogolfen, noe som har stor betydning for handel og skipsfart.
Elva ble oppdaget av franske Jacques Cartier i 1534. Han seilte oppover elva på jakt etter sjøveien til Asia. Han kom ikke lenger enn fossene overfor Montréal, som ennå i dag kalles Lachine (fransk for Kina). Permanent europeisk bosetting kom med den franske grunnleggelsen av Quebec i 1608. 


== Se også ==
St. Lawrence-bekkenet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Lawrence River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Saint Lawrence River – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Islands valgkretser

Islands valgkretser er de regioner som sammen velger alltingsrepresentanter. Etter vedtak i Alltinget i 1999 ble antall kretser redusert fra åtte til seks. Tre ligger i og rundt Reykjavík (Höfuðborgarsvæðið) og tre deler det øvrige landet i omtrent tre like store deler. Reykjavík deles opp i to kretser, og kommunene rundt tar en krets. Valgkretsene blir ofte brukt når det er snakk og kommuners beliggenhet.


== Valgkretsene ==
Valgkretsene og kommunene som tilhører:

Norðvesturkjördæmi (Nordvestvalgkrets):
Akraneskaupstaður, Hvalfjarðarsveit, Skorradalshreppur, Borgarbyggð, Eyja- og Miklaholtshreppur, Snæfellsbær, Grundarfjarðarbær, Helgafellssveit, Stykkishólmsbær, Dalabyggð, Reykhólahreppur, Vesturbyggð, Tálknafjarðarhreppur, Bolungarvíkurkaupstaður, Ísafjarðarbær, Súðavíkurhreppur, Árneshreppur, Kaldrananeshreppur, Strandabyggð, Bæjarhreppur, Húnaþing vestra, Húnavatnshreppur, Blönduósbær, Höfðahreppur, Skagabyggð, Sveitarfélagið Skagafjörður og Akrahreppur.
Norðausturkjördæmi (Nordøstvalgkrets):
Fjallabyggð, Grímseyjarhreppur, Dalvíkurbyggð, Arnarneshreppur, Hörgárbyggð, Akureyrarkaupstaður, Eyjafjarðarsveit, Svalbarðsstrandarhreppur, Grýtubakkahreppur, Þingeyjarsveit, Skútustaðahreppur, Aðaldælahreppur, Norðurþing, Tjörneshreppur, Svalbarðshreppur, Langanesbyggð, Vopnafjarðarhreppur, Fljótsdalshérað, Fljótsdalshreppur, Borgarfjarðarhreppur, Seyðisfjarðarkaupstaður, Fjarðabyggð, Breiðdalshreppur og Djúpavogshreppur.
Suðurkjördæmi (Sørvalgkrets):
Sveitarfélagið Hornafjörður, Skaftárhreppur, Mýrdalshreppur, Rangárþing eystra, Rangárþing ytra, Ásahreppur, Vestmannaeyjabær, Flóahreppur, Sveitarfélagið Árborg, Skeiða- og Gnúpverjahreppur, Hrunamannahreppur, Bláskógabyggð, Grímsnes- og Grafningshreppur, Hveragerðisbær, Sveitarfélagið Ölfus, Grindavíkurkaupstaður, Sandgerðisbær, Sveitarfélagið Garður, Reykjanesbær og Sveitarfélagið Vogar.
Suðvesturkjördæmi (Sørvestvalgkrets):
Hafnarfjarðarkaupstaður, Garðabær, Álftanes, Kópavogsbær, Seltjarnarneskaupstaður, Mosfellsbær og Kjósarhreppur.
Reykjavíkurkjördæmi suður (Reykjavíkvalgkrets sør).
Reykjavíkurkjördæmi norður (Reykjavíkvalgkrets nord).
Simone Perrotta

Simone Perotta (født 17. september 1977 i Ashton-under-Lyne i Stor-Manchester i England) er en italiensk fotballspiller som spiller på det italienske Serie A-laget Roma.


== Historie ==
Perrotta bodde i England til han var seks år, da flyttet han, faren Francesco og moren Anna Maria tilbake til Italia.
Perrotta debuterte i Serie B i 1995 for Reggina Calcio etter å ha gått gradene i klubben.
Etter stor fremgang ble han hentet til Juventus, i håp om at han skulle bli en ny, stor italiensk spiller, men spillere som Didier Deschamps og Zinedine Zidane gjorde at han bare fikk fem offisielle kamper for Juventus før han i 1998 ble lånt ut til A.S. Bari der han spilte i to sesonger.
I 2001/2002-sesongen ble han hentet av AC ChievoVerona hvor han spilte fast på midtbanen.
I 2004 ble han hentet av A.S. Roma der han var en av de beste spillerne og ble kalt opp til VM 2006-troppen til Italia der han startet alle de syv kampene i turneringen.
Perrotta er en av få spillere som har prestert å fått rødt kort FØR han skulle bli byttet inn i en kamp. (Inter-Roma (Super Coppa) 19.08.2007 [1])


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simone Perrotta – FIFA 
(en) Simone Perrotta – UEFA 
(en) Simone Perrotta – Transfermarkt 
(en) Simone Perrotta – national-football-teams.com 
(en) Simone Perrotta – WorldFootball.net 
(en) Simone Perrotta – FootballDatabase.eu 
(en) Simone Perrotta – Soccerway 
(en) Simone Perrotta – EU-Football.info 
(en) Simone Perrotta – FBref 
(es) Simone Perrotta – as.com
Lindsay Davenport

Lindsay Davenport (født 8. juni 1976 i Palos Verdes i California) er en profesjonell kvinnelig amerikansk tennisspiller.
Davenport ble profesjonell tennisspiller i februar 1993. Hun har siden 1994 vært blant verdens ti beste kvinnelige singlespillere, hun har toppet rankinglisten ved flere anledninger i 1998, 2001, 2004 og 2005. Hun lå også øverst på rankingen i double i oktober 1997. I løpet av sin tenniskarriere har hun hittil vunnet 51 single- og 35 doubleturneringer, hvorav seks, tre single- og tre doubletitler i Grand Slam-turneringer.
Davenport vant sin første singletittel i 1993, før hun var fylt sytten år. I 1996 ble hun olympisk mester da hun vant gull i single under sommer-OL i Atlanta. Samme år vant hun sin første doubleturnering, sammen med May Joe Fernadez vant hun mixeddouble i French Open og året derpå sin første damedouble i par med Jana Novotná. 
Hun vant sin første singleturnering i 1998 da hun i Us Open-finalen beseiret Martina Hingis fra Sveits. 


== OL-medaljer ==
1996  Atlanta -  Gull tennis, single damer  USA


== Grand Slam-titler ==
 French Open:
Double kvinner: 1996 (sammen med Mary Joe Fernández)
 US Open:
Double kvinner: 1997 (sammen med Jana Novotná)
Single kvinner: 1998 (hun beseiret Martina Hingis med 6-3, 7-5 i finalen)
 Wimbledon:
Single kvinner: 1999 (hun beseiret Steffi Graf med 6-4, 7-5 i finalen)
Double kvinner: 1999 (sammen med Corina Morariu)
 Australian Open:
Single kvinner: 2000 (hun beseiret Martina Hingis med 6-1, 7-5 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lindsay Davenport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lindsay Davenport – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lindsay Davenport på Internet Movie Database 
(en) Lindsay Davenport på Twitter 
(de) Lindsay Davenport – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Lindsay Davenport – Olympedia 
(en) Lindsay Davenport – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lindsay Davenport – California Sports Hall of Fame 
(en) Lindsay Davenport – WTA Tennis 
(en) Lindsay Davenport – ITF Tennis 
(en) Lindsay Davenport – FedCup 
(en) Lindsay Davenport – International Tennis Hall of Fame
Best Moves

Best Moves er et samlealbum av Chris de Burgh, gitt ut i 1981. Plata inneholder de mest populære sangene fra de Burghs fem første album, i tillegg til to helt nye sanger: «Every Drop of Rain» og «Waiting for the Hurricane».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«The Traveller» – 4:11
«Every Drop of Rain» – 3:33
«In a Country Churchyard» – 3:56
«Patricia the Stripper» – 3:30
«Satin Green Shutters» – 5:02
«Spanish Train» – 5:00
«Waiting for the Hurricane» – 4:08
«Broken Wings (Live Version)» – 4:47
«Lonely Sky» – 3:52
«A Spaceman Came Travelling» – 5:10
«Crusader» – 8:48


== Eksterne lenker ==
(en) Best Moves på Discogs 
(en) Best Moves på MusicBrainz
Hus (andre betydninger)

Hus kan sikte til:

Hus, en bygning
Hus (genealogi)Personer:

Jan Hus, en bøhmisk tenkerForkortelsen HUS:

Hemolytisk-uremisk syndrom
Haukeland universitetssykehus
Ellesméra

Ellesméra er en fiktiv landsby fra Christopher Paolinis bøker om Eragon. I bøkene er Ellesméra alvenes hovedstad. 
Når Eragon kommer dit, viser det seg at Arya er prinsese av Ellesméra. Eragon finner også ut at han ikke er den eneste drageridderen da han møter Oromis og dragen hans Gleidr. Oromis har holdt seg skjult for Galbatorix i flere år, og han har ventet på at en ny drageridder skal komme, slik at han og Gleidr kan trene dem.
I Ellesméra får Eragon og Safira tildelt en «leilighet» inne i et tre. Alle bygninger i Ellesméra blir sunget ut av treet ved hjelp av magi.
Eragon og Safira får opplæring i fekting, magi, og andre viktige ting som en drageridder må kunne.
High on Emotion: Live from Dublin

High on Emotion: Live from Dublin er et konsertalbum fra 1990 av Chris de Burgh.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«Last Night» – 7:13
«Sailing Away» – 5:14
«The Revolution» – 4:03
«I'm Not Scared Anymore» – 4:40
«Spanish Train» – 6:00
«Borderline» – 4:51
«The Risen Lord» – 3:36
«The Last Time I Cried» – 6:16
«The Lady in Red» – 4:07
«A Spaceman Came Travelling» – 3:43
«Patricia the Stripper» – 4:21
«Missing You» – 4:25
«Say Goodbye To It All» – 5:58
«Don't Pay the Ferryman» – 4:11
«High on Emotion» – 5:11


== Personell ==
Chris de Burgh – vokal, piano, gitar
Ian Kojima – gitar, keyboard, saksofon, bakgrunnsvokal
Al Marnie – bass, bakgrunnsvokal
Danny McBride – gitar, bakgrunnsvokal
Glenn Morrow – keyboard, bakgrunnsvokal
Jeff Phillips – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) High on Emotion: Live from Dublin på MusicBrainz
The Love Songs

The Love Songs er et samlealbum av Chris de Burgh hvor låtutvalget er sanger om kjærlighet. Den ble gitt ut i 1997. Plata inneholder tre helt nye sanger: «So Beautiful», «It's Me (And I'm Ready To Go)» og «Forevermore».


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Chris de Burgh.

«Here Is Your Paradise» – 3:29
«Missing You» – 4:09
«So Beautiful» – 3:49
«In Love Forever» – 4:02
«Borderline» – 4:37
«The Lady in Red» – 4:18
«Much More Than This» – 2:58
«It's Me (And I'm Ready To Go)» – 6:09
«Separate Tables» – 3:39
«Fatal Hesitation» – 4:15
«Forevermore» – 4:19
«The Head and the Heart» – 4:00
«Lonely Sky» – 3:54
«Suddenly Love» – 3:14
«If You Really Love Her, Let Her Go» – 3:33
«In a Country Churchyard» – 4:02


== Eksterne lenker ==
(en) The Love Songs på MusicBrainz