jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Der Kunstwart

Der Kunstwart var et tysk tidsskrift for diktning, teater, musikk, bildende kunst og anvendt kunst. Det utkom fra 1887 til 1894 på forlaget Kunstwart i Dresden og deretter fra 1894 til 1937 hos G. W. Callwey i München. Utgiverne var Ferdinand Avenarius (1887–1923), Wolfgang Schumann (1924–1925) og Hermann Rinn (1931–1937). Etter 1937 gikk der Kunstwart opp i tidsskriftet Das Innere Reich.


== Forfattere ==
Hermann Bahr
Adolf Bartels
Wilhelm Bölsche
Hans Carossa
Marie von Ebner-Eschenbach
Karl Hanusch
Julius Hart
Theodor Heuß
Paul Heyse
Hugo von Hofmannsthal
Ernst Penzoldt
Peter Rosegger
Albrecht Schaeffer
Paul Schultze-Naumburg
Carl Spitteler
Regina Ullmann


== Referanser ==
Dynamitt

Dynamitt er et sprengstoff som består av nitroglyserin som aktivt stoff, som adsorberes i kiselgur (leireaktig jord) og andre tilsatsmaterialer. Dynamitt ble oppfunnet av svensken Alfred Nobel i 1863 og videreutviklet til produksjon i Krümmel (Geesthacht, Schleswig-Holstein, Tyskland) og patentert i 1867. Bruksområdene er mangfoldige, blant annet i veibygging og store tunnelarbeider. Dynamitt kan også brukes til sprengning under vann. Den ble normalt solgt i dynamittgubber som målte 2,5 cm i diameter og var 20 cm lange, for å passe vanlige fjellboringshull.
Dynamitt er forskjellig fra krutt ved at stoffet detonerer. Det betyr at antenning skjer ved en sjokkbølge som forplanter seg fortere enn lydens hastighet i mediet. Sjokkbølgen komprimerer stoffet, og gir temperaturøkning til antenningspunktet. Krutt forbrenner ved termisk ledning under lydens hastighet i stoffet. Detonasjonen må igangsettes med en fenghette.
I dag framstilles en rekke forskjellige sprengstoffer som som oftest ikke er dynamitter. Dette gjelder blant annet trinitrotoluen (TNT), plastiske sprengstoffer og slurry som ikke er basert på adsorbert nitroglyserin. Dette er fordi slike sprengstoffer ofte er sikrere i transport og bruk, og fordi dynamitt kan bli ustabilt ved lagring ettersom nitroglyserin kan svette ut. Den er derfor videreutviklet ved adsorpsjon i nitrocellulose, som også kalles korditt.


== Eksterne lenker ==
 (en) Dynamite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Studium

Et studium er et systematisk arbeid med å tilegne seg et stoff eller en metode, og benyttes primært om et emne, fag eller fagkombinasjon som man studerer ved universitet eller høyskole.


== Se også ==
Utdanningsprogram
Programområde
Grunnfag
Mellomfag
Hovedfag


== Referanser ==
Studie

Må ikke forveksles med studiumEn studie er en vitenskapelig undersøkelse eller mindre avhandling. Ordet kan også brukes om et forarbeid eller utkast til et kunstverk.Ordet må ikke bli forvekslet med et studium, det å studere, altså å granske noe eller utdanne seg ved et universitet eller en høyskole.


== Vitenskapelig studie ==
En studie er i første rekke selve den vitenskapelige undersøkelsen, uavhengig av hvordan den senere eventuelt blir offentliggjort og formidlet. I utvidet betydning kan begrepet også brukes om de vitenskapelige publikasjonene som bygger på forskningen, eksempelvis en vitenskapelig artikkel eller et annet arbeid. Det er vanlig å publisere resultatene fra en studie i form av for eksempel en eller flere forskningsartikler i vitenskapelige tidsskrifter, eller i bokform. I de fleste vitenskapelige tidsskrifter gjennomgår artikler fagfellevurdering før publisering.


== Se også ==
Randomisert kontrollert studie
Longitudinell studie
Case study


== Referanser ==
FNs miljøprogram

FNs miljøprogram – United Nations Environmental Programme (UNEP) – koordinerer FNs  miljøaktiviteter, støtter utviklingsland i å innføre  miljøvennlig politikk og oppfordrer til  bærekraftig utvikling gjennom sunne miljøvennlige tiltak. FNs Miljøprogram ble etablert som et resultat av FNs konferanse om det menneskelige miljø i 1973 og hovedkvarteret er i Gigiri, Nairobi, Kenya. FNs Miljøprgram har også seks regionale kontorer, og mange land-kontorer.


== Miljørapport GEO ==
Sammen med Verdens meteorologiorganisasjon etablerte FNs miljøprogram Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) i 1988.
GEO4-rapporten ble presentert i Norge den 25. oktober 2007. Rapporten kommer ut hvert femte år og regnes som det viktigste internasjonale oppslagsverket om miljøspørsmål. Skader på miljøet øker i omfang.


== Se også ==
Bonnkonvensjonen
Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) United Nations Environment Programme – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) United Nations Environment Programme – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
UNEP/GRID Arendal
Pete Namlook

Pete Namlook (eller Peter Kuhlmann som var hans egentlige navn) født 1960, død 8. november 2012, var en tysk musiker som er en av de fremste og mest anerkjente produsentene innen den elektroniske musikksjangeren ambient. Tidlig i karrieren produserte han også trance og hard techno, men han konsentrerte seg etterhvert fullt og helt om ambient-sjangeren. 
Namlook er kjent som grunnleggeren av det meget anerkjente ambient-plateselskapet FAX +49-69/450464, som ble stiftet sent i 1992. Namlook står selv bak mesteparten av utgivelsene på selskapet, enten alene eller i samarbeid med andre artister. Kjente artister han har jobbet sammen med inkluderer Atom Heart, Tetsu Inoue, Richie Hawtin, Klaus Schulze og norske Geir Jenssen (aka Biosphere). Namlook er kjent for å være svært produktiv, og har per utgangen av 2006 gitt ut over 140 album. Blant hans mest kjente utgivelser er Silence-serien (med Dr. Atmo på to av fem utgivelser), 2350 Broadway-serien (med Tetsu Inoue), The Dark Side of the Moog (med Klaus Schulze og Bill Lasswell) og Jet Chamber-serien (med Atom Heart). Sammen med Geir Jenssen ga han ut The Fires of Ork I og II i henholdsvis 1993 og 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Victim of Love

Victim of Love er et discoalbum av Elton John fra 1979, innspilt i Musicland, München og Rusk Sound Studios, Hollywood. Det ble ikke spesielt godt mottatt verken av kritikere eller publikum, og ble Elton Johns dårligst solgte album til dats dato.


== Sporliste ==
«Johnny B. Goode» (Chuck Berry) – 8:06
«Warm Love in a Cold World» (Pete Bellotte/Stefan Wisnet/Gunther Moll) – 3:22
«Born Bad» (Bellotte/Geoff Bastow) – 6:20
«Thunder in the Night» (Bellotte/Michael Hofmann) – 4:40
«Spotlight» (Bellotte/Wisnet/Moll) – 4:22
«Street Boogie» (Bellotte/Wisnet/Moll) – 3:53
«Victim of Love» (Bellotte/Sylvester Levay/Jerry Rix) – 5:02


== Personell ==
Elton John – vokal
Michael McDonald – vokal
Patrick Simmons – vokal
Steve Lukather – gitar
Craig Snyder – guitar
Tim Cansfield – gitar
Marcus Miller – bass
Thor Baldursson – keyboard, arrangement
Roy Davies – keyboard
Keith Forsey – trommer
Todd Canedy – trommer
Paulinho Da Costa – perkusjon
Lenny Pickett – saksofon
Julia Tillman Waters – bakgrunnsvokal
Stephanie Spruill – bakgrunnsvokal
Maxine Willard Waters – bakgrunnsvokal


== Eksterne lenker ==
(en) Victim of Love på Discogs 
(en) Victim of Love på MusicBrainz
Sinclair ZX81

ZX 81 var en liten, britisk hjemmedatamaskin lansert i mars 1981 av Sinclair Research. Den var basert på en Zilog Z80A CPU som kjørte på 3.5 MHz og kom med 1 KB RAM som var mulig å utvide til 16 KB. Programmene til maskinen kunne lagres og hentes opp via en kassettspiller. Som ekstrautstyr til maskinen kunne man kjøpe en liten printer på ca. 15 cm bredde som brukte termopapir for å skrive ut teksten.
Maskinen ble koblet til en vanlig TV og viste svart/hvit tekst. 
Programmeringsspråket var en variant av BASIC.
Erlend Øye

Erlend Øye (født 21. november 1975) er en norsk musiker fra Bergen, mest kjent som den ene halvdelen av popduoen Kings of Convenience. Han har gitt ut flere singler, samt soloalbumene Unrest i 2003 og Legao i 2014.
Øye har tidligere spilt med bandet Skog og Peachfuzz før han dannet Kings of Convenience med Eirik Glambek Bøe i 1998. Deres debutalbum Quiet is the New Loud kom ut i 2001. Øye gav senere ut sitt debutalbum Unrest som ble innspilt i ti ulike byer med ti ulike elektronikaprodusenter, som Bjørn Torske, Prefuse 73 og Schneider TM.
Erlend Øyes nyeste prosjekt er bandet The Whitest Boy Alive. Deres debutalbum ble utgitt på Smalltown Supersound i 2006.


== Diskografi ==
Album

Unrest (2003)
Legao (2014)DJ-mixer

DJ-Kicks: Erlend Øye (2004)Singler

Sudden Rush (2003)
Sheltered Life (2003)
The Black Keys Work (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Erlend Øye – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Michèle Jacot

Michèle Jacot (født 5. januar 1952 i Le Pont-de-Beauvoisin) er en tidligere fransk alpinist.
I løpet av karrieren vant hun ti verdenscuprenn – ett i utfor, seks i storslalåm og tre i slalåm. I 1970 vant hun verdenscupen sammenlagt, og gikk i tillegg til topps i slalåmcupen. Jacot er per i dag den eneste franske kvinnen som har vunnet verdenscupen sammenlagt.
Den største mesterskapstriumfen feiret hun under VM 1970 i Val Gardena, da hun ble verdensmester i kombinasjonen. I tillegg tok hun bronsemedalje i slalåm, bak Ingrid Lafforgue og Barbara Cochran.
På grunn av skader gikk hun glipp av hele sesongen 1972/73, og nådde ikke opp til sitt tidligere nivå. Unntaket var VM 1974 i St. Moritz, hvor hun tok sølvmedaljen i slalåm etter Hanni Wenzel.
Hun kjørte sitt siste verdenscuprenn i Val Gardena i 1975, bare 24 år gammel.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michèle Jacot – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michèle Jacot – Olympedia 
(en) Michèle Jacot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michèle Jacot – FIS (alpint) 
(en) Michèle Jacot – ski-db.com
Willen Dick

Willen Dick (født 10. september 1897 i Usti nad Labem) var en sudettysk tsjekkoslovakisk skihopper som konkurrerte på 1920-tallet. 


== Meritter ==
Ski-VM 1925 – Gull i normalbakke
Ski-VM 1927 – Sølv i normalbakkeUnder Ski-VM 1926 konkurrerte han for Tyskland under navnet Wilhelm Dick, både i skihopping og kombinert. 
Han satt i engelsk fangenskap under krigen, måtte flytte til Vest-Tyskland da krigen var slutt og var bl.a. trener for de tyske hopperne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willen Dick – FIS (skihopping)
Unrest

Unrest er debutalbumet til Erlend Øye som soloartist. Albumet ble spilt inn i ti ulike byer med ti ulike elektronikaprodusenter og ble gitt ut i 2003.


== Sporliste ==
«Ghost Trains» (Produsert av Morgan Geist)
«Sheltered Life» (Produsert av Soviet)
«Sudden Rush» (Produsert av Kompis)
«Prego Amore» (Produsert av Jollymusic)
«Every Party Has a Winner and a Loser» (Produsert av Prefuse 73)
«The Athlete» (Produsert av Minizza)
«Symptom of Disease» (Produsert av Mr. Velcro Fastener)
«The Talk» (Produsert av Bjørn Torske)
«A While Ago and Recently» (Produsert av Kilogram)
«Like Gold» (Produsert av Schneider TM)
Tore Edman

Tore Edman (født 25. juli 1904 i Arvika, død 16. juni 1995) var en svensk skiløper som representerte Arvika IS. Han ble verdensmester i skihopping i Cortina d'Ampezzo i 1927. I det samme mesterskapet ble han også nummer 13 i kombinert og nummer 23 på 18 kilometer langrenn. Samme år ble han også svensk mester i skihopping.
Edman var svensk landslagstrener fra 1945 til 1950. Han var minkfarmer av yrke. Han ble tildelt Nya Wermlands-Tidningens gullmerke i 1932.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svenska Skidförbundet: Nordiska grenar (svenske plasseringer i OL og VM, besøkt 13. november 2011)
Svenska Skidförbundet: Backe/nordisk kombination (svenske mestere i skihopping og kombinert, besøkt 13. november 2011)
Swedish Veteran Jumping Team: Kända Svenskar genom tiderna! (besøkt 13. november 2011)
Nya Wermlands-Tidningen: Här är alla guldmärkesvinnarna (24. desember 2007, oppdatert 29. august 2008, besøkt 4. november 2018)


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Edman – FIS (skihopping)
Give Ireland Back To The Irish

«Give Ireland Back To The Irish» er en sang av Paul McCartney og hans band Wings. Sangen ble utgitt for første gang som en enkeltstående singel i 1972.
Denne sangen var McCartneys svar på den blodige dagen i Nord-Irland, kjent som Bloody Sunday, hvor flere mennesker ble drept av britiske soldater.
Sangen ble skrevet på under ett døgn, og ble raskt innspilt og utgitt. Sangen ble ikke uventet boikottet av BBC på grunn av dens politiske budskap. 
«Give Ireland Back To The Irish» ble en moderat hit i England, hvor den solgte til en 16.-plass på singellistene. Men i Irland og Spania ble den større, og klatret helt til topps på hitlistene i de to landene.
Manhattan (film)

Manhattan er en amerikansk romantisk komedie fra 1979. Filmen er regissert av Woody Allen, som også har hovedrollen i filmen. Allen spiller en 42 år gammel manusforfatter som er sammen med en 17 år gammel jente (Mariel Hemingway), men som forelsker seg i bestevennens (Michael Murphy) elskerinne (Diane Keaton). Meryl Streep og Anne Byrne spiller biroller. Allen skrev manuset til filmen med Marshall Brickman.
Filmen ble spilt inn i svart-hvitt med sideforholdet 2,35:1. Den inneholder musikk av George Gershwin, blant annet fra musikkstykket Rhapsody in Blue, som også inspirerte handlingen. Allen har beskrevet filmen som en kombinasjon av regissørens forrige filmer, Annie og jeg og Når demninger brister.Filmen fikk god kritikk og ble nominert til to Oscar-priser for beste kvinnelige birolle (Hemingway) og beste originalmanus (Allen og Brickman).Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Manhattan til tidenes 66. beste kjærlighetsfilm fra USA og tidenes 46. beste komediefilm fra USA. Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 2001, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress.


== Handling ==
Isaac Davis (Woody Allen) har nettopp blitt forlatt av kona Jill (Meryl Streep) for en annen kvinne. Han begynner deretter et forhold med 17 år gamle Tracy (Mariel Hemingway). Isaacs bestevenn Yale Pollack (Michael Murphy) har en affære med journalisten Mary (Diane Keaton). Han elsker både kona Emily (Anne Byrne) og Mary, men bestemmer seg for å gjøre det slutt med Mary. Isaac og Mary blir sammen, men Mary og Yale fortsetter å treffe hverandre.


== Medvirkende ==
Woody Allen som Isaac Mortimer Davis
Diane Keaton som Mary Wilkie
Michael Murphy som Yale Pollack
Mariel Hemingway som Tracy
Meryl Streep som Jill Davis
Anne Byrne som Emily Pollack
Michael O'Donoghue som Dennis
Wallace Shawn som Jeremiah
Karen Ludwig som Connie
Charles Levin, Karen Allen og David Rasche som TV-skuespillere
Mark Linn-Baker and Frances Conroy som teaterskuespillere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manhattan på Internet Movie Database 
Manhattan (film) hos Filmweb
(no) Manhattan hos Filmfront 
(sv) Manhattan i Svensk Filmdatabas 
(da) Manhattan i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Manhattan på Allociné 
(nl) Manhattan på MovieMeter 
(en) Manhattan på AllMovie 
(en) Manhattan på Turner Classic Movies 
(en) Manhattan på Rotten Tomatoes
Goodnight Tonight

«Goodnigt Tonight» er en sang av Paul McCartney og hans gruppe Wings. Sangen ble først utgitt som enkeltstående singel i 1979.
Sangen ble gruppas svar på den nye diskotrenden i musikken. Sangen ble populær og ble en topp 5 hit i både England og USA. «Daytime Nightime Suffering» var b-siden på singelen.
Skisse

En skisse betyr vanligvis en kort plan, et utkast eller et foreløpig forslag. I billedkunsten er en skisse en enkel og raskt utført tegning som kan være en kladd eller et forlag til et mer forseggjort bilde. I arkitekturen kan ordet også brukes om den ferdige arkitekttegningen. I musikk er en skisse et forslag til en komposisjon, og i litteraturen en kortfattet skriftlig framstilling eller rask disposisjon. 
Å skissere noe kan bety å antyde hovedlinjene i en plan eller idé i korte trekk. Det kan også bety å risse opp linjer som grunnlag for en tegning, oftest med blyant eller penn.


== Skisser i billedkunst ==
En mer inngående fortegning eller øvelse til et større arbeid eller til en detalj i et annet verk kalles i billedkunsten ofte en studie. Slike forberedende skisser og studier til kjente avdøde kunstnere har i ettertid ofte blitt vurdert som selvstendige kunstverker.
Fra og med renessansen deles tegnehåndverket og tegningen inn etter ferdighetsgraden: 

Pensiero – et løst idéutkast.
Schizzo (skisse) – en mer utarbeidet figuruttegning.
Studie (studie) – er detaljene angitt nærmere.
Disegno (tegning) sammenfatter alle de tre forutgående gradene.En rask, skissepreget tegning kan  antyde en stemning eller situasjon og passer godt til illustrasjoner som vignetter i bøker og vitsetegninger.


== Se også ==
Tegnekunst


== Eksterne lenker ==
(en) Sketches – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nasjonalmuseets samling av skissebøker
Say Say Say

«Say Say Say» er en sang av Paul McCartney og Michael Jackson. Sangen var hovedsingelen fra Pauls plate Pipes of Peace, og ble en enorm internasjonal hit.
Med topplasseringer i både USA og England, samt mange andre land, inkludert Norge, var nok en singelsuksess fra duoen et faktum. De hadde tidligere samarbeidet på sangen «The Girl Is Mine».
Sangen er, som plata, produsert av den tidligere Beatles-produsenten George Martin.
Bjørn Torske

Bjørn Torske (født 4. januar 1971 i Trondheim) er en norsk produsent av elektronisk musikk.
Torske har gitt ut fem album, Nedi Myra (1998), Trøbbel (2001), Feil Knapp (2007), Kokning (2010) og Byen (2018). Han er blitt nominert til Spellemannprisen 2001 for Trøbbel, til Alarmprisen 2007 for Feil Knapp, til Spellemannprisen 2010 for Kokning og til Spellemannprisen 2018 for Byen, alle i klassen elektronika. Torskes musikk kan klassifiseres i flere sjangre, primært house, techno, disco, ambient og downtempo. Han har også gitt ut musikk under navnene Krisp og Alegria.I 2015 ble Bjørn Torskes to første album gitt ut på ny av Smalltown Supersound.


== Diskografi ==
Singler:

Expresso (1998), Ferox Records
Battlestar XB-7 / Jeg Vil Være Søppelmann (1999), Svek
Sexy Disco (1999), Svek
Aerosoles (2000), Svek
Disco Members (2000), Tellé Records
Hard Trafikk (2001), Tellé Records
As'besto (2006), Sex Tags Mania
Ny Lugg (Kort Bak / Lang På Siden) (2006), Smalltown Supersound
Kokt Kveite (2007), Smalltown Supersound
Kan Jeg Slippe? (2008), Sex Tags Mania
Percussion Mix (2011), Sex Tags Mania
Oppkok (2012), Smalltown SupersoundAlbum:

Nedi Myra (1998), Ferox Records
Trøbbel (2001), Tellé Records
Feil Knapp (2007), Smalltown Supersound
Kokning (2010), Smalltown Supersound
Byen (2018), Smalltown Supersound


== Grupper Torske er / har vært medlem av ==
Anon
Ismistik
Krater
Open Skies
Radikal Buzz
The Torske / Mundal Explosion
The, Volcano
The Codfather
Torskefar
Krisp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Discogs
Myspace
Patrick Russel

Patrick Russel (født 22. desember 1946) er en tidligere fransk alpinist. På slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene var han en av de dominerende slalåm- og storslalåmkjørerne i verdenscupen.
Russel kunne feire sine første verdenscuptriumfer med to seire i sesongen 1967/68, den første i slalåm i Kirkerudbakken i Bærum 25. februar 1968. Etter at Jean-Claude Killy la opp etter OL 1968 fremstod han som franskmennenens nye idol i slalåmbakken. I løpet av 3 år vant han 13 verdenscupseire, like mange ganger stod han på et lavere trinn på seierspallen. Sesongen 1969/70 var han like ved å gå helt til topps i den sammenlagte verdenscupen, men ble til slutt slått med tre poeng av østerrikeren Karl Schranz.
Han lyktes aldri hundre prosent i de internasjonale mesterskapene, men han fikk to sølvmedaljer i VM 1970 (slalåm og kombinasjonen). Tre uker før OL 1972 i Sapporo falt han stygt i verdenscuprennene i Berchtesgaden og brakk leggen.
Han kom tilbake i den franske landslagstroppen, men ble snart satt ut av laget til fordel for yngre krefter.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Patrick Russel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Patrick Russel – FIS (alpint) 
(en) Patrick Russel – ski-db.com
Keeper of the Seven Keys Part I

Keeper of the Seven Keys Part I er det andre albumet til det tyske power metal-bandet Helloween. Albumet skulle egentlig bli gitt ut som en dobbel LP ifølge plateselskapet, men Helloween ønsket å dele det i to. Ett år senere ble oppfølgeren, Keeper of the Seven Keys Part II, gitt ut.
I ettertid regnes dette albumet som starten på power metal-sjangeren slik den nå fremstår.


== Sporliste ==
«Initiation» (Hansen) (1:21)
«I'm Alive» (Hansen) (3:23)
«A Little Time» (Kiske) (3:59)
«Twilight of the Gods» (Hansen) (4:29)
«A Tale That Wasn't Right» (Weikath) (4:42)
«Future World» (Hansen) (4:02)
«Halloween» (Hansen) (13:18)
«Follow the Sign» (Hansen/Weikath) (1:46)


== Besetning ==
Michael Kiske – Vokal
Markus Grosskopf – Bass
Ingo Schwichtenberg – Trommer
Michael Weikath – Gitar
Kai Hansen – Gitar, coverkonsept
Tommy Newton – Produsent
Tommy Hansen – Co-produsent og mixing
Edda & Uwe Karczewski – Coverdesign
Limb – Coverkonsept for baksiden av albumet


== Eksterne lenker ==
(en) Keeper of the Seven Keys Part I på Discogs 
(en) Keeper of the Seven Keys Part I på MusicBrainz 
(en) Keeper of the Seven Keys Part I på Encyclopaedia Metallum 
(en) Keeper of the Seven Keys Part I på Last.fm 
(en) Keeper of the Seven Keys Part I på AllMusic
Gianni Bugno

Gianni Bugno (født 14. februar 1964 i Brugg i Sveits), er en tidligere italiensk profesjonell sykkelrytter.
I 1988 vant han sin første av fire etappeseire i Tour de France. Han vant klassikeren Milano–Sanremo i 1990. Samme år vant han også sammenlagtseieren i Giro d'Italia og to etapper i Tour de France.  I 1991 vant han Clásica de San Sebastián og en Tour de France-etappe opp til L'Alpe d'Huez, og ble nummer to sammenlagt i Tour de France. Året etter ble han nummer tre sammenlagt. I 1994 vant han klassikeren Flandern rundt.
Bugnos største suksess var de to VM-gullene. I 1991 slo han nederlenderen Steven Rooks og spanjolen Miguel Indurain, og i 1992 slo han franskmann Laurent Jalabert og russeren Dimitri Konishev.


== Eksterne lenker ==
(de) Gianni Bugno – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gianni Bugno – ProCyclingStats 
(en) Gianni Bugno – Cycling Archives 
(en) Gianni Bugno – CycleBase 
(en) Gianni Bugno – TheSports.org
Flóahreppur

Flóahreppur er en 290 km² stor kommune i regionen Suðurland på Island. Den ble dannet 10. juni 2006 ved at Villingaholtshreppur, Gaulverjabæjarhreppur og Hraungerðishreppur ble slått sammen. 1. desember 2007 hadde den 576 innbyggere. Margrét Sigurðardóttir er ordfører i kommunen, som grenser til Árborg i vest, Skeiða- og Gnúpverjahreppur og Hvítá i nord, Þjórsá i øst og Atlanterhavet i sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flóahreppur – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steve Nash

Steven John «Steve» Nash er en tidligere kanadisk basketballspiller. Han ble født i Sør-Afrika, men flyttet til Canada som ung. Nash spilte sist for Los Angeles Lakers, og utviklet seg til å bli en av de beste spillerne i NBA (National Basketball Association). Han spilte point guard, og sto dermed for playmaker-delen av spillet.


== NBA ==
Nash har blant andre priser vunnet kåringen av NBA Most Valuable Player to ganger, noe som beviser hans status i basketverden. Han blir også regnet som en av verdens beste straffeskyttere og 3-poengskyttere. Enkelte sesonger hadde Nash mer treff fra 3-poengslinjen enn 2-poengskudd.


== Utmerkelser ==


=== Statistikker fra Nash' NBA-karriere ===


==== Tegnforklaring ====


==== Sesongen ====


==== Sluttspill ====


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild


== Referanser ==


== Kilder ==
«Steve Nash infopage». Nashs biografi og statistikker (engelsk). NBA.com. s. 5. Besøkt 5. juni 2010. 
«Steve Nash NBA & ABA Statistics». Steve Nashs statistikker (engelsk). Basketball-Reference.com. Besøkt 5. juni 2010. 


== Eksterne lenker ==
(de) Steve Nash – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Steve Nash – Olympics.com 
(en) Steve Nash – Olympic.org 
(en) Steve Nash – Olympedia 
(en) Steve Nash – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Steve Nash – Canadian Olympic Committee 
(en) Steve Nash – FIBA 
(en) Steve Nash – eurobasket.com 
(en) Steve Nash – Basketball-Reference.com 
(en) Steve Nash – Basketball-Reference.com (trener)