jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Europaligaen i fotball for menn

Europaligaen i fotball for menn (offisielt UEFA Europa League) er en årlig fotballturnering for europeiske fotballag som arrangeres av UEFA. Turneringen startet i 1971 som UEFA-cupen, da den erstattet den tidligere Messebycupen (fra 1955) og var i sin helhet et rent cupmesterskap.
I 1999 ble Cupvinnercupen sammenslått med UEFA-cupen, og etter 2004/05-sesongen ble det lagt til gruppespill etter innledende kvalifiseringsspill. Etter at også Intertotocupen ble en del av UEFA-cupen i 2009, ble gruppespilldelen utvidet samtidig som kriteriene for kvalifisering ble endret, noe som i dag utgjør dagens turneringsformat. Vinneren av Europaligaen møter vinneren av Mesterligaen i den årlige finalen Supercupen.


== Historie ==


=== Messebycupen ===
Cupen ble først introdusert i 1955, da under navnet Messebycupen. Messebycupen var ikke en turnering for klubber, men for byer. Byer med flere lag ble representert av et sammensatt lag bestående av de beste spillerne fra lagene i byen. Den første Messebycupen ble arrangert over flere år, og gikk fra 1955 til 1958 og ble vunnet av Barcelona. Fra midten av tiåret ble denne regelen endret, slik at det ble en turnering for klubblag.


=== UEFA-cupen ===
I 1971 tok UEFA over arrangørrollen av Messebycupen, og gav den navnet UEFA-cupen. Opprinnelig kvalifiserte man seg til UEFA-cupen ved å komme på andreplass i den nasjonale ligaen. De største ligaene hadde imidlertid flere plasser, slik at også tredje- og fjerdeplassen kunne delta. Turneringen foregikk tradisjonelt i rent cupformat, der lagene trakk en motstander i hver runde og møtte dette laget to ganger – både hjemme og borte. I 1998 ble for første gang finalen spilt over én kamp istedenfor to. De innledende rundene gikk fortsatt over to kamper.
I 1999 ble UEFA-cupen slått sammen med Cupvinnercupen, med den følge at nasjonale cupvinnere også fikk muligheten til å delta. Etter dagens regler, kan man også kvalifisere seg ved å tape tredje kvalifiseringsrunde i Mesterligaen eller ved å komme på tredjeplass i de innledende gruppene i samme turnering.


=== Europaligaen ===
Før 2004/05-sesongen ble det vedtatt at turneringen skulle endres slik at det ble et innledende gruppespill før man kom videre til sluttspillet. UEFA-cupen skiftet navn til Europaligaen fra og med Europaligaen 2009/2010.


== Vinnere ==


== Norske spillere i finalen ==
Følgende nordmenn har spilt i finalen. Spillere som har sittet på innbytterbenken gjennom hele kampen er ikke tatt med.

Noter: Spillere i kursiv kom inn som innbytter.


== Norske lag i turneringen ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) UEFA Europa League – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
AS Monaco FC

Association Sportive de Monaco Football Club er en fotballklubb fra Monaco som spiller i den franske toppdivisjonen Ligue 1. Klubben ble stiftet i 1919, og ble profesjonell i 1948. Til tross for å komme fra Monaco, som er et land utenfor Frankrike, er den en av Frankrikes mest suksessfulle klubber, med åtte ligatitler og fem cuptitler.
Klubben kom noe overraskende til finalen i UEFA Champions League i 2004, men måtte der se seg slått 3-0 av FC Porto.


== Meritter ==


=== Nasjonalt ===
Ligue 1
Mester: 1961, 1963, 1978, 1982, 1988, 1997, 2000, 2017
Den franske cupen
Mester: 1960, 1963, 1980, 1985, 1991
Andreplass: 1974, 1984, 1989, 2010
Den franske ligacupen
Mester: 2003
Andreplass: 2001, 2017, 2018
Trophée Des Champions
Mester: 1961, 1985, 1997, 2000
Andreplass: 1960, 2017, 2018


=== Internasjonalt ===
Mesterligaen
Andreplass:  2004
Cupvinnercupen
Andreplass: 1992


== Spillerstall ==
Oppdatert 1. februar 2023.


=== Utlånte spillere ===


== Kjente spillere med en fortid i klubben ==


== Nordmenn i AS Monaco ==
 John Arne Riise (1995–2001)
 Hassan El Fakiri (2000 & 2002–2005)
 Vegard Landaas (2009–2010)
 Thorstein Helstad (2011–2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) AS Monaco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Danny Boyle

Danny Boyle (født 20. oktober 1956) er en britisk regissør og filmprodusent. Boyle startet sin karriere med å regissere fjernsynsserier, blant annet kriminalserien Inspektør Morse. Sitt internasjonale gjennombrudd fikk han med filmen Trainspotting.


== Kjente filmer ==
Boyles debutfilm, Shallow Grave, hadde premiere i 1994. Den ble en kommersiell suksess. Neste film var Trainspotting, som var inspirert av romanen av Irvine Welsh. Filmen ble nominert til Academy Award og den blir ofte ansett som en av de beste britiske filmene fra den siste halvdelen av 1900-tallet.Etter filmen Trainspotting ble han spurt om å produsere den fjerde Alien-filmen, men Boyle sa nei og begynte i stedet å arbeide med den svarte komedien A Life Less Ordinary. Han har også laget filmen The Beach med Leonardo DiCaprio. Etter dette sto han bak grøsseren 28 dager senere, som ble gitt ut i 2002. Etter dette begynte Boyle med filmen Millions, som klarte seg bra kommersielt. Neste film ble Sunshine, som er en av hans mest populære filmer. I 2008 kom Slumdog Millionaire.
Boyle var kunstnerisk leder for åpningsseremonien for Sommer-OL 2012.


== Filmografi som regissør ==


=== Filmer ===
Shallow Grave (1994)
Trainspotting (1996)
A Life Less Ordinary (1997)
The Beach (2000)
28 dager senere (2002)
Millions (2004)
Sunshine (2007)
Slumdog Millionaire (2008)
127 timer (2010)


=== Serier ===
The Venus de Milo Instead (1987) (TV)
Scout (1987) (TV)
Inspektør Morse (1987) TV-serie (episodene «Cherubim and Seraphim» og «Masonic Mysteries»)
The Nightwatch (1989) (TV)
Monkeys (1989) (TV)
The Hen House (1989) (TV)
Mr. Wroe's Virgins (1993) mini-TV-serie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danny Boyle på Internet Movie Database 
(sv) Danny Boyle i Svensk Filmdatabas 
(da) Danny Boyle på Filmdatabasen 
(da) Danny Boyle på Scope 
(fr) Danny Boyle på Allociné 
(en) Danny Boyle på AllMovie 
(en) Danny Boyle hos Turner Classic Movies 
(en) Danny Boyle hos The Movie Database
Torridge

Torridge er et administrativt distrikt i Devon, England, med administrasjonssenter i Bideford. Det har navnet etter elven Torridge.
Øya Lundy administreres som en del av distriktet. 


== Steder i distriktet ==
Bideford
Great Torrington
Hartland
Holsworthy
Westward Ho!
Westward Ho!

Westward Ho! er en kystby i Devon, England. Den ligger i distriktet Torridge, nær Bideford. Byens navn er tatt fra tittelen på Charles Kingsleys roman Westward Ho!, og er det eneste sted i Storbritannia med et utropstegn i navnet.

Den var tidligere første og fremst et feriested, men har etter hvert fått stadig flere fastboende ettersom turistanleggene har lagt ned; dette gjelder blant annet det kjente anlegget Torville Camp. Noen anlegg er fortsatt i drift. Stedet er kjent for sin lange sandstrand, hvor det ofte er mulig å surfe.
Det er et valgdistrikt med samme navn. Befolkningen ved folketellingen i 2011 var på 2 112 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Westward Ho! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Westward Ho! hos Wikivoyage

Westward Ho! i Open Directory Project
Fakta og informasjon hos BBC
Nettstedet til North Devon AONB
Finndøl

Finndøl er en elv i Fyresdal kommune i Telemark og Valle kommune i Agder. Den har utspring fra fjellet Høgsætet og renner først mot sør, før den etter Hovvatn snur mot øst i retning Fyresdal. Et stykke nede tar den også blant annet opp elva Bondøl fra Bondalsvatn og Gausåni fra Gausvatn, før den løper sammen med Dalåni, som fortsetter til Fyresvatnet. Finndøl er en del av Arendalsvassdraget.


== Referanser ==
Paul Burgess

Paul Burgess (født 28. september 1950 i Manchester) er en engelsk musiker kjent som trommeslager for gruppa 10cc og som tidligere medlem av gruppene Jethro Tull, Camel, Magna Carta og The Icicle Works.


== Biografi ==
Burgess startet å spille trommer da han var femten år gammel og ble siden profesjonell trommeslager i 1971. Han spilte med mange bluesband i Manchester-området før han i 1973 ble spurt om å bli med i 10cc som en hjelpetrommeslager på deres turné. Som en følge av at Kevin Godley og Lol Creme dro fra bandet i 1976 ble Paul fast medlem og spilte inn albumene Deceptive Bends (1977), Live & Let Live (1977), Bloody Tourists (1978), Look, Hear (1979) og Ten out of 10 (1982).
I 1982 turnerte Paul Burgess omfattende i USA, Canada og Europa med Jethro Tull etterfulgt av en siste turné med 10cc i 1983. Senere samme år gikk han til progrockbandet Camel og var med på innspillingen av Stationary Traveller, som førte til en turné og konsertalbumet Pressure Points (1984). Resten av 1980-tallet fortsatte med omfattende turnévirksomhet. Først med Elkie Brooks i (1985), Joan Armatrading (1986), Alvin Stardust (1987), Gloria Gaynor (1988) og Icicle Works (1989–1990). 
Etter turnéen med Camel i 1984 ble bandet lagt på is, men Burgess tok likevel kontakt i 1991 da gitarist Andrew Latimer under gjenoppstarten trengte musikere til studioutgivelsen Dust and Dreams. Burgess deltok også på den påfølgende turnéen i 1992, noe som førte til konsertalbumet Never Let Go. 
Paul Burgess arbeid innen folkemusikkområdet har inkludert arbeidet med Magna Carta, og har siden tidlig 1980-tallet spilt inn fire album med dem, ved siden av innspillinger med Ashley Hutchings og Chris White. I 1990 begynte et fem års samarbeid med Jerry Donahue, som en del av The Backroom Boys som nådde en topp med Hellecasters i 1995. Siden da har Paul jobbet med den legendariske Rhythm and blues-sangeren Chris Farlowe og i 2000 ble han gjenforent med Graham Gouldman og dagens versjon av 10cc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Burgess på Discogs 
(en) Paul Burgess på MusicBrainz 
(en) Paul Burgess på AllMusic
Songedalsåi

Songedalsåi er en elv i Fyresdal kommune i Telemark. Den er en del av Arendalsvassdraget og drenerer bl.a. Mjåvatn og Sundsvatn, før den lenger nede sammen med elva Finndøl danner Dalåni som renner ut helt nord i Fyresvatnet.
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag.


== Referanser ==
Hercule Poirot

Hercule Poirot er en detektivfigur i Agatha Christies krimbøker. Han opptrer i over 30 romaner og over 50 noveller, og er en av de mest berømte detektiver i litteraturhistorien.
Poirot er født i Spa i Belgia og har arbeidet som belgisk polititjenestemann, især i Brussel, men måtte flykte til England under første verdenskrig og slo seg ned der. I likhet med mange andre detektiver i kriminalitteraturens tidlige år (Miss Marple, Sherlock Holmes, Fader Brown), er Poirot ugift. Hans livs kjærlighet, grevinne Vera Rossakoff, opptrer i novellene The Double Clue og The Capture of Cerberus og romanen The Big Four.
Poirot er en liten, halvskallet mann som har en underlig sans for symmetri og renslighet, han har en liten bart som er hans stolthet, og han steller den iherdig for at den skal være helt symmetrisk, han tolerer ikke engang en feil på tre millimeter. Det samme gjør han hver gang han ser noe stå eller sitte skjevt og han er også en smule kresen i matveien. Han snakker engelsk med en fransk aksent, og første gang folk møter ham, mistar de ham ofte for å være fransk.
Christies bøker om Poirot ble fra 1989 gjort til en fjernsynsfilm-serie under navnet Poirot med David Suchet i tittelrollen. Andre skuespillere som har portrettert Poirot på film og fjernsyn er Austin Trevor, Tony Randall, Albert Finney, Peter Ustinov, Alfred Molina og Ian Holm.
Hercule Poirot døde i Christies roman Curtain, da hun ikke ønsket at etterforskeren skulle brukes av andre forfattere etter hennes død.


== Litteratur ==
Barnard, Robert (1980). A Talent to Decieve. London: Fontana/Collins. 
Christie, Agatha (1977). Agatha Christie: An Autobiography. New York: Dodd, Mead & Company. ISBN 0396075169. 
Hart, Anne (2004). Agatha Christie's Poirot: The Life and Times of Hercule Poirot. London: Harper and Collins. 
Osborne, Charles (1982). The Life and Crimes of Agatha Christie. London: Collins. 
Peterson, H. C. (1939). Propaganda for War: The Campaign against American Neutrality, 1914-1917. Norman: University of Oklahoma Press.
Wilson, Edmund. (1945). Who Cares Who Killed Roger Ackroyd? The New Yorker. 20. januar 1945. Opptrykt i: Classics and Commercials New York (1950)
Wilson, Edmund. (1950). Why Do People Read Detective Stories?,. I: Classics and Commercials, New York
Sheppard Air Force Base

Sheppard Air Force Base (IATA:SPS ICAO:KSPS)er en flystasjon nord for Wichita Falls i Texas, USA.
ENJJPT (Euro Nato Joint Jet Pilot Training), opprettet i 1981, er stasjonert her.  Tretten medlemsland i NATO, deriblant Norge, sender offiserer hit for pilottrening.
Flystasjonen er oppkalt etter senator John Morris Sheppard, som var formann i Senatets forsvarskomité ved sin død i april 1941, like før basen åpnet.
Basen huser to treningsenheter. 82. Training Wing er en ikke-flygende enhet som utdanner teknisk personell, og 80. Flying Training Wing, der ENJJPT er inkludert, som utdanner rundt 200 nye piloter og omtrent 80 nye instruktører årlig.
Flytyper i bruk på Sheppard inkluderer T-38C, T-37 og T-6.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sheppard Air Force Base – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paul Giraud

Paul Giraud & Fils er et konjakkhus. De har ca. 280 dekar vinmarker øst i Grande Champagne.
Paul Giraud kjennetegnes bl.a. ved sin streben etter høy kvalitet, og omtales gjerne som "den nye Léopold Gourmel”, etter en annen kvalitetsprodusent.


== Historie ==
Familien Giraud har drevet med konjakk siden 1650, på samme eiendom. De solgte lenge konjakk i bulk, og først på 1970-tallet begynte de å selge under eget navn.
En særegenhet er at de fortsatt plukker druene for hånd. Dessuten er de opptatt av organiske produksjonemetoder, så de sprayer kun med et minimum av kjemikalier.
Til lagring bruker de fat av Limousin eik, med ca. 30 % nytt trevirke, resten brukt. De tilsetter svært lite tilsettingsstoffer, og tilstreber å lage konjakken så ren som mulig.
De har mange årgangskonjakker på fat på lager, som de kan selge som årgangskonjakk. De er også leverandør av konjakk til Hennessy (10 års lagring) og Remy Martin (20 års lagring) som disse kan bruke i sine blandinger.
Huset ledes i dag av Paul Giraud.


== Utvalg ==
VSOP
Napoléon – 12 års fatlagring
XO – 15 års fatlagring, all konjakk kommer fra én vingård
Vieille Réserve XO – 25 års fatlagring
Très Rare – 35 års fatlagringI tillegg har de lagd

Paul Giraud Christmas Cognac (42%)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside på Swfrance.com
Geriljakrig

Geriljakrig kjennetegnes ofte ved at det er små styrker som tar overraskende eller uventede anslag, som sprengning, bakhold, ildoverfall og skarpskyting.
Mens en regulær avdeling kjemper med mer eller mindre fastsatte metoder, kan og må geriljakrig utkjempes med det en har for hånden eller som kan nås tak i underveis. 
Normal etterforsyning er ofte vanskelig. Mange geriljakrigførende parter er avhengig av å ta utstyr hos fienden for å opprettholde kampevnen.
Nasjonale frigjøringskjempere og terrorister benytter ofte geriljakrig som taktikk, da de sjelden har ressurser eller nok styrker til å kjempe en konvensjonell kamp.
Geriljasoldater kjemper ofte i hjemområdet og kjenner derfor området godt, og dermed har de en fordel der mot fienden. 
Geriljakrig er en av de eldste formene for asymmetrisk krigføring. Under 2. punerkrig drev den romerske diktator Fabius Maximus og flere av hans etterfølgere i 217 f.Kr. og senere en geriljalignende utmattelseskrig (dog med regulære styrker) mot Hannibals hæravdelinger i Italia. De fremste bidragsyterne til moderne teorier om geriljakrig er blant andre Mao Zedong, Wendell Fertig, og Che Guevara. Mens asymmetrisk krigføring er den militære betegnelsen for geriljataktikk, blir det ofte omtalt som terrorisme eller frigjøringskamp.


== Gerilja under 2. verdenskrig ==
Gerilja i større målestokk forekom særlig på østfronten. Sovjetisk og jugoslavisk gerilja er ofte kalt partisaner, mens den tilsvarende franske er kalt maquisstyrker.


== Etymologi ==
«Gerilja» kommer av spansk guerrilla som er diminutiv av guerra som betyr «krig». Begrepet ble første gang brukt om de spansk-portugisiske guerrilleros (irregulære styrker) som i 1808 gjorde opprør mot det franske styret i Spania under Napoleonskrigene.
Ordet geriljakrig er egentlig en pleonasme (småkrigskrig) som likevel er innarbeidet i Norge, siden gerilja i norsk oversettelse ikke bare kan betegne krigshandlingene, men også de styrker eller enheter som står bak, geriljaen.


== Se også ==
Asymmetrisk krigføring
Paramilitær
Partisan
Partisaner (Jugoslavia)
Vietnamkrigen


== Kilder ==
Encyclopædia Britannica – Guerrilla Besøkt 4. februar 2010
Taktisk våpen

Et taktisk våpen er et våpen med kort rekkevidde som brukes av stridsvogner, fly etc. i strid. Slike våpen er de mest brukte i en faktisk krigssituasjon (under et slag).


== Se også ==
Strategiske atomvåpen
Taktiske atomvåpen
Stortingskomité

En stortingskomité er en intern arbeidskomité i Stortinget. Stortinget har i sitt arbeide delt saksområdene mellom ulike komiteer. Siden 2005 følger ikke komitéinndelingen lenger departementsstrukturen i regjeringen, slik den hadde gjort frem til da.
Stortingskomiteene forbereder sakene før de behandles formelt i Stortinget i plenum. Plenumsbehandlingen innebærer at man diskuterer en innstilling fra komiteen.
De faste fagkomiteene er:

Arbeids- og sosialkomiteen
Energi- og miljøkomiteen
Familie- og kulturkomiteen
Finanskomiteen
Helse- og omsorgskomiteen
Justiskomiteen
Kommunal- og forvaltningskomiteen
Kontroll- og konstitusjonskomiteen
Næringskomiteen
Transport- og kommunikasjonskomiteen
Utdannings- og forskningskomiteen
Utenriks- og forsvarskomiteenAndre komiteer er:

Arbeidsordningskomiteen
Fullmaktskomiteen
Den utvidede utenrikskomité
Valgkomiteen


== Tidligere stortingskomiteer ==
Administrasjonskomiteen
Energi- og industrikomiteen
Familie-, kultur- og administrasjonskomiteen
Finans- og tollkomiteen
Den forberedende fullmaktskomité
Forbruker- og administrasjonskomiteen
Forsvarskomiteen
Helsekomiteen
Den hemmelige protokollkomiteen
Industrikomiteen
Kirke- og skolekomiteen
Kirke- og undervisningskomiteen
Kommunalkomiteen
Kommunal- og miljøvernkomiteen
Kontrollkomiteen
Landbrukskomiteen
Militærkomiteen
Post-, telegraf- og kystfartskomiteen
Protokollkomiteen
Samferdselskomiteen
Sjøfarts- og fiskerikomiteen
Skog- og vassdragskomiteen
Skog-, vassdrags- og industrikomiteen
Sosialkomiteen
Tollkomiteen
Universitets- og fagskolekomiteen
Utenrikskomiteen
Utenriks- og konstitusjonskomiteen
Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomité
Vei- og jernbanekomiteen
Koalisjonsregjering

En koalisjonsregjering er en regjering hvor statsrådpostene er fordelt på ulike partier.


== Hvordan oppstår situasjonen ==
Etter valgopptelling; Dersom det viser seg at ikke noe enkelt parti har flertall i parlamentet, i Norge: Stortinget, blir oppdraget om å danne regjering, gitt til det partiet som har størst sjanse til å vinne støtte for politikken sin i Stortinget. 
Dette partiet danner da regjering alene, eller blir enig med andre partier om å dele statsrådstillingene.


== Mindretalls- og flertallskoalisjonsregjeringer ==
En koalisjonsregjering kan opptre både i mindretallsregjeringer og flertallsregjeringer. En flertallsregjering sitter trygt fordi den har over halvparten av representantene i Stortinget. Den kan likevel bli felt hvis det utvikler seg stort uenighet innad koalisjonen.


== Partigrunnlag ==
Partisamarbeidet i en koalisjon kaller vi partigrunnlaget. Kjell Magne Bondeviks andre regjerings partigrunnlag var Høyre, KrF og Venstre. Dette var en mindretallsregjering.
Jens Stoltenbergs andre regjering, var også en koalisjonsregjering. Dette var derimot en flertallsregjering, partigrunnlaget her var AP, SV og SP.
Erna Solbergs regjering fra 2013 til 2021 var også en koalisjonsregjering. Først var den en mindretallsregjering som bestod av Høyre og Fremskrittspartiet. Fra 2019 til 2020 var den en flertallsregjering, der også KrF og Venstre deltok.


== Referanser ==
Fylkesvei 49

Fylkesvei 49 går mellom Trengereid i Bergen og Odda i Ullensvang.
Fylkesvei 49 har 29 km tunnel på 95 km vei.


== Historie ==
Tidligere var riksvei 49 veien mellom Leira i Nord-Aurdal og sentrum i Gol. Denne strekningen ble senere del av riksvei 51.
Før Lukksund bru ble åpnet 1986 og strekningen Husa–Lunde ble tatt i bruk var strekningen Norheimsund–Mundheim skiltet riksvei 551, strekningen Gjermundshavn–Husa skiltet riksvei 548, og strekningen Lunde Våge skiltet riksvei 547.Før 1992 var strekningen mellom Våge og Flatråker i Tysnes del av riksvei 14, kystriksveien Ålesund–Stavanger.1994 ble Flatråker ferjeleie flyttet til Hodnanes på sørspissen av Tysnesøy.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, da regionsreformen trådte i kraft fikk den status som fylkesvei.
2019 fikk veien stort sett en ny trasé, slik at bare strekningen mellom Norheimsund og Jondal er felles med den gamle strekningen. Den nye traséén består av deler av de tidligere veiene fylkesvei 7, fylkesvei 550, fylkesvei 107 (Hordaland), og fylkesvei 551.
Den gamle strekningen fra Tørvikbygd til Mundheim er fra 2019 fylkesvei 576, fra Mundheim til Gjermundshamn fylkesvei 48, videre til Stussvik fylkesvei 575 og derfra til Jektevik fylkesvei 549.
Det er ønsker om god vei hele veien fra Bergen til E134 ved Odda, ("Hordalandsdiagonalen") med en bru over Hardangerfjorden ved Jondal.


=== Tokagjelet i Kvam ===

Veien gjennom Tokagjelet ble stukket ut rundt 1890, påbegynt i 1903 og åpnet i 1907. Store partier er bygget med håndkraft mens arbeiderne hang i tau i den glatte fjellsiden. Dette ble gjort fordi veien mangler naturlig fundament.
Ny vei med fire tunneler ble tatt i bruk på 1960-tallet. Dette er tunnelene Snauhaugen på 349 meter, Hansagjel på 697 meter, Tokagjel på 408 meter og Fossagjel på 365 meter.
Den 21. desember 2009 fredet Riksantikvaren Tokagjelet sammen med 39 andre veier omtalt i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.
En 9 km lang tunnel gjennom Tokagjelet planlegges, grunnet rassikring, regularitet og reisetid.


== Nasjonal turistvei ==


== Kommuner og knutepunkter ==

 BergenHardangervegen 

 SamnangerSamnangervegen 

 Kvam

Uten navn 

Steinsdalsvegen 

Oddavegen 

 KvinnheradUten navn 

Nordrepollen 

Austrepollen 

Uten navn 

 Ullensvang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv49
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Jondal-Tørvikbygd
Reality-TV

Reality-TV (på engelsk ofte kalt reality drama) er en programsjanger for fjernsyn som viser personer som opptrer som seg selv, ikke skuespillere i roller, og som handler i «virkelige» situasjoner, enten de utfører dagligdagse gjøremål i sitt vanlige liv eller utfører arrangerte oppgaver i et konstruert miljø. Reality-TV låner formgrep fra dokumentarfilm, fra fiksjonsfilm eller dramatikk med et skrevet manuskript og fra underholdningsprogram. Deltakerne skal ofte utføre en bestemt oppgave eller konkurrere med hverandre. Reality-TV er vanligvis formet som en serie med flere episoder som sendes fast hver dag eller uke.
Eksempler på populære realityserier er Big Brother, Farmen, Sjarmørskolen, Paradise Hotel, Kompani Lauritzen, 71° nord, Anno eller Heia Tufte. Den dramaturgiske motoren er vanligvis utstemming, og intriger fremprovoseres gjennom dette. Mange norske realityserier følger en streng programoppskrift kjøpt fra utenlandske suksesserier.
Konkurransedrevet reality er serier hvor den dramaturgiske drivkraften er konkurransene og resultatet av disse.


== Undersjangre ==
Dokusåpe eller doku-reality (satt sammen av dokumentar og såpeopera) følger allerede eksisterende miljøer, og skildrer livet her gjennom alminnelige mennesker, ofte i grupper som har noe til felles, for eksempel felles arbeidsplass eller fritidsaktivitet, og gjerne over lengre tid. Eksempler på norske og utenlandske dokusåper er Campingliv, Charterfeber, Yngrebølgen og Fete Typer eller The Osbournes.
Også mer tradisjonelle dokumentarserier som handler om vanlige mennesker, vil kunne defineres inn i denne sjangeren, som Raballder, Et lite stykke Thailand og Hyttedrømmen.
Infotainment-reality tar sikte på å formidle kunnskap gjennom miljøet deltakerne oppholder seg i. Anno er et eksempel på en slik realityserie. 


== Se også ==
Oversikt over norske Reality-TV-serier (Liste)