jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John Rolfe

John Rolfe (født ca. 1585, død 1622) var en av de tidlige engelske bosetterne i Nord-Amerika.
Rolfe var født i Heacham, Norfolk, England. Han slo seg ned i Jamestown, Virginia i 1609 hvor han blir kreditert med å ha vært den første som kommersielt dyrket Nicotiana tabacum, tobakk-planter, i Nord-Amerika. Dette snudde kolonien Virginia til et lønnsomt foretak.
I 1614 giftet Rolfe seg med Pocahontas, datteren av den lokale lederen av de innfødte amerikanerne, Powhatan-høvdingen. Pocahontas døde etter at han tok henne med seg til England i 1616, men deres unge sønn, Thomas Rolfe, overlevde. John Rolfe kan ha blitt drept av Powhatan. Han døde plutselig i 1622, et år med krigføring mellom kolonistene og stammene. Thomas Rolfe reiste senere tilbake til Virginia og ble akseptert av powhatan-indianerne. Ekteskapet mellom John Rolfe og Pocahontas hjalp dermed til med å bringe fred mellom stammene og de britiske bosetterne i Virginia i en generasjon. Mange av de prominente tidlige familiene i Virginia sporer sitt slektskap tilbake til etterkommere av John Rolfe.


== Referanser ==
Babel Fish

For det norske bandet, se Babel Fish (band). For den fiktive fisken, se babelfisk.Babel Fish var en nettbasert oversettelsestjeneste som kunne oversette tekst eller nettsider. Den kan ikke oversette til eller fra norsk, men ellers kan den omsette mange større språk, deriblant engelsk, tysk, fransk, italiensk, spansk, portugisisk, russisk, gresk, japansk, koreansk, tradisjonell kinesisk og forenklet kinesisk. Resultatet blir ikke alltid perfekt, men man får ofte et greit inntrykk av innholdet.
Begrepet kommer fra bokserien Haikerens guide til galaksen av Douglas Adams. I boken er babelfisken en liten, gul fisk man stikker inn i øret og hvor den der lever av lyd og i prosessen oversetter lydbølger til hjernebølger, slik at et fremmed språk umiddelbart blir oversatt til et kjent språk. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Focke-Wulf

Focke-Wulf Flugzeugbau AG var en tysk flyprodusent, særlig kjent for jagerflyet Focke-Wulf Fw 190.


== Bakgrunn ==
Selskapet ble grunnlagt 23. oktober 1923 i Bremen som Bremer Flugzeugbau AG av professor Heinrich Focke, Georg Wulf og dr. Werner Naumann. Kort etter skiftet det navn til Focke-Wulf. I 1931 fusjonerte det med Berlin-selskapet Albatros Flugzeugwerke. Den dyktige ingeniøren og testpiloten Kurt Tank fra Albatros ble leder av den tekniske avdelingen. Han startet omgående arbeidet med Fw 44 Stieglitz, selskapet første kommersielle suksess, som kom på markedet i 1934. Selskapet utviklet også det første fullt fungerende helikopter, Focke-Wulf Fw 61, som ble demonstrert av testpiloten Hanna Reitsch i 1936 i Berlin. I 1937 måtte Heinrich Focke forlate selskapet, og han grunnla sammen med Gerd Achgelis, Focke-Achgelis, som spesialiserte seg på helikoptre. Samtidig hadde Tank designet og produsert passasjerflyet Fw 200 Kondor, som kunne fly over Atlanteren non-stop.


== Andre verdenskrig ==
Fw 200 ble senere modifisert til bombefly og patruljefly for Luftwaffe. Fw 190 Würger, designet fra 1938 og satt i produksjon mellom 1941 og 1945, var et av Luftwaffes fremste jagerfly under annen verdenskrig.


== Etterkrigstiden ==
Etter krigen emigrerte Kurt Tank og mange av selskapets menn til Latin-Amerika, hvor Tank var ledende i Argentinas flyutvikling. Focke-Wulf startet produksjonen igjen i 1951, og produserte treningsfly for Luftwaffe fra 1955. Fra 1961 innledet Focke-Wulf et samarbeide med Weserflug og Hamburger Flugzeugbau om utvikling av raketter. Focke-Wulf fusjonerte med Weserflug i 1964, og ble til Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW).


== Fly produsert av Focke-Wulf ==
Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz (Stillits), treningsfly – biplan
Focke-Wulf Fw 56 Stösser (Falkehauk), treningsfly – parasollvinge monoplan
Focke-Wulf Fw 57, tungt jagerfly og bombefly – prototype
Focke-Wulf Fw 58 Weihe (Myrhauk), transport- og treningsfly
Focke-Wulf Fw 61, helikopter – prototype
Focke-Wulf Fw 62, rekognoseringsfly – biplan, sjøfly
Focke-Wulf Ta 152, jagerfly basert på Fw 190
Focke-Wulf Ta 154 Moskito (Moskito), night-fighter
Focke-Wulf Fw 159, jagerfly – prototype
Focke-Wulf Ta 183, jet-drevet jagerfly – prototype
Focke-Wulf Fw 186, autogiro rekognoseringsfly – prototype
Focke-Wulf Fw 187 Falke (Falk), tungt jagerfly – "Zerstörer"
Focke-Wulf Fw 189 Uhu (Ugle), taktisk rekognoseringsfly
Focke-Wulf Fw 190 Würger (Tornskate), jagerfly
Focke-Wulf Fw 191
Focke-Wulf Fw 200 Kondor (Kondor), transportfly og maritimt patrulje- og bombefly


== Planlagte og uferdige fly ==
Focke-Wulf Fw 259 Frontjäger (Frontjager), konseptfly
Focke-Wulf Ta 283
Focke-Wulf Fw 300, foreslått langdistanse-versjon av Fw 200
Focke-Wulf Fw 400
Focke-Wulf Fw P.0310.025-1006
Focke-Wulf Fw Triebflugel
Focke-Wulf VTOL Project
Focke-Wulf Fw 1000x1000x1000, en serie bombeflydesign
Focke-Wulf Fw 'Super Lorin', kombinert ramjet- og rakettjagerfly


== Eksterne lenker ==
(en) Focke-Wulf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
https://web.archive.org/web/20040301154334/http://luftfahrtmuseum.com/htmi/ith/fowulf.htm
Cape Reinga

Cape Reinga (maori: Te Rerenga Wairua) er et kapp som utgjør det nordvestligste punktet i New Zealand. Cape Reinga ligger 100 kilometer nord for den nærmeste småbyen, Kaitaia. Det er en vei som fører helt fram, men firehjulsdrevne kjøretøy kan kjøre mye av distansen på stranden Ninety Mile Beach og langs bredden av Te Paki elven.


== Møtepunkt for to hav ==
Kappet skiller Tasmanhavet fra Stillehavet. Fra fyret er det mulig å se hvordan tidevannet kolliderer når de to havene møtes. Dette fører igjen til meget ustabile strøm og bølgeforhold. 
Cape Reinga blir ofte feiltatt for å være det nordligste punktet på Nordøya. North Capes Surville Cliffs, 30 kilometer lenger øst ligger for øvrig noe lenger nord.


== Maori mytologi ==
Ifølge  maori mytologi, reiser de dødes ånd til Cape Reinga på ferden til sitt endelige spirituelle hjemland Hawaiki. Ved Cape Reinga forlater åndene fastlandet ved å hoppe ifra et eldgammelt pohutukawa-tre ytterst på kappet. De stopper så kort på øyene Three Kings Islands for et siste tilbakeblikk mot fastlandet og fortsetter deretter sin reise. Reinga betyr «avsats-stedet» og Te Rerenga Wairua betyr «stedet der åndene tar sats».


== Fyrtårn ==
Fyrtårnet ved Cape Reinga ble bygd i 1941 og ble tent for første gang i mai det samme året. Fyret erstattet et annet som stod på den nærliggende øya Motuopao Island som var bygget i 1879. Dette var vanskelig tilgjengelig i det røffe havet og i 1938 ble det bestemt å bygge et nytt på Cape Reinga av sikkerhetsmessige grunner.
Fyret ble utstyrt med en 1000 watt elektrisk lampe som kunne sees 26 nautiske mil unna (48 kilometer). Lampen ble forsynt med strøm fra en dieselgenerator.
I 1987 ble fyret automatisert og fyrvokterne tilbakekalt. Fyret blir nå fjernstyrt fra Wellington. I mai 2000 ble den originale lampen og linsen byttet ut med en 50 watt lampe. Den får strøm fra batterier som lades ved hjelp av solceller. Den kan sees 19 nautiske mil unna (35 kilometer) og blinker hvert 12 sekund.


== Turisme ==
Rundt 150 000 turister besøker stedet hvert år. Bortsett fra toaletter finnes det ingen fasiliteter for å ivareta deres behov. Dette blir imidlertid forandret snart. Fra 2008 skal et nytt informasjonssenter stå klart. Det vil inneholde en kafé, suvenirbutikk og utsiktsplattformer samt et sted der folk kan lære om maorikultur og det lokale områdets spirituelle betydning.


== Eksterne lenker ==
(en) Cape Reinga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Google Maps satellittbilde av Cape Reinga. Kan Zoomes.
Gratisavis

Gratisavis er en gratis publikasjon som oftest utgis daglig, ukentlig eller månedlig. Redaksjonelt innhold er gjerne nyheter og sport i gratisaviser som utkommer daglig, mens gratisaviser med ukentlige og månedlige utgivelser ofte fokuserer på stoff av mer tidløs karakter, så som kultur-, musikk- og filmstoff.
I mange europiske land har gratisaviser overtatt en stor del av dagsavismarkedet. I Norge er utbredelsen av gratisaviser fortsatt lav sammenliknet med f.eks. Danmark, men den øker. Norges største samkjøring av gratisaviser er Gratisavissamkjøringen AS som er en sammenslutning av gratisaviser, mens den eldste norske gratisavisen som fortsatt utgis er ukeavisen Stjørdals-Nytt.


== Se også ==
Liste over norske gratisaviser
Martine Lunde

Martine Lunde Aarsrud (født 1996 i Oslo) er en norsk influenser, programleder og reality-TV-deltaker.


== Bakgrunn ==
Lunde er influenser, og driver med sosiale medier på heltid. Lunde driver også YouTube-kanalen «Martine Lunde», som pr. januar 2019 hadde ca. 45 000 abonnenter. Tidligere drev hun YouTube-kanalen «Isabelle & Martine» sammen med venninnen Isabelle Eriksen, og da denne ble lagt på is sommeren 2018 hadde den ca. 63 000 abonnenter.Hun deltok i realityserien Paradise Hotel i sesong 9, og stakk av med seieren sammen med partneren Kevin René Gustavsson. Under «troskapstesten» valgte Lunde å slippe kulen på 50 000 kr, noe som gjorde at hun alene vant denne premien, i stedet for at hun og Gustavsson kunne dele 300 000 kr. Hun valgte senere å dele med venninnen Isabelle Eriksen og kjæresten Aleksander Sæterstøl, slik at de alle tre fikk 100 000 kr hver.


== TV ==
Martine var programleder for første sesong av Glow Up. Det er et program som fokuserer på forskjellig type sminke. I programmet var Dajana Tomanovic dommer på hvert program. Det var også forskjellige gjestedommere i hver episode.Både Martine og kjæresten Aleksander har vært hovedpersoner i Bloggerne.Hun var med i tredje sesongen av Farmen Kjendis, som gikk på TV 2 fra januar 2019. Hun var også med i TV 2-programmet Skal vi danse i 2018, og endte på tredjeplass.Lunde var en av utfordrerne i TV 2s musikalske talentkonkurranse Norges nye megahit. Hun endte på 5. plass.


=== Martine vil bli politi ===
I mars 2021 kom det en serie om at Lunde fikk opplæring i å bli politi i 11 dager. Serien ble publisert på TV 2 Play. Det ble kritisert av politistudenter før serien begynte. De reagerte på at Martine fikk komme inn på politihøgskolen, mens de selv måtte ha undervisning hjemmefra. Politihøgskolen ønsket å øke rekruttering og forståelse for videreutdanning i politiet. Lunde sa at hun hadde fått mange positive kommentarer fra politistudenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisiell blogg 
(en) Martine Lunde på Internet Movie Database 
(en) Martine Lunde hos The Movie Database 
(no) Martine Lunde på Instagram 
(no) Martine Lunde på YouTube
Hans-Georg Aschenbach

Hans-Georg Aschenbach (født 20. oktober 1951 i Brotterode) er en tidligere tysk skihopper.
I 1969 ble Aschenbach juniorverdensmester, og to år senere vant han sitt første nasjonale mesterskap (i DDR). Han vant den tysk-østerrikske hoppuka sesongen 1973/74, sesongen etter at han ble verdensmester i skiflyging. I 1974 ble han verdensmester i både normal- og storbakken, og under OL 1976 i Innsbruck vant han gull i normalbakken.
I 1989 uttalte Aschenbach at alle østtyske utøvere måtte ta  steroider. Han sa at de som ikke ville være med på  dopingprogrammet ble kuttet fra landslaget og møtte store problemer i privatlivet. Aschenbach flyttet til Freiburg, Vest-Tyskland, og ble lege der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Hans-Georg Aschenbach – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hans-Georg Aschenbach – Olympedia 
(en) Hans-Georg Aschenbach – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans-Georg Aschenbach – FIS (skihopping)
Skjønne tapere

Skjønne tapere (originaltittel Beautiful Losers) er en eksperimentell roman fra 1966 av canadieren Leonard Cohen.
Boken er delt i tre seksjoner: I første del forsøker den navnløse hovedpersonen, en middelaldrende akademiker, å skrive en tekst om den salige Kateri Tekákwitha, men blir stadig avledet av minner om sin avdøde kjæreste, «Edith», og deres felles venn «F». Forfatteren skriver litt hver dag, som i en dagbok – til sammen 52 nummererte stykker.
Annen del av boken er et langt brev fra «F.», skrevet under et opphold på psykiatrisk sykehus, mens del tre er en epilog i tredje person.


== Eksterne lenker ==
The Leonard Cohen Files. «The Beautiful Losers Walkthrough» av Geoffrey Wren
The Leonard Cohen Files. Flere opplysninger om boken
Paul Dirac

Paul Adrien Maurice Dirac (født 8. august 1902 i Bristol i England, død 20. oktober 1984 i Tallahassee i Florida) var en britisk fysiker. Etter studier ved Saint John's College i Cambridge ble Dirac lucasiansk professor i matematikk ved University of Cambridge i 1932. Allerede mens han enda var student så han for seg en særdeles elegant formalisme, som ga en ny forklaring av hva kvantetilstander egentlig er, ved å identifisere dem med vektorer i et Hilbert-rom. Denne formalismen gjorde det mulig å forene de to formuleringene av kvantemekanikken som forelå på dette tidspunktet, nemlig Schrödinger og de Broglies bølgemekanikk og Heisenbergs matriseformulering.
Dirac er en av grunnleggerne av den relativistiske kvantemekanikken: Bølgeligningen oppkalt efter Dirac er den første formulering av kvanteteorien som er i overensstemmelse med relativitetsprinsippet. Med utgangspunkt i sin relativistiske bølgeligning forutsa Dirac eksistensen av positronet, en hypotese som senere ble bekreftet ved antimateriens oppdagelse.
Dirac bidrog også til utarbeidelsen av teorien for de statistiske egenskapene til kvantepartikler med halvtallig spinn, som kalles Fermi-Dirac-statistikk. Se under Fermion.
Dirac mottok sammen med Erwin Schrödinger nobelprisen i fysikk i 1933. Hans bok The Principles of Quantum mechanics (1930) er en av kvanteteoriens mest grunnleggende bøker.


== Priser (utvalg) ==
1952 – Copleymedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den elegante fysikken – estetikk og kvanter Kronikk om Dirac av Hans Herlof Grelland i Aftenposten 26. desember 2002
(en) Nobelprisen i fysikk 1933 hos Nobelprize.org
(en) Paul Dirac hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i fysikk 1933
Kateri Tekákwitha

Kateri Tekákwitha, kalt Mohawkenes lilje (født 1656, død 17. april 1680), var en indiansk kvinne som er helligkåret av den katolske kirke.
Hun ble født Tekákwitha i landsbyen Ossernenon, nå Auriesville i delstaten New York. Hennes foreldre og søsken døde i en kopperepidemi i 1660. Tekákwitha overlevde, men ble vansiret i ansiktet. Hun vokste opp hos en onkel.
5. april 1676 ble hun døpt av en jesuittmisjonær og fikk navnet Katarina, eller Kateri på mohawkspråk. Hun levde særdeles asketisk og ville avlegge kyskhetsløfte, noe som gjorde henne upopulær i stammen. 
Kateri Tekákwitha døde i den kristne landsbyen Caughnawaga nær Montréal i Canada. Hun ble saligkåret 22. juni 1980.


== Litteratur ==
Leonard Cohen: Skjønne tapere, roman
Klemens XIII

Klemens XIII (Clemens XIII, egentlig Carlo della Torre Rezzonico, født 7. mars 1693 i Venezia i republikken Venezia, død 2. februar 1769 i Roma) var Den katolske kirkes pave fra 6. juli 1758 til sin død. Han var den 248. i paverekken.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Carlo della Torre Rezzonico var sønn til en venetiansk kjøpmann. Slekten hadde bygd upp en anseelig formue på handel, og hadde fått adels rang i 1687.
Han studerte hos jesuittene i Bologna og tok doktorgrad i rettsvitenskap ved universitetet i Padova i 1713. Deretter ble han utdannet i diplomati ved Accademia ecclesiastica i Roma for det pavelige diplomati. I 1716 inntrådte han i den romerske kuries Signatura Justitiæ og Signatura Gratiæ, ble samme år guvernør av Rieti, av Fano 1721, och var senere dommer ved Rotaen i Venezia.


=== Prest 1731, kardinal 1727, biskop 1743 ===
Han ble presteviet den 23. desember 1731 i Roma. Pave Klemens XII utnevnte ham til kardinal i 1737 som kardinaldiakon, med San Nicola in Carcere som tittelkirke, og gav ham en rekke viktige verv i kurien.
Rezzonico ble utnevnt til biskop av Padova i 1743 og ble bispeviet i Roma av pave Benedikt XIV. Rezzonico visiterte sitt bispedømme en rekke ganger og reformerte måten det ble administrert, med hensyntagen til dispedømmets sosialt trengende. Han var det første som gjorde dette på lange tider.


=== Pave ===
Han ble valgt til pave den 6. juli 1758 i et konklave som varte i seks uker og avholdt et stort antall avstemninger. At pavevalget varte så lenge, skyldtes at fraksjonene lenge ikke ville jenke seg; til slutt kom det til direkte forhandlinger mellom de rivaliserende grupper. Rezzonico ble så valgt med 31 stemmer av 44 mulige, én stemme mer enn det som var nødvendig, og han tok navnet Klemens XIII, til minne om den pave som hadde elevert ham til kardinalverdigheten.
Han var venn og støtte av jesuittordenen, som allerede ble forfulgt i flere europeiske land. Den 7. januar 1765 bekreftet han ordenen med bullen Apostolicum pascendi munus. Flere stater i Europa krevde at jesuittene burde oppløses.
I Roma fremmet han etableringen av en tysk, en fransk og en engelsk kunstnerkoloni, som ikke bare beskjeftiget seg med religiøse temakretser.
Klemens XIII kalte inn til et konsistorium for å diskutere kirkens aktuelle situasjon, men døde uventet kvelden før.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Klemens XIII» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 1061–1062.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Føyno

Føyno er en bebodd øy sør for Stord, tilhørende Stord kommune. 

Øya ble landfast i desember 2000, mot Sveio i sør gjennom Bømlafjordtunnelen og Stord i nord over Stordabrua. Da ble E39 åpnet for trafikk over Trekantsambandet. Bomstasjonen til dette sambandet er lagt på Føyno.
Føyno hadde en sentral plass i Sunnhordland i middelalderen, og gav navnet til skipreidet Føyen.
Veikko Hakulinen

Veikko Johannes Hakulinen (født 4. januar 1925 i Kronoborg, død 25. oktober 2003 i Valkeakoski) var en finsk langrennsløper og skiskytter. Han er blant Finlands mestvinnende olympiere, og har totalt sju medaljer fra tre forskjellige OL (Oslo 1952, Cortina 1956 og Squaw Valley 1960). I OL i Innsbruck i 1964 deltok han på det finske laget i skiskyting.
Fra Vinter-OL i Oslo ble Hakulinen husket av mange for vinnertiden på femmila: 3 timer, 33 minutter og 33 sekunder. I 1955 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.


== Meritter ==


=== OL ===
1952 – gull på 50 km
1956 – gull på 30 km og sølv på 50 km og 4x10 km stafett
1960 – gull på stafetten, sølv på 50 km og bronse på 15 km


=== VM ===
Falun 1954 – 2 gull (15 km, stafett) og 2 sølv (30 km og 50 km)
Lahtis 1958 – gull på 15 km, sølv på 50 km og bronse på stafetten


=== Skiskyting ===
VM i 1963 – sølv i lagkonkurransen, nr. 6 på 20 km
Vinter-OL 1964 – nr. 15 på 20 km


== Bibliografi ==
Hakulinen, Veikko. Haku-Veikko, suurhiihtäjä Veikko Hakulisen muistelmat 1999 (selvbiografi)
Kolkka, Sulo. Veikko Hakulinen, latujen valtias 1960 (biografi)


== Se også ==
Liste over mestvinnende vinterolympiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veikko Hakulinen – Olympics.com 
(en) Veikko Hakulinen – Olympic.org 
(en) Veikko Hakulinen – Olympedia 
(en) Veikko Hakulinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Veikko Hakulinen – FIS (langrenn) 
«Veikko Hakulinen». Biografiskt lexikon för Finland (svensk). Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-4417-1416928957023.
Tokke (elv)

Denne artikkelen er om elva Tokke. For andre betydninger, se Tokke.Tokke er en elv i Vestfold og Telemark som har sitt utspring fra innsjøen Totak i Vinje kommune og utløp i innsjøen Bandak i Tokke kommune. Systemet er en del av Skiensvassdraget.
Her Majesty

«Her Majesty» er en sang skrevet av Paul McCartney, men som vanlig kreditert Lennon/McCartney, og ble utgitt i 1969 på The Beatles-albumet Abbey Road.
Sangen kommer helt til slutt på albumet, men opprinnelig var den ment å bli plassert mellom sangene «Mean Mr. Mustard» and «Polythene Pam», men da McCartney hørte sangene i denne sekvensen likte han ikke sammensetningen. «Her Majesty» ble tatt ut, men lydmannen hadde stående ordre om å aldri kaste noe som The Beatles spilte inn. Han la den korte sangen midlertidig helt til slutt på båndet. Da medlemmene hørte sangen i denne settingen ble de begeistret for den tilsynelatende tilfeldige effekten av en såkalt skjult sang. «Her Majesty» er derfor historisk sett den første skjulte sangen man kjenner til, ettersom den ikke er listet på omslaget.
På albumet er det 14 sekunders stillhet mellom «The End» og «Her Majesty». Etter pausen kommer det et høyt utbrudd. Det er det aller siste akkorden til sangen «Mean Mr. Mustard» som sådan introduserer «Her Majesty» og som igjen ender brått, ettersom sangens siste tone ble etterlatt i begynnelsen på sangen «Polythene Pam».
Selve sangen er enkel sang for akustisk gitar om gutt som drømmer om pike, ‘hennes majestet’, skjønt ved en anledning i de siste årene sang Paul McCartney «Her Majesty» hvor dronningen av Storbritannia var til stede:

Her Majesty's a pretty nice girl,
but she doesn't have a lot to say
Her Majesty's a pretty nice girl
but she changes from day to day


== Kilder ==
Turner, Steve. A Hard Day's Write: The Stories Behind Every Beatles' Song, Harper, New York: 1994


== Eksterne lenker ==
Teksten til «Her Majesty»
Steinar Klouman Hallert

Steinar Klouman Hallert (1993–) er en norsk skuespiller og tekstforfatter. Han dukket først opp NRKs humorserie Martin og Mikkelsen, og med sketsjer på humornettstedet Humornieu, men er mest kjent som hovedkarakteren Sigurd i TV-serien Sigurd fåkke pult (2020-2022), som han selv har vært med å produsere.Hallert har gjestet en rekke TV-produksjoner, deriblant Oslo Zoo (2018), Heimebane (2018) og Aldri voksen (2020). Han spilte Simon i det prisbelønte dramaet Håp (2019), og er også å se i filmene Thelma (2017) og Fjolls til Fjells (2020).Steinar Klouman Hallert er utdannet tekstforfatter fra Westerdahls og har gått på standup- og revylinja på Ringerike Folkehøgskole. Han har gjort mye standup, podcast, revy og improteater, og vant prisen årets humorspire under Humorprisen 2018. Han har også vært manusforfatter for NRK-produksjonene På fylla, Oslo Zoo og Sigurd fåkke pult. Han har vært nominert til Gullruten 2020 i klassen beste manus TV-drama og Gullruten 2021 i klassen beste skuespiller, begge for Sigurd fåkke pult.Hallert vokste opp på Fjellstrand i Nesodden.Han er fetter til skuespiller, regissør og dramatiker Espen Klouman Høiner.


== TV-opptredener og film ==


=== TV-serier ===
2020 Sigurd fåkke pult (Sigurd)
2020 Dødsriket (Tobias)
2020 Aldri voksen (Dopselger)
2018 Bitch City'
2018 Heimebane (Resepsjonist)
2018 Oslo Zoo
2018 Blank


=== Film og kortfilm ===
2020 Fjolls til Fjells (Trond)
2019 Håp (Simon)
2017 Thelma (Kristoffer)
2017 Kelly Lee Owens: Throwing Lines
2015 Alt ettersom
2015 Fuglehjerter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinar Klouman Hallert på Internet Movie Database 
(en) Steinar Klouman Hallert hos TV Guide 
(en) Steinar Klouman Hallert hos The Movie Database 
(no) Steinar Klouman Hallert på Humornieu
Heddøla

Heddøla er en elv i Notodden kommune i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i Åmnesfossen i Hjartdal kommune der Hjartdøla skifter navn, og renner gjennom Heddal før den munner ut i Heddalsvatnet ved Notodden sentrum. Heddøla er nederste del av vassdraget Heddøla-Hjartdøla, som er en gren av Skiensvassdraget.
Fyresdalsåna

Fyresdalsåna (også skrevet Fyreselv og Fyresåni) er en elv i Fyresdal og Nissedal kommuner i Vestfold og Telemark. Den har sitt utspring i Fyresvatn, og ved Haugsjåsund danner den, sammen med Nisserelva, starten på Nidelva. Systemet er en del av Arendalsvassdraget. Ved Reinfoss rett etter kommunegrensa mot Nissedal danner elva et område med svaberg, jettegryter og naturlige badekulper.


== Referanser ==