jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yasuko Sawaguchi

Yasuko Sawaguchi (沢口靖子 Sawaguchi Yasuko) (født 11. juni 1965 i Osaka) er en japansk skuespiller.


== Filmografi ==
Shinsengumi! (2004)
Chihiro og heksene (2001)
Sotohiro (2000)
Shin on-yado Kawasemi (1997)
Furuhata Ninzaburo
Hideyoshi (1996)
Himeyuri no tô (1995)
Yamato Takeru (1994)
Godzilla vs. Biollante (1989)
Taketori monogatari (1987)
Eiga joyu (1987)
Dokugan-ryu Masamune (1987)
Rokumeikan (1986)
Shimaizaka (1985)
Gojira (Godzilla) (1984)


== Eksterne lenker ==
(en) Yasuko Sawaguchi på Internet Movie Database 
(fr) Yasuko Sawaguchi på Allociné 
(en) Yasuko Sawaguchi hos Rotten Tomatoes 
(en) Yasuko Sawaguchi hos The Movie Database 
(en) Yasuko Sawaguchi på Discogs 
(en) Yasuko Sawaguchi på MusicBrainz
Hillary Waugh

Hillary Baldwin Waugh (født 22. juni 1920 i New Haven, Connecticut, USA, død 8. desember 2008 i Torrington, Connecticut) var en amerikansk forfatter og pioner for politiromanen.
Waugh studerte kunst og musikk ved Yale University. Etter avsluttede studier vervet han seg i 1942 til United States Navy Air Corps. Han kvalifiserte seg som pilot, og tjenestegjorde inntil slutten av andre verdenskrig i Panama. Etter krigen arbeidet han som lærer i high school, avisredaktør og tegneserietegner. Han fikk på 1940-tallet utgitt tre romaner som ikke oppnådde noen særlig oppmerksomhet.
Etter å ha lest en bok om virkelige kriminalsaker, bestemte han seg i 1949 for å prøve å skrive en realistisk kriminalroman. I 1952 utga han Last Seen Wearing..., en tilsiktet nøktern og realistisk roman om en mordetterforskning på et oppdiktet college for kvinner. Romanen fikk i begynnelsen dårlige kritikker, men etter å ha blitt prist av blant andre Raymond Chandler og Julian Symons oppnådde den etterhvert stor suksess hos både lesere og kritikere. Boken regnes nå som en klassiker innen subgenren politiromaner. 
Hillary Waugh utga nesten 50 kriminalromaner. Han anses som en pioner på området politiromaner, men har også skrevet romaner innen andre subgenre som hardkokt krim og mysteriekrim. Waugh var i en periode president i Mystery Writers of America. Han skrev også under pseudonymene Elissa Grandower, Harry Walker og H. Baldwin Taylor. 


== Bibliografi ==


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom 1981
Grand Master Award, Mystery Writers of America 1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog i New York Times 27. desember 2008
Kalle Fürst

Kalle Fürst (født 10. mai 1944) var programsjef i NRKs barne- og ungdomsavdeling fra 1994 til 2007. Han ble blant annet kjent etter å ha sluppet NRK-kameraene inn i sitt eget hjem for å lage barneoppdrager-programmet Mathis, med sin egen sønn i hovedrollen. Kalle Fürst har vært involvert i produksjoner for tre generasjoner barn gjennom blant annet Mathis, Flimra, Midt i smørøyet, Pelle Parafins Bøljeband og Brødrene Dal. Fürst er også kjent for å ha lagt ned den tidligere barne-tv-serien Sesam Stasjon i 1998.Fürst var initiativtaker og grunnlegger av barnekanalen NRK Super i 2007.
Fürst ble tildelt fagprisen under Gullruten 2006 og Kongens fortjenstmedalje i gull i 2007.I 2009 var Fürst  produsent i Nordisk Films dokumentarseksjon. I 2010 var han ansatt som kulturdirektør i Norge på EXPO 2010, Shanghai Kina. Han har undervist for AIBD i asiatiske land om barneprogram. Han laget portrettprogrammer for NRK om Johan Tiedemann Johansen (programtittel: Med Jesus i Kina), Johan Galtung og Magne Raundalen.


== Filmografi ==


=== Instruktør/regissør ===
1999 Julemorgen
1994 Brødrene Dal og legenden om Atlant-Is (TV-serie)
1989–1990 Borgen skole (TV-serie)
1985 Randi og Ronnis restaurant (TV-serie)
1982 Brødrene Dal og spektralsteinene (TV-serie)
1982 Hemmelighetene i B-by (TV-serie)
1981 Pelle Parafin og automatspøkelsene (TV-serie)
1980 Serum Serum (TV-serie)
1979 Brødrene Dal og professor Drøvels hemmelighet (TV-serie)
1975 Mathis (TV-serie)


=== Andre fagfunksjoner ===
2005 Brødrene Dal og mysteriet med Karl XIIs gamasjer – produsent
1991 Mysteriet med det levende lik –  produsent
1982 Brødrene Dal og spektralsteinene – studioinstruktør
1977 Kosmetikkrevolusjonen (spillefilm) – skuespiller
1970 Flimra – programleder
1968 Hennes meget kongelige høyhet (spillefilm) – produksjonsassistent
1968 Mannen som ikke kunne le (spillefilm) – produksjonsassistent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalle Fürst på Internet Movie Database 
(en) Kalle Fürst hos The Movie Database
585 f.Kr.


== Begivenheter ==
28. mai – En solformørkelse fant sted, som forutsagt av Thales. Dette er en av kardinaldatoene som andre datoer kan kalkuleres fra.


== Fødsler ==

ca. 585 f.Kr. – Anaximenes, gresk filosof (død ca. 525 f.Kr.)


== Dødsfall ==
Frankrikes parlament

Frankrikes parlament består av to kamre, nasjonalforsamlingen og senatet. Nasjonalforsamlingen består av 577 medlemmer som velges direkte for fem år. Senatets 348 medlemmer velges indirekte av valgkollegier sammensatt av fylkes- og kommunestyrerepresentanter for en periode på seks år, hvorunder en tredjedel av medlemmene skiftes ut hvert tredje år.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) French Parliament – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Astrometri

Astrometri er den delen av astronomien som omhandler posisjonene til stjerner og andre himmelobjekter både i forhold til oss og til hverandre og deres bevegelser. 
Det er et av de eldste underfeltene i vitenskapen, og kan i alle fall spores tilbake til Hipparkhos. Han samlet den første katalogen over de stjernene som var synlige for ham, og gjennom det arbeidet oppfant han lysstyrke-skalaen som fremdeles er i bruk i dag (se magnitude). Moderne astrometri ble grunnlagt av Friedrich Wilhelm Bessel, ved hans Fundamentae astronomiae, som ga en oversikt over 3222 stjerners gjennomsnittsposisjon, observert mellom 1750 og 1762 av James Bradley.
I tillegg til å gi et grunnleggende referansesystem for astronomer for rapportering av observasjoner, så gir astrometri et viktig grunnlag for felt som himmelmekanikk, stjernedynamikk og galaktisk astronomi. Innenfor observasjonell astronomi blir astrometriske teknikker brukt for å identifisere stellare objekter ved hjelp av deres unike bevegelser, og til å beregne parallakse til stjerner i Melkeveien og dermed avstanden til disse.


== Se også ==
Astronomi
Steinkjersannan

Steinkjersannan er en sandslette i Steinkjer sør for munningen av Steinkjerelva og ble brukt som ekserserplass og militærleir i om lag 300 år. Bortsett fra enkelte hus i utkanten var området ubebygd før andre verdenskrig.
På Steinkjersannan hadde Trondhjemske Infanteriregiment fire årlige samlinger allerede på 1600-tallet. I 1726 og 1734 økte aktiviteten fordi Steinkjersannan ble samlingssted for kompanier fra det Overhaldske, Fosenske og Nærøiske. I 1738 rykket det første skiløperkompaniet inn.
Steinkjer fikk leieinntekter fra området, riktignok bare 12 riksdaler årlig først på 1800-tallet, men fra midten av 1800-tallet leide Forsvaret området av kommunen vederlagsfritt.
I 1869 ble Steinkjersannan fast ekserserplass for infanteriet. I løpet av den tyske okkupasjonen 1940-1945 ble området utbygd til en større militærleir. Etter andre verdenskrig hadde IØ 3 sin rekruttskole der. På slutten av 1990-tallet var Steinkjersannan alliert treningssenter.
30. august 2002 ble Nord-Trøndelag regiment på Steinkjersannan lagt ned for godt. To år senere ble leiren med 80 prosent av bygningene, fordelt på 30 000 kvm bygningsmasse og 540 mål tomt, solgt til en privat eiendomsutvikler for 24 millioner kroner og omregulert til bolig- og næringsformål.
Den siste militære avsluttet tjenesten på Steinkjersannan nyttårsaften 2005. Da var også Forsvarets verksted lagt ned, og Heimevernet (HV 13) hadde flyttet til Værnes.


== Eksterne lenker ==
«Steinkjersannan fant seg kjøper», fra Forsvarets mediesenter, 22. desember 2003
Socinianere

Socinianerne var en religiøs gruppe som var aktiv på 1500- og 1600-tallet. Socinianerne har sitt navn etter Fausto Sozzini (1539–1604), i latinisert form Faustus Socinus, som var en foregangsmann for gruppen.
Sozzini reiste mye rundt i Europa og diskuterte teologiske spørsmål. Til sist kom han til Polen. Der traff han en gruppe som var kjent som Den lille reformerte kirke i Polen, og vant interesse blant dens medlemmer. Hans tilhengere ble etterhvert organisert med hovedsete i Rakow, nord for Kraków.
Sozzini selv skrev mye og tilkjennegav på den måten sine religiøse tanker. Kort tid etter hans død utgav socinianerne et skrift som ble kjent som Rakow-katekismen, hvor deres viktigste lærepunkter kom til uttrykk. Denne katekismen ble etterhvert utgitt både på polsk og latin. Socinianerne utgav også mye litteratur, som ble utbredt flere steder i Europa. De dannet også en egen læreanstalt i Polen. Samtidig skrev deres meningsmotstandere mye litteratur hvor de kritiserte socinianernes lære.
Socinianerne lærte at Faderen og Sønnen var to forskjellige personer. Jesus ble unnfanget på jorden, og hadde ingen førmenneskelig tilværelse. Han var imidlertid den lovte ætt, og derfor helt spesiell. Den hellige ånd anså de for å være en spesiell handling fra Guds side, og ikke en person. De forkastet læren om Helvetet. Muligens var de delt i synet på hvorvidt man skulle praktisere barnedåp eller troendes dåp.
Socinianerne var aktive frem til 1630-årene, da polske myndigheter la restriksjoner på deres religiøse utfoldelse. De fleste av dem flyktet da til andre steder i Europa. I Storbritannia vant de en viss interesse, og virket inn på tidlige forkynnere av Unitarismen. Unitaristene avvek likevel fra deres lære.


== Eksterne lenker ==
Sammendrag av den rakovianske katekismen, av Allon Maxwell
Chymotrypsin

Chymotrypsin er et proteolyttisk fordøyelsesenzym som hovedsakelig spalter peptidbindinger i proteiner. Chymotrypsin produseres som chymotrypsinogen, en inaktiv form eller zymogen, i bukspyttkjertelen. Chymotrypsinogen transporteres til fordøyelseskanalen (tolvfingertarmen) og aktiveres av trypsin.
Bad Company

Bad Company var et britisk rockeband grunnlagt i 1973, bestående av medlemmer fra Free (Paul Rodgers, Simon Kirke), Mott The Hoople (Mick Ralphs) og King Crimson (Boz Burrell). Manageren var Peter Grant, som også hadde bidratt til Led Zeppelin store suksess, og Bad Company ga også ut på Swan Song Records, som ble grunnlagt av Grant og Led Zeppelin i fellesskap.
Bad Company var en av rockens første «supergrupper» - en betegnelse på et band sammensatt av medlemmer fra andre, suksessfulle grupper. Rodgers deltok senere i en annen supergruppe, The Firm.


== Diskografi ==
Bad Company (1974)
Straight Shooter (1975)
Run With the Pack (1976)
Burnin' Sky (1977)
Desolation Angels (1979)
Rough Diamonds (1982)
10 from 6 (1985) (samlealbum)
Fame and Fortune (1986)
Dangerous Age (1988)
Holy Water (1990)
Here Comes Trouble (1992)
What You Hear Is What You Get: The Best of Bad Company (1993) (konsertalbum)
Company of Strangers (1995)
Stories Told & Untold (1996)
The Original Bad Company Anthology (1999) (samlealbum)
Merchants of Cool  (2002)
Original Bad Company Anthology (1999) (samlealbum)
In Concert: Merchants of Cool (2003 CD) (konsertalbum)
Inside Bad Company: 1974-1982 A Critical Review (2005 CD)
Fame and Fortune (2005 CD)
Bad Company (2006 CD)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bad Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bad Company på Discogs 
(en) Bad Company på MusicBrainz 
(en) Bad Company på SoundCloud 
(en) Bad Company på Spotify 
(en) Bad Company på Songkick 
(en) Bad Company på Last.fm 
(en) Bad Company på Genius — sangtekster 
(en) Bad Company på AllMusic 
Bad Company på Twitter 
Bad Company på Facebook 
Bad Company på YouTube 
Bad Company på Myspace
Jan Eirik Finseth

Jan Eirik Finseth (født 31. august 1956) er norsk offiser (viseadmiral). Han har vært sjef for Landsdelskommando Nord-Norge, generalinspektør for Sjøforsvaret, sjef for Forsvarsstaben og stedfortredende forsvarssjef.


== Karriere ==
Finseth startet sin militære løpebane i 1975. Etter endt Sjøkrigsskole i 1979 tjenestegjorde han ved kystfort og på 22. MTB Skvadron. Han tjenestegjorde i ulike operative stillinger ved Tromsø Sjøforsvarsdistrikt og var sjef for Grøtsund fort fra 1985 til 1987. Finseth var instruktør og studieveileder på Sjøforsvarets stabsskole fra 1990 til 1991.Fra 1991 til 1994 var Finseth marineattaché og assisterende forsvarsattaché i London med ansvar for Storbritannia og Nederland. Han tjenestegjorde i flere perioder ved Forsvarets Overkommando hvor han blant annet var sjef for strategisk plankontor i Sjøforsvarsstaben, senior stabsoffiser i Sentralstaben og sjef for Forsvarets Operative Logistikkstab. Han ble i 1999 utnevnt til flaggkommandør og sjef for Kystartilleriet (Kystartilleriinspektør). I 2001 ble han sjef for Sjøforsvarets skoler (KNM Tordenskjold).
Fra 2002 var han sjef for Landsdelskommando Nord-Norge (Reitan) og senere i en kortere periode sjef for Forsvarets operative hovedkvarter. Han var fra 2003 til 2008 Generalinspektør for Sjøforsvaret og fra 2008 og til 2014 sjef for Forsvarsstaben og stedfortredende Forsvarssjef.Viseadmiral Finseth var ansvarlig for omstillingen av Forsvaret fra 2008 og til 2014. Han gjennomførte en dyptgripende omstilling av Sjøforsvaret hvor økt operativ aktivitet og slagkraft samt operativ logistikk hadde fokus. Blant annet ble Olavsvern solgt til private, mye på grunn av Finseths arbeid.Finseth er utdannet ved Sjøkrigsskolen, Forsvarets høgskole, Führungsakademie der Bundeswehr (1987-1989) i Tyskland, Naval Postgraduate School og US Naval War College (1997-1998) i USA.


== Utmerkelser ==
Kongen utnevnte i 2010 Finseth til kommandør av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste». Han ble i 2013 tildelt Forsvarets hederskors. Finseth er også tildelt Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen med to stjerner, Vernedyktighetsmedaljen med tre stjerner og flere utenlandske ordener inkludert amerikanske Legion of Merit og den franske nasjonale fortjenstorden. I januar 2014 ble han overrakt Norske Reserveoffiserers Forbunds hederstegn.


== Forfremmelser ==
1977: Fenrik
1979: Løytnant
1983: Kapteinløytnant
1989: Orlogskaptein
1994: Kommandørkaptein
1999: Kommandør
2000: Flaggkommandør
2002: Kontreadmiral
2008: Viseadmiral


== Referanser ==
Hemmeligheden

Hemmeligheden er en norsk stumfilm fra 1912, som regnes som tapt.
Filmen var et drama hvor en ung dame fra en kystby blir kjent med en kunstmaler fra Paris. De starter et forhold, og hun får en datter. Den unge damen, Elise, blir fra seg, og på dampskipet hjem til Norge kaster hun barnet overbord. Når hun kommer hjem blir hun gift med løytnant Almeng. Det viser seg så at barnet hun kastet overbord ikke omkom, men ble funnet av et fiskerpar som adopterer barnet. En dag møter Elise og løytnanten fiskeren, og Elise bryter sammen og forteller sin mann historien om hva som hadde skjedd. Løytnanten tar først saken svært alvorlig, men da han ser hvor ulykkelig dette har gjort Elise, går han til fiskeren og henter sin hustrus datter, og lover å behandle henne som om det var hans eget barn.


== Rolleliste ==
Chr. Nobel ... Løytnant Almeng
Signe Danning ... Elise Halling
Pehr Qværnstrøm ... fiskeren
Robert Sperati ... Godseier Halling
Emmy Worm-Müller ... fiskerens kone


== Eksterne lenker ==
(en) Hemmeligheden på Internet Movie Database 
(no) Hemmeligheden i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Hemmeligheden hos Filmfront
De forældreløse

De forældreløse er en norsk stumfilm fra 1917. Filmen regnes som tapt.
Filmen handler om et søskenpar som er arvinger til et stort gods. Onde mennesker prøver å få kloa i denne arven, men søsknene får mye hjelp, og klarer å avsløre de onde som får sin straff.


== Rolleliste ==
Esben Lykke-Seest ...  Jens 'lille-Jens'
Lullu Hansteen ...  Beate Coldevin
Oscar Gustafson ...  Robertson
Hans Ingi Hedemark ...  Sam, båtsmannen
Arthur Barking ...  Store-Jens
Botten Soot ...  Fru Klingenberg
Karin Meyer ...  Den dansegale
Thurid Hetland


== Eksterne lenker ==
(en) De forældreløse på Internet Movie Database 
(no) De forældreløse i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) De forældreløse hos Filmfront
Fri energi

Fri energi  er et begrep innen I termodynamikken som betegner den mengden nyttig energi man kan få ut av et termisk system i form av
mekanisk, elektrisk eller annen form for arbeid. Systemet har alltid en indre energi, men denne kan ikke uten videre benyttes til praktiske formål. For eksempel inneholder verdenshavene store mengder varmeenergi som man kunne tro kunne benyttes som en energikilde. Det ville være tillatt ifølge termodynamikkens første hovedsetning som sier at en energiform er ekvivalent med en annen. Men termodynamikkens andre hovedsetning kommer inn som en begrensing og gjør en slik utnyttelse ikke uten videre mulig. I alle prosesser er det bare en del av den tilgjengelige energien som man kan gjøre bruk av. Denne delen blir kalt den fri energi da den er tilgjengelig.
Mengden fri energi som kan utnyttes i en prosess som skjer under konstant volum V, ble først funnet av den tyske fysiker Hermann von Helmholtz. Er U den indre energien når systemet har absolutt temperatur T,  og S dets entropi, så er Helmholtz fri energi F = U - TS. Da de fleste prosesser i kjemien skjer under konstant trykk, viste den amerikanske fysiker Josiah Willard Gibbs at da er den frie energien gitt som  G = H - TS hvor H = U + PV er systemets entalpi. Dette er definisjonen av Gibbs fri energi som spiller en sentral rolle i alle kjemiske reaksjoner. Hver partikkel i et system har en Gibbs fri energi som er lik systemets kjemiske potensial, i.e. μ = G/N  hvor N  er antall partikler i systemet. For relativistiske systemer er ikke partikkeltallet N veldefinert da partikler kan skapes ved pardannelse og forsvinne ved annihilasjon. Slike systemer vil derimot være spesifiserte ved de termodynamiske variable T, P og μ og har en veldefinert Landau fri energi Ω. Den har en volumtetthet som er det negative trykket, i.e. P = - Ω/V.
Det er nyttig å vite at begrepet «fri energi» er utdatert, og at når disse begreper blir brukt i høyere utdanning blir kalt for «Helmholtzs energi» og «Gibbs' energi».


== Referanser ==
En vinternat

En vinternat er en norsk stumfilm fra 1917. Den regnes som tapt.


== Handling ==
Wollert Berg finner et omstreiferpar som stjeler hos naboen. Berg blir mistenkt og dømt. Men detektiv Saksen gir seg ikke før de skyldige blir dømt.


==  ==
Oscar Gustafson ...  Wollert Berg
Helen Storm ...  Betty Berg, hans hustru
Moltke Garmann ...  Nils Ludvik
Bergliot Jønsson ...  Svart-Anne
Kaare Knudsen ...  Per Grunk, gnier
Thurid Hetland ...  Hans søster
Olav Sverenius ...  Saksen, detektiv
Botten Soot ...  Losjevertinnen
Robert Sperati ...  Hennes mann
Adolf Aanesen


== Eksterne lenker ==
(en) En Vinternat på Internet Movie Database 
(no) En Vinternat i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) En Vinternat hos Filmfront
Alsou

Alsou Ralifovna Abramova (russisk: Алсу́ Рали́фовна Абрамова, tatarisk: Alsu Rälif qızı Abramova, født 27. juni 1983 i Bugulma i Tatarstan), også kjent som Alsou, er en tatarisk vokalist som fremfører melodier på russisk, tatarisk og engelsk.I Norge og Europa ble Alsou kjent da hun representerte Russland i Eurovision Song Contest 2000 med Andrew Lane og Brandon Barnes melodi «Solo». Sangen endte på andreplass, bak danske Olsen Brothers og «Fly on the Wings of Love». I 2009 var hun en av to programledere da Eurovision Song Contest ble arrangert i Moskva.Alsou er datter av Ralif Safin som var visepresident i LUKoil, tidligere senator i republikken Altaj og medlem av Det russiske føderasjonsrådet. Hun spilte piano som barn og gjorde seg bemerket for sitt sangtalent allerede i tiårsalderen. I mars 2006 giftet Alsou seg med den russisk-jødiske musikeren Yan Abramov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Alsou Abramova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alsou på Internet Movie Database 
(en) Alsou hos The Movie Database 
(en) Alsou på Discogs 
(en) Alsou på MusicBrainz 
(en) Alsou på Spotify 
(en) Alsou på Songkick 
(en) Alsou på Last.fm 
(en) Alsou på Genius — sangtekster 
Alsou på Instagram 
Alsou på YouTube 
Alsou på Myspace
Snowy White

Snowy White (født 3. mars 1948, som Terence Charles White i Barnstaple, Devon, England) er en bluesgitarist, mest kjent for å ha spilt med Thin Lizzy som permanent medlem fra 1979 til 1981 og med Pink Floyd. Han ble for første gang invitert til å spille med bandet på dets Animals-turné gjennom Europa og Amerika i 1977). Senere var han medlem av turnébandet til Roger Waters fra 1999 til 2016. Han spilte blant annet på oppføringen av The Wall i Berlin i 1990.


== Diskografi (utvalg) ==
Album

1983 – White Flames
1984 – Snowy White
1987 – That Certain Thing
1988 – Change My Life (som Snowy White's Blues Agency)
1989 – Open for Business (som Snowy White's Blues Agency)
1994 – Highway to the Sun
1995 – Arthur's Club-Geneve 1995 (med Mick Taylor)
1996 – No Faith Required (som Snowy White & The White Flames)
1998 – Little Wing (som Snowy White & The White Flames)
1999 – Melting (som Snowy White & The White Flames)
1999 – Keep Out – We Are Toxic (som Snowy White & The White Flames)
2002 – Restless (som Snowy White & The White Flames)
2005 – The Way It Is (som Snowy White & The White Flames)
2007 – Live Flames (som Snowy White & The White Flames)
2009 – In Our Time of Living (som Snowy White Blues Project)
2010 – In Our Time... Live (som Snowy White Blues Project)
2011 – Realistic (som Snowy White & The White Flames)
2012 – After Paradise
2016 – Released
2017 – Reunited ... (som Snowy White & The White Flames)
2019 – The Situation (som Snowy White & The White Flames)
2020 – Something On Me (som Snowy White & The White Flames)
2022 – Driving On The 44


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Snowy White – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Snowy White på Internet Movie Database 
(en) Snowy White hos The Movie Database 
(en) Snowy White på Discogs 
(en) Snowy White på MusicBrainz 
(en) Snowy White på Encyclopaedia Metallum 
(en) Snowy White på Songkick 
(en) Snowy White på AllMusic
Hamar sykehus

Hamar sykehus er  en del av Sykehuset Innlandet HF og er hovedsykehus for 95 747 (2022) mennesker i helseregionen Hamar (Hamar, Stange, Løten og Ringsaker). 


== Behovet for modernisering ==
Sykehuset ligger sentralt til i Hamar sentrum og det har i de senere årene vært behov for modernisering, noe som har ført til debatt om bygging av et nytt sykehus. I 2005 forsikret Jens Stoltenberg at AP ville bidra til å sikre et sykehus i Hamar-området, og Helseminister Sylvia Brustad hevdet den 3. januar 2007 at et nytt sykehus skulle komme til Hamar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sykehuset Innlandet
Sykehuset Innlandet, Hamar
Sykehuset Innlandet, avdeling Sanderud