jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Riverside County

Riverside County er et fylke i den amerikanske delstaten California. Det ligger i den sørlige delen av staten og grenser mot San Bernardino County i nord, Imperial County og San Diego County i sør og mot Orange County i vest. Det har også grense mot delstaten Arizona i øst der elven Colorado utgjør en naturlig grense. 
Riverside Countys totale areal er 18 915 km² hvorav 248 km² er vann. I  2000 hadde fylket 1 545 387 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Riverside. 


== Byer ==
Aguanga
Anza
Banning
Beaumont
Bermuda Dunes
Blythe
Cabazon
Calimesa
Canyon Lake
Cathedral City
Cherry Valley
Coachella
Corona
Desert Beach
Desert Center
Eagle Mountain
Desert Hot Springs
East Blythe
East Hemet
El Cerrito
Hemet
Highgrove
Home Gardens
Homeland
Idyllwild-Pine Cove
Indian Wells
Indio
Jurupa Valley
La Quinta
Lake Elsinore
Lakeland Village
Lakeview
Lost Lake Resort
March Air Reserve Base
Mead Valley
Mecca
Menifee
Midland
Moreno Valley
Murrieta
Murrieta Hot Springs
Norco
North Shore
Nuevo
Palm Desert
Palm Springs
Perris
Rancho Mirage
Ripley
Riverside
Romoland
San Jacinto
Sedco Hills
Temecula
Thermal
Thousand Palms
Valle Vista
Wildomar
Winchester
Woodcrest


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Riverside County, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Imperial County

Imperial County er et fylke i den amerikanske delstaten California. Det ligger i helt sør i staten og det grenser mot Riverside County i nord, San Diego County i øst, delstaten Arizona i øst og mot Mexico i sør.
Imperial Countys totale areal er 11 608 km² hvorav 795 km² er vann. I 2000 hadde fylket 142 361 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen El Centro. 


== Byer ==
Bombay Beach
Brawley
Calexico
Calipatria
Desert Shores
El Centro
Heber
Holtville
Imperial
Niland
Ocotillo
Palo Verde
Salton City
Salton Sea Beach
Seeley
Westmorland
Winterhaven


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Imperial County, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marit Kaldhol

Marit Kaldhol (født 13. april 1955 i Ålesund) er en norsk lyriker og forfatter.
Kaldhol er utdannet lærer, og har undervist i grunnskolen og videregående skole. Hun var med på å danne Møre og Romsdal Forfattarlag i 1983, og var i flere år forfatterlagets leder. Hun ble i 1999 medlem av Norske Barne- og Ungdomsbokforfatteres litterære råd, og var i perioden 2001–03 rådets nestleder, leder fra 2002 til 2005.
Hun debuterte i 1983 med diktsamlingen Lattermilde laken, og har senere utgitt lyrikk, barnebøker, ungdomsbøker, romaner og novellesamlinger. 


== Bibliografi ==
Lattermilde laken – diktsamling (1983)
Maria – roman (1985)
Farvel Rune – barnebok (1986) (illustrert av Wenche Øyen)
Vi kan dele – barnebok (1988) (illustrert av Ingri Egeberg)
Og låste med ein hengelås – barnebok (1991) (illustrert av Dag Fyri)
Alt skal sjå ut som fløyel – diktsamling (1993)
Alle vi – novellesamling (1993)
På vegen står ei jente med kniv – barnebok (1995) (illustrert av Anne Knutsdatter Wille)
I huda er gud ein munn – roman (1997)
Ordet er ei bru – aktivitetshefte for ungdomsskolen om Tarjei Vesaas (1997)
Har du peiling på fisk? – ungdomsbok (1999)
Frø – diktsamling (1998)
Ein augneblink, kanskje to – ungdomsbok (2001)
Stilk med to. Dikt for unge – diktsamling (2002).
Den tause rosa går forbi – diktsamling (2002)
Innbrotstjuven. Ni forteljinger om Peder – (2004)
Den einaste kjolen – diktsamling (2005)
Reisa til H. – barnebok (2005) (illustrert av Justyna Nyka)
Blondene gir seg ikkje – roman (2006)
Kino – novellesamling/ungdomsbok (2006)
Ho som ror – dikt, ungdom, (2007)
Stripekalven – barnebok (2008) (illustrert av Justyna Nyka)
søkeord: ayotzintli – roman, ungdom, (2010)


=== Drama ===
Vesle Wolfgang – Barnetimen for de minste, NRK (1999)
Fuglen flyg gjennom hjartet – drama for ungdom (2003)
Engel, pengel – drama for mindre barn (2005)


=== Noveller ===
«Mann med koffert» (2008)


== Priser ==
1987: Premio Europeo Pier Paolo Vergario
1988: Deutscher Jugendliteraturpreis for Abschied von Rune (Farvel, Rune), sammen med illustratør Wenche Øyen
1995: Ålesund bys kunstnerpris
2001: Samlagsprisen
2006: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur for Kino
2010: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur for søkeord: ayotzintli


== Kilder ==
Presentasjon av Marit Kaldhol i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Henok (Noahs oldefar)

Henok (hebraisk: חֲנוֹךְ – Ḥănôḵ; gresk: Ἑνώχ – Henṓkh; i eldre oversettelser Enok) var i Bibelen en av forfedrene før vannflommen. Han var sønn av Jared, far til Metusjalah og oldefar til Noah. 
Henok sies å ha vært en rettskaffen mann som «vandret med Gud». Det sies at han profeterte for menneskene. Til sist fortelles det at han ble rykket bort (altså uten å dø), så folk ikke så ham lenger. 
Henok nevnes både i Det gamle og i Det nye testamentet. De viktigste stedene er: 

1 Mos 5,18–24: Da Jared var 162 år, fikk han sønnen Henok. Etter at Jared hadde fått Henok, levde han enda 800 år og fikk sønner og døtre. Hele Jareds levetid ble 962 år. Så døde han.Da Henok var 65 år, fikk han sønnen Metusjalah. Henok vandret med Gud i 300 år etter at han hadde fått Metusjalah, og han fikk sønner og døtre. Hele Henoks levetid ble 365 år. Henok vandret med Gud. Så var han ikke mer, for Gud tok ham til seg.Hebr 11,5: I tro ble Henok rykket bort uten å dø. Ingen så ham mer, for Gud hadde tatt ham til seg. Før han ble rykket bort, fikk han vitnesbyrd om at han var til glede for Gud.Han regnes også som en av islams profeter, og går i Koranen under navnet Idris.
Hans navn er også blitt knyttet til Henoks bøker i de gammeltestamentlige apokryfer, hvor vi finner Henoks bok (1. Henok) og 2. Henoks bok. Dertil kommer også den langt senere esoteriske tekst Sefer Heikhalot (hebraisk Boken om de himmelske palasser), som ofte omtales som 3. Henoks bok.
Wilhelm Mohnke

Wilhelm Mohnke (født 15. mars 1911 i Lübeck, død 6. august 2001 i  Hamburg-Rahlstedt, Schleswig-Holstein) var tysk offiser under andre verdenskrig. Han var en av de siste generalene som sto under Hitlers kommando, da han i aprildagene 1945 ledet forsvaret av det sentrale Berlin.


== Liv og virke ==
Mohnke kom fra nordtysk middelklassebakgrunn. Han meldte inn i det nasjonalsosialistiske-partiet NSDAP i 1931 og i november samme år i SS. Han deltok under kampene i Frankrike i 1940 som kompanisjef i Leibstandarte-SS Adolf Hitler og tok over kommandoen for bataljonen da lederen av denne ble skadet. Han ble etter krigen beskyldt for å stå bak drapene på 80 engelske krigsfanger på denne tiden, men dette ble aldri brakt til domstolene da bevisene var for svake.
Senere deltok han som bataljonsjef i Balkanfelttoget, hvor han mistet en fot under et luftangrep 6. april 1941. Legene ville amputere hele beinet, men ble nektet å gjøre dette av Mohnke. Etter dette fikk Mohnke Krigsordenen av det tyske kors i gull.
Etter å ha kommet seg etter skaden, dannet Mohnke panserenheten innen Leibstandarte-SS Adolf Hitler, med blant andre Sepp Dietrich som en av sine underordnede. Etter hvert hadde han forskjellige kommandoer, blant annet fikk han Jernkorsets ridderkors under kampene i Normandie i 1944, da han fikk hindret de allierte invasjonsstyrkenes framrykking i perioden 10.-20. juni.
Han ble også her senere beskyldt for drap på 35 canadiske krigsfanger, men dette kunne heller ikke bevises etter krigen.
30. januar 1945 ble han forfremmet til SS-Brigadeführer og ledet deler av forsvaret ved Rhinen. Her ble han igjen skadet under et luftangrep, blant annet ble hørselen svekket. Etter å ha kommet seg etter denne skaden, ble han satt inn i forsvaret av Berlin, hvor han ledet forsvaret av de sentrale byområdene med rester fra ulike militære enheter.
Han ble arrestert av russerne 2. mai 1945 ved Wedding-bryggeriet, etter at han hadde ledet en gruppe som flyktet fra Førerbunkeren to dager før. Han ble først plassert i isolat av russerne,  senere ble han flyttet til et fengsel med øvrige høye offiserer i Woikowo, og til slutt løslatt 10. oktober 1955. Etter løslatelsen flyttet han til Tyskland og arbeidet som forhandler for lastebiler og trailere i en liten by ved Hamburg i Tyskland. Han døde i 2001.


== Grader ==


== Utmerkelser ==


== Referanser ==
Swiss International Air Lines

Swiss International Air Lines (også kun SWISS) er det største flyselskapet i Sveits, med et rutenett som inkluderer de fleste større byer i Europa, samt enkelte i Nord-Amerika, Sør-Amerika, Afrika og Asia. Swiss er et datterselskap av tyske Lufthansa, og har sine hovedkontor på Basel-Mulhouse-Freiburg lufthavn og et kontor i Zürich 


== Historie ==
Swiss International Air Lines ble dannet etter Swissairs konkurs i 2002. Rett før Swissair ble likvidert, ble store deler av selskapets eiendeler overført via Swissairs eiere, Credit Suisse og UBS, til Crossair. Crossair var et  regionalt datterselskap av Swissair.
31. mars 2002 begynte SWISS sine flygninger i eget navn. SWISS hadde muligheten til å bli med i selskapsalliansen Oneworld, men selskapet takket nei til tilbudet i 2004.
Tyske Lufthansa offentliggjorde i mars 2005 sin plan om å bli majoritetseier i SWISS. Denne overtakelsen ble fullbyrdet i 2007. Som en følge av dette ble SWISS medlem av alliansen Star Alliance i 2006, og fikk også samme bonusprogram som det tyske eierselskapet; Miles & More.
19. juni 2009 startet Swiss daglige flyvninger mellom Zürich og Oslo lufthavn, Gardermoen.


== Serviceprofil ==
Swiss kaller seg et fullserviceselskap som vektlegger kvalitet. Selskapet tilbyr økonomi- og businessklasse og dessuten 1. klasse på langdistanseflyvninger med Airbus A340 og A330. For å markere posisjonen som alpelandets nasjonale selskap, har Swiss valgt å gi passasjerer gratis transport av ski, staver, støvler og hjelm eller snøbrett, støvler og hjelm på flyvninger til og fra Sveits.Swiss fikk 1. april 2009 prisen for europas beste flyselskap.


== Underselskaper ==

Følgende selskap er underlagt Swiss International Air Lines-gruppen:
Edelweiss Air (charterselskap basert på Zürich lufthavn)Swiss AviationSoftware (dataselskap)Swiss Aviation TrainingSwiss European Air Lines (regionalt underselskap i SWISS, flyr kortdistanseruter i Europa)Swiss Private Aviation (underselskap i SWISS, som tilbyr businessjet-flygninger)Swiss World Cargo (SWISS' fraktdivisjon)


== Rutesamarbeid ==
Gjennom Star Alliance-samarbeidet tilbyr SWISS rutesamarbeid og muligheten til å bestille gjennomgående billetter til mange forskjellige destinasjoner. I tillegg til dette har SWISS avtaler om rutesamarbeid med selskap som Air Malta, Edelweiss Air, El Al, Lufthansa, SAS og Qatar Airways på utvalgte ruter.


== Flåte ==
SWISS' opererer med en flåte bestående av følgende fly:


== Destinasjoner ==
Se egen liste: Swiss International Air Lines' destinasjoner
SWISS' rutenett dekker de fleste større lufthavner i Europa, samt flere innenriks i Sveits. Selskapet har også et antall ruter spredt rundt om i Nord-Amerika, Sør-Amerika, Asia og Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
(en) Swiss International Air Lines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Swiss International Air Lines – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Swiss Virtual Air Lines Arkivert 2. november 2015 hos Wayback Machine.
Star Alliance
Moser

Moser er en gruppe primitive landplanter som mangler ledningsvev og med tydelig generasjonsveksling. Det utgjør imidlertid ikke en monofyletisk gruppe, men representerer en evolusjonsmessig «grade» av primitive vekster. Under fellesbetegnelsen moser inngår levermoser (Marchantiophyta), bladmoser (Bryophyta) og nålkapselmoser (Anthocerophyta). Levermosene er de mest basale landplantene, mens det er nålkapselmosene som er nærmeste slektninger (søstergruppe) til karplantene. Levermosene har ca. 5000 arter på verdenbasis og i underkant av 300 i Norge. Bladmosene er de mest artsrike med ca. 13 000 arter i verden og ca. 800 i Norge. Nålkapselmosene er en veldig liten gruppe med bare 150 kjente arter, av disse er to funnet i Norge.


== Mosenes biologi ==
Mose brukes som samlebetegnelse på de tre gruppene, fordi de deler en del egenskaper som gjør det veldig praktisk å gruppere dem sammen. De mangler røtter og med en tydelig generasjonsveksling mellom sporofytter og gametofytter, der den haploide gametofytten er der den dominerende fasen. Hos mosene er det gametofytten som dominerer livssyklusen og er den delen vi forbinder med selve mosen, fordi det er den grønne delen vi ser til enhver tid. Moser har ikke indre ledningsvev for å frakte vann og næringsstoffer. Hele mosen suger direkte til seg vann fra omgivelsene. Dette begrenser størrelsen hos moser og gjør at de er små, ofte mindre enn 10 cm. De har ikke blomster, men sporofytter som produserer sporer som kan spres med vinden.
Moser forekommer ofte i halvakvatiske eller fuktige terrestriske habitater, og er vanligvis nokså kulderesistente. Habitatene omfatter:

myr
fuktig jord
steiner
trestammerEnkelte arter er tilpasset et liv mellom stener og heller i byer, og lever bare der. Ellers er skog og området langs elver det viktigste biotopet for moser.

De første landplantene var moselignende planter.
Fossiler av moser er kjent fra silur (ca. 420 millioner år siden). 
Moser er hardføre og inntar tidlig et vegetasjonsløst habitat – ofte er de de første (og eneste) plantevekstene i en steinur eller et goldt fjellområde. Moser vokser også på stammen av trær.
Kommersielt utnyttes mose til blomsterdekorasjon, som komponent i torv for brenning, og til røyking av malt i produksjonen av skotsk whisky.
Len Ellis ved Natural History Museum i London har 780.000 eksemplarer av ulike moser presset inn i store foldede ark i en samling som regnes blant verdens største for moser, og oppbevares i skapene som Joseph Banks fikk bygget til å oppbevare funn fra Endeavour-ekspedisjonen, der kaptein Cook oppdaget Australia. En av bidragsyterne til mosesamlingen, George Hunt, var så flittig at han trolig bidro til utryddelsen av flere arter. 
Planten som kalles spansk mose er i virkeligheten ikke mose, men en art i ananasfamilien.


== Litteratur ==
Arne Pedersen (1988). Floraen II: alger, lav, moser, bregne-, snelle og kråkefotplanter. [Oslo]: Aschehoug. ISBN 8203158420. 


== Eksterne lenker ==
(en) moser hos Fossilworks 
(en) Kategori:Bryophytes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bryophytes – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mosebloggen blogg til Moseklubben
RJ-45

RJ-45 er en standard for endestykker på nettverkskabler. Blant annet kategori-5, og -6-kabler har RJ-45-plugger i endene. 
Disse har åtte kontaktpunkter.
Mange nye telefonbokser/hjemmesentraler benytter RJ-11 for telefonibiten, mens mange apparater har den brede pluggen som er RJ-45.
For å koble en telefon med RJ-45 i en mottaker som tar imot RJ-11 trengs en overgang eller spesiell kabel. 
Telefonkabler kan ha både RJ-11- og RJ-45-plugg. RJ-11-plugger er noe smalere enn RJ-45, og de har to eller fire kontaktpunkter. Telefonkabler med RJ-45-plugg benyttes vanligvis for ISDN og da har de vanligvis fire kontaktpunkter.


== Tilkobling ==
RJ-45-pluggene kobles til 8-leders kabel der fire par ledere er tvunnet med forskjellig antall tvinninger pr. lengde for de fire trådparene. Det første paret har posisjonene 4 og 5 og brukes ofte til telefon. Trådpar nummer to bruker posisjonene 3 og 6. Trådpar nummer tre bruker posisjonene 1 og 2. Trådpar nummer fire bruker posisjon 7 og 8. Polaritet på trådparene er også viktig for funksjon. Et trådpar er to isolerte ledere som er tvunnet sammen. 
Eldre installasjoner for fasttelefon kan ha andre tilkoblinger, da det i introduksjonsperioden (1980-tallet) ikke var faste standarder. Tilkobling av pc med nettverkskabel i telekontakt kan i enkelte tilfeller skade nettverkskort på PC eller annet datautstyr. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cables with T568A or T568B using modular connector 8P8C ("RJ-45") – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NextGenTel om pluggene
San Diego

San Diego er den åttende største byen i USA og den nest største i delstaten California. Byen ligger ved stillehavskysten i det sørvestlige hjørnet av USA, helt inntil den meksikanske grensen. San Diego er kjent for sitt milde klima og sin lange forbindelse med den amerikanske marinen. Byen er hjemmehavn til mange av marinens skip, deriblant en del av hangarskipene. Hangarskipet USS «Midway» ligger nå i havn i San Diego som et museum. 


== Historie ==
Området rundt San Diego har vært bebodd i mer enn 10 000 år av Kumeyaay-folket. Den første europeeren i området var portugiseren Juan Rodríguez Cabrillo. I 1542 gjorde han krav på området og ga det navnet San Miguel. Seksti år senere, i 1602, seilte Sebastián Vizcaíno med sitt flaggskip «San Diego» langsmed kysten av California for å kartlegge området. Han ga området som nå er Mission Bay navn etter den katolske Sankt Didacus av Alcalá, bedre kjent fra spansk som San Diego de Alacá, og fransiskaneren Junípero Serra etablerte en misjonsstasjon med navnet Mission San Diego de Alcalá.
I 1821 ble Mexico frigjort fra Spania, og San Diego ble en del av den tidligere meksikanske staten Alta California, men som følge av den meksikansk-amerikanske krigen (1846–1848) ble området overgitt til USA.


== Geografi ==

Nord for downtown San Diego finner man langs kysten områder som Ocean Beach, Misson Beach, Pacific Beach og La Jolla. Dette er populære ferieområder og noen av de mer luksuriøse områdene i San Diego. I La Jolla finner man også University of California, San Diego (UCSD).
Litt lenger inn i landet for La Jolla ligger Miramar militære flyplass. Den er mest kjent for de fleste som flybasen i filmen Top Gun.


=== Klima ===
Klimaet i San Diego er svært gjestmildt, med en tørr og mild vinter. I gjennomsnitt har byen 201 dager i året med temperatur over 21 ℃, og 23–33 cm nedbør årlig.


== Kultur og severdigheter ==
San Diego er kjent for sin store dyrepark San Diego Zoo og fiskeakrobatikk i Sea World. San Diego er i stor grad preget av meksikansk kultur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) San Diego, California – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) San Diego, California – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  San Diego hos Wikivoyage
Lars Klevstrand

Lars Klevstrand (født 30. september 1949 i Drammen) er en norsk visesanger, gitarist og komponist.Klevstrand er utdannet ved Norges musikkhøgskole, og har vært en viktig profil i norsk visemiljø siden 1960-tallet. Sammen med Hege Tunaal og Ålesund Kammerensemble mottok han Spellemannprisen 1983 i klassen visesang for dobbelalbumet Hartvig Kirans viser – Historia om Ola Skutvik & Mariann. I 1987 fikk han Gammleng-prisen i klassen vise og i 1991 fikk han Prøysenprisen. Han har også arbeidet mye med kabaret og revy. Klevstrand har vært medlem av gruppene Ballade! og Gatesangerne.


== Utgivelser ==
1968: Vi skal ikkje sova
1969: Dobbeltportrett – med Hege Tunaal
1972: Til dere
1973: På stengrunn – med Lillebjørn Nilsen, Steinar Ofsdal, Kari Svendsen, Jon Arne Corell med flere
1974: Twostep og blå ballader
1975: Live (2lp)
1976: Riv ned gjerdene – med Guttorm Guttormsen
1977: Ballade! På turné – med Ballade!
1978: Høysang – med Guttorm Guttormsen kvintett
1979: To i spann – med Steinar Ofsdal
1981: Frie hender
1982: Canto General -med Arja Saijonmaa
1983: Visions
1983: Ola Skutvik og Mariann
1985: Glassberget
1987: Her
1989: I fløyterens hjerte
1991: Så lenge hjärtat kan slå
1995: Å, dette hjartet
1996: Sang for vinden
2001: Vinternatt
2001: Himlajord
2004: Nomadesongar
2006: Sundslegen, herja og naken
2019: På gjensyn - 17 nye sanger av Rudolf Nilsen – med Jon Arne Corell, Kari Svendsen, Steinar Ofsdal, Carl Morten Iversen og Moddi


== Se også ==
Visebølgen i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Klevstrand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lars Klevstrand på Internet Movie Database 
(no) Lars Klevstrand hos Sceneweb 
(en) Lars Klevstrand på Discogs 
(en) Lars Klevstrand på MusicBrainz
Christian Thommessen

Christian Henrik Thommessen (født 1957) er en norsk siviløkonom, bedriftsleder og finansmann med humanitære engasjementer. Han er sønn av Annette Thommessen og bror av politikeren Olaf Thommessen.Thommessen ble først kjent gjennom Media Visions børseventyr på 1980-tallet. Senere var han direktør i Norsk Hydro, administrerende direktør i IBM Norge, general manager IBM Europas Internettvirksomhet og konsernsjef i Glamox til 2001.De siste ti år har han vært  bedriftsbygger og styreleder i en rekke teknologi- og eiendomsselskaper, blant annet Opera Software ASA.
Samtidig har han engasjert seg i humanitær sektor der han, etter å ha vært styreleder i Redd Barna, i 2006 ble ansatt som direktør i FNs utviklingsprogram UNDP hvor han hadde ansvar for den nyopprettede Private Sector Division som skal drive med utvikling av forretning og privat sektor kapasitetsoppbygging i de minst utviklede landene.


== Tillitsverv og styreverv ==
Formann i Oslo Unge Høyre og Oslo Gymnasiastutvalg
Formann i Kjernestyret NHHS
Styreleder i Redd Barna
Rådgiver for flere statsråder
Styremedlem i NRK
Styremedlem i Spond
Styremedlem i NTNU
Styremedlem i Tomra Systems ASA
Styreleder i Opera Software
Styremedlem i finansieringsselskapet Kistefos


== Referanser ==
Waller County

Waller County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de østlige delene av staten. Det grenser mot Grimes County i nord, Montgomery County i nordøst, Harris County i øst, Fort Bend County i sør, Austin County i vest og mot Washington County i nordvest.
Waller Countys totale areal er 1 343 km² hvorav 13 km² er vann. I 2000 hadde fylket 32 663 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hempstead. 


== Byer ==
Brookshire
Hempstead
Katy (delvis)
Pattison
Pine Island
Prairie View
Waller


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Waller County, Texas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sandsfjorden (Suldal)

Sandsfjorden er en fjordarm av Nedstrandsfjorden og Boknafjorden i Suldal kommune i Rogaland. Fjorden deler seg senere i Hylsfjorden og Saudafjorden, og inn til botn av Hylsfjorden er den 47 kilometer lang. Inn til Sauda i botn av Saudafjorden er det 43 kilometer. Fra innløpet til stedet fjorden deler seg er den rundt 25 kilometer lang.Fjorden har innløp like nordøst for Foldøy, mellom Vardnes ved Hebnes og Jelsa på andre sida. Et stykke nordover ligger det flere små øyer midt i fjorden, skilt av flere smale sund. Den østligste øya er Berakvamsskorpa og mellom denne og fastlandet går Straumbergsundet. Midtsund ligger mellom Berakvamsskorpa og Kjølvikskorpa lenger vest. Vest for Kjølvikskorpa igjen ligger Bjørnavågen og Sjøbuholsvågen, begge rundt 500-700 meter lange. Nord for Kjølviksskorpa går Vatlandsvågen og Stokkvåg 2,5 kilometer innover landet og er nesten å regne som en liten fjordarm. Lengst nord i vågen ligger Reppsbygda, og herfra går Stokkavåg mot sørvest. 
Nord for øyene snur Sandsfjorden rett mot øst, og møter så Ottøyna på sørsida. Rett nord for Ottøyna ligger bygda Marvik. Øst for Ottøyna snur Sandsfjorden først rett nordover, deretter rett østover og til slutt mot nordøst langs Løvanes. Ved Løvanestangen ytterst på Løvanes går Lovrafjorden sørover på østsida av neset. Lovrafjorden er smal og går 4,5 km sørover til Lovraeidet. 
Et stykke nord for Løvanes ligger Sand, kommunesenteret i Suldal, på østsida av fjorden. Her går det ferje over til Ropeid på vestsida. Ropeid er et eid som bare er rundt 250 meter bredt på det smaleste. På andre sida av eidet ligger botn av Vindafjorden.
Like nord for Sand deler Sandsfjorden seg i Hylsfjorden og Saudafjorden. Hylsfjorden går 18-19 kilometer østover til Hylen og Hylsdalen, mens Saudafjorden går 16 kilometer nordøstover til Sauda. 


== Referanser ==