jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marit Wiig

Marit Wiig (født 1949) er en norsk offentlig tjenestemann, idrettsleder og tidligere håndballspiller. Hun har hatt flere lederderstillinger, både innen det private og offentlige. Blant annet har hun vært avdelingsdirektør i NHO og ekspedisjonssjef i Idrettsavdelingen i Kulturdepartementet.


== Karrière ==
Wiig er utdannet jurist ved Universitetet i Oslo i 1975.
I 1976 ble hun ansatt i Forbruker- og Administrasjonsdepartementet, hvor hun var ekspedisjonssjef fra 1986–1990. Deretter avdelingsdirektør i Norges Postsparebank (1990–1992), seniorrådgiver i Verdensbanken i Washington (1992–1994), direktør i Administrasjonsavdelingen i Postbanken (1994–1995) og direktør for Avdeling for lønns- og arbeidsvilkår i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) (1995–1999). I 1999 ble hun i statsråd tilsatt som direktør i Toll- og avgiftsdirektoratet for seks år. I 2005 fikk hun åremålet forlenget, men gikk av etter eget ønske i 2007. Wiig var deretter spesialrådgiver ved Senter for statlig økonomistyring før hun i 2010 ble utnevnt til ekspedisjonssjef i Idrettsavdelingen i Kulturdepartementet. Fra 2015 til 2019 var hun president for Norges Golfforbund.


== Idrett ==
Wiig spilte håndball på Vestar og vant flere seriemesterskap.
Hun har også hatt verv og lederstillinger innen idretten. Hun var visepresident i Norges Håndballforbund fra 1984 til 1988, styremedlem i Norges Idrettsforbund fra 1987 til 1990 og visepresident fra 1990 til 1994. Fra 1988 til 1994 var hun også styremedlem i Lillehammer Olympiske Organisasjonskomité (LOOC). Hun stilte til valg som idrettspresident i 1994, men tapte avstemningen mot Arne Myhrvold. Hun har også vært leder for Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komites lovutvalg, men trakk seg fra dette vervet i mars 2010 etter å ha blitt utnevnt som ekspedisjonssjef i Kulturdepartementet.


== Referanser ==
ISSF olympisk trap

Olympisk trap (offisielt referert som kun trap) er en olympisk øvelse som inngår i sporten leirdueskyting
Ett skudds olympisk trap har en historie som går mange hundre år tilbake i tid, det er nå tillatt med to skudd. Den blir regnet som den vanskeligste trapgrenen. Utgangsavstanden til leirduen (target) er lengre og farten er høyere.
Det blir skutt etter International Shooting Sport Federations (ISSF) regelverk.
Det er fem standplasser på en rett linje femten meter bak de femten maskinene på en OL-Trap bane. Det er fem grupper á tre maskiner på hver standplass. En kaster til høyre, en kaster rett fram, og en kaster til venstre. Høyde og vinkel er satt forskjellig på disse maskinene. Leirduene kommer med en gang det ropes. Man har to skudd på hver leirdue og man står med våpenet ferdig montert i skulderen. Kastelengde 75 meter. Det er seks skyttere per lag.
Fra 1992 var olympisk trap åpent for både menn og kvinner. I 1996 var det åpent for kun menn, og fra 2000 har kvinner og menn hatt separate klasser.


== Eksterne lenker ==
Norges Skytterforbund
Mingo County

Mingo County er et fylke i den amerikanske delstaten Vest-Virginia. Det ligger sørvest i staten og det grenser mot Lincoln County i nord, Logan County i nordøst, Wyoming County i øst, McDowell County i sørøst og mot Wayne County i nordvest. Det har også grense mot delstaten Kentucky i vest.
Mingo Countys totale areal er 1 097 km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket 28 253 innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i Williamson.
Fylket ble grunnlagt i 1895 og er Vest-Virginias yngste fylke, og det er oppkalt mingo-indianerne. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mingo County, West Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arild Dahl

Arild Dahl (født 1. mars 1954 i Orkdal i Sør-Trøndelag) er en norsk forfatter og oversetter, oppvokst i Vinje i Telemark og på Skedsmokorset. 
Dahl debuterte som forfatter i 1981 med diktsamlingen Motvind. Senere har han utgitt 15 bøker, hvorav åtte romaner - de øvrige er novellesamlinger, skuespill og barne- og ungdomsbøker. Hans skuespill er oppført på Den Nationale Scene.
Dahl er har i to perioder vært leder av Norsk Forfattersentrums Vestlandsavdeling. Han var fra 1993 til 1998 leder for Skrivekunst-akademiet i Hordaland. Med unntak av dette avbrekket har han vært forfatter på heltid siden 1983. Dahl har også holdt en rekke skrivekurs, blant annet ved Raulandsakademiet. Han er også en av få forfattere som utgir bøker både på nynorsk og bokmål.
Dahl bor i Bergen.


== Romaner, dikt og noveller ==
1981 Motvind – dikt
1985 På dans! – roman
1986 Svevet over Haukeli – noveller
1988 En viss eleganse – roman
1990 Ubehaget – noveller
1992 Avgrunn – roman
1996 Hennes meningsløse kyss – roman
1999 Forskjønnelsen – roman
2001 I beste sendetid – roman
2004 Montana – roman
2015 Berøringsangst – roman


== Barne- og ungdomsbøker ==
1991 Interessert, eg? (med Eva Jensen) – ungdomsbok
1992 I den mørke natt – barnebok
1994 Nødutgang – barnebok
2002 Ekspedisjon Livredd – barnebok


== Skuespill ==
1989 Politi! Politi! Var jeg en hopper (to skuespill)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anmeldelse av Montana i Dagbladet
http://www.nettavisen.no/kultur/--vi-ma-kunne-snakke-om-innvandring-uten-a-ga-i-skyttergravene/3422789628.html
Digitaliserte bøker av Arild Dahl hos Nasjonalbiblioteket.
Presentasjon av Arild Dahl i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Wayne County (New York)

Wayne County er et fylke i den amerikanske delstaten New York. Det ligger øst i delstaten ved Ontariosjøen og grenser mot Cayuga fylke i øst, Seneca fylke i sørøst Ontario fylke i sørvest og mot Monroe fylke i vest. Det har også grense mot Canada (vanngrense) i nord.
Wayne Countys totale areal er 3 585 km² hvorav 2 020 km² er vann. I 2000 hadde fylket 93 765 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i Lyons.
Fylket ble grunnlagt 11. april 1823 av land fra fylkene Seneca og Ontario. Wayne County er oppkalt etter general Anthony Wayne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wayne County, New York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tidskapsel

En tidskapsel er en samling av gjenstander og/eller informasjon som brukes til å kommunisere med folk i fremtiden og til å hjelpe fremtidige arkeologer, antropologer og historikere. Tidskapsler graves ofte ned i forbindelse med spesielle begivenheter, som Verdensutstillingen eller grunnsteinsnedlegging for en bygning. Begrepet «tidskapsel» har vært i bruk siden omtrent 1939. 
Et norsk eksempel på en tidskapsel er Anders Loranges flaskepost til framtidige arkeologkollegaer, et kort brev datert 8. august 1870 og nedgravd sammen med mynter i to flasker i den store gravhaugen Raknehaugen i Ullensaker kommune i Akershus. Det kom for dagen under en utgraving 9. august 1940. Et annet eksempel på en glemt tidskapsel var en flaske som ble funnet våren 2009 i en murvegg i en bygning som tilhørte konsentrasjonsleiren Auschwitz-Birkenau under andre verdenskrig. Flasken inneholdt en håndskrevet lapp fra personer som satt fanget i leiren i 1944.En liknende kommunikasjonsform med meldinger til ukjent adressat er flaskepost.


== Referanser ==


== Se også ==
Flaskepost
Herrängen

Herrängen er en bydel i bydelsområdet Älvsjö i Söderort i Stockholm. Den grenser til bydelene Fruängen, Långbro og Långsjö, samt til Snättringe og Segeltorp i Huddinge kommune.
Herrängen har fått sitt navn etter Herrängens gård, som ble oppført på 1780-tallet, men det har vært bebyggelse fra enda eldre tider. Det er ganske kupert i Herrängen, og gatene slynger seg fram gjennom terrenget. Herrängen består nesten utelukkende av småhus, det finnes bare tre rekkehus. Bydelen mangler nesten helt servicetilbud. De nærmeste matbutikkene er i Långsjö og i Fruängen.
Fruängen

Fruängen er en bydel i bydelsområdet Hägersten-Liljeholmen i Söderort i Stockholm. 
Den grenser mot bydelene Långbro, Herrängen, Västertorp og Solberga (Stockholm), samt til Huddinge kommune. 
Alle gater er oppkalt etter kjente svenske kvinner, for eksempel Elsa Beskow, Fredrika Bremer og Lina Sandell.


== Se også ==
Fruängen tunnelbanestasjon
City of Wakefield

City of Wakefield er et administrativt distrikt med status som metropolitan borough og city i West Yorkshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret Wakefield, men dekker også andre byer. Distriktet dekker et areal på 338,61 km² og hadde 325 837 innbyggere i 2011.Området var tidligere preget av kullgruvedrift. I 1979 var det 21 gruver der, men da storstreiken begynte i 1984 hadde tallet sunket til 15. Da gruveindustrien ble privatisert i 1994 var det bare to igjen, Prince of Wales i Pontefract og Kellingley i Knottingley. Pontefract-gruven stengte i 2002, og Kellingley er dermed den eneste som fortsatt er i drift pr. 2006.
Til tross for nedleggelsen av gruvene har store deler av distriktet klart seg nokså godt økonomisk, takket være boomen i Leeds. En betydelig andel av innbyggerne pendler dit. Arbeidsløsheten var svært høy i 1980- og 1990-årene, men var pr. 2006 under det nasjonale gjennomsnittet. Den østlige delen, som er lengt unna Leeds, er generelt dårligere stilt enn den vestlige. 


== Steder i distriktet ==


=== Five Towns ===
Five Towns er en gruppe på fem byer som ligger tett på hverandre, og som derfor ofte omtales samlet. 

Castleford
Featherstone
Knottingley
Normanton
Pontefract


=== Andre steder ===
Hemsworth
Ossett
South Elmsall, South Kirkby & Moorthorpe
Wakefield


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) City of Wakefield – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nils-Tore Andersen

Nils-Tore Andersen (født 3. januar 1942) er en norsk organisasjonsmann. Han har blant annet vært innom Indremisjonen, Misjonsselskapet, Misjonsalliansen, Kulturrådet, styret i NRK og Forleggerforeningen. Fra november 2006 til 2010 var han leder for Kirkerådet. Han er pensjonert og bosatt på Lørenskog.
Andersen har vært landsungdomssekretær, redaktør, forlagssjef i Luther forlag, informasjonssjef før han ble generalsekretær i Misjonsalliansen i 1989. I mer enn 30 år har han holdt radioandakter i NRK.


== Leder av Kirkerådet ==
15. november 2006 ble han valgt til leder i Kirkerådet, hvor han møtte i egenskap av medlem i Borg bispedømmeråd. Ved valget var det to kandidater, Oddbjørg Aasen Bjørdal og Arne Grønningsæter i tillegg til Andersen. Det måtte to valgomganger til for at Andersen skulle få mer enn 50 prosent av stemmene. Den siste voteringen ble en kampvotering mellom Grønningsæter og Andersen, hvor Andersen fikk 48 stemmer og Grønningsæter 38.


== Litteratur ==
Knut Olav Åmås (red.): «Andersen, Nils-Tore» i Hvem er hvem? (Aschehoug, 2008)
Harrsjøen

Harrsjøen (også skrevet Harsjøen) er et innsjø i Øvre Rendal i Rendalen. Den ligger på fjellet mellom Bergset og Hanestad. Sjøen har utløp i sør gjennom elva Hårenna, ei sideelv til Rena.
I området rundt sjøen er det flere hytter, og en seter. Navnet uttales haʂøn. Fylkesvei 664 passerer nordsiden av sjøen.


== Fiskearter (etter hyppighet) ==
Sik
Gjedde
Harr
Ørret
ørekyt


== Referanser ==
Biip.no

Biip var et norsk nettsamfunn. Medlemmene av nettsamfunnet presenterte seg selv gjennom profiler.


== Informasjon ==


=== Fakta om drift og bruk ===
Biip var ett av Norges største nettsamfunn med over 450 000 brukere. Gjennomsnittsalderen for nettsamfunnet var 15—19 år.


=== Eiere ===
Telitas AS opprettet Biip og satt med eierskapet fra 2000 og til mai 2005, da Norsk Ideutvikling AS, som senere ble omdøpt til Biip.no AS, kjøpte og overtok virksomheten.Aksjemajoriteten i Biip.no AS ble i 2006 solgt til Egmont Serieforlaget og Mediehuset Nettavisen. Aksjonærene Erling Løken Andersen, Bo Myrås og Ozan Øzerk forble sittende med en mindre eierandel hver. Erling Løken Andersen var også daglig leder i Biip.no AS. Avtalen var verdt trolig opptil 100 millioner kroner. Salgsavtalen medførte en større juridisk kamp for gründerne, da Skatt Øst krevde de for mer skatt enn de selv mente de skulle betale. Gründerne vant til slutt striden.


== Historie ==
Biip ble lansert i 2000, den gangen som en portal utelukkende for mobil underholdning. Nettsiden ble i mai 2005 overtatt og relansert av Norsk Ideutvikling AS, og nettsiden ble omgjort til et sosialt nettsamfunn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
TNS Gallup besøkstall Arkivert 25. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Tristano Francesco d’Attimis

Tristano Francesco d'Attimis, kinesisk: Tan Fangji  (født 28. juli 1707 i Friuli i Italia, henrettet 12. september 1748 i Kina) var en katolsk Kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han led martyrdøden for sin kristne tro. 
Han sluttet seg til jesuittene i Bologna, og kom i 1744 til Macao. Året etter ble han sendt til misjonen i Nanjing. Da det i 1747 brøt ut en kraftig kristenforfølgelse i Jiangnan ble han den 11. desember arrestert i kirken i Tonko, utenfor Changshu. En annen jesuittpater ved navn Antonio José Henriques og et stort antall kinesiske kristne inklusive unge jenter ble også tatt samme måned og kastet i fengsel, der de ble mishandlet. Til slutt dømte visekongen i Nanjing prestene til døden, og de ble strupt ihjel (kvalt) den 12. september 1748. Mange av de andre arresterte led lignende skjebne.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Antonio José Henriques

Antonio José Henriques, kinesisk Huang Anduo (født 13. juni 1707 i Lisboa i Portugal, henrettet 12. september 1748 i Suzhou i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han led martyrdøden for sin kristne tro. 
Han trådte inn i jesuittordenen i 1727 i Macao og studerte der og i Manila. Som prest virket han først i Macao (fra 1737) men ble deretter superior for misjonen i Nanjing og generalvikar der i 1744. Da det i 1747 brøt ut en kraftig kristenforfølgelse i Jiangnan ble han arrestert den 21. desember i huset til katolikken Philippe Wang i Tongko ved Changshu. Også en annen jesuittpater ved navn Tristano de Attimis ble tatt noe tidligere. Likeså ble et stort antall kinesiske kristne, inklusive unge jenter, arrestert. De ble  kastet i fengsel, der de ble mishandlet. Til slutt dømte visekongen i Nanjing prestene til døden, og de ble strupt ihjel (kvalt) den 12. september 1748 (andre kilder angir natt til 14. august). Mange av de andre arresterte led lignende skjebne.


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
CPA

CPA står for Content Provider Access, og representerer flere produkter som innholdsleverandører – via en avtale med de norske, eksklusive mobilnetteierne Telenor, Telia og ice – kan levere til mobilabonnenter. CPA-avtalen forplikter samtidig netteierne å fakturere mottakeren av innholdet via telefonregningen.
Ved å gjøre dette har mobilnetteierne skapt en verdikjede som er tilgjengelig for innholdsleverandører av mobile produkter; som regel basert på en inntektsdelingsmodell. Per i dag støtter CPA fakturering over SMS, MMS og WAP (mobilt internett).


== Viktige prinsipper for CPA ==
Bare innhold levert til mobiltelefon eller internett kan bli fakturert for
Andre tjenester eller produkter kan ikke bli håndtert via en CPA-avtale
Tjenestene eller produktene som blir levert må være i henhold til norsk lov


== Eksterne lenker ==
Netcom CPA kunder
Inpoc

Inpoc var en nordisk nettportal for mobiltjenester og -underholdning. 
Inpoc ble lansert i Norge i november 2000. Portalen drev både med egenutviklede tjenester, og formidling av innhold fra Schibsteds aviser. Portalen ble lansert i Sverige i februar 2001, i Estland i oktober samme år, og så i Latvia i desember.Inpoc ble drevet av selskapet Schibsted Telecom. Dette selskapet hadde Schibsted som hovedeier med 80 prosent, mens Aftenposten og VG hver eide ti prosent. Inpoc gikk 37 millioner kroner i underskudd de tre første driftsårene, men det norske selskapet gikk for første gang med overskrudd i 2003. Det var spesielt Java-baserte mobilspill (solgt for mellom 29 og 49 kroner stykket) som gjorde at Inpoc gikk i pluss. Selskapet økte kraftig også i 2004, med en omsetningsøkning fra 76 til 127,5 millioner kroner. I 2005 fusjonerte Inpoc med det svenske selskapet Aspiro. Aspiro med datterselskapene Inpoc og Cellus hadde på denne tiden rundt 60 prosent av mobilspillmarkedet i Norge.Alle Inpoc-kunder fikk medlemsmagasinet Inpoc Magazine fire ganger i året, og med 238 000 lesere var dette i 2005 Norges største ungdomsblad ifølge MMIs leserundersøkelse.


== Referanser ==
Tao Fong Shan

Tao Fong Shan  (道風山, «Fjellet der Logosvinden blåser») er navn på et fjell i bydelen Shatin i Hongkong. I fjellsiden ligger Tao Fong Shan Christian Centre (道風山基督教叢林), som er hovedbase for den norskgrunnlagte kristne misjonsorganisasjonen Areopagos' arbeide i Øst-Asia. I dag, som den gang stedet ble kjøpt, er hovedhensikten med arbeidet å fremme den stedegne utformingen av det kristne budskapet i den kinesiske kultur. Tao Fong Shan Christian Centre består blant annet av Kristustempelet, som er stedets kirke, Pilegrimshallen, der man kan overnatte, et bibliotek, et porselenverksted og konferansehall. Tilknyttet senteret er også backpackerhostellet Ascension House som er bemannet av skandinaviske frivillige. 
Menigheten som bruker Kristustempelet tilhører Den evangelisk-lutherske kirke i Hongkong.
Stedet ble anskaffet og innrettet av den norske misjonæren Karl Ludvig Reichelt i 1930. I 1926 hadde Reichelt stiftet Den Nordiske Kristne Buddhistmisjon (eller Den nordiske Østasia-misjon, senere Areopagos), og organisasjonens arbeid var konsentrert om en institusjon nær Nanjing, ved navn Ching Fong Shan (pinyin: Qingfeng shan), «Den lysende vinds berg». I to år arbeidet han så sammen med Notto Normann Thelle i Shanghai. 
I mars 1927 inntok den nasjonale revolusjonshæren Nanking under Nordekspedisjonen, og Reichelt og Thelle ble tvunget til å flykte fra Ching Fong Shan som ble rasert. Fra Nanjing reiste Reichelt til Hongkong, der han fant stedet de skulle bygge opp et senter på nytt. Tao Fong Shan-høydedraget lå den gangen rundt 14 kilometer utenfor sentrum, og hadde utsikt over Shatin-dalen. 23. mai 1930 ble eiendommen lagt ut for salg på en offentlig auksjon, og Reichelt fikk tilslaget for en pris på 3780 meksikanske dollar. Det nye senteret ble ferdigstilt i 1938, hadde blitt utformet som et kinesisk buddhist-kloster og ble en attraksjon i Hongkong.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Websidene til Tao Fong Shan Christian Centre
Grunnkretser i Tysfjord kommune

Grunnkretser i Tysfjord kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Tysfjord kommune, Nordland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Tysfjord
Skrovkjosen
Haukøy
Hundholmen
Kjøpsvika
Nedre Kjøpsnes
Øvre Kjøpsnes
Prestegårdsjordet
Hestnes
Indre Tysfjord
Storå
Kjerrvika
Musken-Nordbugt
Helland
Drag
Hulløy
Rørvik
Storjord
Korsnes
Bjørntoppen
Hellemobotn
Åsen


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Grunnkretser i Midtre Gauldal kommune

Grunnkretser i Midtre Gauldal kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Midtre Gauldal kommune, Trøndelag, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Støren
Soknes
Engan
Fredheim
Nesset
Folstad
Tilset
Bones
Rognes
Rogstad
Haukdal
Snøan
Delområde Singsås
Haugen
Buset
Kotsøy
Bjørgen
Singsås
Hindbjørgen
Almås
Forbygda
Forsetmo
Bjerkli
Svardal
Enodd
Kjønnås
Endal
Sæterdalene
Holtsjøen
Delområde Soknedal
Nordhauka
Hauka
Fløttum
Røe
Vagnild
Løkli
Fossum
Soknedal
Strinde
Hov
Kjøtrød
Bakkgjære
Håkådal


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområde- og grunnkretsinndeling 2018 fra Statistisk sentralbyrå
Grunnkretser i Østre Toten kommune

Grunnkretser i Østre Toten kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Østre Toten kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Kapp
Steinsjå
Fjell
Breili
Foss
Nøkleberg
Bjørnsgård
Grøtberg
Fauchaldplassen
Brygga
Rustad
Evenrud
Kihle
Enge
Delområde Lena
Bjørseth
Fagerlund
Alfstad
Gihle
Kraby
Valle
Seierstad
Kise
Delområde Skreia
Gåserud
Hveem
Hanestad
Bilitt
Hveemsåsen
Balke
Fossen
Prøven
Alm
Kløvstad
Borgen
Viksborg
Wang
Reinsby
Fjellhaug
Steinsjøen
Delområde Lensbygda
Vilberg
Raddum
Buskum
Stange 2
Høvern
Delområde Kolbu
Borglund
Haugerud
Huuse
Smeby
Grønli
Hoel
Kvikstad
Lund
Flaterud
Bergseng
Skaugerud


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Grunnkretser i Kongsvinger kommune

Grunnkretser i Kongsvinger kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kongsvinger kommune, Innlandet, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Kongsvinger 1
Glåmlia
Nord-Tråstad
Øvrebyen
Sør-Tråstad
Midtbyen
Langeland 1
Hexumløkka
Skriverskogen 1
Skriverskogen 2
Langeland 2
Langeland 3
Gjemselund
Langeland 4
Langeland 5
Langeland 6
Vangen
Sæter
Vardåsen
Øiset
Delområde Kongsvinger 2
Åsum
Kurud
Lia 1
Lia 2
Lia 3
Lia 4
Lia 5
Sentrum syd
Rasta 1
Nor
Rasta 2
Vennersberg 1
Vennersberg 2
Langerudberget
Vennersberg 3
Vennersberg 4
Vennersberg 5
Amundsheimet
Rasta 3
Delområde Vinger
Speismark
Granli
Gjermshus
Kabberud
Skansgården
Monsrud
Lier
Lønhøgda
Sigernes
Holer
Delområde Austmarka
Høyby
Masterud
Skullerud vestre
Skullerud østre
Brødbøl
Kjerret
Håkerud
Karterud
Holmby
Varaldskog
Viker
Delområde Brandval
Roverud 1
Roverud 2
Roverud 3
Brøderud 1
Hokåsen
Brøderud 2
Sørskogen
Øiern
Græsberg
Lunderseter
Hokåsen 2
Nor
Myrer
Brandval
Tørmoen 3
Tørmoen 2
Tørmoen 1
Bånerud
Villmyr
Nordre Raudstad
Eik/Haug


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Grunnkretser i Eidsberg kommune

Grunnkretser i Eidsberg kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerte tidligere Eidsberg kommune, Østfold, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Mysen vest
Mona
Mysen 8
Mysen 7
Mysen 1
Mysen 2
Heggin
Folkenborg vest
Folkenborg øst
Delområde Tenor/Kirkefjerdingen
Hen
Eidsberg
Ty
Lysaker
Kolstad
Høye
Slitu vest
Slitu øst
Øierud øst
Øierud vest
Delområde Trømborg
Åsgård
Lunde
Bøli
Lytomt
Sviu
Rånås
Delområde Hærland
Homstvedt
Vister
Ørken
Melleby
Lundeby
Myrvold
Delområde Mysen øst
Momarken
Åslia
Mysen 6
Mysen 5
Mysen 4
Mysen 3
Opsahl
Kirkås/Enga


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Grunnkretser i Gol kommune

Grunnkretser i Gol kommune er delområder og grunnkretser som seksjonerer Gol kommune, Buskerud, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.


== Grunnkretser ==
Delområde Gol aust
Engene
Herad
Åsgardane
Gol tettstad aust
Gol sentrum
Delområde Gol vest
Gol tettstad vest
Golreppen
Tuppeskogen
Rotneim
Øygardane
Hatten
Granli


== Se også ==
Lister over grunnkretser i Norge


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå