Carlo Maria Martini

Carlo Maria Martini (født 15. februar 1927 i Torino i Italia, død 31. august 2012 i Gallarate i Italia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var også erkebiskop av Milano.


== Liv og virke ==


=== Jesuitt, prest ===
Martini sluttet seg til jesuittordenen i 1944, i en alder av 17 år. Han studerte filosofi ved jesuittenes universitet i Gallarate ved Milano, og teologi ved det teologiske fakultet i Chieri, der han ble presteviet den 13. juli 1952 i en alder av 25 år.
I 1958 promoverte han ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma med doktorarbeidet Il problema storico della Risurrezione. Etter noen år som dosent ved fakultetet i Chieri vendte han tilbake til Roma, der han blant annet fordypet seg i Bodmer-papyrusene, og promoverte denne gangen ved Det pavelige bibelinstitutt (Biblicum), med avhandlingen Il problema della recensionalità del codice B all luce del papiro Bodmer XIV.
Etter en tid som dekanus ved Biblicum var han rektor der fra 1969 til 1978. Da ble han kansellist for Det pavelige universitet Gregoriana.


=== Erkebiskop, kardinal ===
Pave Johannes Paul II utnevnte den 29. desember 1979 Martini til erkebiskop av Milano. Han ble kreert til kardinal i 1983, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Kardinal Martini engasjerte seg sosialt og politisk, blant annet i opposisjon mot det høyreorientere partiet Lega Nord. Han deltok også i dialog med annerledestenkende, som i sin korrespondanse med den italienske forfatteren Umberto Eco.
Kardinal Martinis liberale tilnærming i flere teologiske henseender gjorte ham populær, men utløste også en del kritikk. Etterhvert kom han med en rekke kontroversielle uttalelser som gav ham stor oppmerksemhet i media.
Kardinal Martini deltok i en gruppe likesinnede prelater som møttes årlig i januar fra 1995 til 2006 i Sankt Gallen i Sveits for å diskutere reformer med hensyn til utnevnelsen av biskoper, kollegialitet, bispekonferansene, pavens primat, og seksualmoral; de var ikke enige i alt og ethvert men de delte den oppfatning at kardinal Joseph Ratzinger ikke var den slags kandidat de håpet å se valgt ved det neste pavevalget.I april 2006 fikk Martini av Ignazio Marino, bioetiker ved Thomas Jefferson University Hospital i Philadelphia, spørsmålet om hvorvidt kondombruk kunne tillates i noen sammenheng. Martini svarte at det i visse situasjoner kan være rett å benytte kondom. Som eksempel gav han om en av partene i et ekteskap lider av HIV eller AIDS. Martini påpekte imidlertid at Kirken ikke offisielt kan støtte bruk av prevensjonsmidler, men at kondom moralteologisk sett er å betrakte som «et mindre onde» i denne spesifikke situasjon.I mars 2007 kritiserte kardinal Martini offentlig de kirkelige myndigheter som med alle midler forsøkte å påverke katolske politikere i konservativ retning. Martini hevdet at Kirken måtte lytte til andre standpunkter og gå inn i en gjensidig dialog. Martini kritiserte også Kirkens organisasjon og ment at den var alt for sentralisert.
Den 11. juli 2002 gikk han av som erkebiskop av Milano, og samme dag ble Genovas erkebiskop, kardinal Dionigi Tettamanzi, utnevnt til hans etterfølger. Kardinal Martini, som led av Parkinsons sykdom, hadde da for lengst offentliggjort sitt faste forsett om å gå av på 75-årsdagen og bedt paven om tillatelse til å trekke seg tilbake til Jerusalem for å tilbringe sine siste år med studier og bønn. På grunn av urolighetene i området endret han disse planene, og levde sine siste år i en jesuittresidens utenfor Roma.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Carlo Maria Martini


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church