jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svartediket

For artikkelen om musikalen, se Svartediket (musikal)Svartediket er en kunstig innsjø i Bergen kommune i Vestland. Innsjøen er en del av Bergens drikkevannsforsyning, og var kilden til Norges første moderne vannverk i 1855. Vannet ble ledet under trykk til byens husstander via støpejernsrør, og befolkningen i Bergen kunne få innlagt vann. Svartediket het i tidligere tider Ålrekstadvannet.
Svartediket ligger i dalføret mellom Ulriken og Fløyen. Turveier og stier til Isdalen, Hardbakkedalen og Våkendalen starter alle fra nordøstenden av Svartediket.


== Giardiautbruddet i 2004 ==
Høsten 2004 var det et utbrudd av Giardia lamblia i Bergen. Utbruddet skyldtes muligens utette kloakkanlegg rundt drikkevannskilden Svartediket ved Bergen sentrum. Epidemien kan ha rammet mellom 4 000 og 6 000 personer. 
Utdypende artikkel: Giardiautbruddet i Bergen i 2004


== Svartediket vannbehandlingsanlegg ==
21. august 2007 ble Nye Svartediket vannbehandlingsanlegg åpnet, for å bedre drikkevannskvaliteten. Med unntak av administrasjonsbygget, ligger hele anlegget inne i Ulriken. Totalt ble det tatt ut 120 000 kubikkmeter masse fra Ulriken for å gjøre plass til anlegget, noe som tilsvarer omtrent 20 000 lastebillass. Planleggingen av anlegget startet i 1999, mens selve byggingen startet i april 2004.Drikkevannet hentes inn på 28 meters dyp i Svartediket. Inne i vannbehandlingsanlegget blir vannet filtrert, og bestrålt med UV-lys for å drepe helseskadelige mikroorganismer. Etter behandling lagres det drikkeklare vannet i et 15 000 m³ stort rentvannsbasseng, som forsyner Bergen sentrum med drikkevann. Rentvannsbassenget er dessuten koblet sammen med Haukelandsbassenget og Lægdene vannbasseng. Haukelandsbassenget, som har en kapasitet på 30 000 m³, er videre knyttet sammen med Fløyfjellsbassenget. Dermed kan drikkevann pumpes frem og tilbake mellom Jordalsvatnet vannbehandlingsanlegg, Svartediket og Espeland vannbehandlingsanlegg ved Gullfjellet etter behov.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Svartediket
Frølich, Agnes: En Bygd i byen : nærområdet ved Svartediket i gamle dager. Bergen : Svartediket vel, 2008. (PDF) Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Maria Pavlovna d.e.

Maria Pavlovna (født 14. mai 1854, død 6. september 1920) var en tysk prinsesse som var gift med storhertug Vladimir, bror til tsar Aleksander III. 
Maria Pavlovna var datter av Fredrik Franz II av Mecklenburg-Schwerin og Augusta av Reuss-Köstritz.


== Referanser ==
Jonas Anton Hielm

Jonas Anton Hielm (født 30. desember 1782 i Kristiansand, død 30. mars 1848 i Christiania) var en norsk jurist og politiker.
Han var sønn av regimentskvartermester og auditør Børge Hielm (død 1810) og Hulleborg f. Abel, ble student med utmerkelse 1797 og juridisk kandidat 1800. I 1803 ble han auditør ved Det Norske Livregiment til Fods, 1807 deltok han i forsvaret under Københavns beleiring, 1811 fikk han tittelen overauditør, 1812 ble han høyesterettsadvokat. Ved begivenhetene 1814 dro han tilbake til Norge, hvor han samme år ble høyesterettsadvokat. I 1815 ble han høyesterettsadvokat samt konstituert dosent i lovkyndighet og 1820 regjeringsadvokat. Han ble i 1820 regjeringsadvokat. 1815–21 fungerte han som statsrevisor.
På grunn av to majestetsfornærmende artikler han skrev i Nationalbladet, anla regjeringen prosess mot utgiveren, hans bror Hans Abel Hielm. Den første saken, kalt «Komplimentsaken», forløp slik: For å redde broren fikk Hielm en fange på Akershus festning til å utgi seg som forfatter av artiklene, men det lyktes ikke å stanse sakens gang, og broren ble dømt til fengsel. For hans eget vedkommende førte saken til at han ble suspendert som regjerings- og høyesterettsadvokat.
I den andre saken, «Profetisaken», ble broren dømt til landsforvisning i under- og overretten. Da dommen var innstevnet for høyesterett, oppga Hielm broren som den egentlige forfatteren. I høyesterett ble så broren frifunnet for videre tiltale i 1823, men tiltalen mot Hielm sto fast. Ved høyesterettsdom av 13. september 1825 ble Hielm dømt til å betale en bot av 5000 spd. Dermed var saken endelig avgjort, og suspensjonen som regjerings- og høyesterettsadvokat ble hevet. Regjeringen fastholdt imidlertid at han hadde opptrådt uverdig, og avskjediget ham som regjeringsadvokat. Da Hielm reiste klager mot dette, avgjorde stortinget i 1827 at han til gjengjeld skulle få 504 spd. i årlig pensjon.
Hielm var stortingsmann for Smaalenenes amt i 1830, 1833, 1836–37 og 1842. Mest kjent er hans forslag om å gi statsrådene adgang til å delta i stortingets forhandlinger og hans deltagelse i flaggsaken. I denne siste anledning skrev Henrik Wergeland sitt dikt «Jonas Anton Hjelm»:

‘‘Geni! Geni!’’ Og Det er alt
hvad Verden har om Hjelm fortalt?
– Et Raab saa prægtigt som Hæres Hil;
men huult og frostigt som tvunget Smiil.I 1847 fikk han avskjed som høyesterettsadvokat på grunn av sykdom. Hans enke, Sophie Magdalene f. Bøegh, levde til 1863.
Jonas Anton Hielms gate i bydelen Grim i Kristiansand og Hielms gate i Oslo er oppkalt etter Hielm. Tre hus som har tilhørt Hielm eksisterer fremdeles. Han kjøpte i 1818 landstedet Sofienlund på Skøyen i Oslo og utvidet og ombygget huset til dets nåværende tilstand. Løkken er oppkalt etter hans kone. I 1820 kjøpte han bygården Rådhusgata 14 i Christiania, hvor han bodde til sin død. I 1824 kjøpte han også Alby gård på Jeløya ved Moss.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dansk biografisk Lexikon.


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Anton Hielm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Jonas Anton Hielm hos Norsk senter for forskningsdata
Command & Conquer: Generals – Zero Hour

Command & Conquer: Generals – Zero Hour er en utvidelsespakke til Command & Conquer: Generals, utviklet av Electronic Arts og utgitt høsten 2003 til Windows, og senere til Macintosh.


== Forskjeller fra Generals ==
Zero Hour fortsetter historien fra kampanjene i Generals, i tre nye kampanjer, igjen med USA, GLA og Kina, men de skal nå spilles i omvendt rekkefølge. I denne utvidelsen gjeninnføres et kjennetegn fra tidligere C&C-spill, som ikke var å finne i Generals, nemlig filmer mellom oppdragene med skuespillere. I Zero Hour får spilleren se reportere gi opplysninger om det neste oppdraget.
En annen forskjell er den nye muligheten til å begrense antall masseødeleggelsesvåpen hvert lag kan bygge i et spill, til ett. I tidligere C&C-spill var det også bare mulig å bygge ett slikt våpen per lag.


=== Generaler ===
Zero Hour innfører ikke helt nye krigsmakter å spille med, men deler inn de tre eksisterende i tre spesialiserte grupper hver . Hver av de nye spillbare lagene setter spilleren i rollen som en general. Disse spesialiserte lagene gir både tilgang til gamle våpen og kjøretøy fra sin krigsmakt, og i tillegg nye spesielt til sin fløy. De eksisterende lagene USA, Kina og GLA er fremdeles mulig å spille med, og de får også noen av de nye enhetene.
De nye generalene er:


==== USA ====
General Alexis Alexander, masseødeleggelsesvåpengeneral
General Malcom «Ace» Granger, flyvåpengeneral
General «Pinpoint» Townes, laservåpengeneral


==== Kina ====
General Ta Hun Kwai, stridsvogngeneral
General Tsing Shi Tao, atomvåpengeneral
General «Anvil» Shin Fai, infanterigeneral


==== GLA ====
Dr. Thrax, general spesialisert til kjemisk krigføring
Prince Kassad, general spesialiert i kamuflasje
General Rodall «Demo» Juhziz, general spesialisert til krig med eksplosiver


=== General Challenge ===
Zero Hour innfører en kampanjeliknende oppdragsserie, der spilleren velger en av de nye generalene, og skal kjempe mot hver av de andre generalene i arrangerte slag. Den siste generalen spilleren må spille mot, er kinesiske General «Tigress» Leang, som bare opptrer her. General Leang har tilgang til våpen og enheter fra alle de tre krigsmaktene.


== Eksterne lenker ==
Zero Hours offisielle hjemmeside
NOU 2006: 4, Rederiskatteutvalget

NOU 2006: 4 «Forslag til endringer i beskatningen av norsk utenriks sjøfart» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt av regjeringen 17. desember 2004 for «å foreta en gjennomgang av beskatningen av rederinæringen.» Utvalget overrakte sin innstilling til Finansdepartementet 7. mars 2006.  Det ble ledet av professor Guttorm Schjelderup og ble referert til som Rederiskatteutvalget.
Utvalget bestod av syv personer. Utvalget var delt. Utvalgets flertall som bestod av fem personer foreslo en overgang til ordinær beskatning for rederiene. Dette flertallet mente det ikke var gode samfunnsøkonomiske grunner for å skattefavorisere rederiene, og mente videre at en overgang til ordinær beskatning vil øke verdiskapingen i Norge.  Mindretallet som bestod av to personer foreslo å avvikle overskuddsbeskatningen og en overgang til et europeisk friskattsystem.


== Eksterne lenker ==
NOU 2006: 4
Studentteateret Immaturus

Studentteateret Immaturus er bergensstudentenes teatergruppe. Organisasjonen ble stiftet i 1990 under navnet Studentteateret i Bergen, men skiftet i 1995 navn. Immaturus er en driftsorganisasjon ved studentkulturhuset Det Akademiske Kvarter. Den har over 100 aktive medlemmer.
Teateret har satt opp en rekke kjente stykker, blant annet Franz Kafkas Prosessen og Samuel Becketts Mens vi venter på Godot. Teateret har også vært scene for flere urfremføringer, blant annet Ingvill Skjold Thorkildsens Myren (2005) og norgespremierer (blant annet Steve Martins 'Picasso på Lapin Agile' og Peter Barnes' 'Latter!')  I anledning Ibsen-året satte Immaturus i 2006 opp Samfundets støtter.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Immaturus

Immaturus (latin, «umodent») er en tidligere strykkarakter ved norske universiteter. Den ble gitt for resultater dårligere enn 4,0 i det tallbaserte karaktersystemet. Det ble imidlertid ikke satt en tallkarakter for strykresultater.


== Se også ==
Studentteateret Immaturus
Tretjære

Tretjære eller tjurru, er en svart eller brunsvart tyktflytende væske, som kjemisk består det en blanding av organiske syrer og estere. Tjære utvinnes ved tørrdestillasjon av trevirke, som oftest fra furu. I denne prosessen går den først over i gassform, og blir til væske ved nedkjølning. Tradisjonelt ble tjæra framstilt i ei tjæremile, ved at tyrived ble stabla opp, dekket over med leire eller annet materiale som hindret tilgang til luft, overdekt med torv og ved som ble påtent. Bålet ble holdt vedlike til tjæra sluttet å renne etter ett til to døgn.


== Se også ==
Tjære


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarens faktaside om produksjon og bruk av tjære
Sjøforsvarets musikkorps

Sjøforsvarets musikkorps (SFMK), tidligere kjent som Forsvarets musikkorps Vestlandet, også kjent som Divisjonsmusikken på folkemunne, er et av Forsvarets fem profesjonelle musikkorps organisert under Forsvarets musikk. Korpset har historie tilbake til 1792.
Korpset har base på Koengen i Bergen, og har 28 militært ansatte musikere (fenrik-, løytnant- eller kapteinløytnants grad) og fem ansatte i administrasjonen. Sjef er orlogskaptein Trine Minken Amble.Korpset holder et meget høyt kunstnerisk nivå og behersker de fleste genre, klassisk og samtidsmusikk, så vel som jazz og populærmusikk. Korpset har gitt ut flere plater, de siste årene med fokus på sjangeren samtidsmusikk, og har de siste årene turnert i USA, Frankrike, Tyskland, Storbritannia, Estland, Østerrike, Belgia og Nederland.
Korpset ble utnevnt til Årets Utøver av Norsk Komponistforening i 2008.I 2009 skiftet SFMK fra Hærens uniformer og spiller nå i Sjøforsvarets mørkeblå uniformer. I 2013 skiftet korpset navn fra Forsvarets musikkorps Vestlandet (FMKV) til Sjøforsvarets musikkorps (SFMK).


== Venneforening ==
Korpset har egen venneforening, stiftet i 1998, med omtrent 400 medlemmer.


== Diskografi ==
2007 – Bad News from the Desert (med Rolf Borch og Peter Szilvay)
2009 – Oiseaux Exotiques (med Håkon Austbø, Eirik Raude og Peter Szilvay)
2012  – Zvezdochka In Orbit (med Ernst Simon Glaser og Peter Szilvay)
2014 – Stella Maris (Marches from Sea and Shore) (med Ingar Bergby)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Forsvarets Musikkorps Vestlandet på MusicBrainz 
(no) Venneforeningens nettside
Gausa

Gausa er ei elv som renner gjennom kommunene Gausdal og Lillehammer i Innlandet fylke. Den renner ut i Gudbrandsdalslågen og er en del av Glommavassdraget.


== Geografi ==

Elva Gausa er bare 11 km lang men Gausavassdraget er ca 72 km langt og drenerer fjellpartiene sørøst for Vinstre, øst for Espedalen og har et nedbørsfelt på 932 km². Høyeste punkt i nedbørfeltet er 1466 moh. Vassdraget er delt i to hovedgreiner, Gausa og Jøra. Elva begynner ved bygda Svingvoll, der Kidlielva og Skeiselva møtes. På Forset møtes Jøra og Augga og ved Segalstad bru renner Jøra ut i Gausa. Gausa renner ut i Gudbrandsdalslågen mellom Jørstadmoen og Fåberg, 6 km nord for Lillehammer. NVE oppgir at Gausa renner ut i Lågen, noen kilder oppgir at Mjøsa når helt opp til Gausas utløp.


== Næring ==


=== Kraftverk ===
Det finnes fem kraftverk i vassdraget; Svatsum Kraftverk, Roppa Kraftverk, Holsfoss Kraftverk, Raua Kraftverk og Follebu Kraftverk. Seks regulerte sjøer finnes også i vassdraget; Øvre og nedre Ongsjø, Bennsjøen, Hornsjøen, Ropptjern og Raudsjøen som til sammen rommer 6,2 % (28,5 mill. m³) av nedbørfeltets årlige avrenning på ca. 463 mill. m³.


=== Fiske ===
Gausa er en flomelv som har vekslende vannføring i samsvar med regnværsperioder gjennom sommeren. Vannføringen kulminerer imidlertid raskt.
Fra Gausas utløp i Lågen og opp til vandringshindringene for storørret har elva en noenlunde jevn stigning. Den består av lange strekninger med stryk avbrutt av grunne høler. Holsfoss ved Follebu er vandringshinder for harr, men ikke ørret. Nedenfor fossen ligger Gausas dypeste høl, Moavika. To av reguleringene berører storørreten direkte. Ved Follebu Kraftverk er det bygd fisketrapp som bare fungerer ved lavere vannføringer. Den er da eneste mulighet til passering for storørret. Ved middels til stor vannføring passerer storørreten i elveleiet, og bruker svært sjelden trappa under slike forhold. Fra inntaksdammen til Follebu Kraftverk er det en strekning for minstevannførings på ca. 300 m. Inntaksdammen er en ca. 0,5 m høy betongvegg som krysser hele elveleiet. Det finnes ingen bestemmelser om minstevannføring på denne strekningen. Den andre reguleringen som berører storørreten er Raua kraftverk. Raua er den viktigste sidebekken til Gausa, og titalls storørret kan gyte i denne bekken hvert år (Eriksen & Kraabøl 1993). Manglende bestemmelser om minstevannføringer gjør at bekken tørker ut i nedbørsfattige perioder og ved driftsstans i kraftverket.


== Vern ==
Gausa ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Einar Olav Skogholt

Einar Olav Skogholt (født 18. desember 1947 i Nord-Odal, Hedmark)  er en norsk politiker (Ap).
Han ble innvalgt på Stortinget fra Hedmark i 1989.Han var vararepresentant fra 1977 til 1985. Han gikk ut av Stortinget i 2001.Skogholt var ordfører i Nord-Odal fra 1972 til 1977. Han ble den gang omtalt som Norges yngste ordfører (ikke fylt 25 da han ble valgt). Fra 1978 til 1987 var han rådmann i kommunen.Etter tida på Stortinget har han drevet med næringsvirksomhet og har en rekke styreverv.


== Stortingets Presidentskap ==
1997–2001 varasekretær i Lagtinget.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem av Sosialkomitéen.
1997–2001 medlem av Fullmaktskomitéen.
1993–1997 medlem av Næringskomitéen.
1993–1997 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
1989–1993 medlem av Sosialkomitéen til 16. oktober 1990.
1989–1993 medlem av Landbrukskomitéen fra 16. oktober 1990.
1989–1993 varamedlem av Kontrollkomitéen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Einar Olav Skogholt hos Stortinget 
(no) Einar Olav Skogholt hos Norsk senter for forskningsdata
Segalstad bru

Segalstad bru er et tettsted og administrasjonssenteret i Gausdal kommune i Innlandet. Tettstedet har 1 046 innbyggere per 1. januar 2022 og ligger ved veiskillet mellom Østre Gausdal og Vestre Gausdal. Stedet har fått navnet sitt fra brua som binder de to delene av kommunene sammen.

En rekke bedrifter og butikker er lokalisert på Segalstad bru, hvorav den viktigste er trevarebedriften Gausdal Bruk. På Segalstad bru finner man dessuten Fjerdum skole, Gausdal videregående skole, kommuneadministrasjonen og idrettsanlegg.
Ved Segalstad bru er også det første av de to Q-Meieriene i Norge. Dette er tidligere Gausdal Ysteri, en av landets største brunost-produsenter.Segalstad Bru er kjent i norsk historie for kampene i Gausdal i aprildagene 1940, hvor flere menn falt.


== Referanser ==
Tjære

Tjære er en flytende sort væske som blir produsert ved pyrolyse eller raffinering av organisk materiale. Oftest blir tjære produsert av kull, men kan også produseres av treverk eller torvmose.
Steinkulltjære brukes i noen typer beis.


== Se også ==
Tretjære
Bitumen
Bek


== Eksterne lenker ==
(en) Tar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Statist

Statist (fra tysk, av latin: stare, «stå») er en skuespiller hvis oppgave er å opptre i bakgrunnen på en film, i et TV-program eller i en teaterforestilling. Statistroller krever sjelden kunnskaper om eller erfaring med skuespill. Store filmer ansetter gjerne hundrevis av statister. På engelsk kalles en statist for «background actor» eller «extra(s)».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«How to be a movie extra», Daily Mail.
Osmussaar

Osmussaar (svensk: Odensholm) er ei øy i Estland. Øya ligger 7,5 km utenfor fastlandet, og tilhører Noarootsi kommune og Lääne fylke. Osmussaar har et areal på 4,69 km².
Osmussaar er oppkalt etter den norrøne guden Odin, som etter sagnet skal ligge begravd på øya. Osmussaare fyr skriver seg tilbake til 1765, men ble renovert flere ganger med dagens tårn fra 1954.
Før andre verdenskrig bodde 130 mennesker på øya, de fleste av dem etniske svensker. Da Sovjetunionen inntok øya og bygde marinebase der i 1940, ble alle innbyggerne tvangsflyttet til Vormsi. Øya var det siste området i Estland som ble overgitt til tyskerne da de okkuperte landet under andre verdenskrig. Under den tyske okkupasjonen flyttet svenskene tilbake, men de måtte igjen forlate øya da den tyske okkupasjonen tok slutt.
I dag er Osmussaar naturvernområde.

		
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Reisebrev fra Osmussaar (engelsk)
Fyret på Osmussaar (engelsk)
Odensholm en pärla i Östersjön (svensk)
Teak

Teak er en gruppe trær i jernurtfamilien. Treverket inneholder olje som gjør det motstandsdyktig mot vær og vind. Som materiale er det velegnet til bruk utendørs. Trevirket benyttes bl.a. til båtdekk, innredning, kryssfinér, møbler og dører. Vokser opprinnelig i tropisk skog i Burma, Thailand, India og Laos, men er lett å dyrke, og dyrkes også på plantasjer flere steder i verden, særlig Indonesia. Bruken er omstridt grunnet avskoging av tropisk skog og politiske omstendigheter, og Regnskogfondet anbefaler forbrukere å unngå produkter av teak.  «Naturteak» har generelt betydelig høyere kvalitet enn plantasjeteak. Ung teak er mykere treverk enn gammel teak. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) teak i Encyclopedia of Life 
(en) teak i Global Biodiversity Information Facility 
(en) teak hos ITIS 
(en) teak hos NCBI 
(en) teak hos The International Plant Names Index 
(en) teak hos Tropicos 
(en) Kategori:Tectona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tectona – detaljert informasjon på Wikispecies 
Regnskogfondets liste over tropiske treslag
Regnskogfondets forbrukerråd om teak og annen tropisk tømmer
(en) Teak - hear.org
Cornelis Cort

Cornelis Cort (født 1533, muligens 1536, død mars 1578) var en nederlandsk gravør som var født i Hoorn i Nederland og studerte gravering under Hieronymus Cockx fra Antwerpen. Døde i Roma i 1578.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cornelis Cort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grethe G. Fossum

Grethe Gulbrandsen Fossum (født 1. november 1945 i Oslo, død 29. november 2019) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Hedmark i 1997. Hun var vararepresentant fra 1989 til 1997 og 2001 til 2005. Hun møtte fast som vararepresentant for Kjell Borgen fra 1. til 16. oktober 1989 og fra 3. november 1990 til 30. september 1997 for Kjell Borgen, Sigbjørn Johnsen og Sylvia Brustad. Hun møtte også for Brustad fra 1. til 19. oktober 2001.
Fossum var varaordfører i Grue fra 1987 til 1991. Hun var medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre fra 1992 til 2002. Fra 1. januar 1988 til 1. januar 1989 var hun personlig sekretær i Sosialdepartementet.
Grethe G. Fossum var mor til Mette Fossum.


== Stortingskomitéer ==
1997–2001 medlem av Finanskomitéen fra 22. mars 2000.
1997–2001 sekretær for Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen til 22. mars 2000.1997–2001 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
1993–1997 leder av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
1993–1997 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
1989–1993 medlem av Kirke- og undervisningskomitéen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Grethe G. Fossum hos Stortinget 
(no) Grethe G. Fossum hos Norsk senter for forskningsdata
Drammen Golfklubb

Drammen Golfklubb ble stiftet i 1989. Klubbens hjemmebane er Skoger golfbane, som ligger syd for Skoger gamle kirke. Banen er en 18-hulls park- og skogsbane. Den regnes som en krevende bane, kjent for fairwayer og greener med høy kvalitet. Klubben innviet et nytt klubbhus sommeren 2004.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Røykengranitt

Røykengranitt er et handelsnavn på  granitt fra Røyken, Hurum ved Oslo. Røykengranitt tilhører det som kalles drammensgranitt, og utgjør en del av Oslofeltets bergarter.  
Den er middels til ganske grovt kornet, hovedsakelig lyst brunrød, gråhvit, ofte med hvite eller grønne krystaller. Og består i hovedsak av alkaliefeltspat, biotitt, plagioklas og ganske mye kvarts.
Den brukes mest til bygningsstein, som vegger, trapper, gulvplater, kanter og lignende, men også til gravminner.
Granitt er en dypbergart, der magmaet har størknet nede i dypet (jordens indre) under høy temperatur og stort trykk. Avkjøling har skjedd langsomt over lang tid, derfor ligger krystallene i samme mønster (krystallstruktur) og de har omtrent samme størrelse. Krystallstrukturen er også velutviklet av samme grunn, og kløven er god i alle retninger. En spesiell egenskap ved granitt er at den har gode spalteegenskaper, og lar seg ganske lett dele i tre retninger, den er anisotrop. Den inneholder mye kvarts (SiO2 ), og er derfor en hard bergart som har gode kløvegenskaper.  Den rødbrune røykengranitten er derimot hardere å kløyve på busten enn annen granitt.


== Se også ==
Oslofeltet
Knut Borch

Knut Haakon Borch (født 29. januar 1980 i Seattle, USA) er en tidligere norsk fotballspiller som var målvakt for Tromsø Idrettslag.
Borch spilte i TIL hele karrieren, fra 1986 til han la opp i 2008. Han spilte da 94 tippeligakamper.
Borch slet store deler av karrieren med skader, og måtte de siste sesongene konkurrere med spillere som Kenny Stamatopoulos og Sead Ramović om målvaktsplassen.
Knut Borch spilte i 2005 sin eneste landskamp, og han var i samtaler med Arsenal FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Borch – Transfermarkt 
(en) Knut Borch – national-football-teams.com 
(en) Knut Borch – EU-Football.info 
(no) Knut Borch – Norges Fotballforbund 
(en) Knut Borch – FBref