jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Modellglidefly

Modellglidefly  er glidefly, det vil si motorløse fly, i lite format. De kommer i varianter fra papirfly til store radiofjernstyrte svevere med vingespenn opp mot 3 meter. De enkleste blir sluppet fra hånden på egnede steder som bakketopper og lignende. Dette kan også gjøres med de større, som så forsøkes styrt inn i termisk oppgående luftstrømmer for at turen skal vare lenge. Mange av de større er skalamodeller av ekte svevefly.
Taustart med snøre og løping er en annen metode for å få flyene opp. Før radiostyringen ble vanlig, pleide man å bøye sideroret, slik at flyet sirklet, ettersom et fly som bare gikk rett fram lett kunne forsvinne helt. Flyene ble gjerne malt i gilde farger nettopp av den grunn.
Krasj er ikke sjeldne, så den den har modellfly som hobby, må påregne mye tid til småreparasjoner.
Stipe Erceg

Stipe Erceg (født 30. oktober 1974 i Split, Kroatia) er en tysk skuespiller av kroatisk opprinnelse. Han opptrer på teater, i film og fjernsyn.
Han studerte ved Europäisches Theaterinstitut Berlin, og fikk sitt gjennombrudd med filmen Die fetten Jahre sind vorbei høsten 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stipe Erceg på Internet Movie Database 
(sv) Stipe Erceg i Svensk Filmdatabas 
(da) Stipe Erceg på Filmdatabasen 
(da) Stipe Erceg på Scope 
(fr) Stipe Erceg på Allociné 
(en) Stipe Erceg på AllMovie 
(en) Stipe Erceg hos The Movie Database
St. Louis Blues (ishockeylag)

St. Louis Blues er et ishockeylag som spiller i den nordamerikanske ligaen NHL. Klubben kommer fra St. Louis, Missouri i USA og spiller sine hjemmekamper i Scottrade Center. Klubben ble stiftet i 1967 da NHL ble utvidet for første gang, fra seks til tolv lag. Klubben har tatt sitt navn etter en melodi av samme navn skrevet av bluesmusikeren W. C. Handy.
Lagets farger er blått, gult og hvitt.
Da klubben kom med i NHL i 1967 var sluttspillet om Stanley Cup satt opp på en slik måte at ett av de nye lagene var garantert en plass i Stanley Cup-finalen. Dette gjorde at St. Louis Blues kom til finalen i de tre første årene klubben eksisterte. Hver gang måtte laget dog se seg slått av en av de mer etablerte klubbene. I 1968 og 1969 tapte «Blues» til Montreal Canadiens og i 1970 tapte de til Boston Bruins. Først 49 år senere, i 2019, lyktes klubben å komme til Stanley Cup-finalen, og da ble det seier over Boston Bruins. Klubben deltok i sluttspillet hvert år mellom 1980 og 2004, i 2009 og årlig siden 2011. I Stanley Cup-sluttspillet 2016 kvalifiserte laget seg til conferencefinalen, noe som til da var den beste prestasjon siden 1970.
Russell Beardsmore

Russell Peter Beardsmore (født 28. september 1968 i Wigan, England) er en tidligere fotballspiller for bl.a. Bournemouth og Manchester United. Hans rolle på banen var som midtbanespiller. 
Ligadebuten kom for Manchester United mot West Ham United 24. september 1988 (2-0, hjemme). Fikk 5 landskamper for Englands U21-lag i 1989. Han spilte for følgende klubber: Wigan Schoolboys (junior), Manchester United (56 kamper, 4 mål), Blackburn Rovers (på lån 2 kamper, 0 mål) og Bournemouth. Ble lærling 25. mai 1985, og skrev proffkontrakt 30. september 1986. På utlån til Blackburn Rovers i desember 1991. Fra Manchester United til Bournemouth i juni 1993 på fri-transfer (ble innvilget fri-transfer i mai 1993). Spilte ikke FA-cup finalen 1989/90, men var på banen i de innledende rundene. Spilte heller ikke Liga-cupfinalene i 1990/91 og 1991/92. Ble oppdaget av ex-United ving Harry McShane. Vinner av «Barclay Young Eagle of the Month» i januar 1989, valgt av ex-Liverpool manager Bob Paisley.


== Karriere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Russell Beardsmore – Transfermarkt 
(en) Russell Beardsmore – Soccerbase.com 
(en) Russell Beardsmore – Soccerway 
(en) Russell Beardsmore – FBref
Transitivitet

Transitivitet er en grammatisk kategori innenfor verbmorfologien. 


== Eksempler på transitivitet ==
Magnus slår Siv.  («Siv» er det direkte objektet til «slår»)
Han gir henne en tjatring .  («tjatring» er det direkte objektet til «gi», og «henne» er det indirekte objektet.)I første eksempel finner vi et monotransitivt verb – «slår» – som tar kun ett objekt, mens «gir» i eksempel nummer to er et ditransitivt verb, det tar to objekter. Tritransitive verb, som tar tre objekter, forekommer nokså sjelden.


== Intransitive verb ==
Verb som ikke tar objekt i det hele tatt kalles intransitive, et eksempel er «å løpe».


== Ambitransitive verb ==
Nok en kategori er såkalt ambitransitive verb (parverb), noe som volder språkbrukerne problemer. Disse kan være enten transitive eller intransitive, og skiller seg i preteritumsbøyningen:

Huset brant til grunnen.
Jeg brente hekser.En god gammel huskeregel fra skoledagene går som følger: Transitive verb tar objekt, intransitive verb tar det ikke.
La Coruña

La Coruña (galisisk: A Coruña) er den nest største byen i den autonome regionen Galicia i den nordvestre delen av Spania. Byen er også senter i provinsen med samme navn. La Coruña er en viktig havneby ved Atlanterhavet og er distribusjonssentral for jordbruksvarer fra distriktene innenfor byen. 
Fotballklubben Deportivo de La Coruña hører hjemme i byen.
María Pita var en heltinne som forsvarte byen da engelskmennene angrep gamlebyen i 1589.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) A Coruña – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) A Coruña – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lacrosse under sommer-OL

Lacrosse under sommer-OL. Lacrosse har vært med som olympisk øvelse ved to olympiske leker, 1904 i St. Louis og 1908 i London. I 1904 var det tre lag, to canadiske og et fra USA. I 1908 var det kun to lag som deltok, et britisk og et fra Canada. Ved begge lekene var det kun herrelag som fikk lov å delta. Canada er den eneste nasjon som har blitt olympisk mester i Lacrosse, de har vunnet begge gangene og alle lag som har deltatt har blitt medaljører. Lacrosse har vært med som demonstrasjonsøvelse ved tre anledninger; 1928, 1932 og 1948.


== Medaljestatistikk ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 26. desember 2008 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Pontus Segerström

Pontus Hans Segerström (født 17. februar 1981 i Stockholm, død 13. oktober 2014 samme sted) var en fotballspiller fra Sverige som spilte på IF Brommapojkarna. Han spilte tidligere på Stabæk Fotball, Älvsjö AIK, Odense BK og Landskrona BoIS. Senest i Landskrona opplevde han et par trøblete sesonger etter å ha spilt i Danmark. Han håpt å vende tilbake til da han var en meget talentfull og god spiller i Sverige. Han mistet slutten av 2008-sesongen og starten av 2009-sesongen på grunn av en kneskade.Segerström ble bare 33 år gammel og døde som følge av hjernekreft den 13. oktober 2014, bare to måneder etter at kreften ble oppdaget. Han etterlater seg kone og to barn.


== Spillerfakta ==
"Per 28. september 2008"


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pontus Segerström – UEFA 
(en) Pontus Segerström – FootballDatabase.eu 
(en) Pontus Segerström – Soccerway 
(en) Pontus Segerström – FBref 
Pontus Segerström på AltOmFotball.no
Hakuna matata

Hakuna matata er swahili og betyr «Det er ingen bekymringer» eller «Det er intet problem». Frasen er kjent fra flere moderne kulturelle sammenhenger.
I 1980 gjorde det kenyanske bandet Them Mushrooms seg bemerket med sangen «Jambo Bwana», hvor Hakuna Matata sies flere ganger.
Frasen er særlig kjent fra filmen Løvenes konge (1994), der uttrykket danner grunnlaget for et eget sangnummer.


== Referanser ==
Høyt skattet

Høyt skattet er en norsk underholdningsserie med Alf Tande-Petersen som gikk på NRK1 i 1999. Med seg på laget hadde han Øivind Blunck som gjennom skikkelsen "Fridtjof" skapte mye underholdning i studio.  I dette programmet tok Tande-P for seg en kjent norsk person som ble invitert til studio med publikum til stede. Programmet gikk på lørdagskvelder.
Høyt skattet ble det mest sette programmet som gikk på norsk TV høsten 1999. Enkelte av episodene hadde over en million seere, mens premieren ble sett av 856 000.


== Gjester i serien ==
(ufullstendig)

Jens Stoltenberg
Hege Schøyen
Arve Opsahl
Egil Olsen
Wenche Myhre
Harald Heide-Steen jr.
Ivo Caprino
Wenche Foss


== Referanser ==
Aloha

Aloha har flere betydninger.


== Språklig ==
Aloha er et hawaiisk ord som kan oversettes til «kjærlighet» eller «omtanke». Siden midten av 1800-tallet har det også kommet i bruk på amerikansk engelsk som et ord for «hei»  eller «ha det».Ordet er meget kjent utenfor Hawaii, og delstaten har valgt «The Aloha State» som offisielt motto, og som tekst på sine bilnummerskilt.


== Seilskip ==

De kombinerte seilskip og dampskip brigantinen «Aloha I»  fra 1899 til 1909 og den etterfølgende barken «Aloha II»  fra 1910 til 1938 var begge eiet av Arthur Curtiss James (1867–1941). Sistnevnte seilskip ble ombygget og brukt under første verdenskrig under navnet USS «Aloha» (SP-317). «Aloha» hadde også norsk mannskap ombord og det er også oppgitt at det var norsk kaptein på et tidspunkt. Commodore Arthur Curtiss James eide også «Aloha III» fra 1939 til han gikk bort i 1941. Dette var en dampyacht.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«aloha», Wiktionary
Arthur Dion Hanna

Arthur Dion Hanna (født 7. mars 1928, død 3. august 2021) var generalguvernør på Bahamas fra 1. februar 2006 til 14. april 2010.
Hanna har vært aktiv i bahamansk politikk siden 1950-tallet. Han var medlem av Progressive Liberal Party og var parlamentsmedlem i Bahamas' House of Assembly fra 1960–1992. I denne perioden hadde Hanna mange ministerproster, som for eksempel visestatsminister i perioden 1967–1984.


== Referanser ==
Europäisches Theaterinstitut Berlin

Europäisches Theaterinstitut Berlin (eti) er en almennyttig stiftelse i Berlin som omfatter Schauspielschule Berlin, eti-werkstatt, eti-produktionen og Theater des Lachens.
Stiftelsens formål er å utdannet teaterkunstnere fra Tyskland og Europa og fremme europeisk kulturutveksling.


== Eksterne lenker ==
Europäisches Theaterinstitut Berlin
Baltorobreen

Baltorobreen er en av verdens største breer utenom polområdene. Den er 57 kilometer lang, og strekker seg gjennom deler av fjellkjeden Karakorum i det nordlige Pakistan.
Baltorobreen er kilde til Shigar-elven, som renner ut i Indus. Flere større breer flyter inn i Baltorobreen, som Godwin Austen-breen fra K2, Abruzzibreen og flere breer fra rundt Gasherbrum-massivet, samt Vignebreen, Yermanendubreen (fra Masherbrum), Dungebreen og Trangobreen. Området der Godwin Austen-breen og Baltorobreen møtes er kjent som Concordia; et kjent mål for fotturister i området og med god utsikt til K2, verdens nest høyeste fjell.


== Se også ==
Satellittbilde av Baltorobreen
I Hummels vold

I Hummels vold er en norsk portrettserie med Hilde Hummelvoll som gikk på NRK1 i 1999. Serien regnes som en oppfølger til Og så var det deg da, som også ble ledet av Hummelvoll. Programmet gikk på fredagskvelder.I Hummels vold hadde høye seertall. Blant annet så ble premieren sett av 959 000, noe som gjorde det til ukens mest sette programmet.


== Gjester i serien ==
Nils Vogt
Øivind Blunck
Mia Gundersen
Inger Lise Rypdal
Anne Marie Ottersen
Jon Skolmen
Trond-Viggo Torgersen
Helge Jordal
Viggo Sandvik
Minken Fosheim


== Referanser ==
Easy Riders (album)

Easy Riders er det første albumet til den norske rockegruppen Easy Riders. Albumet kom ut i 2004.


== Sporliste ==
«I din makt» (Michael Krohn)
«Lykkejeger» (Michael Krohn)
«Du stopper meg» (Michael Krohn)
«Fritt vilt» (Michael Krohn)
«En gang til» (Michael Krohn)
«Brist» (Michael Krohn)
«Blå» (Michael Krohn)
«Vampyr» (Michael Krohn)
«Feil» (Michael Krohn)
«Hakka møkk» (Michael Krohn)
«Sjakk matt» (Michael Krohn)


== Medvirkende ==


=== Easy Riders ===
Michael Krohn - sang, kor, låtskriver, miksing, produsent
Eivind Staxrud - gitar, kor, produsent
Johnny Skalleberg - gitar, tekniker, miksing, produsent
Henning Sandsdalen - bass, kor, produsent
Ole Tom Torjussen - trommer, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Hugo Alvarstein - tekniker
Mike Hartung - mastering
L-P Lorentz - fotograf
Magnus Rakeng - coverdesign


== Eksterne lenker ==
«Krohn rir igjen», anmeldelse i Aftenposten (4/6)
Oslo City Blues

Oslo City Blues er det andre albumet til den norske rockegruppen Easy Riders. Albumet kom ut i februar 2007.


== Sporliste ==
«Kjøre på» (Michael Krohn)
«Folk med penger» (Michael Krohn)
«Så sliten» (Michael Krohn)
«Guru» (Michael Krohn)
«Tidløs» (Michael Krohn)
«Du er en taper» (Michael Krohn)
«Nå kommer straffen» (Michael Krohn)
«Skutt» (Michael Krohn)
«Lille venn» (Michael Krohn)
«Det glade budskap» (Michael Krohn)
«Der de kule er» (Michael Krohn)


== Medvirkende ==


=== Easy Riders ===
Michael Krohn – sang, kor, låtskriver, miksing, produsent
Eivind Staxrud – gitar, produsent
Johnny Skalleberg – gitar, tekniker, produsent
Henning Sandsdalen – bass, kor, produsent
Ole Tom Torjussen – trommer, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Maria Knudsen – teknikerassistent
Anders Henningsen – teknikerassistent
Ulf Holand – miksing
Espen Berg – mastering
Johan Fodstad Larsen – coverdesign


== Eksterne lenker ==
Oslo City Blues
March On, Bahamaland

March On, Bahamaland er nasjonalsangen til Bahamas. Tekst og melodi er av Timothy Gibson. Den ble tatt i bruk som nasjonalsang i 1973.


== Sangtekst ==


== Referanser ==
Riten av Perfeksjon

Riten av Perfeksjon var et ritual innen frimureriet og forgjengeren til den gamle og anerkjente skotske ritus i 33º.Den utviklet seg i Frankrike omkring 1754 da et kapittel av Claremont ble grunnlagt i Paris med 7 grader. I 1758 ble Riten utvidet til de 25 gradene kjent som Riten av Perfeksjon.
Den 27. august 1761 ble Stephen Morin tildelt en fullmakt i Paris til å innføre riten i «den Nye Verden» (Amerika). Han etablerte riten i Kingston (Jamaica) på Jamaica i 1762 eller 1763. I 1770 opprettet han et «Stor-Kapittel» for riten i Kingston, Saint-Domingue (dagens Jamaica). Morin døde i 1771 og ble gravlagt i Kingston.
I USA ble losjer opprettet i Louisiana i 1763, i New Orleans den 12. april 1764 (Loge de Parfaits d' Écosse), i Albany (New York) den 26. desember 1767 (4°-14°), i Philadelphia, Pennsylvania i 1782, og i Charleston, Sør-Carolina i 1783.
Den viktigste assistenten til Morin var en franskmann av nederlandsk opprinnelse ved navn Henry Andrew Francken. Morin utnevnte han til Deputy Grand Inspector General. Francken utarbeidet et manuskript i 1771 som beskriver ritualene i 15°-25°. To lignende manuskripter fra 1783 og 1786 beskriver ritualene i alle høygradene.


== Se også ==
Høygradssystemer i frimureriet
Frimureri
Internatet

Internatet var en norsk reality-TV-serie som gikk på TVNorge høsten 2005. Formålet med programmet var å gjenskape en internatskole, slik det var på 1950-tallet. Ti gutter og ti jenter i 17-årsalderen ble «kastet» tilbake til året 1955. Ungdommene skulle tilbringe et bestemt antall uker på en internatskole der man i størst mulig grad forsøkte å gjenskape regler og miljø fra 1950-tallet. Oppholdet opplevdes som ganske tøft for de fleste da moderne privilegier og utstyr var forbudt. Disiplinen var også langt strengere enn det moderne ungdommer var vant til. De som best klarte å innrette seg i 50-talls-miljøet vant stipender på mellom femten og syttifem tusen norske kroner.
Torodd Hagen, som var leder for De norske skolehistoriske samlinger i Drammen, ble brukt som konsulent.Opptakene ble gjort sommeren 2005 på en internatskole på Eidsvoll. Internatet var basert på den britiske serien That'll Teach 'Em som gikk på Channel 4 fra 2003 til 2006.


== Vinnere av stipendene ==
Marie Tysseland, for Beste orden og oppførsel, Kr. 15 000 
Magnus Barstad, for Beste snittkarakter for gutt, Kr. 30 000 
Mette Alstad, for Beste snittkarakter for jente, Kr. 30 000 
Håkon Sivertsen, for Beste forbedring, Kr. 75 000 


== Deltakere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside (arkivert)
Kjære, kjære Alfred

Kjære, kjære Alfred er et enkeltstående underholdningsprogram som ble sendt på TV 2 påsken 1999. Programmet var en hyllest til revyartisten Alfred Næss, som døde i 1997. Yngvar Numme sto i forgrunnen av hyllesten, men også Grethe Kausland, Harald Heide-Steen jr. og Hege Schøyen var blant artister som gjorde til beste noen av perlene fra Næss' rikholdige repertoar. Programmet varte i ca. to timer og ble sendt andre påskedag 1999. Programmet var en redigert utgave av samme forestilling som gikk på Chat Noir noe tidligere. 
Programmet ble sett av 1 049 000 og var det første underholdningsprogrammet til TV 2 som passerte en million seer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Programmet på YouTube
Red Steel

Red Steel er et førstepersonsskytespill, utviklet av Ubisoft, og gitt ut på Nintendo Wii den 8. desember 2006 i Norge. Red Steel var ett av de første spillene utviklet fra bunn av til Wii-konsollen.


== Handling ==
Spillet handler om en halvt amerikansk og halvt japansk mann ved navn Scott Monroe. Han skal gifte seg med den japanske kvinnen Miyu Sato, men under et besøk hos kjærestens familie blir faren Isao Sato myrdet og kvinnen bortført. Like før Isao Sato dør kommer han med et siste ønske, han vil at Scott Monroe skal spore opp kidnapperne og redde datteren hans. Monroe får med seg Satos katana.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Red Steel hos MobyGames 
(en) Red Steel på Internet Movie Database 
(en) Red Steel hos Internet Game Database 
(en) Red Steel hos GameFAQs
MacDill Air Force Base

MacDill Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner, og ligger i Hillsborough County i Florida, ca 4 km sør-sørvest for Tampa. Den er base for 6th Air Mobility Wing. På MacDill er hovedkvarterene for United States Central Command (CENTCOM) og United States Special Operations Command (SOCOM).
Flystasjonen er oppkalt etter oberst Leslie MacDill (1889-1938), en av amerikansk luftfarts pionerer, og som døde etter et flystyrt.


== Historie ==
MacDill ble bygd i 1939 og het da noen måneder Southeast Air Base, Tampa. Under Cubakrisen i oktober 1962 ble det stasjonert en rekke flystyrker der som om nødvendig skulle gå til aksjon mot Cuba. Planene for den innledende fase omfattet kraftige angrep herfra mot missilbatterier i Mariel, Sagua La Grande, San Diego de los Vegas og Pinar del Rio, og flybaser ved Santa Clara, Los Baños og San Julián. Cubakrisen endte uten noe generelt angrep.
MacDill Air Force Base var en mulig nødlandingsplass for Space Shuttle i tilfelle vanskeligheter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MacDill AFB Home Page - official site. (en)
GlobalSecurity.org: MacDill AFB (en)
Luke Air Force Base

Luke Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger vest for Phoenix i Arizona. Den har åtte skvadroner med F-16 Fighting Falcon jagerfly, som benytter basen for øvelser. Flytypen F-16 blir gradvis faset ut og erstattet med F-35 Lightning II. Luke Air Force Base er base for 56th Fighter Wing, flyvåpenets største.
Flystasjonen er oppkalt etter Frank Luke, et flygeress fra første verdenskrig. Han var den første flygeren som ble tildelt Medal of Honor.


== Trening av norske flygere ==

Som et ledd i Kampflyprogrammet har Luftforsvaret personell ved basen. I mai 2018 var sju av F-35-flyene Norge har bestilt levert til Luke AFB for utdanning og trening av norske flygere, flyinstruktører og teknisk personell. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Luke flystasjon
Little Rock Air Force Base

Little Rock Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpens flystasjoner, og ligger i forstaden Jacksonville ved Little Rock i Arkansas. Den er eneste treningbasen flyvåpenet har for C-130-fly, og har derfor en rekke fly av typene C-130E, C-130H og C-130J.


== Eksterne lenker ==
Little Rock Air Force Base (en)
Laughlin Air Force Base

Laughlin Air Force Base (IATA:DLF ICAO:KDLF)er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger ved Del Rio sør i Texas, nær grensen til Mexico. Den er en av flyvåpenets travleste utdannelsesbaser.
Flystasjonen er oppkalt etter fenrik Jack Thomas Laughlin, som var navigatør på et B-17 bombefly, og som var Del Rios første falne i andre verdenskrig.


== Historie ==
Basen åpnet i mars 1943 som Laughlin Army Air Field.  Seinere samme år omdøpt til Laughlin Field.  Basen ble nedlagt i oktober 1945, men gjenåpnet med nåværende navn i mai 1952.
På 1950- og -60-tallet var Laughlin base for flere U-2-fly.  Som del av 4080. Strategic Reconnaissance Wing underlagt SAC, var basens U-2-flygere blant de første til å dokumentere sovjetiske rakettbaser på Cuba i 1962.  Major Steve Heyser tok bildene som ble fremlagt FNs sikkerhetsråd 22. oktober 1962, som bevis på at mellomdistanseraketter var avfyringsklare på Cuba.  Samme dag omkom major Rudolph Anderson jr., også han stasjonert på Laughlin, da hans U-2 ble truffet av en rakett avfyrt fra Cuba.  
Etterhvert ble U-2-operasjonene flyttet fra Laughlin til Davis-Monthan-basen.  Basens hovedoppgave er i dag grunnleggende flygeropplæring for flygere i USAF.  Til dette benyttes T-6A Texan II, T-38C Talon og T-1A Jayhawk.  Laughlin hadde også T-37B stasjonert inntil disse ble faset ut for T-6A.  Femten kull med 20-25 piloter hver utdannes hvert år.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Langley Air Force Base

Langley Air Force Base er en av det amerikanske flyvåpenets flystasjoner, og ligger nær Hampton sør i Virginia i USA. Den er base for 1st Fighter Wing og 480th Intelligence Wing.
Flystasjonen er oppkalt etter Samuel Pierpont Langley.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Langley Air Force Base – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lackland Air Force Base

Lackland Air Force Base er en av United States Air Forces flystasjoner, og ligger ved San Antonio i Texas. Flystasjonen er oppkalt etter brigadegeneral Frank Lackland.
Siden 2010 har basen vært organisert sammen med tre andre lokasjoner i Joint Base San Antonio. 
Basen er også sete for USAF Airman Heritage Museum.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Lackland Air Force Base – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
myairmanmuseum.org; USAF Airman Heritage Museum
Lackland Air Force Base hos archive.org, anno 2009
Olav Hestenes

Olav Hestenes (født 11. februar 1930 i Tromsø, død 29. november 1996) var en norsk høyesterettsadvokat som var kjent som forsvarer i straffesaker.


== Karriere ==
Han tok juridisk embetseksamen i 1954. I  starten av sin karriere var han generalsekretær i Riksmålsforbundet. I 1960 startet han som advokatfullmektig hos høyesterettsadvokat Alf Nordhus. 
Olav Hestenes så forsvar av personer som befant seg på «skyggesiden» av norsk samfunn, som en livsoppgave. I sin karriere var han forsvarer for over 200 personer som var tiltalt for drap. Foruten straffesaker avspeilte engasjementet seg også i en rekke arbeidsrettssaker for medlemmer av forskjellige forbund tilsluttet LO. Imidlertid var det etter hvert straffesaker som ble hans hovedbeskjeftigelse som advokat. 
Olav Hestenes var forsvarer for Fritz Moen i 1981 i saken om mordet på Sigrid Heggheim og var sterkt kritisk til rettens dom. I ettertid, etter at Fritz Moen ble frikjent for begge mordene, har spørsmålene vært reist om hvorfor media ikke reagerte på domsavgjørelsen.
Olav Hestenes var bror til journalist og filmanmelder Arne Hestenes.


== Bibliografi ==
Kamp i sort kappe – 1990.
Underveis med hvite hansker – 1992.


== Referanser ==