jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Changemaker

Changemaker er Kirkens Nødhjelps ungdomsorganisasjon og ble grunnlagt i 1992.
Changemaker har omtrent 1 300 medlemmer og 20 lokallag bestående av medlemmer mellom 13 og 30 år, og er dermed den største norske ungdomsorganisasjonen som jobber med utviklingspolitikk. Leder i Changemaker er Naja Amanda Lynge Møretrø.
Changemaker jobber gjennom aksjoner og bevisstgjøring rundt fordelingspolitikken mellom Nord og Sør. Organisasjonen mener at man må ta tak i de grunnleggende årsakene til fattigdom og urettferdighet i verden, og at siden disse forskjellene er menneskeskapte, kan og bør de forandres av mennesker.
Changemaker var med i utformingen av Kirkens Nødhjelps program Communication for Change, som arrangeres i samarbeid med Norges KFUK-KFUM.


== SNU ==
To ganger i året holder Changemaker sine leirer, Sør-Nord-Utviklingsseminar (SNU). På disse seminarene samles organisasjonens medlemmer for å diskutere Changemakers arbeid og andre relaterte ting. De siste årene har over 100 ungdommer deltatt på SNU, som har blitt arrangert i blant annet Oslo, Bergen, Lofoten, Kviteseid, Kristiansand, Halsnøy og Rødde.


== Ledere i Changemaker ==
2021 - : Naja Amanda Lynge Møretrø
2018–2021: Embla Regine Mathisen
2016–2018: Tuva Krogh Widskjold
2014–2016: Hanne Sofie Lindahl
2012–2014: Ingrid Aas Borge
2010–2012: Markus Nilsen Rotevatn
2008–2010: Ida Thomassen
2007–2008: Ingrid Næss–Holm
2005–2007: Jens Aas Hansen
2004–2005: Ingrid Stolpestad
2002–2004: Tale Hungnes
2001–2002: Kristina Rødahl
1999–2001: Guro Almås
1997–1999: Hilde Gaasholt Ding


== Internasjonalt nettverk ==
Det har etter hvert oppstått Changemaker-organisasjoner i andre land. Noen har oppstått som følge av Kirkens Nødhjelp sitt arbeid i et land, og andre er inspirerte av eksisterende grupper. Det er store forskjeller i for eksempel størrelse og arbeidsmetoder, men alle jobber mot et felles mål. De ulike landsorganisasjonene har siden 2010 hatt årlige møter. Changemaker organisasjonene utenfor Norge inkluderer:
Changemaker Danmark/Nødhjælpens Ungdom
Changemaker Finland 
Changemaker Island 
Changemaker Kambodsja
Kenyan Youth Climate Network (KYCN) / Changemaker Kenya


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Changemaker
Communication for Change
Kaljord

Kaljord er en av bygdene på Hinnøya i Hadsel kommune. Fellesbetegnelsen for disse bygdene som består av Kaljord, Hennes, Kvitnes, Kvantoelv og Fiskfjord er Innlandet, eller Hadsel Innland. 
Det bor ca. 600 mennesker i hele området. Kaljord ligger mot enden av hovedveien, med butikk, bensin, fergekai og hurtigbåtanløp (Forbindelse mot Raftsundet og Lofast). Tidligere var jordbruk og sjøfart hovednæringer.
I dette området ligger Møysalen nasjonalpark.
Gjerdsvika kraftverk

Gjerdsvika Kraftverk er et vannkraftverk ved Gjerdsvika i Sande kommune i Møre og Romsdal. 
Kraftverket utnytter et fall på 194 meter mellom Sædalsvatnet og sjøen. Reguleringshøyde er mellom 206 og 175 moh. 
Midlere årsproduksjon er på 13 GWh og installert effekt er på 4 MW. 
Kraftverket startet produksjonen i 1954. Det ble modernisert i 2007.
Eier er Tussa. Sjef for kraftverket Roy Muren. Tidligere leder Georg Muren.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tussa - Kraftverka våre
Kvantoelv

Kvantoelv er en av bygdene på Hinnøya i Hadsel kommune, beliggende mellom Kvitnes og Fiskfjorden. Fellesbetegnelsen for disse bygdene som består av Kaljord, Hennes, Kvitnes, Kvantoelv og Fiskfjord er Innlandet, eller Hadsel Innland. Det bor ca. 600 mennesker i hele området. Tidligere var jordbruk og sjøfart hovednæringer, i dag er alt av jordbruk nedlagt og innbyggertallet er nedadgående.
Ulsteindalen kraftverk

Ulsteindalen kraftverk er et vannkraftverk ved Ulsteindalen i Ulstein kommune i Møre og Romsdal. 
Kraftverket utnytter et fall på 196 meter i Ulsteinelva. Reguleringsmagasin er Litlevatnet som reguleres mellom 311 og 306 moh og  Mosvatnet som reguleres mellom 458 og 454 moh.og Tjeldstjenna.
Midlere årsproduksjon er på 5 GWh  og installert effekt er på 1,2 MW fra en horisontal peltonturbin. 
Kraftverket startet produksjonen i 1917, men en ny kraftstasjon ble bygget ved siden av den gamle i 2000. 
Eier er Tussa.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tussa - Kraftverka våre
Et siste ansikt

Et siste ansikt er en roman av Arne Lygre, utkommet på Aschehoug i 2006. Lygre er mest kjent som dramatiker, og Et siste ansikt er den første romanen hans.
Romanen åpner på en benk i parken, der en eldre mann nærmer seg og tar kontakt med en enda eldre dame, etter – som det viser seg – å ha spionert på henne i lengre tid. De to oppnår en viss menneskelig kontakt, men kontakten avbrytes. For det meste har de sittet sammen i taushet, men han har fått vite at hun har sangstemme, og at hun holder en spesiell form for konserter: Hver kveld går hun ned i kjelleren i blokka der hun bor, og synger inn i ventilasjonsanlegget, slik at det kan høres som et svakt ekko på alle bad i blokka.
Etter at de en stund ikke har sett hverandre, oppsøker mannen badet i leiligheten hennes på det tidspunktet da hun er i kjelleren og synger. Hun overrasker han sovende på badegolvet. Fra nå blir han en daglig gjest i stua. En skjønner at de begge holder tilbake opplysninger om seg sjøl, og lengter etter å åpne seg. En dag sier hun at hun har drept, for deretter å kaste han ut og nekte han å komme igjen.
Kontakten gjenopptas etter at hun har falt og brukket lårhalsen og trenger hans hjelp. Det viser seg at ”drapet” skjedde under krigen, i en tysk konsentrasjonsleir, der hun en gang for å redde livet måtte peke ut en annen kvinne til å bli ofra i hennes sted. Nå har hun fått invitasjon til en minnemarkering i den samme leiren – som eneste gjenlevende fange. Det er snakk om en 70-årsmarkering, og her blir det klart at romanhandlinga ikke foregår i samtida, men noen år inn i framtida.
Kvinnen er avvisende til å takke ja til invitasjonen – av prinsipielle grunner. Erkjennelsen av at dagens statsledere tillater at det også i dag skjer etnisk rensing med tilhørende konsentrasjonsleirer – er for henne et bevis på at minnemarkeringer er uten verdi. 
Mannens bitre hemmelighet er at han en gang var med på å mobbe en arbeidskamerat med døden til følge. Det viser seg at han hele tida har visst at kvinnen er mor til den døde, og at det er den egentlige grunnen til at han har oppsøkt henne. Nå får han mulighet til å sone sin skyld, når kvinnen blir stadig svakere, og han blir hennes oppofrende pleier like inn i døden. Etter at kvinnen er død, antar imidlertid mannens behov for soning groteske og makabre former.
Et siste ansikt skifter mellom to stemmer og to synsvinkler – hans og hennes. Mannens historie gjengis i tredje person, mens kvinnens del av historia kommer som gjenfortelling. Et særegent grep fra forfatterens side er å la jeg-fortellinga holde fram etter døden – ikke som en sjel eller ånd fra det hinsidige, men som kropp som dekomponeres.
Rent typografisk bryter romanen seg ut av sine sjangergrenser. Den er satt med ujevn høyremarg, og kan dermed minne om prosadikt. I tillegg inneholder den lange replikkvekslinger som stedvis får den til å minne om en tekst for scenen.
Et hovedtema i Et siste ansikt er hvilken skyld vi bærer for andre menneskers skjebne når omstendighetene presser oss inn i ekstreme situasjoner, og hvilke lærdommer vi trekker av fortidige handlinger – egne og andres.
Vartdal kraftverk

Vartdal Kraftverk er et vannkraftverk i Vartdal i Ørsta kommune i Møre og Romsdal. 
Kraftverket utnytter et fall på 392 meter fra Risaskardvatnet som er regulert mellom 518 og 508 moh.
Midlere årsproduksjon er på 3,5 GWh og installert effekt er på 400 kW. 
Kraftverket startet produksjonen i 1934 og ble modifisert i 1978
Eier er Tussa.
Krafverket er revet. Det bygges nytt i 2019. Ny dam, rørgate og kraftstasjon. Det vil yte 2,5 MW, 9 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tussa - Kraftverka våre
Nils Hallan

Nils Hallan (født 13. desember 1926 i Skogn, død 5. januar 1997 i Trondheim) var en norsk historiker og statsstipendiat.
Hallan var født på Levangerneset i daværende Skogn kommune, i dag i Levanger kommune. Han tok examen artium på Steinkjer landsgymnas i 1945, gikk lærerskole på Levanger, flyttet til Trondheim og begynte å arbeide som lærer og som journalist i Arbeider-Avisa. Han utviklet raskt interesse og talent for lokalhistorie, og fikk flere oppdrag. I 1959 utkom Hemneboka, generell del, og i 1964 kom Skogn historie, også her den allmenne delen. Han var bestyrer ved Rana museum i Mo i Rana 1967–1974. 
Etter at han kom tilbake til Trondheim ble han i 1976 utnevnt til statsstipendiat, tilknyttet Historisk institutt og Nordisk institutt ved Universitetet i Trondheim. Her fortsatte han sine studier innen dialekter, samisk historie, trøndersk historie, onomastikk og etnologi. 


== Litteratur ==
Heidersskrift til Nils Hallan på 65-årsdagen 13. desember 1991. redigert av Gulbrand Alhaug, Kristoffer Kruken, Helge Salvesen. Oslo, 1991. Har bibliografi over Hallans arbeider. ISBN 82-7099-188-0
Årbok for Levanger historielag 2003. Tre artikler om Hallan
Sambok: 27 bøker og særtrykk av Nils Hallan
Norart: 11 artikler av Hallan


== Eksterne lenker ==
Nils Hallan private arkiv bestående av notatbøker om ulike forskningstema, noe korrespondanse, manuskripter og personlige dokumenter finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Calderdale

Calderdale er et administrativt distrikt i West Yorkshire i England. Det har status som metropolitan borough, og er således selvstyrt. Administrasjonssenteret er Halifax. 
Distriktet består for det meste av landsbygd, og dekker deler av Penninene, men omfatter også noen industribyer. Det har sitt navn etter elven Calder, som renner gjennom distriktet. 
Det ble opprettet 1. april 1974, ved at Halifax, Brighouse, Todmorden, Elland, Hebden Royd, Ripponden, Sowerby Bridge og deler av Queensbury and Shelf samt Hepton landdistrikt ble slått sammen. Distriktet dekker et areal på 363,92 km² og hadde 203 826 innbyggere i 2011.


== Steder i distriktet ==
Boothtown, Beechwood, Brighouse
Chiserley, Copley, Cornholme, Cragg Vale
Elland
Gauxholme, Greetland
Halifax, Hebden Bridge, Heptonstall, Hipperholme,Holywell Green
Illingworth
Lightcliffe, Luddenden, Luddendenfoot
Midgley, Mill Bank, Mixenden, Mount Tabor, Mytholm, Mytholmroyd
Northowram
Ogden, Old Town, Ovenden
Pellon, Portsmouth
Ripponden, Rishworth
Savile Park, Skircoat Green, Sowerby, Sowerby Bridge, Sowood Green, Stainland
Todmorden, Triangle
Wainstalls, Walsden, Warley Town, West Vale, Wholestone Hill


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Metropolitan Borough of Calderdale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tussa Kraft

Tussa er et energi- og kommunikasjonskonsern med hovedkontor i Ørsta kommune i  Møre og Romsdal.
220 medarbeidere arbeider i konsernet, med oppgaver innenfor kraftutbygging, kraftomsetting, IKT og installasjon. Konsernets morselskap er Tussa Kraft AS. Tussa Kraft AS har fem datterselskap, og er dessuten medeier i Mørenett AS med 46 %.
Datterselskapene Tussa Energi og Sunnmøre Energi eier og driver 22 vannkraftverk med en gjennomsnittlig produksjonskapasitet på 670 GWh i året, og ett biobrenselsanlegg. Kraftverkene er geografisk spredd over hele søre Sunnmøre. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tussa nettsted
Esther-Marie Wiig

Esther-Marie Wiig (1913–2007) var en norsk journalist og sosietetsdame.
Wiig ble født i Sandefjord, men flyttet til Trondheim som niåring. Hun var aktivt medlem av Trondheim Guideforening og hadde et sterkt engasjement i Inner Wheel. Hun gjorde mange intervjuer med kongelige og andre kjendiser, og ble brukt som kommentator i debattprogrammer om kongehuset. Hun var også motejournalist for Adresseavisen og flere andre aviser.I 1996 utgav hun selvbiografien At det også skulle hende meg. I denne beretter Wiig om tiden da hun ble rammet av kreft, og om operasjonen med senere komplikasjoner. Den inneholder også diverse sosietetsstoff.
I 1980 ble hun tildelt St. Olavsmedaljen, primært for sitt arbeid for KFUK.


== Familie ==
Esther-Marie Wiig var datter av skreddermester Carl Wiksén og hustru Clara Jensen Sollie. Hun var eldre søster av sosionomen og høyrekvinnen Karin Wiksén.Hun giftet seg i 1940 med advokat Thorvald Wiig (1913–2004). De ble foreldre til advokat Christian Wiig, arkitekt Ole Wiig i firma Narud Stokke Wiig, og markedsfører og økonom Thorvald Edvard Wiig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Esther-Marie Wiig på Internet Movie Database
Metropolitan borough

Metropolitan borough eller metropolitan district er en betegnelse på storbykommuner i tre geografiske områder i de nordlige og midterste delene av England. Det er en spesiell form for administrativt distrikt i England. De dekker urbane områder innenfor visse grevskap, og er selvstyrte i stedet for å være underlagt et grevskapsråd.
De første metropolitan boroughs ble opprettet i 1900 gjennom London Government Act 1899. Alle de 28 distriktene som ble opprettet gjennom denne loven lå i London; de ble i 1965 erstattet av Londons bydeler.
De nåværende distriktene med denne status ble opprettet i 1974 gjennom Local Government Act 1972. De ble opprettet for å dekke de seks største urbane områdene utenfor Stor-London. Alle var enten egne distrikter eller byer med status som city fra før.
Opprinnelig delte de den politiske kontrollen med grevskapsrådene, på lignende måte som, men med en noe annen maktfordeling enn vanlige distrikter. Blant annet fikk de selv ansvar for utdanning, sosiale tjenester og kollektivtransport; i vanlige distrikter sorterer disse oppgavene under grevskapet.
I 1986 ble grevskapsrådene i de gjeldende grevskapene avskaffet gjennom Local Government Act 1985, og de fleste av ansvarsområdene ble overført til distriktene. De fikk dermed en status som i praksis er svært lik den enhetlige myndigheter har.


== Distriktene ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
(1974): Local Government in England and Wales: A Guide to the New System. London: HMSO. ISBN 0-11-750847-0, s. 7.


== Eksterne lenker ==
Map of the UK counties and unitary administrations
Map of all UK local authorities
Skjåstad kraftverk

Skjåstad Kraftverk er et vannkraftverk i Bjørke i Volda kommune i Møre og Romsdal. 
Kraftverket utnytter et fall på 210 meter i Sleddalselva og er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.
Midlere årsproduksjon er på 6,5 GWh  og installert effekt er på 2 MW fra en peltonturbin.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Fem elvekraftverk
Thomas Schie

Thomas Schie (født 1. desember 1975) er en norsk bilsportsutøver og ekspertkommentator. Han startet karrieren med gokart og kjørte senere klasser som Formel Opel og Barber Dodge Pro Series i USA. Han har også kjørt Formel 3000 og STCC før han begynte med rally, hvor han er norgesmester tre ganger.
Etter mange fremganger i rally både nasjonalt og internasjonalt gjorde han i 2008 comeback i STCC i en Chevrolet.
Hans beste WRC plassering kom i Spania i 2007 med Rally Catalonia hvor han ble beste privatfører med 12.-plass totalt.
Han er, sammen med Atle Gulbrandsen, kommentator for F1 i Viasat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Stian Sørlie (motorsportsutøver)

Stian Sørlie (født 13. oktober 1982) er en norsk bilsportsutøver som startet sin karriere i gokart, hvor han blant annet ble nordisk mester og vant en EM-runde i Formel A.
Senere har han kjørt Formel BMW i Storbritannia. Siden 2006 har Sørlie kjørt i det tyske langdistansemesterskapet VLN. I 2008-sesongen kjører han en BMW Z4 Coupe for det tyske teamet Schubert Motorsport.


== Eksterne lenker ==
Stian Sørlies hjemmeside
Bunratty Castle

Bunratty Castle er et slott i Newmarket-on-Fergus, i grevskapet Clare på Irlands vestkyst. Slottet ligger i landsbyen Bunratty (irsk: Bun Ráite), ved hovedveien N19 mellom byene Limerick og Ennis, og nær byen Shannon. Navnet Bunratty betyr på irsk/gælisk «svingen i elven Ratty». Like ved slottet renner Ratty ut i elva Shannon før den renner ut i sjøen. Fra toppen av slottet er det fin utsikt til det store elveoset og Shannon flyplass.


== Historie ==
Disse hendelsene er de viktigste i Bunrattys historie:

De første spor på plassen tyder på at det var et handelssted opprettet av vikingene i 970.
I 1270 bygde Robert De Muscegros de første forsvarsverkene.
Omegnen ble senere gitt til Thomas de Clare, som bygde de første bygningene i stein på området. På denne tiden hadde landsbyen Bunratty vokst til innbyggertall på 1000.
I 1318, ble Thomas's sønn Richard de Clare (som var slottets nye eier) drept i slaget: Battle of Dysert O'Dea under krigene: Irish Bruce Wars 1315-1318. Slottet og byen ble fullstendig ødelagt av seierherrene O'Briens.
I 1332, like etterat slottet var gjenoppbygget av den engelske kongen ble slottet igjen rasert.
I 1353, ble slottet gjenoppbygget av Thomas Rokeby, etter å ha ligget i ruiner i 21 år. Men slottet ble like etterpå igjen angrepet av irene som holdt slottet siden.
Slottet slik det står i dag ble fullført av familien MacNamara omkring 1425. 50 år senere var eierne O'Brien-familien som var den mektigste familien i landsdelen Munster.
I 1646, under de tre kongerikers kriger, tillot Jarlen av Thomond, Barnaby O'Brien, en større engelsk vaktstyrke å slå seg ned i Bunratty. Slottet ble beleiret og tatt av irske styrker under Donagh MacCarthy, Viscount Muskerry.


== Bunratty i dag ==
Bunratty slottet er en populær turistattraksjon, delvis på grunn av nærheten til Flyplassen Shannon. Innvendig er det en del utsmykning fra mange perioder i slottets historie. Slottets sentrale store sal er møblert med langbord der det serveres middelaldersk bankett 2 ganger hver kveld i turistsesongen. I kjelleren er det flere fangehull. I hvert hjørne av slottet er det tårn med trange vindeltrapper.


== Opplevelsespark ==
Like ved slottet er det en større opplevelsespark som oppbygget 1800-talls landsby med skole, hovedgate, bolighus, med levende butikker, hjemmebakeri og små stativer der det ble brent torv. Parken er spesielt populær for turister, familier og skoleutflukter.

Opplevelsespark
		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Shannon Heritage – Official Webpages
Bunratty Castle
Bunratty Folk Park
Bunratty Mediaeval Banquet
Søreidetunnelen

Søreidetunnelen er en tunnel på fylkesvei 92 i Høyanger kommune i Vestland. Tunnelen går på sørsida av Sognefjorden gjennom fjellet Seglet mellom Søreide og Vamråk, og er 1 881 meter lang. Tunnelen og resten av veien mellom Bjordal og Ortnevik ble åpnet i 1985.


== Se også ==
Bjordalstunnelen
Veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page
Bjordalstunnelen

Bjordalstunnelen er en tunnel på fylkesvei 92 i Høyanger kommune i Vestland. Tunnelen går under Kroppefjellet mellom Søreide og østsiden av Fuglsetfjorden, nord for Bjordal, og er 1552 meter lang. Tunnelen ble åpnet i 1977.


== Se også ==
Søreidetunnelen
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The World's Longest Tunnel Page
Castle Morpeth

Castle Morpeth va et administrativt distrikt i Northumberland i England. Administrasjonssenteret var Morpeth. 
Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved sammenslåing av Morpeth bydistrikt, Morpeth landdistrikt og deler av Castle Ward landdistrikt. I april 2009 opphørte denne kommunen å eksistere da den ble gjort del av en såkalt super-grevskap. Grevskapet Northumberland er altså gjort om til én kommune.


== Steder i distriktet ==
Belsay
Capheaton, Cresswell
East Chevington, Ellington and Linton
Hartburn, Hebron, Heddon-on-the-Wall, Hepscott
Longhirst, Longhorsley, Lynemouth
Matfen, Meldon, Mitford, Morpeth
Netherwitton
Pegswood, Ponteland
Stamfordham, Stannington
Thirston
Ulgham
Wallington Demesne, Whalton, Widdrington
Tritlington and West Chevington
Widdrington Station and Stobswood
Samuel Fröler

Samuel Fröler (født 1957) er en svensk skuespiller kjent fra tv-serier som Skjærgårdsdoktoren (1997–2000) og Tre kärlekar (1989). 
Fröler er utdannet ved Teaterhögskolan i Göteborg. 
Han har jobbet mest på teater og har vært ansatt ved Stockholms stadsteater, Det Norske Teatret og Kulturhuset Stadsteatern. Han har også gjort seg bemerket i filmer som Den gode viljen, Livvaktene, Enskilda samtal og den norske Ulvesommer. Han fikk sitt gjennombrudd i 1989 i tv-serien Tre kärlekar. På slutten av 1990-årene hadde han stor suksess med rollen som legen Johan i tv-serien Skjærgårdsdoktoren. Denne serien ble også meget populær i Norge og ble første gang vist på NRK i 1998 med reprise i 2007 og 2020. Han hadde også en rolle i den norske serien Seks som oss.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samuel Fröler på Internet Movie Database 
(no) Samuel Fröler hos Nationaltheatret 
(sv) Samuel Fröler i Svensk Filmdatabas 
(da) Samuel Fröler på Filmdatabasen 
(da) Samuel Fröler på danskefilm.dk 
(da) Samuel Fröler på danskfilmogtv.dk 
(da) Samuel Fröler på Scope 
(fr) Samuel Fröler på Allociné 
(en) Samuel Fröler på AllMovie 
(en) Samuel Fröler hos The Movie Database
Eirik Sivertsen

Eirik Sivertsen (født 17. mars 1971 i Trondheim) er en norsk politiker (Arbeiderpartiet). Han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 2009 og gjenvalgt i 2013 og 2017. Den første perioden var han medlem av Stortingets kommunal- og forvaltningskomité. Dette var han også i andre periode fram til juni 2015, da han flyttet over til Transport- og kommunikasjonskomiteen, hvor han ble første nestleder.
I mars 2020 ble det kjent at partikontoret i Arbeiderpartiet hadde behandlet et varsel mot Sivertsen og konkluderte med at han hadde brutt partiets retningslinjer mot seksuell trakassering. Som følge av dette måtte Sivertsen fratre sitt verv som fraksjonsleder.Sivertsen var leder av Bodø Arbeiderparti fra august 2006 til 2009. 
Etter kommunevalget 2007 var han heltidspolitiker som leder i Plan-, miljø- og næringskomiteen i Bodø kommune. Sivertsen gikk da fra stillingen som kvalitetskordinator ved Høgskolen i Bodø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eirik Sivertsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Eirik Sivertsen hos Stortinget 
(no) Eirik Sivertsen hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Eirik Sivertsens stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord
TV2 – presentasjon av kandidaten.
Shannon (andre betydninger)

Shannon kan vise til:

Shannon, Irlands lengste elv
Shannon (Clare), by i Clare i Irland
Shannon lufthavn
Shannon VOLMET, radiosender med værrapporter og værprognoser for de største flyplassene i Europa.
Shannon tollfrisone, område ved flyplassen med virksomheter som utnytter transport og tjenester som ikke innebærer fortolling inn i Irland.
Akademisk Radioklubb

Akademisk Radioklubb (ARK) er radioamatørforeningen i Studentersamfundet i Trondhjem. På samme måte som flere av studentforeningene i Trondheim har ARK eget klubblokale, såkalt «hybel» i øverste etasje i det runde hus.
Klubben er med lisensen LA1K innehaver av den tredje utstedte radioamatørlisensen i Norge. ARK er også den første klubbstasjonen i Norge. Lisensen ble utstedt 26. april 1926. LA1K er blant de 26 radioamatørene som stiftet NRRL 8. august 1928.ARK er i dag også innehaver av lisensene LA1UKA og LA1ARK. LA1UKA brukes under UKA – en kulturfestival arrangert på frivillig basis av studenter i Trondheim i regi av Studentersamfundet i Trondhjem. LA1ARK brukes når klubben kjører fra to steder samtidig. Typisk kan medlemmer på hyttetur benytte seg av LA1ARK fra hytta mens lisensen LA1K benyttes fra klubbens lokaler på Studentersamfundet i Trondhjem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Akademisk Radioklubb 52 år – "En historie med slagside"