jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fylkesvei 650

Fylkesvei 650 (Fv650) går mellom Sjøholt i Ålesund og fergestedet Linge i Fjord. 
Hele strekningen er på nordsiden av Storfjorden (Sunnmøre) med arm til Liabygda ferjekai og ferje Stranda–Liabygda med tilknytning fylkesvei 60. Veiens lengde er 40,2 km hvorav 10,5 km i syv tunneler.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Historie ==
Store deler av strekningen ble tidligere betjent av ferge eller fjordabåt. Før 1939 var det korrespondanse mellom rutebil og rutebåt ved Vaksvik, mens det innenfor Vaksvik ikke var sammenhengende kjørvei bortsett fra den gamle bygdeveien gjennom Stordal til Liabygda. Den gamle parsellen Viset-Dyrkorn ble bygget for hånd med unntak av Visethammaren tunnel der borremaskin ble brukt for første gang i fylket. I 1962 gikk det fortsatt ferger på tvers og på langs av fjorden slik: Stordal-Stranda-Overåneset-Eidsdal-Valldal (Sylte)-Norddal (Dalsbygda)-Fjørå-Tafjord. I 1982 var det bare to korte fjordkryssinger igjen: Stranda-Liabygda og Eidsdal-Linge.Tidslinje:
1939: Vei Viset-Dyrkorn med Visethammaren tunnel (340 m, ett kjørefelt) ferdigstilles, svært bratt og vanskelig terreng, 6-10 meter høye murer
1941: Sjøholt-Dyrkorn klassifiseres som riksveg
1956: Veien Dyrkorn-Stordal ferdig etter 10 års byggearbeid, sammenhengende kjørevei til Liabygda og Overå, vei til Overåneset, fergestedet flyttet fra Dyrkorn til Stordal. Fergesamband Overåneset-Valldal (Sylte) og Overåneset-Eidsdal åpnet.
1964: Stordal-Overåneset klassifisert som riksvei
1967: Fergesambandet Linge-Eidsdal åpnet.
1975: Tunneler Overå-Linge åpnet, fergefritt til Valldal.
1979: «Gravanesvegen» med fergesambandet Stranda-Liabygda åpnet, fergesambandet Stordal-Stranda lagt ned.
1979: Stabbegjølet tunnel (640 m) mellom Stordal og Dyrkorn av hensyn til rassikring
1985: Nye Visettunnelen åpnet, erstattet tunnel og trasé fra 1939
1998: Stordalstunnelen åpnet, et ledd i rassikring av Fv 650, erstattet Stabbegjølet tunnel
2003: Dyrkorntunnelen åpnet, ledd i rassikring.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

Ålesund

FjordDyrkornstranda 

Dyrkornstranda 

Stordalsvegen 

Rødsetdalen 

StrandaLiabygdvegen 

FjordLingestranda 


== Bilder ==

		
		
		


=== Forlatt trase ===
Tidligere vei som er tatt ut av bruk til biltrafikk.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv650
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Liabygda-Stranda
Fylkesvei 656

Fylkesvei 656 (Fv656) går mellom Magerholm og Valle i Ålesund.


== Historikk ==
Frem til den direkte ferjeforbindelsen mellom Ålesund og Hareid bler nedlagt 1983 gikk riksvei 656 mellom Sulesund og Mauseidvåg i Sula, denne strekningen ble deretter del av riksvei 61.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

ÅlesundGlomsetvegen 

Glomsetvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv656
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 666

Fylkesvei 666 (Fv666) går mellom Batnfjordsøra i Gjemnes og Toven i Molde. Veiens lengde er 46,9 km.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

GjemnesBrakstadstranda 

MoldeRaudsandvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv666
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Gaupne

Gaupne (tidligere Gaupnefjord) er et tettsted og administrasjonssenteret i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Tettstedet har 1 268 innbyggere per 1. januar 2022 og ligger innerst i Gaupnefjorden, en sidearm av Lustrafjorden.
Gjennom bygda går fylkesvei 55, som starter i Vadheim i Ytre Sogn og strekker seg hele veien til Lom i Gudbrandsdalen. Gaupne er en bygd i kraftig vekst og er det største tettstedet i kommunen. Gaupne kvar tidligere administrasjonssenter i Jostedal kommune.


== Stedet ==
Gaupne ligger i nærheten av blant annet Jostedalsbreen, Sognefjellet/Jotunheimen og Urnes stavkirke og blir dermed mye brukt som utgangspunkt for turister. Stedet er omgitt av fjell og fjorder.
Gaupne har også idrettshall og kjøpesenteret Pyramiden. På høsten 2012 fikk Gaupne også et badeanlegg, Lustrabadet, som raskt har blitt veldig populært både i og utenfor kommunen. Bygda sitt idrettslag er Idrettslaget Bjørn og har både langrennsmiljø og fotballmiljø. Fotballaget spiller i 5. divisjon. Hver sommer arrangeres flere fester i Parken, en stevnearena med to scener. Flere kjente norske band og artister, blant annet Hellbillies, Erik og Kriss, Wig Wam, Cir.cuz, Sirkus Eliassen, Plumbo, DDE og Staut, har spilt her i tillegg til noen utenlandske, som Vikingarna og Smokie.
På lokal dialekt uttales Gaupne «Gåp'n», og en person fra Gaupne er en «gåpning». Fra Gaupne til Sogndal er det ca. 25 minutter med bil langs fylkesvei 55.


== Industri ==
Ved industriområdet Gaupnegrandane, som ligger ligger ved Jostedøla sitt utløp har en del større bedrifter tilhold. Blant de større er dette AveryDennison NTP, Luster Mekaniske Industri, Statkraft og Digital Etikett AS. AveryDennison NTP AS ( tidl. NTP Gandrudbakken AS) er landets ledende leverandør av etiketter og merkesystemer for tekstil og konfeksjon. I tillegg innenfor grafisk industri produserer Digital Etikett AS etablert etiketter til næringsmiddelindustrien. Statkraft Region Midt-Norge(derav tidl. Breheimverkene) har regionadministrasjon for Statkrafts virksomhet fylkene i Vestland, Møre og Romsdal, og Trøndelag.
Luster Mekaniske Industri (LMI) ble etablert i 1981 og har spesialisert seg på prefabrikasjon av rørsystemer både til offshore og landbaserte anlegg. I samband med LMI sitt anlegg i Gaupne hadde også Subsea 7 Luster fabrikasjonsbase. Rørlengder på 600 meter ble sveiset til lengre lengder for bruk som olje og gassledninger. Dette anlegget ble lagt ned i 2010, da Subsea 7 sin nye base på Vigra stod ferdig og overtok oppgavene til spolebasen i Gaupne. I 2013 ble Luster flyklubb etablert, og det er anlagt enkel flystripe med grus på den 600 meter lange strekken spolebasen tidligere brukte.


== Kjente personer fra Gaupne ==
Sarah Fiskaa Haugen, Telemarkskjører


== Lustrabadet ==
Gaupne fikk i 2012 Norges mest moderne badeland, Lustrabadet. I løpet av ett år hadde badet 59.000 besøkende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Luster kommunes nettsider
Lustrabadet sine nettsider
Schrödingers katt

Schrödingers katt er et tankeeksperiment funnet på av den østerrikske fysikeren Erwin Schrödinger. Tankeeksperimentet er et paradoks, og viser at teorien om kvantemekanikk er ufullstendig, i og med at den ikke kan gi svar på problemstillingen. Tankeeksperimentet er som følger:

En katt plasseres i en lukket kasse. I forbindelse med kassen er det et apparat med en radioaktiv kilde som med en sannsynlighet på 50 prosent kommer til å sende ut en partikkel i løpet av en time. Partikkelen utløser i så fall en mekanisme som sender giftgass inn til katten slik at den dør.Teorien om kvantemekanikk sier at partikkelen både eksisterer og ikke eksisterer på en gang; den er i en såkalt superposisjon. Dette skulle i så fall bety at katten teoretisk sett både er levende og død. Men ved å åpne kassen kan man bare observere én av de to tilstandene, ikke begge samtidig. Det er ennå ikke observert noen katt (eller noe på den størrelsen) i en slik superposisjon, at den er død og levende på en gang.
Schrödinger mente ikke at det skulle finnes en katt som var både død og levende; hans innsigelse mot kvantemekanikken var at den ikke kunne forutsi når den radioaktive superposisjonen ville bryte sammen og partikkelen ville gå over til å være enten eksisterende eller ikke-eksisterende.
Kvantemekanikken kan for øvrig ikke brukes på store ting som katter, men forbeholdes partikler, atomer og i ytterste grad molekyler.


== Se også ==
Niels Bohr
Schrödinger-ligningen
Heisenbergs uskarphetsrelasjon
Kategori:Tankeeksperiment
Karri

Karri er en krydderblanding som består av mange aromatiske kryddere, slik som for eksempel gurkemeie, pepper, koriander, cayennepepper, muskat, ingefær, kanel, kryddernellik, sennep, kardemomme, spisskummen. Karri inneholder ofte bukkehornkløver, som kan gi alvorlige allergiske reaksjoner hos mennesker med allergi mot peanøtter, soya og lupin.Karri er en av de vanligste krydderblandingene i verden og stammer fra det indiske kjøkken. Karri er i tillegg navnet på sausbaserte varmretter i det indiske, tamilske, britiske og thailandske kjøkken. Ordet karri er opprinnelig tamilsk og betyr simpelthen saus.Det finnes et stort antall oppskrifter på både krydderblandingen og de sausbaserte matrettene.


== Se også ==
Curry (Matretter som kan være, men ikke nødvendigvis er, laget med krydderet karri).


== Referanser ==
Fylkesvei 653

Fylkesvei 653 (Fv653) går mellom Garnes i Ulstein og Furene i Volda.
Eiksundsambandet erstattet 23. februar 2008 fergeforbindelsen mellom Eiksund i Ulstein og Rjåneset i Ørsta, og ga de fire kommunene Hareid, Ulstein, Herøy og Sande fastlandsforbindelse.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Det var bompenger på veien inntil 2014.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Møre og Romsdal fylke ===

UlsteinEiksundvegen 

 Eiksundtunnelen (7 849 m, 287 muh.)

ØrstaEiksundvegen 

VoldaEiksundvegen 


== Tidligere trasé ==
Veitraséen før Eiksundsambandet ble åpnet:


=== Møre og Romsdal fylke ===

Ulstein61Fylkesvei 61 Garnes Ferge fra Eiksund (15 min, 2-4 turer/time)

Ørsta til Rjåneset
Europavei 39 Rjåneset


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv653
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 655

Fylkesvei 655 (Fv655) går mellom Ørsta i Ørsta og Tryggestad i Stranda. Veien (unntatt fergestrekningen) er 51 km lang.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ørsta

Åmdalen 

Bondalsvegen 

Øyragata 

 Ferge fra Sæbø
 til Lekneset (15 min, 1 tur/1-2 timer)Urkevegen 

 6 rasoverbygg (tilsammen 492 m)Norangdal 

 StrandaNibbedalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart
Vegliste Møre og Romsdal

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv655
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Sæbø-Lekneset
Møre og Romsdal Fylkesbaatane
Økterelva

Økterelva er en elv i Skien kommune i Telemark. Elva løper ut fra innsjøen Økteren, og munner ut i Fjellvatnet. Systemet er en del av Skiensvassdraget.
Fernão Pires de Andrade

Kaptein Fernão Pires de Andrade (også kjent som Fernão Perez de Andrade) var en portugisisk kjøpmann og embedsmann under Alfonso d'Albuquerque, en oppdagelsesreisende som ble Portugals guvernør i Malacca. 
Fernão Pires de Andrades kontakt med det kinesiske Ming-dynastiet markerer gjenopptagelsen av den europeiske kontakt med Kina etter middelalderen. I Ming-arkivene finner vi ham omtalt som «Folangji» (佛郎機). Folangji kommer fra Franques, som var muslimenes navn på kristne europeere. Kineserne tok i bruk det ordet fordi de opprinnelig antok at portugiserne var forbundet med de muslimske sjøfarende og tolker som Fernão hadde med seg, og som var de første i hans følge som kineserne hadde kontakt med. 
Etter at portugiserne hadde erobret Malacca i 1511 kom de snart i berøring med kinesiske handelsmenn. D'Albuquerque sendte avsted Jorge Alvarez for å utforske kystene i nord. Han seilt langs kysten av Guangdong i 1513 og heiste et flagg på «Tuen Mun-øya» (antagelig en av øyene ved Hongkong, om ikke selve Hongkongøya).
Kong Manuel I sendte i 1517 de Andrade av sted på handelsoppdrag. Han satte seil den 7. juni 1517 med syv kanonbestykkede handelsfarkoster og en muslimsk tolk. De ankom utenfor Perleflodens munning den 15. august, og begynte å fiorhandle med kinesiske handelsfolk om en mulig etablering av silke- og porselenshandel i Canton (Guangzhou). Forhandlingene gikk dårlig. Det hjalp ikke at noen portugisiske sjømenn som uten tillatelse hadde gått i land kom i strid og drepte noen av lokalbefolkningen. Ming-regjeringen nektet portugiserne handelsrettigheter.
Økteren

Økteren er en innsjø i Skien kommune i Telemark. Den er en del av Falkumelvas nedbørfelt i Skiensvassdraget og har utløp til Økterelva, som munner ut i Fjellvatnet.


== Referanser ==
Besstulelva

Besstulelva er en elv i Skien kommune i Telemark. Elva er som del av tilløpet til innsjøen Fjellvannet også del av Skiensvassdraget.


== Referanser ==
Kildrummy Castle

Kildrummy Castle er en slottsruin i nærheten av Kildrummy i nordøstlige Skottland. Det ligger i Aberdeenshire, ikke langt fra Aberdeen. Festningen er fra begynnelsen av 1200-tallet og antas å ha blitt reist av Donald, jarlen av Mar, en nevø av Robert Bruce.


== Historie ==
Det har blitt beleiret et antall ganger opp gjennom historien, først i forsvar av familien til Robert Bruce i 1306 og deretter beleiret på nytt i 1335 av David, lorden av Atholl. Ved denne anledningen holdt lady Christian (Christina) Bruce unna angriperne inntil hennes ektemann sir Andrew Moray kom til unnsetning.
I 1361 var det en strid mellom kong David II av Skottland og kongens fetter Thomas, jarl av Mar. Kongen beleiret festningen og erobret den. Han utpekte deretter Walter Moigne som bestyrer inntil videre. Thomas dør i 1377 uten arving som den siste jarl av Mar fra den gamle keltisk gren. Hans eneste søster, Margaret, gift med William, 1. jarl av Douglas, blir grevinne av Mar og Garioch i hennes egen rett og blir etterfulgt av datteren Isabel, grevinne av Mar og Garioch, som giftet seg med Sir Malcolm Drummond, en bror av Annabella, Robert III av Skottlands dronning.
I 1402 blir Malcolm angrepet i sitt eget slott av en gjeng bøller, leid av Alexander Stewart, helten fra Harlow, som overmannet og mishandlet ham inntil han døde. Isabel oppholdt seg i Kildrummy Castle som enke, barnløs og ubeskyttet. Sommeren 1404 erobret Alexander Stewart festningen og tvang enken til å gifte seg med ham, og overtar dermed alle hennes titler og landeiendommer. Stewarts forbindelse til den kongelige familie beskyttet ham fra dette overgrepet.
I 1435 ble festningen overtatt av Jakob I av Skottland og ble kongelig eiendom inntil det ble gitt til lord Elphhinstone i 1507. Festningen gikk videre fra Elphinstone til Erskine før det ble forlatt i 1716 som en følge av fiaskoen med jakobittopprøret.


== Beskrivelse ==
Kildrummy Castle var skjoldformet med seks uavhengige tårn. Utstrakte jordverker beskyttet slottet, inkludert en tørr vollgrav og en dyp sluk. Det meste av slottets fundament er fortsatt synlig sammen med det mest av første etasje. Arkeologiske utgravninger i 1925 avslørte dekorative steinfliser og spor etter krigføring.
I dag eies ruinene av foreningen Historiske Skottland. Et hotell som bærer slottets navn, Kildrummy Castle Hotel, er blitt bygd på slottets område med utsikt over ruinene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kildrummy Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bilder av slottsruinen Arkivert 31. august 2005 hos Wayback Machine.
En rekonstruksjon av festningen
Earldom and Earls of Mar, chapter II (omhandler Kildrummy Castle
Kildrummy Castle - Undiscovered Scotland: The Ultimate Online Guide
Günter von Drenkmann

George Richard Ernst Günter von Drenkmann (født 9. november 1910 i Berlin, død 10. november 1974 i Berlin) var en tysk jurist og president for Berlins kammerrett. Han ble ansett som en liberal dommer.
Günter von Drenkmann var som dommer i sivilsaker blitt justiskammerpresident, og var dermed bystaten Berlins øverste dommer. Den 10. november 1974 brøt flere terrorister seg inn i hans hjem, etter at RAF-terroristen Holger Meins dagen før hadde dødd under en sultestreik i Wittlich-fengselet. Terroristene kalte seg «Bevegelsen 2. juni». Günter von Drenkmann ble skutt og drept av terroristene.
Det er fremdeles omstridt om terroristene planla å bortføre von Drenkmann, og myrdet ham da han satte seg til motverge, eller om de hadde planlagt å drepe ham like fra starten. Drapet er ikke oppklart.
En gate i Tempelhof-Schöneberg skal kalles opp etter Günter von Drenkmann.


== Referanser ==
Doug Ferguson

Douglas «Doug» Ferguson (født 4. mars 1947) var bassist for progrockgruppen Camel mellom 1971 og 1977 hvor han fikk med seg fem album. Ferguson var regnet som «bindemiddelet» i gruppen og med sin disiplin etter fortiden i militæret løste han konfliktene som oppsto mellom Peter Bardens og Andrew Latimer.
Han ble ironisk nok et offer for en konflikt på grunn av at bandets trommeslager Andy Ward hadde utviklet seg teknisk på trommer og ville ha større utfordringer i retning bass, mens Ferguson med sin enkle teknikk ikke bidro til denne utviklingen. Han sluttet dermed i bandet motvillig og spilte bass for mindre kjente band som Headwaiter og John's Children. 
Han har i ettertid gjenopptatt et prosjekt med bandet The Brew, som var forløperen til Camel, sammen med Andrew Latimer og Andy Ward. Ferguson har i dag trukket seg helt tilbake fra musikkbransjen med unntak av The Brew–prosjektet, og lever som en suksessrik eiendomsutvikler i Sørvest-England hvor han bor med sin familie.


== Camel–album med Ferguson ==
Camel (1973)
Mirage (1974)
The Snow Goose (1975)
Moonmadness (1976)
A Live Record (1978)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doug Ferguson på Discogs 
(en) Doug Ferguson på MusicBrainz
Music Corporation of America

The Music Corporation of America, vanligvis kun kjent som MCA, var et USA-basert firma i musikk. MCA publiserer musikk, bøker og driver et plateselskap.
MCA ble grunnlagt som et "musikkbooking"-agentur basert i Chicago, Illinois i 1924 av Jules Stein. Firmaet var pionerer med å praktisere band på turné. Tidlig fremstående MCA-bookede artister inkluderte King Olvier og Jelly Roll Morton.
Lew Wasserman ble fort forfremmet og satt til å styre MCA i nesten 40 år. Under hans ledelse ekspanderte firmaets tilstedeværelse til fjernsyn (grunnla EMKA, Ltd., som eier Paramounts filmbibliotek før 1948 og Revue Studios, toppleverandøren av fjernsyn for alle kringkastingsnettverk i 30 år). Wasserman ekspanderte også MCA med å kjøpe Universal Studios i 1962, snudde det rundt og gjorde det om til et førsteklasses filmstudio som produserte storselger etter storselger og han styrket firmaets tilstedeværelse innen musikk.
Andre ledere i firmaet er Sidney Sheinberg, som var styreleder for MCA, og Ned Tanen, tidligere sjef for Universal Pictures. 
MCA gikk inn i platebransjen i 1962 med oppkjøpet av det USA-baserte Decca Records, som inkluderte Coral Records og Brunswick Records. Disse merkene ble lagt under MCA Records tidlig på 1970-tallet. Firmaet gikk inn i forleggerbransjen i 1975 med oppkjøpet av "G.P. Putnam's Sons".
I 1979 kjøpte det ABC Dunhill Records med dets datterselskaper ABC Records, Paramount Records, Impulsive Records, Dot Records og Dunhill Records. Chess Records ble kjøpt i 1985 mens Motown Records ble kjøpt i 1988 og solgt igjen til Polygram i 1993.
GRP Records og Geffen Records ble kjøpt i 1990, det samme året som MCA Corporations holdingselskap ble kjøpt av Matsushita-gruppen.
Seagram Company Ltd. kjøpte i 1995 80% av aksjene i MCA INC. og samme år droppet de nye eierne MCA-navnet og firmaet endret struktur til Universal Studios og dens musikkdivisjon, MCA Music Enternainment Group ble døpt om til Universal Music Group. I 1996 solgte Seagram "G.P. Putnam's Sons" til Pinguin Group. I 1998 kjøpte Seagram PolyGram fra Philips og fusjonerte det med Universal Music Group. Da Seagram Company Ltd. ble kjøpt opp av det franske selskapet Pernod Ricard, ble Universal holding solgt til Vivendi Universal. 
Våren 2003 ble MCA Records lagt under Geffen Records. Deres country-musikkmerke, MCA Nashville Records, er fortsatt i drift.


== Artister ==
Ann-Margret


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Universal Music Group Hjemmeside
Gaupnefjorden

Gaupnefjorden er en ca. fire kilometer lang fjordarm av Lustrafjorden i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Innerst i Gaupnefjorden ligger tettstedet Gaupne nederst i Jostedalen, der Jostedøla renner ut i fjorden. 55Fylkesvei 55 følger stranda vestover rundt fjorden fra Ongulsneset og forlater den ved Marifjøra. Det har vært fiske av sild og brisling i fjorden.Jostedølas nedbørsfelt på 861 km2 består av 27 % bre, vannføringen i elven avhenger derfor både av nedbør og bresmelting og kan noen år være større enn nedbøren. Elven har en flomtopp ved snøsmelting og senere en ved bresmeltingen. 90 % av avløpet til fjorden skjer mai til september (før regulering i forbindelse med kraftutbyggingen). Det er registrert vannføring på 455 m2/s. Elvevannet legger seg som et lag over det salte sjøvannet (på grunn av tetthetsforskjellen). Elvens løp i deltaet har forandret seg merkbart i historisk tid og slik at strømmen som på 1960-tallet gikk i langs vestsiden av fjorden i 1979 gikk midtfjords. Fjorden er omgitt av steile fjellsider som fortsetter under vann med helning på 20-35 grader. Fjordbunnen heller fra 50 meters dyp innerst til 400 meter ytterst. Elvens materialtransport (i form av slam) innebærer en sedimentasjon i fjorden på 10 til 20 cm/år nær elveosen, og 1 cm/år 2 km fra elveosen. Elven transporterer 50 000 til 100 000 tonn slam årlig. ved flommen i 1979 var vannføringen på det meste 800 m3/s. I 2010 var materialtransporten 123 000 tonn. Slamkonsentrasjonen er på det meste 1 g/liter.


== Referanser ==
Nigardsbreen

Nigardsbreen er en brearm av Jostedalsbreen. Nigardsbreen ligger i Luster kommune i Vestland fylke. Hver sommer går et stort antall turister på brevandring på Nigardsbreen.
Breen har navn etter gården Nigard som ble knust av breen i 1748 da den rykket fram ca. 3 km i perioden 1700-1748. Breen stanset ca. 4,5 km lenger fram enn brekanten i dag. Somrene 1741-1744 var ekstremt kalde, biene døde og fruktdyrkning var umulig. 
Årlige frontmålinger siden 1899 viste en kraftig tilbaketrekning fra 1930 til 1975 da tilbakegangen ble mindre. Mellom 1988 og 2003 rykket breen fram ca. 280 meter. Etter 2000 har brefronten trukket seg tilbake ca. 200 meter (2013). Siden 1962 er det gjort massebalansemålinger på Nigardsbreen. I perioden 1962–2000 hadde isbreen et netto overskudd på 19 meter vannekvivalenter (is og snø tilsvarende 19 meter vann over hele breen). Spesielt på 1990-tallet hadde breen stor tilvekst. Etter år 2000 har massebalansen vært negativ, og med enkelte år der hele vinterens snølag har smeltet vekk i løpet av sommeren (2003). Målingene gjøres av NVE. 


== Eksterne lenker ==
NVEs sider om Nigardsbreen.
Jostedalen breførarlag.
Fylkesmannen Sogn og Fjordane.
Turbeskrivelse. Arkivert 7. april 2013 hos Wayback Machine.