jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Linda

Linda er et kvinnenavn med opprinnelse i det germanske navneleddet lind som betyr «svak, myk, bøyelig, mild», men det er også relatert til tresorten «lind». Navnet er svært mye brukt blant annet i USA.


== Etymologi ==
Navnet Linda er en opprinnelig tysk kortform av navn basert på det germanske navneleddet lind, som Belinda eller Melinda. Navneleddet lind kan bety «svak, myk, bøyelig, mild», «lind» eller «skjold/spyd av lind». Den urgermanske formen av navneleddet var linþia.
Linda kan også være basert på det spanske ordet linda som betyr «vakker».


== Utbredelse ==
Linda er kjent i tysk språk fra middelalderen. Navnet er kjent brukt i Finland fra 1833 og i Norge fra slutten av 1800-tallet. Linda var blant de mest populære navnene på nyfødte jenter i Norge og Sverige i perioden ca. 1970–1990.
Linda var et svært populært navn i England og USA fra 1940-årene til 1960-årene.

Linda er i dag blant de mest brukte navnene i befolkningen i USA, Latvia og Nigeria. Det er også nokså vanlig i Norge.
I 2014 forbød innenriksdepartementet i Saudi-Arabia å gi nyfødte barn navnet Linda.Linda har navnedag 13. februar i Ungarn, 13. mai i Norge, 15. april i Finland, 30. april. og 21. august i Latvia, 20. juni i Sverige, 25. juni i Estland, 1. september i Tsjekkia og 2. september i Slovakia.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Linda og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Linda Darnell (1923–1965), amerikansk filmskuespiller
Linda Gray (f. 1940), skuespiller kjent for rollen som Sue Ellen i TV-serien Dallas
Linda McCartney (1941–1998), amerikansk fotograf og musiker, gift med Paul McCartney
Linda Ronstadt (f. 1946), amerikansk sanger
Linda Chavez (f. 1947), amerikansk forfatter, kommentator og programleder i radio
Linda Lovelace (1949–2002), amerikansk pornoskuespiller kjent fra filmen Deep Throat
Linda Carter (f. 1951), skuespiller kjent for rollen som Wonder Woman
Linda Fiorentino (f. 1960), amerikansk skuespiller
Linda Evangelista (f. 1965), kanadisk modell
Linda Medalen (f. 1965), norsk fotballspiller
Linda Johansen (f. ca. 1968), norsk forretningskvinne og tidligere naken-modell og redaktør for pornobladet Lek
Linda Eide (f. 1969), norsk forfatter og journalist
Linda Birgitta Bengtzing (f 1974), svensk sanger
Linda Cardellini (f. 1975), amerikansk skuespiller
Linda Grubben (f. 1979), norsk skiskytter


== Annen bruk av navnet ==
Linda er et vanlig navn på kyr i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Linda
(en) Think Baby Names: Linda
Blackwater

Blackwater kan bety flere ting:

Det amerikanske sikkerhetsfirmaet Blackwater USA
Den britiske Blackwater-kanalen
Blackwater i Hampshire, England
Elver i Irland
Elven Blackwater i Nord-Irland
Elven Blackwater i Meath
Elven Blackwater i Munster
Morten Michelsen

Morten Michelsen (født 1974 i Tromsø) er en norsk jazzmusiker (klarinett), kjent fra flere forestillinger og innspillinger.Han er utdannet i kordireksjon og klarinettspill ved Norges musikkhøgskole (1996–2001) og Conservatoire National de Versailles i Paris (1997–98).  
Michelsen har vært musikalsk leder for Hålogaland Teater,
og virket som musiker ved
Nationaltheatret,
Riksteatret,
Det norske teatret,
Tromsø Symfoniorkester,
og
Thalia Teater.
Han har medvirket på utgivelser med Iren Reppen (D e hart å være 2),  
Randi Tytingvåg (Let go, 2006), Frøy Aagre's (2007), og selv etablert og gitt ut plater med Urban Tunélls Klezmerband (2001–).
Michelsen er bosatt i Oslo, der han med Hilde Louise Asbjørnsen, Jørn Øien og Håkon Mjåset Johansen har turnert med barne-forestillingen Prinsesse Singaloo og hjelperne hennes for Den kulturelle skolesekken og Rikskonsertene. 
Morten Michelsen var fra september 2010 og ut 2011 ansatt som produsent i Nordland Musikkfestuke i Bodø.
Michelsen har siden januar 2012 jobbet i Forsvarets Stabsmusikkorps i Oslo. I tillegg har han medvirket i flere musikaler og spilt med blant annet Morten Abel.


== Referanser ==
Sitronmelisse

Sitronmelisse (latin: Melissa officinalis) er en plante i leppeblomstfamilien, og er en typisk middelhavsplante med en syrlig duft. Den finnes i mange hager, hvor den også har en tiltrekkende virkning på bier – på gresk betyr melissa «honningbie». Den har en mild smak av sitron.
Planten blir opp til 60 cm høy og blomstrer fra juni til september med små, hvitaktige blomster.


== Historie ==
Sitronmelisse har blitt brukt som naturmedisin i århundrer. Medisinsk bruk av planten strekker seg over 2000 år bakover i tid, til antikkens Hellas, der den blant annet ble brukt for å kle sår, lege hudutslett, lindre insektbitt, dempe smerter ved graviditet og lindre leddplager. Spesielt utbredt er bruk av sitronmelisse som beroligende middel, enten i form av te eller som ferdig produkt i kombinasjon med andre beroligende planter.
Planten har siden blitt brukt som botemiddel for blant annet bronkiale betennelser, øreverk, feber, tarmgass, hodepine, høyt blodtrykk, influensa, hjertebank, tannverk og kvalme.


== I matlaging ==
Salat og frukt.
Til lam, svin og kylling.
Til desserter.
Friske blader kan brukes til te.


== Referanser ==
Jovan Pavlovic

Jovan Pavlovic (født 20. juni 1975 i Beograd i Serbia) er en serbisk-norsk folke- og jazzmusiker (trekkspill), kjent fra flere innspillinger.Han er utdannet i klassisk musikk ved Musikkonservatoriet i Trondheim, med folkemusikk fra Balkan og romanifolket som hovedfelt. Pavlovic har blant annet samarbeidet med Ivo Papasov, Petar Ralchev, Lelo Nika, Bojan Zulfikarpasic, Dzambo Agushev samt norske Farmers Market, Stian Carstensen, Marius Neset, Stephane Edouard, Øystein Dolmen , Frode Fjellheim mm. Han er leder og låtskriver for sin egen Jovan Pavlovic trio.  
Han har ved flere anledninger vært musikalsk leder for både små og store oppsetninger ved Trøndelag Teater og vært timelærer ved Jazzlinja (NTNU). For Rikskonsertene turnerte han med Jovan Pavlovic trio, Balkan Brasserie og RITAM blant annet. Sammen med gruppen Rasmus Og Verdens Beste Band vant han Spellemannprisen 2007 for beste barneplate med albumet Kyssing E Hæsli. Han ble i 2010 utnevnt til fylkeskunstner i Sør-Trøndelag og i 2020 ble han kåret til Årets bykunstner i Trondheim. Pavlovic har også hatt suksess i Norge og Serbia gjennom sine samarbeider med Svartlamon Hardkor.
Jovan har også samarbeidet med Trondheim Symfoniorkester & Opera, Trondheimsolistene og Trondheim Jazzorkester og vært musikalsk leder for Fargespill, Trondheim i samarbeid med Trondheim kammermusikkfestival i tillegg til å være artist in residence på Transform World Music Festival i 2019. I 2009 var han leder for Serbia World Music Festival.
I 2022 utga han sitt første soloalbum “Life og Accordion”  på VIR label og mottok Hans Christian Ostrøs minnepris. I 2024 åpner et nytt jazzakademi på University of Novi Sad hvor Jovan Pavlovic er en av grunnleggerne.
Utvalgte egne utgivelser og samarbeid:

Life on Accordion-Jovan Pavlovic, VIR (2022)Bonfire - Jovan Pavlovic trio feat Ahmad Al Khatib (2021)
Pondicergy Airlines - Stephane Edouard (2020)
Refleks - Jovan Pavlovic trio (2017)
Lion (Marius Neset/Trondheim jazzorkester (2015) Spellemann for Beste jazzalbum
Rasmus og verdens beste musikal - Rasmus og verdens beste band (2014)
In der finster - Urban Tunnels Klezmer band,Curlinglegs (2011)
Meltemi - Oluf D Røe, Etnisk Musikklubb (2011)
Foy - Bengalo, Etnisk Musikklubb (2010)
Arctic Cinema - No Border Orchestra, IBOKS (2010)
Puppan te pappa - Rasmus & Verdens beste band (2010) Spellemannspris for Beste barneplate


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fylkeskunstner 2010, Sør-Trøndelag fylkeskommune
Omerta

Omerta er et tekstbasert MMORPG, som spilles i nettleseren. Spiller ble lansert i 2003 og er satt til et «gangstermiljø» på 1930-tallet. Spilleren stiger i rang ved å stjele biler, begå forbrytelser, bryte folk ut av fengsel, og ved å kjøpe og selge alkohol og narkotika.


== Utvikling ==
Den 26. september 2003 ble Omerta versjon 1.0 lansert. Versjonen er utviklet av Moritz Daan i Groningen. De ti første årene har Omerta hatt ca. 4.7 million unike registrerte brukere.I juli 2009 ble versjon 3.0 lansert. Den første måneden etter lanseringen hadde spillet fått over 100 000 nye spillere.


== Versjoner ==
Omerta 1.0 ble lansert 26. september 2003
Omerta 2.0 ble lansert i januar 2004
Omerta 2.1 ble lansert i juli 2004
Omerta 2.2 ble lansert 10. juni 2005
Omerta 2.3 ble lansert i desember 2005
Omerta 2.4 ble lansert i juli 2006
Omerta 2.5 ble lansert 17. november 2006
Omerta 2.6 ble lansert midt i 2.6, derfor er versjon 2.6 egentlig versjon 2.5
Omerta 2.7 ble lansert 22. juni 2007
Omerta 2.7.1 ble lansert 11. desember 2007
Omerta 2.8 ble lansert 6. mai 2008
Omerta 2.8a ble lansert 18. september 2008
Omerta 2.9 ble lansert 27. januar 2009
Omerta 3.0 ble lanser 8. juli 2009
Omerta 3.3 ble lansert 18. desember 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
International Omerta
Dutch Omerta
Portuguese Omerta
Turkish Omerta
Deathmatch version
Omerta Wiki Arkivert 11. september 2019 hos Wayback Machine.
Guadix

Guadix er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har 18 462 innbyggere (2021). Den ligger på et høydedrag i de nordlige åsene av Sierra Nevada, på venstre bredd av elven Guadix.
Det mest spesielle med byen er huleboligene i Barrio Troglodyte, der en del av befolkningen bor. Dette er ikke primitive boliger, men boliger som tar hensyn til den stekende sommervarmen i Sør-Spania.


== Historie ==
Byen er omgitt av en gammel mur, tidligere var den dominert av et maurisk slott, men det ligger nå i ruiner. Det var en viktig by for den katolske kirke, men katedralen, bygget i det 18. århundre på ruinene etter en gammel moské, er ikke av spesiell arkitektonisk betydning. Dette kan skyldes stilblandingen i bygningen, som ble påbegynt i 1510, men ikke avsluttet før i 1796.
Byen har historie helt fra romertiden og man mener at det første katolske bispesetet i Spania lå i byen Acci, 5 km unna Guadix. Det ble etablert allerede i det andre århundre av vår tidsregning. Etter 711 fikk byen betydning som festning for maurerne, i denne tiden ble det også utviklet en stor silkeproduksjon her. Men i 1489 overga den seg til Spania under ledelse av Ferdinand og Isabella, de katolske monarkene. 


== Kjente personer fra Guadix ==
Pedro de Mendoza (1487–1537), spansk konquistador


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Guadix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Petar Ralchev

Petar Ralchev (født 1961 i den bulgarske byen Poibrene i provinsen Pazardzhik) er en bulgarsk folke- og jazzmusiker (trekkspill) bosatt i Plovdiv, kjent fra en rekke innspillinger, og samarbeid med norske musikere.Han har spilt med Ivo Papasov, samt i gruppene «Trakiisti» (1986–), «Bulgari» (1991–) med turne i USA og Canada, og spiller i «Zig Zag Trio» (1999–). Med norske Farmers Market turnerte han omfattende (1996–98). På Brekstadfestivalen (2003) var han i oppsetningen «Balkannordiskjazzpols» med Nils-Olav Johansen, Rolf Hoff Baltzersen, Emilia Amper og Tor Haugerud.  Han medvirket på Bengalo's utgivelse (2004). Med Stian Carstensen, Ole Morten Vågan, Jovan Pavlovic og Stoyan Yankoulov fremførte han forestillingen Balkanjazz på Olavsfestdagene (2006), samt at sekstetten deltok  ved VM i trekkspill (Asker, 18.-22.10.2006).  Med Carstensen og Martin Lubenov var de «Rat Pack of Balkan Jazz Accordion» på festivalen «Balkan Fever» i blant annet Wien (2006). Med Jovan Pavlovic turnerte han for Rikskonsertene med oppsetningen En reise gjennom Balkan (2006).
Han ga ut boken History of accordion (1991). Ralchev har gitt ut ti plater, senest Bulgaria (Gega, 2002) med egne komposisjoner, samt musikerne Stoyan Yankoulov, Nikolai Gregoriev og Dimitar Digboyushki.


== Referanser ==
Praetutii

Praetutii (pretutere) var et oldtidsfolk i det nordøstlige Italia. Folket ble av noen skribenter forbundet med fønikerne. Imidlertid er det sannsynlig at de stod nabofolket picenerne nær.
Frederik Trampe

Frederik Christopher Trampe (født 19. juni 1779 på Krabbesholm i Danmark, død 18. juli 1832 i Trondheim) fra slekten Trampe var dansk riksgreve og embetsmann. Han virket blant annet som stiftsamtmann både på Island (1806–1809) og i Trondhjems stiftamt (1810–1832).


== Island ==
Trampes første år på Island hadde vært fredelige, men så kom kanonbåtkrigen mellom Danmark-Norge og Storbritannia 1807, med «flåteran» og fastlandsblokade, som også rammet skipstrafikken til Island, Færøyene og Grønland. 
Med britisk privat bistand oppkastet Jørgen Jürgensen seg juni 1809 til hersker over Island. Trampe var i Norge og ble «arrestert» da han kom tilbake til Island. Han ble befridd av den britiske korvetten «Talbot», som han seilte med til Storbritannia, hvor han inngav klage til den britiske regjering om det som hadde skjedd. Det ble bestemt at Island, Færøyene og Grønland skulle betraktes som nøytrale og hørende til en vennligsinnet stat.


== Konflikt med general von Krogh ==
1810 ble Trampe stiftamtmann i Trondhjems stiftamt, som på den tiden omfattet hele Norge nord for Sunnmøre, og samtidig amtmann i Søndre Trondhjems amt. På grunn av krigen var det nød i Norge, og det ble nødvendig med en offentlig forsyningstjeneste. Organiseringen og gjennomføringen av den brakte Trampe i konflikt med  kommanderende general nordafjells, Georg Frederik von Krogh. Konflikt ble det også da Trampe ville rydde opp i misbruket med militær friskyss. Ved von Kroghs mellomkomst ble Trampe derfor hjemkalt til København 1812.


== Christian Frederik ==
Da prins Christian Frederik våren 1813 ble sendt til Norge som stattholder, fulgte Trampe med og ble medlem av Regjeringskommisjonen. Christian Frederik knyttet Trampe til seg og fikk i ham en god støtte for sin politikk. Først da von Krogh tok avskjed i januar 1814, kunne Trampe vende tilbake til Trondheim som stiftamtmann.


== Familie ==
Foreldre: Major Adam Frederik greve Trampe til Løgismose (1750–1807) og Gertrud Hoffmand de Poulson (1746–1815). 
Gift første gang 1797 med baronesse Frederikke Sophie Bolten f. Heinrich (1764–1807), ekteskapet oppløst 1803. Gift andre gang 1808 med Anna Dorothea («Thea») Colbjørnsen (1792–1808). Gift tredje gang 1810 med komtesse Amalie Ulrikke Frederikke von Schmettow, datter av Carl Jacob Waldemar von Schmettow.
Hans sønn i første ekteskap Adam Johan Frederik Poulsen Trampe (1798-1876) var amtmann både i Nordland og Nord-Trøndelag.


== Referanser ==


== Litteratur og kilder ==
Store norske leksikon: Trampe
Store norske leksikon: Frederik Christopher Trampe
(no) Frederik Trampe i Norsk biografisk leksikon
Dansk biografisk Lexikon
Thaulow, Christian: Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede(Trondhjem 1919), s. 81
Helligvær

Helligvær er et fiskevær i Bodø kommune som ligger 30 kilometer ut i Vestfjorden. Fra Helligvær er det utsikt sørover mot Helgeland, sørøstover mot Salten, Steigen mot nordøst og hele Lofotveggen. Helligvær er bygd opp som de fleste andre fiskeværene med brygge og naust ved sjøen og bebyggelse i le lenger inn på været. Det finnes flere gamle nordlandshus på Helligvær, og noen er fra så tidlig som 1800-tallet. Fem av de rundt 365 holmene, skjærene og øyene er bebodd; Sørvær, Brønnøy, Storsørøy, Vetterøy og Vokkøy. To av øyene, Prestøy og Beskøy, er bebodd om somrene. 
Siden Helligvær ligger i Vestfjorden er det viktigste næringsgrunnlaget fiske, og det er også turisme om somrene på Helligvær, der strandfiske er en populær attraksjon. Sørvær, som er hovedøya med om lag 90 av de 100 fastboende, har to kilometer med vei. Stedet har butikk, post, barnehage, barne- og ungdomsskole og fiskebruk. I tillegg har de gjeste- og hurtigbåthavn samt utleie av hytter og kajakk. På sommeren er det sommerkafé hver lørdag, ellers på året er kafeen åpen ca en gang i måneden. På Storsørøy ligger Helligvær kirke. Vokkøy er den største øya, med værets høyeste punkt på 50 meter over havet.


== Eksterne lenker ==
http://www.helligvaer.com Arkivert 24. juli 2019 hos Wayback Machine.

Helligvær skole – med mer utfyllende informasjon
turliv.no - informasjon og bilder fra Sørvær, Feshholmen, Inner Kvannøya og Prestøya
Arktisk Næringsdrift

Arktisk Næringsdrift A/S (stiftet 24. juni 1929) var et norsk selskap som drev med fangst på Øst-Grønland og drift av Myggbukta radio på vegne av den norske stat.
Sentrale initiativtakere til etableringen av selskapet var fangstmannen Hallvard Devold og lederen av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser (NSIU), Adolf Hoel. Adolf Hoel var selskapets leder frem til 1945. Arktisk Næringsdrift ble drevet gjennom NSIU og fra 1948 gjennom Norsk Polarinstitutt.
Frem til etableringen av Arktisk Næringsdrift i 1929 var det fangstfolkene selv som utrustet de fleste ekspedisjoner. Selskapets folk hadde fri reise og utrustning, men stod for våpen og proviant selv. Som mottytelse beholdt selskapet 40% av skinnfangstens og 25% av laksefangstens bruttoverdi, resten tilfalt fangstmannen. Skinnet kom hovedsakelig fra fjellrev, både hvitrev og blårev.
Den norske fangstvirksomheten på Øst-Grønland ble avsluttet i 1959, men selskapet ble ikke nedlagt i påvente av andre forretningsmessige muligheter på Øst-Grønland. Etter ønske fra Industridepartementet, som var en av aksjonærene, ble det på ekstraordinær generalforsamling 26. mai 1981 vedtatt å oppløse selskapet.


== Arkiv ==
Selskapets arkiv oppbevares ved Statsarkivet i Tromsø.


== Referanser ==
Breivika videregående skole

Breivika videregående skole er en videregående skole i Tromsø. Skolen er nylig blitt slått sammen med Tromsø maritime skole, og dens nye navn er Ishavsbyen videregående skole., er en yrkesrettet skole og er den største videregående skolen i Troms.


== Historie ==
Skolen ble opprettet i 1956 som Nord-Troms Yrkesskole. Den var da et interkommunalt samarbeid mellom Karlsøy, Tromsø, Tromsøysund, Balsfjord, Storfjord, Lyngen, Kåfjord, Skjervøy og Nordreisa. Det ble opprettet to klasser for jern- og metall som holdt til i leide tyskerbrakker på Skattøra. I 1964 skiftet skolen navn til Tromsø Yrkesskole før den i 1976 fikk navnet Breivika videregående skole. Den første rektoren for skolen var Brynjulf Roaldsen som var rektor fra 1960 til 1986. I 1960 flyttet skolen til Breivika og tilbød faglinjene Jern og metall, Baker og konditor, Maskinarbeidere og Motormekanikere. I 2001 ble Tromsø kokk- og stuertskole lagt inn under Breivika videregående skole.
I 2015 ble det bestemt at skolen skulle slås sammen med Tromsø maritime skole. Det har vært en prosess der det administrative i første omgang er felles. Fra januar 2017 ble navnet endret til Ishavsbyen videregående skole. Neste skritt er å bygge nytt på skolested Breivika slik at all undervisning flyttes til Breivika. (Når dette skjer er enda ikke fastsatt)


== Skolen i 2007 ==
I 2007 har skolen ca. 700 elever og tilbyr fag innenfor studieretningene:

Allmenne fag
Arbeid, Produksjon og Opplæring (APO)
Elektrofag
Helse- og oppvekstfag
Medier- og kommunikasjon
Restaurant- og matfag
Teknikk og industriell produksjon
Teknisk fagskole.Skolen har en administrasjon som består av rektor, assisterende rektor, kontorsjef, åtte avdelingsledere og et kontorpersonale på fem. Totalt har skolen ca. 180 ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Breivika videregående skoles hjemmesider
Det etruskiske alfabetet

Det etruskiske alfabetet ble brukt i oldtiden til å skrive etruskisk språk. 
De eldste former er kjent fra før 600 f.Kr. og viser store likheter med en tidlig vestlig form av det greske alfabetet. Omkring 400 f.Kr. brukte man det klassiske etruskiske alfabetet som hadde 20 tegn. 
Muligens var etruskernes skrift forløperen til det latinske alfabetet.
Cheddar

Cheddar kan sikte til:

Cheddar (England), en landsby i fylket Somerset.
Cheddarost, ble opprinnelig laget i Cheddar.
Terje Liverød

Terje Liverød (født 18. juli 1955) er en tidligere norsk fotballspiller bosatt i Uruguay. Liverød har tidligere vært engasjert som talentspeider i Sør-Amerika av ulike europeiske storklubber og var gjennom mange år knyttet til den tyske storklubben FC Schalke 04. Han er også leder for en tekstilfabrikk i Sør-Amerika. Liverød, som også er siviløkonom, var en periode direktør for Jordan AS sine aktiviteter i Sør-Amerika og senere i Asia og Australia. Han startet karrieren i Sandefjord Ballklubb der han spilte rundt 100 kamper fra 1973 til 1977 og i årene etter i Københavnklubbene Brønshøj, Kjøbenhavns Boldklub («KB», forløperen til FC København) og Boldklubben Frem. Liverød var deretter i Brasil og Singapore, før han i 1987 avsluttet sin karriere i Sandefjord Ballklubb. Utover meritter i fotball har Liverød også kretsmesterskap i tennis.
Han er en venn av Diego Maradona og var hans agent og lagleder for det argentinske laget som spilte to oppvisningskamper i Norge med fotballegenden i 2006. Han har også vært agent for blant andre Matias Almeyda og stått bak overgangene til en rekke toppspillere fra Sør-Amerika, først og fremst Uruguay og Argentina, som Claudio Pizarro som han oppdaget i Peru i 1999 sammen med Paul Walsh, Sebastián Eguren, Matias Almeyda, Jose «Turu» Flores, Rafinha, Darìo Rodriguez, Lucas Pratto m.fl. Han har også bistått svenske klubber som AIK og Hammarby og bidro gjennom spillerne Ivan Obolo og Jorge Ortiz sterkt til AIKs double i 2009. Liverød oppdaget Pratto i 2008 og hentet han på lån til FC Lyn Oslo.
I 2008 forhandlet Liverød sammen med sin venn Matias Almeyda med FC Lyn Oslo om oppkjøp av klubben, hvor Almeyda for øvrig spilte i 2007. Forhandlingene strandet og de to gikk ikke inn på eiersiden i Oslo-klubben.
Han har også jobbet midlertidig for TV 2 under VM i fotball 2006 og 2010 og for NRK under VM i fotball 2014.
I forbindelse med VM i fotball 2014 lagde Liverød dokumentarfilm om og med legenden fra finalen i 1950 VM; Alcides Ghiggia. Filmen ble vist på kanaler i Sør-Amerika og benyttet av Diego Maradona i hans VM program De Zurda så vel som av NRK.
Liverød er i dag registrert spilleragent av det uruguayanske fotballforbundet.


== Referanser ==
Kama (elv)

Kama (russisk: река́ Ка́ма; tatarisk: Çulman) er ei elv i Russland, og Volgas lengste sideelv fra venstre. Den er også sideelven med størst vannføring, og ved samløpet mellom de to elvene har den større vannføring enn Volga. 
Elva har sitt utspring i Udmurtia vest i Russland, og flyter derfra et stykke østover før den snur mot sør og tilbake mot vest i Perm kraj. Den renner inn igjen i Udmurtia før den i Tatarstan møter Volga. Den totale lengden er 1 805 km. På denne strekningen har den rent forbi byene Solikamsk, Berezniki, Perm, Sarapul og Naberezjnyje Tsjelny.


== Eksterne lenker ==
(en) Kama River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reichsmusikkammer

Reichsmusikkammer (tysk for «riksmusikkammeret») var en institusjon i det tredje rike underlagt Reichskulturkammer («rikskulturkammeret»). Det hadde til oppgave å ensrette musikken i det nazistiske Tyskland. Musikk som ikke samsvarte med det som nazistene definerte som akseptabel musikk, skulle undertrykkes, mens ønsket musikk skulle støttes. 


== Se også ==
Entartete Kunst
Takvam holdeplass

Takvam holdeplass ble opprettet 1966 på Bergensbanen som erstatning for Herland stoppested som ble nedlagt da Herlandtunnelen ble tatt i bruk. Holdeplassen lå i Arna bydel i Bergen kommune. Stoppet var ubetjent, og hadde verken stasjonsbygning eller krysningsspor. Den hadde imidlertid en liten parkeringsplass med plass til tre til fem biler. Perrongen hadde grusdekke og et leskur.
Holdeplassen betjente regiontrafikken mellom Bergen – Voss – Myrdal frem til 9. desember 2012, da persontrafikken på holdeplassen ble nedlagt. Takvam holdeplass var såpass liten at selv ikke de fleste lokaltog stoppet der. Stasjonen ble betjent fra mandag til fredag av to tog mot Bergen om morgenen, og to om ettermiddagen på vei mot Voss stasjon.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 178. ISBN 82-90286-28-7. 
Nils Carl Aspenberg (1999). Fra Roa til Bergen. Historien om Bergensbanen. Oslo: Baneforlaget. s. 150. ISBN 82-91448-28-0. 


== Eksterne lenker ==
(no) Takvam holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vossebanen