jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kordofon

En kordofon er ethvert musikkinstrument som lager lyd først og fremst ved hjelp av en vibrerende streng eller strenger oppspent mellom to punkter. Det er en av de fire hovedinndelingene av instrumenter i det originale Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter.Det som de fleste vil kalle strengeinstrumenter er klassifisert som kordofoner, for eksempel fioliner, gitarer, lyrer og harper. Begrepet omfatter imidlertid også instrumenter som mange fra vestlige land ville nøle med å kalle strengeinstrumenter, slik som noen typer spilledåser og pianoet (som selv om det ofte blir kalt et strengeinstrument, også kalles et tangentinstrument og et perkusjonsinstrument).
Hornbostel-Sachs deler kordofoner inn i to hovedgrupper: instrumenter uten en resonator som er en integrert del av instrumentet (som har klassifiseringsnummeret 31), og instrumenter med en slik resonator (som har klassifiseringsnummer 32). De fleste vestlige instrumenter kommer i den andre gruppen, men pianet og cembaloen kommer i den første gruppen. Hornbostel og Sachs' kriterium for å avgjøre hvilken undergruppe instrumentet faller inn i er om resonatoren kan tas bort uten å ødelegge instrumentet, og da er det klassifisert med nummer 31. Tanken om at pianoets kasse, som fungerer som en slags resonator, kan fjernes uten å ødelegge instrumentet, kan virke merkelig, med dersom verket og strengene ble tatt ut av boksen sin, ville man stadig kunne spille på det. Dette er ikke tilfelle med en fiolin, fordi strengen passerer over en bru som er lokalisert på resonnansboksen, slik at fjerning av resonatoren her ville bety at strengene ble slakke.


== Klassifisering ==
Hornbostel-Sachs system for klassifisering av musikkinstrumenter deler inn kordofoner i følgende klasser, avhengig av hvordan instrumentet er oppbygd:
31: instrumentet består kun av en strengeholder, eventuelt med en resonator som kan avmonteres (siterinstrumenter, som piano og siter)
32: strengeholder og resonator er én fast enhet (som lutter og harper)
33: ved å klimpre en streng festet til et trommeskinn (vanlig i indiske trommer, var opprinnelig regnet som membranofon klasse 22, men har blitt flyttet til kordofon)


== Referanser ==
Port Royal

Port Royal er en gammel havneby på Jamaica. Den var tidligere øyas hovedstad. Inntil et jordskjelv ødela byen 7. juni 1692, var den også Jamaicas viktigste handelsby. Etter jordskjelvet, da to tredjedeler av byen sank i Det karibiske hav, ble denne rollen overtatt av Kingston, som senere skulle bli øyas hovedstad.
Port Royal ligger på vestenden av sandbankene los Palisadoes, som beskytter Kingston havn. På 1600-tallet var den et fristed for karibiske pirater, og den fikk et rykte som «den rikeste og ondeste byen i verden». Dette var en havn hvor pirater kunne ta med seg og handle i byttevarer, noe som var vanskelig i mer «legale» byer. Havnen fungerte også som base for engelske pirater og kapere, som ble betalt av sin regjering for å angripe franske og spanske skip. 
Den 7. juni 1692 ble byen rammet av et kraftig jordskjelv som gjorde sanden under byen flytende. Resultatet var at store deler av byen gled ut i havet. Jordskjelvet ble etterfulgt av en tsunami, som la en større del av byen under vann. Disse to naturkatastrofene tok livet av mellom 1000 og 3000 mennesker. Det ble gjort forsøk på å bygge byen opp igjen, men uten suksess. I 1704 ble mye av det som var bygd opp, ødelagt i en brann, og i første halvdel av 1700-tallet ble kysten rammet av flere kraftige orkaner. Etter hvert ble Port Royals rolle som hovedstad overtatt av Spanish Town og senere av Kingston.
Etter et nytt jordskjelv 14. januar 1907 forsvant nok en stor del av byen i havet.
Befolkningen er under 2000 mennesker, og byen har ingen økonomisk eller politisk betydning. Økonomien er turistbasert, men selv om den jamaicanske regjeringen har besluttet å restaurere byen, er den stort sett forfallen.


== Eksterne lenker ==
(en) Port Royal and the Pyrates
(en) 1692: Earthquake of Port Royal
Taurin

Taurin (C2H7NO3S) eller 2-aminoetanesulfonsyre er en organisk syre (avledet av aminosyren cystein) som mennesker og dyr danner i bukspyttkjertelen. Navnet kommer fra latinsk taurus (tyr), ettersom stoffet først ble oppdaget i gallen til en okse (Bos taurus). Stoffet finnes i alle animalske næringsmidler. Opptil 0,1% av kroppen består av taurin, den er spesielt rikt distribuert i gallen og tykktarmen.
Taurin har mange fundamentale biologiske roller, som å konjugere (flektere, forbinde, føye sammen) gallsyrer, antioksidere, osmoregulering (opprettholde et bestemt osmoisk trykk i kroppsvæskene), membran stabiliserende effekter, og modulering av kalsiumsignaleringen. Det er dessuten essensielt for hjertefunksjonen og utvikling av for funksjonen til skjelettmuskulaturen, netthinnen og sentralnervesystemet.
Taurin er essensielt for katter, som ikke kan danne dette selv. Taurinmangel hos katter kan føre til alvorlige sykdommer, blant annet sviktende syn og blindhet, hjerteproblemer, og nedsatt fertilitet. Derfor må taurin tilføres i kommersiell kattemat. Ved forekomst av vitamin B6 dannes taurin i kroppen for mennesker. 


== Eksterne lenker ==
Artikkel om taurin på Aminosyrer.net
Royal peculiar

Royal peculiar betegner et tilbedelsessted som faller direkte under den britiske monarken fremfor et bispedømme. Betegnelsen stammer fra angelsaksiske tider da en kirke kunne alliere seg med monarken og dermed ikke være underlagt bispestolen i området. Senere uttrykket det forholdet mellom de normanniske og angevinske konger og Den engelske kirke.Idag har følgende tilbedelsessteder betegnelsen royal peculiar:
Collegiate Church of St Peter, Westminster (Westminster Abbey)
St George's Chapel, Windsor Castle (The Sovereign's Free Chapel of St George in the Sovereign's Castle of Windsor), along with the Royal Chapel of All Saints, Windsor
Kapellene assosiert med Chapel Royal:
Chapel Royal, St. James's Palace
Queen's Chapel, St James's Palace
Chapel Royal, Hampton Court
Chapel of St John the Evangelist in the Tower of London
Chapel of St Peter ad Vincula in the Tower of London
Queen's Chapel of the Savoy
Royal Foundation of St Katharine, In Ratcliffe, London
Royal Peculiar of St Endellion, Padstow, Cornwall
Royal Peculiar of Heytesbury (St Peter and St Paul), Warminster, Wiltshire
Royal Peculiar of Middleham (St Mary and Alkelda), Richmond, North Yorkshire
Royal Peculiar of Wimborne Minster (St Cuthberga), Dorset
Royal Peculiar of St Michael's College, Tenbury (St Michael's and All Angels), Leominster, Herefordshire
Royal Peculiar of the Temple Church of St Mary
Royal Peculiar of Lincoln's Inn
Royal Peculiar of Gray's InnEn lignende status har The Queen's Chapel of the Mohawks, Brantford, Ontario, og Christ Church, His Majesty's Royal Chapel of the Mohawks, i nærheten av Deseronto i Ontario i Canada. Disse var lenge kongelige kapeller og ble forhøyet til Chapel Royal av Elisabeth II i 2004.
Aerofon

En aerofon er ethvert musikkinstrument som lager lyd først og fremst ved å få et luftlegeme til å vibrere, uten hjelp av strenger eller membraner og uten at vibrasjon fra selve instrumentet legger vesentlig til lyden. Det er en av de fire hovedinndelingene (klasse 4) av instrumenter i det originale Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter.Hornbostel-Sachs inndeler aerofoner etter om lufta som vibrerer er holdt inni selve instrumentet eller ikke.
Den første klassen (41) inkluderer instrumenter hvor den vibrerende lufta ikke er omsluttet av selve instrumentet, slik som brummeren. Slike instrumenter kalles frie aerofoner. Denne klassen inkluderer instrumenter med fritt rør slik som munnspill, men også mange instrumenter som neppe ville bli kalt blåseinstrumenter i det hele tatt av de fleste mennesker, slik som sirener og pisker.Den andre klassen (42) inkluderer instrumenter hvor den vibrerende lufta er omsluttet av instrumentet. Denne klassen inkluderer nesten alle de instrumenter som generelt kalle blåseinstrumenter i vesten, sånn som fløyte, obo og trompet.I tillegg kan svært kraftige lyder lages ved hjelp av eksplosjoner rettet inn i, eller detonert inni, resonnerende tomrom. Instrumenter som damporgelet (og dampfløyta), og dessuten pyrofonen kan også regnes som instrumenter i klasse 42, til tross for det faktum at det er damp eller en luft-brennstoffblanding som utgjør den vibrerende «lufta».


== Klassifisering ==
Hornbostel-Sachs system for klassifisering av musikkinstrumenter deler inn membranofoner i følgende klasser, avhengig av hvordan lyd blir produsert:
41: den vibrerende luften er utenfor instrumentet (som pisker og sirener, også trekkspill og liknende hører hjemme her)
42: den vibrerende luften er inni instrumentet (rene blåseinstrumenter, med mange undergrupper)


== Referanser ==
Wokou

Wokou (kinesisk: 倭寇; pinyin: wōkòu; japansk: わこう wakō; koreansk: 왜구 waegu) eller japanske pirater var pirater som herjet langs de kinesiske og koreanske kyster mellom 12- og 1500-tallet. I den mest aktive perioden var de japanske piratene hverken japanske eller pirater. De besto da for det meste av kinesiske militssoldater, handelsmenn og smuglere, samt portugisiske sjømenn og handelsmenn. En liten andel var japanske soldater, ronin, smuglere og handelsmenn.
Den første fasen av wokouaktivitet begynte på 1200-tallet og fortsatte til andre halvdel av 1300-tallet. I denne fasen besto piratene kun av japanske pirater som opererte i Gulehavet og som i hovedsak angrep mål på den koreanske halvøya og Kina. Den andre fasen fant sted på begynnelsen av 1600-tallet. I denne perioden var wokouene av en mer blandet sammensetning og virksomheten spredte seg til havene i Øst-Asia og de store elvene, som for eksempel Yangtze.
Navnet «wokou» kommer fra wa eller wo, som sikter til Japan, og kou, som betyr banditt.
Et av den kinesiske keisermakts tiltak mot wokou-røveriet var hai jin-politikken, som innebar forbud mot privat sjøfartshandel. Men denne politikken ble i virkeligheten en medvirkende årsak til at sjørøveriet vedvarte, ettersom utarmede kinesere i kystområdene ikke kunne livnære seg og gikk over til røveri.


== Litteratur ==
Primærkilder:

Zheng Ruohui: Zhouhai Tubian (籌海図編)
老松堂日本行録Sekundærlitteratur:

So Kwan-wai: Japanese Piracy in Ming China During the 16th Century. East Lansing, 1975.
C.R. Boxer: Piracy in the South China Sea in History Today, XXX, 12 (December), s. 40-44.
Stephen Turnbull: Samurai. The World of the Warrior, s. 155-157
Rune Høydahl

Rune Christopher Høydahl (født 10. desember 1969 i Drammen) er en tidligere profesjonell norsk terrengsyklist fra Sande i Vestfold, gründer av semiprofflaget Team United Bakeries (tidligere Team Etto Høydahl) og sportsforretningen Høydahl Sport, og terrengsykkelambassadør.


== Biografi ==
Høydahl syklet landevei fra 1979, 10 år gammel. Han begynte å sykle terrengsykkelritt på slutten av 1980-tallet, og ble profesjonell terrengsyklist i 1992. Frem til 1994 syklet han for SCOTT Sports SA, deretter for Giant Manufacturing fra 1995-2003. Han kjørte sitt siste år som profesjonell i 2003.
Høydahl representerte Norge i OL 1996 i Atlanta og OL 2000 i Sydney. Han har 10 verdenscup-seire i terrengsykling, og har kommet på 2.-plass (95) og 3.-plass (98) sammenlagt i verdenscupen. Høydahl er én av kun to syklister som har vunnet verdenscupritt i begge de to terrengsykkelgrenene rundbane og downhill. Han har vunnet Birkebeinerrittet syv ganger og er tildelt kongepokalen tre ganger. 
I 2004 vant han Norseman som er et av verdens tøffeste triatlon-konkurranser. I 2008 vant Høydahl terrengsykkelrittet Trondheim-Oslo som gikk over 6 dager. Han ble også nr. 9 totalt i Cape Epic i Sør-Afrika som er et av verdens hardeste etapperitt over 6 dager der flere av verdens beste terrengsyklister stiller til start.
I forkant av 2006 sesongen etablerte Høydahl Team Høydahl, et semi-profesjonelt terrengsykkel-lag. I 2006 etablerte han sammen med Stian Møller sportsforretningen Høydahl Sport i Drammen. I 2010 fikk Høydahl ny hovedsponsor til sitt lag og det skiftet navn til Team United Bakeries.
Høydahl er gift og har to barn.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Høydahl – Olympedia 
(en) Rune Høydahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rune Høydahl – Cycling Archives
Menstad

Menstad er en bydel i Skien kommune i Telemark, men regnes ofte som en del av Borgestad. Menstad er mest kjent for Menstadslaget, som fant sted i 1931. Her ligger blant annet Menstad Ungdomsskole.
Navnet Menstad (tidligere skrevet Meenstad) er sammensatt av Meen og stad. ”Stoð” betyr båtstø på oldnorsk, og var stedet der gården Meens båter la til. Derfor har Menstad sannsynligvis vært utskipningssted for tømmer og andre varer fra gården Meen i tidligere tider.


== Referanser ==
Flakk

Flakk er en grend i Trondheim kommune. Det ene fergeleiet på fergesambandet Flakk–Rørvik på fylkesvei 715 ligger her. Ved Flakk starter også fylkesvei 707, som går til Klett. Flakk ligger ca. en 15 minutters kjøretur utenfor Trondheim sentrum.


== Fergestedet ==
Fergesambandet har tidligere hatt billettboder, der betalingen foregikk på land. 1. januar 2010 ble dette omgjort, slik at kun AutoPASS er mulig betalingsmetode. Fra 31. januar 2011 og ut 2018 drev selskapet Fjord1 sambandet. Tidligere drifter var selskapet FosenNamsos Sjø som igjen overtok 1. januar 2019 og som skiftet navn til Torghatten Midt 1. mars 2022.


== Flakk Camping ==
Flakk har også eget campingsted. Campingen ligger like ved fergestedet, helt nede ved sjøen. Campingen har en ryddet sjøkant som gjør det mulig å bade der. 


== Kilder ==
Flakk Camping
Dokumentarroman

Dokumentarromanen er en litterær mellomsjanger. Den karakteristiske dokumentarromanen tar utgangspunkt i faktiske hendelser, og bruker skjønnlitterære virkemidler for å skildre personenes motiver, resonnement og samtaler.
Dokumentarromanen skiller seg fra andre romaner ved at faktiske begivenheter legger premissene for handlingen. I dokumentarromanen blir ikke historiske hendelser bare referert, men de vil også påvirke tekstens innholdsstruktur i avgjørende grad. Den skiller seg på den annen side fra den sakprosaens framstillingsmønstre ved at den anvender et «subjektivt sannhetsbegrep». (Aarseth). Gjennom et «subjektivt sannhetsbegrep» vil fortelleren tre frem i forgrunnen som en viktig del av den litterære strukturen. I praksis finnes det mange mellomstadier mellom roman, dokumentarroman og narrativ sakprosa. 


== Kjente dokumentarromaner ==
To mistenkelige personer av Gunnar Larsen (1933)
Englandsfarere av Sigurd Evensmo (1945)
Med kaldt blod av Truman Capote (1966)
Legionärerna av Per Olov Enquist (1968)
Nattens armeer av Norman Mailer (1968)
Kappløpet av Kåre Holt (1974)
Illusjonen som brast av Stein Morten Lier (2006)
Frihetens øyeblikk av Jens Bjørneboe (1966)
Kruttårnet av Jens Bjørneboe (1969)
Stillheten av Jens Bjørneboe (1973)


== Se også ==
Nøkkelroman


== Litteratur ==
Litteraturvitenskapelig leksikon. Kunnskapsforlaget, 1997
Aarseth, Asbjørn. Episke strukturer. Universitetsforlaget, 1976
Yorkshire Dales

Yorkshire Dales er et område i North og West Yorkshire i England. Deler av området er definert som nasjonalpark. Denne parken strekker seg også inn i Cumbria. 
Navneleddet dale (for dal) er vanlig i Yorkshire og Nord-England, men Yorkshire Dales er vanligvis forbeholdt dalførene nord for Wharfe. De fleste av dalene har navn etter elven som renner gjennom dem, med unntak av Wensleydale (byen Wensley, ikke elven Ure) og Arkengarthdale (dannet av Arkle Beck). 


== Geografi ==
Det mest karakteristiske landskapet er grønne, høytliggende beitemarker, hvor sau og storfe gresser, delt inn av steinmurer uten mørtel. Dalene er både av 'V'- og 'U'-form, de fleste av dem gravet ut av isbreer i siste istid. Fjellet er for det meste kalkstein, med noe skifer og sandstein. 
Det finnes også en del høytliggende myrlandskap med lyngvekst, hvor det foregår omfattende rypejakt på høsten. 


== Nasjonalparken ==

I 1954 ble 1770 km² definert som nasjonalpark. Det meste av den ligger i North Yorkshire, men siden grevskapsreformen i 1974 har deler av den tilhørt Cumbria. Mer enn 20 000 mennesker bor i parkområdet, og det er mer enn åtte millioner besøkende i året. 
Blant severdighetene i parken finner man:

Aysgarth-fallene
Clapham
Cautley Spout
Grassington
Hawes
Horton in Ribblesdale
Kisdon Force i Swaledale
Malham
Reeth
Sedbergh
Settle
Yorkshire three peaks


== Dalene ==

Dalene som regnes med til Yorkshire Dales er:

Arkengarthdale
Bishopdale
Coverdale
Dentdale
Littondale
Malhamdale
Nidderdale (utenfor nasjonalparken)
Ribblesdale
Swaledale
Wensleydale
Wharfedale


== Eksterne lenker ==
(en) Yorkshire Dales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Buccaneer

En buccaneer var en uavhengig pirat som opererte i Det karibiske hav på 1600-tallet. Ordet kommer fra boucan, en treramme som ble brukt for å røyke kjøtt (kalt en barbacoa andre steder, senere barbeque). Disse ble benyttet av franske jegere som ble kalt for boucanier. Disse jegerne ble pirater og navnet fulgte dem. Den mest berømte piraten som er assosiert med buccaneerer i Karibien på denne tiden var Henry Morgan.


== Se også ==
Karibiske pirater
Asta Nørregaard

Asta Elise Jakobine Nørregaard (født 13. august 1853 i Kristiania, død 23. mars 1933 samme sted) var en norsk maler, mest kjent for sine portretter.
Nørregaard var ambisiøs, teknisk dyktig og rask til å tilegne seg ny kunnskap. Det vakte oppsikt da hun i 1882, ennå ikke fylt 30 år, fikk oppdraget med å lage altertavle til Gjøvik kirke. Tavlen finnes fortsatt i kirka. Etter 1890 spesialiserte hun seg på portretter, som hun gjorde med stor teknisk dyktighet og detaljrikdom. Hun gjorde mannsportrett i olje, og portrett av kvinner og barn i pastellkritt. Hun portretterte blant annet Thomas Fearnley d.y., hans kone Elisabeth Fearnley, Kristian Birkeland, professor Gisle Johnson, kong Haakon VII og den unge Edvard Munch (1885). 
Hun vokste opp i Kristiania, med en far som var offiser. Hun gikk på Knud Bergsliens malerskole 1874-75, var elev av Eilif Peterssen i München 1875-78, og i Oslo 1878-79. Med støtte fra Schäffers legat oppholdt hun seg i Paris 1879-84. Bosatt i Oslo (Hansteensgt 2) fra 1885, med studiereiser til Frankrike og Italia. Ugift.
Ved siden av Munch-portrettet og altertalven er maleriet I atelieret (1883) hennes mest kjente arbeide. 
Nørregaard mottok i 1920 Kongens fortjenstmedalje i gull.

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Verk av Asta Nørregaard på nasjonalmuseet.no
To malerinner : Helene Schjerfbeck (1862-1946, finsk), Asta Nørregaard (1853-1933, norsk) : Stiftelsen Modums Blaafarveværk, Modum, 23. mai – 30. september 1998. Utstillingskatalog
Anne Wichstrøm: Kvinneliv, kunstnerliv : kvinnelige malere i Norge før 1900. Gyldendal, 1997.
Anne Wichstrøm: «Asta Nørregaard og den unge Munch». s 66-77. I: Kunst og kultur, 1982
Asta Nørregaard: Portræter i oliefarve, pastel og kul : med 50 reproduktioner. Kristiania, 1911-1914. 2 bind


== Eksterne lenker ==
(en) Asta Nørregaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Verk av Asta Nørregaard hos fotoarkiv ovaering.no
American Civil Liberties Union

American Civil Liberties Union (ACLU) er en amerikansk ideell organisasjon som arbeider for å fremme borgerrettigheter i USA. Søksmål fra ACLU har vært med på å påvirke utviklingen av landets konstitusjonelle sedvanerett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) American Civil Liberties Union – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sunnmøre Arbeideravis

Sunnmøre Arbeideravis var en A-presseavis som ble utgitt i Ålesund i årene 1931 til 1985, fra september 1934 som dagsavis. Avisen var kjent under forkortelsen SA.
Sunnmøre Arbeideravis var en videreførelse av Møre Social-Demokrat. Utgivelsen stoppet fra 1. mai 1940, men kom i gang igjen ved frigjøringen 8. mai 1945. De første årene ble redaksjonen ivaretatt av en redaksjonskomité, i 1934 bestående av Gustav Melsæther, Olav Istad, Anton L. Alvestad og Angell Benjaminsen. Da avisen ble dagsavis i 1934, fikk Sunnmøre Arbeideravis fast redaktør.
Etter nedleggelsen startet noen av de ansatte gratisavisa Nytt i uka.


== Ansvarlig redaktør ==
Erling Tråholt 1934-1940
Harald Thoresen 1945
Alf Salvesen 1945-1946
Arnvid Hasund 1946-1948
Karl Pape 1948-1951
Reinhardt Rørvik 1951-1953
Simen Kr. Hangaard 1953-1960
Odd Ragnar Torvik 1960-1964
Magne Nedregård 1964-1968
Johannes Skeide Larsen 1968-1971
Torstein Dreyer 1972-1977
Steinar Slagstad 1977-1982
Jan-Petter Albertsen 1982-1985.
Kevin Larsen

Kevin Larsen (født 10. mai 1986 i Sandefjord) er en tidligere norsk fotballspiller. Han har tidligere spilt for Store Bergan IL, IL Runar, Lyn Fotball, Tromsø Idrettslag og Hønefoss BK.
I Hønefoss fikk han 27 kamper i Tippeligaen 2013. Han fikk sin debut i Tippeligaen for Lyn i 2005, før han så gikk til Tromsø. 
Larsen har tilsammen 140 kamper i Tippeligaen, 47 kamper i 1.divisjon og 26 aldersbestemte landskamper.
Larsen la opp som fotballspiller i februar 2017.I 2018 vant Larsen NM-gull i pokergrenen Omaha under NM i Dublin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Larsen – Transfermarkt 
(en) Kevin Larsen – Soccerway 
(no) Kevin Larsen – Norges Fotballforbund 
(en) Kevin Larsen – FBref 
Profil på Sandefjord Fotball
Ole Tobiasen

Ole Tobiasen (født 8. juli 1975) er en dansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for den nederlandske klubben Heerenveen.Han har tidligere spilt i Sandefjord (2006-sesongen), klubbfotball i Danmark samt Nederland og har seks kamper for det danske landslaget.
Tobiasen startet sin karriere med det danske laget B 1908 og dro senere til den nederlandske klubben SC Heerenveen. Her imponerte han talentspeidere fra storklubben Ajax Amsterdam som tok han inn i sin stall før 1997-sesongen startet. Mens han var i klubben fikk han kamper for det danske landslaget og spilte kvalifiseringskamper til både Fotball-VM 1998 og EM i fotball 2000, men gikk glipp av begge sluttspillene på grunn av skader. Han ble borte fra fotballen mellom 1999–2002 på grunn av skade, og meldte deretter overgang til nederlandske AZ Alkmaar hvor han spilte 13 kamper. Deretter dro han tilbake til Danmark og FC København. I 2005-sesongen ble han lånt ut til AaB før han i 2006 signerte for Sandefjord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Tobiasen – FIFA 
(en) Ole Tobiasen – UEFA 
(en) Ole Tobiasen – Transfermarkt 
(en) Ole Tobiasen – Transfermarkt (manager) 
(en) Ole Tobiasen – national-football-teams.com 
(da) Ole Tobiasen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Ole Tobiasen – FBref
Heinz Müller

Heinz Müller (født 30. mai 1978) er en tysk fotballspiller som tidligere var keeper i Lillestrøm. Han har tidligere spilt for flere tyske klubber, og var en periode i Odd Grenland før han gikk til Lillestrøm. Sommeren 2009 gikk han videre til Mainz etter et opphold i Barnsley.
Den 23. juni 2007 kom Müller i fokus etter å ha skadet Start-spiller Geir Ludvig Fevang i en duell. På tross av at dommeren lot spillet gå videre, ble Müller i etterkant ilagt to kampers karantene.


== Eksterne lenker ==
(en) Heinz Müller – Transfermarkt 
(en) Heinz Müller – WorldFootball.net 
(en) Heinz Müller – Soccerbase.com 
(en) Heinz Müller – FootballDatabase.eu 
(de) Heinz Müller – fussballdaten.de 
(en) Heinz Müller – Soccerway