jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tønnes Andenæs

Tønnes Madsson Andenæs (født 25. juni 1923 i Innvik, død 22. februar 1975 i Øyer) var en norsk forlegger og politiker (Ap). 


== Virke ==
Andenæs var sjef for Universitetsforlaget fra opprettelsen i 1950. Han arbeidet aktivt for nordisk kultursamarbeid, og særlig for kontakt med Færøyene og Island, og var formann i Norsk-færøysk lag 1947–1959 og i Norsk-Islandsk Samband 1960–1965. I 1949 gav han ut studieboka Grunnloven vår. Boka er oversatt til engelsk, tysk og fransk.
Andenæs var kommunestyremedlem i Bærum fra 1963 til 1971. Fra januar til oktober 1965 var han statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet. Han ble innvalgt på Stortinget for Arbeiderpartiet fra Akershus i 1969 og ble gjenvalgt i 1973.Andenæs omkom i Tretten-ulykken 22. februar 1975.


== Familie ==
Han var bror av juristen Johs. Andenæs og forretningsmannen Erling Rye Andenæs. De stammer fra gården Andenes i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane.
Han var far til juristen Mads (Tønnesson) Andenæs.


== Ordener og utmerkelser ==
Tønnes Andenæs var ridder av Den islandske falkeorden og mottok Deltakermedaljen.


== Statssekretær ==
15. januar 1965 – 12. oktober 1965: Statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet under statsråd Helge Sivertsen


== Stortingskomitemedlem ==
1973–1977: medlem i Administrasjonskomiteen
1973–1977: varamedlem i Valgkomiteen
1969–1973: medlem i Samferdselskomiteen
1969–1973: varamedlem i Valgkomiteen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tønnes Andenæs på Internet Movie Database 
(no) Tønnes Andenæs hos Stortinget 
(no) Tønnes Andenæs hos Norsk senter for forskningsdata
Messehagel

Messehagel er en liturgisk overbekledning som brukes av prester under nattverden og i høytider. Plagget er formet som en kort, fargerik kappe uten ermer og åpen i sidene som en tappert (heroldkappe) eller poncho. Under messehagelen bærer alltid presten en hvit alba, en vid kjortellignende geistlig drakt som rekker til anklene og ikke må forveksles med en prestekjole, selv om mange kaller den nettopp det. Messehagelen blir på folkemunne også kalt «prestesmekke».


== Opprinnelse ==
Skikken med bruk av messehagel i den lutherske kirke stammer fra den katolske kirke, men nøyaktig hvor gammel denne tradisjonen er vet man ikke. I Norge er det bevart messehagler fra 1500-tallet, blant annet en som dateres til ca. 1500 fra Lunder kirke på Sokna i Ringerike kommune, som oppbevares ved Kunstindustrimuseet i Oslo, og en sort messehagel gitt som gave til Holt kirke i 1753.


== Bruk av ulike farger ==

Fargen på messehagelen kan skifte etter årstidene i kirkeåret, men det er ikke uvanlig at ei kirke kun har en messehagel. Da brukes denne. De vanligste fargene er grønn, rød, gul (hvit) og fiolett. Noen kirker har også en femte farge, sort. I katolske kirker finnes dessuten fargen rosa.
Grønn brukes gjerne i treenighetstiden (perioden mellom pinse og advent) og på hellig tre konger (tiden mellom 1. nyttårsdag og septuagesima). Fargen symboliserer håp, liv og vekst.
Rød brukes 2. dag jul og 1. og 2. pinsedag. Den brukes også på aposteldagen som er 6. søndag etter pinse og olsok. Fargen symboliserer blodet og ilden.
Gul (hvit) juleaften, 1. dag jul, julesøndagen (søndag i romjulen), nyttårsaften, Maria budskapsdag, skjærtorsdag, 1. og 2. påskedag, 1.–6. søndag etter påske, samt på Kristi himmelfart (2. torsdag før pinse) og allehelgensdag. Fargen symboliserer fest og glede.
Fiolett brukes i advent- og fastetiden, samt på palmesøndag og bots- og bededag (4. fredag etter påske eller 26 dager etter påske). Fargen symboliserer forberedelsen. Fargen kan også brukes til begravelser og langfredag i stedet for sort - dette er i hovedsak praksisen i Den norske kirke i dag. 
Sort brukes kun på langfredag (og under begravelser). Fargen symboliserer sorgen.


== Se også ==
Geistlig drakt
Surcot, løs overkjortel i middelaldermoten
Scapular (skapulier,  scapularium), sid skulderkappe over munke- og nonnedrakter
Albe
Prestekjole
Korkåpe
Liturgisk farge


== Eksterne lenker ==
(en) Chasubles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjørn Unneberg

Bjørn Unneberg (født 23. februar 1928 i Stokke i Vestfold, død 5. januar 2020) var en norsk politiker (Sp) og jurist.
Han satt på Stortinget fra Akershus 1969–1977, og var leder av Justiskomiteen den siste perioden. Statssekretær Samferdselsdepartementet 28. august 1963 – 25. september 1963. 
Han var sorenskriver på Eidsvoll 1977–1997. Unneberg var noe av en partiideolog i 1970-årene, noe som gjenspeiler seg i bøkene han skrev. Han var talsmann for populismen, som han også kalte grønn sosialisme.


== Stortingskomitéer ==
1973 – 1977 formann i Justiskomitéen
1973 – 1977 varamedlem i Valgkomitéen
1969 – 1973 medlem i Kommunal- og miljøvernkomitéen
1969 – 1973 medlem i Kommunalkomitéen
1969 – 1973 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
1969 – 1973 varamedlem i Valgkomitéen


== Bøker ==
Grønn sosialisme for utkantproletarer, 1971
Arbeider og bonde, 1977
Per Borten – Bonde og Statsmann, 1988


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørn Unneberg hos Stortinget 
(no) Bjørn Unneberg hos Norsk senter for forskningsdata
Store Skillingen

Store Skillingen (eller bare Skillingen) er en innsjø i Lunner kommune i Viken. Den ligger 248 meter over havet og er regulert. Før reguleringen gikk det gamle løpet ut i Harestuvatnet, via vannet Vesle Skillingen i øst. Vannet har en bestand av abbor, gjedde og ørret.


== Referanser ==
Gunnarshaugen

Gunnarshaugen (også kalt Gunnershøgda) er en ås øst for Harestua, sør i Lunner kommune i Viken. Åsen ligger nord for vannet Nordre Piperen og har en høyde på 586 meter over havet.
Solobservatoriet på Harestua ligger på sørsiden av Gunnarshaugen.


== Referanser ==
Egil Aarvik

Egil Aarvik (født 12. desember 1912 i Børsa i Sør-Trøndelag, død 19. juli 1990 i Oslo) var en norsk journalist, emissær, redaktør og KrF-politiker.Egil Aarvik gikk på folkehøgskole og Det norske lutherske Indremisjonsselskaps bibelskole. I årene 1934-1946 arbeidet han som predikant og sekretær Indremisjonsselskapet, i Dansk Indremisjon og i Stavanger Indremisjon. Han var journalist i Dagsavisa, Trondheim 1947-1950 og redaktør i samme avis 1950-1955. Han var redaktør i KrF-avisen Folkets Framtid 1948-1965. I årene 1977-1981 var han konsulent og personalsjef i Kirkens Nødhjelp.

Egil Aarvik var stortingsrepresentant for Oslo 1961-1965 og for Akershus 1969-1977. I perioden 1958–1961 var han vararepresentant for Oslo. Han var sosialminister i Per Bortens regjering 12. oktober 1965-17. mars 1971, president i Lagtinget 1972-1973 og visepresident 1973-1977. I sin tid som sosialminister stod han ansvarlig for innføringen av Folketrygden (1967), en av de største sosialpolitiske reformer i norsk historie.
Aarvik var medlem i Den Norske Nobelkomite 1974–1990, varaformann 1976–1981 og formann fra 1982 inntil han døde sommeren 1990.
Han var formann i landsstyret i Blå Kors i 1960–1962 og formann i bedriftsforsamlingen i Statoil 1973-1984.


== Bibliografi ==
Er kristendommen fallitt?, Stavanger 1941
Løftet av stormen, Stavanger 1942
Vi gjemmer oss på bedehuset, Oslo 1954
Dumme troll og menn til kjerringer, Oslo 1956
Lesar-Jens 1957
Den som hadde penger 1959
Ski, Martin, Per Voksø og Egil Aarvik (red.): Kristenliv i Norge, Oslo 1962
Kvinnen fra Samaria, Oslo 1973
Syn på saker, 1982
Smil i alvor – fragmenter av et liv, Oslo 1985


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Egil Aarvik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Egil Aarvik hos Stortinget 
(no) Egil Aarvik hos Norsk senter for forskningsdata 
SNL
Nordre Piperen

Nordre Piperen er et tjern som ligger på 507 moh., sør for Gunnarshaugen sør i Lunner kommune i Viken. Vannet ligger nord for vannet Langpiperen og myrområdet Stormyra, der det ble tatt imot fallskjermslipp under andre verdenskrig.


== Referanser ==
Langpiperen

Langpiperen er et vann sørvest for åsen Piperberget sør i Lunner kommune i Viken. Vannet ligger på 532 moh. Det ligger nord for vannet Dampiperen og sør for  myrområdet Stormyra, hvor det ble gjort fallskjermslipp under andre verdenskrig.


== Referanser ==
Stormyra (Lunner)

Stormyra er et myrområde vest for nordenden av vannet Langpiperen i Lunner kommune i Viken. Under andre verdenskrig ble slipplassen «Puffin 2» etablert i dette området. Denne mottok fallskjermslipp den 5. februar, 7. mars, 12. august og 30. desember 1944.
Maseru

Maseru er hovedstaden i Lesotho og Maseru (distrikt). Byen ligger ved elven Caledon, på grensen til Sør-Afrika. Maseru er Lesothos eneste storby, med 330 760 innbyggere (2016).


== Vennskapsbyer ==
 Austin, USA
Dampiperen

Dampiperen er et regulert vann som ligger 512 meter over havet nordøst for Paradiskollen. Vannet ligger på kommunegrensen mellom Lunner og Nannestad i Viken. Dampiperen renner ut i tjernet Piperfløyta i sør.


== Referanser ==
Piperberget

Piperberget er et åsparti øst og nordøst for vannet Langpiperen sør i Lunner kommune i Viken. Den har en høyde på 611 meter over havet. Åsen ligger nord for Paradiskollen og sør for Gunnarshaugen.


== Referanser ==
Gagnumsætra

Gagnumsætra var en seter vest for nordenden av Harestuvatnet sør i Lunner kommune i Viken. Gagnumsætra var seter for gårdene Gagnum, Holm og Fagerholt i Gran kommune i Innlandet.
Elevaksjonistene

Elevaksjonistene er en anonym gruppe som våren 2005 saboterte gjennomføringen av de nasjonale prøvene i ungdomsskolen.
På kvelden 26. januar ble den nasjonale prøven i norsk lesing offentliggjort på internett, noe som førte til stor medieoppmerksomhet. Selv om prøven hadde vært tilgjengelig hele kvelden og natten, bestemte Utdannings- og forskningsdepartementet (nå Kunnskapsdepartementet) at prøvene skulle avholdes. Elevaksjonistene fikk så tilbud om å være gjester på TV-showet Først og Sist med Fredrik Skavlan, men takket nei.Gruppen forsøkte så i februar å offentliggjøre prøven i engelsk for 10. klasse, uten å lykkes. På ettermiddagen den 14. mars ble imidlertid deler av matematikkprøven for 10. klasse offentliggjort, og ifølge gruppens egne tall skal over 10000 av de rundt 55000 tusen elevene som hadde prøven, ha kikket på oppgavene på forhånd. Denne aksjonen førte til en opphetet debatt, og flere partier og organisasjoner krevde at prøvene ble stanset.
Det finnes ikke noen viten om gruppens størrelse eller sammensetning. I flere intervjuer har gruppen imidlertid sagt at de er elever i den videregående skolen, men det har vært hevdet at det egentlig er lærere som står bak. De stilte opp på Verdens Gang sin Tett på Nett i 29. januar 2005. Gruppens effektive bruk av mediene førte til en debatt i pressemiljøet om hvorvidt man hadde gått for langt i dekningen av gruppen. Flere redaksjoner, deriblant NTB og VG, hadde svært mange oppslag og saker om gruppen, der de anonymt fikk gå i debatt og angripe motparten. Siden midten av april 2005 er det ikke kommet noen meldinger fra gruppen, og om den fortsatt eksisterer finnes det ingen kunnskap om.


== Referanser ==
Vesle Skillingen

Vesle Skillingen (også kalt Lille Skillingen) er et tjern i søndre del av Lunner kommune i Viken. Det ligger på 234 moh. og henger sammen med Harestuvatnet i øst via en liten bekk.


== Referanser ==
Nymphomyia

Nymphomyia er en merkelig, trolig ganske primitiv slekt av mygg, og den eneste delgruppen av Nymphomyiidae, som igjen er eneste delgruppe av Nymphomyoidea. Den finnes ikke i Norge, de sju kjente artene er beskrevet fra Øst-Asia og Nord-Amerika.


== Utseende ==
Nymphomyiidae er ganske små, typisk rundt 2 mm lange, slanke mygg. Hodet er lite, med sterkt reduserte, kølleformede antenner. Fasettøynene er små med få fasetter, men møtes på undersiden av hodet. Punktøyne (ocelli) mangler. Munndelene hos de voksne insektene er sterkt redusert. Thorax og bakkroppen er lange og tynne, sylindriske. Vingene består av en sigdformet stav med hårfrynser på begge sider, hos Nymphomyia walkeri er hannene vingeløse. Beina er temmelig korte. Larvene er gjennomsiktige, sylindriske, med en tydelig hodekapsel. De har åtte par lange vorteføtter med festekroker ytterst på undersiden. Puppene er lange og tynne, og alle det voksne insektets trekk er lett synlige på puppen.


== Levevis ==
Ikke mye er kjent om disse små og sjeldne myggenes levevis. Larvene til de nordamerikanske artene lever i små, kjølige bekker, det er ikke kjent hva de lever av. I alle fall en art i Japan danner store svermer i skumringen. De voksne myggenes reduserte munndeler tyder på at de ikke tar næring til seg, og de lever trolig ganske kort tid.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Nymphomyioidea
familie Nymphomyiidae
Slekten Nymphomyia
Nymphomyia alba Tokunaga, 1932 – Japan
Nymphomyia brundini (Kevan) – Himalaya
Nymphomyia dolichopeza Courtney – østlige Nord-Amerika
Nymphomyia holoptica Courtney – beskrevet fra Hongkong
Nymphomyia levanidovae   Russiske fjerne østen
Nymphomyia rohdendorfi Makarchenko, 1979 – Russiske fjerne østen
Nymphomyia (Paleodipteron) walkeri Ide, 1964 – østlige Nord-Amerika


== Kilder ==
Courtney, G.W. og Jedlicka, L. 1997. Family Nymphomyiidae. Side 21-27 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera, Volume 2. Science Herald, Budapest.
Kevan, D.K.McE. og Cutten, F.E.A. 1981. Nymphomyiidae. Side 203-207 i: McAlpine, J.F. (red.): Manual of Nearctic Diptera, Volume 1. Research Branch, Agriculture Canada, Ottawa.


== Eksterne lenker ==
(en) Nymphomyia i Encyclopedia of Life 
(en) Nymphomyia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nymphomyia hos Fossilworks 
(en) Nymphomyia hos NCBI 
Nymphomyia – detaljert informasjon på Wikispecies
Kill ’Em All

Kill 'Em All er debutalbumet til Metallica, sluppet ut 29. juli 1983. 
Albumet er kjent for sine raske og meget punk-inspirerte riff. Sologitaristen i Metallica, Kirk Hammett, har ikke blitt kreditert noen av sangene. Dette er fordi den forrige sologitaristen, Dave Mustaine, ble sparket rett før innspillingen.
Bandet ville provosere ved å kalle denne platen Metal Up Your Ass og ønsket et bilde på omslaget av en toalettskål med en spiss metalldolk stikkende opp. Dette nektet plateselskapet å være med på, og tittelen ble erstattet av det marginalt mindre støtende navnet Kill 'Em All, som en hilsen til plateselskapet. Omslaget fikk i stedet bildet av en blodig hammer.
Kill 'Em All inneholder fan-favoritter som «The Four Horsemen», «Seek & Destroy» og «Whiplash». Disse låtene blir ofte spilt på konserter. Metallicas tidligere bassist Jason Newsted pleide være vokalist på låta «Whiplash» under deres tre år lange verdens-turne etter deres selvtitulerte album, Metallica.


== Sporliste ==
«Hit the Lights» (J. Hetfield. L. Ulrich) 4.17
«The Four Horsemen» (J. Hetfield. L. Ulrich. D. Mustaine) 7.08
«Motorbreath» (J. Hetfield) 3.03
«Jump in the Fire» (J. Hetfield. L. Ulrich. D. Mustaine) 4.50
«(Anesthesia) Pulling Teeth» (C. Burton) 3.27
«Whiplash» (J. Hetfield. L. Ulrich) 4.06
«Phantom Lord» (J. Hetfield. L. Ulrich D. Mustaine) 4.52
«No Remorse» (J. Hetfield L. Ulrich) 6.24
«Seek & Destroy» (J. Hetfield. L. Ulrich) 6.50
«Metal Militia» (J. Hetfield. L. Ulrich. D. Mustaine) 5.11


== Kilder ==

(en) Kill ’Em All på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Kill 'Em All på Discogs 
(en) Kill 'Em All på MusicBrainz 
(en) Kill 'Em All på Spotify 
(en) Kill 'Em All på Last.fm 
(en) Kill 'Em All på AllMusic
Slimrørmygg

Slimrørsmygg (Diadocidiidae) er en liten familie av mygg som ligner soppmygg, og de ble tidligere regnet til denne familien. Seks arter er kjent Europa, tre av den fra Norge, alle i slekten Diadocidia. Totalt er det kjent mindre enn ti arter.


== Utseende ==
Diadocidia- artene er ganske kraftige, gulbrune mygg med gråaktige vinger, og kan skilles fra andre soppmygg på vingeårenettet.


== Levevis ==
Larvene lever i slimrør under råtnende tømmerstokker, og er trolig soppetere. Et par av artene er ganske vanlige, men lite er kjent om biologien deres. Alle de tre norsk artene ble fanget i en felle i Jostedalen, Sogn og Fjordane.


== Systematisk inndeling ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Sciaroidea
familie Diadocidiidae Winnertz, 1864
slekten Diadocidia Ruthé, 1831
underslekten Diadocidia Ruthé, 1831
Diadocidia (Diadocidia) ferruginosa (Meigen, 1830)
Diadocidia (Diadocidia) spinosula Tollet, 1948
underslekten Adidocidia Lastovka og Matile
Diadocidia (Adidocidia) trispinosa Polevoi, 1996
Diadocidia (Adidocidia) valida Mik, 1874
slekten Palaeodocidia
slekten † Docidiadia (utdødd)


== Referanser ==


== Kilder ==
Rindal, Ø. og Gammelmo, Ø. 2007. On the family Didaocidiidae (Diptera, Sciaroidea) in Norway. Norwegian journal of Entomology 54: 69-74.
Søli, G.E.E. 1994. Fungus gnats from Jostedalen, West Norway (Diptera: Diadociidae and Mycetophilidae). Fauna norvegica Serie B 41: 1-12.
Søli, G.E.E., Vockeroth, J.R. og Matile, L. 2000. Families of Sciaroidea. Side 49-92 i: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) slimrørmygg i Encyclopedia of Life 
(en) slimrørmygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) slimrørmygg hos Artsdatabanken 
(sv) slimrørmygg hos Dyntaxa 
(en) slimrørmygg hos Fauna Europaea 
(en) slimrørmygg hos Fossilworks 
(en) slimrørmygg hos ITIS 
(en) slimrørmygg hos NCBI 
(en) Kategori:Diadocidiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diadocidiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Roman Gotsiridze

Roman Gotsiridze (f. 16. desember 1955 i Georgia) er en georgisk økonom og politiker. Han var sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank fra mars 2005 til oktober 2007.


== Utdanning ==
Han har økonomiutdanning fra Tbilisi State University. Han fikk sin Bachelorgrad innen økonomi i 1984, og i 1986 forsvarte han sin Doktorgrad innen økonomi. Fra 1986 til 1989 underviste han ved Tbilisi State University, først som senior kollega, dernest som professor. 


== Yrkeskarriere ==
Under valget i Georgia i 1990 ble Gotsiridze valgt inn i parlamentet. Fra 1990 til 1992 var han viseformann i parlamentets kommisjon for økonomiske reformer. I 1992 ble han igjen valgt inn i parlamentet, og fram til 1993 var han visestatsminister med hovedansvar for økonomiske reformer. Etter dette, fram til 1998 jobbet han for en ikke-statlig organisasjon, som president i Forsvarsforbundet for privat eiendomsrett (Private Property Advocacy League). 
Fra 1998 til valget i 2004 ledet han Parlamentets budsjettkontor, og de siste to årene i denne perioden var han også valgt inn som medlem av byrådet i Tbilisi. 
I valget i 2004 ble han på nytt valgt inn i Parlamentet, der han fikk rollen som leder av Finans- og budsjettutvalget. Samtidig var han også medlem av presidentens rådgivningsgruppe. 
22. mars 2005 ble han valgt som sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank og formann av sentralbankens styre, og han hadde denne stillingen til oktober 2007.Han har publisert mer enn 100 forskningsartikler, og han har utgitt flere bøker innen finans og makro- og mikroøkonomiske temaer.


== Familie ==
Han er gift og har en datter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside – Georgias sentralbank
Jan Kjell Larsen

Jan Kjell Larsen (født 24. juni 1983) er en norsk fotballspiller og keepertrener for Ready.
Larsen kom fra Haugesund til Molde foran 2006 sesongen 
og har også spilt for Kopervik IL. I 2013 ble han keepertrener for Ready.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Kjell Larsen – Transfermarkt 
(no) Jan Kjell Larsen – Norges Fotballforbund 
(en) Jan Kjell Larsen – FBref
Mission: Impossible (filmserie)

Mission: Impossible-filmene er en amerikansk filmserie basert på en amerikansk TV-serie med samme navn som gikk på CBS fra 1966 til 1973. Den første filmen kom i 1996, og det er per 2020 blitt innspilt seks filmer, alle med Tom Cruise i hovedrollen. Mission: Impossible handler om en gruppe agenter som er ansatt i en hemmelige amerikansk etterretningorganisasjon kalt Impossible Missions Force (IMF). Agentene er av ypperste klasse og må gjennomføre svært krevende oppdrag verden over. Den fremst av disse er Ethan Hunt, som blir satt til å løse de aller vanskeligste oppgavene. Filmene er svært actionpreget og er sjangermessig en blanding av action, thriller og eventyrfilm.
Filmene ble populære fra første stund og har alle ligget blant de ti mest innbringende kinofilmene de årene de ble utgitt. De har tilsammen innbrakt over $3,5 milliarder på kino på verdensbasis (rundt 30 milliarder omregnet i norsk kroner). I tillegg har de omsatt for betydelige beløp på VHS, DVD og Blu-ray. Blant annet så omsatte den fjerde filmen, Ghost Protocol (2011), for $47 millioner på DVD og Blu-ray i USA alene.
En syvende film forventes i 2023.


== Rollefigurer og skuespillere ==


== Personer bak produksjon ==


== Filmenes popularitet ==


== Filmkritikerne ==


== Musikk ==
Kjenningmelodien ble komponert av Lalo Schifrin for den originale TV-serien. Ulike variasjoner av denne er siden blitt skapt. Den versjonen som ble benyttet i den første filmen ble komponert av Adam Clayton og Larry Mullen, Jr.


== TV-film ==
I tillegg til kinofilmene ble det i 1968 utgitt en TV-film kalt Mission: Impossible vs. the Mob som ble vist på kino i deler av Europa og i Australia. Dette var imidlertid ingen reel film siden den var satt sammen av en dobbeltepisode fra den originale serien som ble kalt "The Council" og som opprinnelig ble sendt på CBS i 1967. 
Den ble satt opp på norske kinoer i 1969 under tittelen Gangster-syndikatet.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Langhornsoppmygg

Langhornsoppmygg (Macrocera) er en slekt av gulbrune mygg som kan kjennes på at de har veldig lange antenner. De hører til familien spinnmygg Keroplatidae. Det finnes omtrent 45 arter i Europa, 16 arter er funnet i Norge.


== Utseende ==
Langhornsoppmyggene er middelsstore, slanke mygg, gulbrune på farge, men gjerne med svarte bånd eller flekker. De ligner de nærtbeslektede soppmyggene, men kan lett kjennes på at antennene er omtrent dobbelt så lange som vingene. 
Vingene er nokså brede, glassklare, men ofte med mørke bånd eller flekker.


== Levevis ==
Larvene er sannsynligvis rovdyr, og lever på bakken i fuktige miljøer. De voksne dyrene kommer ofte til lys om natten.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Sciaroidea
familie spinnmygg Keroplatidae
underfamilie Langhornsoppmygg, Macroceridae
Stamme Macrocerini
slekten langhornsoppmygg Macrocera Meigen - ca. 200 arter, over hele Jorda, i Norge:
Macrocera anglica Edwards, 1925
Macrocera angulata Meigen, 1818
Macrocera aterrima Stackelberg, 1945
Macrocera centralis Meigen, 1818
Macrocera estonica Landrock, 1924
Macrocera fasciata Meigen, 1804
Macrocera grandis Lundström, 1912
Macrocera lutea Meigen, 1804
Macrocera parva Lundström, 1914
Macrocera phalerata Meigen, 1818
Macrocera pilosa Landrock, 1917
Macrocera pumilio Loew, 1869
Macrocera stigma Curtis, 1837
Macrocera stigmoides Edwards, 1925
Macrocera vittata Meigen, 1830
Macrocera zetterstedti Lundström, 1914


== Referanser ==


== Kilder ==
Rindal, E., Gammelmo, Ø. og Søli, G.E.E. 2008. On the family Keroplatidae in Norway. Norwegian Journal of Entomology 55: 81-85.
Søli, G.E.E., Vockeroth, J.R. og Matile, L. 2000. Families of Sciaroidea. Side 49-92 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.) Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix. Science Herald, Budapest.
Nettressursen: Fauna Europaea.


== Eksterne lenker ==
(en) Langhornsmygg i Global Biodiversity Information Facility 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.