jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hoggormfamilien

Hoggormfamilien (Viperidae) er en av tre familier med giftslanger. De to andre er jordvipere og giftsnoker. Familien deles ofte videre inn i ekte hoggormer (Viperinae), gruveslanger (Crotalinae), nattvipere (Causinae) og Azemiops feae (Azemiopinae). En art eksisterer i Norge - hoggorm (Vipera berus).


== Beskrivelse ==
Hoggormer særpreges av bevegelige hoggtenner i fremre del av overkjeven, som er hengslet i bakkant. Når slangen ligger i ro, vil tennene ligge bakover parallelt med kjevebeinet. I det slangen åpner munnen for å hugge, strammes muskler på forsiden av tanna og vipper den ned og fram i munnen. Dette trekket har gitt dem betegnelsen front fanged snake («fram-hoggtannede slanger») på engelsk. Alle hoggormer har hule gifttenner, som fungere som en kanyle og sprøyter gift inn i byttet når de hugger.
Hoggormene har vertikalstilte pupiller, og flere av dem er nattaktive. Gruveslanger (Crotalinae) har et sekundert sett med sanseorgan som sitter mellom neseborene og øynene, kalt en sansegruve. Organet registrerer varmestråling, slik at artene kan «se» varmblodige byttedyr i mørket.


== Atferd ==
Medlemmer av hoggormfamilien jakter primært på varmblodige byttedyr. De fleste er spesialister på mus og rotter, men noen lever også av andre smågnagere, og en del arter har spesialisert seg på å ta fugler.
Noen hoggormer legger egg, men hos de fleste hoggormene er ovovivipare, og ruger ut eggene i kroppen. Eggene klekker i mors liv rett før eller under selve fødselen, slik at de føder levende unger. Drektighetsperioden er en så stor påkjenning for hunnene at de trenger lang tid på å ete seg opp igjen etter en fødsel. Derfor yngler flere av artene bare hvert annet år, og noen yngler hvert tredje år.


== Habitat ==
Hoggormene finnes i mange forskjellige klima, og de tåler kulde bedre enn de fleste andre slanger. Enkelte av artene finnes i ørkenområder med kalde vintre, eller til og med nord for polarsirkelen. Andre lever høyt til fjells. De fleste hoggormene lever i trær eller på bakken, noen går under jorden og finner tilhold i gnagerganger.


== Gift ==
Alle hoggormer er giftige, men hvor potent giften er varierer mellom artene. Vanligvis inneholder den proteiner som bryter ned blodcellene og forårsaker indre blødninger hos offeret. Giften virker ofte relativt sakte sammenliknet med giften til andre giftslanger, og noen ganger kan det ta tid før offeret dør.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Verdens dyreliv, N.W.Damm & søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1


== Eksterne lenker ==
(en) hoggormer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) hoggormer i Encyclopedia of Life 
(en) hoggormer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hoggormer hos Artsdatabanken 
(sv) hoggormer hos Dyntaxa 
(en) hoggormer hos Fauna Europaea 
(en) hoggormer hos Fossilworks 
(en) hoggormer hos ITIS 
(en) hoggormer hos NCBI 
(en) Kategori:Viperidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Viperidae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Blå Rock Café

Blå Rock Café, eller Blårock på folkemunne, er et utested i Tromsø som ble grunnlagt i januar 1991. 
Stedet er det eneste i byen som kun spiller rock. Det reklamerer også med trommesett i taket og originale signerte bilder av artister, blant andre Elvis Presley og Frank Zappa over jukeboksen. 
Blå Rock regnes som en av Tromsøs kultplasser på grunn av innehavernes strenge gjennomføring av rockekonseptet, dets tilknytning til filmundergrunnen i Tromsø og at flere av byens rockemusikere frekventerer stedet. Blårocks hamburgere har også en spesiell plass i byen.


== Band som har spilt på Blå Rock ==

Amulet (2)
Anti Nation
Aromatic Ooze
Baby Woodrose
Bare Egil Band
Bambi Molesters
The Better Men Than You (2)
Black Debbath
Bonk
Bronco Busters
Bulldog
Caddy
Chris Cacavas & Junkyard Love
Camaros (2)
Cato Salsa Experience (2)
Chris & Carla (the Walkabouts)
The Considerate Lovers
Cumshots (2)
The Cynics
Datsun
Dead Moon (3)
Demonas
Diddy Wah Diddy (2)
Elias Jung
Entombed
Paal Flaata
The Flaming Sideburns (2)
Gluecifer
Gutterball
Terry Lee Hale (2)
Hangovers
Hederos/Hellberg
Helldorado (3)
Hellride
The Hives (3)
House of Freaks
Isolation Years
The Jessica Fletchers
Danko Jones (3)
JR Ewing
Kamikaze a Go Go
Krohn & Co
The Launderettes
The Legendary Shack Shakers (2)
Jabba the Butt
Jackie Leven (4)
The Love Cramps
Los Plantronics (2)
Lyd
Madrugada (2)
The Maharajas
Mercury Motors
Mercury Strikkmotors
Katy Moffatt
The Mormones (3)
My Midnight Creeps (2)
The Nihilists (4)
Nikkeby Lufthavn (5)
The Nomads
Opposition
Pawnshop (2)
Per Ivars Orkester(3)
Pulp Vixen
The Reigning Sound
Ricochets (5)
Rocketboyz
Sahara Hotnights
Tim Scott
Silver
St. Thomas (3)
Dan Stuart (Green on Red)
Surferosa
Sweatmaster
Taliban Airways
Thee Mono Sapiens (10)
The Tranceplants (3)
Thulsa Doom
Turdus Musicus (2)
Vidar Vang (2)
Vishnu (11)
Washington
WE (5)
Andy White
Steve Wynn
Young Neils
Townes Van Zandt


== Annet ==
Blå Rock er nevnt i romanen «Herrer i åndenes rike» av Stian M. Landgaard. Der blir til og med burgermenyen nøye presentert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stian M. Landgaard, Herrer i åndenes rike, Aschehoug 2006.


== Eksterne lenker ==
www.blarock.no – offisiell side
Avisa Nordlys: Svett og tett med danske rockehelter (27. august 2003)
Avisa Nordlys: Magic moments (7. mars 2003)
Avisa Nordlys: Utelivsbyen Tromsø kutter millioner (22. september 2004)
Svømmeblære

En svømmeblære er et indre organ hos strålefinnede fisker, og består i hovedsak av en gassfylt sekk som hjelper fisken å holde riktig dybde under vann. Den gjør at fisken slipper å bruke muskelkraft for unngå å synke eller flyte opp. 


== Anatomi ==


=== Åpne og lukkede svømmeblærer ===
Hos de fleste fisker er svømmeblæren helt adskilt fra svelget. For å kunne slippe gass inn i blæren, danner gasskjertelen melkesyre. Surheten får hemoglobinet i blodet til å miste oksygen, som dermed diffunderer inn i blæren gjennom en kompleks struktur kalt rete mirabile. 
På et annet sted, kjent som det «ovale vinduet», er blæren i kontakt med blod, og oksygen kan diffundere tilbake. Slike svømmeblærer kalles fysoklist.
Hos mer primitive beinfisker er kanalen til svelget åpen, og fisken kan også fylle på luftblæren ved å svelge luft, og kvitte seg med overflødig luft via den samme kanalen. Denne formen for svømmeblære kalles fysostom. Hos pansergjedder, bikirer og lungefisk fungerer svømmeblæren først og fremst som lunger.


=== Gassutveksling i lukkede svømmeblærer ===
Svømmeblæren har tøyelige vegger som trekker seg sammen eller utvider seg i takt med det omkringliggende trykket. Veggene i blæren har veldig få blodårer, og er forsterket med guaninkrystaller som gjør at gass ikke slipper gjennom. 
Blæren har en gasskjertel som kan blåse gass (vanligvis oksygen) inn i blæren for å øke volumet og dermed også oppdriften. For å minske oppdriften slippes gass ut i blodstrømmen og deretter ut i vannet via gjellene. 
Ulempen med å ha svømmeblære er at fisken ikke kan stige for fort. Enkelte strålefinnede fisker som ikke har behov for å gå opp og ned i dybde, har mistet svømmeblæren i løpet av evolusjonen, og hos flere av den er funksjonen som flyteorgan overtatt av fettvev. Hos noen arter står svømmeblæren i forbindelse med det indre øre, og gir fisken bedre hørsel ved å fungere som en akustisk forsterker, samtidig som fisken blir i stand til å føle veldig små variasjoner i trykket, og dermed også dybden.Fisk som lever på grunt vann har oftest en kombinasjon av gasser som ligner på vanlig luft. Jo dypere fisken lever, desto mer oksygen er det vanligvis i blandingen. 
Ferskvannsfisk har betydelig større svømmeblære enn saltvannsfisk.


== Svømmeblære og lunger ==

Man antar at svømmeblæren og lungene hos landlevende virveldyr er homologe. Svømmeblære eller lunger finnes hos nesten alle beinfisk, og det finnes ingen arter som har både svømmeblære og lunger. Lungefiskenes lunger er enkle og likner på en svømmeblære. Den fyller også samme funksjon i tillegg til å være lunge.


== Referanser ==
Singsaker

Singsaker er en bydel i Trondheim, avgrenset av Kristiansten festning og Rosenborg i nord, Tyholt og Berg i øst, Gløshaugen i sør, og Bakklandet og Elgeseter i vest. Bydelen ligger sørøst for Midtbyen og Nidelva. Området er utskilt fra Singsaker gård, og er i all hovedsak et villastrøk, som fra 1880-årene ble utbygd med store eneboliger. Utbyggingen skjøt fart i mellomkrigstiden, og mange av husene på Singsaker er tegnet og oppført av kjente arkitekter fra NTH på den tiden. Singsaker ligger like ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) på Gløshaugen, og her ligger blant annet Singsaker Studenterhjem, stiftet i 1946. Bydelen har en egen barneskole, Singsaker skole. Trikkelinjen Singsakerlinjen gikk tidligere gjennom Singsaker.
Historikeren Gerhard Schøning skrev i 1778 om en haug på Singsaker: 

«Man veed endnu her at berette, at i bemeldte Haug ved den store Bautastein, skal en Konge ligge begraven, eller, som andre sige, tvende Brødre, Gaute Tildran og Tørre Aune, hvilke skulde have boet, paa de Gaarde Tildran og Aune, beliggende på hin Siide Elven, liige mod Sindsager. Desuden veed man også at navngive fleere af de gamle Kiæmper, som fordum have boet i disse Egne, saasom en Vindrop Hugaas, en Ketill Budall, en Hestlægg Flottan, en Aslak Leirdal, og andre Saadanne.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T.V. (1996). Trondheim byleksikon. Kunnskapsforlaget. ISBN 8257306428.
Singsaker Studenterhjem

Singsaker Studenterhjem ligger på Singsaker i Trondheim og ble stiftet 2. september 1946. Studenthjemmet regnes som en av Skandinavias største bebodde trepaléer. Bygningen inneholder 106 hybler, med plass til 110 studenter og huser hovedsakelig sivilingeniør- og sivilarkitektstudenter ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (tidligere NTH).
Hjemmet eies av stiftelsen Singsaker Studenterhjem og den daglige driften ligger hos studentene selv gjennom verv i Utvalget. Studenthjemmet er per i dag det eneste i Trondheim med full kost og losji. Samtlige studenter må flytte ut sommerstid, da studenterhjemmet i denne perioden driver Singsaker Sommerhotell.
Studenthjemmet har den interne ordenen «Den Loslitte Tøffel», som består av Riddere, Kommandører (tidligere Riddere) og Stormeister (sittende Husfar).


== Historie ==
«Komitéen for et vordende studenterhjem i Trondhjem» hadde sitt første møte i 1915 og besto av fremstående personer fra NTH og Trondheim by. Komitéen lagde et opprop der de slo fast at «Vor mening hermed er at by studenter et hjem, som hviler paa den kristelige morals grundlag. (...) Forøvrig er enhver velkommen til hjemmet, uten hensyn til religiøst standpunkt. For det daglige liv paa hjemmet har vi ikke tænkt andre regler end de uskrevne som loyaliteten og den gjensidige gjensynsfuldhet tilsiger». Tomten på 3,5 mål ble gitt av Trondheim kommune. Det var vanskelig å få reist nok økonomiske midler til å virkeliggjøre prosjektet, så det gikk flere tiår med stadige møter med departement og mulige bidragsytere.
Under krigen, i 1940 bygget okkupasjonsmakten et offiserscasino på tomten som var satt av til studenthjemmet. Etter frigjøringen begynte arbeidet med å overta bygget. Forsvaret hadde i utgangspunktet behov for bygget, men viste velvilje, og huset ble overdratt for kr 87 000, en svært rimelig pris som kunne dekkes av oppsamlede midler uten statlig bistand. Til å begynne med var deler av huset fortsatt brukt til militære formål, men den siste soldaten flyttet ut i 1953, og fra da av var huset et rent studenthjem.


== Helga ==

Singsaker Studenterhjem arrangerer studentfestivalen «Helga» en gang i året. Festivalen er ment som en motfestival til både UKA og Singsakern, som også er en Singsaker-basert festival. Helga oppsto etter at en gruppe beboere ved Singsaker Studenterhjem ikke ble invitert til Singsakern, og de har hatt et tett rivaleri i flere år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Studenterhjemmets hjemmeside
Paul Muni

Paul Muni (født Frederich Meshilem Meier Weisenfreund 22. september 1895 i Lemberg i Østerrike-Ungarn, død 25. august 1967 i Montecito i California) var en amerikansk skuespiller.
Familien emigrerte til USA da Muni var sju år gammel. Han debuterte på Broadway i 1926 og filmdebuterte i 1932. Muni vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Louis  Pasteur i filmen Louis Pasteur (1936). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Filmografi (utvalg) ==

1932 – Scarface

1932 – Jeg er en rømling fra lenkegjengen

1937 – Den gode jord

1937 – Emile Zolas liv

1943 – Commandos Strike at Dawn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Muni på Internet Movie Database 
(sv) Paul Muni i Svensk Filmdatabas 
(da) Paul Muni på Filmdatabasen 
(da) Paul Muni på Scope 
(fr) Paul Muni på Allociné 
(en) Paul Muni på AllMovie 
(en) Paul Muni hos Turner Classic Movies 
(en) Paul Muni hos Rotten Tomatoes 
(en) Paul Muni hos The Movie Database 
(en) Paul Muni hos Internet Broadway Database 
(en) Paul Muni på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Ha Ji-won

Ha Ji-won (koreansk: 전해림), født 28. juni 1978 i Seoul som Jeon Hae-rim) er en sørkoreansk skuespillerinne.
Ha Ji-won startet sin filmkarriere i mindre roller i lokale fjernsynsserier, lettgjengkjennelig ved sin lille høyde og lubne kinn. I 2002 fikk hun sitt gjennombrudd med en hovedrolle i skrekkfilmen Phone, en film som var tematisk og stilistisk lik en hel rekke av skrekkfilmer som ble produsert i Øst-Asia på denne tiden. Siden den gang har gått videre til andre filmer, blant annet Sex Is Zero, en klone av amerikanske American Pie, og dessuten Reversal of Fortune. I 2003 fikk hun utgitt et musikkalbum, Homerun.


== Filmliste ==
2007: Miracle on 1st Street
2005: Duelist
2005: Daddy Long-legs
2004: Love, So Divine
2004: 100 Days with Mr. Arrogant
2003: Reversal of Fortune
2002: Sex Is Zero
2002: Phone
2000: Truth Game
2000: Ditto
2000: Nightmare


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ha Ji-won på Internet Movie Database 
(fr) Ha Ji-won på Allociné 
(en) Ha Ji-won på AllMovie 
(en) Ha Ji-won hos The Movie Database
Las Ketchup

Las Ketchup er en spansk jentegruppe. Den består av de fire søstrene Muñoz fra Córdoba. De er døtre av en spansk musiker, Juan Muñoz, som er kjent under kallenavnet El Tomate. 
Las Ketchup hadde suksess med sommerlåten «Aserejé!» i 2002. De deltok i Eurovision Song Contest 2006 med låten «Bloody Mary», som endte på en 21.-plass av de 24. landene som deltok i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Las Ketchup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Las Ketchup på Internet Movie Database 
(en) Las Ketchup på Apple Music 
(en) Las Ketchup på Discogs 
(en) Las Ketchup på MusicBrainz 
(en) Las Ketchup på Spotify 
(en) Las Ketchup på Songkick 
(en) Las Ketchup på Last.fm 
(en) Las Ketchup på Genius — sangtekster 
(en) Las Ketchup på AllMusic
Erdinger

Erdinger Weissbräu (fullt navn Privatbrauerei Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH) er et tysk bryggeri, kjent for å lage «weissbier», på norsk; hveteøl. Bryggeriet ligger i byen Erding, nordøst for München i Bayern.


== Historie og produksjon ==
Bryggeriet ble grunnlagt i 1886. Etter flere eierskifter kjøpte tidligere administrerende direktør Franz Brombach bryggeriet i 1935. Han byttet navn på bryggeriet til Erdinger i 1949.  I 1965 oppnådde bryggeriet en årlig produksjon på  40 000 hektoliter øl. Franz Brombachs sønn, Werner Brombach, begynte i selskapet samme år og overtok som daglig leder i 1975 da faren døde. I 1978 var produksjonen på 225 000 hektoliter og Erdinger ble da rangert som verdens største hveteølbryggeri.Bryggeriet lå tidligere inne i byen, men da hovedkvarteret ikke lenger hadde plass, ble det bygget et nytt bryggeri i 1983 på et område utenfor Erding. Ølet blir utelukkende produsert i Erding, da bryggeriet ikke gir produksjonslisenser. Alle øltypene blir fremstilt ved flaskegjæring.
I 1990 var Erdinger det første hveteølbryggeri som produserte over 1 million hektoliter øl. I dag (2012) ligger årsproduksjonen på 1,65 hektoliter øl og selskapet har over 400 ansatte.


== Øltyper ==

Erdinger produserer følgende typer øl:

Erdinger Hefe – klassisk weissbier, 5,3% vol.
Erdinger Dunkel – dunkelweizen, mørk og fyldigere enn Hefeweizen, 5,6% vol.
Erdinger Kristallklar – en filtrert Hefeweizen variant, 5,3% vol.
Erdinger Champ – lys weissbier med lavere alkoholprosent, 4,7% vol.
Erdinger Pikantus – bock weissbier, 7,3% vol.
Erdinger Urweisse – brygget etter 120 år gammel opskrift, 5,2% vol.
Erdinger Oktoberfestbier – sesongøl. En fyldig og bløt weissbier. 5,7% vol.
Erdinger Weissbier Alkoholfrei – Alkoholfri weissbier, 0,4% vol.


== Annet / idrett ==
Erdinger er en stor sponsor av idrett og har egen butikk hvor bryggeriets finansierte produkter kan kjøpes. Erdinger er hovedsponsoren av skiskytingsverdenscupen, med egne sponsoravtaler med de tyske utøverne.Se også: Erdinger Arena – idrettsanlegget i Oberstdorf hvor Erdinger er hovedsponsor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Erdinger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Spencer Tracy

Spencer Bonaventure Tracy (født 5. april 1900 i Milwaukee i Wisconsin, død 10. juni 1967 i Beverly Hills i California) var en amerikansk skuespiller. 
Tracy oppdaget at han hadde skuespillertalent mens han studerte ved Ripon College. Senere fikk han et stipend for å studere ved American Academy of Dramatic Arts. Tracy arbeidet sju år innen teater, både på en rekke repertoarteater og innimellom på Broadway. Gjennombruddet kom i 1930, da han fikk oppmerksomhet fra Hollywood etter å ha spilt hovedrollen i The Last Mile.
Tracy medvirket i nesten 80 filmer i perioden fra 1930 til 1967. Han ble nominert til ni Oscar for beste mannlige hovedrolle, hvorav han vant to, en i 1937 for rollen som Manuel Fidello i eventyrfilmen På de store banker og året etter for rollen som pater Edward J. Flanigan i den biografiske dramafilmen Boys Town. 
I 1942 spilte han mot Katharine Hepburn i den romantiske dramakomedien Årets kvinne. De ble et populært filmpar og spilte i totalt ni filmer i løpet av 25 år, inkludert Kjærlighet forbudt (1945), Det store valget (1948), Adams ribben (1949) og Alle tiders jente (1952). I denne perioden hadde de også et forhold privat, som varte frem til Tracys død.
Tracys siste film var dramakomedien Gjett hvem som kommer til middag (1967), med Hepburn og Sidney Poitier. Han døde 17 dager etter at innspillingen var fullført og vant BAFTA posthumt for rolletolkningen sin. Tracy har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1999 ble han kåret til tidenes niende største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.


== Filmografi (utvalg) ==

1931 – Goldie

1931 – Skjønnhetsdronningen

1932 – Luftens skrekk

1932 – Miskjent ungdom

1932 – Kjærlighet og knockout

1932 – Me and My Gal

1932 – 20.000 år i Sing-Sing

1933 – Makten og æren

1933 – En mann og hans kvinne

1934 – Virginia Goldens ekteskap

1936 – Riffraff

1936 – Jeg er uskyldig

1936 – San Francisco

1936 – I fyr og flamme

1937 – På de store banker

1938 – Boys Town

1941 – Guttebyens menn

1941 – Dr. Jekyll og Mr. Hyde

1942 – Årets kvinne

1944 – Det syvende kors

1945 – Kjærlighet forbudt

1947 – Præriens pionerer

1947 – Den store fristelsen

1948 – Det store valget

1949 – Adams ribben

1950 – Brudens far

1951 – Fars lille utbytte

1952 – Alle tiders jente

1954 – Den brukne lanse

1955 – En mann gikk av toget

1956 – Fjellet

1957 – Kontorets skrekk

1958 – Den gamle mannen og havet

1958 – Det siste hurra

1960 – De skal arve vinden

1962 – Vi vant ville vesten

1963 – For en gal, gal, gal, gal verden

1967 – Gjett hvem som kommer til middag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spencer Tracy på Internet Movie Database 
(sv) Spencer Tracy i Svensk Filmdatabas 
(da) Spencer Tracy på Filmdatabasen 
(fr) Spencer Tracy på Allociné 
(en) Spencer Tracy på AllMovie 
(en) Spencer Tracy hos Turner Classic Movies 
(en) Spencer Tracy hos Rotten Tomatoes 
(en) Spencer Tracy hos The Movie Database 
(en) Spencer Tracy hos Internet Broadway Database 
(en) Spencer Tracy på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
John Andersen Nordhuus

John Andersen Nordhuus (født 1785, død 17. juli 1863) var en norsk bonde, fisker og politiker. Han var stortingsrepresentant i perioden 1833–35 for Nordlands amt.
Nordhuus var valgt som  representant fra Nordlandenes amt til Stortinget i perioden 1833–1835.Begge hans foreldre hadde dype slektsrøtter i sognet. Slekta på morsida hadde vært knyttet til Lund i flere generasjoner. Han var sønn av gårdbruker Anders Isaksen Lund. Han bodde på gården Nordhus og arbeidet som fisker og gårdbruker der. I 1848 ga han ut «Beskrivelse over Brønøe Hovedsogn»Nordhuus ble født på gården Lund i Brønnøy, hvor faren var gårdbruker. Havet tok faren da John bare var 3 år gammel. Moren giftet seg året etter med Johannes Andersen, som i flere kilder opptrer som en mer alminnelig opplyst mann på den tida. Johns interesse for styre og stell, historie og samtid, hadde sin grunn i stefarens påvirkning. I voksen alder fikk John sin egen gård i Brønnøy i 1819, kalt Nordhuus, og drev fiske også. Dette skjedde etter at selveieren på stedet, Hans Jensen, hadde dødd. Dette var også morfaren til hans kone. Dermed fikk han også en enorm formue med seg.
På Stortinget i 1833 var han 4. representant for Nordlands amt. Han var medlem av komiteen om bank- og pengevesen. Til Stortinget 1839 ble han valgt til 3. varamann.
I 1848 ga Nordhuus ut det lokalhistoriske verket Beskrivelse over Brønnøe Hovedsogn. Han døde på Nordhuus i 1863. 
Han er bestefar til «keiserlosen» Johan Pareli Nordhuus (1849–1923).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Andersen Nordhuus hos Norsk senter for forskningsdata