jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andrej Tarkovskij

Andrej Аrsenjеvitsj Tarkovskij (russisk: Андре́й Арсе́ньевич Тарко́вский; født 4. april 1932 i Zavrazhje i Sovjetunionen, død 28. desember 1986 i Paris) var en russisk filmskaper. Han er ansett for å være en av de viktigste og mest innflytelsesrike personene i sovjetisk filmhistorie. Filmene hans kjennetegnes ved metafysiske temaer, svært lange sammenhengende filmopptak og visuelt nydelige bilder, ofte som drømmeaktige tablåer.
Andrej Tarkovskij langfilmdebuterte med det tidvis poetiske krigsdramaet Ivans Barndom i 1962, en film han mottok Gulløven for under filmfestivalen i Venezia. Hans mest poetiske film er imidlertid bredt ansett for å være Speil, mens Andrej Rubljov, filmen om den store ikonmaleren med samme navn, har en svært sentral plass i russisk filmhistorie. I sitt senere liv oppholdt han seg mye i utlandet grunnet problemer med myndighetene, og han skapte filmene Nostalghia og Offeret i henholdsvis Italia og Sverige.
To av filmene hans er filmatiseringer av østeuropeiske sciencefictionromaner. Han er i Vesten mest kjent for sin filmatisering av Stanislav Lems Solaris, senere gjeninnspilt av Steven Soderbergh. Stalker, historien om tre menn som reiser inn i et postapokalyptisk område kalt «sonen», har også vært i sentrum for mye oppmerksomhet. Den bygger på brødrene Arkadij og Boris Strugatskijs mest etterspurte roman Piknik ved veikanten, der forfatterne selv utarbeidet manuset til filmen.
54 år gammel døde Tarkovskij av kreft i Paris, hvor han ble begravet på en gravplass for russiske utvandrere i byen Sainte-Geneviève-des-Bois utenfor Paris. Graven er ikke spesielt enkelt å finne. På gravstenen er det gravert på russisk: «Mannen som så engelen».


== Filmografi ==
Segodnja uvolnenija ne budet... (1959)
Dampveivalsen og fiolinen (1960)
Ivans barndom (1962)
Andrej Rubljov (1969)
Solaris (1972)
Speil (1975)
Stalker (1979)
Nostalghia (1983)
Offeret (1986)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nostalghia.com – En omfattende side om Tarkovskij
(en) Andrej Tarkovskij på Internet Movie Database 
(sv) Andrej Tarkovskij i Svensk Filmdatabas 
(da) Andrej Tarkovskij på Filmdatabasen 
(da) Andrej Tarkovskij på Scope 
(fr) Andrej Tarkovskij på Allociné 
(en) Andrej Tarkovskij på AllMovie 
(en) Andrej Tarkovskij hos The Movie Database 
Senses of Cinema – Artikkel om Tarkovskij
Museum of A. Tarkovsky – Museum lokalisert i Tarkovskijs fødeby
En rose er utsprungen

«En rose er utsprungen» er bokmålsnavnet på den katolske tyske julesalmen «Es ist ein Ros entsprungen» fra ca. 1587. Melodien er en tysk folketone fra 1400-tallet, muligens enda noe eldre.  
Tidligere valgte enkelte i norden å tolke teksten i lys av bibelens tekst gjengitt i Jesaja 11,1: En kvist skal skyte opp fra Isais stubbe, og et skudd skal spire fram fra hans røtter... En langt mer logisk slutning er imidlertid at teksten referer til julerosen (helleborus) som blomstrer fra desember og framover. Den var antakelig ikke så vanlig i Norge som i Tyskland de siste århundrene, noe som igjen ser ut til å ha medført en tolking basert på ovennevnte bibeltekst.


== Historie ==
Sangen ble publisert første gang i 1582 (eller 1588, omtvistet) i Gebetbuchlein des Frater Conradus da som en 19 strofer lang katolsk hymne. Troligt har den sn opprinnelse i Trier der en munk på juleaften skal ha sett en blommstrende rose under en tur i skogen. Denne tok han sån med seg til kirken og plasserte i en vase på alteret ved jomfru Maria. Den ble senere publisert med 23 vers i 1599 i Alte Catholische Geistliche Kirchengeseng, Köln år 1599, i Speirschen Gesangbuch i 1600 samt med seks strofer i Catholische Geistliche Gesange år 1608. 
Den ble på protestantisk mark endret litt på og arrangert av Michael Praetorius i 1609. Det er tekstlige variasjoner mellom alle versjonene - den protestantiske bærer preg av teologisk begrunnet retusjering av noe av språket vedrørende jomfru Maria. I den katolske var og forblir Maria ren jomfru; in den lutherske var hun ren jomfru.
Nynorskversjonen «Det hev ei rose sprunge» er mer vanlig.


== Innspillinger (i utvalg) ==
KFUM-koret «SELA», Oslo Dir.: Dag Kristoffersen. Utgitt på 78-platen Musica A 3089 i 1952
Olav Werner med Rolf Holger, orgel. Innspilt 27. september 1961. Utgitt på EP-platen Odeon GEON 56 og på LP-platen Glade jul (Odeon MOCN 1001).
Bygdelagskoret Dirigent: Torbjørn Dahl. Arr.: Per Steenberg. Innspilt 8. november 1965. Utgitt på EP-platen RCA REP 407.
Valens Solistkor. Innspilt i Sandefjord kirke 22. mai 1967. Utgitt på LP-platen HMV SNCLP 101.
Nidarosdomens Guttekor på Frelsesarmeens Juleplate 2004 og I Wish (2008)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansjakob Becker: Es ist ein Ros entsprungen. In: ders. u. a.: Geistliches Wunderhorn. C. H. Beck, München 2001, ISBN 3-406-48094-2, s. 135–145.


== Eksterne lenker ==
Det kimer nu til julefest

«Det kimer nu til julefest» er en dansk julesalme som også brukes meget i Norge. Teksten er skrevet av N.F.S. Grundtvig i 1817, og melodien er komponert av C. Balle i 1850.


== Tekst ==


== Innspillinger (i utvalg) ==
Orkester med Kirkeklokker. Innspilt mai 1924. Utgitt av "His Master's Voice".
Øivind Lunde med trio, vibrafon og klokker. Innspilt i oktober 1931. Utgitt på 78-platen Parlophon B 41085
Sven-Olof Sandberg med orgel og kirkeklokker utgav den på 78-platen Odeon A 180324 D-4323.
Olav Werner med orkester. Innspilt 20. september 1952. Utgitt på 78-platen Odeon ND 7097, på singlen Odeon 45-ND 7097 og på EP-platen Odeon GEON 5.
John Weyer Larsen med kor og orkester (Fritz Austins orkester). Dir.: Dag Kristoffersen. Arr.: Dag Kristoffersen. Inngikk i Juletoner – 2. del sammen med «Den gamle nissen» og «På låven sitter nissen». Utgitt på 78-platen Philips P 53002 H i 1953.
Olav Werner med Rolf Holger, orgel. Innspilt 27. september 1961. Utgitt på EP-platen Odeon GEON 55 og på LP-platen Glade jul (Odeon MOCN 1001).
Valens Solistkor Solist: Ørnulf Vege. Arr.: Per Steenberg. Innspilt i Sandefjord kirke 22. mai 1967. Utgitt på LP-platen HMV SNCLP 101.
Bing Crosby med Ken Darby Singers og John Scott Trotter orchestra. Innspilt 28. mars 1947 med titetelen O fir tree dark utgitt på Decca Records.
Nidarosdomens Guttekor og Arve Tellefsen på Våre beste julesanger. Utgitt på Norske Gram i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tekst til «Det kimer nu til julefest»
Jeger (soldat)

En jeger er en soldat som er trent og utstyrt for å overvåke og eventuelt angripe fiendtlige avdelinger. Dette gjennomføres ofte ved bruk av overlegen manøverkapasitet i vanskelig lende, og evne til å operere uten å bli oppdaget av fienden. 
En jeger opererer i dag oftest i mindre avdelinger og små grupper.


== Typer jegeravdelinger i det norske Forsvaret ==


=== Tradisjonelle jegeravdelinger ===
I tradisjonelle infanteribataljoner inngår en egen oppklaringstropp, vesentlig for å dekke bataljonens oppklaringsbehov (for eksempel 2. bataljon og Garden. Garnisonen i Sør-Varanger bruker jegeravdelinger til å overvåke den norsk russiske grensen, samt å hevde norsk suverenitet i grenseområdet.
I tradisjonelle jegeravdelinger er det stor andel av vernepliktige soldater.


=== Spesialiserte jegeravdelinger ===
Til spesialiserte jegerfunksjoner inngår også fallskjermjeger, artillerijegere, fjernoppklaring og kystjeger. Dette er spesialiserte avdelinger med mye vervet personell, men til dels også vernepliktige. Disse avdelingene er ikke definert som spesialstyrker.


=== Spesialstyrker ===
Marinejegere og spesialjegere er spesialstyrker som er samlet i avdelingen Forsvarets spesialstyrker.


== Historie ==
Jegere har tradisjon for utstrakt bruk av skarpskyting og i Norge var jegersoldatene de første som fikk rifler. Evne til å overleve og fungere under ekstreme værforhold var og er enda et typisk kjennetegn ved jegersoldater. Under Napoleonskrigene var jegere typiske tiraljører, men i dag er ikke jegerbetegnelsen like avgrenset som på begynnelsen av 1800-tallet og brukes om soldater innen en rekke avdelinger i Forsvaret.
Jegerkorpset infanteriregiment nr. 2 ble i 1961 slått sammen med Akershus infanteriregiment nr. 4 som Jegerkorpset-Akershus regiment nr. 4, for å bli nedlagt 11. juni 2002.
Ved Garnisonen i Porsanger (GP) ble en egen jegerbataljon opprettet i 1998, til erstatning for de fire jegerbataljonene som eksisterte til da. Avdelingen ble i 2004 redusert til et kompani, og i 2010 flyttet til Setermoen, for der å bli innlemmet i Etterretningsbataljonen.


== Referanser ==


== Se også ==
Akershusiske ridende jegerkorps
Norske gevorbne jegerkorps
Jegerkompaniet
Jeger (andre betydninger)

Uttrykket jeger kan ha flere betydninger:

Jeger, en som jakter på dyr
Jeger, en type soldat
NBCUniversal

NBCUniversal Media, LLC (tidl. NBC Universal, Inc.) er et amerikansk media- og underholdningsselskap som produserer og markedsfører underholdning, nyheter og informasjonstjenester til et internasjonalt marked. Selskapet eier og drifter amerikanske fjernsynsnettverk, kabel-tv-kanaler og en gruppe lokale fjernsynsstasjoner i USA, i tillegg til filmselskap, produksjonsselskap for fjernsyn og diverse temaparker.
NBCUniversal oppstod i mai 2004 da General Electrics selskap NBC ble slått sammen med Vivendis Vivendi Universal Entertainment. Etter en endring i eierforhold i januar 2011 hadde kommunikasjonsselskapet Comcast 51% av aksjene, og General Electric satt igjen med 49%. I 2013 tok Comcast over hele selskapet.


== Hoveddeler ==
Film – Universal Pictures skaper og distribuerer film.TV-produksjon  – NBC Universal Television StudioTV-distribusjon – NBC Universal Television Distribution distribuerer selskapets filmer og programmer til TV-stasjoner over hele verden. Har en katalog på over 4000 filmer og 40000 episoder med fjernsyn.TV-stasjoner – NBC Universal Television Stations består av tredve TV-stasjoner eid og drevet av NBC Universal (såkalt owned and operated), delt opp i to nettverk: 14 NBC-stasjoner, 15 spanskspråklige Telemundo-stasjoner og en uavhengig spanskspråklig TV-stasjon. Disse dekker om lag 34 % av markedet i USA og  hadde i 2004 en omsetning på nær USD 2 milliarder.TV-nettverk – NBC Television Network leverer programmateriale til mer enn 200 TV-stasjoner eid av andre selskaper (affiliate-stasjoner) og et antall egne lokalstasjoner (owned and operated). NBCs andre TV-nettverk Telemundo har en dominerende rolle i det spanskspråklige markedet. NBC Entertainment driver programutvikling og setter opp sendeskjema for nettverkene.Kabel-TV – NBC Universal har eierinteresser i en rekke tv-kanaler på kabelnettet, bl.a. nyhetskanalene MSNBC og CNBC.Hjemmeunderholdning – Universal Studios Home Entertainment som produserer og distribuerer hjemmevideo og -DVD er den del av selskapet som har sterkest vekst.Parker – Universal Parks & Resorts driver tema- og underholdningsparker ofte basert på film og filmproduksjon. Den mest kjente er Universal Studios Hollywood


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) NBCUniversal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Halten

Halten er et avfolket fiskevær i Frøya kommune i Trøndelag. Halten ligger lengst nord i Froan og utgjør den nordligste delen av den 40 nautiske mil lange øyrekken utenfor Frøya, som strekker seg fra Sula i sør til Halten i nord.
På Halten finnes Halten fyr. Fyret er automatisert og ble avbemannet i 2005.
I sommermånedene juni, juli og august er det hurtigbåtforbindelse tre ganger i uka til Froan og  Sistranda på Frøya, med videre forbindelse til Trondheim.


== Historie ==
Den første skriftlige nedtegnelsen om ferdsel til Halten er fra 1548 og viser innbetalt utrorsavgift. Men trolig har folk benyttet Halten lenge før det.
I 1779 kjøpte Henrik Borthen hele Froan og området var i familiens eie til 1927 da Sør-Trøndelag Landbruksselskap frikjøpte fiskeværet. Tobias Ulrik Borthen sto for det meste av utbygginga fra 1868 og fram til første verdenskrig. Tobias Borthen bygde ei brygge (Borthen-brygga/Skankbrygga) og ei stor Trønderlån (Skanklåna). Skanklåna huset husbestyreren og Halten Handel.
I sine glansdager var Halten trøndelagskystens største fiskevær. På det meste kunne det være 1000 fiskere i Halten. Folkemengden var så stor at det ble etablert eget sykehus på Halten, riktignok beskjedent etter dagens målestokk. Nedgangen for fiskeværet begynte med større og mer moderne båter med lugarer, som førte til at det ikke lenger var behov for rorbuer. I 1963 brant Skanklåna ned, mange mener at dette var vendepunktet for Halten og fraflyttingen skjøt fart. I 1988 besluttet daværende eier Torstein Erbo å legge ned fiskemottaket. De to siste fastboende, Harald og Borghild Støen flyttet fra fiskeværet i november 1988. Halten er i dag eid av Stiftelsen Halten - Nekolai Dahls Minne.


== Halten i dag ==
Mange med tilknytning til Halten har feriehus som de benytter om sommeren, samtidig som øyene besøkes av turister. Halten har flere rorbuer og hus med spesielle navn som «Vestindien», «Banken», «Høiskolen», «Telemonhei», «Minde», «Klasbua», «Templet», «Svana», «Havna», «Ostindien», «Rådstua» og «Skreppen».
Den tredje lørdagen i juli arrangeres Haltendagen med flere kulturarrangement i været. Faste poster på programmet er servering av rømmegrøt på Fiskarheimen, kultursti, historisk foredrag og fest med dans til levende musikk på brygga. Det er også mulig å få skyss over til fyret, hvor du kan nyte utsikten i mange mils omkrets. Til dette arrangementet settes det opp ekstra båttransport. Mange tar også turen over havet i egen båt.


== Eksterne lenker ==
(en) Halten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stiftelsen Halten – Nekolai Dahls Minne
Norra Karelen

Norra Karelen (finsk: Pohjois-Karjala) er et av Finlands 19 landskap. Det er en del av det historiske landskapet Karelen. Administrasjsonssetet i Norra Karelen er Joensuu. Norra Karelen grenser til landskapene Södra Karelen, Norra og Södra Savolax og Kajanaland. Mot øst grenser det til Aunus-karelske områder i russisk Karelia.  


== Kommuner og regioner ==
Norra Karelen har 12 kommuner hvorav fem bykommuner. 
Kommunene i landskapet utgjør tre økonomiske regioner. Nedenstående oversikt viser hvordan kommunene fordeler seg på de tre økonomiske regionene. Byene er oppført med fet skrift.


== Befolkningsutvikling ==


== Se også ==
Finlands kommuner
Finlands økonomiske regioner
Finlands landskap
Regionforvaltningsverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) North Karelia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uppslagsverket Finland, Norra Karelen
Yehudi Menuhin

Yehudi Menuhin, baron Menuhin av Stoke d'Abernon (født 22. april 1916 i New York City i New York, død 12. mars 1999 i Berlin) var en av de største fiolinvirtuoser i det tyvende århundre.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Yehudi Menuhin ble født i New York av jødiske foreldre som stammet fra Gomel i Hviterussland, og vokste opp i San Francisco.


=== Karriere ===
Han gav sin første solokonsert i 1925, og flere fulgte i 1926 i New York. I 1927 dro han til Paris og opptrådte på flere europeiske scener. Menuhin fikk sitt gjennombrudd som 13-åring om aftenen den 12. april 1929 med Konzert der Drei B (Bachs fiolinkonsert i E-dur, Brahms fiolinkonsert, Beethovens fiolinkonsert) med Berliner Philharmoniker i Berlin-filharmonien. Etter stående applaus, var salen i flere minutter stum av beundring. Albert Einstein, som satt i salen, sa at jetzt weiß ich, dass es einen Gott im Himmel gibt (nå vet jeg at det finnes en Gud i himmelen).Karrieren som konsertfiolinist førte Menuhin over hele verden. I 1963 grunnla han en egen fiolinskole i London, siden han var misfornøyd med fiolinundervisningen i Storbritannia. Han var dessuten virksom som dirigent (fra 1982 som sjefdirigent for Royal Philharmonic Orchestra).
Yehudi Menuhin hadde også et stort sosialt engasjement, og tok i 1977 initiativ til konsertrekken Live Music Now i England, for å gi konserter for mennesker som ikke hadde mulighet til å komme på konserter (sykehus, aldershjem, invalidehjem, fengsler)
I 1999 grunnla han Yehudi Menuhin-stiftelsen i Tyskland, til fremme av barns kreativitet. Stiftelsens arbeide er særlig rettet mot økonomisk svake grupper. Et av dens viktigste programmer er MUS-E, et kunstnerisk program for skoler.
Menuhin huskes også for sitt engasjement for forsoning mellom folkene.
I 1985 ble han britisk statsborger, og ble opphøyet i adelstanden samme år.
Han var gift i annet ekteskap med primaballerinaen Diana Gould.


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
1991 – Wolfprisen
1990 – Glenn Gould-prisen
1984 – Ernst von Siemens' musikkpris
1979 – Friedenspreis des Deutschen Buchhandels
1972 – Léonie Sonnings musikkprisHan har også fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yehudi Menuhin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yehudi Menuhin – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yehudi Menuhin på Internet Movie Database 
(sv) Yehudi Menuhin i Svensk Filmdatabas 
(fr) Yehudi Menuhin på Allociné 
(en) Yehudi Menuhin på AllMovie 
(en) Yehudi Menuhin hos The Movie Database 
(en) Yehudi Menuhin på Discogs 
(en) Yehudi Menuhin på MusicBrainz 
(en) Yehudi Menuhin på Spotify 
(en) Yehudi Menuhin på Songkick 
(en) Yehudi Menuhin på AllMusic 
(en) Yehudi Menuhin hos American National Biography 
(en) Yehudi Menuhin hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Yehudi Menuhin hos The Peerage
Universal Studios

Universal Studios er et amerikansk filmselskap. Selskapet ble grunnlagt i 1912 og er en del av mediakonglomeratet NBCUniversal som er et resultat av sammenslåing av selskapene NBC og Vivendi Universal i mai 2004.
Filmproduksjonen foregår i Universal City ved Los Angeles i California og i Orlando i Florida, mens distribusjon og administrasjon er basert i New York.
Selskapet eier Universal Studios Hollywood, som er et filmstudio med tilhørende temapark i Universal City i San Fernando Valley.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Universal Studios – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Universal Pictures' hjemmeside
(en) Universal Pictures på Internet Movie Database
Thameslink

Thameslink er en jernbanelinje og et tidligere britisk selskap som drev denne linjen frem til april 2006, da First Capital Connect overtok anbudet. 
Jernbanestrekningen er på omkring 225 km, og går fra Bedford, England i nord til Brighton i sør via Snow Hill-tunnelen i London. Den betjener også London Gatwick Airport og London Luton Airport. Thameslink-linjen er et viktig tilbud for pendlere, og omkring 40 millioner passasjerer fraktes årlig. 
Tunnelen linjen krysser London gjennom ble gjenåpnet i 1988 etter å ha vært stengt for passasjertrafikk i femti år. Den nordlige delen av Thameslink erstattet en linje mellom Bedford og St. Pancras stasjon, og kjøres på Midland jernbanelinje.
I sør kjøres det på to linjer. Den viktigste går via London Bridge til East Croydon og så til Brighton. Den andre gikk opprinnelig via Elephant and Castle og Streatham til West Croydon, og så videre til Guildford. Linjen krysset en rekke andre linjer, og da jernbanen i Storbritannia ble privatisert ble det stadig vanskeligere å drive. Den ble derfor omkring 1994 kuttet ned slik at endestasjonen ble West Croydon. Omkring 1995 ble ruten endret, og Thameslink sluttet å kjøre til West Croydon. Ruten ble lagt om til Sutton, Wimbledon og Streatham; fra sistnevnte stasjon kjøres den til Brighton over samme spor som hovedruten.
Anbudet overtas av selskapet Govia i september 2015.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thameslink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons First Capital Connect
Halten fyr

Halten fyr er et fyr ligger på Store Reinsøy i fiskeværet Halten i Frøya kommune i Trøndelag.
Fyrstasjonen ble etablert på Halten i 1875 og er en del av fyrkjeden i øyrekka utenfor Frøya, med Sula fyr i sør, deretter Vingleia fyr, Finnvær fyr og lengst i nord Halten fyr.
Stasjonen består av et 29,5 m høyt steintårn og lyktehus som ble flyttet fra Lista fyr. Det var opprinnelig planlagt at Halten fyr skulle være et tvillingfyr, men dette ble det ikke noe av ettersom fyrtekniske utviklingen gjorde dette unødvendig.
Lampen har en lysstyrke på 1 080 000 candela og har en lysvidde på 17,5 nautiske mil.
Mye av originalt interiør og eksteriør er bevart på fyret. I 1911 ble de to svarte ringene malt på det hvite tårnet for å gjøre det mer synlig på dagtid, og dette er det eneste fyrtårnet i landet som er malt slik. Fyret ble i 1961 elektrifisert med strøm fra dieselaggregater og ble i 1987 fullt automatisert; og ble først avbemannet i 2005.  Et mannskap på to mann hadde fyret som arbeidssted, som vedlikeholdsteam for en større region av fyrstasjoner.
Fyret er fredet etter lov om kulturminner, og ligger også innenfor Froan naturreservat.


== Referanser ==


== Se også ==
Norske fyr


== Eksterne lenker ==
fyr.no
Stiftelsen Halten
«Halten fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sula fyr

Sula fyr er en fyrstasjon i fiskeværet Sula i Frøya kommune i Trøndelag.
Fyrstasjonen har en spesiell forhistorie, med to oppførte fyrtårn fra 1793 og 1804, før det nåværende åttekantede betongtårnet med stort lyktehus ble satt opp i 1909. Fyret ble bygget på øyas høyeste punkt, Sulshaugen, 35 meter over havet.
Sula fyr er en del av fyrkjeden i øyrekka utenfor Frøya, med Sula fyr i sør, deretter Vingleia fyr, Finnvær fyr og lengst i nord Halten fyr.
Sula fyr ble automatisert i 1974. Det ble høsten 2005 kjøpt av Stiftelsen Sula fyr, som restaurerer fyrvokterboligen, uthuset ved fyret og tilhørende naust.
Stiftelsen eier i tillegg den nedlagte sykestua på Sula. Fyrvokterboligen og sykestua skal brukes til overnatting for turister og som havleirskole.
Sula fyr inngår i fyrløypa Fyr til fyr i Fosen, etablert av Norsk Fyrhistorisk Forening i Kulturminneåret 2009


== Eksterne lenker ==
Sula Fyr Eget nettsted med bilder fra Sula.
Opplevsula.no
«Sula fyr». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nolondil

Nolondil (222 A.T. – ukjent år A.T. ) var en person fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var yngste sønn av Vardamir Nólimon, andre konge av Númenor, og sønnesønn av Elros, bror av Elrond. Han hadde tre søsken: brødrene Tar-Amandil og Aulendil og søsteren Vardilmë.
Han hadde tre barn:

Yávien
Oromendil
Axantur


== Kilder ==
J.R.R. Tolkien: Ufullstendige fortellinger, 1997, s. 233.
Hordabø

Hordabø er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland fylke, opprettet som Bø kommune 1. juli 1924 da Manger kommune ble delt i tre: Bø, Manger og Sæbø. Ved opprettelsen hadde Bø kommune 1 938 innbyggere.
Ved Kongelig resolusjon av 13. mars 1925 ble kommunen navn endret fra Bø til Hordabø.
1. januar 1964 ble Hordabø slått sammen med Manger kommune samt deler av Herdla, Sæbø, Lindås og Austrheim kommuner til den nye Radøy kommune. Hordabø hadde ved sammenslåingen 1 679 innbyggere. Videre ble Radøy kommune slått sammen med Lindås og Meland til nye Alver kommune den 1. januar 2020.
Bø i Hordaland

Bø kommune er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland fylke.
Kommunen ble opprettet 1. juli 1924 da Manger kommune ble delt i tre: Bø, Manger og Sæbø. Ved opprettelsen hadde Bø kommune 1.938 innbyggere.
Ved Kongelig resolusjon av 13. mars 1925 ble kommunens navn endret fra Bø til Hordabø.
Bø kommune i Hordaland eksisterte altså i ca. 8,5 måneder.