jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rosenborg (Oslo)

Rosenborg er et område i Oslo, navnet var mer i bruk tidligere, og i dag er området ofte regnet som en del av strøket Hegdehaugen. Navnet stammer fra løkkeeiendommen Rosenborg, som opprinnelig var en del av en større løkkeeiendom Froms løkke, senere Frydenlund. 
Navnet eksisterer fortsatt i Rosenborggata, som går fra Bogstadveien til Pilestredet og Rosenborgbakken og fikk sitt navn i 1879, oppkalt etter løkkeeiendommen.
Tidligere eksisterte også kinoen Rosenborg teater, som var byens første kommunale kino, lå i Bogstadveien 12 og ble nedlagt etter andre verdenskrig. I Bogstadveien 9, inngang Sporveisgata, åpnet Rosenborg kino i 1937, nedlagt i 1980.


== Kilder ==
Oslo byleksikon, femte utgave, Kunnskapsforlaget 2010, ISBN 978-82-573-1760-7
Coniopteryx pygmaea

Coniopteryx pygmaea [syn. Coniopteryx parthenia (Navas & Marcet, 1910)] er en av voksvingene (Coniopterygidae), en av de minste nettvingene i Norge.


== Utbredelse ==
Coniopteryx pygmaea er funnet i hele Norge. Den synes å være vanligere i nord og sør, og sjeldnere i Midt-Norge.


== Utseende ==
Coniopteryx pygmaea har vokskjertler på kroppen, slik at denne blir dekket av et vokslignende substans. Bare litt av beina er udekket. Voksen er helt hvit og derfor er det lett å se en middløve, selv om den er liten.
Hodet er nedoverbøyd, med de bitende munndelene på undersiden (ortognath). Både fram og bakvingen har normal form.
De ulike artene av voksvinger kan være vanskelige å skille fra hverandre. For enkelte arter er det bare hannens genitalia som er et sikkert artskjennetegn. I enkelte slekter kan ikke hunnen bestemmes til art med sikkerhet.


== Levevis ==
Coniopteryx pygmaea er rovdyr og lever vanligvis av midder. Arten er tilknyttet barskog.


== Kilder ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) pygmevoksvinge i Encyclopedia of Life 
(en) pygmevoksvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) pygmevoksvinge hos Artsdatabanken 
(sv) pygmevoksvinge hos Dyntaxa 
(en) pygmevoksvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Coniopteryx pygmaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Hans Andersen Bernhoft

Hans Andersen Bernhoft (født ca. 1550, død 17. april 1619 i Trondhjem) var en norsk luthersk prest.Den 17. mars 1591 underskrev Hans Andersen Bernhoft kapiteleden. Han er nevnt som kapellan i Vår Frue kirke (Trondheim) i dokumenter fra 1593 og 1594. Den 18. september 1596 fikk han kongebrev på Inderøy prestegjeld. I noen notater om Trondheim fra 1600-tallet heter det at kapellan Hans Andersen i 1606 holdt den første messen i Vår Frue kirke etter at den ble gjenoppbygd etter brannen i 1598.
Hans Andersen Bernhoft ble gift ca. 1589 med Anna Pedersdatter (f. ca. 1558 – d. 16.05.1627 Trondheim). De hadde fire sønner, som alle ble prester. Det var Christen Hansen Bernhoft, Hans Hanssen Bernhoft, Peder Hansen Bernhoft og Anders Hansen Bernhoft. De hadde fem døtre; Anne, Birgitte, Margareta, Benedikte og Elisabeth. De tre første døtrene ble gift henholdsvis med prestene Anders Eriksen Kvernes, Laurits Holgersen Arctander og Christopher von Aphelen.  
Bernhoft ble sogneprest i Vår Frue kirke i Trondheim i 1616 og stod der til sin død i 1619. I en kilde omtales han som "Johannes Andræ" død den 17. april 1619. Dette blir bekreftet av at domkapitelet den 23. mai 1619 sender beskjed til kongen om at Dn Johannes Andræ i Vår Frue kirke er død og domkapitelet har valgt hans etterfølger.
Ifølge svigersønnen Laurits Holgersen sine opptegnelser døde Hans Andersen Bernhoft den 17. april 1619 klokken 7 om aftenen.


== Se også ==
liste over prester i Vår Frue kirke (Trondheim)


== Referanser ==
Rottefella

Rottefella er en skibinding og et norsk selskap. Det startet i Oslo i 1927 da skiløperen, seileren og oppfinneren Bror With skulle delta i et stort skirenn, og ikke var helt fornøyd med bindingene sine. Skibindingen som With oppfant fikk sitt gjennombrudd under OL i St. Moritz i 1928, da den norske militærpatruljen under ledelse av Ole Reistad brukte bindingene og vant øvelsen, som var demonstrasjonsgren.


== Standarder ==
Bindingen kom først i produksjon i 1928, og kom i nye modeller i 1939, 1950, 1953 og 1963. Etterhvert meldte behovet for standardisering seg. Rottefella har stått for flere standarder for skibindinger:
1971: Nordic Norm (NN) - En forenkling av den klassiske langrennsbindingen til Rottefella
1981: Super Telemark - Spesialbinding for telemarkskjøring og fjellski med stålkanter
1985: New Nordic Norm (NNN) - En ny langrennsbinding med helt ny mekanikk i nye materialer
1989: New Nordic Norm-Back Country (NNN-BC) - En kraftigere utgave av NNN, til bruk utenfor oppkjørte løyper
1991: New Nordic Norm II (NNN-II) - En utvikling av NNN, som ga forbedret stabilitet
2004: NIS-system
2006: New Telemark Norm (NTN) - Telemarkbinding med utløsermekanisme
2011: Xcellerator - Nye langrennsbindinger, med ulike modeller for klassisk og skøyting
2018: Move - Nye langrennsbindinger tilpasset felleski


== Priser ==
1963: Den norske designpris - for langrennsbindingen Rottefella, forløperen til standarden «Nordic Norm» 
1998: God Design - for langrennsbindingen «Dino» for barn, forløperen til «Rottefella start»
2007: Hedersprisen for God Design - for telemarksbindingen «New Telemark Norm» 
2019: Red Dot Design Award - for langrennsbindingen «Move Switch» 
2022: Red Dot Design Award - for fjellskibindingen «Xplore» 


== Litteratur ==
Historien bak skibindingen Rottefella og produksjonsfirmaet Witco ble presentert i Stein Kagges biografi om Bror With fra 1998, med tittelen «Fra Rottefella til Dromedillen: Bror With - Et sant eventyr».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
rottefella.no
Coniopteryx tineiformis

Coniopteryx tineiformis er en av voksvingene (Coniopterygidae), en av de minste nettvingene i Norge.


== Utbredelse ==
Coniopteryx tineiformis er ganske vanlig og finnes i hele Norge.


== Utseende ==
Coniopteryx tineiformis har vokskjertler på kroppen, slik at denne blir dekket av et vokslignende substans. Bare litt av beina er udekket. Voksen er helt hvit og derfor er det lett å se en middløve, selv om den er liten.
Hodet er nedoverbøyd, med de bitende munndelene på undersiden (ortognath). Både fram og bakvingen har normal form.
De ulike artene av voksvinger kan være vanskelige å skille fra hverandre, særlig slekten Coniopteryx. Hunner av Coniopteryx tineiformis kan ikke artsbestemmes, det er bare hannens genitalia som er et sikkert artskjennetegn.


== Levevis ==
Coniopteryx tineiformis er rovdyr og lever vanligvis av midder. Arten er tilknyttet skog.


== Kilder ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) møllvoksvinge i Encyclopedia of Life 
(en) møllvoksvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) møllvoksvinge hos Artsdatabanken 
(sv) møllvoksvinge hos Dyntaxa 
(en) møllvoksvinge hos Fauna Europaea 
(en) møllvoksvinge hos ITIS 
(en) møllvoksvinge hos NCBI 
(en) Kategori:Coniopteryx tineiformis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Parasemidalis fuscipennis

Parasemidalis fuscipennis er en av voksvingene (Coniopterygidae), en av de minste nettvingene i Norge.


== Utbredelse ==
Parasemidalis fuscipennis er ganske sjelden og er funnet i det sørlige Norge, nord til Nordland.


== Utseende ==
Parasemidalis fuscipennis har vokskjertler på kroppen, slik at denne blir dekket av et vokslignende substans. Bare litt av beina er udekket. Voksen er helt hvit og derfor er det lett å se en middløve, selv om den er liten.
Hodet er nedoverbøyd, med de bitende munndelene på undersiden (ortognath). Både fram og bakvingen har normal form.
De ulike artene av voksvinger kan være vanskelige å skille fra hverandre. For enkelte arter er det bare hannens genitalia som er et sikkert artskjennetegn. I enkelte slekter kan ikke hunnen bestemmes til art med sikkerhet.


== Levevis ==
Parasemidalis fuscipennis er rovdyr og lever vanligvis av midder.


== Kilder ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) brunvoksvinge i Encyclopedia of Life 
(en) brunvoksvinge i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brunvoksvinge hos Artsdatabanken 
(sv) brunvoksvinge hos Dyntaxa 
(en) brunvoksvinge hos Fauna Europaea 
(en) brunvoksvinge hos ITIS 
(en) Kategori:Parasemidalis fuscipennis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Kottby

Kottby (finsk: Käpylä) er en bydel i Helsingfors, ca. 5 km nord for bysentrum, i den administrative bydelen Gammelstaden.

Kottby er mest kjent for sin trehusbebyggelse – Trä-Kottby. Den ble bygd på 1920-tallet som en arbeiderforstad, og regnes som Helsingfors' best planlagte trehusområde.
Ol-landsbyen til de olympiske sommerlekene – som skulle avholdes i 1940 – ble bygd rett sør for Trä-Kottby. Byen ble noe utvida etter krigen foran lekene i 1952. Kottby har i dag ca. 8 000 innbyggere.
Grünerhagen

Grünerhagen er en park på Grünerløkka i Oslo. 


== Parken ==
Grünerhagen avgrenses av Nordre gate i syd, Fossveien i øst og Grüners gate i nord. I vest grenser parken til den tidligere kornsiloen som er studentbolig og av Nedre Foss gård og turvei B10 langs Akerselva, som på denne strekningen i 2011 fikk navnet Rigmor Luihns vei. I 2017 åpnet Nedre Foss park mellom Grünerhagen og Akerselva. Parken er en del av Akerselva miljøpark. Grünerhagen dekker om lag 12 mål. 
I den nordlige delen ligger en ballbane, som sannsynligvis er det mest populære møtestedet for basketballspillere i byen. I tillegg til basketball er det også et miljø for skating og bordtennis der.
Den sydlige delen av parken skråner ned mot Akerselva og brukes til aking om vinteren.
I parken ligger Grünerhagen barnehage.


== Historie ==
Grünerfamilien anla hagen på begynnelsen av 1700-tallet som en storslått hage. Familien eide Nedre Foss mølle 1672-1758 og 1803-1911 og har gitt hagen og strøket navn. Parken hadde terrasser, alléer, dam med lysthus på pæler og dyrehage med påfugl, gjess og kalkuner. Det finnes ikke bilder av den gamle hagen. Parken ble helt lagt om midt på 1800-tallet. Da Edvard Munch bodde i Fossveien og laget bilder av parken i 1880-årene var der fremdeles dam, og parken var regnet som attraktiv. 
Tidlig på 1900-tallet var parken forfalt. Kommunen opparbeidet den fra 1938 og dette arbeidet var ferdig cirka 1950. Under annen verdenskrig ble arealet, i regi av Parkvesenet, brukt til dyrking av mat. 
I 1986 fremmet Nora eiendom et forslag om å bygge kontorer, hotell og boliger på området mellom elven og Fossveien. Ballbanen ville ha forsvunnet og deler av den øvrige parken blitt berørt. Etter store protester fra beboerne på Grünerløkka ble planene, gjennom en statlig reguleringsplan for Nedre Foss, endret slik at hele parken ble bevart. 
Grünerhagen er fra 1990 en del av Akerselva miljøpark. Det innebærer blant annet at siktlinjene mot vestsiden av Akerselva med Telthusbakken og Gamle Aker kirke er sikret.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunnar Jerman: Akerselva fra sagatid til opera. Oslo, Schibsted, 2003
Oslo byleksikon
Marius Røhne: Oslo kommunale parker og grønnanlegg 1810-1948. Oslo, Myhres papirindustri, 1967
Akerselva miljøpark, vedtak. Beskriver rammene for utvikling av området mot Akerselva, se side 24
Are Eriksen: «Akerselva miljøpark – visjon og virkelighet.» St. Hallvard 3/1989, ss. 53-59. Beskriver kampen om utbygging på 1980-tallet.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Grünerhagen 1961
Flyfoto av Grünerhagen, og mulighet for kart
«Grünerhagen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Grünerhagen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Magnus Malm

Magnus Malm (født 26. desember 1951) er en svensk sjelesørger og forfatter. Han er gift med Elisabeth På 70-tallet og 80-tallet var han redaktør for det radikale kristne tidsskriftet Nytt Liv.
I Norge har han også deltatt mye i Korsvei-bevegelsen, og vært sentral i oppstarten.
Malm ble tildelt C S Lewis-prisen i 2006,og Emmausprisen i 2002


== Bibliografi ==
Fotspår : 24 bibelstudier om efterföljelse (1978), ISBN 91-7260-217-1
Liten vägledning för bönegrupper (1980), ISBN 91-86082-00-0
Veivisere : en bok om kristent lederskap (1990), ISBN 91-86082-16-7, ISBN 91-7080-893-7, ISBN 91-86082-18-3, ISBN 91-86082-66-3
Tänk om någon frågar dig: varför är du kristen? : vad svarar du då? (1993), ISBN 91-86082-29-9
Under mandelträdet : anteckningar om det inre livet (1993), ISBN 91-7580-094-2
I lammets tecken : om den kristna församlingens väg in i 2000-talet (1996), ISBN 91-7580-129-9, ISBN 91-7195-076-1
Fotspår i glastrappan (1999), ISBN 91-7580-178-7
Bildfaktorn : om den mödosamma och underbara resan från bild till verklighet (2003), ISBN 91-7580-231-7
Viskningar från katakomberna (2006)
Viskningar från katakomberna, utvidet utgave (2007)
Et hjerte større enn verden, norsk utg (Luther forlag 2009) [ISBN: 9788253145907][1]
Som om Gud ikke finnes : Hva skjer når livet sekulariseres? (Vårt Land Forlag 2015), ISBN 978-82-93368-09-0 [2]
Fri til å tjene - Lederskap i Jesu fotspor (Verbum 2019) ISBN 978-82-543-1395-4


== Referanser ==
Aurore Tisell

Aurore Tisell var en svensk forfatter som i 1911 gav ut boka Till ljus och kraft på livets väg. Andaktsboka er en samling av ord og tanker av om lag 200 forfattere og spenner over et tidsrom fra det første århundre til boka ble utgitt. Den ble meget populær i Sverige og kom ut i over 200 000 eksemplarer der.
Boka ble også oversatt til finsk, dansk og norsk. Den norske utgaven ble tilrettelagt for norske forhold. Den norske oversetteren Aslaug Elvenes byttet ut sitater fra svensk med sitater fra norske forfattere og diktere. Boka kom i en rekke opplag også i Norge.
Torgny Wirén

Torgny Wirén er en forfatter og skoleprest fra Jönköping.
Wirén mistet sin tro på Gud da han studerte teologi ved Lunds universitet. Anledningen var at han gang på gang ikke hadde fått svar på bønn når han ba for syke og etter det ble konfrontert med velformulert bibelkritikk. I hans selvbiografiske bok Vägen igenom (1987) skildres siden hans reise tilbake til troen samt hans endelige oppgjør med liberalteologi. Torgny Wirén sier selv at bare hans fiender kaller ham Torgny, andre kaller ham Tojje.


== Bibliografi ==
Vägen igenom 1987
Om änglar kunde tala 1996 har solgt mer enn 25 000 eksemplarer. Norsk utgave Om en engel fikk fortelle, ISBN 82-7053-298-3
Alexandra, 2003 er en odyssé gjennom verdensreligionene
Under ytan er en andaktsbok som har kommet ut i flere opplag. Norsk utgave: Under huden, ISBN 82-543-0794-6
Fircellekamelhalsflue

Fircellekamelhalsflue (Phaeostigma notata [syn. Raphidia notata]) er en av kamelhalsfluene (Raphidioptera), de kjennes lett på den lange «halsen». Det er bare tre arter i Norge.


== Utbredelse ==
Fircellekamelhalsflue er utbredt i hele Norge, men er sjelden.


== Utseende ==
Fircellekamelhalsflue er en ganske stor kamelhalsflue. Hodet er fremoverrettet, med de bitende munndelene fremover på snuten (prognath). På hodet er det tre punktøyne, i en trekant. Bryststykkets første ledd (prothorax) har en eiendommelig langstrakt form og minner om en hals, herav navnet kamelhalsflue.
Både fram og bakvingen har normal form og er like å se til. Under vingemerket på framvingen,finnes fire celler som er plassert side ved side, på skrå, under hverandre. Vingemerket (pterostigma) er mørkt og har vanligvis to skråribber.
I Norge er det tre arter kamelhalsfluer, som kan bestemmes ut fra ytre karakterer. Lengre sør i Europa og andre steder i verden, hvor artsantallet er høyere må kamelhalsfluer artsbestemmes ut fra genitaliene.


== Levevis ==
Fircellekamelhalsflue er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som insekter og midder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) fircellekamelhalsflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fircellekamelhalsflue hos Artsdatabanken 
(sv) fircellekamelhalsflue hos Dyntaxa 
(en) fircellekamelhalsflue hos Fauna Europaea 
(en) fircellekamelhalsflue hos NCBI 
(en) Kategori:Phaeostigma notata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phaeostigma notata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Bulken Idrottslag

Bulken Idrottslag (Bulken IL) er et idrettslag som ligger på Voss og ble stiftet i 1925. Laget har egne grupper for fotball, hopp og langrenn. Den mest kjente utøveren fra Bulken er Kristen Skjeldal som blant annet har blitt olympisk mester.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Furukamelhalsflue

Furukamelhalsflue (Raphidia ophiopsis) er en av kamelhalsfluene (Raphidioptera), de kjennes lett på den lange «halsen». Det er bare tre arter i Norge.


== Utbredelse ==
Furukamelhalsflue er utbredt i hele Norge, men er sjelden.


== Utseende ==
Furukamelhalsflue er litt mindre enn R. notata. Hodet er fremoverrettet, med de bitende munndelene fremover på snuten (prognath). På hodet er det tre punktøyne, i en trekant. Bryststykkets første ledd (prothorax) har en eiendommelig langstrakt form og minner om en hals, herav navnet kamelhalsflue.
Både fram og bakvingen har normal form og er like å se til. Under vingemerket på framvingen,finnes tre celler som er plassert side ved side, på skrå, under hverandre. Vingemerket (pterostigma) er kort og mørkt, like langt som høyt, og har vanligvis en skråribbe.
I Norge er det tre arter kamelhalsfluer, som kan bestemmes ut fra ytre karakterer. Lengre sør i Europa og andre steder i verden, hvor artsantallet er høyere må kamelhalsfluer artsbestemmes ut fra genitaliene.


== Levevis ==
Furukamelhalsflue er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som insekter og midder.


== Referanser ==


== Kilder ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) furukamelhalsflue i Encyclopedia of Life 
(en) furukamelhalsflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) furukamelhalsflue hos Artsdatabanken 
(sv) furukamelhalsflue hos Dyntaxa 
(en) furukamelhalsflue hos Fauna Europaea 
(en) furukamelhalsflue hos NCBI 
(en) Kategori:Raphidia ophiopsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Raphidia ophiopsis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Forsby

Forsby (finsk: Koskela) er en bydel i Helsingfors, ca. 5 km nord for bysentrum, i den administrative bydelen Gammelstaden.
Den nordlige delen av Forsby har overveiende småhusbebyggelse, mens den sørlige delen er bebygd med nyere boligblokker. I Forsby ligger bl.a. det store Forsby sjukehus. Bydelen har ca. 3 500 innbyggere.
Gulflekkamelhalsflue

Gulflekkamelhalsflue Xanthostigma xanthostigma [syn. Raphidia xanthostigma] er en av kamelhalsfluene (Raphidioptera), de kjennes lett på den lange «halsen». Det er bare tre arter  i Norge. 


== Utbredelse ==
Gulflekkamelhalsflue  er utbredt i hele Norge, men er sjelden. Lengst sør i Norge er dette trolig den vanligste av kamelhalsfluene.


== Utseende ==
Hodet er fremoverrettet, med de bitende munndelene fremover på snuten (prognath).  På hodet er det tre punktøyne, i en trekant. Bryststykkets første ledd (prothorax) har en eiendommelig langstrakt form og minner om en hals, herav navnet kamelhalsflue. 
Både fram og bakvingen har normal form og er like å se til. Under vingemerket på framvingen,finnes tre celler som er plassert side ved side, på skrå, under hverandre. Vingemerket (pterostigma) er lyst brunt eller mer gult og er omtrent tre ganger så langt som høyt.
I Norge er det tre arter kamelhalsfluer, som kan bestemmes ut fra ytre karakterer. Lengre sør i Europa og andre steder i verden, hvor artsantallet er høyere må kamelhalsfluer artsbestemmes ut fra genitaliene. 


== Levevis ==
Gulflekkamelhalsflue  er rovdyr og lever av andre mindre dyr, som insekter og midder. 


== Kilder ==
Greve, Lita. 1987. Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.


== Eksterne lenker ==
(en) gulflekkamelhalsflue i Encyclopedia of Life 
(en) gulflekkamelhalsflue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulflekkamelhalsflue hos Artsdatabanken 
(sv) gulflekkamelhalsflue hos Dyntaxa 
(en) gulflekkamelhalsflue hos Fauna Europaea 
(en) gulflekkamelhalsflue hos NCBI 
(en) Kategori:Xanthostigma xanthostigma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
La Défense

La Défense er et forretningsdistrikt utenfor Paris. Det ligger i departementet Hauts-de-Seine, rundt punktet der kommunene Nanterre, Courbevoie og Puteaux møtes. 
Området har fått sitt navn etter skulpturen La Défense de Paris som ble oppført i 1883 for å hedre soldatene som hadde forsvart Paris under den fransk-tyske krig.


== Beskrivelse ==
La Défense består hovedsakelig av høyhus bygget langs en sentral bilfri akse som består (fra øst til vest og lavest til høyest) av vannspeilet Le Bassin (formgitt av den greske billedhoggeren Takis), platanlønn-alléen L'esplanade de la Défense, og torgene La place de la Défense og Le parvis de la Défense. Øverst på sistnevnte står den monumentale Arche de la Défense.
Denne aksen danner en forlengelsen av Paris' historiske akse, som starter ved Louvre og fortsetter langs Rue de Rivoli forbi Place de la Concorde og videre oppover Champs-Élysées til Triumfbuen.
La Défense består av ca 3 millioner m² forretningslokaler og 600.000 m² boliger. Det er et av verdens største forretningsdistrikter.
Under Le parvis de la Défense ligger også et av Paris-områdets største kollektivknutepunkt, med tog, RER, Métro de Paris (La Défense – Grande Arche), trikk og buss.


== Skyskrapere ==
Tour Majunga (194 m)
Tour ENGIE (185 m)
Tour Trinity (167 m)
Tour Carpe Diem (162 m)
Cœur Défense (161 m)
Tour Eqho (131 m)
Tour Michelet (127 m)
Tour Franklin (116 m)
Tour Manhattan (110 m)
Tour Landscape (101 m)


== Utdanning ==
Paris La Défense samler klyngen Pôle universitaire Léonard-de-Vinci og 4 handelshøyskoler: EDC Paris Business School, ESSEC Business School, ICN Business School og IÉSEG School of Management. Det er også hjemmet til European School of Paris-La Défense, en internasjonal grunnskole og ungdomsskole som ble akkreditert som en europeisk skole i 2020.


== Litteratur ==
Johannes Schaugg: High-Rise Buildings – La Défense, Books on Demand 2009, ISBN 978-3-8391-4523-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paris La Défense
Nguyen Minh Triet

Nguyen Minh Triet (Nguyễn Minh Triết) (født 8. oktober 1942 i Ben Cat-distriktet, i Binh Duong-provinsen i Vietnam) var presidenten til Vietnam fra 2006 til 2011. 
Etter å ha vært matematikklærer i Saigon, ble Triet medlem av kommunistpartiet i 1965. I 1992 ble han valgt til partileder for Song Be-provinsen. Under hans ledelse ble økonomien til provinsen forandret fra jordbruksavhengig til et attraktivt sted for utenlandske investorer.
Triet ble medlem av det vietnamesiske politbyrået i 1997, og leder for komminstipartiet i Ho Chi Minh-byen. Som leder for Ho Chi Minh by, fikk han et rykte for å være en bitter kjemper mot organisert kriminalitet og korrupsjon.
Han ble valgt til Vietnams president av Vietnams nasjonalforsamling med 464 stemmer (94.12%) den 27 juni 2006.


== Referanser ==