Nidaros bispedømme

For informasjon om bispedømmet før reformasjonen, se Nidaros erkebispedømme.

Nidaros bispedømme er et bispedømme i Den norske kirke som omfatter Trøndelag fylke, med  Nidarosdomen i Trondheim som bispesete. Det er delt i ni prostier, 38 kirkelige fellesråd og 120 sogn. Nidaros er siden 2011 i særstilling blant norske bispedømmer, ettersom det er to biskoper som residerer der. Den ene er den "stedlige" biskopen, den andre er preses i Bispemøtet. Den 30. januar 2020 ble Olav Fykse Tveit valgt til preses for Bispemøtet. Herborg Finnset er fra september 2017 biskop i Nidaros.


== Bispedømmeråd ==
I perioden 2020–2023 består Nidaros bispedømmeråd av følgende faste medlemmer:
Brit Skjelbred (leder), Trondheim (NK)
Agnes Sofie Gjeset (nestleder), Fosnes (ÅF)
Alex Ramstad Døsvik, Ørland (ÅF)
Grete Bækken Mollan, Steinkjer (ÅF)
Arild Kvernmo Pedersen, Verdal (NK)
Erik Seem, Grong (NK)
Kjersti Ngozi Furuseth, Indre Fosen (BL)
John Henrik Gulbrandsen, Stjørdal (presterepresentant)
Marta Garborg Bergslid, Trondheim (representant for leke kirkelige ansatte)
Bjørn Thomas Åhren, Namdalseid
Biskop Herborg Finnset
Preses Olav Fykse Tveit (i saker som berører Nidaros domprosti)Bokstavene etter navnene viser hvilken liste medlemmet stod på i kirkevalget i 2019. ÅF = Åpen folkekirkes liste. NK = Nominasjonskomitéens liste. BL = Bønnelista.


== Prostier og sogn i Nidaros bispedømme ==
Et bispedømme er inndelt i prostier, som igjen er inndelt i sogn. Nidaros bispedømme har følgende ni prostier etter at Strinda, Heimdal og Byåsen prostier ble slått sammen til ett prosti:
Nidaros domprosti (3 sogn)
Strinda, Heimdal og Byåsen prosti (13 sogn)
Fosen prosti (11 sogn)
Orkdal prosti (19 sogn)
Gauldal prosti (20 sogn)
Stjørdal prosti (9 sogn)
Stiklestad prosti (26 sogn)
Namdal prosti (18 sogn)
Døveprostiet (Oslo) (1 sogn)Nidaros' ni prostier er oppdelt i 120 sogn per 2021.
Se liste over sogn i Nidaros bispedømme.


== Historie ==
Nidaros bispedømme regnes som ett av de fem historiske bispesetene i Norge og historien begynner, på sett og vis, med slaget på Stiklestad og Olav den helliges helligkåring i 1031. Allerede rundt 1070/80, under Olav Kyrre, var det opprettet tre katolske bispedømmer i Norge: Nidaros (senere Trondhjems stift), Selja (1068, flyttet til Bjørgvin 1180) og Oslo.
Nidaros bispedømme omfattet opprinnelig hele det nordenfjellske Norge, dvs. nord for Stad og Dovre. Da den norske kirkeprovinsen ble opprettet i 1152/53, ble Nidaros erkestift (erkebispesete) og kirkelig senter for hele det utstrakte Norgesveldet. Følgende ti bispeseter ble underlagt erkebispesetet i Nidaros:

I Norge:
Bjørgvin
Stavanger
Hamar
Oslo
I Vesterhavet:
Isle of Man
Orknøyene
Færøyene
Skálholt og Hólar på Island
GrønlandLandskapet Herjedalen var en del av Nidaros bispedømme, mens Jemtland først ble lagt under erkebispesetet etter freden i Stettin i 1570.


=== Etter reformasjonen ===
I 1622 ble Sunnmøre overført til Bjørgvin bispedømme, og etter freden i Brømsebro i 1645 ble landskapene Herjedalen og Jemtland avstått til Sverige og overført til Uppsala bispesete. I 1804 ble Nord-Norge skilt ut som et eget Hålogaland bispedømme. Navnet Trondhjems stift ble endret til Nidaros bispedømme fra 1. januar 1919. Den siste endringen skjedde i 1983 med opprettelsen av Møre bispedømme, da Nordmøre og Romsdal ble avstått til det nye bispedømmet. Etter dette omfatter Nidaros bispedømme dagens Trøndelag fylke.


=== Nyere tid ===


==== Bispedømmerådet 2016–2019 ====
Bispedømmerådet i Nidaros hadde følgende elleve faste medlemmer i perioden 2016–2019:

Agnes Sofie Gjeset – legmedlem (leder)
Per Winsnes – legmedlem (nestleder)
Jon Roar Bruholt – legmedlem
Anne Kathrine Slungård – legmedlem
Alex Ramstad Døsvik – legmedlem
Ingebrikt Kvam – legmedlem
Trude Holm – legmedlem
Harald Hauge – geistlig medlem
Gunnar Winther – ikke-geistlig kirkelig tilsatt
Nils Tony Bransfjell – sørsamisk medlem
Nidaros' biskop Tor Singsaas
Preses Helga Haugland Byfuglien deltok i saker som angikk Nidaros domkirke.


==== Prostier 2016–2019 ====
Nidaros bispedømme hadde følgende elleve prostier frem til Byåsen, Strinda og Heimdal prostier ble slått sammen til ett prosti kalt Strinda, Heimdal og Byåsen prosti:

Nidaros domprosti
Byåsen prosti
Strinda prosti
Heimdal prosti
Fosen prosti
Orkdal prosti
Gauldal prosti
Stjørdal prosti
Stiklestad prosti
Namdal prostiNidaros' elleve prostier var oppdelt i 131 kirkesogn.


== Preses i Bispemøtet (fra 2011) ==
2011–2020: Helga Haugland Byfuglien
2020–d.d.: Olav Fykse TveitOrdningen med fast preses i Bispemøtet, med sete i Nidaros, ble vedtatt i statsråd 23. april 2010. Ordningen innebærer at tilsynsansvaret for Nidaros domprosti overtas av presesbiskopen, at både preses og Nidaros biskop skal ha Nidarosdomen som sin domkirke, at preses skal ha tjenestebolig i Trondheim og kontor i Trondheim og Oslo. I statsråd 25. mars 2011 ble biskop Helga Haugland Byfuglien i Borg utnevnt til fast preses. Hun overtok embetet 2. oktober 2011. Den 30. januar 2020 valgte et enstemmig kirkemøte Olav Fykse Tveit til sin nye preses. Han ble vigslet som biskop 10. mai 2020, og formelt innsatt i oktober 2020.


== Biskop i Nidaros (1537–) ==

Torbjørn Bratt 1546–1548
Hans Gaas  1549–1578
Hans Mogenssøn  1578–1595
Isak Grønbech  1596–1617
Anders Arrebo  1618–1622
Peder Skjelderup 1622–1642
Erik Bredal  1643–1672
Arnold de Fine  1672
Erik Pontoppidan den eldre  1673–1678
Christopher Hanssen Schletter  1678–1688
Peder Krog  1689–1731
Eiler Hagerup d.e.  1731–1743
Ludvig Harboe  1743–1748
Frederik Nannestad  1748–1758
Johan Ernst Gunnerus  1758–1773
Marcus Fredrik Bang  1773–1787
Johan Christian Schønheyder  1788–1803
Peder Olivarius Bugge  1804–1842
Hans Riddervold  1843–1848
Hans Jørgen Darre  1849–1860
Andreas Grimelund  1861–1883
Nils Jacob Laache  1884–1892
Johannes Nilssøn Skaar  1892–1904
Vilhelm Andreas Wexelsen  1905–1909
Wilhelm Bøckman  1909–1923
Jens Gran Gleditsch  1923–1928
Johan Støren  1928–1945
Arne Fjellbu  1945–1960
Tord Godal  1960–1979
Kristen Kyrre Bremer  1979–1990
Finn Wagle  1991–2008
Tor Singsaas 2008–2017
Herborg Finnset 2017–dd


== Litteratur ==
Nidaros erkebispestol og bispesete 1153–1953, 6 bind (1955–87)
Del 1, bind 1: Erkebispestolens historie, red. av Arne Fjellbu og Bernt C. Lange (1955)
Del 1, bind 2: Trygve Lysaker, Reformasjon og enevelde 1537–1804 (1987)
Del 1, bind 3: Trygve Lysaker, Fra embetskirke til folkekirke 1804–1953 (1987)
Del 2, bind 1–2: Gerhard Fischer, Kirkebygget i middelalderen (1965)
Del 2, bind 3: Trygve Lysaker, Fra katedral til sognekirke 1537–1869 (1973)Ecclesia Nidrosiensis 1153–1537: søkelys på Nidaroskirkens og Nidarosprovinsens historie, red. av Steinar Imsen (Tapir, 2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Diocese of Nidaros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
kirken.no/nidaros Den norske kirke, Nidaros biskop/bispedømmeråd, historien
Trygve Lysakers privatarkiv finnes ved Universitetsbiblioteket i Trondheim, Gunnerusbiblioteket