jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christa Luding

Christa Luding (tidligere Christa Rothenburger; født 4. desember 1959 i Weißwasser, Sachsen), er en tysk tidligere skøyteløper, blant verdens beste sprintere i 1980-årene. Hun ble olympisk mester to ganger: på 500 meter i 1984 og på 1000 meter i 1988. I tillegg fikk hun sølv- og bronsemedaljer på 500 meter under lekene i 1998 og 1992.
Hun startet sin internasjonale karriere i 1979 med bronsemedalje i sprint-VM. Under OL 1980 måtte hun imidlertid nøye seg med beskjedne plasseringer.
Etter det første olympiagullet i 1984 ble hun sprintverdensmester i 1985, en bedrift hun gjentok i 1988, to uker før hun vant sin andre olympiske gullmedalje. I tillegg kommer 2 VM-sølv, 3 VM-bronse og 16 enkeltseire i verdenscupen. Mellom 1981 og 1988 satte hun i alt 8 verdensrekorder på 500 meter, 1000 meter og i sammenlagt sprintfirkamp. Etter bronsemedalje i OL og sprint-VM 1992 la hun opp som skøyteløper etter en 14 år lang og innholdsrik karriere på toppnivå.
I 1988 presterte Christa Luding-Rothenburger det kunststykket å ta medaljer i både vinter- og sommer-OL og dermed den eneste med OL-medaljer i både vinter- og sommer-OL samme år. Etter gull og sølv på skøytebanen, kvalifiserte hun seg til deltakelse på sprintøvelsen i banesykling, hvor hun i finalen ble slått av estiske Erika Salumäe med liten margin og tok sølv.
Hun er én av få som har tatt medalje i både sommer- og vinter-OL.


== Personlige rekorder i skøyteløp ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Christa Luding i Store norske leksikon
(de) Christa Luding – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christa Luding – Olympics.com 
(en) Christa Luding – Olympic.org 
(en) Christa Luding – Olympedia 
(en) Christa Luding – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christa Luding – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Christa Luding – Speedskatingbase.eu 
(en) Christa Luding – SpeedSkatingNews.info 
(en) Christa Luding – SpeedSkatingStats.com 
(en) Christa Luding – Cycling Archives
Ellen Belsom

Ellen Irene Belsom (født 11. august 1959) er en norsk politiker, har vært både leder og bystyrerepresentant for Bodø Høyre. Belsom meldte seg ut av partiet i 2002 og gikk over til Fremskrittspartiet, men meldte seg senere inn i Høyre igjen. Hun ble valgt inn i Bodø bystyre for perioden 2011–2015, men ble senere bystyrets eneste uavhengige representant. Hun satt to perioder i bystyret. Hun er også prosjektleder i Skifte Eiendom, samt at hun har bakgrunn som direktør for Studentsamskipnaden i Bodø.
Belsom har vært styremedlem i Fosterhjemsforeningen i Nordland.


== Politiske verv ==
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1999-2003
Uavhengig bystyrerepresentant i Bodø bystyre i perioden 2011-1015


== Tillitsverv i politiske partier ==
Leder av Bodø Høyre i perioden 2000-2001
Nestleder i Bodø Høyre fra 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Bystyret i Bodø kommune
Mark González

Mark Dennis González Hoffmann (født 10. juli 1984), også kjent som Mark González, er en chilensk tidligere fotballspiller.
Han skulle komme på lån til Liverpool FC fra Albacete Balompie før 2005-06-sesongen, men ble nektet arbeidstillatelse av det britiske arbeidsdepartemenet. Han ble deretter kjøpt av Liverpool og lånt ut til Real Sociedad sesongen 2005/2006. Sommeren 2006 fikk González endelig sin engelske arbeidstillatelse.
I 2007/2008-sesongen vendte han tilbake til Spania. González skrev en 6-årskontrakt med Real Betis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark González – FIFA 
(en) Mark González – Transfermarkt 
(en) Mark González – national-football-teams.com 
(en) Mark González – WorldFootball.net 
(en) Mark González – Soccerbase.com 
(en) Mark González – FootballDatabase.eu 
(en) Mark González – Soccerway 
(en) Mark González – PlaymakerStats.com 
(en) Mark González – FBref 
(es) Mark González – as.com
Karen Marie Ramstad

Karen Marie Ramstad var representant for Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1991–1995.

Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1991-1995 (formannskapet)


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Bystyret i Bodø
Gunhild Støver

Gunhild Kristin Støver (født 2. april 1925, død 13. november 2018) var en norsk politiker og kommunaldirektør. Hun var representant for Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1971–1983 og byens første kvinnelige ordfører mellom 1976 og 1978. Etter andre verdenskrig var Støver medlem av Bodø gjenreisningsnemnd.


== Verv ==
Styreleder i Pensjonistuniversitetet i Bodø
Ordfører i Bodø i perioden 1976-1978
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1979-1983
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1975-1979
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1971-1975


== Referanser ==
Roar Nøstvik

Roar Nøstvik (1927–2015) var en norsk politiker (H). Han var representant for Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1967–1987 og ordfører i Bodø i perioden 1. januar 1978 til 31. desember 1983. Roar Nøstvik var Bodø Høyres ordførerkandidat i 1983, men tapt valget for Per Pettersen
Roar Nøstvik var bror av arkitekten Karl Henrik Nøstvik.


== Verv ==
Ordfører i Bodø i perioden 1978-1983
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1983-1987
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1979-1983
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1975-1979
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1971-1975
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1967-1971


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Bystyret i Bodø
Acer Inc.

Acer er et datafirma, etablert i 1976 med hovedkontor i Taiwan, som er blant verdens fem største produsenter av personlige datamaskiner.
Acer eier den andre største salgskjeden for datamaskiner på Taiwan, etter Asus, og Acers produktkjede tilbyr standard datamaskiner, både på for skrivebordet som bærbare, foruten servere og lagringsenheter, skjermer og løsninger for digital forretning for næringslivet, myndigheter, utdanning og hjemmebrukeren. Firmaets slagord, «Vi overvinner barrieren mellom mennesker og teknologi», er Acers langsiktige målsetning. Acer er kjent for utvikling og produksjon av sofistikerte produkter som samtidig er enkle å bruke.
Acer er markedsleder i EMEA-regionen (Europa, Midtøsten og Afrika) for bærebare datamaskiner med 18% markedsandel i første kvartal 2005. Selskapet har også ledende posisjon i følgende land: Italia, Spania, Østerrike, Nederland, Sveits, Tsjekkia, Russland, Portugal, Belgia, Danmark, Polen, Ungarn og Slovakia.
Acer har 5 400 ansatte over hele verden og har skapt et konsolidert salgs- og servicenettverk i mer enn 100 land. Omsetningen nådde 7 milliarder amerikanske dollar i 2004 på salget av bærbare datamaskiner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Acer Inc. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Catriona Le May Doan

Catriona Ann Le May Doan (født Catriona Ann Le May 23. desember 1970 i Saskatoon, Saskatchewan) er en canadisk tidligere skøyteløper og dobbelt olympisk mester på 500 meter.


== Karriere ==
Le May Doan vant 500 meter under OL 1998 i Nagano, og gjentok bragden i Salt Lake City fire år senere. Hun vant sprint-VM i 1998 og 2002 og vant 500 meter i VM enkeltdistanser i 1998, 1999 and 2001.
22. november 1997 ble hun første kvinne under 38 sekunder på 500 meter, da hun gikk på 37,90 i Calgary. Før sesongen var over, hadde hun forbedret rekorden til 37,55, og fire år senere til 37,22. Hun satte åtte verdensrekorder på rad på samme distanse (500m), noe ingen andre kvinnelige skøyteløpere har gjort før.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Verdensrekorder ===
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Catriona Le May Doan.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Personlig ==
Hun giftet seg med Bart Doan i 1995, en cowboy og rodeorytter om sommeren og ismester i Olympic Oval, Calgary om vinteren. Bart Doan og Catriona Le May Doan separerte i 2017. Hun har også blitt beæret med Offisér av Order of Canada.


== Se også ==
Liste over personer som har tent den olympiske ild
Liste over flaggbærere for Canada under OL


== Referanser ==


== Litteratur ==
Catriona Le May Doan og Ken McGoogan (21. oktober 2003). Going for Gold (engelsk). McClelland & Stewart. s. 184 sider. ISBN 978-0771028915. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Catriona Le May Doan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Catriona Le May Doan på Internet Movie Database 
(en) Catriona Le May Doan på Twitter 
(de) Catriona Le May Doan – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Catriona Le May Doan – Olympics.com 
(en) Catriona Le May Doan – Olympic.org 
(en) Catriona Le May Doan – Olympedia 
(en) Catriona Le May Doan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Catriona Le May Doan – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Catriona Le May Doan – Canadian Olympic Committee 
(en) Catriona Le May Doan – Canada Sports Hall of Fame 
(en) Catriona Le May Doan – Saskatchewan Sports Hall of Fame 
(en) Catriona Le May Doan – Speedskatingbase.eu
Verdens meteorologiorganisasjon

Verdens meteorologiorganisasjon (engelsk: World Meteorological Organization (WMO)) er en mellomstatlig organisasjon som er FNs organ for meteorologi, hydrologi og tilgrensende vitenskaper. Organet ble opprettet gjennom en internasjonal konvensjon i 1950 som en etterfølger etter Den internasjonale meteorologiske organisasjon (IMO), stiftet 1873, og fikk status som en særorganisasjon i FN. Norge har vært medlem siden stiftelsen. WMO har nå 191 medlemsland og har hovedsete i Genève.
En av WMOs viktigste oppgaver er å samordne informasjon og aktivitet mellom ulike land og regioner slik at vi kjenner atmosfærens tilstand best mulig. Spesielt innen værvarslingen er det nødvendig å koordinere data slik at alle land kan få gode værvarsler. Innen klimaforskningen har WMO satt sammen et klimapanel som med jevne mellomrom presenterer en oppsummering av vår kunnskap om jordens klima.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) World Meteorological Organization – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
FN-sambandet om Verdens meteorologiorganisasjon
Dick Fosbury

Richard Douglas «Dick» Fosbury (født 6. mars 1947 i Portland i Oregon) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som revolusjonerte høydehopp ved å innføre en ny hoppteknikk. Denne teknikken, som innebærer at utøveren hopper med hodet først og ryggen nærmest lista, har fått navnet Fosbury flop.
Fosbury begynte å eksperimentere med den nye teknikken i sekstenårsalderen, da han syntes de eksisterende teknikkene virket for kompliserte. Han vant det amerikanske studentmesterskapet med den nye teknikken, i tillegg til den amerikanske OL-uttakingen. Under OL 1968, som ble arrangert i Mexico by, tok han gull og satte ny olympisk rekord, et klart bevis på den nye teknikkens potensial.
Til tross for stor skepsis i starten, vant den nye teknikken raskt popularitet, og er i dag så å si enerådende blant dagens høydehoppere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Dick Fosbury – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dick Fosbury – Olympics.com 
(en) Dick Fosbury – Olympic.org 
(en) Dick Fosbury – Olympedia 
(en) Dick Fosbury – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dick Fosbury – World Athletics 
(en) Dick Fosbury – National Track & Field Hall of Fame 
(en) Dick Fosbury – Track and Field Statistics 
(en) Dick Fosbury – TheSports.org
G4S

G4S plc, tidligere Group 4 Securicor, er et sikkerhetsselskap med hovedsete i England. Ifølge selskapet selv omsetter selskapet for ca. 65 milliarder kroner årlig, og har 657 000 medarbeidere i 125 land (per 2013).G4S er notert på London Stock Exchange og selskapet inngår i FTSE 100-indeksen. Det er sekundærnotert på Københavns Fondsbørs. 


== Historie ==
Historien strekker seg tilbake til 1901 da danske Marius Hogrefe startet firmaet Kjøbenhavn Frederiksberg Nattevagt. I 1906 startet Sophus Falck firmaet Redningskorpset. I 2000 fusjonerte danske Falck med britiske Group4 og endret navn til Group4 Falck. De to firmaene Group4 Falck og Securicor kjøpte seg begge opp til å omfatte virksomheter i mange land. I juli 2004 slo Group 4 Falck seg sammen med Securicor plc til Group 4 Securicor. I oktober 2011 kunngjorde selskapet at det ville kjøpe Integrated Service Solutions, men oppkjøpet ble stanset av aksjonærene i G4S.


== G4S i Norge ==
G4S Holdings (Norway) AS var en videreføring av vakttjenestedelen av de norske selskapene Falken og Verditjeneste. Den norske virksomheten omsatte for 1,2 milliarder kroner årlig og sysselsatte 2500 hel- og deltidsansatte.  Konsernet i Norge hadde datterselskapene G4S Secure Solutions AS (vakt og alarm) og G4S Aviation Security (sikkerhetskontroll på Oslo lufthavn). G4S Norge var i sin helhet eid av det internasjonale G4S plc, men i oktober 2013 inngikk Nokas avtale om overtagelse av hele G4S' virksomhet i Norge med forbehold om godkjennelse fra Konkurransetilsynet. Konkurransetilsynet godkjente oppkjøpet, og Nokas fusjonerte med G4S' vakttjenestevirksomhet i 2014.


== Kontroverser ==
I rapporten «Farlige forbindelser», utgitt av Norsk Folkehjelp og Fagforbundet, ble G4S nevnt som et av tolv selskaper som hadde medansvar for «grove normbrudd» i Israels okkupasjon av de palestinske områdene.Statens pensjonsfond har svartelistet selskapet på grunn av faren for at dets arbeidstagere i Qatar og De forente arabiske emirater blir utsatt for brudd på menneskerettighetene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) G4S – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christer Falck

Christer Falck (født 1969) er en norsk plateprodusent, programleder, forlegger og forfatter. Han er mest kjent som mangeårig programleder for reality-serien Robinsonekspedisjonen på TV 3. Han var selv deltaker i første sesong og gikk av med seieren (1999). Han var også programleder for den mindre suksessfulle realityserien Enstemmig (2006).


== Biografi ==
Falck etablerte forlaget Falck Forlag AS, driver eget plateselskap (C+C Music/Frode Records) og har drevet flere platebutikker. Han er forfatter av en rekke quizbøker samt medforfatter på Prince-biografien Shockadelica (sammen med Petter Aagaard) i 2014. I 2020 startet han konsertserien Koronerulling, som bestod av 82 strømmede konserter fra 18. mars til 28. april, under koronavirus-pandemien. Konsertene passerte to millioner visninger og samlet inn 4,5 millioner kroner. I 2021 startet han prosjektet Norske albumklassikere hvor han gir ut CD-er av plater som tidligere kun har vært på LP/MC, og LP-er av plater som kun har vært på CD. I serien slipper han også bøker om norske album.I 2005 ble det kjent at Falcks plateselskap hadde kjøpt seg en plass på VG-lista ved å drive organisert oppkjøp av en nyutgitt singel. Som en konsekvens ble all musikk fra hans plateselskap utestengt fra lista i 12 uker. Falck hevdet han gjorde det for å bevise at VG-lista var lett å manipulere og dermed lite troverdig. Han klagde utestengelsen inn til Konkurransetilsynet, men tapte. Avisa Dagens Næringsliv kom med lignende kritikk av VG-lista og gikk langt i å antyde at den var et verktøy for de største internasjonale plateselskapene.Falck har ellers markert seg med sterke meninger om alkohol og tobakk og er selv avholdsmann.I 2021 ble han tildelt NOPAs formidlingspris.


== Privat ==
Falck har to barn fra tidligere forhold  og er samboer med Line Vee Hanum. De har ett barn sammen.


== Diskografi ==


=== The Stone Family ===
Dancing (to the Rhythm of Love) (1993) vokal


=== Deltar på ===
Ole Staveteig: Mass (1997) produsent
Karen Jo Fields: Embrace Me (2000) keyboards
Snuten: We are the Future (2004) vokal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tett på nett: Christer Falck (2000) (VG)
Falck Redning

Falck Redning AS (tidligere Falken redningskorps A/S) er et norsk selskap som tilbyr veiredningstjenester for biler og motorsykler, trygghetsalarmer og vaktmestertjenester. Selskapet driver også det norske sykkelregisteret og eies av det danske konsernet Falck.


== Historie ==
Etter mønster av det danske redningsselskapet Falck stiftet Arne Andresen virksomheten Falck Norsk Redningskorps A/S den 17. november 1949. Fra desember 1952 endret virksomheten navn til Falken Redningskorps A/S.Falken drev den første tiden med veihjelp overfor bilister. Virksomheten ble utvidet med ambulansetjenester i 1950 og med dykker- og froskemannstjenester i 1954. Falken tilbød vakt- og vektertjenester fra 1997.
I 1989 kjøpte den danske Falck-konsernet en minoritetsandel i Falken Redningskorps A/S. Falck Danmark A/S overtok selskapet 100% i 1996.
1. juni 2003 ble vektervirksomheten utskilt som selskapet Falck Norge etter at Group 4 Securicor overtok vektervirksomheten internasjonalt.
Redningsvirksomheten omfatter i dag assistanse til bil og hjem, skadebegrensning, sikkerhetsprodukter og sykkelregister. 


== Litteratur ==
Christensen, Dag; Hele døgnet - hele året. Falken/Falck 1949-2009, Orion forlag 2009 ISBN 978-82-458-0933-6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fellesportal Norge
Portal Falck Redning Arkivert 25. juni 2005 hos Wayback Machine.
Hovedportal konsern
Chrysler Building

Chrysler Building er en skyskraper i New York. Den 319 meter høye bygningen sto ferdig i 1930 og var verdens høyeste bygning i nesten ett år, inntil Empire State Building noen kvartaler lenger vest på Manhattan sto ferdig i 1931.
Chrysler Building ble designet av William van Alen for den amerikanske bilprodusenten Chrysler. Bygningen er et av de fremste eksemplene på art deco-stilen og blir av mange sett på som New Yorks vakreste bygning. Med sin karakteristiske skinnende topp i rustfritt stål er Chrysler-bygningen også et av byens mest dominerende landemerker. Utformingen av den dekorative toppdelen var for øvrig inspirert av hjulkapslene på 1920-tallets Chrysler-modeller.
Til forskjell fra Empire State Building er Chrysler-bygningen ikke åpen for publikum.


== Se også ==
Art deco
Liste over skyskrapere


== Eksterne lenker ==
Greatbuildings.com
Chrysler-bygningens historie - på CBS Forum
Structurae: Chrysler Building
Bilder av Chrysler Building
Ahlgrens biler

Ahlgrens biler, på svensk Ahlgrens bilar, er et varemerke for en type godteri som lages av godteriselskapet Cloetta i Sverige. Godteriet er et søtt, seigt og porøst skumprodukt formet som små biler i tre ulike farger (hvit, grønn og rosa). Det selges i små poser i Sverige, Norge, Danmark samt på IKEA rundt om i verden. Lanseringen i Sverige skjedde i 1953, og godteriets form er inspirert av en Bugatti.


== Biler ==
I 2003 ble varemerket utvidet ved at Ahlgrens lakrisdekk ble lansert som et «originalt tilbehør til Ahlgrens biler». Disse hadde verdenspremiere på «Stockholms bilsalong» i april 2003. Senere ble også Ahlgrens biler Syrlige skilt lansert. Bilene har også kommet ut i salt lakris. I 2010 ble Ahlgrens biler Campingvogner lansert som et midlertidlig produkt.


== «Verdens mest kjøpte bil» ==
Ahlgrens biler er sannsynligvis verdens mest kjøpte «bil» med mer enn 1,4 milliarder biler hvert år. Disse godteribilene vil kunne danne en kø lang nok til å følge ekvator rundt jorden. I løpet av en seksårsperiode vil derfor «bilfabrikken» i Gävle ha produsert en «bil» til alle mennesker på kloden.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(no) Offisielt nettsted 
(sv) Offisielt nettsted 
(da) Offisielt nettsted 
(en) Ahlgrens bilar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ahlgrens bilar – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Leaf Arkivert 21. mars 2011 hos Wayback Machine.
GAZ-3937

GAZ-3937 «Vodnik» er et terrengkjøretøy fra russiske GAZ. Det er et lettpansret kjøretøy med firehjulstrekk, uavhengig hjuloppgeng og et vanntett skrog for å krysse vann. Bakkeklaringen er 475 mm.  Kjøretøyet er modulært bygd opp og kan bytte ut deler av karosseriet med forskjellige moduler for passasjerer eller last.  Det kan ta opp til 10 passasjerer. Motoren er en dieselmotor på 130 kW (175 hk), som gir en toppfart på 112 km/h.  Dekktrykket kan justeres fra førerplassen.


== Varianter ==
GAZ-39371


== Konkurrenter ==
GAZ-3937 sikter seg inn på samme nisjen som fylles av amerikanske HMMWV.


== Eksterne lenker ==
(en) GAZ-3937 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beskrivelse og bilde (engelsk)
Dagfinn Røsberg

Dagfinn Røsberg (født 6. september 1938) er en tidligere leder og bystyrerepresentant for Bodø Høyre på 1980- og 1990-tallet.


== Politiske verv ==
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1991–1995
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1979–1983


== Tillitsverv i politiske partier ==
Leder av Bodø Høyre i perioden 1991–1993


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Finn Aurdal

Finn Aurdal (født 23. april 1943) var bystyrerepresentant for Bodø Høyre i flere perioder på 1970- og 1980-tallet.


== Politiske verv ==
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1987-1991
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1983-1987
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1979-1983 (formannskapet)
Bystyrerepresentant for Bodø Høyre i perioden 1975-1979


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Torbjørn Fjærem

Torbjørn Fjærem (født 23. mai 1940, død 22. november 1992) var bystyrerepresentant for Bodø Høyre på 1980- og begynnelsen av 1990-tallet. Han ble valgt inn i bystyret i 1983. Han var gruppeleder og varaordførerkandidat og satt i formannskapet i perioden 1988-1991.
Fjærem arbeidet som kaptein i forsvaret ved Bodø flystasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bodø Høyre Arkivert 3. juli 2007 hos Wayback Machine.
Bystyret i Bodø
Slidredomen

Slidredomen (Vestre Slidre kirke) er en middelaldersk steinkirke fra slutten av 1100-tallet eller århundreskiftet rundt 1200 i Vestre Slidre kommune i Innlandet fylke. Den var sannsynligvis hovedkirke for Valdres i middelalderen. Kirken er romansk, men nok yngre enn den ser ut, og en vanlig datering er begynnelsen av 1200-tallet. Sikker datering har en av skipets takverk 1268 mens noen kilder plasserer den så tidlig som 1170.
Ytterveggene er av kistemur og takstolen hviler på toppen av kistemuren hvor det er lagt to murremmer (ved indre kant og ytre kant kistemurens topp).


== Historie ==

Kirken er sikkert datert til å være fra før 1268 da pave Urban IV utpekte en prest til Mariakirken i Slidre. I og med at takkonstruksjonen er nyere enn dette tyder dette på at det har vært utført reparasjonsarbeider. Det indikerer at kirken er vesentlig eldre, noe som kan forklare den stilhistoriske dateringen av murarbeidet til slutten av 1100-tallet.Det er merkelig at kirken ikke har noen gotiske trekk, men det kan muligens forklares ved at byggeperioden har vært lang.
Et annet uvanlig trekk er at kirken mangler vestportel, da det er vanlig at kirker har inngang fra vest. Hovedinngangen her er sydportalen.


== Inventar ==

Inventaret er fra 1700-tallet, både altertavlen, prekestolen og korskranken har akantusutsmykning.  
Altertavlen skygger for kalkmaleriene fra tidlig 1400-tall. Midtscenen, som er helt skjult, er tolket som Marias himmelkroning. På sidene vises bare delvis musiserende engler, og under disse apostlene. 
Koret har også et praktfullt bemalt trehvelv fra 1300-tallet. Det forestiller Jesus Kristus i mandorla sentralt i midten. I nedre kant på sidene finner en engler og apostler.
På nordveggen er det avdekket et middelaldersk våpenskjold som blir brukt som Vestre Slidres kommunevåpen. På sørveggen, vest for hovedinngangen, er det avdekket et rødt innvielseskors i form av et hjulkors.
Tidligere var det i kirken en alterkalk som var gitt av Biskop Salomon av Oslo (1322–1352), den eneste biskop i Norge som overlevde svartedauen.

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ekroll, Øystein, Stige, Morten, Havran, Jiri, Middelalder i Stein bind 1 i serien Kirker i Norge, Oslo 2000, ISBN 82-91399-09-3
Jahnsen, Jahn Børe, Slidredomen 800år, Slidre 1987, ISBN 82-991611-1-8


== Eksterne lenker ==
(no) «Slidredomen». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Vestre Slidre kirkelige fellesråd
Bilder fra kirken
«Slidredomen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.