jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Omkrets

Omkrets er lengden av en lukket kurve. Omkretsen av et to-dimensjonalt område er lik lengden av områdets begrensning.
For mangekantede figurer i planet gjelder at omkretsen er lik summen av alle sidene. For sirkler med radius lik r er omkretsen lik 2πr. Enkelte geometriske figurer, som fraktaler, har uendelig omkrets.
Figurer som har samme omkrets kalles isoperimetriske.


== Formler for omkrets ==


== Se også ==
Areal
VM i curling for menn 1997

Curling-VM for herrer 1997 ble arrangert 12. april – 20. april 1997 
i Allmend Stadium i Bern i Sveits.

Sverige vant 6-3 i finalen over Tyskland
Skottland vant 8-4 i bronsefinalen over Canada
Sverige vant sin semifinale med 6-4 over Canada
Tyskland vant sin semifinale med 6-3 over Skottland
Norge endte opp på delt 7.-plass med 3 seire og 6 tap


== Eksterne lenker ==
WCF Statistics
Attika (andre betydninger)

Attica eller Attika kan sikte til:

Landskapet eller halvøya Attikí (tidligere Attika) på fastlandet i Hellas.
Innen arkitekturen er attika fasadepartiet ovenfor gesimsen på en bygning.
Det er også steder i USA oppkalt etter det greske landskapet. Godt kjent er Attica i delstaten New York.
Paul Thirlwell

Paul Thirlwell (født 13. februar 1979 i Newcastle, Tyne and Wear, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fem engelske fotballklubber. Han spiller nå for Carlisle United i Football League One.
Thirlwell, som er midtbanespiller, har spilt landskamper på U-21 nivå for England.


== Biografi ==


=== Klubblag ===
Paul Thirlwell skrev sin første profesjonelle kontrakt med Sunderland den 1. august 1997, og han spilte sin første kamp for klubben 18. august 1998 mot York City i en ligacupkamp. I ligasammenheng debuterte han mot Tranmere Rovers den 22. august 1998, og totalt fikk han med seg to ligakamper og tre cupkamper i 1998/99-sesongen. Høsten 1999 var Thirlwell på utlån til Swindon Town, og hans første kamp for Swindon var mot Nottingham Forest 11. september 1999. Thirlwell fikk med seg tolv ligakamper som Swindonspiller før han returnerte til Sunderland i november 1999. I siste del av 1999/00-sesongen fikk han bokført åtte ligakamper og en cupkamp for Sunderland.
Hans første og eneste mål for klubben fra Tyne and Wear kom 19. september 2000 da Sunderland vant 3-0 over Luton Town i den engelske ligacupen. Også i denne sesongen slet han med å få spilletid for the Black Cats, og da 2000/01-sesongen var over hadde han bare vært i aksjon i fem ligakamper og to cupkamper. De neste sesongene ble 14 og 19 ligakamper før han fikk sin beste sesong som Sunderlandspiller i 2003/04-sesongen. Totalt ble det 29 ligakamper og fire cupkamper, og var også lagets kaptein i en liten periode av sesongen.  
I juli 2004 gikk Paul Thirlwell gratis til Sheffield United. Hans første kamp for denne klubben var mot Reading 14. august 2004, mens hans første scoring kom mot Wolverhampton Wanderers 27. november 2004. Thirlwell spilte bare en sesong for klubben fra South Yorkshire, og 5. august 2005 skrev han kontrakt med Derby County. Han debuterte for Derby 6. august 2005 i en ligakamp mot Brighton & Hove Albion.
I september 2006 skrev Thirlwell under på en låneavtale med Carlisle United, og han spilte sin første kamp for Carlisle den 9. september 2006 i en ligakamp mot Northampton Town. Etter 14 ligakamper og tre cupkamper for Carlisle returnerte han til Derby County i desember 2006, men den 4. januar 2007 var han tilbake som spiller i Carlisle da han skrev han under på en kontrakt som binder han til klubben fram til sommeren 2009. 


== Karriere som spiller ==


=== Klubblag ===


== Kilder ==
Rollin, Glenda & Rollin, Jack: SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07 (side 471).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Thirlwell – Transfermarkt 
(en) Paul Thirlwell – Soccerbase.com 
(en) Paul Thirlwell – FootballDatabase.eu 
(en) Paul Thirlwell – FBref
Preseterist

Preseterist er en eksamenskandidat som har fått karakteren «prae ceteris» (latin (laudabilis) prae ceteris, «(rosverdig) fremfor de andre»).
Tidligere tilsvarte dette examen artium-karakteren «særdeles tilfredsstillende» som ble tildelt ved minst meget tilfredsstillende i alle fag.  Senere er «prae ceteris» benyttet om beste universitetskarakter ved teologisk og historisk-filosofisk embetseksamen. Dette tilsvarer laudabilis cum litteris commendatitiis, «rosverdig med anbefalingsskriv».


== Gammelt karaktersystem ==
Det gamle karaktersystemet for høyere utdanning, nå erstattet av bokstavsystemet, var delt inn i latinske kategorier med tilhørende tallkarakter.
Laudabilis prae ceteris: 1,0-1,5
Laudabilis: 1,6-2,5
Haud illaudabilis: 2,6-3,2
Non contemnendus: 3,3-4,0
Immaturus: uten tallverdi1,0 er beste karakter og 4,0 er dårligste ståkarakter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Forskrift om examen philosophicum ved Universitetet i Tromsø:
Under a Blood Red Sky

Under a Blood Red Sky er et konsertalbum av den irske rockegruppen U2, utgitt i 1983. Albumet består av opptak fra tre konserter fra turneen som fulgte albumet War.
Det mest berømte øyeblikket fra albumet er når Bono introduserer sangen «Sunday, Bloody Sunday» med ordene «This song is NOT a rebel song, this song is Sunday, Bloody Sunday». Albumet ble også supplert med en video av konserten som ble holdt i Red Rocks i Denver 5. juni 1983.


== Sporliste ==
Musikk av U2, tekst av Bono.

«Gloria» (4:45)
«11 O'Clock Tick Tock» (4:43)
«I Will Follow» (3:47)
«Party Girl» (3:08)
«Sunday, Bloody Sunday» (5:17)
«The Cry/The Electric Co./Send In The Clowns» (5:23)
«New Year's Day» (4:36)
«40» (3:43)«Gloria» og «Party Girl» ble innspilt i Denver i Colorado 5. juni 1983.
«11 O'Clock Tick Tock» ble innspilt i Boston i Massachusetts 6. mai 1983.
Resten av sangene ble innspilt i St. Goarshausen i Tyskland 20. august 1983.


== Sporliste, video ==
«Surrender»
«Seconds»
«Sunday Bloody Sunday»
«The Cry/The Electric Co./Send in the Clowns»
«October»
«New Year's Day»
«I Threw A Brick Through A Window»
«A Day Without Me»
«Gloria»
«Party Girl»
«11 O'Clock Tick Tock»
«I Will Follow»
«40»Innspilt i Denver i Colorado 5. juni 1983.


== Personell ==
Bono – vokal
The Edge – gitar, keyboard, bakgrunnsvokal, bassgitar på «40»
Adam Clayton – bassgitar, gitar på «40»
Larry Mullen jr. – trommer


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Under a Blood Red Sky på Discogs 
(en) Under a Blood Red Sky på MusicBrainz 
(en) Under a Blood Red Sky på Spotify 
(en) Under a Blood Red Sky på AllMusic
Schloss Tegel

Schloss Tegel (også Humboldt-Schloss) er et slott i bydelen Reinickendorf i Berlin. Slottsparken grenser til Tegelsjøens nordlige bredde. Slottet og parken eies idag av familien v. Heinz, etterkommere etter familien v. Humboldt, som bebor slottet.
Det ble bygget i 1558 i renessansestil. Kurfyrst Fredrik Wilhelm av Brandenburg lot det senere ombygge til jaktslott. Som del av godset Tegel kom slottet ved ekteskap i familien Humboldts eie i 1766, og ble familiesete for Humboldt-slekten. Både Alexander von Humboldt og Wilhelm von Humboldt levet flere år her. Etter morens død overtok Wilhelm von Humboldt slottet i 1797. Han lot mellom 1820 og 1824 slottet ombygge i klassisistisk stil av den berømte prøyssiske arkitekten Karl Friedrich Schinkel. Samtidig ble også slottsparken nyanlagt av havearkitekten Peter Joseph Lenné.
I slottsparken befinner seg den humboldtske familiegraven, bygget 1829, hvor både Alexander og Wilhelm von Humboldt er begravet. I 1983 ble slottsparken fredet.
Slottsparken var tidligere åpen for besøkende. Etter uoverensstemmelser med lokalmyndighetene i Reinickendorf besluttet eieren, Ulrich von Heinz, å stenge parken for offentligheten i mai 2005. Slottet gjennomgår for tiden restaureringsarbeider.


== Eksterne lenker ==
(en) Schloss Tegel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Schloss Tegel på berlin.de
Beleiringen av Stirling Castle

Beleiringen av Stirling Castle fra mai til 24. juli 1304 var ett slag i en rekke av minst åtte om den strategisk viktige festningen Stirling i Skottland.


== Opptakt ==
I 1304 beleiret og beseiret kong Edvard I av England de skotske opprørerne som hadde befestet seg i Stirling Castle, en av den viktigste festningene i Skottland. 
Etter å ha nedkjempet William Wallaces hærstyrker i slaget ved Falkirk i 1298 tok det seks år for den engelske kongen igjen hadde full kontroll over Skottland. 


== Beleiringen ==
Den siste befestningen som skottene hadde var Stirling Castle. Armert med 12 beleiringsmaskiner begynte engelskmennene beleiringen av festningen i april 1304.

I løpet av fire måneder ble festningen bombardert av blykuler (strippet fra kirketakene i nærheten), gresk ild, steinkuler, og til og med en form av kruttblanding. Utålmodig på grunn av mangelen av framskritt ga Edvard I ordre til sin sjefingeniør, master James av St. George, å lage en ny, mer massiv maskin som ble kalt for «Warwolf» («Krigsulv»), sannsynligvis en særdeles stor katapult.
Garnisonen på 30 mann, ledet av William Oliphant, ga endelig opp og overga seg 24. juli etter at Edvard I tidligere hadde avslått deres overgivelse innen Warwolf var blitt testet.
Historikere er usikre om hva som til slutt fikk garnisonen til å overgi seg. En forklaring kan være at Edvard maktet å fylle vollgraven med jord og stein og hadde forberedt stiger og klatretau, og garnisonen innså at de ikke ville makte å holde festningen. En annen forklaring er at Edvard klarte å slå hull i veggen med en rambukk. En tredje forklaring er utsulting.
Til tross for sitt rykte behandlet faktisk kong Edvard I fangene med overbærenhet. Han henrettet kun den mannen som tidligere hadde forrådt borgen til skottene. William Olipant ble sent i fengsel i Tower of London.


== Andre beleiringer ==
Det har vært minst åtte beleiringer av Stirling Castle, Skottland:

I 1299 var borgen i besettelse av engelskmennene, ledet av John Simpson, og ble beseiret av skottene.
I 1337 mislykkes Andrew Murray i å beleire borgen.
I årene 1571 og 1585 ble festningen beleiret tre ganger av skotske fraksjoner under kongedømmet til Jacob VI av Skottland.
I 1651 erobret Oliver Cromwell festningen under den engelske borgerkrigen.
I 1746 beleiret Karl Edvard Stuart festningen under det siste jakobittopprøret.


== Referanser ==
Strawberry Field

Strawberry Field er et barnehjem drevet av Frelsesarmeen i Liverpool hvor John Lennon pleide å leke som barn. The Beatles' sang Strawberry Fields Forever har sin tittel etter  barnehjemmet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Strawberry Field – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nicolas Cage

Nicolas Kim Coppola (født 7. januar 1964 i Long Beach i California), kjent under scenenavnet Nicolas Cage, er en amerikansk skuespiller og produsent. Han vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin i Adjø Las Vegas (1995). Cage har også spilt i filmer som Arizona junior (1987), Wild at Heart (1990), The Rock (1996), Con Air (1997), Face/Off (1997), Gone in 60 seconds (2000), National Treasure (2004), World Trade Center (2006), Ghost Rider (2007) og Kick-Ass (2010).


== Tidlig liv ==
Cage er av italiensk og tysk opphav, sønn av August og Joy Coppola, og barnebarn av komponisten Carmine Coppola. Han er Francis Ford Coppolas og Talia Shires nevø.
Da Cages foreldre ble skilt i 1976, flyttet han til Beverly Hills sammen med sin far. Han gikk blant annet på High School med andre kjendiser som Slash fra Guns N' Roses og Lenny Kravitz.


== Karriere ==
Han byttet navn til Nicolas Cage tidlig i karrieren, for å forsøke å bygge sin egen karriere fremfor å dra fordeler av sin onkels omdømme. Navnet «Cage» kommer fra Marvel-superhelten Luke Cage.Cage hadde en liten rolle i Fast Times at Ridgemont High i 1982, men mesteparten ble kuttet bort. Hans neste nevneverdige roller var i filmene Rumble Fish og Valley Girl fra 1983, og sistnevnte var hans gjennombruddsfilm. I løpet av karrieren har Cage vekslet mellom actionfilmer, dramafilmer og sorte komedier.
Cage vant Oscar, Golden Globe og Screen Actors Guild Award for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin i Adjø Las Vegas (1995), hvor han spiller en mann som reiser til Las Vegas for å drikke seg til døde. Han spilte tittelrollen i filmene Ghost Rider (2007) og Ghost Rider 2 (2012). 
Cage har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.


== Privatliv ==
Cage har en sønn, Weston Coppola Cage (født i 1990), sammen med modellen Christina Fulton. Den 8. april 1995 giftet han seg med skuespillerinnen Patricia Arquette. De ble skilt i 2001. Den 10. august 2002 giftet han seg med Elvis Presleys datter, Lisa Marie Presley, men søkte om skilsmisse mindre enn fire måneder senere. Skilsmissen ble fullført i mai 2004. Han giftet seg med tidligere servitør Alice Kim 30. juli 2004, i en privat seremoni i nordlige California. Sønnen Kal-El, oppkalt etter Supermanns fødenavn, ble født 3. oktober 2005.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Cage på Internet Movie Database 
(sv) Nicolas Cage i Svensk Filmdatabas 
(da) Nicolas Cage på Filmdatabasen 
(da) Nicolas Cage på Scope 
(fr) Nicolas Cage på Allociné 
(en) Nicolas Cage på AllMovie 
(en) Nicolas Cage hos Turner Classic Movies 
(en) Nicolas Cage hos Rotten Tomatoes 
(en) Nicolas Cage hos The Movie Database 
(en) Nicolas Cage hos Behind The Voice Actors 
(en) World Trade Center Interview with Nicolas Cage Arkivert 6. september 2008 hos Wayback Machine. fra IGN FilmForce
Schloss Köpenick

Schloss Köpenick er et slott i barokkstil i bydelen Treptow-Köpenick i Berlin. 


== Beliggenhet ==
Slottet ligger på en øy i elven Dahme hvor denne munner ut i Spree. Øya er forbundet med en bro til fastlandet.


== Slott ==


=== Tidlig historie ===
Den senere slottsøya var allerede meget tidlig befolket og er ved siden av Spandau og Cölln et av de tidligste bosetningsområdene i dagens Berlin. Her befant det seg slaviske festningsanlegg og en slavisk borg ble bygget i det 8. eller 9. århundre. Flere andre bygninger lå på øya, bl.a. en kastellborg fra senmiddelalderen.


=== Renessanse-jaktslott ===
Etter ødeleggelsen av den gamle borgen, oppførte kurfyrst Joachim II av Brandenburg i 1558 et jaktslott i renessansestil. Det bestod av to hovedfløyer og to forsvarsmurer. Arbeidet ble ledet av arkitekten Wilhelm Zacharias.
Etter Joachims død (1571) brukte kong Gustav II Adolf av Sverige slottet under tredveårskrigen.


=== Barokkslott ===
Slottet ble utvidet fra 1677 for Fredrik III av Brandenburg, den senere prøyssiske konge Fredrik I. Den hollandskfødte arkitekten Rutger van Langervelt stod for arbeidet. Den nordlige paviljongen ble oppført mellom 1679 og 1682. Arkitekten Johann Arnold Nering etterfulgte Langervelt 1684 og oppførte bl.a. næringsfløyen og den protestantiske slottskirken (innviet 6. januar 1685), samt hoffporten (1682). Fredrik bodde i slottet sammen med sin hustru Elisabeth Henriette av Hessen-Kassel, som hadde tatt initiativet til å få bygget slottskirken.
I de følgende årene planla man en utvidelse med en tredje fløy. Den nordlige paviljongen ble bygget om og en sydlig paviljong ble oppført. Slottet fikk dermed sin nåværende form og stod ferdig i 1690.
De to porthusene ble bygget 1804–1806.
I 1938 foretok Wilhelm Unverzagt en arkeologisk undersøkelse av slottet, og avdekket dets opprinnelige fundamenter.
Slottet ble under og etter krigen brukt for kunstutstillinger og ble museum i 1963. I 1994 begynte omfattende restaueringsarbeider, som ble ferdigstilt i 2004. Schloss Köpenick disponeres idag av Kunstgewerbemuseum (Berlin kunstindustrimuseum). En rekke uvurderlige skatter tilhørerende Stiftung Preußischer Kulturbesitz stilles ut på slottet.
I den østlige hovedbygningen og i nærheten av kirken er det en restaurant.


== Slottspark ==


=== Barokkhave ===
Omkring 1690 ble det anlagt en barokkhave sør for slottet.


=== Landskapspark ===
Slottsparken ble i liten grad vedlikeholdt og grodde stadig til etter hertuginne Henriette Marie av Württemberg-Tecks død i 1782. Fra 1804 ble den barokke slottshaven omskapt til landskapspark av riksgreve Friedrich Wilhelm Karl von Schmettau. Etter grevens død gikk parken tilbake til kronen og grodde til igjen.
Mellom 1963–1964 ble parken nyanlagt. I sommermånedene benyttes den ofte til konserter og andre arrangementer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schloss Köpenick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schloss Köpenick – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Gunnar Nath: Bodendenkmalpflege Schloss Köpenick. Denkmalpflege vor Ort. Senatsverwaltung für Stadtentwicklung Berlin.
Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York

For en annen Richard, hertug av York, se Richard Plantagenet, 3. hertug av York.
Richard av Shrewsbury (født 17. august 1473, antagelig myrdet 1483) var andre sønn av kong Edvard IV av England og Elizabeth Woodville, og yngre bror av Edvard V. 
I 1474 ble han utnevnt til hertug av York i en ny opprettelse av tittelen. I januar 1478, da han var drøyt fire år gammel, ble han giftet bort med den fem år gamle Anne de Mowbray, 8. grevinne av Norfolk, som hadde arvet Mowbrayslektens enorme eiendommer i 1476. Ettersom Anne ikke kunne arve farens tittel, ble Richard utnevnt til hertug av Norfolk i 1481. 
Hans far døde 9. april 1483, og broren ble konge med Richard som tronarving. Samme år begynte prosessen med å erklære ekteskapet mellom deres foreldre ugyldig, og barne ble dermed regnet for uektefødte. Dette ble bekreftet året etter i loven Titulus Regius. 25. juni 1483 ble Edvard kastet fra tronen, og hans onkel ble kronet som Rikard III. Begge brødre ble sendt til Tower of London sommeren 1483. Hva som siden skjedde med prinsene i Tower er et av de største mysteriene i Englands historie. Det antas at de ble myrdet. I 1490-årene hevdet Perkin Warbeck at han var Richard, men han ble avslørt som en svindler. 
I 1674 fant arbeidere i Tower en kiste med to små skjeletter. De kastet dem på en søppelhaug, men etter noen dager fant noen ut at det kunne være prinsenes levninger, og det ble plassert i en urne som Karl II fikk satt ned i Westminster Abbey. I 1933 ble bena tatt ut og undersøkt, og så lagt i en urne i krypten i Westminster Abbey. Ekspertene var ikke sikre på hvilken alder og kjønn barna hadde. Skjelettene var mangelfulle, og den eneste skikkelige konklusjon man kunne trekke var at de ene var større enn det andre, hvilket ikke er i strid med teorien om at det var prinsene. 


== I moderne kultur ==
I komiserien Sorte Orm ble det laget en alternativ versjon av historien, hvor Richard etterfulgte sin onkel som Rikard IV av England, som så ble forgiftet og etterfulgt av Henrik VII. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard of Shrewsbury, 1st Duke of York – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Master of science

Master of science (M.Sc. eller MS) er en tittel og akademisk grad som først ble tatt i bruk i England, men som nå brukes i flere land, inkludert Norge. Graden ble i utgangspunktet gitt for studier i naturvitenskapelige fag, men benyttes nå for mange studieprogrammer uavhengig av fagtilhørighet. Et studieprogram som gir Master of science-graden krever som regel ett til to års studier utover bachelorutdanning og kan innebære at man skriver en lengre forskningsbasert avhandling.


== Norge ==
I Norge er Master of science ofte den offisielle oversettelsen av tittelen for mastergrader i teknologi eller naturvitenskap. Det var også tidligere vanlig for de med sivilingeniør, cand.scient. og tilsvarende høyere grad å oversette disse til Master of science selv om dette var uoffisielt. I dag er dette problematisk, da mastergraden siden innføring av kvalitetsreformen har vært beskyttet og det da kreves at man har fått sin tidligere utdannelse godkjent som minst likeverdig for å bruke tittelen.
Master of science in business brukes ved oversettelse av beskyttet tittel Siviløkonom.


== Se også ==
Master of arts


== Referanser ==
Edmund Tudor, 1. jarl av Richmond

Edmund Tudor (walisisk: Edmwnd Tudur; født 11. juni 1430, død 3. november 1456), også kjent som Edmund av Hadham (walisisk: Edmwnd Tudur) var den første jarl av Richmond og faren til Henrik VII av England. Han tilhørte adelsslekten Tudor av Penmynydd i nordlige Wales og hadde både de franske som engelske våpenskjoldene i sitt, omkranset av gylnemartlet. Han var første sønn av Owen Tudor og den tidligere dronningen Katherine av Valois, enken etter Henrik V, og således halvbror av Henrik VI av England. 
Etter å ha blitt oppfostret i flere år av abbedisse Katherine de la Pole tok Henrik interesse i Edmunds oppdragelse. Straks han ble voksen ble han gitt en tittel og land av Henrik. Både Edmund og hans bror Jasper ble etter hvert gjort til kongens rådgivere da de var hans gjenværende slektninger. Begge hadde innflytelsesrike posisjoner i Englands parlament. Edmund ble også gitt slottet Baynard's Castle i London. Etter at hans første ekteskap ble annullert ble han ble gift med Margaret Beaufort, grevinne av Richmond og Derby. Før rosekrigene begynte var Edmund en venn av Richard av York og støttet ham som rikets regent da kongen ble syk i tiden 1453 og 1454. Etter at innbyrdeskrigen begynte i 1455 ble Edmund sendt av York til sørlige Wales for å opprettholde kongens autoritet. Mens han var der ble York veltet av kongen og som hevn ble yorkistiske styrker sendt mot Edmunds hær i Wales. Han ble tatt til fange ved Carmarthen Castle og døde der av byllepest den 3. november 1456, kun 26 år gammel.
Jasper forlot hoffet etter brorens død og dro tilbake til Wales hvor hans samlet støttet for huset Lancaster. Han tok brorens enke Margaret under sin beskyttelse ved Pembroke Castle, og hennes sønn Henrik Tudor, den framtidige kong Henrik VII ble født der den 28. januar 1457. Edmund Tudor er en relativ ukjent figur i historien, men er stamfaren til Tudor-slekten av konger og dronninger i England.


== Liv og virke ==
Han ble født enten på Much Hadham Palace i Hertfordshire eller i Hadham i Bedfordshire, og var sønn av Owen Tudor og Catherine av Valois. Hans mor hadde tidligere vært gift med Henrik V av England. Det er usikkert om han ble født utenfor ekteskap eller om hans foreldre var hemmelig gift. Moren døde i 1437.
Edmunds halvbror Henrik VI anerkjente ham i 1452 som ektefødt, og gav ham tittelen jarl av Richmond. I 1455 giftet han seg med Margaret Beaufort, datter av John Beaufort, hertug av Somerset. Hun var tolv år gammel, og ble gravid neste år. 
Samme år som han giftet seg brøt rosekrigene ut, og Richmond ble tatt til fange av yorkistene, nærmere bestemt Herbertslekten. Han ble fengslet i Carmarten Castle i Wales, hvor han ble smittet av pest og døde. Hans eneste barn var Henrik, som ble født mer enn to måneder etter hans død, og som senere ble kronet som Henrik VII.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Griffiths, Ralph Alan; Thomas, Roger S. (1985): The Making of the Tudor Dynasty. New York: St. Martin's Press. ISBN 978-0-31250-745-9.