jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fédération internationale des échecs

Fédération internationale des échecs (FIDE), på norsk Verdenssjakkforbundet, er en internasjonal organisasjon som forener de ulike nasjonale sjakkforbundene i verden. FIDE ble grunnlagt i Paris 24. juli 1924. Forbundets motto er Gens una sumus («Vi er ett folk»). Forbundets president er fra oktober 2018 russeren Arkadij Dvorkovitsj.
I tillegg til å organisere verdensmesterskapet i sjakk og sjakkolympiader, beregner FIDE Elo-rating til spillerne, definerer reglene i sjakk, tildeler titler som Stormester i sjakk, Internasjonal mester og FIDE-mester med mer.
I begynnelsen hadde FIDE liten makt. Dette var i hovedsak fordi Sovjetunionen nektet å delta, fordi man anså at sjakk og politikk var uløselig knyttet sammen, og FIDE var en ikke-politisk organisasjon. Dette endret seg imidlertid da verdensmesteren Aleksandr Alekhin døde i 1946. FIDE organiserte en turnering for å finne en tronarving, og Sovjetunionen ble med fordi de innså at dette var en prosess de måtte ta del i.
Fra denne turneringen i 1948 (som Mikhail Botvinnik vant) og frem til 1993 var FIDE den eneste organisasjonen som organiserte verdensmesterskap i sjakk. De var likevel innblandet i kontroversielle episoder, som i 1975 da Bobby Fischer mistet tittelen etter at FIDE nektet å oppfylle alle kravene hans i forbindelse med matchen mot Anatolij Karpov. I 1984 avbrøt FIDE-president Florencio Campomanes matchen mellom Karpov og Garri Kasparov uten at det var falt noen avgjørelse. I 1993 brøt Kasparov og utfordreren Nigel Short (som hadde kvalifisert seg via FIDE-systemet) ut fra FIDE for å spille finalematchen i regi av den nydannede Professional Chess Association (PCA). I årene som fulgte eksisterte det to parallelle verdensmesterskap – ett i FIDE-regi og det andre under ulike organisasjoner. De siste årene fram til 2004 ble FIDEs mesterskap arrangert som rene cupturneringer med kamper med kortere betenkningstid, en endring som også skapte kontroverser.
Beslutningen om å arrangere VM 2004 i Libya var kontroversiell. Det har også vært uenighet omkring FIDEs behandling av den såkalte Praha-avtalen, en plan for å gjenforene de to verdensmestertitlene.
I 2006 ble det arrangert en VM-match mellom FIDE-verdensmester Veselin Topalov og den alternative verdensmesteren Vladimir Kramnik. Kramnik vant matchen og ble dermed den ubestridte verdensmesteren. 
I 1999 ble FIDE anerkjent av IOK. To år senere innførte man IOKs reglement mot doping. FIDE har uttalt at man ønsker at sjakk skal bli en del av de olympiske leker.
Det norske medlemsforbundet er Norges Sjakkforbund


== Liste over FIDE-presidenter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Johan Caspar de Cicignon

Johan Caspar de Cicignon (født ca. 1625 i Oberwampach i Luxemburg, død 12. desember 1696 i Fredrikstad) var en luxemburgsk adelsmann som tjenestegjorde som dansk-norsk general, ingeniør og byplanlegger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Cicignon hørte til en fransk adelig slekt som eide gods i Lorraine og Luxembourg.


=== Offiser ===
I 1657 ble han dansk offiser. I 1660-årene ble han utnevnt til kommandant ved Bergenhus festning.
Senere kom han over i stridende tjeneste. Etter slaget ved Lund i Sverige i desember 1676 måtte han tåle kritikk for svak taktisk ledelse, og ble etter eget ønske stasjonert i Fredrikstad. Her gikk han med iver og dyktighet inn for å utvikle befestningene, og skaffet seg etter hvert ry som ingeniør og byplanlegger.
I 1681 ble Cicignon sendt til Trondheim for å lede gjenoppbyggingen av byen etter bybrannen. Han utarbeidet da den byplanen som Midtbyen i Trondheim fortsatt er regulert etter, og som regnes som det fremste eksemplet på en barokk byplan i Norge. Cicignon planla også Kristiansten festning, og han la ned grunnsteinen til denne i 1682. Samme år ble også Kongsvinger anlagt etter en plan av Cicignon. Cicignon har også fått en plass oppkalt etter seg i Trondheim, Cicignons plass, beliggende mellom Krambugata og Søndre gate.

Sine senere år levde Cicignon etter eget ønske i Fredrikstad. Her gjorde han det godt i eiendomsspekulasjon, og endte sine dager i stor velstand. For sin innsats for Fredrikstad har han også fått en bydel oppkalt etter seg. Han tegnet også inn sitt monogram på en høyde i Fredrikstad-marka, et sted mellom Oredalen og Bjørndalen. Han ble sannsynligvis begravet i det som i dag er Glemmen gamle kirke i Fredrikstad.


== Se også ==
Cicignon, bydel i Fredrikstad oppkalt etter Johan Caspar de Cicignon


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trondheim Historiske forening, 300 år med Cicignon 1681- 1981, Trondheim 1981 ISBN 82-990757-1-8


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Caspar de Cicignon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gaspar de Ávalos de la Cueva

Gaspar de Ávalos de la Cueva  (død 2. november 1545) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Compostela i Spania.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Bartolomé de la Cueva y Toledo

Bartolomé de la Cueva y Toledo (født 1499 i Cuéllar i Segovia i Spania, død 29. juni 1562) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var prest i bispedømmet Segovia i Spania.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jacques d’Annebaut

Jacques d’Annebaut (født ca. 1500, død 6. juni 1557) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Lisieux i Frankrike. 
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544, med Santa Susanna som tittelkirke.
Federico Cesi (kardinal)

Federico Cesi (født 2. juli 1500, død 28. januar 1565) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prest i bispedømmet Todi i Italia.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544, med San Pancrazio som tittelkirke; han opterte senere for Santa Prisca.
Han var bror til kardinal Paolo Emilio Cesi.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Girolamo Grimaldi (?-1541)  *bispeviet 1529
Erkebiskop Martin de Portugal (?-1542) *1533
Erkebiskop Alfonso Oliva, O.S.A. (?-1544) *1535
Kardinal Federico Cesi (1500-1565) *1538


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Det tyske keiserrike

Det tyske keiserrike (tysk: Deutsches Kaiserreich, offisielt Deutsches Reich), også kalt Det tyske rike, Det annet rike, eller det keiserlige Tyskland, er en historisk tysk stat. Staten eksisterte fra den tyske samlingen og riksgrunnleggelsen i 1871, og sluttet med Tysklands nederlag i første verdenskrig i 1918, da Keiser Wilhelm II abdiserte. Tyskland var i denne perioden en føderasjon av en rekke kongeriker, storhertugdømmer, hertugdømmer, fyrstedømmer og byrepublikker. Det tyske riket var et konstitusjonelt monarki med kongen av Preussen som keiser og dermed rikets statsoverhode. Tyskland var et av de første landene i Europa som innførte allmenn stemmerett (for menn); det skjedde samtidig med riksgrunnleggelsen i 1871.


== Det tyske keiserrikets politiske system ==
Det forente Tyskland ble mer demokratisk enn hva Preussen og de fleste andre tyske statene hadde vært før samlingen. Det ble opprettet en riksdag som var en ren fortsettelse av riksdagen fra det nordtyske forbund. Alle menn over 25 år hadde stemmerett ved riksdagsvalget. Samtidig hadde flere delstater, fremfor alt Preussen i behold den udemokratiske treklassestemmeretten. Lovforslag måtte godkjennes av førstekammeret, som fungerte som et overhus. Her var den prøyssiske innflytelsen såpass stor at mange lovforslag kunne blokkeres.
Den viktigste politiske maktpersonen var fortsatt keiseren. Det ble således ikke innført parlamentarisme, men fungerte slik at det var keiseren som utpekte rikskansleren og regjeringen. Disse organene var ansvarlig bare overfor keiseren og ikke overfor parlamentet. Kongen av Preussen ble automatisk også keiser i Tyskland.
De tyske statene beholdt sitt indre selvstyre, men utenrikspolitisk var det den prøyssiskdominerte sentralregjeringen som styrte. Hver stat hadde imidlertid sitt eget parlament og sine egne regjeringer. Formelt hadde også de forskjellige statene separate militære styrker, men i krig ville de bli stilt under en sentral, prøyssisk generalstab.


== Kolonier ==
Utfyllende artikkel: Liste over tidligere tyske kolonier


== Referanser ==
Levi Leipheimer

Levi Leipheimer (født 24. oktober 1973) er en amerikansk syklist fra Butte (Montana).
Leipheimer ble profesjonell i 1997 og kjørte for Saturn i 1998 og 1999. Han vant det amerikanske tempomesterskapet i 1999 og ble invitert til U.S. Postal Service, laget til Lance Armstrong. Etter tredjeplassen i Vuelta a España, rekrutterte det nederlandske laget Rabobank Leipheimer som lagkaptein. I 2002, hans første år med det nye laget, endte Leipheimer på åttendeplass sammenlagt i sitt første Tour de France, og i 2004 ble han nr. 9 sammenlagt. Deretter gikk han over til Gerolsteiner og ble nr. 6 i Tour de France 2005 og nr. 13 i 2006.
Før 2007-sesongen gikk han til Discovery Channel og ble nr 3 i Tour de France 2007.
Da Discovery-laget ble lagt ned etter 2007-sesongen gikk han sammen med flere fra laget over til Astana. Han startet 2008-sesongen med å vinne Tour of California for andre gang. Under OL i Beijing tok han bronse på temporittet. Noen uker senere tok han sin første etappeseier i Vuelta a España på den 5. etappen (tempo) og fikk for første gang kjøre i ledertrøya i en Grand Tour. Han vant også den 20. etappen som også var en tempoetappe og endte som nummer to sammenlagt, 46 sekunder bak lagkameraten Alberto Contador.
I forbindelse med dopingavsløringene rundt Lance Armstrong ble han i 2012 utestengt i seks måneder (fra 1. september) og fratatt alle resultater fra juni 1999 til 30. juli 2006 og 7.–29. juli 2007.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Levi Leipheimer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Levi Leipheimer – Olympedia 
(en) Levi Leipheimer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Levi Leipheimer – ProCyclingStats 
(en) Levi Leipheimer – Cycling Archives 
(en) Levi Leipheimer – Cycling Quotient 
(en) Levi Leipheimer – CycleBase 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Levi Leipheimer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Levi Leipheimer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eddy Mazzoleni

Eddy Mazzoleni (født 29. juli 1973 i Bergamo) er en italiensk syklist.
Mazzoleni startet proffkarrieren i 1996 i laget Saeco. I 2000 syklet han for Polti, de neste to årene for Tacconi-Vini Caldirola, og i 2003–2004 igjen for Saeco. I 2005 var han i Lampre-Caffita, og i 2006 syklet han for T-Mobile Team. Første del av 2007-sesongen syklet han for Astana Team. 16. juli bestemte han seg for å legge opp etter å ha vært suspedert fra laget etter en dopingsak [1].
Mazzoleni har deltatt fire ganger i Tour de France, men ikke vunnet noen etappe. Den beste sammenlagtplasseringen er en 13.-plass fra 2005.


== Resultater ==
1999 Tredjeplass i Lombardie rundt
2000 Seier på 3. etappe i Tour de Romandie
2000 Seier på 6. etappe i Tour de Suisse
2007 Tredjeplass sammenlagt i Giro d'Italia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eddy Mazzoleni – ProCyclingStats 
(en) Eddy Mazzoleni – Cycling Archives 
(en) Eddy Mazzoleni – Cycling Quotient 
(en) Eddy Mazzoleni – CycleBase 
(en) Eddy Mazzoleni – TheSports.org
Sedan (Ardennes)

Sedan er en by og kommune nordøst i Frankrike i departementet Ardennes. Den har 16 193 innbyggere (2018) og ligger i regionen Grand Est. Det historiske sentrum er bygd på en halvøy dannet av en sving i elva Meuse. Byen var lenge et senter for klesproduksjon, startet av kardinal Mazarin, noe som støttet opp om utviklingen av byen.


== Geografi ==
Byen ligger ti kilometer sør for den franske grense mot Belgia ved bredden av elven Meuse og ved den parallelt løpende skipsfartskanal Canal de la Meuse (tidligere: Canal de l’Est, branche Nord).


== Historie ==

En villa, det vil si en landsens residens, er attestert på stedet i året 997. I middelalderlatin het den Villa Sedensi.
På 1500-tallet var Sedan et tilfluktssted for protestantiske flyktninger under hugenottkrigen.
Frem til 1651 tilhørte fyrstedømmet Sedan familien La Tour d'Auvergne. Den best kjent av disse var marskalk Turenne, født i Sedan 11. september 1611. Med støtte fra det tysk-romerske rike klarte Sedan under trettiårskrigen å beseire Frankrike ved slaget ved La Marfée. Men rett etter seieren ble byen beleiret, og dens hertug, Frédéric Maurice de La Tour d'Auvergne, kapitulerte til Frankrike. Et år etter kapitulasjonen inkorporerte hertugen Sedan i Frankrike, som takk for at han ikke ble dømt til døden etter at han hadde vært innblandet i en konspirasjon mot Frankrike.Académie Sedan, den høyere skole etablert i byen i 1579, bestod frem til 1681.
Den 2. september 1870 under den fransk-prøyssiske krig ble den franske keiser Napoleon III tatt til fange sammen med 100 000 av sine soldater  under slaget ved Sedan. Denne store tyske seier, som gjorde det «andre rike» i Tyskland mulig, førte til at 2. september ble erklært til «Sedandagen» (Sedantag) og en nasjonal tysk merkedag i 1871, noe som vedvarte frem til 1919.
Under første verdenskrig var Sedan under tysk kontroll det meste av tiden. Den 13. november 1917 paraderte den tyske 13. divisjon over plassen d'Alsace-Lorraine i byen for den tyske kronprins.
Under den andre verdenskrig invaderte tyske styrker først det nøytrale Belgia og krysset elva Meuse på flytebroer ved Sedan den 14. mai 1940, i hva som senere ble kjent som slaget om Frankrike. Kampene ved Sedan var harde skjønt ikke langvarige. Tyskerne under Heinz Guderian ble noe sinket av at franskmennene hadde sprengt alle broer. Dette gjorde at tyskerne kom seg forbi de sterkeste strekkene av franske festningsverker kalt Maginotlinjen.


== Festning ==

Sedan er kjent for sin middelalderborg, som visstnok skal være den største borgen fra middelalderen i Europa med er totalt flatemål på 30 000 m² fordelt på syv nivå. Det er det eneste som er igjen av det en gang enorme festningsverket i og rundt byen. Byggingen begynte i 1424 og festningsverkene ble stadig utbedret etterhvert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sedan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
The German breakthrough in 1940
Webpage about the fortifications of Sedan Arkivert 22. desember 2019 hos Wayback Machine.
Article on the Battle of Sedan at 'Battlefields Europe'
Prince Motor Company

Prince Motor Company (PMC) var en japansk bilfabrikant fra 1952 inntil de ble slått sammen med Nissan i 1966.  Prince startet som Tachikawa Aircraft Company, kjent for å produsere den berømte Zero-jageren under andre verdenskrig.  Etter krigen gikk de inn i andre bransjer, og blant annet produserte de en elektrisk bil, kalt Tama, fra 1952.  Selskapet endret navnet sitt til Prince i 1955 for å hedre den japanske keiseren, kronprins Hirohito.
Prince produserte esklusive biler.  Blant de mest kjente er Skyline og Gloria, som begge ble tatt opp i Nissans modellprogram etter sammenslåingen.  Prince-organisasjonen ble bevart innenfor Nissan-systemet, men merket forsvant.
I Norge er Datsun/PMC Registeret en forening for Datsun og Prince Motor Company-entusiaster.


== Modeller ==
Prince Tama (elektrisk bil og lastebil)
Prince Skyline
Prince Gloria
Prince R380
Prince Miler T430/T431/T440/T442 (pickup)
Prince Homer (lastebil)
Prince Clipper (lastebil)


== Eksterne lenker ==
Datsun/PMC Registeret – Norsk forening for Datsun og PMC-entusiaster
Sylinder

Sylinder er et legeme som består av en sideflate som er rund eller avlang. Den kan være enten rett eller skjev. Dens volum kommer man frem til ved å gange arealet til en av endeflatene med høyden.

  
    
      
        V
        =
        π
        
          r
          
            2
          
        
        h
        
      
    
    {\displaystyle V=\pi r^{2}h\,}
  Areal kommer man frem til ved å addere arealet av alle flatene sammen.

  
    
      
        A
        =
        
          (endeflater)
        
        +
        
          (sideflate)
        
        =
        2
        π
        
          r
          
            2
          
        
        +
        2
        π
        r
        h
        
      
    
    {\displaystyle A={\text{(endeflater)}}+{\text{(sideflate)}}=2\pi r^{2}+2\pi rh\,}
  Treghetsmoment til en sylinder kan regnes ut ved

  
    
      
        I
        =
        
          
            1
            2
          
        
        M
        
          r
          
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle I={\frac {1}{2}}Mr^{2}}
Pyramide

Denne artikkelen omhandler den geometriske figuren pyramide. For byggverk, se pyramide (byggverk). 
En pyramide er et legeme som består av en grunnflate (base), med et gitt antall sider (n-sider, hvor n≥3). Ved hver av disse sidene er en trekantformet side. Det tredje hjørnet til disse trekantene møtes i et felles punkt, som ikke behøver å være plassert direkte over grunnflaten. Sammen danner alle disse sidene et konisk objekt med en polygonal grunnflate.
Er grunnflaten også en trekant, består pyramiden av fire trekanter, og er da et tetraeder. Når man ikke kjenner grunnflaten, går man ut fra at den er et rektangel, som i de kjente egyptiske pyramidene.


== Volum ==

Volumet av en pyramide er 

  
    
      
        V
        =
        
          
            1
            3
          
        
        A
        h
      
    
    {\displaystyle V={\frac {1}{3}}Ah}
  hvor A er arealet av grunnflaten, og h er høyden, avstanden fra spissen og rett ned til planet grunnflaten er plassert i.fra grunnflaten til spissen. Denne formelen passer for alle pyramider, og for alle kjegler med andre fasonger på grunnflatene.
Pyramidene i Egypt og Mexico har form som pyramider med fire trekanter på siden. Se pyramide (byggverk).
Durante de Duranti

Durante de Duranti (født 5. oktober 1507  i Palazzolo sull'Oglio, død 24. desember 1558 i Brescia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Cassano i Italia.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Juan Pardo de Tavera (1504-1577)
Kardinal Durante de Duranti (1507-1558) * bispeviet 1540


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Niccolò Ardinghelli

Niccolò Ardinghelli  (født 17. mars 1503 i Firenze i Den florentinske republikk, død 22. august 1547 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, som innehadde en rekke embeder i den romerske kurie.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, utdannelse, tidlig karriere ===
Niccolò Ardinghelli  kom fra en florentinsk adelsslekt. Som ung mann studerte han latin, gammelgresk, juss. poesi og italiensk litteratur.
Sannsynligvis bidro den omstendighet at hans far Pietro hadde vært sekretær til pave Leo X til at Niccolò Ardinghelli fikk en lett inngang og rask karriere i den romerske kurie. Han ble apostolisk protonotar i 1523. Raskt fikk han også kanonikater i Pisa og i Firenze. Sine juridiske studier begynte han ved universitetet i Pisa, vekslet imidlertid i 1524 over til universitetet i Padova etter invitasjon fra kardinal Pietro Bembo; der avsluttet han studiene, og forble der til  1526.
Det er mindre avklart hvor han var de påfølgende årene, men i 1536 ble han i Roma opptatt som sekretær i medarbeiderstaben rundt kardinal Alessandro Farnese. I juni 1540 ble han sekretær for pave Paul III og var også datar, først sammen med Girolamo Capodiferro, og fra 1542 alene.
Han ble utsendt som nuntius til kong Frans I av Frankrike for å oppmuntre til fredsforhandlinger med keiser Karl V og søke kongens støtte for et økumenisk konsil. Han ledsaget dessuten kardinal Farnese, som var pavelig legat både til Frankrike og til Spania.


=== Biskop, kardinal ===
Ardinghelli, som fra 1541 til 1547 var biskop av Fossombrone, ble av Paul III elevert til kardinal den 19. desember 1544. I januar tilviste paven ham Sant'Apollinare som tittelkirke.
I 1545 ble han prefekt for den apostoliske signatura. Han fratrådte som biskop av Fossombrone den 16. mars 1547.Han døde i Palazzo Baldassini i Roma den 23. august 1547. og ble begravet i Santa Maria sopra Minerva.


== Litteratur ==
Mario Rosa: «Ardinghelli, Niccolò». In Alberto M. Ghisalberti (utg.): Dizionario Biografico degli Italiani (DBI). Bind 4: Arconati–Bacaredda. Istituto della Enciclopedia Italiana, Roma 1962.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Girolamo Recanati Capodiferro

Girolamo Recanati Capodiferro (død 1. desember 1559) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Saint-Jean de Maurienne i Savoia (nå i Frankrike).
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tiberio Crispo

Tiberio Crispo (født 31. januar 1498, død 6. oktober 1566) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Sessa Aurunca i Italia.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francisco Mendoza de Bobadilla

Francisco Mendoza de Bobadilla (født 25. september 1508, død 1. desember 1566) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Coria i Spania.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Georges d’Armagnac

Georges d'Armagnac (født 1501, død 10. juli 1585) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Rodez i Frankrike, og senere erkebiskop av Avignon.
Han ble kreert til kardinal av pave Paul III den 19. desember 1544, med San Lorenzo in Lucina og senere med San Nicola in Carcere som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Vladimir Karpets

Vladimir Aleksandrovitsj Karpets (russisk Владимир Александрович Карпец, født 20. september 1980 i Leningrad) er en russisk syklist.
Han debuterte som profesjonell syklist i 2001 for laget Itera, og gikk i 2003 til Banesto, som siden har endret navn til Caisse d'Epargne og Movistar Team. Fra 2009-sesongen syklet han for russiske Katjusja, men gikk tilbake til Movistar Team før 2012-sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Karpets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vladimir Karpets – Olympedia 
(en) Vladimir Karpets – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Karpets – ProCyclingStats 
(en) Vladimir Karpets – Cycling Archives 
(en) Vladimir Karpets – Cycling Quotient 
(en) Vladimir Karpets – CycleBase