jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Georg Frederik von Krogh (1732–1818)

Georg Frederik von Krogh (født 7. oktober 1732 i Trondheim, død 3. august 1818 i Trondheim) var en norsk offiser.
Han var sønn av generalløytnant Georg Frederik von Krogh, inntrådte 1749 som fenrik i 1. vesterlenske Infanteriregiment, og ble overført 1750 til Grenaderkorpset i København, hvor han 1752 ble sekondløytnant og hoffjunker. Året etter vendte han tilbake til vesterlenske regiment som kaptein og kompanisjef, og begynnelsen var dermed gjort til hans hurtige avansement. Dette skyldes dels slektskap og hoffgunst, men von Krogh var også sin egen lykkes smed. Han hadde gode evner og anlegg for tjenesten, og var fra første stund av besjelet av en glødende interesse for å lære den å kjenne. Dette førte til at han ved syvårskrigens utbrudd søkte og fikk ansettelse i den prøyssiske hær som volontær. Han gjorde seg bemerket hos Fredrik den store og fikk tillatelse til å gjøre hele felttoget 1757 i hans generalstab. Under retretten etter slaget ved Kolin, da han ble såret, red han ved siden av kongen da denne ledsaget av få ryttere måtte bane seg vei gjennom en flokk pandurer, som forfulgte dem. Etter at sårene var leget, fikk han ansettelse i feltmarskalk Keiths korps.
Han synes å være vendt tilbake til Norge om høsten 1758, deltok i troppesamlingen i Holsten samme år og ble utnevnt til generaladjutant hos Frederik V. 1760 ble han kun 28 år gammel forfremmet til oberst og sjef for 1. throndhjemske Infanteriregiment. I spissen for denne avdeling innfant han seg 1762 i Mecklenburg, da hæren under Saint-Germain skulle ta opp kampen mot russerne. 1768 ble von Krogh kammerherre, 1772 generalmajor av infanteriet og kommanderende general nordenfjells, 1774 hvit ridder, 1781 generalløytnant.
Etter regjeringsskiftet i 1784 stod von Krogh fremdeles i høy gunst. Kronprinsen, som hadde lært ham å kjenne under det korte felttoget 1788, lot ham samme år utnevne til kommandant i Trondheim, 1793 til general av infanteriet, 1801 til ridder av Elefantordenen. Han var en av de generalene som både kronprinsen og kongen betrodde seg til og spurte om råd, og ennå 80 år gammel brevvekslet han med kongen. Han fikk avskjed med full gasje 1. januar 1814. Etter Norges adskillelse hedret den svenske regjering ham med Serafimerordenen den 8. september 1815.Von Krogh eide flere gårder, og var den første som dyrket poteter i Norge. Han var gift to ganger; første gang 11. desember 1760 med Elisabeth Schøller (1744–63), annen gang 26. mars 1765 med Margrethe Lerche (1733–1807). Han var far til Georg Frederik von Krogh


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anker, Carl Johan (1885) Biografiske data om 330 norske, norskfødte eller for nogen tid i den norske armé ansatte generalspersoner : 1628-1885


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Frederik von Krogh (1732-1818) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Dansk Biografisk Leksikon
Store norske leksikon
Tom Seeberg

Tom Seeberg (født 17. februar 1860 i Drammen – død 27. mars 1938 i Drammen) fra Bjørndalen vant historiens fjerde Landsskytterstevne i Stavanger i 1896. Han arbeidet i mange år hos Treschow i Larvik, og deretter som kontorsjef hos Cappelen på Ulefoss.
Han deltok i Sommer-OL 1900 i Paris og tok sølvmedalje i lagskyting med armégevær.I 1901 vant Seeberg den skandinaviske skytterfesten i København.


== OL-medaljer ==
1900  Paris -  Sølv i skyting,  300 m armégevær, 3 stillinger, lagskyting


== Referanser ==


== Kilder ==
Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen
Jorsett, Per (1993). Norges skytterkonger gjennom 100 år (Revidert utgave av Norges skytterkonger utgitt i 1970 utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-21043-8.  [Utgitt i samarbeid med Det frivillige Skyttervesen]


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Seeberg – Olympedia 
(en) Tom Seeberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tom Seeberg – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Tom Seeberg – ISSF 
Det frivillige Skyttervesens hjemmesider
Clonmacnoise

Klosteret Clonmacnoise (irsk Cluain Mhic Nóis som betyr «Engen til Nós' sønner» ligger i grevskapet Offaly i  Irland, ved elven Shannon sør for Athlone.
Det moderne tettstedet ved samme navn ligger ved siden av klosteret langs riksvei R444, 7 kilometer nord for byen Shannonbridge.


== Grunnleggelse ==
Clonmacnoise ble grunnlagt i 545 av Kieran av Clonmacnoise på det stedet hvor den viktigste landruten mellom øst og vest gjennom myrene i det sentrale Irland krysset elven Shannon.  Ciarán hadde vært elev av Diarmuid fra Clonard og Finian av Clonard.
Like etter at han ankom møtte Ciarán Diarmait mac Cerbaill som ifølge tradisjonen hjalp ham med å bygge den første kirken – en mindre konstruksjon av tre som skulle ble den første av mange mindre kirker på stedet. Diarmait skulle senere gjøre krav på tittelen som den første kristne overkongen i Irland.
Ciaran døde et år senere av gulfeber, han var da i begynnelsen av tredveårene. 
Flere bygninger og keltiske høykors kan fortsatt beskues i Clonmacnoise.


== Se også ==
Clonmacnoise-krøniken
Berlevågfisk

Berlevågfisk er en sjelden torskefisk som blir opp til 70 cm lang. Arten ble først funnet i Norge, de tre første individene i Berlevåg i 1932. Ett eksemplar ble funnet i Vadsø i 1957, ett utenfor Torsvåg i Troms i 1972, og ett i Berlevåg i 1987.
Frem til 2003 var bare ti eksemplarer kjent for vitenskapen. Mellom februar 2003 og april 2004 ble ytterligere 31 fanget utenfor norskekysten.
Den 27. mars 2007 ble det fanget noe som kan være en berlevågfisk utenfor Kiberg.Nyere forskning har vist at berlevågfisk og alaskatorsk som finnes nord i Stillehavet er samme art.


== Beskrivelse ==
Ryggen er marineblå og sidene har svarte flekker. Buken er hvit. De tre ryggfinnene sitter langt fra hverandre. Brystfinnene når til forkanten av gattfinnen, og sidelinjen bøyer av nedover under midtre ryggfinne. Fisken er underbitt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlevågfisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Berlevågfisk i Encyclopedia of Life 
(en) Berlevågfisk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Berlevågfisk hos Artsdatabanken 
(en) Berlevågfisk hos ITIS 
(en) Kategori:Theragra finnmarchica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Theragra finnmarchica – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Theragra finnmarchica - FishBase
Julius Braathe

Jul «Julius» Braathe (født 4. mai 1874 i Trøgstad som Jul Olaissen, død 8. juli 1914, Kolbotnvannet i Oppegård) ble skytterkonge på Landsskytterstevnet i 1903 på Lillehammer. Han ble med dette Oslo Østre Skytterlag sin første skytterkonge. Braathe var OL-deltaker for Norge i tre olympiske leker, i Ekstralekene 1906 i Athen, 1908 i London og 1912 i Stockholm. Han døde i en drukningsulykke bare 40 år gammel.


== OL-medaljer ==
1908  London -  Gull i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting (Norge)
(1906  Athen -  Sølv i skyting, 300 meter rifle, stående)
(1906  Athen -  Sølv i skyting, frigevær lagskyting (Norge))


== Andre titler ==
Sølvmedalje lagskyting OL i Athen i 1906 (ikke lenger godkjent som offisielt OL av IOC)
Gullmedalje lagskyting OL i London 1908


== Referanser ==


== Kilder ==
Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen
Jorsett, Per (1993). Norges skytterkonger gjennom 100 år (Revidert utgave av Norges skytterkonger utgitt i 1970 utg.). Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 82-05-21043-8.  [Utgitt i samarbeid med Det frivillige Skyttervesen]


== Eksterne lenker ==
(en) Julius Braathe – Olympedia 
(en) Julius Braathe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
Det frivillige Skyttervesens hjemmesider
Esing

Esing er en litt tykk list på langs på hver side ved eller nesten oppe ved overkanten inni en robåt.  Den er tykkest på midten, og blir noe tynnere mot endene like ved eller helt ute ved stevnene.  På det tykkeste kan den i tverrsnitt variere mellom 3x3 cm til 10x10 cm etter båtstørrelsen.  Men tverrsnittet er sjelden kvadratisk; som oftest er esingen tykkest øverst, og har en smalere underside.  Ofte er en eller flere av vinklene i tverrsnittet heller ikke rette.
På nesten alle robåter nord for Bergen ligger esingen på nest øverste bordkant.  Åfjordsbåtene har derimot ikke slik indre esing, men derimot en litt tykk list på utsiden av øverste bordkant; denne listen heter "esseng".  På Nordlandsbåter bygd etter ca. 1930 er også esingen utelatt, og på en del helt nye Sognebåter er det lagt inn en tynn teaklist, nærmest som pynt, der en vanlg esing skulle ha ligget.
På båter sør for Bergen ligger esingen langs øverste bordkant, og øst for Lindesnes kalles den gjerne for "rip" (ei rip – ripa).  Øst for Lindesnes kan esingen også bli så lav og bred at den begynner å ligne på et vaterbord.  
Som oftest stopper esingen ved rengene (se rang), men på enkelte båter på Sørvestlandet og på Sør-Østlandet går esingene helt til stevnene.  Ved hver stevn står det i så fall gjerne en liten nauvrang som binder esingene sammen.
Ramstaddal kraftverk

Ramstaddal Kraftverk er et vannkraftverk i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal. 
Kraftverket utnytter et fall i Årsetelva fra inntaksmagasin i Årsetvatnet til Årsetsætra. Årsetvatnet reguleres med 4,5 meter.
Midlere årsproduksjon er på 4,6 GWh. Installert effekt er 1,3 MW. 
Kraftverket startet produksjonen i 1983. 
Etter at vannet er brukt i kraftverket benyttes det som vannkilde for kommunens vannverk.
Eier er Sykkylven energi som igjen er heleid av Sykkylven kommune.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Sykkylven energi Arkivert 29. desember 2017 hos Wayback Machine.
Sykkylven energi

Sykkylven energi AS  er en kraftprodusent i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal. Kraftverket er eid av kommunen. 
Selskapet ble etablert i 1997 og er en videreføring av Sykkylven kommunale kraftverk som ble etablert i 1918.
Selskapet eier kraftverkene Ramstaddal, Riksheim og Riksheimdal. 
I 2005 produserte selskapet 53 GWh


== Kilder ==
Sykkylven energi - Om oss Arkivert 29. desember 2017 hos Wayback Machine.
Ian Anderson

Ian Scott Anderson (født 10. august 1947 i Dunfermline i Skottland) er en britisk vokalist, gitarist og fløytist. Han har siden 1968 sunget og spilt tverrfløyte i rockebandet Jethro Tull. 
Anderson har flere ganger spilt sammen med flere av verdens store symfoniorkester, blant annet London Philharmonic Orchestra i innspillingen A Classic case fra 1994. Han har skrevet, komponert, arrangert og fremført sin egen musikk siden han som student sammen med Mick Abrahams var med å starte Jethro Tull. Hans tekster er kjent for sin avanserte prosa og klare artikulasjon mens musikken er melodiøs og i rytmisk stil. Et av Ian Andersons talent er hans bredde i instrumentbruk, både innen rytme-, strenge- og blåseinstrument. Han komponerer alt sitt eget materiell.
På 1970-tallet ble hans kjente positur, stående på et ben med det andre opptrukket og spillende på tverrfløyte, nærmest en logo for Jethro Tull.


== Diskografi (som soloartist) ==
Walk Into Light (1983)
Divinities: Twelve Dances with God (1995)
The Secret Language of Birds (2000)
Rupi's Dance (2003)
Ian Anderson Plays the Orchestral Jethro Tull (2-CD og DVD) (2005)
Thick as a Brick 2 (2012)
Homo Erraticus (2014)
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ian Anderson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ian Anderson på Internet Movie Database 
(en) Ian Anderson hos The Movie Database 
(en) Ian Anderson på Apple Music 
(en) Ian Anderson på Discogs 
(en) Ian Anderson på MusicBrainz 
(en) Ian Anderson på Spotify 
(en) Ian Anderson på Songkick 
(en) Ian Anderson på Last.fm 
(en) Ian Anderson på AllMusic 
Ian Anderson på YouTube 
Nettsted for British Philharmonic Orchestra
Johan Michael Keyser

Johan Michael Keyser (født 15. januar 1749 i Drammen, død 1. desember 1810) var en norsk teolog og biskop i Christiansand stift 1805–10.
Johan Michael Keyser ble født på Bragernes i Drammen. Hans foreldre var kjøpmannen Christen Nielsen og Anna Rosine Nielsen. Hun var født Keyser, og var datter av en vinhandler fra Frankfurt am Main. Sønnen tok hennes pikenavn som sitt etternavn.
Keyser ble tidlig foreldreløs, og han ble oppdratt av sin mormor. Hun satte ham i lære hos presten Peder Hesselberg, en av de fremste blant Herrnhutterne i Norge. 
Mangel på midler gjorde det vanskelig for den unge Keyser å få utdannelse, men han ble cand.philos. i Fredriksborg i 1766 og hadde så forskjellige lærerstillinger. 1 1777 fikk han på anbefaling fra biskop Christian Schmidt stillingen som residerende kapellan i Ullensaker. Fra 1791 var han fengselsprest i Oslo, og fra 1795 var han slottsprest og sokneprest i Aker. 1 1805 ble han biskop i Kristianssand. I sin bispetid var han imidlertid svært syk, og fikk ikke utrettet mye.

D.Thrap skriver om han i Dansk biografisk leksikon at 
Han var en mild, sagtmodig, gjennempastoral Personlighed, der vandt Hjærterne overalt. Som Prædikant fik han af sin Biskop 1777 det Vidnesbyrd, at de enfoldige kunde forstaa ham, og de lærde kjededes ikke ved at høre ham. I de Prædikener fra hans senere Aar, der findes, ses han at have lagt sig efter det moraliserende Foredrag, hvori han uden at afvige fra Kristendommens Grundsandheder stundum optager rationalistiske Talemaader.

  
Keyser var far til universitetshistorikeren Fredrik Wilhelm Keyser, historikeren Rudolf Keyser og teologen Christian Nicolai Keyser, samt onkel til fysikeren og kjemikeren Jens Jacob Keyser.


== Kilder ==
Biografi i Dansk biografisk leksikon fra 1905 (på dansk)
.mv

.mv er Maldivenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. Det administreres av Dhiraagu, et telekommunikasjonsselskap.


== Bruk ==
Mest på grunn av høye kostnader og at det ikke finnes hverken online registreringstjeneste eller whois-oppslagsside, så blir Maldivenes nasjonale toppnivådomene hovedsakelig brukt av statsapparatet og store selskaper. Mindre selskaper og organisasjoner foretrekker generiske toppnivådomener, så som .com og .net.


== Registrering ==
Registrering gjøres på tredje nivå, under følgende generisk kategoriserte subdomener på andre nivå:

.aero.mv – Luftfart
.biz.mv – Bedrifter
.com.mv – Kommersiell
.coop.mv – Kooperative organisasjoner
.edu.mv – Utdanningsinstitusjoner
.gov.mv – Regjeringen/statsapparatet
.info.mv – Informasjon
.int.mv – Internasjonale organisasjoner
.mil.mv – Militæret
.museum.mv – Musèer
.name.mv – Privatpersoner
.net.mv – Nettverksselskaper
.org.mv – Organisasjoner
.pro.mv – Profesjonelle yrker


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .mv whois informasjon
Dhivehinet
Alina Eremia

Alina Eremia (født 15. desember 1993 i Buftea, Romania) representerte Romania under Junior Eurovision Song Contest i Hasselt i Belgia i 2005 med sangen Turai.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alina Eremia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alina Eremia på Internet Movie Database 
(en) Alina Eremia hos The Movie Database 
(en) Alina Eremia på Discogs 
(en) Alina Eremia på MusicBrainz 
(en) Alina Eremia på SoundCloud 
(en) Alina Eremia på Last.fm 
(en) Alina Eremia på Genius — sangtekster 
(en) Alina Eremia på AllMusic
Jens Bloch

Jens Bloch (født 27. juni 1761 i Hals i Danmark, død 4. juli 1830 i Viborg) var en dansk-norsk teolog og biskop.
Bloch hadde forskjellige prestestillinger i Danmark, og var også lidenskapelig opptatt av antikke studier. Han skrev flere verk om greske klassikere, blant annet oversatte han Xenofons Sokratiske Mærkverdigheter i 1792. I 1795 fikk han den teologiske doktorgrad for avhandlingen de anthropologia Mosaica. 
Han etterfulgte Peder Hansen som biskop i Christiansands stift i 1804, men ble allerede året etter forflyttet til bispestolen i Viborg.


== Eksterne lenker ==
Biografi i Dansk biografisk leksikon fra 1905 (på dansk)
Pittsburg (Kansas)

Pittsburg er en by i Crawford County sørøst i Kansas. Det er den mest folkerike byen i både Crawford County og i sørøst Kansas. Pittsburg hadde 19 243 innbyggere i 2000.


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettside for byen
Margaret Stewart, 4. grevinne av Angus

Margaret Stewart, 4. grevinne av Angus (født før 1360, død 1417) var grevinne av Angus i sin egen rett.
Hennes far var Thomas Stewart, 2. jarl av Angus (død 1361) og hennes mor var Margaret Sinclair som hun ble oppkalt etter. Margaret Stewart etterfulgte tittelen 4. grevinne av Angus og som et resultat av sitt ekteskap med Thomas, jarl av Mar, ble hun også tiltalt som grevinne av Mar.
Da Margaret ble enke etter Thomas, jarl av Mar i 1374, innledet hun en ulovlig affære med William Douglas, 1. jarl av Douglas. Forholdet var ulovlig ettersom de var i slekt, om enn ikke i blodsbånd, ved at Douglas var ektefelle med hennes avdøde manns søster. Resultatet av forholdet var at fødte hun sønnen George Douglas (ca. 1380–1403). Gjennom et eget charter fikk hun sikret sin sønn ved at hennes eiendommer ble overført til ham, og i 1389 fikk han også tittelen jarl av Angus av kong Robert II av Skottland.
Margaret frasa seg tittelen til grevinne av Angus til fordel for sin sønn i 1389 og levde tilbaketrukket resten av livet.


== Referanser ==
Henry Kloss

Henry Kloss var (født 1929 i Altoona, død 31. januar 2002) var en lydtekniker og forretningsmann som bidro til fremgangen innen hi-fi-høyttalere og radiomottakere i begynnelsen av 1950-årene.
Kloss studerte fysikk ved Massachusetts Institute of Technology, men fullførte ikke studiet. Han sto bak flere innovasjoner.
Han fikk en Emmy Award for utviklingen av TV-projeksjonssystemet Advent Video Beam 1000.
Han har vært med på å starte flere selskaper, deriblant Tivoli Audio.
Andy Sneap

Andy Sneap (født 18. juli 1969) er en engelsk musiker, plateprodusent, lydtekniker og lydmikser. I 1985 ble Andy Sneap med i det britiske thrash metal-bandet Sabbat, som han spilte i fram til 1991 da bandet ble oppløst. 3 år senere, i 1994, startet han et eget platestudio ved navn «Backstage Recording».
Andy Sneap mottok en svensk Grammy for sitt arbeid på Opeths album Deliverance, og en amerikansk Grammy-nominasjon for sitt arbeid på Killswitch Engages The End of Heartache.


== Diskografi ==


=== Studioalbum med Sabbat ===


=== Produksjon (utvalg) ===
Accept – Blood of the Nations
Arch Enemy – Anthems of Rebellion og Dead Eyes See No Future
Blaze – Silicon Messiah, Tenth Dimension, As Live As It Gets og Blood and Belief
Cathedral – Caravan Beyond Redemption
Exodus  – Tempo of the Damned
Kreator – Enemy of God og Violent Revolution
Masterplan – Masterplan og Aeronautics
Megadeth – United Abominations
Nevermore – Dead Heart in a Dead World og This Godless Endeavor


=== Miksing (utvalg) ===
Arch Enemy – Wages of Sin, Doomsday Machine og Live Apocalypse (DVD)
Artillery – B.A.C.K.  
As I Lay Dying – Shadows Are Security
Biomechanical – The Empires Of The Worlds
Cradle of Filth – Thornography
Exodus – Another Lesson in Violence og Shovel Headed Kill Machine
Killswitch Engage – Alive or Just Breathing og The End of Heartache
Kreator – Live Kreation, Enemy of God Revisited (DVD)
Machine Head – The More Things Change
Napalm Death – Breed to Breathe og Inside the Torn Apart
Nevermore – Enemies of Reality (Remix)
Opeth –  Deliverence og Lamentations (Live at Shepherd's Bush Empire 2003) (DVD)
Testament – The Gathering, First Strike Still Deadly og Live In London
Trivium – Ascendancy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Andy Sneap – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skjellbrosme

Skjellbrosme er en art i gruppen skjellbrosmefamilien. Den ligner på brosme, men har to ryggfinner.
Den blir vanligvis ca. 60 cm lang, men kan bli opp til 110 cm.
Den er hovedsakelig nattaktiv, og lever av krepsdyr og småfisk.
Den er en dypvannsfisk som i Norden fanges på 150–375 meters dyp, over myke substrater. Lenger sør og noen ganger i Norge kan arten komme inn på grunnere vann, men den kan også gå ned til 800 meters dyp.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) skjellbrosme – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skjellbrosme i Encyclopedia of Life 
(en) skjellbrosme i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skjellbrosme hos Artsdatabanken 
(sv) skjellbrosme hos Dyntaxa 
(en) skjellbrosme hos FishBase 
(en) skjellbrosme hos ITIS 
(en) skjellbrosme hos NCBI 
(en) Kategori:Phycis blennoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phycis blennoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Phycis blennoides - FishBase
Løvskognonne

Løvskognonne (Lymantria dispar (Linnaeus, 1758))  er en sommerfugl i gruppen børstespinnere (Lymantriidae).
Løvskognonne finnes ikke i Norge. Den finnes i Mellom-Europa og er spredt til de østlige deler av Nord-Amerika, hvor den har etablert seg raskt.  I USA kalles den «Gypsy moth».
Løvskognonne er en nær slektning av barskognonnen, som finnes i Norge. Larven hos barskognonne lever på bartrær.


== Levevis ==

		
		
Larven lever på løvtrær.
Løvskognonne tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium,  en hvileperiode, der sommerfuglens indre og ytre organer endres.


== Skadedyr ==
Løvskognonne kan forårsake store skade i løvskog.  Artens kjønnsferomoner (disparlure) er identifisert og brukes som ledd i bekjempelsen av arten og for å finne populasjonsstørrelsen. Løvskognonne er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.


== Systematisk inndeling ==

sommerfugler (Lepidoptera)
gruppe Heteroneura
gruppe storsommerfugler
gruppe / overfamilie Noctuoidea
familie børstespinnere  (Lymantriidae)
delgruppe Lymantrinae
stamme Lymantriini
slekten Lymantria
Lymantria dispar (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
www.skogforsk.no/skogskade/ – Skogskade
S. Lowe, M. Browne, S. Boudjelas og M. De Poorter (2000). «100 of the World’s Worst Invasive Alien Species: a selection from the Global Invasive Species Database» (PDF). Published by The Invasive Species Specialist Group (ISSG) a specialist group of the Species Survival Commission (SSC) of the World Conservation Union (IUCN). CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) løvskognonne i Encyclopedia of Life 
(en) løvskognonne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) løvskognonne hos Artsdatabanken 
(sv) løvskognonne hos Dyntaxa 
(en) løvskognonne hos Fauna Europaea 
(en) løvskognonne hos ITIS 
(en) løvskognonne hos NCBI 
(en) Kategori:Lymantria dispar – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lymantria dispar – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lymantria dispar – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
www.skogforsk.no/skogskade/ – Om skadedyr på planter og trær tilknyttet skogen.
Štark Arena

Štark Arena (serbisk-kyrillisk: Штарк арена, serbisk-latinsk: Štark arena) er Serbias største innendørs multifunksjonelle flerbruksarena og ligger i hovedstaden Beograd. 
Arenaen er designet som en universell hall for sportsbegivenheter som basketball, håndball, volleyball, tennis, friidrett. I tillegg er hallen også tilpasset kulturelle begivenheter, tv-sendinger og andre arrangementer. Den er totalt dekket med 48 000 kvadratmeter, og har en kapasitet på 20 000 seter (for håndballbegivenheter er standarden 20 000 seter). Arenaen er blant de største innendørsarenaene i Europa. Beograd Arena var også vertssted for Eurovision Song Contest 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Belgrade Arena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons