jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
E.W. Kenyon

Essek William Kenyon (født 24. april 1867 i Hadley i delstaten New York, død 19. mars 1948) var en amerikansk baptistpastor, evangelist og skribent. Hans bøker hadde betydelig innflytelse på Kenneth E. Hagin, trosbevegelsens grunnlegger, slik at Kenyon kan sies å være en ideologisk premissleverandør for trosbevegelsen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av William A. Kenyon og Ann Eliza Knox fra Hadley i New York. Da Kenyon var i tenårene flyttet familien til byen Amsterdam, nær den kanadiske grensen. Han synes å ha opplevd en kristen omvendelse i januar 1886 og holdt sin første preken samme år i byens metodistkirke. To år senere tok han jobb som omreisende selger av orgler og pianoer. 
Kenyon tok et avbrekk fra jobben i 1892 og søkte seg inn ved skolen Emerson College of Oratory i Boston. Han hadde kommet på avstand fra kristen tro, men foretok en ny omvendelse etter et besøk i A.J. Gordons Clarendon Street Baptist Church.


=== Forkynner, forstander ===
17. januar 1894 ble Kenyon ordinert som forkynner blant Freewillbaptistene. Han tok først et kort pastoransvar i Elmira i New York, deretter i Springville og East Concord. Etter tre år mottok han så kall fra en lokal frewillbaptistmenighet i Worcester (Massachusetts) og brøt opp 2. juni 1897. Etter å ha kommet på kant med menigheten, avviklet Kenyon pastorengasjementet og meldte seg samtidig ut av freewillbaptistsamfunnet i 1898. Han startet først konkurrerende menighetsvirksomhet i Worcester (Tabernacle Assembly), men flyttet allerede i februar 1900 til Spencer, hvor bibelskolen Bethel Bible Institute ble etablert.
Fram til 1923 delte Kenyon tiden mellom bibelskolen og omreisende evangelistvirksomhet. Han flyttet så til Vestkysten, først et kort opphold i Oakland, deretter til Los Angeles hvor han ble pastor for den frittstående Figueroa Independent Baptist Church. Etter en opprivende skilsmisse brøt han opp i 1931 og bosatte seg, først i Tacoma, deretter i Seattle. Her bygde han opp den frittstående menigheten New Covenant Baptist Church.
Kenyon fortsatte sin omreisende evangelistvirksomhet, som ble intensivert etter at pastoransvaret i New Covenant Baptist Church ble overgitt til Wesley Alloway i 1943. Den siste epoken av Kenyons liv bodde han hjemme hos datteren Ruth Alice og ex-kona Alice Whitney. Han døde av lymfekreft.


== Litteratur ==
Kenyon utgav en rekke bøker, i tillegg til tidsskriftene Tabernacle Trumpet (1898–1901), Bethel Trumpet (1901–1903), Reality (1903–1916), Kenyon Herald (1927), The Living Message (1928–31) og Kenyon's Herald of Life (1935–81). Sistnevnte blad er igjen i utgivelse, etter mange års opphold.


== Eksterne lenker ==
E.W. Kenyon og tidshusholdningslæren
Nettspill

Nettspill er videospill som benytter internett, ofte brukt for å beskrive flerspillerspill som spilles over nettet, men også spill som behøver tilgang til internett for å starte. Noen kjente nettspill er World of Warcraft, PUBG: Battlegrounds og pokersider på nett. Videospill kan være nettspill uavhengig av sjanger, men eksempler på vanlige sjangere brukt for nettspill er førstepersonsskytespill, rollespill, strategispill og kortspill.


== Eksempler på nettspill ==
Apex Legends, et førstepersonsskytespill primært bestående av opp til 60 spillere i en runde, hvor det handler om å være siste gjenlevende lag eller spiller
Counter-Strike: Source, et førstepersonsskytespill primært bestående av to lag med spillere som kjemper mot hverandre
League of Legends, et MOBA-spill hvor to lag med fem spillere hver kjemper mot hverandre
Minecraft, et sandkassespill som har en flerspillermodus hvor flere spillere kan spille på samme server
Pokerspill på nett, nettversjoner av poker
SimCity, et spill fra 2013 som behøver nett-tilgang for å åpnes, selv om spillet ikke er beregnet for flere spillere
World of Warcraft, et MMORPG-spill som har servere (engelsk: «realms») fordelt på millioner av aktive spillere


== Referanser ==


== Se også ==
Nettleserspill, spill som spilles rett i nettleseren
Nesflaten

Nesflaten er et sted i Suldal kommune i Rogaland. Lokalt blir stedet kalt Nes. Nesflaten ligger på nordsiden av Suldalsvatnet, og riksvei 13 går gjennom bygda. Fra Nesflaten er det ca. 50 km til kommunesenteret Sand i Suldal og 30 km til Røldal i Ullensvang kommune. Ca. 80 husstander sokner til Nesflaten. Nesflaten er det nordligste stedet i hele Rogaland.
På Nesflaten ligger Nesflaten skole, som er en kombinert barne- og ungdomsskole, der Suldal bibliotek har en filial. Nesflaten skole har ca. 25 elever.  Like ved skolen ligger Nesflaten barnehage. Nesflaten skole er ca 50 år gammel.
Nesflaten hadde en oppgangsperiode under kraftutbyggingen av Røldal-Suldal på 1960-tallet; en kan se resultatet av det ved noen av de spesielle husene som ble bygd på Nes i denne perioden. Arkitekt Geir Grung tegnet byggefeltet og bygg for kraftanlegget i funkis-stil.
Nesflaten har dagligvarebutikk, gavebutikk/nettbutikk, eventarrangør og hotell.
Liste over dobbeltkjønnede navn i Norge

Dette er en liste over dobbeltkjønnede navn i Norge. Den inneholder fornavn som er gitt minst tre ganger i hvert kjønn i Norge i perioden 1900–1974.


== Se også ==
Liste over norske kvinnenavn
Liste over norske mannsnavn
Liste over norske navnedager
Liste over norske etternavn


== Referanser ==
Gabriel Voisin

Gabriel Voisin (født 5. februar 1880, død 25. desember 1973) var en fransk flypioner.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født i Belleville-sur-Saône, Frankrike. Faren forlot familien etter at hans to år yngre bror ble født og moren flyttet tilbake til sitt hjemsted, Neuville-sur-Saône hvor det ble bestefaren,  Charles Forestier, en fabrikkeier som  tok hånd om guttenes oppdragelse med militær justis Guttene var meget teknisk interessert og bygget på egen hånd ulike tekninske innretninger som en  rifle, en dampbåt, et glidefly og en slags bil.


=== Første eksperimenter ===
Etter teknisk utdannelse i Lyon fikk Gabriel i 1900 oppdrag som tegner og konstruktør for Verdensutstillingen i Paris hvor han møtte Clément Ader, noe som førte til at han fattet interesse for fly og flyvning. 
I juni 1905 testet Gabriel Voisin et glidefly som  ble tauet etter en rask båt på Seinen. Flyets vinger var bygget som en dragelignende konstruksjon lik den engelskmannen Lawrence Hargrave hadde bygget få år tidligere. En konstruksjon som gav maksimalt løft med minimal vekt. Voisin ble tauet opp i luften og slept etter båten nesten 200 meter. Da flyet gikk ned ble han viklet inn i vingekonstruksjonens tauverk og var nær ved å drukne
I 1906 dannet han og Charles verdens første «flyfabrikk», Les Frères Voisin.
I 1909, ble Gabriel utnevnt til ridder av  Æreslegionen i en alder av 29 år som til da den yngste ridder av Æreslegionen. Han ble da sett på som en virkelig industrialist.


=== Canard Voisin ===

I 1910 utviklet  Gabriel og Charles flyet  Canard Voisin. I likhet med brødrene Wrights Flyer hadde flyet vingene bak og styreflatene foran. Det ble et populært fly i årene før første verdenskrig. Utsyrt med flottører ble det verdens første sjøfly for den franske marine.
Canard var utstyrt med en  60HK Anzani stjernemotor.
Under første verdenskrig bygget han et større antall Voisin bombefly, men etter krigen tok han farvel med flyvningen og bygging av fly på grunn av det han hadde opplevet av de ødeleggelser som hans bombefly hadde forårsaket. Fra da av og frem til sin død i 1960 konsentrerte han seg om produksjon av biler og  hans første biler var noen av de mest luksuriøse med unike tekniske detaljer som vant flere utmerkelser. Etter 1945 vendte han seg mot mini-biler for folk flest, en bil kalt «Biscooter» som også ble bygget på lisens i Spania på 1950-tallet under navnet «Biscuter».
I 1965, fikk han den høyeste graden av Æreslegionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pionerene – Brødrene Voisin
Anna Funder

Anna Funder (født 1966 i Melbourne) er en australsk forfatter, dokumentarfilmskaper og advokat. Hun bor i Sydney.
Funder vokste opp i Melbourne og Paris. Hun har arbeidet både som advokat og som produsent innen kringkasting. På 1980-tallet studerte hun i Vest-Berlin, og arbeidet i en TV-stasjon. I 1997 var hun «Writer-in-Residence» ved Australia-senteret ved Universität Potsdam. Hun er gift og har en datter.
I 2002 utgav hun boken Stasiland, som mottok Samuel Johnson Prize og har blitt oversatt til flere språk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Anna Funder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Anna Funder i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Amund Tveit

Amund Tveit (født 7. mai 1972 i Trondheim) er en norsk forsker innen databehandling. Han har doktorgrad ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet fra 2004, og jobber for tiden ved Google i Trondheim.
Tveits spesialområde er «software engineering» og objektorienterte systemer. Hans publikasjon A survey of agent oriented software engineering brukes som pensum eller anbefalt lesning ved elleve universiteter og høyskoler og her er det listet opp 90 artikler som siterer fra publikasjonen.


== Publikasjoner ==
gProt: Annotating Protein Interactions using Google and Gene Ontology – Fra 2005
Customizing Cyberspace: Methods for User Representation and Prediction. Doktorgradsavhandling 2004 ISBN 82-471-6260-1
A survey of agent oriented software engineering – Fra 2001.
Angrepsfly

Angrepsfly er flytyper som er spesielt utviklet for å gi flystøtte og angripe taktiske bakkemål. I prinsippet kan både jagerfly og lette bombefly utføre de samme oppgavene, og idag er det vanligere å bruke for eksempel jagerfly til disse oppgavene. Angrepshelikopteret har også tatt over mange av rollene angrepsflyet hadde. Men allerede under den første verdenskrig begynte man å utvikle fly spesielt beregnet på bruk mot bakkemål, som for eksempel de britiske «trench fighters».


== Angrepsflyets utvikling ==


=== Den første verdenskrig og mellomkrigstiden ===
Curtiss A-12 Shrike
Junkers J
Sopwith T.F.2


=== Den andre verdenskrig ===
Hawker Hurricane (Modell Mk.IIb og senere)
Bristol Beaufighter
Douglas A-20 Havoc
Douglas A-26 Invader
Henschel Hs 123
Henschel Hs 129
Iljusjin Il-2


=== Etterkrigstiden og moderne tid ===
Dassault-Breguet Mirage 5
Douglas A-1 Skyraider
Douglas A-4 Skyhawk
Grumman A-6 Intruder
Fairchild-Republic A-10 Thunderbolt II
Mikoyan-Gurevich MiG-27
Nanchang Q-5
Sukhoj Su-7
Sukhoj Su-17
Sukhoj Su-25
Vought A-7 Corsair II
Roger D. Kornberg

Roger David Kornberg (født 24. april 1947 i St. Louis, Missouri, USA) er en amerikansk forsker og professor ved Stanford-universitetet. Han ble tildelt nobelprisen i kjemi 2006. Hans far Arthur Kornberg fikk medisinprisen i 1959. 
Roger D. Kornberg fikk prisen for sine studier av «hvordan informasjon som er lagret i genene blir kopiert og deretter overført til de delene av cellene som produserer proteiner», ifølge det svenske Vetenskapsakademiens begrunnelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nobelprisen i  kjemi 2006 hos Nobelprize.org
(en) Roger D. Kornberg hos Nobelprize.org i forbindelse med tildelingen av Nobelprisen i kjemi 2006
Iljusjin Il-28

Iljusjin II-28 (NATO-kallenavn Beagle og Mascot) er et taktisk bombefly utviklet av Iljusjin. Il-28 fløy første gang 8. august 1948 og var Sovjetunionens første jetdrevne bombefly. Flytypen ble produsert fra september 1950 og omtrent 3 000 fly ble produsert av Sovjetunionen. I tillegg ble omkring 2 000 fly produsert i Kina under betegnelsen Harbin H-5. Il-28 ble også produsert i Tsjekkoslovakia under betegnelsen B-228. Omkring halvparten av flyene produsert i Sovjetunionen ble eksportert til en rekke land, blant annet Afghanistan, Albania, Cuba, Finland, Indonesia, Irak, Kina, Nigeria, Polen, Romania, Tsjekkoslovakia, Ungarn, Vietnam og Øst-Tyskland. I Egypt og Kina var flyene i bruk til inn på 1990-tallet.


== Varianter ==
Il-28R var et taktisk rekognoseringsfly utstyrt med kameraer i bomberommet. Il-28T var et maritimt bombefly med kapasitet for en eller to torpedoer, eller som kunne brukes til minelegging, og Il-28U var en versjon for trening av mannskaper. NATOs kallenavn på bombeflyene er Beagle mens treningsvarianten Il-28U kalles Mascot.
Il-28 ble også brukt av Aeroflot som postfly under betegnelsen Il-20.


== Tekniske spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilyushin Il-28 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ilyushin Il-28 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Steptronic

BMW Steptronic er et registrert varemerke for BMWs automatiske girkasse, som fungerer på samme måte som Porsche og Audis Tiptronic. Prinsippet gir føreren mer kontroll over girkassen enn en tradisjonell, automatisk girkasse.
.va

.va er Vatikanstatens nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. Det administreres av Internettkontoret til Den hellige stol.
De eneste offentlig kjente .va-domenene er:

benedettoxvi.va
benedictumxvi.va
ossrom.va (kun email)
sistinechapel.va
www.sistinechapel.va
vatican.va (kun email)
www.vatican.va
asv.vatican.va
mv.vatican.va
search.vatican.va
seraphin.vatican.va
mlists.vatican.va
bav.vatican.va
isidoro.vatican.va
webmail.mailservice.va
www.osservatoreromano.va
www.pcf.va
www.photo.va
www.va
www.vaticanstate.va.va-domener kan ikke registreres av offentligheten.
Navn- og email-servere innen .va-navnerommet inkluderer john.vatican.va (DNS og email), michael.vatican.va (DNS), paul.vatican.va (email), lists.vatican.va (email) og vatiradio.va (email).
Pussig nok er noen av DNS-serverne til Vatikanet oppkalt etter egyptiske guder, slik som:

seth.namex.it
osiris.namex.it


== Referanser ==


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .va whois informasjon
Sanntids .va whois informasjon fra DNS Stuff
An-Magritt (musikal)

An-Magritt har flere betydninger, se An-MagrittAn-Magritt er et musikkspill av Edvard Normann Rønning, med musikk av Henning Sommerro, bygget over Johan Falkbergets firebindsverk Nattens Brød. Det hadde premiere ved Trøndelag Teater 1988. Er senere framført på Trøndelag Teater i 2004 og Det Norske Teater 2007.
Komponist Henning Sommerro ble for musikken nominert til Nordisk råds musikkpris 2008
I 1988 ble hovedrollen spilt av Hildegunn Eggen.
Ved oppsetning i 2004 ble hovedrollene spilt av Ingrid Bergstrøm (An-Magritt), Stephen Brandt-Hansen (Johannes) og John Yngvar Fearnley (Kølfogden). Øvrige medvirkende: regi: Marit Moum Aune, scenografi: Kristin Bredal
Musikalen ble også satt opp ved Det norske teatret i 2007. Da med Heidi Gjermundsen Broch i hovedrollen.


== Kilder ==
Trøndelag Teaters forestillingsbeskrivelse
Slaget ved Guararapes

Slaget ved Guararapes var faktisk to slag som foregikk på fjellet Guararapes sør for Recife. Episodene var avgjørende for opprøret i Pernambuco som markerte enden på den nederlandske okkupasjonen i Brasil i det 16. århundret.
Det første slaget fant sted 19. april 1648 og er sett på som den symbolske opprinnelsen til det brasilianske militæret. Det andre slaget fant sted den 19. februar 1649. 


== Det første slaget ==
Den 19. april 1648 dro om lag 4500 soldater fra Recife. Målet var å angripe bosetninger i Arraial Novo de Bom Jesus i Pernambuco. Lusobrasilianerne var imidlertid klar over det forestående angrepet. Under ledelse av blant annet João Fernandes Vieira ventet de lusobrasilianske styrker ved Guararapes hvor de utkjempet de nederlandske styrkene, som ble nødt til å trekke seg tilbake. Det er anslått at om lag 1000 nederlendere døde i slaget.


== Det andre slaget ==
Selv om Det nederlandske vestindiske kompani hadde en større og bedre utstyrt styrke led de av moralproblemer da mesteparten av hæren var bygget opp av leiesoldater fra Europa (hovedsakelig fra Tyskland) som ikke hadde noen tilknytning til krigen i Brasil. I motsetning til de europeiske soldatene følte de innfødte samt de lusobrasilianske kolonistene at Brasil var deres hjemland, og krigen var derfor av en patriotisk karakter. Den nederlandske styrken var også uvant med å kjempe i den tette jungelen og de fuktige omgivelsene som de traverserte i sine tykke og fargerike europeiske klær samt tunge metallrustninger. De nederlandske styrkene ved Guararapes var væpnet med lanser, kanoner og et antall forskjellige typer sverd.
Den lusobrasilianske styrken var satt sammen av innfødte, tidligere slaver og kolonister som både kjente og hadde erfaring med å kjempe i det vanskelige brasilianske terrenget. De svekket de nederlandske troppene med muskettild i skjul av trærne og angrep deretter med håndvåpen.
Nederlenderne forventet at fienden skulle benytte de etablerte kystveiene og hadde derfor etablert forsvarslinjer i denne forbindelse. Lusobrasilianerne benyttet derimot en rekke mindre stier og veier for å komme inn i Pernambuco og dukket opp i våtmarka vest for Guararapes-fjellene og flankerte dermed ut nederlenderne. Etter flere timers strid trakk nederlenderne seg tilbake nordover til Recife og etterlot artilleriet på veien. Etter det nederlandske tilbaketoget marsjerte den portugisiske hæren inn i Pernambuco.


== Eksterne lenker ==
(en) Battle of Guararapes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Internettmarkedsføring

Internettmarkedsføring er bruken av Internett til å reklamere for og selge varer og tjenester. Internettmarkedsføring inkluderer søkeordannonser, banner annonser, e-postmarkedsføring, interaktive annonser, søkemotoroptimalisering og andre markedsføringstiltak på Internett.
Berlin Südkreuz

Berlin Südkreuz, tidligere «Papestraße», er en jernbanestasjon i Berlin i krysningspunktet mellom Berliner Innenring og Anhalter- og Dresdener Bahn.


== Pilzkonzept ==
Stasjonen Berlin Südkreuz er en del av det såkalte «Pilzkonzept» (soppkonseptet), en ny plan for jernbanetrafikken i Berlin etter gjenforeningen. Den omfatter blant annet en jernbanetunnel under Tiergarten i retning nord-sør.
Et ledd i denne planen er også gjenoppbyggingen av Anhalter- og Dresdener Bahn innenfor Berlins bygrenser. Disse jernbanestrekningene med de tidligere tilhørende stasjonene Anhalter Bahnhof og Potsdamer Bahnhof ligger i det som var Vest-Berlin. De ble liggende ubrukte etter at Deutsche Reichsbahn ledet trafikken rundt Vest-Berlin og til andre stasjoner i Øst-Berlin. Etter at muren ble reist, mistet de helt sin betydning og forfalt. Ruinen av Anhalter Bahnhof ble revet så nær som en liten bit av fasaden, og de store skifteområdene vokste igjen. Disse er idag regulert til park og skal ha en interessant flora og fauna.
Etter gjenforeningen er Anhalter Bahn bygd opp igjen og tatt i bruk sammen med en ny tunnel under Tiergarten til Berlin Hauptbahnhof. Dresdener Bahn skal også bygges opp igjen så snart reguleringsplanen blir fastlagt (2006).


== Fjerntrafikk ==
Berlin Südkreuz er ny stasjon for fjerntrafikk omtrent der disse banene, Anhalter Bahn og Dresdener Bahn, løper sammen i samme trasé og krysser Berliner Innenring. I tillegg er den stasjon for S-bahn på de samme strekningene og for S-bahn på ringbanen som krysser planfritt.
Parkveien (andre betydninger)

Parkveien finnes en rekke steder:

Parkveien (Oslo)
Parkveien (Bergen)
Parkveien (Trondheim)
Parkveien (Bærum) – Lysaker
Parkveien (Kristiansand)
Parkveien (Fredrikstad) – Gressvik
Parkveien (Sandnes)
Parkveien (Asker)
Parkveien (Sarpsborg) – Borgenhaugen
Parkveien (Bodø)
Parkveien (Larvik)
Parkveien (Sandefjord)
Parkveien (Ringerike) – Hønefoss
Parkveien (Bardu)
Parkveien (Nøtterøy)
Parkveien (Notodden)
Parkveien (Hadsel) – Melbu
Parkveien (Arendal)
Parkveien (Lyngen) – Lyngseidet
Parkveien (Hemnes) – Korgen
Parkveien (Loppa) – Øksfjord
Parkveien (Ås)
Parkveien (Rakkestad)
Parkveien (Tynset)
Parkveien (Tvedestrand)
Parkveien (Sokndal) – Hauge i Dalane
Parkveien (Halden)
Parkveien (Sauda)
Parkveien (Bamble) – Langesund
Parkveien (Alstahaug) – Tjøtta
Parkveien (Holmestrand)
Parkveien (Vefsn) – Mosjøen
Parkveien (Nedre Eiker) – Mjøndalen
Parkveien (Vestby) – Hølen
Parkveien (Råde)
Parkveien (Lenvik) – Finnsnes
Parkveien (Ski) – Langhus
Parkveien (Oppegård)
Parkveien (Kragerø)
Parkveien (Askim)
Parkveien (Rana) – Mo i Rana
Parkveien (Kristiansund)
Parkveien (Vågan) – Skrova
Parkveien (Eigersund)
Parkveien (Åmot) – Rena
Parkveien (Horten)
Parkveien (Sør-Varanger) – Kirkenes
Parkveien (Trøgstad)
Parkveien (Hadsel) – Stokmarknes
Parkveien (Kongsberg) – Hvittingfoss
Parkveien (Vadsø)
Parkveien (Lillesand)
Parkveien (Ballangen)
Parkveien (Rygge)
Parkveien (Orkdal) – Orkanger
Parkveien (Farsund)
Parkveien (Narvik)
Parkveien (Stjørdal)
Parkveien (Eidsberg)
Parkveien (Alta)
Parkvegen (Skien)
Parkvegen (Ålesund)
Parkvegen (Time) – Bryne
Parkvegen (Østre Toten) – Skreia
Parkvegen (Eidskog) – Magnor
Parkvegen (Rauma) – Åndalsnes
Parkvegen (Sogndal)
Parkvegen (Vennesla)
Parkvegen (Gjøvik)
Parkvegen (Porsgrunn)
Parkvegen (Sortland)
Parkvegen (Vestre Toten) – Bøverbru
Parkvegen (Vaksdal) – Dalekvam
Parkvegen (Vestre Toten) – Eina
Parkvegen (Kvinnherad) – Husnes
Parkvegen (Hå) – Nærbø
Parkvegen (Lier)
Parkvegen (Ørsta)
Parkvegen (Stord)
Parkvegen (Nome) – Ulefoss
Parkvegen (Ullensaker) – Jessheim
Parkvegen (Sunndal) – Sunndalsøra
Parkvegen (Hemnes) – Hemnesberget
Parkvegen (Klepp) – Kleppe
Parkvegen (Ringsaker) – Brumunddal
Parkvegen (Ringsaker) – Moelv
Parkvegen (Målselv) – Bardufoss
Parkvegen (Trysil) – Nybergsund
Parkvegen (Årdal)
Parkvegen (Harstad)
Parkvegen (Kongsvinger)
Parkvegen (Båtsfjord)
Parkvegen (Molde)
Parkvegen (Saltdal) – Rognan
Parkvegen (Nord-Fron) – Kvam
Parkvegen (Gran) – Brandbu
Geni

For nettstedet med navnet Geni, se Geni.com

Et geni er en person med spesielt gode mentale evner; enten et enestående intellekt, eller som et spesielt sterkt kreativt talent. Uttrykket kan også brukes om polymater, det vil si multitalenter og universalgenier som har evner innen mange områder.  Betegnelsen brukes vanligvis om personer med usedvanlig mental kapasitet. Selve ordet stammer fra det latinske genius  som ble brukt om «ånd» i romersk mytologi.


== Se også ==
Vidunderbarn
Intelligens
Intelligenskvotient
Talent
Genius
Fugløya naturreservat

Fugløya naturreservat ligger på vestsiden av Fugløya i Gildeskål kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 5482 dekar, hvorav 1742 dekar sjøareal. Området er vernet for å ivareta et viktig hekkeområde for fugl, særlig lundefugl.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Fugløya naturreservat
Gimsøymyrene naturreservat

Gimsøymyrene naturreservat ligger på Gimsøya i Vågan kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 6400 dekar, hvorav 4900 dekar myrareal og 1700 dekar (?) gruntvannsområder og saltvannsareal. Området er vernet for å bevare et variert myrområde med flere ulike myrtyper og tilliggende våtmarksområder.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Gimsøymyrene naturreservat
Boeing E-3 Sentry

Boeing E-3 Sentry, også kjent som AWACS, er et amerikansk fly for overvåking, ildledning og elektronisk krigføring. Flyet ble utviklet under den kalde krigen. Fremdriften er med fire vinge-monterte jetmotorer. Flyet har ingen bestykning. Det kjennetegnes gjerne på den roterende radaren på flyets overside.
E-3 Sentry er produsert av Boeing, og fløy første gang operativt i april 1977.


== Historie ==
Fra mars 1977 fikk USAF levert i alt 24 fly av varianten E-3A. Flyet, radarer og teknisk utstyr ble videreutviklet gjennom 1980-årene. NATO fikk overlevert 18 E-3A i 1982, disse er offisielt registrert i Luxembourg, som de eneste militære flyene i dette NATO-landet. 
Varianten E-3B kom i juli 1984, med kraftigere radar, nyere datamaskiner, og flere operatørplasser ombord.
Varianten E-3C har enda større datakapasitet, med ytterligere operatørplasser, og sikrere samband.


== Tekniske spesifikasjoner ==
Lengde: 46,6 m
Høyde: 12,7 m
Vingespenn: 44,4 m
Maks takeoff vekt: 147 417 kg
Motorer: 4× Pratt & Whitney TF33-PW-100/100 turbojet-motorer
Rekkevidde: 1 610 km – kan tankes under flyging
Maks. fart: 853 km/t
Drift: Hydraulisk
Bestykning: ingen


== Eksterne lenker ==
(en) Boeing E-3 Sentry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) E-3 Sentry – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Mansion House

Mansion House kan vise til:

Mansion House (Dublin)
Mansion House (London)
Mansion House (York)
Mansion House undergrunnsstasjon i London