jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dal kirke

Dal kirke er en langkirke fra 1775 på Rjukan i Tinn kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.


== Middelalderkirken ==
Den eldste kirken, Dals kirkia á Tinni regnes å være fra 1400-tallet eller tidligere.


== Litteratur ==
Henriksveen, Herman, red. (1986). Kirker i Telemark. Stathelle: Flora forlag. s. 122-123. ISBN 82-90695-00-4. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Dal kirke, Dale». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 490. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
«Dal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
(no) «Dal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Frøystul kirke

Frøystul kirke er en kirke fra 1950 på Rjukan i Tinn kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tømmer og har 70 plasser.


== Litteratur ==
Henriksveen, Herman, red. (1986). Kirker i Telemark. Stathelle: Flora forlag. s. 124-125. ISBN 82-90695-00-4. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Frøystul kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 490. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Frøystul kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Frøystul kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Mæl kirke

Mæl kirke (Mæl kyrkje) er en langkirke fra 1839 i Tinn kommune, Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tre og har 120 plasser. Kirken erstattet en nedslitt stavkirke på samme sted.


== Litteratur ==
Henriksveen, Herman, red. (1986). Kirker i Telemark. Stathelle: Flora forlag. s. 120-121. ISBN 82-90695-00-4. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Mæl kyrkje». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 489. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Mæl kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Mæl kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Skirva fjellkirke

Skirva fjellkirke (Skirva fjellkyrkje og ungdomssenter) er en arbeidskirke fra 1976 i Tinn kommune, Vestfold og Telemark fylke. Den drives av en stiftelse.
Byggverket er hovedsakelig i tre. Adkomst er via Skirvedalsvegen fra fylkesvei 753 i Telemark eller fra Veggli i Numedal.


== Litteratur ==
Henriksveen, Herman, red. (1986). «Skirva fjellkyrkje». Kirker i Telemark. Stathelle: Flora forlag. s. 126-127. ISBN 82-90695-00-4. 
Haukaas, Jon (1988). Austbygde kyrkje 1888-1988. Austbygde sokneråd. s. 115-120. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 489. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Skirva fjellkyrkje
Kroken bedehuskapell

Kroken bedehuskapell var et kapell fra 1927 i Larvik kommune, Vestfold fylke.
Byggverket er i tre og har 100 plasser.
Tomten ble gitt som gave, trematerialene ble forært av Treschow Fritzøe og oppføringen ble gjort på dugnad.
Kapellet ble stengt i 2005 grunnet dårlig økonomi.


== Eiere ==
Kroken Indremisjons kvinneforening 1927–1962
Lardal kommune 1962–1996
Svarstad sogn og kirkelig fellesråd 1996–2010
Kroken og Lie velforening 2010–


== Kilder ==
Østlands-Posten fakta Kroken kapell 4. januar 2010


== Eksterne lenker ==
«Kroken bedehuskapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nettbutikk

Nettbutikk er en interaktiv og virtuell butikk der kunder kjøper varer, tjenester ol. direkte fra en selger på Internett. Dataenheter som for eksempel datamaskin og mobiltelefon med tilgang på Internett gjør denne typen butikker tilgjengelig for kunder. Verdens største netthandel er eBay, som er både er en nettbutikk og nettauksjon i prinsippet selger alt og har millioner av produkter.
På norsk er det flere synonymer for nettbutikk. Blant disse er webbutikk, ebutikk og ehandel. Engelskinspirerte ord er representert når det gjelder ord tilknyttet nettbutikker og netthandel. Det finnes en rekke teknologier for å drive nettbutikk, WooCommerce er størst i dag, deretter kommer Shopify og Magento. Det finnes mange løsninger for å bygge nettbutikk, det finnes nettbutikker for små fysiske butikker, og det finnes større e-handelsløsninger.


== Vareomsetning i Norge via nettbutikker ==
Ifølge statistikk fra Distansehandel Norge fra 2012 sto bedrifter som selger data, lyd- og bildeprodukter for 30 prosent av omsetningen i netthandelmarkedet i 2012. Deretter kommer klær, sko og tilbehør med 16 prosent, helse- og velværeprodukter med 9 prosent og bøker med ca. 8,5 prosent.


== Fortolling av varer fra utenlandske nettbutikker ==

Varer fra utenlandske nettbutikk er i de fleste tilfeller pålagt en merverdiavgift på 25 prosent når varen kommer til Norge, på lik linje med norske varer. I tillegg kommer et eventuelt fortollingsgebyr dersom varen må fortolles av speditøren (fraktselskapet). Fortollingsgebyrene fastsettes av speditøren. Bøker er momsfrie.
Tidligere har det vært avgiftsfritak (for alle varer utenom alkohol og tobakk), slik at merverdiavgiften bortfalt dersom varesendingen var under en viss beløpsgrense. Fra 2001 til 2014 var denne grensen på 200 kroner (medregnet kun varens verdi), og fra 2015 til 2020 var grensen på 350 kroner (medregnet frakt- og forsikringskostnader). Valutaomregning ble gjort etter tolletatens kurser ved fortollingstidspunktet. I starten av 2020 falt avgiftsfritaket bort, slik at alle varer handlet i utenlandske nettbutikker (unntatt bøker) nå må fortolles uansett pris.


== Se også ==
Butikkdød
VOEC-ordningen, momsordning for import fra utenlandske nettbutikker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Liste over norske nettbutikker


== Kilder ==
Netthandelsstatistikk Norge 2012, toll.no
Ronnie Drew

Ronnie Drew (født 16. september 1934 i Dún Laoghaire i Irland, død 16. august 2008 i Dublin) var en irsk sanger og folkemusiker. Han er kjent for medvirkning i gruppen The Dubliners og ble i sin tid regnet som en av ledende representanter for irsk folkemusikk. Drew var blant annet kjent for sin grove stemme og som de andre i Dubliners langt hår og skjegg. Da det i 2006 ble kjent at Drew var alvorlig syk skrev Robert Hunter fra Grateful Dead sammen med Bono og The Edge fra U2 «The Ballad of Ronnie Drew» til hans ære. Sinead O'Connor, The Corrs, Chieftains, Damien Dempsey, Shane MacGowan og Christy Moore medvirket på innspillingen der inntektene gikk til den irske kreftforeningen. Omkring 3000 møtte frem til begravelsen blant dem Dublins ordfører og biskop, og representanter for Irlands president og statsminister.Drew gjorde det ikke særlig godt på skolen og tidlig i yrkeslivet livnærte han seg av strøjobber som vaskehjelp, heisvakt på hotell i London, sentralbordoperatør og på byggeplasser. Han jobbet senere tre år som engelsklærer i Sevilla og lærte der å spille spansk gitar. Drew fattet interesse for irsk folkemusikk da opplevde fargerike musikere som Margaret Barry og Dominic Behan.Drew stiftet The Ronnie Drew Group i 1962, på Drews forslag skiftet de navn til The Dubliners etter James Joyces roman. Luke Kelly, Barney McKenna og Ciaran Bourke medvirket også. De begynte å spille i O'Donoghue's pub der de opprinnelig møttes for å drikke øl. Med sin livlige stil og kraftige irske aksent skilte de seg fra den mer polerte stilen som irsk musikk hadde blitt kjent som ved blant annet ved The Clancy Brothers. Luke Kelly fremførte som regel balladene mens Drew fremførte de livlige sangene som «Finnegan’s Wake». Drew var med i gruppen i periodene 1962 til 1974 og 1979 til 1995. Drew opptredde i Norge med gruppen Bergeners på plate, live og på tv i 1978. Med sangen «Sky is the limit», oppnådde Drew 4.-plass på europatoppen med Bergeners og Ivar Medaas (hardingfele). Etter 1995 satset Drew på en solokarriere.Han var gift med Deirdre, datter av den irske politikeren og diplomaten Patrick McCartan.


== Diskografi som soloartist ==
«Ronnie Drew» (1976)
"Sky is the limit" (1978)
"Verablæs du fagre øy" (1978)
«Guaranteed» (1978)
«Dirty Rotten Shame» (1995)
«The Humour Is On Me Now» (1999)
«A Couple More Years» (med Eleanor Shanley) (2000)
«An Evening With Ronnie Drew» (2004)
«El Amor De Mi Vida» (med Eleanor Shanley) (2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ronnie Drew – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ronnie Drew – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ronnie Drew på Internet Movie Database 
(en) Ronnie Drew på AllMovie 
(en) Ronnie Drew hos The Movie Database 
(en) Ronnie Drew på Discogs 
(en) Ronnie Drew på MusicBrainz 
(en) Ronnie Drew på Genius — sangtekster 
(en) Ronnie Drew på AllMusic
Vladimir Kuzin

Vladimir Semjonovitsj Kuzin  (russisk Владимир Семёнович Кузин; født 15. juli 1930 i Lampozjnja, Arkhangelsk oblast, død 5. oktober 2007 i Moskva) var en russisk langrennsløper som representerte Sovjetunionen.
VM 1954 i Falun ble Kuzins mesterskap. Han ble verdensmester på både tremila og femmila. Under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo ble han olympisk mester på 4 x 10 km stafett for Sovjetunionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Vladimir Kuzin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Vladimir Kuzin – Olympedia 
(en) Vladimir Kuzin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Kuzin – FIS (langrenn)
Christian Reim

Christian Reim (født 30. september 1945 i Porsgrunn) er en norsk jazz- og bluesmusiker (piano og orgel), samt komponist, kjent fra flere innspillinger og band.Han deltok i NM i jazz med hjembyens Modern Jazz Sounds før han gikk inn i orkestre ledet av Ditlef Eckhoff (1965–66), samt bluesbandene The Blue Secrets, Public Enemies, The Sapphires og The Dream med Terje Rypdal.  På 70-tallet ledet han egen Christian Reim Sextet (med bl.a. Terje Venaas på bass).  Reim ledet kvartett (1975–78) med Carl Magnus Neumann, Ole Jacob Hansen/Bjørn Kjellemyr som ga ut Live at Moldejazz 1976 (Jazzaway, 2004).  Den kortlevde Filmkvartetten besto av Reim, Neumann, Venaas og Jon Christensen trommer. I hans trio spilte Espen Rud og Carl Magnus Neumann (1977–79).  Reim var sentral i Club 7-miljøet, og drev også jazzklubbene Hot House med Kjell Kjær (1979–86) og Jazz Alive (1986–).  Reim spilte også i Winds Hot & Cool og Dr. Sträng Hip Ensemble, og har senere ledet egen trio med Andreas Bye og Harald Johnsen, samt vokale bidrag fra Inge Stangvik.


== Utgivelser ==
AlbumLive at Molde Jazzfestival 1976 (Jazzaway, 2004), med Carl Magnus Neumann
Unreleased Works 1969–1979 (Plastic Strip Press, 2008).  Blant annet komposisjoner til musikkfilmen Nedtur fremført av Filmkvartetten (1979)


=== The Dream ===
Get Dreamy (1967)


=== The Hugger Muggers ===
Raindrops/Love Is True (1966)
Feelin' My Way Through the Years/Come on Up (1967)


=== Bash ===
Quiquinita/Kokosnøtter og bananer (1971)


=== Deltar på ===
Terje Rypdal: Bleak House (1968)
Finn Kalvik: Tusenfryd og grå hverdag (1971)
Front-teatret & PS-gruppa: Slutt opp, kamerat! (1971)
Samspill: Fløtt deg EEC, du står i veien for sola (1972)
Finn Kalvik: Finn (1972)
Phonogram: Hot Socks (Norway Rocks) (1975)
Finn Kalvik: To tunger (1976)
Sonet: Beat og piggtråd – Norsk pop i 60-årene (1976)
MAI: Rød miks anno 1971–75 (1977)
Finn Kalvik: Finn Kalviks beste (1978)
MAI: Club 7 15 år 1963–1978 (1978)
Finn Kalvik: Finns beste (1980)
Finn Kalvik: Nærbilde av Finn Kalvik (1980)
Odin Records: Norsk jazz 1960–1980 (1983)
Vertigo Records: Norske Riff og Tordenskrall 1967–1992: Norsk hardrock gjennom 25 år (1993)
Finn Kalvik: Fra A til nÅ – 40 beste (1993)
Igloo Records: Raveyard Paradise – Norsebeat Flashbacks 1964–1967 (1995)
Finn Kalvik: 71 81 (2001)
Universal Music: Contemporary Jazz Guitar (2002)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 3: Beatgrupper 1964–1967 (2004)
NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 4: Rhytm'n blues & psykedelia 1966-1969 (2004)
Jan Garbarek: Jan Garbarek Part 3–4 (2004)
Melodisc: Stellar Voyage – Rare Rock Grooves and Fusion from Norway (2005)
Unidisc: Norsk musikk i 100 – Vol. 3: Beat og piggtråd (2005)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Reim på Discogs 
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
George Carpenter

George L. Carpenter (født 20. juni 1872 i Raymond Terrace i Australia, død 9. april 1948) var Frelsesarmeens general fra 1939 til 1946.
I 1911 ble han kalt til tjeneste ved det internasjonale hovedkvarteret. Han ble litteratursekretær under general Bramwell Booth. Han hadde denne ordren frem til 1927. Fra 1927 til 1933 var han tilbake i Australia og tjenestegjorde der som sjefsekretær for Australia østre territorium. I 1933 ble han territorial kommandør i Sør-Amerika øst, i 1937 ble han territorial kommandør i Canada og hadde denne ordren til han ble valgt til general i 1939. Han var general under andre verdenskrig. 
I slutten av august 1945 besøkte han Frelsesarmeen i Norge.
Carpenter var gift med ensein (en offisersgrad som ikke finnes lenger) Minnie Rowell i 1899.
Han ble pensjonert som general 26. juni 1946 og døde mindre enn to år senere.


== Bibliografi ==
Han skrev flere bøker; 

Keep the Trumpets Sounding
Banners and Adventures


== Referanser ==
Albert Orsborn

Albert W. T. Orsborn (født 4. september 1886, død 4. februar 1967) var Frelsesarmeens 6. general i perioden 1946 til 1954. 
I en periode var Albert Orsborns foreldre også offiserer i Frelsesarmeen. De var pionerer og var blant annet med om åpningen av organisasjonens virksomhet i Norge i 1888. Som barn bodde altså Albert en kort periode i Norge. Grunnen til at oppholdet i Norge ble av kort varighet, var at Albert Orsborn Sr. også engasjerte seg politisk for unionsoppløsningen med Sverige. Frelsesarmeens grunnlegger, William Booth, var veldig redd for at organisasjonen skulle tas til inntekt for politiske interesser, og beordret derfor Orsborns tilbake til England. Faren hadde flere kontroverser med grunnleggeren og valgte etter hvert å trekke seg som offiser. Likevel valgte sønnen å reise på offisersskolen.


== Sangdikter ==
Albert Orsborn tjenestegjorde ved korps, ved offisersskolen og hovedkvarteret. I tiden på offisersskolen skrev han en ny sang hver uke til hellighetsmøtet. Han ble en anerkjent sangforfatter og flere av sangene er oversatt til norsk. En av de sangene som brukes mest internasjonalt er "Sakramentsangen", eller ''My life must be Christ's broken bread''. I Frelsesarmeens sangbok fra 2010 er denne oversatt til nynorsk av ekteparet Marit Byre Myklebust og Helge Byre Myklebust, og står som nr. 434 i denne sangboka.
I Norge er sangen "For himlen å redde en villfaren slekt" mye brukt. Den er skrevet på melodien ''The Old Rustic Bridge''.
Han var gift tre ganger. Hans sønn Howard var leder for Frälsningsarmén i Sverige på 1980-tallet.


== Bibliografi ==
House of My Pilgrimage - Albert Orsborn SP&S 1958 ISBN 978-0-85412-167-0
A month with Albert Orsborn – Albert Orsborn SP&S 1973 ISBN 978-0-85412-242-4


== Sanger på norsk ==
All skapningen på jord – FAS 162 1922
For himlen å redde en villfaren slekt – FAS 193 1918
I ditt åsyns skjul, å, Herre – FAS 1923
Jeg vil rope til deg, Hyrde, hør min bønn FAS 267 1946
Mester om min fot har vaklet – FAS 305 1922
Vi enn engang ved Herrens nådeunder – FAS 545 1914
Frelsesbanner, dine farger hilser nå den nye dag – FAS 578 1914


== Referanser ==


== Kilder ==
http://lesersanger.blogspot.no/2015/08/rr-med-din-ild-ved-mitt-hjerte.html
Wilfred Kitching

Wilfred Kitching (født 22. august 1893, død 15. desember 1977) var Frelsesarmeens general fra 1954 til 1963.
Han ble født i Storbritannia og ble frelsesoffiser da han var 20 år i 1914. Han tjenestegjorde så i over 30 år ved korps (menigheter), divisjoner, og det nasjonale hovedkvarteret. Hans far, kommandør Theodore Kitching var en av William Booths nærmeste medarbeidere, og var særlig kjent som redaktør og forfatter innen Frelsesarmeen.
Han og adjutant Kathleen Bristow giftet seg i 1929. I 1944 ble han sendt for å tjenestegjøre i Australia-syd territoriet som sjefssekretær. Han kom deretter til Sverige som territorial leder i 1948. I 1951 ble han kommandør i Storbritannia.
Kommandøren ble valgt som general i Frelsesarmeen av Det høye råd i 1954. 
Han skrev musikk for brassband og flere sanger og to bøker: 'Soldiers of salvation' (1963) og sin egen biografi, 'A Goodly Heritage', som kom ut i 1967.


== Referanser ==
Hjalpræđisherinn

Hjalpræđisherinn er det islandske navnet på Frelsesarmeen. Frelsesarmeen på Island ble startet 12. mai 1895 av adjutant Christian Eriksen, kaptein Thorstein Davidsson og løytnant Lange og spredte seg videre til Færøyene i 1924.
Frelsesarmeen på Island består av tre korps (menigheter) i Akureyri, Reykjavík og Keflavik. Tidligere har det vært drevet arbeid også i andre islandske byer, først og fremst Ísafjörður og Siglufjörður. Dessuten driver man et gjestehjem og to sosialinstitusjoner i Reykjavik.
Frelsesarmeen på Island gir ut en egen islandsk utgave av Frelsesarmeens blad Krigsropet denne kalles Herópid.
Den 27. februar 2008 overrakte Islands president Ólafur Ragnar Grímsson  major Anne Marie Reinholdtsen Fréttabladids årlige samfunnspris som i 2008 gikk til Frelsesarmeen for organisasjonens mer enn 100 år gamle arbeid på Island.


== Eksterne lenker ==
[1]
Domnall ua Néill

Domnall ua Néill (død 980), også kjent som Donald av Armagh, var overkonge av Irland fra 956 til 980. Domnall var den nest siste overkongen som hadde den gamle tittelen konge av Tara.
Domnall var sønn av Muirchertach mac Néill, og sønnesønn av Niall Glúndub. han tilhørte klanen Cenél nEógain av den nordlige Uí Néill. Han ble medkonge av Ailech sammen med sin bror Flaithbertach da hans far døde i 943, og fikk tittelen konge av Tara da hans fetter på morsiden, Congalach Cnogba fra den sørlige Uí Néill klanen Síl nÁedo Sláine døde i 956.
Domnall hadde en lang regjeringstid, og er betraktet som en effektiv hersker. Han bidro også til å introdusere militære reformer og nyvinninger, noen av disse er senere kreditert Brian Boru.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Donnchadh Ó Corraín, «Vikings in Ireland and Scotland in the Ninth Century». I: Peritia 1998. Årbok for Medieval Academy of Ireland. issn 0332-1592 pdf
Donnchadh Ó Corraín, The Vikings & Ireland,
Byrne, Francis John, Irish Kings and High-Kings. Batsford, London, 1973. ISBN 0-7134-5882-8
Era

Era er et musikkprosjekt av Eric Lévi som ofte er basert rundt messing på et oppfunnet språk, ofte til forveksling lik latin. Musikken faller inn under sjangeren New Age og har mange av de samme musikalske kvalitene som Enigma og Deep Forest. Musikken deres blander klassisk musikk som opera med rock og andre populære stiler.


== Diskografi ==
Era, 1996
Era 2, 2000
The Mass, 2003
The Very Best of Era (kompilering), 2004
Reborn, 2008
The Essential, 2010


== Eksterne lenker ==
(en) Era på Discogs 
(en) Era på MusicBrainz 
(en) Era på Spotify 
(en) Era på Songkick 
(en) Era på Last.fm 
(en) Era på AllMusic
When Tigers Fight

When Tigers Fight er en amerikansk straight edge hardcore supergruppe som så langt har gitt ut en mini-CD og en fullengders LP/CD. Det var opprinnelig et studioprosjekt bestående av Mike McTernan (Damnation AD) på sang, Jarrod Alexander (The Suicide File, Adamantioum, The Hope Conspiracy, A Static Lullaby, Death by Stereo m.m.) på trommer og Jonathan Dennison (The Promise) på gitar og bass, og disse ga sammen ut mini-CD-en Fuck Tonite i 2005.
I kjølvannet av denne utgivelsen hentet de inn Ken Olden (Damnation AD, Worlds Collide, Battery, Better Than a Thousand) på gitar og Scott Andrews på bass. Denne besetningen har spilt konserter og ga i 2006 ut LP/CD-en Ghost Story. Melodiene til When Tigers Fight er bygget opp rundt forholdsvis enkle punk/hardcoreriff, men gjennom instrumenteringen blir musikken gjort mer sofistikert og tydelig også inspirert av heavy metal. McTernans aggressive stemmebruk bidrar også til å gi bandet sitt særpreg.


== Eksterne lenker ==
Myspace-side
Slektstre for When Tigers Fight
Du store verden

Du store verden er et kunnskapsspill fra norske Sandvik AS som kom ut høsten 2007. Spillet er for barn, men har en egen versjon for voksne.
Spillet ble utgitt på 4 språk: Norsk (med stemmen til Espen Sandvik), svensk, tysk og finsk.


== Spillet ==
Spillet er et gameshow spill der  du skal svare på 8 spørsmål. I barneversjonen er spørsmålene hentet fra bøkene i bokserien Mine første fakta. I den voksne versjonen kan du velge mellom disse spørsmålene eller artige spørsmål hentet fra kilder på internett.


== Eksterne lenker ==
Spillets nettside
Synchroidae

Synchroidae er en liten gruppe av biller som omfatter bare sju arter fordelt på tre slekter. De lever under bark. To arter lever i Nord-Amerika og én art i Øst-Asia, ingen i Europa.


== Utseende ==
Avlange biller, middels store, brunlige eller svarte, oversiden fint hårete. Hodet er mer eller mindre trekantet sett ovenfra. Fasettøynene sitter nær bakkanten og er hårete. Pannen er dekket av lange, oppstående hår. Antennene er ganske lange og tynne, trådformede, og består av 11 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, hvelvet, med avrundede sider, fint og litt spredt punktert. Ved roten har det gjerne en kort lengdefure i midten og en avlang grop på hver side. Dekkvingene er langstrakte, bakover langt tilsmalnende, med fine lengdefurer. Beina er ganske tynne og lange. For- og mellomføttene (pro- og mesotarsi) består av fem ledd, bakføttene av fire. Mellom- og bakføttene er svært tynne og minst så lange som leggene (tibiae), det innerste leddet utgjør omtrent halvparten av fotens lengde. Larvene er moderat flattrykte, parallellsidige, lyse på farge og noe blanke, med spredte oppstående hår over hele kroppen. Hodekapselen er stor og kraftig med nokså lange antenner og kraftige kjever (mandibler). Beina er kraftige og middels lange, og det bakerste kroppsleddet bærer et par kraftige, oppoverrettede kroker.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea
Familien Synchroidae Lacordaire, 1859
Slekten Mallodrya Horn, 1888
Mallodrya subaenea Horn, 1888  – Nord-Amerika
Slekten Synchroa Newman, 1838
Synchroa chinensis
Synchroa elongatula
Synchroa melanotoides (Lewis)  – Øst-Asia
Synchroa punctata Newman, 1838  – Nord-Amerika
Slekten Synchroina Fairmaire, 1898
Synchroina cuneata
Synchroina tenuipennis


== Eksterne lenker ==
Synchroidae, voksen bille: [1]. Synchroidae, larve: [2]

(en) Synchroidae i Encyclopedia of Life 
(en) Synchroidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Synchroidae hos Fossilworks 
(en) Synchroidae hos ITIS 
(en) Synchroidae hos NCBI 
(en) Kategori:Synchroidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Synchroidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Worlds Collide

Worlds Collide var et amerikansk straight edge hardcore-band fra Washington, D.C. som eksisterte på første halvdel av 1990-tallet. Worlds Collide var på sin tid blant de klart mest heavy metal-inspirerte straight edge-bandene, og kan slik sies å ha vært en musikalsk foregangsfigur for band som Earth Crisis, Strife og Snapcase.
Bandet het opprinnelig Battery, og ga ut en EP før de i 1990 skiftet navn til Worlds Collide og la om til en mer metallisk stil. Gitarist Ken Olden skulle for øvrig senere gjenopprette Battery med en ny besetning. Som Worlds Collide ga de ut en singel, en live-LP og en studio-LP, samt deltok på flere samlere. Tyske Lost & Found Records ga også ut en europeisk samling av materiale som var innspilt før LP-en. CD-versjonen her inneholder også live-LP-en.
Musikalsk pleiet Worlds Collide ny mark. Ved siden av et lydbilde som var klart inspirert av band som Slayer og tidlig Metallica, hadde de også sanger som i datidens straight edge hardcore-verden var lange og kompliserte. Tekstene var utpreget politiske, og tok for seg temaer som dyrevern, skjønhettyrani og løgnaktige politikere.
Medlemmer av Worlds Collide har siden spilt i band som Battery, Damnation AD, Better Than a Thousand, When Tigers Fight, Black Manta, Wooly Mammoth, Bluetip, 108 og Shelter.


== Medlemmer ==
Matt Burger – sang
Ken Olden – gitar
Hillel Halloway – bass
Zac Eller – trommer
Graham Land – gitar (1990–91)


== Utgivelser ==
Object of Desire/Absolute, 7" 1992
Get Ross!, live-LP 1992
Pain is Temporary..., samle-CD/LP 1993
All Hope Abandoned, LP/CD 1994