jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eirik Oddsson

Eirik Oddsson (is. Eiríkur Oddsson) var en islandsk forfatter og historiker på siste halvdel av 1100-tallet. Han var forfatter av boken Ryggjastykke (norrønt Hryggjarstykki), en saga om den norske kongen Harald Gille og hans sønner. Nesten ingenting kjennes om Eirik Oddssons liv eller slekt. Ryggjastykke er en samtidssaga som dessverre har gått tapt, men Snorre Sturlason har gått god for den og benyttet deler i sin Saga om de norske kongene. Den er også opptatt i Morkinskinna. Eiriks bok er en den første som skrev en saga om samtiden.
Eirik skrev sin bok en gang i 1160 og som av uviss grunn er blitt døpt til Ryggjastykke, det vil si «Ryggstykke». Verket omhandler de norske kongene mellom 1130–1139, en relativ kort periode på knappe ti år. Det var en urolig epoke i Norge hvor Harald Gille var konge, en av de omdiskuterte kongene som krevde kongsrett ved å hevde at Magnus Berrføtt var faren. Harald Gille ble myrdet i 1136 av en som krevde å være en bror av ham, Sigurd Slembe. 
Vi vet at Eirik Oddsson var en nøye historiker som faktisk reiste til Norge for å sjekke informasjonene og kildene sine. I Bergen snakket han med flere kyndige mennesker. Snorre skriver at 

«Hall, som var sønn til legen Torgeir Steinsson, og var hirdmann hos kong Inge, var til stede da dette gikk for seg. Han fortalte det til Eirik Oddsson, som skeiv ned det som ble fortalt; Eirik skreiv den boka som ble kalt Ryggjastykke; i den boka blir det fortalt om Harald Gille og hans to sønner og om Magnus Blinde og om Sigurd Slembe helt til deres død. Eirik var en kyndig mann, og han var lenge i Norge den tida. Noe av det som ble fortalt, skeiv han ned slik som det ble sagt ham av Håkon Mage, lendmann til Haraldssønnene. Eirik nevner flere som fortalte ham om disse hendingene, kyndige og pålitelige menn, som var til stede, så de hørte og så det som gikk for seg. Og noe skreiv han etter det som han sjøl hadde sett eller hørt på.»Andre kilder som Eirik Oddsson benyttet seg av var Einar Pålsson og Gudrid Birgersdatter, søster til Jo erkebiskop, som hadde fått det fortalt av Ivar biskop.


== Litteratur ==
Sturlasson, Snorre, Snorres kongesagaer, Oslo 1979, (2) side 289, 292-294.
Skive (heraldikk)

Skive som også er kalt en «kule» (svensk: rundel, engelsk: roundel, fransk: tourteau) er en sirkelrund, grafisk figur mye brukt i våpenskjold allerede fra middelalderen og i alle europeiske land.

Når skiven har tinkturer (det vil her si metallfarger) gull eller sølv, kalles den i blasoneringer ofte for en mynt, for eksempel i kommunevåpenet til Randaberg fra 1981 og Brunlanes fra 1985, begge med sølv mynter. Gull skive er i engelsk blasonering kalt bezant, sølv skive er kalt plate, mens skiver i andre tinkturer har andre betegnelser.
I tiden ca. 1600-1800 er en skive ofte avbildet i våpen med skyggelegging og perspektiv som en kule, og til dels er det da tilsiktet at figuren skal være en kule, for eksempel i sjøhelten Peter Wessel Tordenskiolds adelsvåpen.
Tre skiver inngår i Munthes gamle slektsvåpen, som er avbildet på Arnstein Rønnings nettsted http://heraldikk.blogspot.com/. Skivene eller kulene er betegnet som "globuli" i blasoneringen på latin i adelspatentet fra 1755 for slekten von Munthe af Morgenstierne. I våpenavbildninger ses disse dels som flate skiver og dels som runde kuler.


== Litteratur ==
Hans Cappelen  og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
Leopard (heraldikk)

Se også  Leopard (andre betydninger)«Leopard» er en stilisert, grafisk figur som i våpenskjold og heraldikk betegner en løve som vender ansiktet mot tilskueren (en face). For øvrig er den heraldiske løven en stilisert jaktgepard med lite hode, smal midje og lang buskete hale.

Leoparder og leopardhoder finnes i våpen allerede fra middelalderen og de fleste europeiske land, blant annet i våpenseglet til den norske stormannen Erling Vidkunsson (død 1355) av Giskeætten. 
Det danske riksvåpen og kongevåpen har tre gående løver som tidligere, særlig i middelalderen, også kan finnes avbildet som leoparder.
En hel løve som vender ansiktet mot tilskueren, kan i blasoneringer bli betegnet som "en leopardisert løve", slik som i kommunevåpenet til Giske fra 1985. Dette våpenet henspiller på Erling Vidkunssons segl fra 1343.
I slektsvåpen til de innvandrede, opprinnelig tyske, slektene Beichmann og Brügmann, er det et hjerteskjold med et kronet leopardhode. Våpen Brügmann er malt på gallerifronten i Solum kirke ved Skien.


== Litteratur ==
H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: «Norske Sigiller fra Middelalderen», Oslo 1899-1950
Hans Cappelen: «Norske slektsvåpen», Oslo 1969 (2. opplag Oslo 1976)
Herman L. Løvenskiold: «Heraldisk nøkkel», Oslo 1978
Hans Cappelen og Knut Johannessen: «Norske kommunevåpen», Oslo 1987
Jan Raneke (redaktør): «Nordisk heraldisk terminologi», Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim , Trondheim 1990Andre land

Poul Bredo Grandjean: «Dansk Heraldik», København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
le Baron Stalins: «Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch», Paris 1952
Carl-Alexander von Volborth: «Alverdens heraldik i farver», Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: «Heraldik. Kilder, brug, betydning», København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alex. von Volborth: «Heraldry – Customs, Rules and Styles», Dorset 1981, side 27-28
Carl-Alex. von Volborth: «The Art of Heraldry», Dorset 1987
Magnus Bäckmark og Jesper Wasling: «Heraldiken i Sverige», Lund 2001
Sean Paul

Sean Paul Ryans Francis Henriques (født 9. januar 1973) er en jamaicansk dancehall og reggae-artist kjent under artistnavnet Sean Paul. Han debuterte i 1996 og har gitt ut fem album.
Moren til Sean er av engelsk og kinesisk opprinnelse, mens faren er av portugisisk opprinnelse. Hans andre og mest berømte album er Dutty Rock fra 2002. Hans tredje album heter The Trinity og ble gitt ut i 2006. De mest populære sanger er «Got 2 luv u», «We Be Burnin'», «Temperature», «Give it Up to Me» og «She doesn't mind»
Han har jobbet sammen med mange andre sangere som Busta Rhymes, Beyonce, Rihanna, Simple Plan, 
Kelly Rowland, Beenie man, Keyshia Cole og Alexis Jordan.
I det siste har Sean Paul fokusert veldig på å få Dancehall musikk ut i verden. Han har jobbet med mange dancehall og reggae artister som Stephen 'Di Genius' McGregor, Elephant man, Wayne Marshall, Busy Signal og en rekke andre navn. 
Sean Paul ga ut albumet "Tomahawk Technique" i 2012. Albumet inneholder blant annet sanger med gjesteartsiter som Alexis Jordan og Kelly Rowland.


== Diskografi ==
Stage One (VP – 2000)
Dutty Rock (VP / Atlantic – 2002)
The Trinity (VP / Warner – 2005)
Imperial Blaze, 2009
Tomahawk Technique, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sean Paul – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sean Paul – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sean Paul på Internet Movie Database 
(en) Sean Paul hos The Movie Database 
(en) Sean Paul på Apple Music 
(en) Sean Paul på Boomplay 
(en) Sean Paul på Discogs 
(en) Sean Paul på Discogs 
(en) Sean Paul på MusicBrainz 
(en) Sean Paul på SoundCloud 
(en) Sean Paul på Spotify 
(en) Sean Paul på Songkick 
(en) Sean Paul på Last.fm 
(en) Sean Paul på Genius — sangtekster 
Sean Paul på Twitter 
Sean Paul på Facebook 
Sean Paul på Instagram 
Sean Paul på YouTube 
Sean Paul på Myspace 
Sean Paul på TikTok
Katthult

Katthult er en melodiøs pop-gruppe fra Elverum.
De gjorde seg bemerket på internett og fikk en stor internasjonal hit med «Weaker» i 1999, som igjen skulle føre til at låten «One Day» ble brukt i den amerikanske TV-serien Felicity.
I februar 2000 ble de kåret til månedens urørt av NRK P3s Urørt, noe som sikret dem en plass i programmet til by:Larm i Bergen måneden etter.
Deretter ble de A-listet hos NRK P3 og fikk stor oppmerksomhet fra aviser, radio og TV.
Bandets debutplate, som også het Katthult, kom i 2001 og har solgt over 15 000 eksemplarer. For denne ble gruppen nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen popgruppe.
Deres neste album, Labrador, ble spilt inn i Göteborg vinteren 2003, og ble sluppet i oktober. Albumet var produsert av Johan Forsman, kjent som produsent for bl.a. Håkan Hellström og The Soundtrack of Our Lives. Låten «Celebrate me» ble en stor radiohit.
Sommeren og høsten 2006 spilte bandet inn sitt tredje album, denne gang i Athletic Sound i Halden. Albumet er foreløpig ikke utgitt.
Bandet har blitt hedret med både Elverum kommunes kulturpris og Hedmark fylkeskommunes kulturpris


== Bandmedlemmer ==
Aud Ingebjørg Barstad: vokal, fiolin, gitar
Kjetil Sæter: gitar, vokal
Bjørn Barstad: gitar, mandolin, vokal


== Diskografi ==
Katthult (2001)
Labrador (2003)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Katthult på Discogs 
(en) Katthult på MusicBrainz 
Katthult på Myspace
Johannes 3,16

Johannes 3,16 er et vers i Johannesevangeliet i Det nye testamentet i den kristne Bibelen. Verset blir også kalt «Den lille Bibelen» fordi det oppsummerer noen av de viktigste prinsippene i tradisjonell kristendom.

For så høyt har Gud elsket verden at han ga sin Sønn, den enbårne, for at hver den som tror på ham, ikke skal gå fortapt, men ha evig liv.

Verset er et utsagn av Jesus i den nattlige samtalen med den skriftlærde Nikodemus. Samtalen spenner over de første tjue versene av kapittel tre i Johannesevangeliet.
Bibelstedet brukes ofte for å fremheve grunntanken i kristendom. På kristne stevner kan det forekomme plakater og annet med teksten «3:16» eller «John 3:16», som er den engelske henvisningen til bibelstedet. «3:16» kan også brukes av enkeltpersoner som tegn på en kristen tro. Andre eksempler på bruk av tallkombinasjonen er 3,16 (Tre Seksten), navnet på en kristen bokhandel i Åsane utenfor Bergen, og Normisjons månedsmagasin Agenda 3:16.Etter den nye gravferdsordningen av 2003 siteres alltid Johannes 3,16 i ordene som innleder gravferdshandlinger i Den norske kirken.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John 3:16 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pezz

Pezz var et kanadisk  progressiveband som kom fra Mississauga, Ontario. De spilte sammen i seks år og utga ett album. Også et amerikansk pønkeband heter Pezz i dag.


== Historie ==


=== Dannelsen av Pezz ===
Pezz ble dannet i Streetsville, som er en del av Mississauga, en av Torontos forsteder. I 1993 møtte Ben Kowalewicz, Jon Gallant og Aaron Solowoniuk Ian D'Sa «backstage» på et talent show på en videregående skole. Ian var med i et annet band, men de 4 ble raskt venner dannet senere Pezz. Pezz begynte å skrive sanger og fremføre dem. Først lokalt, deretter rundt om i Toronto. Pezz kom med sitt første album Watoosh! i 1998. Albumet er også til salgs i Tyskland, Østerrike og Sveits.


=== Billy Talent ===
I 1999 fikk Pezz rettslige problemer på grunn av navnet. Et pønkeband fra Memphis, Tennessee brukte det samme navnet og hadde utgitt sin første plate i 1990. Det hele endte med at kanadiske Pezz endret navnet sitt til Billy Talent.


== Diskografi ==
Watoosh! (1998)


== Medlemmer ==
Benjamin Kowalewicz – vokal
Ian D'Sa – gitar
Jon Gallant – bass
Aaron Solowoniuk – trommer


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nordisk Filmsommerskole

Nordisk Filmsommerskole, også nevnt under kortversjonen FISK 2006, var et pilotprosjekt hvor 15 elever mellom 18 og 22 år fikk undervisning filmarbeid. Kurset foregikk på Færøyene i byen Tórshavn. Prosjektet fikk 200 000 kroner fra Nordisk Kulturfond.


== Lærere i 2006 ==
Følgende var lærere under pilotprosjektet:

Anders Villadsen
Joachim Bergenstråhle
Jyrki Saarinen
Henrik Bohn Ipsen
Namazu

Namazu (鯰) er en skapning fra japansk mytologi. Det er en kjempefisk som forårsaker jordskjelv. Namazu lever i gjørma under bakken, og voktes av guden Kashima.
Pokémonen Whiscash er basert på namazu.
Hisa-me

Hisa-me (氷雨 eller 必殺娘) er kvinnelige dødsdemoner i den japanske mytologiens underverden (Yomi).


== Trivia ==
Den første skrivemåte av «hisa-me» (氷雨), er den tradisjonelle måten å skrive det på, men i dag brukes ofte den andre skrivemåten (必殺娘) for å unngå forvirring angående det japanske navnet Hisame.
Ryggjastykke

Ryggjastykke (norrønt Hryggjarstykki) er en tapt saga om den norske kongen Harald Gille og hans sønner Inge Krokrygg og Sigurd Munn. Innholdet dekket sannsynligvis tidsrommet 1130–1139, en periode på knappe ti år.


== Om forfatteren ==
Boken ble skrevet av Eirik Oddsson rundt 1160. Eirik var antagelig en islandsk forfatter og historiker. Snorre Sturlason gikk god for Eirik ved at han var «en kyndig mann» som reiste til Norge og snakket med mange mennesker. Forfatteren er ellers ukjent på den måten at man ikke vet mer om hans liv, og heller ikke kjenner til andre verk han kan ha skrevet.


== Brukt som kilde ==
Ryggjastykke betyr «Ryggstykke». Hvorfor sagaen fikk det navnet, er ukjent, men det har vært foreslått at tittelen kan bety et stykke pergament som er brettet i to etter ryggen.Selv om sagaen er tapt har deler av den gått inn i Sagaene om de norske kongene (Heimskringla) som Snorre skrev. Den gikk også delvis inn i Morkinskinna hvor den blir sitert tilsvarende som hos Snorre:

«Nå går fortellingen til sønnene til kong Harald, Inge og Sigurd, i henhold til opptegnelsene til den kloke og kresne mannen Eirik Oddsson. Fortellingen er for en stor del fra det som ble fortalt av lendmannen Håkon Mage, som var til stede og fortalte om disse hendelsene da de for første gang ble skrevet ned. Han selv og hans sønner deltok i disse hendelsene og de fleste slagene. Han kjente de menn som er navngitt her. Han som skrev fortellingen har også navngitt flere andre sannferdige menn som kilder for denne opptegnelsen.»Forfatterne av Fagrskinna har også benyttet Ryggjastykke selv om de i motsetning til de som nevnes ovenfor ikke uttrykkelig har sitert kilden. Det har blitt antydet at Morkinskinna, Heimskringla og Fagrskinna har benyttet tre ulike avskrifter av Eirik Oddssons verk.


== Samtidssaga ==
I motsetningen til senere sagaer om de norske kongene er Ryggjastykke hovedsakelig et prosaverk, skjønt det synes som om det til en viss grad har benyttet noe skaldedikt. Tidligere forskere mente at verket opprinnelig hadde dekket større deler av 1100-tallet, fra 1130-tallet og helt fram til 1160-tallet, kanskje også 1170-tallet, men nyere analyser har gitt indikasjoner på at verket kun har dekket årene 1136–1139, muligens også hele Harald Gilles tid som konge. En teori går ut på at Eirik kan ha skrevet Ryggjastykke for å lansere tronpretendenten Sigurd Slembe som martyr. Sigurd ble torturert og drept av mennene til kong Inge Krokrygg, og i beskrivelsene av disse hendelsene fremstilles Sigurd som sterk og rolig, og han skal ha sunget salmer mesteparten av tiden. Det finnes imidlertid ikke andre kilder som tyder på at Sigurd ble dyrket som hellig.Det ble skrevet en gang mellom 1150 og 1160, noe som gjør det til den første samtidssaga, og et av de første verkene i sagalitteraturen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk biografisk leksikon om Eirik Oddsson og Ryggjastykke
Izumo

Izumo (出雲国; Izumo no kuni) var en gammel provins i Japan, som siden består av de østlige delene av Shimane i Chugoku. Navnet Izumo stammer fra gudinnen Izanami.


== Referanser ==
Romersk jernalder

Romersk jernalder er i norsk historie en betegnelse for en del av den samlede jernalderen, og da for perioden mellom rundt 1 – 400 e.Kr. Perioden karakteriseres ved markant kontakt med det romerske rike, noe som gjenspeiles i gjenstandsmaterialet fra grav- og boplassfunn. Perioden deles ofte inn som eldre romertid (år 0–200 e.Kr.) og yngre romertid (år 200–400 e.Kr.).

Betegnelsen ble gitt av den svenske arkeologen Oscar Montelius for en del av jernalderen i Skandinavia, nordlige Tyskland og Nederland. Navnet er et uttrykk for at Romerrikets innflytelse i det nevnte området i Nord-Europa ble markant større i tiden. Den foregående perioden kalles vanligvis for den før-romerske jernalder, og den etterfølgende, hvor den romerske innflytelsen avtok, kalles for germansk jernalder. Tradisjonelt er perioden blitt inndelt i en eldre (1 – 160 e.Kr.) og en yngre romersk jernalder (160 – 375 e.Kr.) som egnet virkemiddel for de arkeologer som hadde behov for ytterligere presisering. I nyere tid har dette blitt ytterligere oppdelt: B1 (1 – 70) og B2 (70 – 150), samt C1 (150 – 250), C2 (250 – 310) og C3 (310 – 375).


== Se også ==
Førromersk jernalder


== Litteratur ==
Solberg, Bergljot: Jernalderen i Norge. 500 før Kristus til 1030 etter Kristus, Oslo 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Romertid, artikler om romersk jernalder hos Norgeshistorie.no
Oltedal

Oltedal er et tettsted og en skolekrets i Gjesdal kommune i Rogaland. Tettstedet har 995 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger 11 kilometer øst for Ålgård. Oltedal er også et dalføre som går fra vest mot øst før den bøyer nordover og ut i Høgsfjord.


== Navnet ==
Gamle navneformer har vært Optedal (1519), Olttedall (1521), Alttedal, Altedal og Oftedal. Navnet kommer fra fuglenavnet alpt (olpt) eller elptr som i gammel tid betydde svane. Dalen har antagelig fått navnet på grunn av svaner som overvintrer nederst i dalen. En annen teori er at den fikk navnet fordi dalen bukter seg som en svanehals.


== Stedet ==
Oltedal kraftverk ble bygget av Stavanger kommune i 1909 for å forsyne byen med elektrisitet. Etterhvert ble det anlagt garnindustri her, Svanedal Ullvarefabrikk og Gjestal Spinneri. Dalen har flere sandtak, og sand og grus ble tidligere lastet ut gjennom havna i Oltesvik. Av annen aktivitet kan nevnes Jackon Oltedal AS som ble etablert i 1983.
Under krigen mobiliserte hæren ved Svanedal Ullvarefabrikk i april 1940. Utstyr ble fraktet inn til Oltedal hvor soldater fra Stavanger og Jæren ble dresset opp før de rykket ut og møtte tyskerne ved Bråstein. Nordmennene ble raskt presset tilbake til Dirdal hvor de satte seg fast ved Dirdal og i Gloppedalsura. Under krigshandlingene søkte lokalbefolkningen tilflukt i Uburhedlaren som etter krigen ble rustet opp til tilfluktsrom.
Fylkesvei 45 går gjennom dalen, men utenom tettstedet. Veien gjennom dalen ble oppgradert i 2005 og 2006 og ble gjenåpnet rett før påsken i 2006. Fra fylkesveien ved Gjestal Spinneri øverst i dalen går fylkesvei 508 til Høle.
Oltedal Musikkorps har vunnet 3. divisjon i NM for brassband to ganger, i 1988 og 1992. Korpset har senere slått seg sammen med Ålgård Musikkorps og dannet Gjesdal Brass Band. Korpset tok andreplass i NM i 3. divisjon i 2006 og rykket opp i 2. divisjon. I 2008 fikk korpset en 10.-plass i 2. divisjon.
Stedet har også en fotballklubb, Oltedal FK, i 5. divisjon.
Klatreentusiaster bruker Trollsteinane til klatring.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arneson, Søren: Gards- og ættesoga for Gjestal, Gjestal kommune, Stavanger 1939
Nerheim, Gunnar og Øye Gjerde, Kristin: Energiske linjer: Stavanger Energi gjennom 100 år 1898-1998, Stavanger Energi AS, Stavanger 1998


== Eksterne lenker ==
Gjesdal Brass Band
Oltedal Fotballklubb
Rolf Erling Andersen

Rolf Erling Andersen (født 3. juli 1947 i Skien, død 7. august 2021) var en norsk politiker fra Arbeiderpartiet, og tidligere ordfører i Skien kommune.Han var utdannet elektriker ved Norsk Hydro Porsgrunn i 1968. Andersen var leder av fagforeningen i Skiensfjordens kommunale kraftselskap (SKK) fra 1976 til 1990, og seksjonsjef ved SKK fra 1991 til 1994.
I 1983 ble han med i bystyret i Skien. Andersen var ordfører i Skien første gang i 1993, deretter i perioden 1995 til 1999 og fra 2003 til 2011. Han var medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre fra 1995 til 2003, leder av Arbeiderpartiets kommunalpolitiske utvalg fra 1997 til 2002 og vararepresentant til Stortinget 2001–2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Erling Andersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Rolf Erling Andersen hos Stortinget 
(no) Rolf Erling Andersen hos Norsk senter for forskningsdata
Dylan og Cole Sprouse

Dylan Thomas Sprouse og Cole Mitchell Sprouse (født 4. august 1992) er amerikanske skuespillere. De er eneggede tvillinger, og ble født i Arezzo i Italia, men bor nå i USA. Deres foreldre er Matthew Sprouse og Melanie Wright. Cole og Dylan begynte sine skuespillerkarrierer da de bare var 6 måneder gamle. Da begynte de i serien Grace Under Fire, hvor de var til 1998. Den mest populære rollen guttene hadde, var rollen i Big Daddy. Første gang Cole spilte alene uten broren, var i 1999, da Cole fikk rollen som «Ben Geller» i den populære TV-serien Venner for livet. Nå er den mest populære TV-serien The Suite Life, hvor Cole og Dylan spiller tvillingene Zack og Cody. Etterpå skiftet The Suite Life navnet til The suite life of Zack and Cody, og på norsk kalles serien Zack og Codys søte hotelliv. De har også spilt hovedroller i filmen The Prince and the Pauper Nå vises The Suite life on deck der de spiller Zack og Cody.


== Eksterne lenker ==
SprouseBros.com – offisiell nettside
Olav Harald Ulstein

Olav Harald Ulstein (født 8. mars 1963 i Hareid) er en norsk kommunepolitiker (FrP) og selvlært  maler. Han maler i hovedsak naturalistiske landskapsbilder. Han har hatt en rekke utstillinger. Fra høsten 2011 er han varaordfører i Sykkylven kommune. Ulstein deltok i realityserien Farmen på TV 2 både i 2014 og i 2020. Sist gang var han en av utfordrerne på det såkalte Torpet, men klarte ikke å kjempe seg inn på farmen som ordinær deltaker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Olav Harald Ulsteins nettside
Sykkylven Kunstgalleri
Abakus

Abakus kan sikte til:

Abakus (kuleramme)
Abakus (arkitektur)
Abakus (linjeforening), linjeforeningen for datateknologi og kommunikasjonsteknologi på NTNU
Abakus (lærebok) – et matematikkverk for grunnskolen
Crescencio Perez

Crescencio Perez (født 1895, død 1986) var en slags «røverkonge» som holdt til i det uframkommelige Sierra Maestra i trygg avstand fra politiet i Santiago de Cuba og i byene på slettelandet (Bockman 1984). I Sierra Maestra bodde ellers fattigbønder som livnærte seg på kaffedyrkning og produksjon av trekull (Foss, 2004).
Perez kjente Sierra Mastra-fjellene inn og ut, hadde informanter i byer og landsbyer, kontrollerte selv en rekke små landsbyer i fjellene og hadde en liten styrke på et sted mellom 50 og 100 mann. Svært få av dem kunne lese og skrive, og alle kom fra fattige kår. 
Frank Pais skal høsten 1955 ha oppsøkt Perez og overbevist han om å slutte seg til 26. juli-bevegelsen. Kunnskapene som Perez og hans menn hadde om Sierra Maestra, ble også til uvurderlig nytte for Fidel Castro og de andre overlevende fra Granma. Mye taler for at Perez bistand var avgjørende for den revolusjonære gruppens overlevelse i de første månedene etter Granmas landkjenning 2. desember 1956, og under general Eulogio Cantillos Verano-offensiv. 
Til tross for sin frynsete bakgrunn, ble Perez en av Fidel Castros mest betrodde løytnanter, og sin alder til tross – 65 år i 1956 – viste han seg også å være en dyktig geriljasoldat ifølge Che GuevaraPerez debut som «røverkonge» skal ha oppstått på 20-tallet under det brutale regimet til president Gerardo Machado. Røverbanden livnærte seg på kvegtyveri, smugling og annet tyveri fra storgodsene på slettelandet utenfor Sierra Maestra. Noen av de revolusjonære fant ut at Perez også drev med produksjon av marihuana, og rapporterte dette til Fidel Castro. Svaret de fikk var at de måtte se gjennom fingrene med det. Det var noe man kunne ta opp senere. Akkurat nå var Perez altfor viktig til at man kunne støte han fra seg av den grunn (Bockman 1984).
Dette sier ikke så rent lite om betydningen som Fidel Castro tilla Perez. Som kjent var Fidel Castro svært strikt på disiplinen i geriljabevegelsen og rusmidler var så godt som forbudt (Foss, 2004). Sent i 1957 eller i begynnelsen av 1958 ble Perez utnevnt til comandante. 


== Referanser og fotnoter ==


== Litteratur ==
Bockman, Larry J. (1984) The Spirit of Moncada: Fidel Castro's Rise to Power, 1953 – 1959, Marine Corps Command and Staff College
Foss, Clive (2004) «Fidel Castro», DAMM & SØN, ISBN 82-496-0531-4