jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Einar Mjølsnes

Einar Mjølsnes (født 20. mai 1952 i Haugesund) er en norsk folkemusiker (hardingfele), komponist og arrangør. Han jobber som fylkesmusiker i folkemusikk i Hordaland og som frilansmusiker. Han spiller blant annet i folkemusikkgruppen Gamaltnymalt sammen med Sigrid Moldestad og Håkon Høgemo. Trioen vant Spellemannprisen 2005 i klassen folkemusikk/gammeldans for debutalbumet Gamaltnymalt. Han har deltatt på en rekke innspillinger og festivaler og samarbeidet med artister som Gabriel Fliflet, Ivar Kolve, Geir Botnen, Øystein Sunde, Kari Bremnes, Lars Klevstrand og Sondre Bratland.


== Diskografi ==
Nordhordlandsslåttar (2002)
Gamaltnymalt (2005), med Sigrid Moldestad og Håkon Høgemo
Nordhordlandsslåttar II (2009), med Frank Rolland & Anette Thorsheim
Slåttar etter Anders Sagen (2015)


=== Christiania Fusel & Blaagress ===
Som varmt hvetebrød i tørt gress (1972)


=== Fryd ===
Fryd (1998)


=== Fyhnd ===
Fyhnd (2008)


=== Deltar på ===
Kari Bremnes & Lars Klevstrand: Tid å hausta inn (1983)
Johannes Kleppevik: North Atlantic Ocean (1984)
Øystein Sunde: Øystein Sunde i boks (1985)
Øystein Sunde: Kjekt å ha (1989)
Øystein Sunde: Øystein Sundes 40 beste (1990)
Fliflet/Hamre: Ivar Aasen goes Bulgaria (1994)
Sondre Bratland: Luftslott i det blå (1995)
Jonas Fjeld, Sondre Bratland, Vibeke Saugestad & Gunn Heidi Larsen: Hank Williams på Norsk (1995)
Sondre Bratland: Atterklang (1996)
Rita Eriksen & Dolores Keane: Tideland (1996)
Kjersti Wiik: Strilesølv – Folketonar frå Nordhordland (1997)
Johannes Kleppevik: Langs kysten (1997)
Heilo: Devil's Tune: Ethnic Music From the Twilight Zone (1998)
Øystein Sunde: Nå er begeret nådd (1999)
Kjersti Wiik: Ro, ro til Siraland (1999)
Håkon Høgemo: Solo (2000)
Norild Records: Torader 1 (2000)
Småkvedarane: Småkvedarane frå Voss syng (2000)
Sondre Bratland: Syng meg heim (2005)
Øystein Sunde: Sundes verden (2006)
Øystein Sunde: Sundes verden – 52 av de aller beste (2006)
Tørvikbygd: Tørvikbygd (2007)
Leif Rygg & Håkon Høgemo: Budeiene på Vikafjell – Slåttar og tonestykke etter Sjur Helgeland (2008)
Music Export Norway: Norway World and Traditional 2nd Edition (2008)
Kjersti Wiik: Kvilestein – Religiøse folketonar og slåttar (2009)
Heilo: Norske ballader (2010)
Kirkelig Kulturverksted: Våkenatt for Hardanger (2010)
Sondre Bratland: Gje meg handa di – utvalde viser & salmer (2015)
Made in Corea

Made in Corea er et jazzband som spiller musikk av Chick Corea.
Bandet ble dannet i februar 2001. 


== Medlemmer ==
Ola Lindh (vibrafon)
Jarle G. Storløkken (gitar)
Fredrik Jørgensen (bass)
Erik Jøkling Kleiva (slagverk)


== Eksterne lenker ==
Made in Corea
Utrop TV

Utrop TV er den første norske TV-kanalen som hovedsakelig fokuserer på flerkulturalisme. I forbindelse med femårsmarkeringen av nettportalen Utrop.no, ble Utrop TV lansert 24. oktober 2006.


== Eksterne lenker ==
Utrop TV
Første multikulturelle TV-kanal
Utrop TV
Utrop lanserer Norges første flerkulturelle TV
Lasisk

Lasisk (eller lazisk) er et kartvelsk språk som snakkes av ca. 150 000 mennesker i Tyrkia. Offisielt anses lasisk og mingrelsk som ett språk, men språkforskere ser på dem som to ulike språk, siden de ikke er innbyrdes forståelige. Lasisk brukes for det meste i uformelle sammenhenger. I formelle sammenhenger bruker talerne sitt lands offisielle språk, tyrkisk eller georgisk.


== Referanser ==
Sidi Barrani

Sidi Barrani er en landsby i Egypt, nær Middelhavet, om lag 95 kilometer øst for grensen til Libya og om lag 240 kilometer fra Tobruk. Det er mest beduiner som bor i Sidi Barrani og stedet er lite besøkt av turister. Stedet er mest kjent for å være den italienske hærens østligste punkt ved invasjonen av Egypt under andre verdenskrig.


== Eksterne lenker ==
(en) Sidi Barrani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Melvins

Melvins er et amerikansk rockeband fra Montesano, Washington. Bandet er kjent for sin innflytelse på sjangeren som senere fikk navnet grunge.


== Diskografi ==


=== Studioalbum og EP-plater ===
Six Songs (1986, C/Z Records)
Gluey Porch Treatments (1987, Alchemy Records)
Ozma (1989, Boner Records)
8 Songs (1991, C/Z Records)
10 Songs (1991, C/Z Records)
Bullhead (1991, Boner Records)
Eggnog (1991, Boner Records)
King Buzzo (1992, Boner Records)
Dale Crover (1992, Boner Records)
Joe Preston (1992, Boner Records)
Lysol (1992, Boner Records)
Houdini (21. september 1993, Atlantic Records)
Prick (August 1994, Amphetamine Reptile Records)
Stoner Witch (September 1994, Boner Records)
Stag (15. juli 1996, Boner Records)
Honky (5. mai 1997, Amphetamine Reptile Records)
The Maggot (17. mai 1999, Ipecac Recordings)
The Bootlicker (23. august 1999, Ipecac Recordings)
The Crybaby (7. februar 2000, Ipecac Recordings)
Electroretard (6. februar 2001, Man's Ruin Records)
Hostile Ambient Takeover (15. april 2002, Ipecac Recordings)
(A) Senile Animal (10. oktober 2006, Ipecac Recordings)


=== Konsertalbum ===
Your Choice Live Series Vol.12 (1991, Your Choice Records)
Alive at the F*cker Club (1998, Amphetamine Reptile Records)
Live at Slim's 8-Track Tape (1999, Life is Abuse Records)
Colossus of Destiny (16. april 2001, Ipecac Recordings)
A Live History of Gluttony and Lust (16. mai 2006, Ipecac Recordings)


=== Sammen med andre ===
Millennium Monsterwork 2000 med Fantômas (1. april 2002, Ipecac Recordings)
Pigs of the Roman Empire med Lustmord (23. august 2004, Ipecac Recordings)
Never Breathe What You Can't See med Jello Biafra (19. oktober 2004, Alternative Tentacles Records)
Sieg Howdy! med Jello Biafra (26. september 2005, Alternative Tentacles Records)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Melvins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Melvins på Apple Music 
(en) Melvins på Discogs 
(en) Melvins på MusicBrainz 
(en) Melvins på Encyclopaedia Metallum 
(en) Melvins på Spotify 
(en) Melvins på Songkick 
(en) Melvins på Last.fm 
(en) Melvins på AllMusic
Læreboknormalen av 1959

Læreboknormalen av 1959 var en reform for bokmål og nynorsk som hadde til hensikt å lage en strammere norm for lærebøkene i skolen. Det gis ofte et feilaktig inntrykk av at det ikke fantes en læreboknormal før 1959. Læreboknormalen er alltid den alminnelige rettskrivningen unntatt sideformene. Det mange mente var et problem, var at 1938-rettskrivningen hadde for mange valgfrie hovedformer. Poenget med læreboknormalen av 1959 var derfor å gjøre flere hovedformer (der det var dobbeltformer) enten til sideformer eller ta dem ut av rettskrivningen. Det ble også gjort andre endringer enn disse rangeringene, derfor er ikke «læreboknormal» en helt presis betegnelse på denne reformen. Den var i virkeligheten en revisjon av 1938-rettskrivningen.
Denne bredere revisjonen var delvis et forsøk på å roe ned språkstriden som raste i Norge på denne tiden (se foreldreaksjonen mot samnorsk). En alminnelig oppfatning er at denne revisjonen var «et halvt skritt tilbake» i forhold til 1938-reformen. Dette var imidlertid ikke nok til å stagge striden, da språknormeringen fremdeles bygde på den samme språkpolitikken som 1938-reformen, nemlig «samnorsk folkemål». Dette skyldtes blant annet at normalen ble utviklet av Norsk språknemnd, en institusjon som ble opprettet av Stortinget åtte år tidligere, med samnorsk folkemål som sitt mandat. 


== Endringer ==


=== Bokmål ===
For bokmålet gjorde reformen at ord med -ere nå fikk dobbelkonsonant («plassere», «trafikkere»), i tillegg til flere andre, som «allmenn», «kapitel» «kupp». Innenfor bokmål ble mange enkeltord som hadde vært valgfrie, ble present i en hovedform som skulle stå i lærebøkene, og en sideform elevene kunne velge. I bøkene skulle stå «dogg», «golv», «mjøl», «trøtt», «rein», «sein», «rød», «nød» - mens elever som ønsket det, kunne bruke sideformene (dugg), (gulv), (mel), (trett), (ren), (sen), (raud) og (naud).Noen ord på hv- i stedet fikk v-, som «verken eller». Antallet valgfrie former ble innskrenket, og det var de mest fornorskede formene som ble hovedformer. Eksempelvis ble «vatn», «ramn», «botn», «dokke», «mjøl» og «bein» hovedformer som lærebøkene måtte bruke. Formene «vann», «ravn», bunn, «dukke», «mel» og «ben» ble stående som sideformer (klammeformer). Mer generelt ble antall ord med obligatorisk diftong, a-endelse i bestemt form entall, og a-endelse i preteritum, kraftig redusert.


=== Nynorsk ===
Nynorsken fikk gjeninnført noen gamle former som hadde blitt fjernet i tidligere reformer. Kløyvd infinitiv ble sideform, og infinitiv kunne nå valgfritt ende på -a eller -e. 
Mange av endringene i nynorsk innebar en tilnærming til bokmål, ettersom «seter», «skremme» og «sprek», mens (sæter), (skræme) og spræk) ble sideformer, mens «høre» og «kjøre» var like bra som «høyre» og «køyre».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Språkrådet: Ny læreboknormal – kopi av læreboknormalen av 1959
Masteroppgave om Aps språkpolitikk (1929-1990)
Óscar Sevilla

Óscar Miguel Sevilla Ribera (født 29. september 1976) er en spansk tidligere landeveissyklist som syklet for UCI Kontinental Tour-laget Relax GAM. Han var en utpreget klatrer med mange sterke resultater i etapperitt, som i Tour de France og Vuelta a España der han flere ganger var blant de ti beste i sammendraget.
Sevilla var blant de trettitalls profesjonelle syklister som i 2006 ble navngitt som klienter av dopinglegen Eufemiano Fuentes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Óscar Sevilla – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Óscar Sevilla – ProCyclingStats 
(en) Óscar Sevilla – Cycling Archives 
(en) Óscar Sevilla – Cycling Quotient 
(en) Óscar Sevilla – CycleBase 
(es) Offisielt nettsted 
(en) Óscar Sevilla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Putball

Putball (Fotballgolf) er et ballspill som er en blanding mellom fotball og golf. Spillet går ut på å få ballen ned i et visst antall hull på færrest mulig spark, og kan spilles enten som individuell konkurranse eller som lagkonkurranse med inntil 4 spillere pr. lag.


== Spillet ==
Spillet går ut på å sparke en ball fra utsparkstedet og ned i et hull på færrest mulig tilslag. Banen hvor sporten spilles består ofte av 9 hull, der en del av hullene har putballhindre som skal passeres. Disse hindrene er; Tunnelen, Vinduet, Kurven og Labyrinten.
Hvert spark gir 1 poeng, og det er satt en grense på maks antall spark (denne varierer fra bane til bane). Blir det brukt mer enn maksgrensen blir det 2 ekstra poeng.


== Utstyr ==
Putball spilles med fotballer i størrelse nr. 4. Disse har fire fargekombinasjoner (rød, blå, gul, og grønn) og er nummerert fra 1-4. 
I tillegg består utstyret av scorekort som fylles ut fortløpende og brikker med samme farge- og tallkombinasjon som ballen. Disse brikkene legges ned istedenfor ballen for å ikke treffe hverandre.


== Norges Putballforbund ==
Norges Putballforbund (NPF) ble stiftet 17. juli 2002, men er foreløpig et inaktivt forbund uten aktive medlemmer. Forbundet kommer til å bli aktivisert når behovet melder seg.


== Eksterne lenker ==
www.2feet.no
Burren

Burren (irsk Boireann «store berg» (det irske kartverket bruker den moderne irske formen Boirinn) er et unikt karst-landskap nordvest i grevskapet Clare i Irland. Området er om lag 250 km², og er innsirklet av landsbyene Ballyvaughan, Kinvara, Tubber, Kilnaboy, Kilfenora og Lisdoonvarna, i vest grenser det mot Atlanterhavet og i nord Galwaybukten.


== Historie ==
Burren har mange historiske og arkeologiske steder. Det er mange megalittiske graver, dysser og flere ringfort, blant dem det triple ringfortet Cahercommaun ved kanten av en innlandsklippe og det usedvanlig godt bevarte steinfortet Caherconnell. I landsbyen Kilfenora er det et keltisk høykors. Corcomroe Abbey er en av hovedattraksjonene i området, en annen er dyssegraven Poulnabrone Dolmen.
De avrundede åsene i Burren er sammensatt av kalkstein med karakteristiske sprekker og groper. I området finnes arktisk, alpin og middelshavsvegetasjon side om side.
De mange klippene i området gjør det til et populært sted for fjellklatring. Det er også flere grotter som oppsøkes av grottevandrere.


== Eksterne lenker ==
(en) Burren – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon om historie og arkeologi i Burren (engelsk)
Bilder fra Burren Arkivert 14. mai 2007 hos Wayback Machine.
Grevens tid

Grevens tid brukes både om den såkalte grevefeiden i Danmark på 1500-tallet og om styret til grev Per Brahe d.y. i 1600-tallets Finland og som var kjent for sin mildhet. Finland var på dette tidspunktet underlagt Sverige.
Uttrykket «å komme i grevens tid» betyr å komme i akkurat rette øyeblikk, gjerne også med bibetydning at det er i siste liten. Denne bruken av uttrykket skriver seg antagelig fra Sverige, hvor dette henspiller på den gamle sedvanen om å komme sent, og jo finere/høyere status en hadde, desto senere kom en, og den siste som kom var greven (med mindre noen fra kongefamilien var med), jamfør også uttrykket «fint folk kommer sent».


== Referanser ==
Alessandro Rosina

Alessandro Rosina (født 31. januar 1984 i Cesena i Italia) er en fotballspiller for Zenit. Han debuterte i Serie A for Parma FC mot Juventus 16. februar 2003, men spilte en halv sesong i Serie B for Hellas Verona FC før han gikk til Torino i 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Rosina – Transfermarkt 
(en) Alessandro Rosina – national-football-teams.com 
(en) Alessandro Rosina – WorldFootball.net 
(en) Alessandro Rosina – FootballDatabase.eu 
(de) Alessandro Rosina – fussballdaten.de 
(en) Alessandro Rosina – Soccerway 
(en) Alessandro Rosina – EU-Football.info 
(en) Alessandro Rosina – FBref 
(es) Alessandro Rosina – as.com 
(it) Spillerstatistikk fra La Gazzetta dello Sport
(it) Rosina - calcio-talenti.it
Arnold Machin

Arnold Machin (født 30. september 1911, død 9. mars 1999) var en britisk kunstner, skulptør og mynt- og frimerkedesigner.
Han har laget et portrett av dronningen som blir brukt på mange frimerker og mynter, inkludert de første One Penny myntene.


== Referanser ==
Sjette armé (Tyskland)

Sjette armé (6. Armee/Armeeoberkommando 6 (AOK 6)) var navn på to tyske armé, virksomme under andre verdenskrig. 
Den opprinnelige sjette armé er mest kjent for sin innsats i slaget om Stalingrad hvor den til sist måtte overgi seg den 2. februar 1943.  Den ble også kjent for de krigsforbrytelser (som drap av mer enn 30 000 jøder ved Babij Jar i september 1941) som den begikk under Walter von Reichenau under Operation Barbarossa.


== Vestfronten 1940 ==

Arméen var en del av armégruppe B hvis hovedsaklige oppdrag var å binde de allierte styrkene i strid nord for armégruppe As planlagte fremrykking gjennom Ardennene.


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon den 10. mai 1940:
XXVII. Armeekorps
IV. Armeekorps
XI. Armeekorps
VI. Armeekorps
XXXX. Armeekorps


== Barbarossa ==


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon den 5. juni 1941:
XVII. Armeekorps
LV. Armeekorps
XXIX. Armeekorps
III. Armeekorps
XXXXVIII. Armeekorps
XXXXIV. Armeekorps


== Kaukasus ==


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon den 4. juli 1942:
XXIX. Armeekorps
XXXX. Armeekorps
VIII. Armeekorps
XVII. Armeekorps
LI. Armeekorps


== Stalingrad ==


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon:
IV. Armeekorps (Erwin Jaenecke)
VIII. Armeekorps (Walter Heitz)
XI. Armeekorps (Karl Strecker)
XIV. Panzerkorps (Hans-Valentin Hube)
LI. Armeekorps (Walter von Seydlitz-Kurzbach)


== Romania ==

Atter igjen skulle 6. Armee holde en utsatt frontlinje med en rumensk armé på hver flanke. Da Den 2. ukrainske front og den 3. ukrainske front brøt igjennom fronten ble 6. Armee omringet. Da senere  Romania byttet side var hoveddelen av arméen umulig å berge, og den ble således tvunget til å kapitulere nok en gang.


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon den 15. august 1944:
XXX. Armeekorps
LII. Armeekorps
XXXXIV. Armeekorps
VII. Armeekorps


== Operation Frühlingserwachen ==


=== Organisasjon ===
Arméens organisasjon den 19. februar 1945:
I. Kavallerie-Korps
IV. SS-Panzerkorps
III. Armeekorps
II. ungarisches AK


== Øverstkommanderende ==
Arméns befälhavare:
Generalfeldmarschall Walter von Reichenau 20. oktober 1939 - 1. desember 1941
Generalfeldmarschall Friedrich Paulus 1. januar 1942 - 31. januar 1943 (krigsfange)
Generaloberst Karl-Adolf Hollidt 6. mars 1943 - 22. november 1943
General der Artillerie Maximilian de Angelis 22. november 1943 - 19. desember 1943
Generaloberst Karl-Adolf Hollidt 19. desember 1943 - 25. mars 1944
General der Panzertruppe Sigfrid Henrici 25. mars 1944 - 7. april 1944
General der Artillerie Maximilian de Angelis 8. april 1944 - 17. juli 1944
General der Artillerie Maximilian Fretter-Pico 18. juli 1944 - 22. desember 1944
General der Panzertruppe Hermann Balck 23. desember 1944 - 8. mai 1945


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bernd Boll, Hans Safrian: Auf dem Weg nach Stalingrad. Die 6. Armee. 1941/42, S. 260 ff. In: Hannes Heer, Klaus Naumann (Hrsg.): Vernichtungskrieg. Verbrechen der Wehrmacht 1941 bis 1944. Hamburg 1995, ISBN 3-930908-04-2.
Reinaknuten

Reinaknuten (også kalt Reinarknuten og Regnaknuten) er et fjell i Hjelmeland kommune i Rogaland. Det har en høyde på 787 meter over havet. Fjellet ligger på sørsiden av Tysdalsvannet, der fjellet reiser seg loddrett mot toppen. På toppen av fjellet har man utsikt over hele Ryfylke.
Fjellet er tegnet inn som et militært punkt på et militært kart fra 1926. Varden ble bygget rundt første verdenskrig, da Anders og Peder Dalen ble beordret til å bygge den.Åpningen mellom Regnaknuten og Lauvåsen, på andre siden av Tysdalsvatnet, kalles på folkemunne for Bjørheimskjeften. Bjørheimskjeften er fra gammelt et innseilingsmerke for sjøfolk som kom fra Stavanger.
Ruten til Reinaknuten er første del av en gammel ferdsels- og driftevei til Årdal og Årdalsheiene. I løpet av ruten møtes grensen mellom Strand- og Hjelmeland kommune.
Det er for øvrig både en østre (austre)- og en vestre Reinaknute. Det er den vestre som blir referert til når folk flest omtaler Reinaknuten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ut.no Reinaknuten
RCTV

Radio Caracas Televisión (RCTV) er en privat fjernsynskanal i Venezuela med hovedkvarter i Caracas. Kanalen ble tildelt sin sendingskonsesjon av Venezuelas militærdiktator Marcos Perez Jiménez 15. november 1953, og sprang ut fra landets eldste radiokanal, Radio Caracas Radio, grunnlagt 1930. RCTV er en av Venezuelas mest populære TV-kanaler, og har vært kritisk til Hugo Chávez'  styre, som den har ment var autoritært. Kanalen er først og fremst kjent for sine såpeoperaer og underholdninsprogram.
Kanalen fikk ikke lenger fornyet sin konsesjon som allmennkringkaster av den venezuelanske regjeringen, da konsesjonen gikk ut i mai 2007. Begrunnelsen var at RCTV hadde brutt en rekke av konsesjonsvilkårene;som minimumskrav til nasjonalt produserte programmer; vilkår for reklamesendinger og brudd på skatteloven, i tillegg til at noen mener kanalen aktivt støttet militærkuppet mot Chávez-regjeringen i 2002.Frekvenser og sendere ble tildelt den statlig finansierte stasjonen TVes. RCTV har fortsatt konsesjon for å sende over satellitt og kabel, og sender i tillegg over internett. RCTVs sendinger er svært populære og har fortsatt flere seere enn alle de offentlige tv-kanalene til sammen.
I mai 2007 var det store protestdemonstrasjoner i Venezuela mot at den opposisjonelle kanalen ikke fikk fornyet sin konsesjon. Utenlandske observatører har uttrykt bekymring over pressefriheten i landet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) RCTV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Free RCTV – kampanje fra Human Rights Foundation mot stengningen av RCTV
Frøysnes

Frøysnes er en bygd i Bygland kommune i Agder fylke. Den ligger 13 km nord for kommunesenteret Bygland. Bygda ligger på vestsiden av Åraksfjorden, som er en del av Byglandsfjorden. Kjente mennesker med tilknytning til Frøysnes er dikteren Hans E. Kinck, bibeloversetter Alexander Seippel og lensmann og statsråd Lars Knutson Liestøl, som alle bodde på Frøysnes i perioder på 1800-tallet.
Kongsvold Fjeldstue

Kongsvold Fjeldstue er et hotell og tidligere skysstasjon på Dovrefjell i Trøndelag. De eldste bygningene på stedet er fra 1720. Både Pilegrimsleden og Kongeveien går gjennom tunet. Frederik IV av Danmark og Norge har, som en av mange, besøkt lokaliteten. Hotellet er også utgangspunkt for flere av DNTs ruter.
På Kongsvold fjeldstue finnes en utstilling om verneområdene i nærheten, og om Kongsvolds historie, samt en samling med historiske gjenstander fra fjellstuedriften. 150 meter lenger syd retning Hjerkinn ligger Kongsvoll fjellhage og en forskningsstasjon drevet av Vitenskapsmuseet i Trondheim, anlagt av Thekla R. Resvoll.


== Historikk ==
Ferdselen mellom Trøndelag og Østlandet har i århundrer gått over Dovrefjell. Nidaros sin betydning som kongssete var lenge det viktigste grunnlaget for reiser over fjellet.
Etter kristningen av Norge begynte pilegrimene å søke mot Olav den helliges grav og Olavskilden. Denne ferdselen varte helt frem til reformasjonen i 1536. I mange hundre år foregikk all ferdsel over fjellet til fots eller på hesteryggen gjennom tunet på Kongsvold. Fjellstuene bød på mat og husly for alle slags farende folk.
Alt på 1100-tallet ble det etablert sælehus, ­den tids selvbetjeningshytte på fjellovergangene for å gjøre turen over fjellet tryggere for veifarende. Senere kom fjellstuene.
Kongsvold fjeldstue fikk offisiell status som statlig fjellstue i 1670. Opprinnelig het fjellstua Holet og lå to km lenger nord i Drivdalen, der Vårstigen starter. I 1701 gikk det et ras som tok med seg et halvt hus. Da ble det bestemt å flytte Kongsvold til dagens plassering. Der ble Kongsvold bygd opp igjen. Navnet Kongsvold fikk fjellstuen i 1704, bestemt av Kong Fredrik IV.  I 1712 startet byggingen av det nye Kongsvold, men under den store nordiske krig i 1718 ble Kongsvold og de andre fjellstuene på Dovrefjell (Drivstua, Hjerkinn  og Fokstua) brent. I all hast gjorde de norske soldatene tiltak for å forhindre at Karolinerne skulle finne mat og beskyttelse på fremrykking over fjellet sørover. Det stanset svenskene, og den svenske fortroppen snudde bare 10 km nord for Kongsvold Fjeldstue. Gjenreisningen av fjellstuen der den nå ligger startet i 1720.  
Alle Statens Fjellstuer i Sør-Norge ble etterhvert overdratt til private. Kongsvold ble testamentarisk tilbakeført til statlig eierskap på 1970-tallet av den siste private eieren, Per Holaker.


== Bygningene ==
Stedet består av 20 bygninger rundt et tun, og har i alt 74 sengerplasser. 
De eldste delene av hovedbygnigen på tunet er 1720.  
I perioden 1979 - ca. 1990 har det pågått et stort restaureringsarbeid i nært samarbeid med Riksantikvaren. 
Det gamle skyssmiljøet er tatt vare på både inn- og utvendig.


== Dagens virksomhet ==
Kongsvold Fjeldstue driver overnatting, kro- og restaurant og organiserer utflukter på Dovrefjell. Stedet benyttes også til konferanser og kulturarrangementer.
Miljøverndepartementet er eier.


== Eksterne lenker ==
Kongsvold Fjeldstue
Kongsvoll fjellhage Vitenskapsmuseet, NTNU
«Kongsvold Fjeldstue». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Elisabeth Kværne

Elisabeth Kværne (født 31. august 1953) er en norsk folkemusiker på langeleik fra Nord-Aurdal i Valdres. Hun ga i 1985 ut albumet På langeleik og fikk for det Spellemannprisen 1985 i klassen folkemusikk/gammeldans. Albumet ble gjenutgitt i ny versjon i 1995. I 2005 fikk hun sammen med Ingar Ranheim Nord-Aurdals kulturpris for sin innsats for å bevare norsk og lokal folkemusikk. Hun er til daglig leder for folkemusikkarkivet på Valdres Folkemuseum.


== Referanser ==
Sør-Afrika under Paralympiske vinterleker 2002

Sør-Afrika deltok med én deltaker i de paralympiske vinterlekene 2002 i Salt Lake City. Det var det eneste afrikanske landet som deltar. 


== Medaljer ==


== Deltakere ==
Alpin skiidrett
Bruce Warner


== Eksterne lenker ==
Resultater hos paralympic.org