jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Loftleiðir

Loftleiðir var et  privat islandsk flyselskap grunnlagt den 10. mars 1944 av tre unge islandske flyvere som etter hjemkomst fra flyverutdannelse i Canada stiftet selskapet. Første årene opererte selskapet utelukkende på innenlandsnettet fra Reykjavík lufthavn.


== Historie ==
Den 17. juni 1947, på Islands nasjonaldag, startet Loftleiðir sin første internasjonale rute mellom Reykjavík og København. Flyet som ble brukt var en Douglas DC-4, Islands første virkelige fly egnet for utenrikstrafikk. I 1948 fikk Loftleiðir tillatelse til å fly til USA, og den 26. august 1948 landet Loftleiðir's Skymaster på  Idlewild Airport (nå kjent som JFK) med 46 passasjerer i den første kommersielle flygning mellom Island og USA. Fire år senere, i 1952, startet Loftleiðir regulær ruteflygning mellom New York og Europa via Island.
På 1950-tallet var restriksjonene innen den internasjonale flytrafikken langt større enn i dag. De fleste selskaper hadde stort sett bare tillatelse til å transportere passasjerer og gods til og fra eget land gjennom bilaterale avtaler, noe som var regulert gjennom Luftens friheter. Men Loftleiðir utnyttet det som lå i det som den gang ble kalt Luftens fem friheter (den 3. og 4. frihet);  muligheten til å transportere passasjerer mellom Europa og USA ved å fly disse til Island og fra Island. Det var ikke nødvendig, rent fysisk, å dele reisen i to, bare å utstyre passasjerene med to billetter.
I løpet av 1960- og 1970-årene innførte Loftleiðir lavprisbilletter over Nord-Atlanteren med Luxembourg som utgangspunkt, via de nordiske landene og Island. Tilbudet om lavprisbilletter ble meget populært og selskapet tiltrakk seg mange passasjerer, men selskapet ble motarbeidet av IATA på grunn av dette. Etter hvert som selskapet fikk økonomiske problemer og konkurransen med Islands nasjonale selskap Flugfélag Íslands ble merkbar, samtidig med et økende press fra den islandske regjering om sammenslutning, gikk de to selskaper i 1973 sammen og dannet Icelandair.
Navnet Flugfélag Íslands ble vakt til live igjen i 1997 gjennom en sammenslutning av Icelandair og Flugfélag Norðurlands og fra 2003 opererer Loftleiðir Icelandic igjen som et charterselskap og med utleie av fly.


== Se også ==
Luftens friheter


== Eksterne lenker ==
Loftleiðir
Annonse for billige flyreiser
Nokian Tyres

Nokian Tyres (Nokian Renkaat) er en finsk dekkprodusent. Selskapet var opprinnelig en del av Nokia-konsernet, men ble skilt ut som et eget selskap i 1988 og byttet da navnet til Nokian tyres. Selskapet ble notert på børsen i Helsingfors i 1995. Selskapet produserer blant annet dekkmerket Hakkapeliitta. Dekkforhandlerkjeden Vianor inngår i konsernet. Nokian Tyres har dekkfabrikker i Finland og Russland.


== Eksterne lenker ==
Nokian Tyres, norske hjemmesider
Norsk krigstrykksamling

Norsk krigstrykksamling er en digital samling av foto, plakater og annet propagandamateriale knyttet til nazisme og motstandskamp fra perioden 1933–1945, utgitt av Nasjonalbiblioteket.


== Eksterne lenker ==
Norsk krigstrykksamling
Nasjonalbiblioteket
Martin Knudsen

For den danske fysikeren, se Martin Hans Christian KnudsenMartin Knudsen (født 4. januar 1978) er en norsk fotballspiller som har spilt for blant annet Viking, Brann og Tromsø. Han spiller nå i 3.-divisjonsklubben Staal fra Jørpeland.  
Knudsen debuterte i eliteserien i 1997 da han spilte for Viking FK. Han ble på den tiden regnet som en av eliteseriens mer talentfulle spillere, og fikk med seg 22 eliteseriekamper for Viking den sesongen. I 1998 spilte Knudsen samtlige seriekamper for Viking. Knudsen markerte seg som en allsidig spiller som spilte mest på høyresiden på midtbanen, men han har i løpet av karrieren også spilt en del på de to backene og som venstrekant.
Etter en brukbar 1999-sesong gikk han til Brann, der han raskt etablerte seg som høyrekant. Han spilte også på det norske U21-landslaget. Men i august 2000 ble Knudsen rammet av Salmonella, noe som førte til at det tok nesten et år før han kom tilbake på fotballbanen. Derfor spilte han bare sporadisk høsten 2001 for Brann.
Siden 2002 var Knudsen litt inn og ut av Brann-laget, men han fikk likevel med seg de fleste kampene. Han ble også i stadig større grad blitt flyttet rundt på laget. Da Brann vant cupfinalen i 2004 ble Knudsen kåret til en av banens beste spillere. I januar 2007 ble han kjøpt opp av Tromsø, som hadde lyst til å satse på Knudsen. Etter 2009-sesongen forlenget Tromsø imidlertid ikke kontrakten med Knudsen.Knudsen blir regnet som en taklingssterk og løpssterk spiller, men han har tidvis fått kritikk for dårlig pasningsspill.
I yngre år spilte Knudsen for Midtbygden og Fyllingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Knudsen – Transfermarkt 
(en) Martin Knudsen – Soccerway 
(no) Martin Knudsen – Norges Fotballforbund 
(en) Martin Knudsen – FBref
Flugfélag Íslands

Flugfélag Íslands (på engelsk: Air Iceland), senere Air Iceland Connect var et flyselskap med base i Reykjavík, Island. De hadde fly til lokale destinasjoner samt til Grønland og Færøyene. De viktigste lufthavnene var Reykjavík lufthavn og Akureyri lufthavn.
Selskapet ble stiftet i Akureyri av Tryggvi Helgason som Nordurflug. I mai 1975 ble selskapets navn endret til Flugfelag Nordurland. En senere omorganisering og sammenslåing av Icelandair Domestic og Norlandair (Flugfélag Nordurland) resulterte i nåværende navn i 1997. Selskapet er heleid av Icelandair Group og hadde i mars 2007 226 ansatte. 
I 2021 ble datterselskapet en del av Icelandair Group. 


== Ulykker og hendelser ==
29. mai 1947. En C-47, TF-ISI, styrtet  i Heidinsfjørdur nær Akureyri på Island. Alle ombord, 19 passasjerer og en besetning på fire, omkom. Dette er den verste flyulykke i Islands historie.14. april 1963: Nesøya-ulykken der en Vickers Viscount TF-ISU, Hrimfaxi styrtet i et boligområde på Nesøya under innflyvning til Fornebu. Alle ombord, åtte passasjerer og en besetning på fire, omkom.4. mai 2011. En Bombardier Dash 8 TF-JMB ble under landing på Nuuk lufthavn utsatt for at vindkast som førte til at høyre hjul ble revet av. Ingen skadet, men flyet måtte avskrives.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Air Iceland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Air Iceland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
informasjonsside om Iceland Express Arkivert 27. juni 2013 hos Wayback Machine.
Icelandair

Icelandair er Islands nasjonale flyselskap, og ble stiftet i 1973 ved en sammenslutning av de to konkurrerende islandske flyselskapene Flugfélag Íslands og Loftleiðir. Selskapet har et omfattende rutenett i Norden, Europa og USA, og drar mye nytte av Islands geografiske beliggenhet, som har og gjort Keflavik til en transittlufthavn for passasjerer som reiser mellom USA og ulike byer i Europa. Denne virksomheten står for omtrent halvparten av selskapets operasjoner.
Selskapet opererer også flygninger i Norge, med ruter fra Bergen og Oslo til Keflavik internasjonale lufthavn utenfor Reykjavík.


== Historie ==
Icelandairs røtter kan dateres tilbake til 1937, da selskapet Flugfélag Aukureyrar ble etablert. Det nye selskapet startet operasjoner året etter med et lite enmotors fly. I 1940 flyttet selskapet sine hovedkontor fra Akureyri til Reykjavík, og skiftet samtidig navn til Flugfélag Íslands. Samtidig ble det etablert nok et islandsk flyselskap, Loftleiðir.
Driften av de to islandske flyselskapene gikk som normalt gjennom andre verdenskrig. Ved krigens slutt åpnet muligheten seg for å etablere direkteruter fra Island til det europeiske kontinentet, og Flugfélag Íslands benyttet seg av dette ved å åpne ruter til Skottland og Danmark. 
På 50-tallet åpnet Loftleiðir en rute fra Island til Nord-Amerika. Ordningen var den gangen slik at det var IATA som fastsatte billettprisene på transatlantiske ruter. Loftleiðir var ikke medlem av IATA, og kunne derfor tilby langt billigere billetter enn de øvrige nettverksselskapene. Dette førte til at det ble veldig populært blant reisende å legge reisen over Island på vei til USA. Og omvendt. 
De to konkurrerende flyselskapene fusjonerte i 1973, og dannet det nye flyselskapet Flugleiðir. Flugleiðirs utenriksoperasjoner økte utover 70-tallet, og selskapet lanserte da en noe mer internasjonal profil, og opererte under navnet Icelandair i Europa. Gradvis skulle det engelske navnet ta over for det islandske.


== Flåte ==
Icelandairs flåte består av følgende fly: (Februar 2011)


== Destinasjoner ==
Icelandair har et utstrakt rutenettverk i Europa og Nord-Amerika. Selskapet satser sterkt på å transportere europeiske reisende via Island til USA og omvendt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(da) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Icelandair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Icelandair – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Photos of Icelandair aircraft
Icelandair Norge
informasjonsside om flyselskapet Icelandair på norsk Arkivert 24. juni 2013 hos Wayback Machine.
Fellesutvalget for Palestina

Fellesutvalget for Palestina (FuP) er en paraplyorganisasjon for organisasjoner i Norge startet i 1980 som støtter palestinernes sak. Fellesutvalget besto per 2016 dag av 24 medlemsorganisasjoner, de fleste av dem landsomfattende. Leder er Anna Lund Bjørnsen (siden februar 2013).
FuP støtter etableringen av en uavhengig palestinsk stat på grunnlag av FN-resolusjon 242 fra 1967 gjennom blant annet tilbaketrekking av israelske væpnede styrker fra de okkuperte territorier, FN-resolusjon 338 fra 1973- en delvis forlengelse av resolusjon 242 og som oppfordrer til våpenhvile og fredsforhandlinger mellom partene, FN-resolusjon 1397- den første resolusjonen fra FNs sikkerhetsråd som tok til orde for en palestinsk og israelsk stat side om side, samt de palestinske flyktningenes rett til å vende tilbake i henhold til FNs flyktningkonvensjon, resolusjon 194.
Organisasjonen driver informasjonsarbeid og politisk påvirkningsarbeid, blant annet med tanke på det palestinske folkets situasjon og dets rettigheter under folkeretten. FuP arrangerer seminarer, samt den årlige Palestinakonferansen og studieturer.


== Medlemsorganisasjoner ==
Medlemsorganisasjonene i 2016:

Aftenpostens grafiske klubb
Arbeidernes ungdomsfylking (AUF)
EL & IT Forbundet
Fellesorganisasjonen for barnevernpedagoger, sosionomer og vernepleiere (FO)
Handel og Kontor i Norge
Industri Energi
KFUM-KFUK Global
Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund Oslo og Akershus (NNN OA)
Norges Handikapforbund (NHF)
Norges Kommunistiske Parti (NKP)
Norges Kristelige Studentforbund (NKSF)
Norsk Folkehjelp region MidtNorge
Norsk Transportarbeiderforbund
Oslo Bygningsarbeiderforening
Oslo Grafiske Fagforening
 Palestinakomiteen i Norge
Palestine Network Norway
Rødt
Rød Ungdom (RU)
Senterungdommen
Sosialistisk Ungdom (SU)
Sosialistisk Venstreparti (SV)
TeoLOgene
Ungkommunistene i Norge (Ungkom)


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Steenske Forlag

Steenske Forlag (etablert 1829) var et norsk bokforlag, opprinnelig kalt Det Steenske Bogtrykeri.
I likhet med Cappelen som også ble etablert i 1829, var Steenske en bokhandel, som hadde eget trykkeri som bigeskjeft. Theodor Steen (1825–1901) ledet det på sent 1800-tall, og var en av de som startet Den norske forleggerforening. Steenske hadde på denne tiden blitt  et forlag som ga ut medisinsk og liberal religiøs litteratur.
Han ble etterfulgt av datteren Ingeborg Steen (1870–1937), som ved innvelgelsen ble første kvinne noensinne i forleggerforeningen. Hun var også William Nygaard d.e. sin suppleant til diskusjoner med Kirkedepartementet. Under hennes ledelse begynte forlaget å gi ut en del skjønnlitteratur.
Fra 1917 var det ledet av Torger Baardseth som også kjøpte det sammen med Jørgen Wright Cappelen fra Ingeborg Steen da hun ga seg i 1919. Det ble samtidig et søsterforlag til Cappelen, formelt eid av de samme. De to (søster)-forlagene var samlokalisert og ga stort sett ut skolelitteratur, mens Steenske fortsatte med litt mer skjønnlitteratur.
I 1943 ble Steenske endelig innlemmet i Cappelen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det Steenske Bogtrykkeri 1879. Artikkel på nettstedet Typografi i Norge, basert på et xylografisk trykk med ni bilder fra bedriften, utgitt til dets 50-årsjubileum.
Fru Ragna Nielsens skole

Fru Ragna Nielsens skole (offisielt navn: Ragna Nielsens latin- og realskole) var en norsk skole i Nordahl Bruns gate 22–24 i Kristiania. Det var landets første fellesskole for både gutter og jenter, da den ble etablert av Ragna Nielsen i 1885.  Lærerpersonalet var også av begge kjønn, og det var av mange ansett som uhørt at en kvinne skulle undervise gutter. Nielsen satt kvinner til å undervise helt frem til artium. I begynnelsen omfattet skolen bare forskole og middelskole, seinere gymnas, og den ble etter hvert en av byens største og best vurderte skoler.Ragna Nielsens niese Margrete Kjær var blant skolens ansatte.


== Artiumsundervisning for kvinner ==
Ragna Nielsens latin- og realskole var en av de første skolene der norske kvinner fikk undervisning for å gå opp til examen artium. Cecilie Thoresen ble Norges første kvinnelige artianer i 1883, og høsten 1883 startet landets første privatkurs for kvinner som ville ta artium. De første kvinnene fra dette privatkurset gikk opp til artium våren 1884, og året etter startet Ragna Nielsen sin skole.


=== Examen artium 1886 ===
Marie Spångberg, Norges første kvinnelige lege


=== Examen artium 1887 ===
Ragnhild Qvam
Aasta Kjølseth
Gudrun Broch
Ella Anker
Regine Haug
Marie Lundquist


=== Examen artium 1888 (utvalg) ===
Julie Olivia Eriksen (født 1863; i 1897 gift Bragstad), realartium
Mathilde Eriksen, (født 1858) realartium
Dagny Kristine Bang (født 1868), cand.med. 1896, legepraksis i Kristiania fra 1897
Sofie Honoria Bonnevie (født 1864)


=== Senere elevkull ===
Blant senere elever ved Fru Ragna Nielsens skole var Sigrid Undset, Sigurd Hoel og Karen Grude Koht.  Skolen ble nedlagt i 1927.


== Referanser ==
Sterling Airlines

Sterling Airlines A/S var et islandsk-eid lavprisflyselskap med hovedsete i København i Danmark.
Sterling ble etablert i 1962 av tjæreborgpresten Eilif Krogager og Jørgen Størling
Krogager startet med reisevirksomhet i det små. Like etter krigen leide han en buss, med seg selv som reiseleder og medlemmer fra menigheten som deltakere arrangerete han turer til Middellhavskysten. Virksomheten økte raskt, i 1951 etablerte han sitt eget busseslskap, Nordisk Bustrafik, som senere ble til Tjæreborg Rejser.
I 1962 etablerte han flyselskapet Sterling, og selskapets ruteprefiks NB stammer fra bussdriften.
Reisene gikk den første tiden kun til Spania. Etter hvert ble antallet destinasjoner betydelig øket, også med reiser til land utenfor Europa, blant annet Sri Lanka (Ceylon).
Tjæreborg ble i 1989 kjøpt opp av en annen dansk reiselivsoperatør, Simon Spies fra Spies-Rejser. Da Spies ble oppløst, overtok Fred. Olsens Flyselskap eierandelen og driften av Sterling. Selskapet ble hundre prosent norskeid i 1995.
I 2002 ble selskapet et lavprisselskap, og de samarbeidet blant annet med Norwegian Air Shuttle om reiser til Europa. I september 2005 ble Sterling slått sammen med Maersk Air. Det ble imidlertid fortsatt markedsført under navnet Sterling.
Den 23. oktober 2005 kunngjorde eierne av det islandske flyselskapet Icelandair, FL Group, at de overtok Sterling.
29. oktober 2008 gikk Sterling konkurs, noe selskapet selv hevder skyldes finanskrisen.


== Destinasjoner ==
Se egen artikkel: Sterlings destinasjoner


== Flåte ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sterling.dk – selskapets hjemmeside
BT.no: «Sterling gir opp Norge» (25. september 2008)
Mer om Sterling
Informasjon om konkursen – Nyttig informasjon for reisende
Ullmann

Ullmann er en norsk slekt med dansk opprinnelse.
Liv Ullmann (* 1938), skuespiller
Linn Ullmann (* 1966) dikter
Ragnar Ullmann (1889 – 1969), lærer

		
		
		
		


== Referanser ==
Den ytre kjernen

Den ytre kjernen til jorden er et flytende lag som er ca. 2 260 km tykt og består av jern og nikkel mellom den faste indre kjernen og mantelen. Den ytre grensen ligger ca. 2 890 km under jordoverflaten. Overgangen mellom den indre og ytre kjernen ligger ca. 5 150 km under jordoverflaten.
Conradine Dunker

Conradine Birgitte Dunker (født Hansteen  25. august 1780 i Christiania, død 11. september 1866 samme sted) var en toneangivende kulturarbeider i sin generasjon, og kjent for sine memoarer, som ble utgitt i bokform og mye lest.
Hun var datter av konsumptionsdirektør Johannes Mathias Hansteen og Anne Cathrine (født Treschow), og søster av vitenskapsmannen Christopher Hansteen. Hun ble gift to ganger, første gang bortgiftet med kaptein Ulrik Aamodt (1758–1806) som hun fikk en datter med, Elisabeth «Lisette» Aamodt. Hennes andre ektemake var bergassessor Wilhelm Dunker (1755–1844), som hun fikk fire barn med, Jacobine Dunker (1808–1857), pedagogen Vilhelmine Ullmann, juristen Bernhard Dunker og Gustav Dunker (1826–1892).
Paret bodde i Tyskland 1807–1810 før de flyttet til Christiania og startet gruveforretning, losji og pikeskole.  I hovedstaden var hun engasjert i kulturliv, spesielt innen teatermiljøet, som skuespillerinne. I 1831 flyttet de til Trondheim. Etter ektemannens død i 1844 bodde hun med datteren Jacobine og drev pikeskole. Ved datterens død i 1857 flyttet Conradine Dunker tilbake til Christiania og ble blant annet leder for Det Dramatiske Selskab.
Hun var modell for «Oldemor» i Bjørnstjerne Bjørnsons skuespill Leonarda (1879).  Sine memoarer fra Christiania og Trondheim skrev hun selv, i brevs form:  Gamle dage; Erindringer og tidsbilleder, først utgitt 1871 og trykt i nye opplag 1877, 1909 og 1985.


== Se også ==
Hansteen (slekt) og slekten Ullmann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Conradine Dunker i BIBSYS
Utdypningsartikkel om Conradine Dunker i Norsk biografisk leksikon (snl.no)
Bernhard Dunker

Carl Christian Henrik Bernhard Dunker (født 22. mai 1809 i Slesvig i hertugdømmet Slesvig, død 28. juli 1870 i Christiania) var en norsk jurist og regjeringsadvokat.
Han var ferdig utdannet cand. jur. i 1834, en utdannelse som hadde startet sent (1828) og tatt lenger tid enn vanlig på grunn av sykdom.   Deretter var han fullmektig ved kontoret til Frederik Stang en tid. Dunker var med i Intelligenspartiet, motstander av Henrik Wergeland, men god venn av Johan Sebastian Welhaven, Christian Birch-Reichenwald, Anton Martin Schweigaard og Andreas Frederik Krieger. Som student var han for unionen mellom Norge og Sverige, for kongelig veto, og mot juryordningen og demokratiet.

Bernhard Dunker var ansett som en av landets beste skrankeadvokater, og ble etter hvert utnevnt til overrettsporkurator (1837), høyesterettsadvokat (1841) og endelig regjeringsadvokat (1859–1870). I løpet av karrieren endret hans politiske syn seg betraktelig, og han ble en ledende skikkelse i arbeidet for norsk selvstendighet. Han ble også tilhenger av juryordningen, og forsvarte Marcus Thranes agitasjon. Ellers var han i styret for Christiania Theater en tid, og var modell for advokat Berendt i Bjørnstjerne Bjørnsons fortelling om En Fallit fra 1875.
Bernhard var sønn av forfatteren Conradine Dunker (1780–1866) og bror til pedagogen Vilhelmine Ullmann (1816–1915). I 1847 kjøpte han seg Skinnerbugten på Malmøya og fikk bygd en tømret villa i sveitserstil, tegnet av vennen Heinrich Ernst Schirmer. Også søsteren Vilhelmine Ullmann ferierte her, det ble bygd badehus og stedet ble et kursted mot revmatisme, og dødssted for moren Conradine Dunker. Huset brant i 1902 og var feriehjem for Bryggeri- Mineralvannarbeidernes Forening frem til 1966 da Oslo kommune overtok og rev alt.
Dunkers gate i Oslo er oppkalt etter Bernhard Dunker.


== Utgivelser ==
Reise til Telemarken og Arendal (1852)
Flyveblade (1860), en serie mindre skrifter om ting i tiden.
Om en revisjon av foreningsakten mellom Sverige og Norge (1868)


== Referanser ==
Dronningindisk

Dronningindisk er en sjakkåpning som defineres ved åpningstrekkene 1.d4 Sf6 2.c4 e6 3.Sf3 b6. Åpningen er regnet som en av de «hypermoderne», da svart ikke straks forsøker å besette sentrum med bønder, men legger press på det med sine offiserer. Åpningen har visse likhetstrekk med nimzoindisk.
I motsetning til 3.Sc3, truer ikke 3.Sf3 en stor ekspansjon av det hvite sentrum med 4.e4. Derfor har svart «råd» til å spille 3...b6 med plan om å utvikle hvitfeltsløperen til b7, der den legger press på e4-feltet, eller til a6, der den legger press på c4-bonden.


== Varianter ==
Hvit har flere måter å møte dronningindisk på. Blant de mest populære er:

4.a3 ofrer et tempo for å hindre svart fra å sette en offiser på b4 en gang for alle. Dermed kan hvit følge opp med 5.Sc3 uten at den blir bundet av en eventuell ...Lb4.
4.g3 er en svært poulær fortsettelse som forbereder en løperutvikling til g2 for å stå imot løperen på b7.
4.Sc3 er en naturlig springerutvikling som tillater overgang til Nimzoindisk etter 4...Lb4.
4.Lf4 utvikler en løper til et naturlig og bra felt, og et bondefremstøt til e3 vil ikke lenger sperre den inne.
Helge Haugen (1982)

Helge Haugen (født 15. februar 1982) er en norsk fotballspiller som spilte for Sogndal.Haugen spilte for det meste på reservelaget til Brann i sin første sesong i klubben, og det var ofte på en uvant midtstopperplass. Han hadde bare sporadiske innhopp i eliteserien. Han ble derfor fristilt av klubben foran 2003-sesongen, men for å avvente en eventuell juridisk behandling av hvordan saken skulle løses, fortsatte Haugen å trene med Brann. 
I mellomtiden skiftet Brann trener fra Teitur Þórðarson til Mons Ivar Mjelde, som valgte å gjøre om på avgjørelsen om å slippe Haugen. Etter en dårlig sesongstart for Brann, måtte Mjelde gjøre flere grep for at klubben skulle klatre opp fra bunnsjiktet. Raymond Kvisvik ble hentet fra Austria Wien, Cato Guntveit og Robbie Winters ble kvitt sine skadeproblemer, samtidig som han valgte å sette den kreative Seyi Olofinjana sammen med den løpssterke Haugen sentralt på midtbanen. Det førte til at Brann gjorde en meget sterk høstsesong, og klubben hadde små problemer med å holde plassen i eliteserien.
I 2004 fortsatte Haugen å spille godt på Branns midtbane. Olofinjana ble midtveis i sesongen erstattet av østerrikske Paul Scharner og skotske Charlie Miller, men Haugen fortsatte likevel å være førstevalg på midtbanen. Han sendte blant annet Brann til semifinalen i cupen. Brann ble samme sesong cupmestere.
Vinteren 2005 brakk Haugen foten. Det ødela hele sesongoppkjøringen. Samtidig hadde klubben hentet landslagskaptein Martin Andresen. Derfor var innhoppene bare sporadiske i vårsesongen. Det var først i løpet av høstsesongen Haugen klarte å etablere seg på laget, mye på grunn av Branns skadeproblemer. Ifølge fotballekspertene klarte han ikke å nå opp på samme nivå som sesongen før.
Helge Haugen har landskamper på alle aldersbestemte nivå, men bare én U21-landskamp. Før han kom til Brann spilte han for Åsane. Som tenåring var han også en av Norges mest talentfulle orienteringsløpere.
Den 4. juli 2007 ble det klart at Haugen hadde signert med Tromsø IL. I februar 2011 ble han utlånt fra Tromsø til Hønefoss til midten av august 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helge Haugen – Transfermarkt 
(no) Helge Haugen – Norges Fotballforbund 
(en) Helge Haugen – FBref