jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvevatnet

Kvevatnet (også kalt Kvevotni) er en innsjø og et kraftmagasin i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Innsjøen har utløp mot nord til elva Nivla, som er en del av Lærdalsvassdraget.
Magasinet ble bygget som en del av kraftutbyggingen i Lærdalsvassdraget på 1970-tallet. Det ble bygget en demning ved utløpet fra Kvevotni, og en rekke mindre vatn, blant annet Vestre og Midtre Kvevatnet og Vestre Flågrunnsvatnet, ble oppdemmet til en sammenhengende innsjø. Vannføringen fra magasinet ble overført fra et vanninntak i Gravdalen lengre nede i Nivla via en lang tunnel til Borgund kraftverk. I februar 2015 ble det gitt konsesjon til utbygging av Gravdalen kraftverk, som vil utnytte fallet mellom magasinet og vanninntaket i Gravdalen.


== Referanser ==
Knut Westad

Knut Westad (født 16. juli 1955 på Hamar, død 29. mars 2017 i Sandefjord) var en norsk kunstner, forfatter, tegneserietegner og illustratør.
Westad var særlig kjent for sitt arbeid med tegneserien Fantomet. Han var på 1980-tallet en av de flittigste leverandører av forsideillustrasjoner til bladet. Begynte etterhvert også å levere hovedfortellingene, som den første norske seriekunstner i forlagets stab. Produserte på slutten av 1980-tallet serien Tåkehauk for Bellona-magasin, hvor han fikk vist andre sider av sitt betydelige talent.
Etter lengre tids sykdom, hvor han blant annet mistet førligheten i høyre hånd, trente Westad seg opp til å tegne med venstre hånd. I 1998 publiserte Thule forlag første bind i serien Tigalo, hvor Westad stod for både manus og tegninger. Tigalo var opprinnelig planlagt som en trilogi. Bind 2 fulgte i 2001, men tredje og siste bind lot vente på seg.
Knut Westad arbeidet med flere prosjekter. Blant dem var en oppdatering av den klassiske norske tegneserien Ingeniør Knut Berg på eventyr og en tegneserieversjon av Henrik Ibsens Peer Gynt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Westad satser på Peer Gynt, Knut Westad tegneserieprosjekter, Serienett (publisert 2006-05-22)
Ulen

Ulen er en innsjø i Lierne kommune i Trøndelag.
Ulendeltaet naturreservat ble opprettet i 1984 og ble et ramsarområde i 2011.


== Referanser ==
Vonsjøen

Vonsjøen (svensk: Stor-Våndsjön) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Femundsmarka nasjonalpark i Engerdal kommune i Innlandet. Den svenske delen ligger i Älvdalen kommune i Dalarna. Sjøens utløp er til Storån, ei tilløpselv til Dalälven, og bare en liten del av nedbørfeltet er i Norge.
Det finnes ørret, røye, abbor og gjedde i sjøen.


== Referanser ==
Isesjøen

Isesjøen (også skrevet Isesjø) er en innsjø som ligger i Sarpsborg kommune i Viken. Den er den største innsjøen i Sarpsborg kommune, med en vannflate på ca. 6,5 kvadratkilometer. Den er ca. 6 kilometer lang, ligger ca. 38 meter over havet, og har en middeldybde på ca. 9,5 meter. Den største dybden som er målt er på ca. 25 meter i den sydlige delen.
Største tilsig er gjennom Buerelva fra øst, og utløpet er gjennom Isoa i nordenden.


=== Fiskearter ===


== Referanser ==
Skøvatnet

Skøvatnet (nordsamisk: Skuođđojávri) er en innsjø i kommunene Sørreisa og Dyrøy i Troms og Finnmark.


== Referanser ==
Hoklingen

Hoklingen er en innsjø i Levanger kommune i Trøndelag.
I 1973 ble et Handley Page Halifax hevet fra Hoklingen. Flyet hadde vært med på angrepet på slagskipet «Tirpitz» og måtte nødlande på innsjøen. Flyet er utstilt på Royal Air Force Museum London i Storbritannia.


== Referanser ==
Syndle

Syndle er en innsjø som ligger i Grimstad kommune i Agder. Vannet har utløp gjennom den korte Syndleelva til Rorevannet, som igjen renner ut i Nidelva. Vest i Syndle ligger Lundesanden, som er en mye brukt badeplass.


== Referanser ==
Langeidvatn

Langeidvatn er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den består av øvre og nedre Langeidvatn, som er demt opp til samme nivå. Innsjøen har utløp til elva Vai (eller Vaåi), ei sideelv til Kjela. Vai er oppdemmet ved Vadtjønni, som er inntaksmagasin med rørgate til Haukeli kraftverk, som ligger like nedenfor Vais munning i Kjela.


== Referanser ==
Store Buevannet

Store Buevannet (nordsamisk: Stuorra Dávgejávri) er en innsjø i Berlevåg kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Kongsfjord kraftverk.


== Referanser ==
Granasjøen

Granasjøen er en kunstig innsjø som ligger på Nerskogen ved fylkesvei 512 i Rennebu kommune i Trøndelag. 
Innsjøen ble dannet ved bygging av en demning over elva Grana ved Nerskogen. Den er reguleringsmagasin for Grana kraftverk, som ligger ved Grindal og gir et fall på 462 m fra magasinet. Vannet ledes til kraftverket i en 10 km lang tunnel. Demningen er av steinfyllingstypen og fylkesveien går langs toppen av demningen. Laveste vannstand er 610 moh., høyeste er 650 moh. Sjøen har en største utstrekning på 6,61 km² og et magasinvolum på 144 millioner kubikkmeter.Utbyggingen av Orkla og Grana-vassdraget ble gjennomført først på 1980-tallet. Oppdemmingen av Granasjøen vakte store protester før og etter vedtaket i 1978, og det kom til aksjoner i Granadalen. Da Innerdalen og Granadalen ble foreslått neddemt, vakte det politiske protester både fra lokalsamfunnene, naturverngrupper, og Landbruksdepartementet. Foruten naturhensynene var også landbruket i dalene viktig, Utbyggingen av Granasjøen førte til neddemming av et jordbruksområde i Nerdalen i Rennebu som ble nydyrket før og etter andre verdenskrig. 
Granasjøen er fiskevann, og båt kan leies ved vannet. Ved sjøen er det også mulighet for camping og annen overnatting. Granasjøen brukes til seilbrett.
En av elvene som renner ut i Granasjøen er Hela som renner gjennom Heldalen.


== Referanser ==
Hartevatn

Hartevatn er en innsjø som ligger ved Hovden i Bykle kommune i Agder. Det er en del av Otravassdraget.
Hartevatn er regulert mellom 752 og 759 moh., og henger i vestenden sammen med Breivevatn gjennom en kanal.
Vannets navn kommer av de mange småøyene (harter eller horter) som stikker opp av overflaten. Etter oppdemmingen er ikke dette like tydelig.
Hartevatnet har en god bestand av småørret. Ved Hegni Friluftsområde er det båt- og kanoutleie på Hartevatnet i sommerhalvåret.


== Referanser ==
Fullsenn

Fullsenn er en innsjø som ligger i kommunene Nord-Aurdal og Øystre Slidre i Innlandet. Den har utløp mot sør via elva Folda, ei sideelv til Etna.


== Referanser ==
Kilvatnet

Kilvatnet (lulesamisk: Ráhpukjávrre) er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland, omtrent 3,5 kilometer øst for Ulvsvåg og 6 kilometer sør for Storjord.
Vatnet er delt på midten av kommunegrensen med den vestlige delen i Hamarøy og den østlige i Tysfjord. Forsaelva gir utløp mot øst til Tysfjorden.


== Referanser ==
Skjervangen

Skjervangen, eller Skjærvangen, er en innsjø som ligger i Vestmarka i Eidskog. Innsjøen tilhører Mangenvassdraget som renner inn i Sverige og via et nettverk av elver ender opp i Vänern, og til slutt når Kattegat via Göta älv. Av fløtningshensyn bygget derfor Engebret Soot før 1850 en fløtningskanal med 15 sluser for å overføre tømmeret motstrøms til Haldenvassdraget.
Innsjøen er vernet mot kraftutbygging i henhold til Verneplan I for vassdrag.


== Referanser ==
Innerdalsvatnet

Innerdalsvatnet er en kunstig innsjø i Tynset kommune i Innlandet, i elva Inna som er ei sideelv til Orklavassdraget på vestsiden av dalføret i Kvikne. Vannet ble i 1982 regulert med 35 meter, og er magasin for Litjfossen kraftverk (289 meter fallhøyde) og Brattset kraftverk ved Berkåk. Vannet ledes til kraftverket gjennom en syv kilometer lang tunnel. Demningen er av steinfyllingstypen med en tetningskjerne av morenemasser. Magasinet rommer 153 millioner m³ vann. Vann fra Orkla ved Øvre Dølvad, Næringa, Kviknebekken, Storbekken og Gardåa overføres til magasinet gjennom tunnel. Hele innsjøen er skapt ved oppdemming og ved høyeste vannstand har den et areal på 6,53 km². Høyeste vannstand er 813 moh., laveste er 778 moh. 6500 dekar mark ble neddemmet.


== Referanser ==
Vermevatnet

Vermevatnet er en innsjø i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den har utløp til elva Verma, som er ei sideelv til Rauma. Innsjøen er regulert som magasin for Verma kraftverk. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dybdekart, NVE
Bitdalsvatnet

Bitdalsvatnet er en lang og smal innsjø i Vinje kommune i Telemark. Innsjøen har tilløp fra flere mindre vann på Hardangervidda, mens utløpet er elva Bitu, som renner ut i Totak ved Rauland. Sjøen er en del av Skiensvassdraget. Den er regulert som magasin for Songa kraftverk.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Fjellvatnet (Bindal)

Fjellvatnet er en innsjø i kommunene Bindal og Brønnøy i Nordland, Norge. Den østre delen kalles også Storvatnet.


== Referanser ==
Rihpojávri

Rihpojávri er en innsjø i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er hovedmagasin for Skibotn kraftverk. Innsjøen har utløp til Rihpojohka, ei sideelv til Skibotnelva.


== Referanser ==
Benna

Benna er en innsjø i Melhus kommune i Trøndelag.
Benna ble i 1965 valgt som drikkevannskilde for Melhus kommune. Vannverket ble bygget ut i perioden 1968 til 1972. Det forsynte omtrent 3200 boliger og 230 næringsdrivende i Gauldalen fra Hovin i sør til Øysand i nord.Verken Trondheim eller Melhus kommune hadde reservevannkilder, noe kommunene er pålagt å ha. Det ble derfor startet et felles prosjekt, Metrovann, for å koble sammen vannverkene i de to kommunene. Prosjektet omfattet bygging av et nytt inntak og vannbehandlingsanlegg ved Benna, samt en 24 km lang vannledning fra Benna til Kolstad pumpestasjon i Trondheim. Utbyggingen foregikk fra desember 2011 til august 2016.Normalt forsyner Benna Melhus og deler av Trondheim, som Byåsen, Heimdal, Byneset og Klett. Resten av Trondheim og Malvik kommune forsynes fra Jonsvatnet. Ved behov kan alle abonnentene forsynes fra en av vannkildene mens den andre er ute av drift. Trondheim kommune er ansvarlig for driften av begge vannbehandlingsanleggene.
Det har i perioder vært problemer med at de små krepsdyrene hoppekreps og pallasea har kommet inn i vannledningsnettet fra Benna.


== Referanser ==
Selura

Selura er en næringsfattig innsjø som ligger i Flekkefjord kommune i Agder. Innsjøen ligger 31 moh. og er 118 meter dyp på det dypeste. Den har utløp mot vest til Selurelva, som munner ut i indre fjordbasseng i Flekkefjorden ved tettstedet Drangeid. Fallet i elva ble tidligere brukt av en del industri, som en tønnefabrikk (nedlagt 1987), en karosserifabrikk og Aarenes Lærfabrikk, som ble lagt ned i 2013.Langs vannets nordside finnes gårdene Lilledrange, Glendrange og Stordrange. Østsiden er preget av en steil nord-sydgående fjellside, hvor en oppe i siden finner gården Seland, kjent som slektssted for Hans Seland, forfatter og Johannes Seland, redaktør av Fædrelandsvennen gjennom en årrekke. Denne steile fjellsiden på østsiden av vannet har trolig gitt navn til innsjøen.
Egenes er en stor morenerygg som nesten deler vannet i to i syd ved Nulandsvika, hvor en finner Egenes Camping. I sydenden av vannet finnes også industriområder som er knyttet til E39 ved Trøngsla. 
Selura er rik på fisk, men dessverre er fisken liten. Fiskeartene i Selura er ørret, ål og røye.


== Referanser ==
Oksfjordvatnet

Oksfjordvatnet (nordsamisk: Ákšovuonjávri) er en innsjø i Nordreisa kommune i Troms og Finnmark.


== Referanser ==
Skredvatn

Skredvatn (også omtalt som Skrevatn eller Skreevatn) er en innsjø i kommunene Fyresdal og Tokke i Telemark. Den har utløp via Folsetelva til Vråvatn, og det viktigste tilløpet er Åmdalsåi fra vest. Skredvatn er regulert som magasin for Osen kraftverk.


== Referanser ==
Sundvannet

Sundvannet (nordsamisk: Sopmirjávri) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark.


== Referanser ==
Botsvatn

Botsvatn er en innsjø i Bykle kommune i Agder. Den er regulert som magasin for kraftverkene i Otra og er inntaksmagasin for Brokke kraftverk.


== Referanser ==
Gangåsvatnet

Gangåsvatnet er en innsjø i Orkland kommune i Trøndelag. Den ligger 153 meter over havet og får tilsig fra Songa i nord, og fra Svorka i sør. Utløp er til Skjenaldelva, som renner ut lengst i nordøst. Skrivemåten Gagnåsvatnet ble avslått av Statens kartverk i 2009.Langs Svorka, mellom Gangåsvatnet og fylkesvei 6484, ligger Svorkmyran naturreservat. Her er det observert omkring 100 ulike fuglearter.I nordenden av vatnet, ved utløpet av Songa, ligger en campingplass med bademuligheter. Vannet er også velegnet for fiske, her finnes både ørret og røye.
Gangåsvatnet er regulert med en dam i Skjenaldelva, nesten en kilometer nedenfor oset i nordøst. Her ligger først det lille Sølbergfallet kraftverk, og noen hundre meter lenger nede det større Skjenaldfoss kraftverk.
Langs nordsiden av vatnet går E39 der fylkesvei 714 til Snillfjord, Hitra og Frøya tar av ved Stokkhaugen.


== Referanser ==
Langvatnet (Tysfjord)

Langvatnet (lulesamisk: Tjoaddnejávrre) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen, som utgjør mesteparten av arealet, ligger fra 2020 i Hamarøy kommune i Nordland. Før dette lå innsjøen i Tysfjord. Grensen mellom de to landene går ved utløpet i øst. Utløpselva Rikkekjåhkå danner grense mellom kommunene Jokkmokk og Gällivare i svensk Lappland.


== Referanser ==
Storgrønningen

Storgrønningen er en innsjø i kommunene Høylandet og Overhalla i Trøndelag.


== Referanser ==
Langvatnet (Fauske)

Langvatnet er en innsjø som ligger i Fauske kommune i Nordland og er del av Sulitjelmavassdraget. Vannet har utløp gjennom Sjønståelva, som på den øverste strekningen kalles Langvasselva, til Øvrevatnet. Flere elver renner ut i Langvatnet, de største er Villumelva, Rupsielva, Gikenelva, Låmielva og Balmielva. Det tidligere gruvesamfunnet Sulitjelma ligger ved vannet.
Langvatnet er magasin for Sjønstå kraftverk. Demningen ligger i Langvasselva, 2,7 kilometer nedenfor utløpet fra Langvatnet.
På Langvatnet gikk det dampskip i forbindelse med gruvevirksomheten til Sulitjelma gruber. Regulær trafikk startet den 15. oktober 1892 da Sulitjelmabanen mellom Fossen, i vannets vestre ende, og Sjønstå offisielt ble åpnet. Banen ble ytterligere forlenget helt til Sulitjelma, slik at omlasting fra båt til tog kunne unngås. Banen fra Fagerli til Helarmo ble offisielt åpnet den 15. juli 1915.
I dag går fylkesvei 830 langs Langvannets nordre bredd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor: Sulitjelmabanen, Norsk Jernbaneklubb, 1983. ISBN 82-90286-06-6. Nytt opplag 1982: ISBN 82-90286-14-7


== Eksterne lenker ==
Iskart Sulitjelmavassdraget, Salten Kraftsamband
Virdnejávri

Virdnejávri er en innsjø i Alta og Kautokeino kommuner i Troms og Finnmark. Innsjøen er magasin for Alta kraftverk og reguleres mellom 265 og 200 moh.


== Referanser ==
Kjørull

Kjørull er en innsjø i Nissedal kommune i Telemark. Hovedtilløp og utløp skjer via Nisserelva, like før denne løper sammen med Fyresdalsåna og danner starten på Nidelva, hovedelva i Arendalsvassdraget. Innsjøen er regulert som magasin for Høgefoss kraftverk.


== Referanser ==
Kjelavatn

Kjelavatn er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Innsjøens hovedtilløp er Kjela fra Ståvatn, og Kjela er også utløpselva. Kjelavatn er oppdemmet og regulert som magasin for Kjela kraftverk. Vannstanden kan reguleres mellom 944 og 918 moh.


== Referanser ==
Ømmervatnet

Ømmervatnet er en innsjø i Vefsn kommune i Nordland. Europavei 6 passerer på østsiden av vatnet.
Ømmervatnet er den nest største innsjøen i Fustavassdraget etter Fustvatnet. Innløpselva Luktvasselva (Hattelva) kommer fra Luktvatnet ved Korgfjellet, og Ømmervatnet har utløp til Straumanelva, som renner til Mjåvatnet. 
Fiskeslag i Ømmervatnet er røye, ørret, ål, laks og trepigga stingsild. 
Bygdene rundt Ømmervatnet er preget av jordbruk. Gårdene som ligger rundt innsjøen er; Almlia, Hatten, Keggvika, Neverveien, Sandbukta, Ømmervassbukta, og den fraflyttede Ura. Det er også et aktivt bygdelag i bygda som holder til på bygdahuset «puinn Hatten». 
Ordet «ømmer» er det gammelnorske navnet på fugltypen storlom. 


== Referanser ==
Vegard Heggem

Vegard Heggem (født 13. juli 1975) er en norsk tidligere fotballspiller. På toppnivå spilte Heggem for Rosenborg og engelske Liverpool, og han spilte også 20 A-landskamper for Norge.
Heggem var en hurtig spiller som vanligvis ble benyttet som høyreback eller høyre midtbane. Han huskes kanskje best for målet mot AC Milan i Mesterligaen høsten 1996, da Rosenborg sensasjonelt slo den italienske storklubben på bortebane, og avanserte til kvartfinale i turneringen.
Heggem debuterte på landslaget våren 1998, og var med i Norges VM-tropp (uten å få spille) senere samme år. Etter VM-sluttspillet ble Heggem kjøpt av Liverpool. Hans to første sesonger på Anfield var glimrende, men etter hvert ble han bare mer og mer plaget av skader – spesielt en strekkskade som ikke ville gi seg. Sesongen 2000/01 var han bare på banen i fire kamper, og de to neste sesongene spilte han ikke i det hele tatt. Sommeren 2003 utløp Heggems kontrakt med Liverpool, og han la opp som spiller kort tid etter.
I februar 2012 ble Vegard Heggem valgt inn som styremedlem i Rosenborg Ballklub for en periode på to år. I oktober 2019 ga Heggem informerte Heggem valgkomiteen om at han ikke ville stille til gjenvalg på generalforsamlingen i februar 2020.Meritter:  

20 landskamper/1 mål
18 U-21 kamper/1 mål.
Bronse i EM for U-23 1998
Seriemester RBK 1995, 1996 og 1997
Cupmester RBK 1995
UEFA cupmester LFC 2001


== Karriere som spiller ==


== Karrierestatistikk ==


=== Klubbstatistikk ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegard Heggem på Internet Movie Database 
(en) Vegard Heggem – FIFA 
(en) Vegard Heggem – Transfermarkt 
(en) Vegard Heggem – national-football-teams.com 
(en) Vegard Heggem – Soccerbase.com 
(en) Vegard Heggem – FootballDatabase.eu 
(en) Vegard Heggem – EU-Football.info 
(no) Vegard Heggem – Norges Fotballforbund 
(en) Vegard Heggem – FBref 
(en) Vegard Heggem på Twitter 
(no) Liverpool.no om Heggem
(en) Profil på LFCHistory.net
Andreas Lund

Torkjell Andreas Lund (født 7. mai 1975) er en tidligere norsk fotballspiller. Etter å ha begynt karrieren i Kristiansand-klubben 
FK Vigør, var han innom 
Start (37 kamper, 13 scoringer), 
Molde (62 kamper, 42 scoringer) og engelske 
Wimbledon (elleve kamper, to scoringer)
før en alvorlig kneskade tvang ham til å legge opp i 2001.
Lund var en av de mest målfarlige spillerne i Tippeligaen på siste halvdel av 1990-tallet. Han scoret 55 mål på 99 kamper i den norske toppserien. Med Molde spilte han Mesterligaen i 1999 etter at han hadde satt inn utlikningsmålet som ga Molde avansement på bortemålsregelen i den avgjørende kvalifiseringskampen mot Real Mallorca. Han spilte også åtte landskamper, og scoret fire landslagsmål.
I 2014 ble han kåret til en av de 20 verste spisskjøpene i Premier Leagues historie av avisa Daily Mail.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Lund – Transfermarkt 
(en) Andreas Lund – national-football-teams.com 
(en) Andreas Lund – Soccerbase.com 
(en) Andreas Lund – EU-Football.info 
(no) Andreas Lund – Norges Fotballforbund 
(en) Andreas Lund – FBref
Tom Henning Hovi

Tom Henning Hovi (født 15. januar 1972 i Gjøvik) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Vålerenga fra 1998 og ut 2006-sesongen. Han var også kapteinen i laget fra og med sesongen i 2000. Han var opprinnelig en venstreback, men ble omskolert til midtstopper i sin siste sesong.
Hovi begynte sin karriere i Gjøvik Sportsklubb. Han gikk til Ham-Kam i 1992, og fikk totalt 72 kamper for Hamarklubben. I 1995 ville den engelske klubben Charlton kjøpe Hovi etter et låneopphold, men Ham-Kam avslo budet på 750 000 kroner. Hovi fikk to kamper for Charlton. I 1996 gikk Hovi til Skeid i en overgang verdt 250 000 kroner. I Skeid spilte Hovi både midtbane og forsvar, og fikk totalt 49 kamper og 5 mål. Da Skeid rykket ned etter 1997-sesongen signerte Hovi for Vålerenga.
Debuten for Vålerenga kom på Åråsen i tredje serierunde 27. april 1998, i en kamp Vålerenga tapte 3-2 for Lillestrøm. Sin første kamp fra start fikk Hovi i hjemmekampen på Bislett mot Bodø/Glimt. Hovi fikk totalt 22 kamper i sin første sesong for Vålerenga.
Sesongen etter ble Hovi fast på laget, og spilte 24 av 26 kamper, alle fra start. De to kampene han sto over var på grunn av for mange gule kort.
I 2000 ble Hovi utpekt til lagkaptein av trener Tom Nordlie. Hovi fikk 24 kamper denne sesongen som til slutt endte med nedrykk. Året etter spilte Vålerenga seg til opprykk – i en sesong Hovi fikk 19 kamper.
Sesongen 2002 ble nok en opptur for Hovi og Vålerenga. Sesongen endte med et norgesmesterskap og en anstendig syvendeplass i Tippeligaen. Hovi fikk 25 kamper denne sesongen.
I 2003 fikk Hovi 24 kamper, i en sesong der Vålerenga unngikk nedrykk med et nødskrik. I sølvsesongen året etter fikk Hovi også 24 kamper.
I 2005 ble Vålerenga seriemestere, men Hovi mistet store deler av sesongen på grunn av skader. Det ble bare 14 kamper denne sesongen.
I 2006 hadde Hovi sin siste sesong i Vålerenga, og fikk 21 kamper i serien. Hovi ble dermed historisk i Vålerenga med flest eliteseriekamper for Vålerenga, med 178 eliteseriekamper totalt.
Av Vålerengas supportergruppe Klanen har Hovi fått kallenavnet «Kong Henning Hovi».
Hovi er også den spilleren med flest europacupkamper for Vålerenga med 13 kamper.


== Karriere som spiller ==
(Sist oppdatert 3. mai 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Henning Hovi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Henning Hovi på Internet Movie Database 
(en) Tom Henning Hovi – Transfermarkt 
(en) Tom Henning Hovi – FootballDatabase.eu 
(en) Tom Henning Hovi – FBref 
(no) vpn.no om Hovis rekorder
Espen Baardsen

Espen Baardsen (født 7. desember 1977) er en norsk-amerikansk tidligere fotballspiller. Baardsen er født og oppvokst i USA, og har aldri bodd i Norge. Likevel har han spilt fire A-landskamper for Norge, samt et tyvetalls kamper for aldersbestemte landslag.
Baardsen startet sin proffkarriere i den engelske klubben Tottenham, men til tross for flere gode prestasjoner klarte han ikke å bli klubbens førstekeeper. Han ble senere solgt til Watford, hvor han var tiltenkt rollen som førstekeeper, men mistet etter hvert plassen til fordel for veteranen Alec Chamberlain. Baardsen var i en periode utlånt til Everton FC.
Espen Baardsen la opp som fotballspiller i 2003 og ga uttrykk for at han hadde mistet motivasjonen til å fortsette som profesjonell. Han bor i dag i London og er partner i fondet Eclectica. Han blir jevnlig brukt som gjestekommentator vedrørende markedsspørsmål i fjernsynskanalen CNBC Europe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Espen Baardsen – FIFA 
(en) Espen Baardsen – Transfermarkt 
(en) Espen Baardsen – national-football-teams.com 
(en) Espen Baardsen – Soccerbase.com 
(en) Espen Baardsen – EU-Football.info 
(no) Espen Baardsen – Norges Fotballforbund 
(en) Espen Baardsen – FBref