jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Auklandshamn

Auklandshamn er ei bygd i Sveio kommune i Vestland fylke. Stedet ligger på sør/østsiden av Bømlafjorden i Sunnhordland, vest for Førdespollen, 30 kilometer nord for Haugesund. Stedet har egen barneskole, Auklandshamn skole, med ca 40 elever. Stedet har flere utleiehytter for turister, to større religiøse foreninger, et aktivt idrettsmiljø og gode muligheter for turer i skog og mark.
Bygda har blandet bebyggelse med både bolighus og hytter. Det er rundt 500 fastboende i bygda. 


== Kulturliv ==
Bygda har mange frivillige organisasjoner som er aktive på mange felt. Blant annet kan nevnes bygdelag (velforening), kystkulturlag, idrettslag og noen religiøse foreninger. Det er egen skole i bygda. Det er litt næringsliv i bygda, noe turisme og havbruk med leverandører, dykkerselskapet Stava dykk, Sjøtroll Havbruk avd Sveio, Briliant fiskeoppdrett. Det er dagligvarebutikk samt en del mindre selskaper og enkeltpersonforetak. Sentrum i bygda ligger i selve Auklandshamn.


== Geografi ==
Geografisk er bygda Auklandsham plassert langs sjøen, fra inngangen til Rødspollen, langs vestsiden av Førdespollen og langs Bømlafjorden fra Grimsholmen til Tjernagel. Ved Lambeidvågen er det friluftsområde som kommunen i samarbeid med Friluftsrådet Vest. Auklandshamn bygdelag bidreg med dugnad. Bygdelaget har også fått disposisjonsrett til en større eiendom til vannet Langevatn, hvor det er badeplass om sommeren, muligheter for fiske med mer. Det er ellers mange mindre vann i bygda med bademuligheter og fiske. Utmarken er for det meste dekket av barskog, noe lauvskog og lynghei.


== Flora ==
Vestkysten av Sveio var tradisjonelt dekket av lyng, for det meste røsslyng. I den senere tid, med lite husdyrhold i utmarka, har det vokst opp mye skog, både bar og lauvskog. Mye av skogen, spesielt i ytre deler av bygda, er forholdsvis ung.


== Fauna ==
Det er en del storvilt med rådyr og hjortestamme med i Auklandshamn krinsen. Det finnes også småvilt som rødrev, piggsvin, ekorn osv. Bømlafjorden er rik på fisk, blant dem er torsk og sei vanligst. I sesongen er det også mye makrell og sild som kommer inn langs fjorden. I ferskvannene finnes det ørret. Det finnes noen havbruksanlegg langs kysten, som bidrar med arbeidsplasser.


== Eksterne lenker ==
hjemmesiden til Auklandshamn
Ålgård stadion

Ålgård stadion er Ålgård Fotballklubbs hjemmebane, men er også friidrettsbanen på Ålgård. Banen ligger i sentrum, ved elva Figgjo, og ble åpnet i 1950. Etter dette har anlegget også fått klubbhus, løpebane, tribune, treningsfelt og grusbane.
Byggingen av klubbhuset startet 12. mai 1972, og det ble tatt i bruk våren 1973. Målsetningen med klubbhuset var at «vi skulle skape et miljø som ville få alle medlemmer, uansett alder, til å trives i klubben.» Klubbhuset ble bygget på i 1977 og i løpet av 1984–1986.
Det har vært mange diskusjoner på Ålgård om fremtiden til Ålgård stadion, særlig etter at arbeidet med sentralidrettsanlegget på Solås har kommet i gang. Solås har en gressbane og en kunstgressbane, men dette anlegget skal bygges ut med løpebane rundt gressbanen og ytterligere en kunstgressbane. Næringslivet på Ålgård ønsker å bygge ut sentrum. Ålgård FK og menigheten i kirken på Ålgård har alliert seg med hverandre for å sikre både stadion og kirke i sentrum etter at det ble utsatt et vedtak på at Ålgård gamle kirke skulle rives.


== Referanser ==
Chaim Weizmann

Chaim Azriel Weizmann (hebraisk: חיים ויצמן) (født 27. november 1874 i Motyli ved Pinsk (i dagens Belarus), død 9. november 1952 i Jerusalem) var en kjemiker, sionist og israelsk politiker. Han var Israels første president, og innehadde dette vervet fra 1949 til sin død.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Chaim Weizmann var sønn av en trehandler. Etter cheder og gymnasium studerte Weizmann fra 1892 kjemi ved Technische Hochschule i Darmstadt og fra 1894 ved universitetet i Berlin. I 1897 dro han til Freiburg im Üchtland i Sveits, han han tok doktorgraden i 1899, summa cum laude.


=== Karriere ===
Fra 1901 arbeidet han som dosent i biokjemi ved universitetet i Genève og fra 1904 som professor ved universitetet i Manchester.
I 1910 ble han britisk statsborger, og arbeidet som direktør for et militært laboratorium fra 1916 til 1919. Han utviklet en ny syntese for aceton, som var viktig for fremstillingen av sprengstoffet TNT, og tok noen patenter.
Under sitt studium ble han kjent med Theodor Herzls bok Der Judenstaat, og begynte å interessere seg for sionismen. Ved siden av hans karrière som kjemiker spilte det sionistiske engasjementet tidlig en viktig rolle i hans liv, og han arbeidet gjennom mange år for å vinne europeiske land for idéen om en jødisk stat. 
Han ble president for den jødiske verdenskongressen i 1920, og beholdt dette vervet med et avbrudd mellom 1931 og 1935 til 1946. Da det britiske arbeiderpartiet kom til makten, og inntok en avvisende holdning til sionismen, ble det satt spørsmålstegn ved Weizmanns samarbeid med britene og han ble ikke gjenvalgt som president for verdenskongressen.
Etter annen verdenskrig gikk Weizmann først inn for en deling av Palestina i en jødisk og en arabisk del. 17. mai 1948 ble Weizmann president for det provisoriske statsrådet i Israel, og 16. februar ble han valgt til den nye statens første president. Han ble gjenvalgt i november 1951, men led av alvorlig hjertesykdom og døde året etter.
Kibbutzen Kfar HaNassi er oppkalt etter Weizmann.


== Personlig forhold ==
Weizmann var gift med Vera Weizmann (1881–1968) fra 1906 til sin død i 1952. Paret hadde to sønner. Deres yngste sønn, Michael Weizmann, ble skutt ned og drept over Biscayabukten under Andre verdenskrig da han var pilot for britiske RAF. 
Likudpolitikeren Ezer Weizman (1924–2005), som var israelsk president fra 1993 til 2000, var hans nevø.


== Referanser ==
Tennspole

En tennspole, eller coil, er en viktig del av tenningssystemet i en bensinmotor. Coilen har til oppgave å omforme lavspent strøm til å levere strømstøt med en så høy spenning at gnistene under alle forhold springer over tennpluggelektrodene. I et tradisjonelt tenningssystem med fordeler går det en ledning (coilkabel) fra coilen til fordeleren, og derfra én pluggledning til hver av tennpluggene. Tennspoler av nyere dato benytter «opphakket» strøm (eng.: switching power supply), mens tennspoler av eldre modell benytter en transformator.


== Beskrivelse av tennspoler av eldre modell ==
I den følgende beskrivelsen av coilens virkning er det tatt utgangspunkt i tenningsanlegg for eldre biler og fordeler med stifter.
Coilen har en jernkjerne sammensatt av tynne jernplater. Coilens sekundærvikling består av tynn tråd viklet utenpå jernkjernen. Primærviklingen er av tykkere tråd, og ligger ytterst for at varmen som oppstår på grunn av strømgjennomgangen bedre kan ledes bort. Primær- og sekundærviklingen begynner begge ved coilens ene lavspenningstilkobling (6 eller 12 volt). Sekundærviklingens andre ende går til coilens høyspentuttak (coiltårnet). Primærviklingen går til lavspentuttaket på coilen og videreføres over stiftene i fordeleren til «gods». 
Når det går strøm gjennom coilens primærvikling, omgis coilen av et kraftlinjefelt. Når strømmen brytes (via stiftene i fordeleren), faller kraftlinjefeltet brått sammen. Dette medfører at de enkelte kraftlinjene skjærer vindingene i sekundærviklingen, hvor det induseres en spenning. Størrelsen på denne spenningen avhenger blant annet av hvor raskt kraftlinjefeltet bryter sammen, av strømstyrken i primærviklingen og av antall vindinger i vindingene. Sekundærviklingen i en bilcoil har flere tusen viklinger mer enn i primærviklingen. Den maksimale sekundærspenningen vil altså kunne økes med økt spenning i primærvindingen.  Av praktiske grunner sørger man for at denne strømstyrken ikke økes ut over 2 til 4 ampere, ettersom større strømstyrke vil redusere levetiden til stiftene i fordeleren og medføre at coilen blir for varm. 
Sekundærspenningen i coilen synker når turtallet i motoren øker. Dette er en ulempe når man installerer tenningsanlegg med stifter i bilmotorer. Årsaken til dette er at stiftene i fordeleren ved stigende turtall er lukket i stadig kortere tid, og at denne tiden ikke er tilstrekkelig lang til at strømmen, og dermed kraftlinjefeltet, får bygget seg opp til sin fulle styrke. Da kraftlinjefeltets styrke er en av de faktorer som påvirker den induserte spenning blir altså denne mindre.
Khanty-Mansijsk

Khanty-Mansijsk (russisk: Ха́нты-Манси́йск) er en by og administrativt senter for det autonome området Khanty-Mansia i Russland. Den ligger ved elva Irtysj, 15 km fra samløpet med Ob, og 1900 km øst for Moskva. Innbyggertall: 53 953 (folketelling 2002), 34 462 (folketelling 1989).


== Historie ==
Khanty-Mansijsk ble grunnlagt i 1930 som arbeidsbosetningen Ostjako-Vogulsk (russisk: Остяко-Вогульск), etter de foreldete navnene ostjaker og voguler for de lokale folkegruppene khantyer og mansier.  I 1940 ble navnet endret til Khanty-Mansijsk. Den ble i 1950 slått sammen med landsbyen Samarovo, som har vært kjent siden 1500-tallet, og fikk samtidig innvilget bystatus.


== Økonomi og næringsliv ==
På grunn av områdets omfattende oljeindustri er Khanty-Mansijsk en av de mest velstående byene i Russland. Byen er også et turistsentrum for ski- og snowboardsport og blir besøkt av mange mennesker hele året.


== Transport ==
Ei bru over Irtysj ble åpnet i Khanty-Mansijsk i 2004. Brua består av fjorten spenn, og har en total lengde på 1316 meter. Hovedspennet er 231 meter langt.
Khanty-Mansijsk lufthavn ligger kun 4 km fra byens sentrum.


== Kultur og sport ==
Khanty-Mansijsk var arrangørby for verdensmesterskapet i skiskyting i 2003, og i 2005 for det første VM i mixed-stafett i skiskyting. Byen arrangerte igjen VM i mixed stafett i 2010 og fullt VM i skiskyting 2011. 
Khanty-Mansijsk var også arrangør for verdenscupen i sjakk i 2005 og 2007, og den 38. sjakkolympiade i 2010.
I Khanty-Mansijsk finnes fem museer, fem biblioteker og to teatere. Det er også administrativt senter for Ugra delstatsuniversitet.


== Kjente personer fra Khanty-Mansijsk ==
Jevgenij Dementjev, langrennsløper.
Nikolaj Kruglov, skiskytter.
Svetlana Sleptsova, skiskytter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Khanty-Mansiysk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettsted for Khanty-Mansijsk (russisk)
Sveits under Paralympiske vinterleker 2006

Sveits deltok med tjueen deltaker i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.


== Medaljer ==


== Deltakere ==
Alpin skiidrett
Hans Jörg Arnold, Nadja Baumgartner, Fritz Berger, Michael Brügger, Hans Burn, Jürg Gadient, Christoph Kunz, Markus Pfisterer, Thomas Pfyl, Simon Raaflaub, Thomas von DänikenRullestolcurling
Manfred Bolliger, Urs Bucher, Cesare Cassani, Erwin Lauper, Madeleine WildiNordiske grener
Chiara Devittori, Heinz Frei, Bruno Huber, Pascal Schrofer, Rüdi Weber


== Kilder ==
Athletes and teams list by NPC


== Se også ==
Sveits ved de paralympiske leker
Storbritannia under Paralympiske vinterleker 2006

Storbritannia deltok med tjue deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.


== Medaljer ==


=== Sølv ===
Rullestolcurling
18. mars: Frank Duffy, Micahel McCreadie, Tom Killin, Angie Malone, Ken Dickson


== Deltakere ==
Kjelkehockey
Simon Berry, Mark Briggs, Gary Farmer, David French, Matt Lloyd, Karl Nicholson, Philip Saunders, Nathan Stephens, Stephen Thomas, Ian Warner, Richard Whitehead, Russell WilleyRullestolcurling
Ken Dickson, Frank Duffy, Tom Killin, Angie Malone, Michael McCreadieAlpine grener
Russell Docker, Liz Miller, Sean Rose


== Kilder ==
Athletes and teams list by NPC


== Se også ==
Storbritannia ved de paralympiske leker
Drive-through

«Drive-Thru» er også navnet på en film fra 2007, se Drive-Thru.En drive-through er et sted der man kan kjøre en bil eller annet motorkjøretøy opp til et vindu, skranke eller lignende og bli betjent eller betjene seg selv uten å måtte gå ut av kjøretøyet.
Ved spisesteder med drive-through er det vanlig å spise maten i bilen eller å ta den med seg.
Både ordet (betyr «kjør igjennom») og fenomenet kommer fra USA, hvor en bank i St.Louis i Missouri i 1930 opprettet den visstnok første drive-through. Den første drive-through-restaurant skal ha blitt åpnet i 1947.


== Drive-through vs. drive-in ==

Drive-through skiller seg fra drive-in (kjør inn), hvor bilistene parkerer på stedet. Begge deler er tilpasninger til bilismen og har det til felles at bilistene slipper å gå ut av bilene – men det ene kan ikke alltid erstatte det andre. Således er f.eks. drive-in-kinoer forholdsvis vanlig i USA, mens en drive-through-kino virker lite hensiktsmessig selv for kortfilmer. Etter hvert som bilismen dominerte mer og mer, ble begge deler etablert blant ulike typer bedrifter, ikke minst USAs hurtigmatkjeder. I Las Vegas finnes en tunnel beregnet på drive-through-bryllup. Derimot har bankene delvis gått fra det fordi det skapte lange bilkøer og kaos.I Norge finnes drive-through-muligheter særlig i spisesteder med opprinnelse i USA, som McDonald's, men også noen postkasser, bilpostkasser (ordet er kjent siden 1980) er plassert slik at folk kan betjene dem uten å måtte gå ut av bilene.


== Referanser ==
Servitør

En servitør er en som serverer mat og drikke til gjestene, gjerne på en restaurant, men også i private hjem. Jobben til en servitør innebærer å istandsetting av alle typer lokaler for ulike arrangementer, dekking og pynting av bord, servering, tilbereding av retter ved gjestens bord og oppfølging av gjestene gjennom hele måltidet. Servitører har som regel en uniform, spesielt på temarestauranter.
Servitør er en fagutdanning på videregående skoles nivå, med grunnkurs i studieretning for restaurant og matfag, videregående kurs I i servitørfag på skole og to års læretid i bedrift. Våren 2005 var det 377 elever som fullførte serveringsfag på videregående kurs I.

I mange land er det vanlig å gi 10–20 prosent av regningen til servitørene i drikkepenger eller tips. For mange servitører er dette den viktigste inntektskilden ved siden av eventuell fast lønn. I Norge kan tips være inkludert i prisene, men det er ikke ofte tilfellet. Det er ulike meninger om bruk av tips.Servitrise var hva det før var vanlig å kalle en kvinnelig servitør. Tidligere ble en servitør eller oppvarter kalt kelner. Ordet kommer fra det tyske kellner som stammer fra det latinske cellarius, det vil si «kjellermester». I tillegg fantes begrepene spisesalstjenere og opvartere.


== Se også ==
Bartender
Munnskjenk
Vinkelner (Sommelier)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Waiters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av servitør
Fagplan for utdanning til servitør, fra Utdanningsdirektoratets nettsted
Crazy Horse (band)

Crazy Horse er et amerikansk rockeband, mest kjent som backingband for Neil Young på flere av hans utgivelser.  Bandet er av mange betraktet som USAs fremste garasjeband med et karakteristisk rufsete lydbilde.
Neil Young hentet inn Danny Whitten (gitar), Billy Talbot (bass) og Ralph Molina (trommer) fra gruppen The Rockets til sin andre soloutgivelse Everybody Knows This Is Nowhere (1969). De tre brøt ut av The Rockets og inngikk i et mer permanent samarbeid med Neil Young under navnet Crazy Horse. Bandet deltok også på Youngs neste utgivelse After the Gold Rush (1970). De benyttet anledningen til  å spille inn sitt første album, også kalt Crazy Horse, mens Neil Young var opptatt med sitt samarbeid i Crosby, Stills, Nash & Young. Nils Lofgren og Jack Nitzsche, begge med sterke bånd til Neil Young, bidro på albumet. Selv om albumet aldri ble noen kommersiell suksess, viste det at bandet hadde mer å fare med enn bare å opptre som backingband for andre. Danny Whittens I Don't Want to Talk About It fra albumet ble i 1975 spilt inn og gjort til en hit med Rod Stewart.
Crazy Horse deltok ikke på Youngs fjerde album Harvest (1972), men låten «The Needle and the Damage Done» fra albumet skal ha sitt utgangspunkt i blant annet Danny Whittens avhengighet av heroin. Whitten døde av en overdose 18. november 1972, og ble erstattet med Frank «Poncho» Sampedro i 1973. Sammen med Talbot og Molina har de tre utgjort Crazy Horse helt frem til i dag. Neil Youngs Tonight's the Night er dedikert Danny Whitten og Bruce Berry, en av Youngs roadies gjennom mange år som led samme skjebne som Whitten.


== Diskografi ==
Crazy Horse er kreditert på coveret til følgende Neil Young utgivelser:

Everybody Knows This Is Nowhere (1969)
Zuma (1975)
Rust Never Sleeps (1979)
Live Rust (1979)
Life (album) (1987)
Ragged Glory (1990)
Weld (album) (1991)
Sleeps With Angels (1994)
Broken Arrow (1996)
Year of the Horse (1997)
Greendale (2003)
Americana (2012)
Psychedelic Pill (2012)I tillegg deltar de enkeltvis på flere andre av Youngs utgivelser.


=== Crazy Horse ===
Crazy Horse – 1971
Loose – 1972
At Crooked Lake – 1972
Crazy Moon – 1978
Left for Dead – 1989
Gone Dead Train: Best of Crazy Horse – 2005
Scratchy: The Complete Reprise Recordings – 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Crazy Horse (band) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Crazy Horse på Discogs 
(en) Crazy Horse på MusicBrainz 
(en) Crazy Horse på Spotify 
(en) Crazy Horse på Songkick 
(en) Crazy Horse på AllMusic
Fordeler

En fordeler er en viktig komponent i tenningssystemet på en bensinmotor. Komponenten finnes ikke i en dieselmotor, som heller ikke har noe tenningssystem.


== Virkemåte ==
Oppgaven til en klassisk fordeler er todelt: å bryte strømmen til tennspolen slik at denne induserer en høyspenning til tennpluggen, og å lede denne spenningen til riktig tennplugg/sylinder. Fordeleren består av en rotor som på en firetaktsmotor går rundt med halvparten av motorens turtall, og et fordelerlokk som festes over rotoren. Rotoren er ofte koblet til kamakselen. Det er i en firesylindret motor fire kontaktpunkter på innsiden av fordelerlokket, som er koblet til hver sin tennplugg. Når rotoren roterer, blir det nesten kontakt mellom kontaktpunktet på rotoren og kontaktpunktene i fordelerlokket. Luftgapet er så lite at gnisten hopper over. Optimalt tidspunkt for tenning er avhengig av motorens turtall, gasspedalens stilling og en rekke andre parametre. En klassisk fordeler har kun to reguleringemekanismer for tenningstidspunkt: en sentrifugalregulator og en vakummembran. Disse er koblet til bryterplaten i fordeleren hvor stiftene sitter montert. (Stiftene bryter batterispenningen til tennspolen som igjen induserer høyspenning.) For å forhindre at stiftene brenner opp på grunn av gnistgapet som dannes hver gang de åpner, sitter en kondensator tilkoblet stiftene og reduserer slitasjen på kontaktene ved å lede strømmen vekk. Ved å bevege platen og derved stiftenes åpningstidspunkt kan man øke eller senke tenningstidspunktet avhengig av motorens belastning/turtall. Sentrifugalregulatoren kan øke fortenningen så mye som 30 grader avhenging av turtall. Vakumregulatoren kan senke tenningen med 3-5 grader når gasspedalen trykkes ned under akselerasjon. For riktig grunninnstilling av tenningstidspunkt kan en løsne og dreie fordeleren. Normalt ved tomgang er fortenningen satt til 5-12 grader. 

I en moderne motor med elektronisk innsprøytning har man gjerne elektronisk tenningsstyring. Strømmen i tennspolen slås da av og på av motorstyringsenheten (ECU-en). Slik kan altså tenningssystemet justere tenningstiden elektronisk og mer optimalt avhenging av turtall, temperatur, gasspådrag, avgassmåling etc. Tenningstidspunket fastsettes fortsatt som oftest av «bryterkontakten» i fordeleren selv om denne nå gjerne er et Hall-element eller en optisk gaffel. På nyere biler begynner en å flytte sensor for tenningstidspunkt til svinghjulet. Dette gir et mer presist tidspunkt. Da må grunninnstillingen justeres elektronisk.


== Alternativer til fordeleren ==
Fordeleren er naturlig nok en veldig aktuell gjenstand for slitasje, særlig blir bryterkontakten for tennspolen slitt. Anlegget mot knastaklingen blir også slitt slik at tenningstidspunktet forskyves.

I nye biler finner en ofte én tennspole per tennplugg (eller én for hvert par) – såkalt «coilpack» – som er en løsning som erstatter fordeleren. Da må tenningssystemet kunne kontrollere strømmen til hver av tennspolene. Dette kan også bli referert til som «direct ignition».


== Se også ==
Tennspole
Tennplugg
Bensinmotor
Tyskland under Paralympiske vinterleker 2006

Tyskland deltok med tjue deltakere i de paralympiske vinterlekene 2006 i Torino.


== Medaljer ==


=== Gull ===
Alpin skiidrett
11. mars: Gerd Schönfelder, utfor for menn, stående
12. mars: Gerd Gradwohl, utfor for menn, synshemmede
14. mars: Martin Braxenthaler, super-G for menn, sittende
16. mars: Gerd Schönfelder, storslalåm for menn, stående
17. mars: Martin Braxenthaler, storslalåm for menn, sittende
19. mars: Martin Braxenthaler, slalåm for menn, sittendeNordiske grener
12. mars: Verena Bentele, langrenn 5 km for kvinner, synshemmede
14. mars: Verena Bentele, skiskyting 7,5 km for kvinner, synshemmede


=== Sølv ===
Alpin skiidrett
11. mars: Reinhild Möller, utfor for kvinner, stående
13. mars: Gerd Schönfelder, super-G for menn, stående
19. mars: Andrea Rothfuss, storslalåm for kvinner, ståendeNordiske grener
12. mars: Frank Höfle, langrenn 5 km for menn, synshemmede
14. mars: Josef Giesen, skiskyting 7,5 km for menn, stående


=== Bronse ===
Nordiske grener
11. mars: Wilhelm Brem, skiksyting 12,5 km for menn, synshemmede
11. mars: Verena Bentele, skiskyting 12,5 km for kvinner, synshemmede
12. mars: Thomas Ölsner, langrenn 5 km for menn, ståendeAlpin skiidrett
18. mars: Gerd Schönfelder, slalåm for menn, stående
19. mars: Gerd Gradwohl, slalåm for menn, synshemmede


== Deltakere ==
Nordiske grener
Jörg Baldauf, Michael Bentele, Verena Bentele, Wilhelm Brem, Frank Höfle, Thomas Ölsner, Harald Thauer, Michael WeymannKjelkehockey
Gerd Bleidorn, Sebastiaan Disveld, Marius Hattendorf, Sebastian Kessler, Alexander Klein, Matthias Koch, Marco Lahrs, Robert Pabst, Raymund Patzelt, Rolf Rabe, Frank Rennhack, Udo Segreff, Sven Stumpe, Jorg WeddeAlpin skiidrett
Martin Braxenthaler, Gerd Gradwohl, Christian Junghanns, Theresa Kempfle, Kevin Lindner, Reinhild Möller, Thomas Nolte, Frank Pfortmüller, Andrea Rothfuss, Gerd Schönfelder, Christiane Singhammer, Simon Voit


== Kilder ==
Athletes and teams list by NPC


== Se også ==
Tyskland ved de paralympiske leker