jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Caroline Glomnes

Caroline Glomnes, også kjent som Caroline Glomnes Johansen, (født 26. mars 1987) er en norsk skuespiller og manusforfatter. Hun er kjent fra roller som Kathrine Grieg i Folkevalgt (2017), Birgitte Bugge i Heksejakt (2020) og Anna Nystøl i realityshowparodien Nissene i bingen (2021).Hun er utdannet ved Musikkteaterlinjen ved Balletakademin i Göteborg. Hun har også vært med i en rekke sceneoppsetninger i Danmark, Sverige og Norge, blant annet Les Misérables, A Chorus Line, Wicked, Evita og Det perfekte liv.
Glomnes står også bak podcasten Sektpodden, sammen med Andreas Preus Efskin.


== Film og TV (utvalg) ==


=== Skuespiller ===
2014–2016: Hotel Cæsar – Camilla Holmen
2016: One Second (kortfilm) – Miriam
2016: Meglerne (TV-serie, sesong 2) – Linda
2017: Neste sommer (TV-serie)
2017: Folkevalgt (TV-serie) – Kathrine Grieg
2018: Rosahettene (TV-film) – Camilla
2018: Oslo Zoo (TV-serie) – Mie
2018: 22 July (TV-serie) – rektor
2018: Snart middag (kortfilm) – kvinne
2019: Benjamin Falck & Dødsdolken – Jenny Wang
2019: Jul i Blodfjell (TV-serie, sesong 2)
2020: Aldri Voksen (TV-serie) – Linnea
2020: Heksejakt (TV-serie) – Birgitte Bugge
2021: Bortført (TV-serie) – Ingrid Nystrøm
2021: Nissene i bingen (TV-serie) – Anna


=== Manusforfatter ===
2019–2020: Neste sommer – fire episoder2020: Fjols til fjells – to episoder


== Familie ==
Hun er søster til eventyrer og foredragsholder Teodor Glomnes Johansen (f. 1991) og søskenbarn til journalist Lars Molteberg Glomnes. Etternavnet stammer fra gården Glomnes i Oppstryn i Stryn kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caroline Glomnes på Internet Movie Database 
(no) Caroline Glomnes hos Nationaltheatret 
(en) Caroline Glomnes hos The Movie Database 
(no) kaptein-sabeltann.fandom
Skalldyrfestivalen

Skalldyrfestivalen er en mat- og kulturfestival som arrangeres i Mandal den andre helgen i august. 
Festivalen ble første gang arrangert i 1988. I tillegg til arrangering av diverse konserter og familieaktiviteter, har fokuset vært på servering av skalldyr og fisk. Blant annet er det arrangert servering av verdens lengste skalldyrbord og verdensmesterskap i rekepilling.
Skalldyrfestivalen har også være kontroversiell som følge av bråk, vold og narkotika fra enkelte deltakere på arrangementet.I 2006 var det rundt 35 000 besøkende. De siste årene har det vært gjort forsøk med å ta billetter for å komme inn i byens sentrum under festivalen. Dette har vært gjort for å begrense fyll og bråk.
Dette medfører også at lokale innbyggere, med legitime gjøremål på andre siden av festivalområdet, må gå lange omveier rundt bykjernen for å komme dit de skal. Dette er alltid gjenstand for hissig debatt i lokalavisene i festivaltiden. Ifølge professor Erik M. Boe ved Institutt for offentlig rett har festivalvaktene ikke noen juridisk rett til å nekte folk å komme inn i byen.Skalldyrfestival arrangeres også på Hidra. "Skalldyrtreff" på Hidra er et årlig arrangement som ble arrangert første gang i 1991.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
NZB

NZB er et XML-basert filformat for å hente informasjon fra Usenet-servere. Filformatet inneholder informasjon som e-post-klienten trenger for å kartlegge hvor på Usenet den skal hente binærefilene som er tilknyttet hverandre. 
Et eksempel er programvare som er delt inn i mange e-post-vedlegg som binære arkiver.
Når leseren får informasjon fra NZB:

Leseren din vil konvertere alle binære filer (e-post) in i flere .rar filer og lager et rar-arkiv (for å pakke ut kan du bruke WinRAR eller lignende pakkeprogrammer).Om leseren er god nok, pakker den også ut rar-arkivet til kjørbare filer, eller cd bilder - som er nøyaktig kopi av en CD (eksempelvis: img, bin, iso, etc).Filene ligger som oftest i et alt hierarki (eks: alt.bin.warez)


== Eksempel på filformatet ==
Følgende er et eksempel på en NZB 1.0 fil.
Glomsdalen

Glomsdalen, 10 km dal i Stryn kommune som strekker seg fra Glomnes 29 moh til Møre og Romsdal grense 750 moh. 
Glomsdalen er omgitt av fjell som strekker seg opp mot 1 800 moh. Varierer mellom u-dal ved Stol og mer typisk v-dal nærmere Glomnes, der Glomsdøla har gravd seg ned i fjellet. 
Det er funnet gamle bosetningsplasser ved Stol. Her er en nedlagt fjellgard, Segestad, og 4 sætrer, Glomnessætra, Nos (Bolstadsætra), Midtstølen og Stol.
Aldersbrook

Aldersbrook er et område i distriktet Redbridge i østlige London. Det har navn etter herregården Aldersbrook som igjen har navn etter Alders Brook, en liten bielv til Roding. Brook er avledet fra angelsaksiske broc, «bekk». Området avgrenses av Aldersbrook Road i sør, Bush Wood i vest, Wanstead Park i nord og City of London Cemetery and Crematorium i øst. 
Stedet er primært et boligområde, omgitt av åpent landskap og parker. Da området ble utviklet stod avholdsbevegelsen sterkt, og det var opprinnelig ingen puber der, kun en bar på Courtney Hotel i utkanten av Aldersbrook. 
Det meste av området ble utviklet i 1910-årene, noe som er tydelig i den generelle edvardianske karakteren. Noen mindre områder ble utviklet etter den andre verdenskrig, og har en annen stil, blant annet med høyblokken Jackson Court. Området bak Clavering Road ble utviklet i 1960-årene, mens et lite område bak barneskolen, Albany Mews, ble utviklet så sent som i 1980-årene. 
I 2009 ble spillefilmen Another Year av Mike Leigh spilt inn i dette området.


== Referanser ==
Rederi

Et rederi er et selskap som på en forretningsmessig basis eier og driver skip. Et rederi kan organiseres som enkeltpersonforetak, aksjeselskap eller partrederi (som er en særlig form for ansvarlig selskap). Rederi utgjør en aktør innenfor maritim næring.
Rederier kan deles inn i to undergrupper:
- Riggselskaper: riggselskaper og flytende produksjonsenheter (FPSO).
- Skipsrederier: deepsea-,shortsea- og offshoreaktører.

Deepsea vil si skipssegmenter som tank, tørrbulk, kjemikalier, container og bilfrakt.
Shortsea vil si fraktefartøy (nærskipsfart), brønnbåter og passasjerferger.
Offshore vil si forsyningsfartøy, ankerhåndtering, seismikk, undervannsentreprenører- og andre offshorerettede spesialskip.


== Norge ==
Ifølge norsk «lov om skipssikkerhet» er det den som er opplyst som driftansvarlig selskap i skipets sikkerhetsstyringssertifikatet som regnes som rederiet. Dersom skipet ikke har et gyldig sikkerhetsstyringssertifikatet så regnes eieren som rederi.


== Se også ==
Skipsreder
Skipreide


== Referanser ==
Addiscombe

Addiscombe er et område i distriktet Croydon i sørlige London. Det er lokalisert 15 km sør for Charing Cross, og ligger rett nordøst for det sentrale Croydon. Det ligger innenfor det tradisjonelle grevskapet Surrey. Det meste av stedet er et boligområde. En betydelig del av innbyggerne pendler til London. I henhold til folketellingen av 2011 hadde stedet og valgkretsen en befolkning på 16 883 innbyggere.


== Etymologi ==
Stedsnavnet Addiscombe er angelsaksisk i sin opprinnelse, og består av to ledd. Det første er mannsnavnet «Eadda» eller «Æddi», og siste ledd, combe, har betydning inngjerdet område, det vil en gård. Den samme angelsaksiske landeieren kan også ha gitt navn til Addington, rundt 3 km lengre sør.


== Beskrivelse ==
Fram til begynnelsen av 1700-tallet var Addiscombe et landlig område, med gårdsdrift og mursteinsproduksjon som viktigste næringsveier. Store leireforekomster ved Woodside gav gode vilkår for sistnevnte industri. 
I 1702 ble Addiscombe Place bygget, på stedet hvor en elisabethansk herregård hadde stått. Sir John Evelyns svigersønn bodde i huset, og etter et besøk i 1703 skrev Evelyn at det var et av de beste husene i Surrey. Blant kjente personer som har vært gjester der er Georg III, William Pitt den yngre og Peter den store. 
Det var også to andre store hus i området, Ashburton House og Stroud Green House. 
Addiscombe Place ble i 1809 solgt til British East India Company, og ble så et militærseminar for selskapet, som hadde sin egen militære styrke. Seminaret ble lagt ned i 1861, og i 1863 ble huset solgt til utviklere som rev det og delte opp eiendommen. Med dette startet utviklingen av det moderne Addiscombe. 


== Referanser ==
Albany Park (Bexley)

Albany Park er et forstadsområde i Bexley i sørøstlige London, mellom Sidcup og Old Bexley. Det fikk navnet etter at en ny stasjon, Albany Park stasjon, ble åpnet på Dartford Loop Line den 7. juli 1935. Kjernen i Albany Park er området langs Steyton Avenue. Det ligger innenfor det historiske grevskapet Kent. Det ligger på en høyde med utsyn dalen med elvene Cray og Shuttle.Stedet var opprinnelig et jordbruksområde, men det etablert bosetning av en kommersiell boligutvikler, New Ideal Homesteads, i løpet av 1930-tallet. Fra slutten av 1900-tallet har området hatt en kraftig økning av antall unge innbyggere, noe som har gjort stedet til en livlig forstad. Det har også ført til at en ny fotballklubb, Woodside United FC, ble grunnlagt i juli 2005.


== Referanser ==
Donna Leon

Donna Leon (født 28. september 1942 i Montclair i New Jersey, USA) er en amerikansk forfatter.
Leon studerte i Perugia og Siena i Italia. Hun har arbeidet som turistguide i Roma, tekstforfatter i London og undervist i engelsk litteratur ved amerikanske skoler i Sveits, Kina, Iran, Saudi-Arabia og Venezia. Siden 1981 har hun bodd i  Venezia.
I 1992 debuterte Leon med sin prisvinnende serie kriminalromaner med den venetianske politimannen commissario Guido Brunetti som etterforsker. Bøkene inneholder mye lokalkoloritt. Enkelte kritikere har antydet at miljøskildringene til tider prioriteres i en slik grad at krimintrigen kommer noe i bakgrunnen. 
Leons bøker er oversatt til 23 språk. Det tyske kringkastningsselskapet Bayerischer Rundfunk har siden 2000 filmatisert bøkene som fjernsynsserie. Høsten (2006) var TV-drama bygget over 10 av bøkene vist på fjernsyn i Tyskland, under fellestittelen Donna Leon.
Donna Leon var inntil nylig krimanmelder for Sunday Times.


== Bibliografi ==
Death at La Fenice (1992)
Death in a strange country (1993)
The anonymous Venetian (1994), (også utgitt som Dressed for death)
A Venetian reckoning (1995), (også utgitt som Death and judgement)
Acqua alta (1996)
The death of faith (1997), (også utgitt som Quietly in their sleep)
A noble radiance (1998)
Fatal remedies (1999)
Friends in high places (2000)
A sea of troubles (2001)
Wilful behaviour (2002)
Uniform justice (2003)
Doctored evidence (2004)
Blood from a stone (2005)
Through a glass, darkly (2006)
Suffer the little children (2007)
The girl of his dreams  (2008)
About face (2009)
Uniform justice (2010), (også utgitt som A question of belief)
Drawing conclusions (2011)
Beastly things (2012)
The golden egg (2013)


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
Palle Rosenkrantz-prisen 1999, for Mord i fremmed land [Dansk] (Death in a strange country)
The Silver Dagger 2000, for Friends in high places


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donna Leon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Donna Leon på Internet Movie Database 
(en) Donna Leon på Discogs 
(en) Donna Leon på MusicBrainz 
(en) Italian-mysteries.com: Interview med Donna Leon (2003), omfattende lenkesamling
(de) Krimi-couch: Donna Leon
Motejournalen

Motejournalen var et norsk motemagasin i årene ca. 1993–1995. Bladet ble grunnlagt av Anett Kilén m.fl. Magasinet skilte seg ut fra bladfloraen på den tiden, da moteseriene var delt opp etter kvinners alder – med egne serier for 20-åringer, 30-åringer og 40-åringer.
Fylkesvei 5592

Fylkesvei 5592 (Fv5592) går mellom Hagelv og Leknessund i Solund kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 32 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SolundUten navn 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5592
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Tangen Brenneri

Tangen Brenneri på Tangen i Stange ble offisielt åpnet 9. januar 1904.


== Historie ==
Etter nedleggelsen av Vik (Vig) Brenneri i 1873 hadde ikke bøndene på Tangen lenger noe sted å levere poteter og korn. Det var et sterkt ønske å få reist et nytt brenneri på Tangen og omkring 1900 var det nedsatt en egen komite. 28. november 1902 ble det konstituerende møte holdt. Det var reist en aksjekapital på 105 750,- fordelt på 131 aksjonærer. Utstyr ble blant annet kjøpt fra Aadals Brug Jernstøberi & Mekaniske Verksted. 
I løpet av et gjennomsnitts år ble det levert ca. 20 000 hl. poteter og ca. 30 tonn bygg og det ble brent ca. 125.000 liter råsprit.
Fra 1917 ble firmanavnet endret til A/S P.A.Larsen. Larsen var opprinnelig fra Løten og drev stor brennevinshandel i Rådhusgata i Oslo. 
I 1922 ble Vinmonopolet opprettet og P.A.Larsen måtte selge forretningen og varelageret. I 1926 overtok de også destillasjonen. Salgssummen totalt var kr. 515 000,-.
I 1937 ble destillasjonen avviklet og apparatene og maskinene ble demontert.


== Se også ==
Akevitt


== Referanser ==
Fylkesvei 5591

Fylkesvei 5591 (Fv5591) går mellom Sperreneset og Kolgrov i Solund kommune. Fergeforbindelsen til Rånøy er del av veien. Hovedtraséen er 6,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 31 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SolundKolgrovvegen 

Nåravegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5591
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeruter Haldorsneset – Daløy
George Romney

George Romney (født desember 1734 i Dalton-in-Furness, død 15. november 1802 i Kendal) var en britisk portrettmaler.
I 1755 flyttet han til till Kendal for å lære seg å male. Han ble undervist av Christopher Steele.
I 1762 oppnådde han suksess i London, og dro i 1773 til Italia sammen med Ozias Humphrey for å studere kunst i Roma og  Parma. Han dro tilbake til England i 1775. I 1782 møtte han Emma Hamilton (da kjent som Emma Hart), som han malte over 60 ganger. Romney malte mange andre av sine samtidige, blant andre kunstneren Mary Moser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Romney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Romney – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Walker Art Gallery i Liverpool: George Romney: British art's forgotten genius
Angel (Islington)

Angel er et område i distriktet Islington i London. Det er lokalisert 3,2 km nord-nordøst for Charing Cross. Det ligger innenfor det historiske grevskapet Middlesex, og befinner seg ved Inner Ring Road ved et travelt trafikkryss. Området er identifisert i London-planen som et av 35 betydningsfull sentere i London.


== Toponymi ==
Stedsnavnet er avledet fra et vertshus, Angel Inn, som lå ved en tollport på Great North Road, på stedet hvor man nå finner krysset mellom Islington High Street og Pentonville Road. Vertshuset har eksistert siden begynnelsen av 1500-tallet, kanskje så tidlig som på 1200-tallet, sammen med et skilt som viste engelens bebudelse (unnfangelsen av jomfru Maria) Imidlertid var det første vertshuset som sikkert kan dokumenteres var The Sheepcote i 1614 og det første bekreftelse av bruken av navnet The Angel kom da dette huset ble ombygd i 1639.


== Referanser ==
Mstislav Rostropovitsj

Mstislav Leopoldovitsj Rostropovitsj (Мстисла́в Леопо́льдович Ростропо́вич) (født 27. mars 1927 i Baku, død 27. april 2007 i Moskva) var en sovjetfødt cellist. Han var også kjent blant de hengivne som «Slava», som på russisk betyr «ære» eller «herlighet». Han regnes som en av de største cellister noensinne. Hans tolkninger av Antonín Dvořáks cellokonsert i H-moll og Joseph Haydns cellokonserter er velkjent. Dessuten har han bidratt til å øke repertoaret for cello gjennom bestillingsverk av Dmitrij Sjostakovitsj, Sergej Prokofjev, Benjamin Britten, Witold Lutosławski, Krzysztof Penderecki og Henri Dutilleux.


== Oppvekst og studier ==
Han ble født i Baku i Aserbajdsjan (da en del av Sovjetunionen). Som barn lærte han å spille piano av sin mor, som var en dyktig pianist. Hans far var cellist og hadde studert med Pablo Casals. Fra Mstislav var omkring 10 år gammel fikk han lære å spille cello av sin far.
Han startet sine studier ved musikkonservatoriet i Moskva i 1943, 16 år gammel. Her studerte han i tillegg til piano og cello også komposisjon. Blant lærerne hans var Dmitrij Sjostakovitsj og Sergej Prokofjev. I 1956 ble han utnevnt til professor ved samme sted. 
På grunn av uenighet med det sovjetiske regimet (han støttet Aleksandr Solzjenitsyn) ble han utvist og bodde fra 1974 i USA. Utvisningen varte til 1990. Rostropovitsj ble behørig feiret til sin 80-årsdag, en måned før han døde, da president Vladimir Putin var blant dem som møtte fram for å gratulere jubilanten. 
Rostropovitsj mottok Ernst von Siemens' musikkpris i 1976.
Rostropovitsj ga konserter verden over, blant annet i Grieghallen under Festspillene i Bergen (1979 og 1984). Han var gift med sopranen Galina Visjnevskaja.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mstislav Rostropovich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mstislav Rostropovitsj på Internet Movie Database 
(fr) Mstislav Rostropovitsj på Allociné 
(en) Mstislav Rostropovitsj på AllMovie 
(en) Mstislav Rostropovitsj hos The Movie Database 
(en) Mstislav Rostropovitsj på Discogs 
(en) Mstislav Rostropovitsj på MusicBrainz 
(en) Mstislav Rostropovitsj på Spotify 
(en) Mstislav Rostropovitsj på Songkick 
(en) Mstislav Rostropovitsj på AllMusic
Barnsbury

Barnsbury er et område i Islington i London. Navnet er en forvanskning av Villa de Iseldon Berners, huset til slekten Berners som eide store deler av Islington etter normannernes erobring av England i 1066. Området var for det meste landlig inntil slutten av 1700-tallet. Juridiske forhindringer hindret utbygging av landområdet fram til 1820-tallet, betydelig senere enn nabodistrikter som Canonbury. Det ble da et attraktivt område for rike Londonborgere som ønsket å bo utenfor bykjernen, spesielt blant de som bodde i City of London og Clerkenwell.
Barnsbury ligger nær City, og hadde den første skysstasjonen for reisende mot nord. I tillegg til handelen med disse var det også omfattende handel med landbruksprodukter, både lokalt og på markedet på Smithfield.
Fengselet Pentonville Prison er til tross for navnet lokalisert innenfor Barnsbury. Det var første moderne fengsel i London, bygget i 1842.


== Referanser ==
Fylkesvei 365 (Sogn og Fjordane)

Fylkesvei 365 i Sogn og Fjordane (Fv365) gikk mellom Askvoll og Værlandet, og mellom Landøy og Halsøy i Askvoll kommune. Veiforbindelsen mellom øygruppa Bulandet og øya Værlandet ble åpnet i desember 2003 etter to års byggetid. Veien har ett kjørefelt med møteplasser. Den fikk Vakre vegers pris i 2006.2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5662, fylkesvei 5663 og fylkesvei 5664.


== Kommuner og knutepunkter ==

 AskvollUten navn 

Endepunkt Hillersøy
 Nikøysund bru (Hillersøy–Nikøy, 79 m)
Arm til Bulandet ferjekai (15 m)
 Pilestredet bru (Litle Nikøy–Gjelsa, 48 m)Nordsjøvegen 

 Gjelsøy-Hågøy - Hita bru (14 m)
 Langøysundet bru (Taska–Langøyna, 57 m)
 Olssundet bru (Langøyna–Brattholmen, 286 m)
 Brattholmsundet bru (Brattholmen–Vardøyna, 60 m)
 Åsgarden bru (Vardøyna–Søre Guriøyna, 32 m)
 Ytre Melværsund bru (Søre Guriøyna–Melværet, 317 m)
 Indre Melværsund bru (Melværet–Værøyna, 234 m)
 VærøyForbindelse via kommunal vei (2,5 km)

Nordsjøvegen 

Endepunkt Vika, Værlandet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 5665

Fylkesvei 5665 (Fv367) går mellom Skorven og Skjerlid i Askvoll kommune. Veiens lengde er 5,7 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 367 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Askvoll
609Fylkesvei 609 Skorven
Arm fra Skorvemarka til kraftstasjon (0,2 km)
Endepunkt Skjerlid


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5665
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Madaraka Party of Kenya

Madaraka Party of Kenya er et politisk parti i Kenya som identifiserer seg som «ungdoms-fokusert». Ideologien kan bli sett på som sosialdemokratisk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Pressbox.co.uk.
Alexander Aas

Hendrik Alexander van es Aas (født 14. september 1978 i Skien) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte for Odd Grenland, Strømsgodset og danske Odense BK.
Aas har åtte A-landskamper og en rekke kamper for aldersbestemte landslag. Han spilte midtstopper eller høyreback.


== Klubbkarriere ==


=== Odd Grenland ===
Aas vokste opp i Skien med norsk mor og nederlandsk far og spilte aldersbestemt fotball for Skiens Grane. Han gikk til Odd i 1995 og debuterte for klubben på seniornivå som 17-åring i 1996. Odd spilte på denne tiden i 1. divisjon, og da de i 1998 vant divisjonen og rykket opp, var Aas etablert på laget. Han spilte høyreback og vakte oppsikt i Fotball-Norge på grunn av sine lange innkast. 9 av Odds 42 mål i debutsesongen i eliteserien i 1999 kom etter innkast fra Aas. I den påfølgende sesongen var han med på å vinne cupen for Odd, og han ble i klubben til og med 2004-sesongen.


=== Odense ===
I januar 2005 var Aas kontraktsløs, og han valgte da å gå til den danske klubben Odense framfor å skrive ny kontrakt med Odd. I Danmark ble Aas omskolert til midstopper, og han spilte for klubben i to år.


=== Strømsgodset ===
Før 2007-sesongen kjøpte Strømsgodset, som var nyopprykket i eliteserien, Aas fra Odense. Strømsgodset har for det meste brukt ham som midtstopper, men han har også spilt noe høyreback. Fra og med 2008 var Aas kaptein for Strømsgodset, og han gjorde seg bemerket høsten 2009 da han på eget initiativ gikk inn for å kutte lønna si med 35 prosent for å hjelpe klubben økonomisk. Han var med å vinne cupen for klubben i 2010. På grunn av en kneskade la han opp etter 2012-sesongen og begynte å arbeide i Strømsgodsets administrasjon.


== Landslagskarriere ==
Aas debuterte for det norske A-landslaget 21. januar 2001 i en privatlandskamp mot Sør-Korea. Han har fått totalt åtte kamper med flagget på brystet i perioden 2001–2004. Han har også spilt for Norges U17, U18 og U21-landslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Aas – Transfermarkt 
(en) Alexander Aas – national-football-teams.com 
(en) Alexander Aas – FootballDatabase.eu 
(en) Alexander Aas – EU-Football.info 
(no) Alexander Aas – Norges Fotballforbund 
(en) Alexander Aas – FBref
Lola – nattens dronning

Lola – nattens dronning er en tysk dramafilm fra 1981 regissert av Rainer Werner Fassbinder. 


== Handling ==
Lola – nattens dronning finner sted i 1957 i en spissborgerlig bayersk småby. Godene er fordelt mellom byens ledende folk, og man arbeider til fordel for sin egen velstand hånd i hånd og alle er fornøyde. Borgermesteren, politipresidenten, bankdirektøren og bygningsentreprenøren «Schuckert» møtes regelmessig i stedets bordell, «Villa Fink». Idyllen blir ødelagt da en by bygningsbyråd, «Herr von Bohm», inntar sitt kontor i rådhuset. Han er korrekt og ubestikkelig, og gjennomskuer raskt forretningene mellom byens ledende folk. Han er først innstilt på samarbeid, og resonnerer at også vanlige folk tjener på Wirtschaftswunder. Hans holdning endrer seg markant etter at hans sarte kjærlighet «Marie-Luise» blir presentert for ham i bordellet som «Lola», byens skarpeste hore og Schuckerts personlige eiendom. Bohm blir fullstendig demoralisert, og fortvilet begynner han å samle materiale mot Schuckert for å ødelegge ham. Men ingen ønsker å endre på status quo, ikke engang pressen interesserer seg. Og ved slutten av filmen er alle, inkludert Bohm, integrert i systemet. Schuckert gir ham Lola som bestikkelse, Lola blir den nye sjefen for bordellet og de gamle forretningene fortsetter.


== Medvirkende ==
Barbara Sukowa: Lola
Armin Mueller-Stahl: von Bohm
Mario Adorf: Herr Schuckert
Rosel Zech: Frau Schuckert
Matthias Fuchs: Esslin
Helga Feddersen: Frau Hettich
Karin Baal: Lolas Mutter
Elisabeth Volkmann: Gigi
Ivan Desny: Wittich
Karl-Heinz von Hassel: Timmerding


== Priser ==
1982: Filmband in Gold for beste mannlige hovedrolle (Armin Mueller-Stahl) og beste kvinnelige hovedrolle (Barbara Sukowa); Filmband in Silber i kategorien beste spillefilm


== Eksterne lenker ==
(en) Lola på Internet Movie Database 
(sv) Lola i Svensk Filmdatabas 
(da) Lola i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Lola på Allociné 
(nl) Lola på MovieMeter 
(en) Lola på AllMovie 
(en) Lola på Turner Classic Movies 
(en) Lola på Rotten Tomatoes