jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Taranto

Taranto (latin Tarentum, lokal dialekt Tarde) er en by i sørlige Italia med 203 257 (2013) innbyggere. Byen er en betydningsfull havneby og er hovedbasen til den italienske marinen. Den er en av Sør-Italias viktigste industribyer.


== Historie ==
Ifølge romersk mytologi var det sønnen Taras av havguden Neptun som grunnla byen. I virkeligheten ble Taranto (gresk: Τάρας) grunnlagt omkring år 706 f.Kr. av greske innvandrere fra Sparta. Dette var Spartas eneste koloni. Byen var del av det greske kulturområde sør i Italia som kalles Magna Graecia.
I 280-275 f.Kr. utkjempet og tapte Taranto en krig mot Roma. Tarantinerne fryktet den stadige romerske ekspansjon, og hadde tilkalt hjelp fra kong Pyrrhos av Epiros.
Byens vernehelgen er den irske misjonsbiskop Catald (død ca. 685, og byens domkirke, innviet i 1071, er oppkalt etter ham.
I 927 ble Taranto fullstendig ødelagt av de muslimske sarasenerne, men ble gjenoppbygget i 967 av Nikeforos Phoca. Byen ble erobret av normanneren Robert Guiscard i 1063. Hans sønn Bohemond ble fyrste av Taranto. Etter hans død ga Roger II av Sicilia byen til sin sønn Vilhelm. Keiser Fredrik II av Det tysk-romerske rike bygde borgen Rocca Imperiale på byens høyeste punkt.
Den katolske helgen Egidius Maria Pontillo (1729–1812) var født i Taranto.
Byen hadde alltid pekt seg ut som et strategisk gunstig flåtestøttepunkt, og den franske keiser Napoléon Bonaparte fikk av den grunn utbygd byens havneanlegg. I 1861 igangsatte den italienske regjering en utredning om Tarantos militære egnethet, og i 1864 ble det besluttet at byen skulle få landets tredje marineverft, etter La Spezia og Venezia. Arbeidet på marineverftet ble påbegynt i 1883 og etterhvert bygde det alle slags krigsskip.
12. november 1940 gjennomførte britiske torpedobombere av typen Fairey Swordfish et angrep på den italienske marinen som lå for anker i Taranto havn. De senket tre slagskip og skadet ytterligere tre. Denne aksjonen ble sett på som slutten på slagskipenes dominans på havet. Det spesielle med aksjonen var at britene benyttet seg av  torpedoer som ikke krevde så dypt vann som vanlige flybårne torpedoer. Dette ble tatt til etterretning i det japanske admiralitetet som studerte raidet nøye i sin planlegging av angrepet på Pearl Harbor.


=== Tarantella ===
Edderkoppen Lycosa tarantula (tarantella) er oppkalt etter byen Taranto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Taranto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Taranto – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted
Tarantoturismo.it Arkivert 14. juli 2009 hos Wayback Machine.
Filonidetaranto
Taranto in cartolina Arkivert 18. desember 2005 hos Wayback Machine.
Fairey Swordfish

Fairey Swordfish var et britisk torpedobombefly fra andre verdenskrig. Det var allerede utdatert på starten av krigen, men fortsatte som britenes hovedtorpedobomber frem til 1942. Konstruksjonen var tradisjonell med stålrammekonstruksjon dekket med trespanter kledd med seilduk. Med sitt doble vingepar var den langsom, men enkel å fly og svært stabil. Motoren var den driftssikre Bristol Pegasus.Swordfish ble brukt i mange aksjoner i løpet av krigen, blant annet ved senkingen av det tyske krigsskipet «Bismarck», og under luftangrepet mot den italienske hovedbasen i Taranto.


== Spesifikasjoner (Mk.II) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging
Manu Chao

Manu Chao (født 21. juni 1961 i Paris i Frankrike; egentlig Jose-Manuel Thomas Arthur Chao, noen ganger kreditert som Oscar Tramor) er en fransk sanger. 
Han ble født av spanske foreldre som bodde i Frankrike, og vokste opp i Boulogne-Billancourt og senere i Sèvres, i Paris-området. Han ble tidlig interessert i Chuck Berrys musikk og i spanske revolusjonære sanger, og utviklet en eklektisk musikksmak og -stil. I 1985 var han med i en rock/rhytm'n'blues-gruppe kalt Hot Pants. 
Chao var medlem av bandet Mano Negra, som han grunnla sammen med broren Antoine Chao, i perioden 1987–1998. Gruppens første album het "Patchanka", og kom ut i juni 1988. 
Etter at han forlot gruppen, dro Chao til Madrid i Spania. Senere begynte han å samarbeide med latinamerikanske grupper, som Tijuanano i Mexico, Skank i Brasil og Todos Tus Muertos i Argentina. 
Chao synger på fransk, spansk, arabisk, portugisisk, engelsk og wolof. Ofte benytter han flere språk i en sang.


== Diskografi ==
Clandestino (Virgin – 1998, utgitt på nytt året etter som Clandestino: Esperando La Ultima Ola...)
...Próxima Estación... Esperanza (Virgin – 2001)
Radio Bemba Sound System (livealbum) (Virgin – 2002)
Sibérie m'était contéee [sic], (Virgin – 2004)
La Radiolina (utgitt september 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Manu Chao – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manu Chao – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manu Chao på Internet Movie Database 
(en) Manu Chao hos The Movie Database 
(en) Manu Chao på Apple Music 
(en) Manu Chao på Discogs 
(en) Manu Chao på MusicBrainz 
(en) Manu Chao på SoundCloud 
(en) Manu Chao på Spotify 
(en) Manu Chao på Songkick 
(en) Manu Chao på Last.fm 
(en) Manu Chao på AllMusic 
Manu Chao på Twitter 
Manu Chao på Facebook 
Manu Chao på YouTube 
Manu Chao på Myspace 
Manu Chao på LiveJournal 
Verdensmann og omstreifer
Tegneseriemuseet

Tegneseriemuseet i Norge ble opprettet i 1996 av Norsk Tegneserieforum. Museet overtok ansvaret for samlingene fra Tegneserieakademiet etablert 1970 og Det nasjonale Tegneseriearkivet etablert 1987. 
Tegneseriegalleriet i Oslo ble opprettet 20. juni 1996 av Norsk Tegneserieforum, GRAFILLs tegneseriegruppe, landsforeningen Tegneserievennen, Oslo Tegneserieforum og TEGN A/L for å stille ut ny og gammel tegneseriekunst av norske og utenlandske tegneserieskapere sentralt i Oslo. Landets første og eneste rene tegneseriegalleri de første årene. En rekke utstillinger med blant annet Bud Grace med serien Ernie, Don Rosa med De ti avatarene. 
Det var fra år 2000 vært en del av Tegneseriemuseet i Norge, flyttet til Brandbu og forkortet navnet til Tegneseriegalleriet og har en fast utstilling av rundt 75 norske tegneserieskapere. Museet lå i Oslo til 2000, men flyttet så til Brandbu i Gran kommune og har i dag foruten 700 m² med utstillinger, 700 hyllemeter med ca. 200 000 objekter.
Norsk Tegneserieforum, Donaldistene, Pirayaklubben i Norge, Tegneserierådet, Tegneseriemuseets Venner, Tegneseriehuset A/L og landsforeningen Tegneserievennen holder alle til i museet. 2001-2008 drevet som privat stiftelse. Inngår fra 1. juli 2008 i offentlige Follo Museum som en avdeling.


== Det nasjonale tegneseriearkivet ==
Tegneseriearkivet i Oslo ble opprettet av Norsk Tegneserieforum i januar 1986 som nasjonalt informasjons- og dokumentasjonssenter for tegneserier og tegneserielitteratur.  I 1997 ble det innlemmet i tegneseriemuseet. Arkivet er ment å være forsknings- og referansearkiv som står til rådighet for studenter og lærere ved universiteter og høyskoler, og for alle andre som arbeider med tegneserier og tegneserielitteratur. Arkivets oppgave er å samle inn alle tegneserier og all tegneserielitteratur som blir utgitt i Norge samt skandinavisk litteratur om emnet. 
Arkivet samler også internasjonal faglitteratur om tegneserier. I faglitteraturen inngår nyere hovedoppgaver fra norske universiteter og høyskoler, forskningsrapporter med mere. Arkivet skal arbeide for økt informasjon om tegneserier og tegneserielitteratur, og legge forholdene til rette for forskning og undervisning på området.


== Eksterne lenker ==
Tegneseriemuseet
DRM

DRM kan vise til:

Digital rettighetsadministrasjon (digital rights management)
Digital Radio Mondiale
Direct Rendering Manager
Deutsche Rallye Meisterschaft
Deutsche Rennsport Meisterschaft
Hymne til Sovjetunionen

Hymne til Sovjetunionen, også kalt Stalin-hymnen (russisk: Гимн Советского Союза, Gimn Sovetskogo Soyuza), ble Sovjetunionens nye nasjonalsang den 14. mars 1944, og erstattet dermed den gamle Internasjonalen. Teksten ble skrevet av Sergej Mikhalkov sammen med G. El-Registan og melodien ble komponert av Alexander Alexandrov. Melodien har alltid vært den samme, men selve teksten er blitt endret av Mikhalkov tre ganger gjennom en sekstiårsperiode. Etter sovjetunionens fall i 1991 ble melodien brukt (med ny tekst av Mikhalkov) fra 2000 i Hymne til Den russiske føderasjonen, og er i dag Russlands nasjonalsang.
Stalin-hymnen er forbudt i noen land som tidligere var okkupert av Sovjetunionen, bl.a. Litauen (fra 2008).


== 1977-versjonen av teksten ==


== Se også ==
DDRs nasjonalsang


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Russisk versjon - http://www.sovmusic.ru/english/download.php?fname=ussr44
Engelsk versjon - http://www.sovmusic.ru/english/download.php?fname=ussr_eng
Flere Sanger – http://english.sovmusic.ru/
Tabulatur

Tabulatur er en form for noter, hvor tonen angis ved hjelp av tall, og for enkelte instrumenter ved hjelp av bokstaver, hvor notelinjene viser til instrumentets strenger.


== Hvordan tabulatursystemet praktiseres ==
Istedenfor fem notelinjer vil vi ved bruk av et slikt noteringssystem se seks tabulaturlinjer for gitar og fire for el-bass (dersom en ikke velger å skrive mellom linjene for å kunne bruke et vanlig melodiskjema). Enkelte foretrekker dessuten å skrive tallene ovenfor linjene istedenfor på disse.
Tabulaturer er i hovedsak kommet til anvendelse for strengeinstrumenter med tverrbånd, som gitar, banjo, salmodikon, langeleik og lutt. Mens noter kun angir tonehøyden, og må tilføyes opplysninger om i hvilken posisjon notene skal spilles, så vil en ved bruk av tabulatursystem kunne vise nøyaktig hvor på gripbrettet det skal spilles. Ved ulike typer åpen stemming, slik det ofte praktiseres på gitar, banjo og lutt, vil eneste brukbare alternativ til å huske det hele utenat være å få notert tonene innenfor et tabulatursystem. 
Denne notasjonsteknikken blir derfor ofte foretrukket av utøverne på de ovennenvte strengeinstrumenter. Det fins imidlertid tabulatursystemer utarbeidet for andre instrumenter også, for eksempel til trommer og keyboard.


== I historisk perspektiv ==
På eldre tabulaturer forekommer det ofte at noteverdiene ikke er markert. Musikerne må følgelig kjenne melodien for å være i stand til å spille den etter anvisningene. En mulighet er å markere noteverdiene separat med tilleggsnoter plassert over notelinjene, slik som i illustrasjonseksempelet til høyre. Det er imidlertid fullt mulig å gjengi tonenes varighet som ellers, ved bruk av noter og taktstreker, men hel- og halvnoter må naturligvis noteres som flere 1/4-dels noter og knyttes sammen ved hjelp av bindebuer.
Tabulaturer har vært brukt i Europa i hvertfall siden senmiddelalderen.


== Referanser ==
Oslospeiderne

Oslospeiderne er Norges speiderforbunds krets i Oslo.  Kretsen består av de tre gamle kretsene i Oslo; Oslo Lillomarka krets, Oslo Østmarka krets og Oslo Nordmarka krets, som i juni 2004 slo seg sammen.


== Grupper ==
Norges speiderforbund har totalt 51 speidergrupper i Oslo. Dessverre er det ikke aktivitet i alle disse, men godt over 30 av dem har aktiviteter i form av møter, turer, leir og lignende. Totalt er det nesten 1500 som er speidere i disse speidergruppene.
Følgende speidergrupper er blant de største i Oslo:

1.Bekkelaget
1.Nordstrand
17.Oslo
7.Oslo
Bøler speidergruppe
Tåsen
Kjelsås
Longship
1. Haugerud
4. Oslo speidergruppeFølgende speidergrupper eksisterer ikke lenger:

1.Trasop


== Hytteutleie ==
Oslospeiderne har flere hytter som de leier ut til både speidergrupper, andre organisasjoner og firmaer. Blåhaug er Oslospeidernes hytte ved Sandbakken, rett utenfor Oslo-grensa i Østmarka (Enebakk kommune). Hytta har innlagt vann og strøm, og overnattingskapasitet for inntil 35 personer. Krakosseter er Oslo-speidernes hyttesenter og leirsted i Nittedal. Hyttesenteret består av totalt 5 hytter.


== Eksterne lenker ==
www.oslospeiderne.no Hjemmeside
Oslospeiderne Norges speiderforbunds sider
Windows NT

Windows NT er et operativsystem fra Microsoft og omfatter Microsofts flaggskip Windows 2000, Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Windows 8 og Windows 10. Første versjon kom i juli 1993 og siste utgitte stabile versjon er Windows 10. Windows NT har, ulikt de DOS-baserte systemene, vært et 32-biters-operativsystem fra starten av, men senere versjoner er også tilgjengelig i 64-biters-utgave. Navnet NT er ifølge Bill Gates en forkortelse av ordene New Technology («ny teknologi»).


== Utvikling ==
Windows NT ble planlagt i oktober 1988 som et operativsystem som skulle ha støtte for mer enn bare én kjerne. Da utviklinga starta i 1989, skulle Windows NT egentlig hete OS/2 3.0 og være den tredje versjonen av operativsystemet som blei utvikla av Microsoft og IBM. Operativsystemet er laga for å virke med flere forskjellige typer maskiner. Da Windows 3.0 kom i mai 1990, blei den en så stor suksess at Microsoft erstatta OS/2-API-en med Windows API. Windows NT var på den tida kjent som NT OS/2. Med dette brøyt samarbeidet mellom Microsoft og IBM sammen og utfallet blei at IBM fortsatte utviklinga av OS/2 aleine, mens Microsoft døpte om NT OS/2 til Windows NT. Navnet NT mottok en del latterliggjøringer gjennom kallenavn som Not There, Nice Try osv.


== Utgaver ==


=== Maskinvarekrav ===
Minstekravet til maskinvare for å kunne kjøre Windows NT har økt ganske sakte fram til utgivelsen av versjon 6.0 (Vista). Vista krever minst 15 GB ledig plass på platelageret og ytterligere 5 GB til bruk. Dette er ti ganger så mye som forrige versjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Windows NT – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gerd Thoreid

Gerd Miriam Thoreid (født 17. september 1924 på Hamar, død 14. november 2020 på Kongsvinger) var en norsk musiker og sanger. Hun gikk for å være Norges eldste stand-up-komiker. Artistnavnet hennes var GT-Sara, et kallenavn hun fikk av Dag Frøland da hun deltok i radioprogrammet Har du lyst har du lov. Der sang hun «Vill ni se en stjärna», som Zarah Leander hadde gjort kjent i hele Skandinavia. Siden Thoreid alltid var på farten og initialene i navnet hennes var GT (Gerd Thoreid), ga artistnavnet seg selv, mente Dag Frøland. Hun gjorde sin første TV-opptreden i 1975.
I 2007 platedebuterte hun som 83-åring med albumet GT-Sara på farten med Full Rulle. GT-Sara ble dermed Norges eldste platedebutant noensinne. Albumet lå lenge blant toppene på VG-lista. «Ballongvisa» gikk til topps på Norsktoppen og figurerte på Norsktopplista i seks uker.Året etter kom albumet Hva var vel livet uten deg? med Hedemarkslaget. I 2009 kom albumet 85 år og alt intakt. GT-Sara hadde gjesteopptredener i Senkveld med Thomas og Harald, Frokost-TV og Trygdekontoret. Ett år var hun en av prisutdelerne på arrangementet Spellemannprisen.


== Diskografi ==
2007: GT-Sara på farten med Full Rulle (Tuft Production Team)
2008: Hva var vel livet uten deg? (Brænderi Studio)
2009: 85 år og alt intakt (Slagerfabrikken)
2012: Når Jeg Blir 88 (Ess Engros)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerd Thoreid på Internet Movie Database 
(no) Gerd Thoreid hos Filmfront 
(en) Gerd Thoreid på Discogs 
(en) Gerd Thoreid på MusicBrainz 
(no) Gerd Thoreid på Rockipedia 
(en) Gerd Thoreid på AllMusic
Kaukaba

Kaukaba (Kaoukaba) er en liten by nordøst for Blatt i det sørøstlige Libanon. I 1988 da byen lå innenfor Norbatts område bodde det ca. 600 personer her. Befolkningen er katolsk, tilhørende den maronittiske kirke. I Kaukaba var Norbatts tropp 1 i kompani A forlagt.
Norske FN-soldater fra UNIFIL og PLO-soldater var 9. mai 1978 i kamp ved Kaoukaba.


== Referanser ==
El Hebbariye

El Hebbariye er en landsby øst for El Ferdiss i det sørøstlige Libanon. I 1988 da landbyen lå innenfor Norbatts område bodde det ca. 500 personer her. Alle var sunnimuslimer.
El Ferdiss

El Ferdiss (فرديس)   er en landsby nord for Rachaya el Foukhar, sydøst for Kaukaba og vest for El Hebbariye i det sørøstlige Libanon.
Under Libanon-konflikten i 1978 etablerte tropp 2 i Norbatts daværende Kompani 1 seg her. I 1988, da landsbyen fortsatt lå innenfor Norbatts område, bodde det ca. 500 personer her. Alle var drusere.


== Eksterne lenker ==
Fardis, Localiban
Kfar Hamam

Kfar Hamam er en liten kristen landsby sørøst for Rachaya el Foukhar og nordvest for Kfar Chouba i det sørøstlige Libanon.
Kfar Hamam var i 1985/1986 en sunnimuslimsk landsby med moské vis-à-vis Norbatts hovedkvarter 4-12. I 1988, da landsbyen fortsatt lå innenfor Norbatts område, bodde det ca. 300 personer der.
Rachaya el Foukhar

En annen artikkel omhandler den større byen Rachaya noe lenger mot nordRachaya el Foukhar er en landsby i Libanon.


== Norsk nærvær under Libanon-konflikten ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20180703010443/http://www.rachaya-al-foukhar.com/
http://www.localiban.org/spip.php?article4311
Kfar Chouba

Kfar Chouba er en landsby sørøst for Kfar Hamam i det sørøstlige Libanon.


== Historikk ==
Landsbyen var en del av Norbatts område frem til UNIFIL ved årsskiftet 1978/1979 måtte gi etter for trusler fra major Haddad og den israelske okkupasjonsstyrken, og trekke seg tilbake fra landsbyen. Norbatt-posisjonen i Kafr Chouba ble beskutt med artilleri av Haddad-styrkene (israelerne), noe som var en viktig årsak til Norbatts utrekning.
I 1986 ble landsbyen igjen lagt innenfor Norbatts område. Imidlertid var Kfar Chouba i 1988 ikke lenger på listen over byer i Norbatt.
Kafr Chouba var en av de hardest rammede byene i 1996-konflikten med Israel.
Chebaa

Cheeba er en fjellby østfor El Hebbariye og Kfar Hamam på 1300 meters høyde i det sørøstlige Libanon, helt på grensen mot Syria. I 1988 da byen lå innenfor Norbatts område bodde det ca. 12 000 personer her, et tall som økte til 17 000 om sommeren. 97% var sunnimuslimer og 3% var kristne. 
Cheeba var Norbatts største by, selv om det bare var fast stasjonert rundt 30 norske soldater her.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041204131923/http://www.chebaa.org/
Henry

Henry kan ha flere betydninger:

Henry (navn)
Henry (enhet)
Henry (Illinois)
Henry (film)


== Se også ==
Henry County
Henrik
Beirut

For detaljer om eksplosjonen 4. august, se Havneeksplosjonen i Beirut.Beirut (بيروت) er hovedstaden, den største byen og en viktig havneby i Libanon. Beirut har omtrent 2,2 millioner innbyggere inkludert forsteder (2014).Bykjernen har om lag 360 000 innbyggere (2014). 
Beirut er en av Midtøstens mest sammensatte byer, med mange etniske og religiøse retninger innenfor byen. Under den libanesiske borgerkrigen ble byen nærmest delt mellom det overveiende kristne Øst-Beirut og det muslimske Vest-Beirut. Flyktningleirene Burj el Barajneh og Dbeyeh ligger i Beirut. Shiamuslimske Dahieh ligger like sør for byen.
Navnet Beirut kommer ifra det fønikiske ordet Beroth som betyr «byen med brønner». 


== Historie ==

Den første gangen Beirut er nevnt er i brevene fra Tell el-Amarna fra 14. århundre f.Kr.. Byen ble tatt og rasert av Diodotus Tryfon i 140 f.Kr., da hans hær kjempet for å få makten i Selevkidriket. Byen ble snart bygd opp igjen i planmessig hellenistisk stil. Dagens by er bygget oppå den gamle, og arkeologiske undersøkinger har vist at gaten Souk Tawile følger kursen til en gate fra romersk-gresk tid. 
Under romerne fikk Beirut et berømt juridisk akademi der blant annet de to kjente juristene Papinian og Ulpian underviste.
I 533 utnevnte keiser Justinian skolen til en av de tre offisielle for justis i keiserdømmet, men etter et jordskjelv i 551 måtte skolen flytte til Sidon. Beirut var lenge et viktig handelssenter, men i mellomalderen tok etter hvert Akko mye av denne rollen. 
I 653 ble byen arabisk. Kristne korsfarere hadde makten fra 1110 til 1291. Beirut ble uansett alltid styrt av lokale drusiske emirer. En av disse, Fakr ed-Din Maan II, erobret byen på 1600-tallet, men osmanene tok byen tilbake i 1763. Etter 1763 vokste Beirut forbi Akko som handelssenter, men maktkamp og krig førte til tilbakegang for byen, som fikk redusert innbyggertallet til rundt 10 000. 
Byen ble syrisk provinshovedstad i 1888 og fikk et kosmopolitisk preg med påvirkning fra Europa og USA samt Midtøsten. Beirut ble etter hvert kjent som Midtøstens Paris. Byen ble et handelssentrum og et intellektuelt samlingspunkt. 
Da Det osmanske riket brøt samen etter første verdenskrig, fikk Frankrike kontrollen over både Beirut og resten av Libanon. De nye styresmaktene favoriserte de kristne innbyggerne, noe som førte til spenning mellom de ulike religiøse folkegruppene. Byen fortsatte å tiltrekke seg intellektuelle og turister fram til borgerkrig brøt ut i 1975, da også mange fastboende flyktet. Etter at krigen sluttet i 1989 arbeidet styremaktene hardt for å gjøre Beirut til et midtpunkt for kunnskap, kultur, turisme og mote igjen. I 2006 ble byen bombet av Israel, som okkuperte deler av Libanon for å krige mot Hizbollah.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beirut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Beyrouth بيروت – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Beirut hos Wikivoyage
Houthulst

Houthulst er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Houthulst – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Koekelare

Koekelare er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Koekelare – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kortemark

Kortemark er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern. Kommunen består av byene Handzame, Kortemark Werken og Zarren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kortemark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lo-Reninge

Lo-Reninge er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lo-Reninge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bredene

Bredene er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Bredene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
De Haan

De Haan er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern. Kommunen inneholder fire tettsteder: De Haan, Klemskerke, Vlissegem og Wenduine. Mange bygninger i kommunen stammer fra Belle Époque.


== Billedgalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) De Haan, Belgium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) De Haan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Fotografier av De Haan
Gistel

Gistel er en kommune i den belgiske provinsen Vest-Flandern. Kommunen består av, i tillegg til selve Gistel, byene Moere, Snaaskerke og Zevekote.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gistel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons