jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brisling

Brisling (Sprattus sprattus) er en fisk i sildefamilien. Den kan bli 10-16 cm lang, og fanges i store mengder langs Europas vestkyst, fra Norge til Portugal. En del av brislingen brukes som sardiner eller ansjos, alt avhengig av størrelsen. En betydelig del går også til fiskemelproduksjon.


== Brislingfisket ==

Brislingfisket foregår i mai – juni og varer helt til høsten. Ryfylke-fjordene har mesteparten av fisket.
Fra begynnelsen av 1900-tallet var hermetikkindustrien i sterk vekst, og man trengte mere råvarer. Brislingen ble først fanget med «landnot». Rundt 1910 ble snurpenota tatt i bruk. Stavanger ble etterhvert kjent som Norges «hermetikkhovedstad», og denne «gullalderen» for byen varte frem til 1960-tallet da nedgangen satte inn for fullt. I dag foregår brislingfisket hovedsakelig fra slutten av august til midten av desember, mens det tidligere var et mer sommerfiske. Industrien har spesifikke krav til fiskens kvalitet, blant annet størrelse og fettinnhold. Dette blir hvert år sjekket forut for åpning av fisket, under det såkalte «prøvefiske». En fjord eller fjordavsnitt blir ikke åpnet for brislingfiske dersom fisken ikke holder mål med hensyn til kvalitet.
Fisket etter brisling på Vestlandet har vært dårlig de siste årene. Sildesalgslaget rapporterte i august 2008 at det er tatt opp vel 800 tonn brisling. I 2007 var fangsten bare 161 tonn.


== Norske sardiner ==
Rieber & Søn-konsernet kjøper brislingen og selger den som King Oscar sardiner. Fiskerne får 5,50 kroner per kilo brisling som King Oscar henter med brønnbåt. Levert i Bergen får fiskerne 6,90 kroner per kilo.


== Ansjos ==
Norsk juleansjos produseres av brisling som er litt større enn den som brukes til sardin-produksjon.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) brisling – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) brisling i Encyclopedia of Life 
(en) brisling i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brisling hos Artsdatabanken 
(sv) brisling hos Dyntaxa 
(en) brisling hos FishBase 
(en) brisling hos ITIS 
(en) brisling hos NCBI 
(en) Kategori:Sprattus sprattus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sprattus sprattus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Sprattus sprattus (Linnaeus, 1758) European sprat - FishBase
Norsk jazzforum

Norsk jazzforum er en norsk organisasjon som ble etablert 8. juni 1997 ved en sammenslåing av Foreningen Norske Jazzmusikere og Norsk Jazzforbund.Organisasjonens formål er å styrke jazzmusikkens betydning og dens vilkår, og være interesseorganisasjon for alle aktører innen norsk jazz.Norsk jazzforum driver et omfattende formidlingsarbeid. I tillegg distribuerer de midler ad hoc, som frifond, band- eller musikerstipend. Jazzbladet Jazznytt utgis av Norsk jazzforum.


== Historikk ==
Den ble etablert i 1997 ved sammenslåing av Norsk jazzforbund (etablert 1953) og Foreningen norske jazzmusikere. Også på 1960-tallet fantes det en forening kalt Norsk jazzforum, etter at Karin Krog tok et initiativ for å samle datidens jazzmiljø. Dagens jazzforum organiserer jazzklubber, jazzfestivaler, amatørstorband, profesjonelle jazzmusikere og fem regionale jazzsentre i Norge.
Til 50-årsjubileet arrangerte Norsk jazzforum turneen Milestones in Jazz, med Knut Borge som konferansier. 
Daglig leder fra 2002 til 2015 var Tore Flesjø.


== Drift ==
De videreførte driften av Odin Records, et plateselskap som ble etablert i 1981 og omgjort til Curling Legs i 1993. Norsk jazzforum overtok også ansvaret for utdeling av Buddyprisen, som siden 1956 har vært delt ut til årets jazzmusiker. Jazzforumet priser også «årets jazzklubb» i Norge. Siden 1979 har de arrangert «sommerkurs i jazzimprovisasjon» på Agder Folkehøgskole. Med Rikskonsertene og jazzfestivalene i Norge som samarbeidspartnere avholder Norsk jazzforum «Jazzintro», en konkurranse som kårer «Årets unge jazzmusiker» under Moldejazz-festivalen.
Per 2022 er Gry Bråtømyr daglig leder i Norsk jazzforum. Hun tiltrådte i 2015, og etterfulgte da Tore Flesjø i stillingen.


== «Årets jazzklubb» ==
Organisasjonen startet å kåre «årets jazzklubb» i 2004. Dette året gikk prisen til jazzklubben i Ørsta/Volda, senere har det årlig blitt kåret nye vinnere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
jazzforum.no
Sild

Sild (Clupea harengus) er en fisk i sildefamilien. Den kan bli opptil 40 cm lang, og har en tett kropp med store blanke skjell og stor kløftet halefinne.
Silda er en utpreget stimfisk, som stort sett lever av plankton, og da hovedsakelig små krepsdyr. Den gyter i februar–mars, når vannet har akkurat passende temperatur og saltholdighet. Den er en av våre viktigste matfisker, med en mengde anvendelsesområder.
Den minste silda (5–10 cm) kalles mussa. Når den blir omkring 1,5 år gammel har den en lengde på ca. 13–19 cm, og kalles bladsild. Etter 2,5–4,5 år er silda voksen (20–30 cm lang), og kalles feitsild. Feitsilda utvikler seg til gyteferdig fisk som gyter i stim, for deretter å vandre ut i havet til et område mellom Island og Spitsbergen.Silda blir metaforisk kalt «havets sølv» på grunn av sin farge og økonomiske betydning.


== Vintersildfisket ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8


== Eksterne lenker ==
(en) sild – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) sild i Encyclopedia of Life 
(en) sild i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sild hos Artsdatabanken 
(sv) sild hos Dyntaxa 
(en) sild hos FishBase 
(en) sild hos ITIS 
(en) sild hos NCBI 
(en) Kategori:Clupea harengus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Clupea harengus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Clupea harengus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Clupea harengus Linnaeus, 1758 Atlantic herring - FishBase
Sildelaget.no NVG-Sild
Torskefamilien

Torskefamilien (Gadinae) er en gruppe strålefinnede fisker som omfatter 22 arter. Tidligere ble også artene i brosmefamilien og skjellbrosmefamilien regnet som en del av torskefamilien. Disse tre gruppene er samlet under gruppen Gadidae.
Kroppen er langstrakt med 1-3 ryggfinner og 1-2 gattfinner. Mange arter har trådformede vedheng på haken, men dette mangler hos en del. Bukfinnene er plassert foran brystfinnene. Alle artene er marine. Den største utbredelsen er på den nordlige halvkule, men noen arter finnes også på den sørlige halvkule.


== Norsk fiske ==
De økonomisk viktigste artene i Norge er hvitting, hyse (kolje), kolmule, sei og torsk.
Mindre viktige arter er øyepål.


== Eksterne lenker ==
(en) torskefamilien – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) torskefamilien i Encyclopedia of Life 
(en) torskefamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) torskefamilien hos Artsdatabanken 
(sv) torskefamilien hos Dyntaxa 
(en) torskefamilien hos Fossilworks 
(en) torskefamilien hos ITIS 
(en) torskefamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Gadidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gadidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hao

Hào (annet toneleie) er det kinesiske ord for kunstnerpseudonym.Háo var ifølge de fleste sinologer hovedstad for Det vestlige Zhou-dynastiet. Antagelig var Hao der Zongzhou idag ligger, nær Den gule elv nær den moderne millionbyen Xi'an, i Weidalen i Shaanxi. 
Imidlertid er det ikke lenger alminnelig enighet om den vestlige Zhou-hovedstadens beliggenhet. Uenigheten knytter seg delvis til hva som i Zhou-tiden kunne sies å konstituere en hovedstad (politisk, økonomisk, sosialt senter?, – kulturelt, religiøst senter? – regjeringssete og herskernes (og elitens) residensby?, – forsvarsfeste i krisetider?), og hvordan kildene skal forstås. 
Det er også en diskusjon om Zongzhou og Hao virkelig er samme by. Begge byene, dersom det var to av dem, eksisterte før Zhou-dynastiet ble etablert. Og dersom de var distinkte, lå de nær hverandre.
Vinger

Vinger er et sokn i Kongsvinger i Innlandet underlagt Solør, Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme. Vinger var også tidligere et prestegjeld og en selvstendig kommune opprettet som Vinger formannskapsdistrikt i 1837. Navnet Vinger brukes gjerne synonymt med bynavnet Kongsvinger.


== Historie ==
Vinger nevnes i Håkon Håkonssons saga. Kongen sloss mot Ribbungene på Glåma og gamle Hov kirke. Til slutt ble Ribbungene jaget gjennom et nor til Vingersjøen og videre inn i Eidskog. 
Allerede i vikingtiden var det stor trafikk i området. Sundstedet over Glåma gikk fra Tråstad på nordsiden av elven og over til Hov på sørsiden. Veien fra Vingulmark og videre til Sverige het Eskoleia, og gikk fra Sør-Odal over Vinger til Eidskog og Värmland. Etter kristningen av Norge valfartet mange pilegrimer forbi Vinger på vei til Nidaros.
Da festningen ble anlagt på toppen av Tråstadberget i 1682 fikk den navn fra området, og ble hetende Königs Winger, Kongens Vinger. Etter hvert fikk leiren på sørsiden av festningen samme navn. 7. februar 1855 ble Kongsvinger skilt ut fra Vinger som egen kommune. Vinger kommune hadde etter delingen 10 947 innbyggere, Kongsvinger 472.
I 1864 ble Eidskog skilt ut som egen kommune. Vinger hadde etter denne delingen 6 226 innbyggere.
1. januar 1876 ble en del av Vinger med 209 innbyggere overført til Kongsvinger.
1. januar 1964 ble Vinger, Brandval og Kongsvinger kommuner slått sammen til den nye Kongsvinger kommune. Vinger hadde ved sammenslåingen 6 257 innbyggere.


== Kirkelige inndelinger ==
Vinger prestegjeld bestod av soknene Vinger og Austmarka og utgjorde den sørlige delen av kommunen. Tidligere var Eidskog prestegjeld et sokn underlagt Vinger, men ble skilt ut 3. oktober 1859. Austmarka tilhørte opprinnelig Eidskog, men ble ved delingen værende igjen som eget sokn i Vinger.
Vinger var hovedsoknet i Vinger prestegjeld med Vinger kirke samt Kongsvinger krematorium. Soknet utgjorde vestre del av prestegjeldet og utgjør fortsatt sørvestre del av kommunen.


== Se også ==
Liste over ordførere i Vinger
Salween

Salween (eller Salwin, også kjent som Nu) har sitt utspring i Tibet og strømmer så gjennom provinsen Yunnan (der den er kjent som Nujiang –  kinesisk: 怒江; pinyin: Nù Jiāng). Deretter forlater den  Kina og bukter seg gjennom  Burma/Myanmar. Den er grenseelv til Thailand i en lengde på 130 km på sin vei ut i Andamanhavet ved byen Moulmein i Myanmar.  For det meste av sitt løp er den dårlig egnet for transport. Men når den når ned til Myanmar sprer den seg ut i et bredt delta som bringer vann til det viktigste landbruksområdet i landet.
Lengden er 2.815 km, nedslagsfeltet 324.000 km².


== Sideelver ==
Moei er en sideelv til Salween som kommer fra Thailand.


== Konflikt ==
I oktober 2008 ble det meldt om en konflikt mellom burmesere og  karenere i forbindelse med planer om å bygge tre dammer i Salween for å produsere elektrisk kraft. Det kom til kamper flere steder ved elven da  burmesiske soldater gikk til angrep på karenere som bodde langs elven. Planene innebærer at mange karenere må flytte fra sine hjem.


== Eksterne lenker ==
(en) Salween River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
informasjon om konflikten (engelsk)
Nujiang

Nujiang (kinesisk: 怒江; pinyin: Nùjiāng; Wade-Giles: Nù-chiāng) er et autonomt prefektur for lisufolket og ligger i nordvestre del av provinsen Yunnan i Kina. Nujiang har et areal på 14.703 km².


== Administrative enheter ==
Det autonome prefekturet Nujiang har jurisdiksjon over 2 fylker (县 xiàn) og 2 autonome fylker (自治县 zìzhìxiàn).


== Etnisk sammensetning ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nujiang Lisu Autonomous Prefecture – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brandval

Brandval er et sokn, et tidligere prestegjeld, en tidligere kommune i Solør i Innlandet fylke og et sted som tidligere var kommunesenteret i den kommunen.
Brandval ligger to mil nord for Kongsvinger på begge sider av Glåma, med barneskolen på vestsiden og Brandval kirke på østsiden. Brandval er et stoppested på Solørbanen, som ligger på østsiden av Glåma, men er nå nedlagt. De to halvdelene er forbundet av en hengebro. Brandval har postnummer 2219.
Brandval sokn utgjør den nordlige delen av Kongsvinger kommune, og består av Brandval kirke, Roverud kirke og Lundersæter kirke. Soknet og prestegjeldet ble utskilt fra Grue prestegjeld den 13. desember 1863 og tilhører i dag Solør, Vinger og Odal prosti. Prestegården ligger på Roverud, én mil fra Brandval.
I 1837 ble Brandval en del av Grue formannskapsdistrikt. Brandval ble skilt ut som egen kommune i 1866. I 1941 ble en del av Grue med 68 innbyggere overført til Brandval. 1. januar 1964 ble Brandval, Kongsvinger og Vinger kommuner slått sammen til Kongsvinger kommune. Brandval kommune hadde ved sammenslåingen 4 384 innbyggere.
Den delen av Finnskogen som ligger i den forhenværende kommunen, kalles ofte Brandval Finnskog.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over ordførere i Brandval
Vikedal

Vikedal er en bygd og et tettsted i Vindafjord kommune i Rogaland. Tettstedet har 486 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger på østsiden av Sandeidsfjorden ved utløpet av Vikedalselva.


== Skoler ==
Vikedal har både barneskole og ungdomsskole.


== Næringsliv og servicetilbud ==
Bygda har dagligvarehandel, bank, postkontor, legekontor og bygdehus.
Det finnes tre campingplasser på stedet.
I elven som renner gjennom bygda kan det fiskes villaks og sjøaure.


== Kultur ==


=== Festivaler ===
I juli arrangeres dansebandfestivalen Vikedal Sommarfestival, og en separat fiskefestival foregår samme helg. Helgen etterpå arrangeres Vikedal Roots Music Festival. Mange kjente artister har vært på festivalen, deriblant Hellbillies, Vamp, Henning Kvitnes, Minor Majority, Madrugada, Kaizers og Bigbang. Tidligere har det også vært arrangert dansefestival, hjortefestival og Zportyfestival.


=== Museum ===
Vikedal har eget bygdemuseum, som tar for seg historien til bygda og stedene rundt.


== Idrett ==
I Vikedal er det muligheter for mange ulike idrett- og sportsaktiviteter – blant annet innendørs fotball, volleyball og håndball – i idrettshallen som brukes året rundt. I sommerhalvåret finnes det muligheter for sandvolleyball, fotball og dirtbike.
Det arrangeres flere ulike idrett- og sportsarrangement i bygda. Den lokale motorsportklubben NMK Vikedal  har egen rallycross- og bilcrossbane, der det blir arrangert 5–6 billøp i året.
Mellom festivalene i juli arrangeres motbakkeløpet «Hestanipen Opp 509».
I august måned arrangeres det en regional fotballcup for barn i Vikedal.


== Den tidligere kommunen Vikedal ==
Vikedal er en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, opprettet som Vikedal formannskapsdistrikt i 1837.
1. januar 1923 ble både Imsland og Sandeid skilt ut fra Vikedal som egne kommuner. Vikedal kommune hadde etter fradelingen 924 innbyggere.
1. januar 1965 ble det meste av Vikedal kommune slått sammen med Imsland og Sandeid kommuner, deler av Skjold og det meste av Vats kommune til den nye Vindafjord kommune. Den delen av Vikedal som ble del av Vindafjord hadde 978 innbyggere.
Samtidig ble gårdene Hapnes og Dokskar i Vikedal med 16 innbyggere slått sammen med Nedstrand og Tysvær kommuner samt deler av Avaldsnes, Skjold og Vats til dagens Tysvær kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.vikedal.no
Imsland kraftverk

Imsland kraftverk er et vannkraftverk i Vindafjord kommune i Rogaland.
Kraftverket er bygget i fjell av Fjellkraft AS. Det utnytter et fall på 105 meter fra Ølmedalsvatnet.
Det er installert to francisturbiner på 3,2 og 2,2 MW. Årsproduksjon er 15 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Torskekrigen

Torskekrigen var en serie sammenstøt mellom Island og Storbritannia fra 1958 til 1976. Konflikten baserte seg rundt britiske fiskere i islandsk farvann og Islands utvidelse av fiskerigrensen. Mest alvorlig var krisen mellom 1973 og 1976 etter at Island utvidet sin fiskerigrense til 50 nautiske mil i 1972. Storbritannia anerkjente ikke den nye islandske fiskerigrensen. Derfor ble konflikten trappet opp med nærgående patruljer med kystvaktskip fra begge land der det forekom at skipene støtte i hverandre. 
Konflikten ble avsluttet da Island truet med å stenge NATO-basen på Keflavik; stenging av denne basen ville sterkt svekket NATOs forsvarsmuligheter av Nord-Atlanteren mot eventuelle sovjetiske angrep.


== Historie ==

1970-årenes konflikt om torskefisket fra var ikke den første av sitt slag. Det ble også utkjempet fire «torskekriger» om torsken utenfor Island allerede på 1400-tallet, den gangen mellom engelskmennene og de skandinaviske kongene. Engelskmennene begynte å reise til Island for å fiske torsk på begynnelsen av 1400-tallet. Tidligere var det hansaen i Bergen som hadde hatt monopol på fisket utenfor Island, men nå ble dette engelskmennenes område, noe som skapte stor velstand for islendingene. På slutten av århundret fant imidlertid engelskmennene store forekomst av torsk utenfor Newfoundland, og avsluttet fisket på Island.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carl August Fleischer (1977). Fiskerigrensen, folkeretten og den økonomiske sone. [Oslo]: Universitetsforlaget. s. 114–136. ISBN 8200050327. 


== Kilder ==
Torskekrigen, artikkel hos Store norske leksikon
www.dagsavisen Den siste torskekrigen


== Eksterne lenker ==
(en) Cod war – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Keflavík

Keflavík er en islandsk by i Reykjanes-regionen på det sørvestlige Island. Byen har omtrent 10 200 innbyggere, og utgjør sammen med Njarðvík og Hafnir kommunen Reykjanesbær.
Keflavík ble grunnlagt på 1500-tallet, hovednæringen har vært fiskeri. Siden 1940-årene har Keflavík vært NATO-base og sentral i overvåkningen av sundene rundt Island. Etter den kalde krigens slutt og med det endrede trusselbildet har basen mistet mye av sin betydning. 
Keflavík har dessuten Keflavík internasjonale lufthavn, som er hovedbasen for Icelandair


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Keflavík – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Keflavík – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Reykjanesbær – fotoalbum fra islandsmyndir.is
Songhua

Songhua (kinesisk: 松花江, pinyin: Sōnghūajiāng) i provinsen Heilongjiang i det nordøstre Kina er Amur-elvens største sideelv, og har et løp på omkring 1.927 km fra Changbaifjellene. Av større byer ved elven kan nevnes Harbin og Jiamusi.
På mandsjuisk ble elven kalt Sunggari ula, og den er kjent under dette navnet på russisk: Сунгари.
Det meste av elven renner gjennom et flatt terreng. Elven er farbar store deler av året i lange strekninger, og det er også de nedre deler av noen av dens sideelver slik at elvesystemet har spilt, og spiller, en viss rolle kommunikasjonsmessig i Mandsjuria. Den er islagt om vinteren, og flommer ofte over etterpå, under snøsmeltingen som setter inn i mars. Lengste sideelv er Nenjiang.
Det er i alt 11 større demninger i elva, som reguleres både for irrigasjon, flomkontroll, vannforsyning og vannkraft. De største reguleringene er: Cha'ersen-demningen, Yueliangpao-demningen, Shankou-demningen, Hongshi-demningen, Baishan vannkraftverk, Fengman vannkraftverk, Hailong-demningen, Shitoukoumen-demningen, Xinlicheng-demningen, Jingpohu vannkraftverk og Lianhua-demningen. 
Den 13. november 2005 ble elven kraftig forurenset av benzen (kreftfremkallende) og nitrobenzen som følge av en serie av eksplosjoner i en kjemisk fabrikk i Jilin. Ifølge offisielle rapporter fløt ca. 100 tonn benzol ut i elven. Mange av byene langs elven hadde vann derfra som drikkevannskilde, og vannforsyningen ble derfor stanset i en periode. Også Harbin ble rammet. 


== Litteratur ==
Katrin Willmann: Der Chemieunfall von Songhua und das Potenzial für soziale Proteste i China aktuell 1/2006, s. 57-65. Nettsted besøkt 21. mars 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Songhua River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Flygenivå

Flygenivå (forkortes FL, fra engelsk: Flight Level) er en betegnelse benyttet av luftfarten for å beskrive et luftfartøys høyde over havflaten. 
Flygenivå er i dag oftest basert på enheten fot, men den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart (ICAO) har anbefalt at man går over til flygenivå basert på meter. Et tall i flygenivå teller som regel per definisjon 100 fot (30,48 meter). Flyets høydemåler regner ut flyets høyde etter en trykkmåler som måler lufttrykket rundt flykroppen. FL250 tilsvarer 250 · 100 ft = 25 000 ft (8300 m) teoretisk sett.
Et flygenivå baserer seg alltid på såkalt standardtrykk. I luftfarten har man blitt enig om et standardtrykk som benyttes over en viss høyde (i Norge typisk over 7000 ft), som er 1013.25 hPa (hektopascal). Når luftfartøy kommer over denne høyden, så stiller man inn standardtrykket, og alle fly flyr da i korrekte høyder i forhold til hverandre, siden alle bruker samme innstilling på sin høydemåler.


== Eksempel ==
Om et luftfartøy befinner seg i FL100 (10000 ft – 3300 m), betyr ikke dette nødvendigvis at luftfartøyet i realiteten befinner seg i denne høyden. En forskjell på trykket på 1 hpa tilsvarer ca. 30 ft (8-9 meter) som en tommelfingerregel. Hvis det lokale trykket (QNH) er 990 hPa, vil høyden piloten tror han er i og den reelle høyden han er i ha en forskjell på 23 hPa, altså 690 ft (230 m). Dette problemet løses ved at man flyr med samme trykkinnstilling på høydemåleren over 10 000 fot.


== Tilleggsinformasjon ==
En korrekt høydemålerinnstilling blir viktigere når flyet er i en slik høyde at den kan være i konflikt med bakken (fjell, master etc). Derfor skifter flyene til det korrekte lokale trykket når de flyr i lavere høyder (under 10 000 fot), for å kunne være i rett høyde over terrenget til enhver tid. For at denne høyden da skal være korrekt i forhold til andre luftfartøyer, må alle luftfartøyer i området fly på samme høydemålerinnstilling. Det går da bort fra standardtrykket, og stiller inn det korrekte lokale trykket. Det er derfor lagt inn en vertikal buffer mellom den høyden som luftfartøyer flyr på flightlevels (standardtrykk) og altitude (lokalt trykk), som sikrer at flyene til enhver tid, uansett trykkforskjell, er atskilt med minst 1000 ft i det området.