jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stol

For å lese om STOL-fly som kan ta av fra kort rullebane, se STOLEn stol er et møbel som er beregnet for én person til å sitte på. En tradisjonell stol er lett å flytte på og har fire bein, en ryggstøtte og ofte et par armlener. 
Stol kan også bety stativ eller pult, også i den overførte betydningen «maktinstitusjon».


== Utforming ==
Stoler består vanligvis av et sete med stolbein og et rygglene. Det siste skiller stolen fra en krakk. De kan også være utstyrt med armlener. Utformingen av de forskjellige stoltypene varierer etter bruksområde, plassering. materialer, stil og mote. Stolen kan bestå av de bærende delene alene, som oftest av tre, stålrør eller hard plast, eller de kan være helt eller delvis trukket med tekstiler, skinn og annen duk. Stoler som hører til bord, for eksempel et spisebord eller en pult, er tilpasset høyden på bordplata og lette å flytte. Også kontorstoler gir en oppreist sittestilling. Slike stoler har ofte justerbar høyde og sittevinkel, hjul og svingbart sete. Tunge, mykere lenestoler gir en mer tilbakelent sittestilling og er stoppet eller har puter for å gi bedre hvile.
Stolen som sittemøbel er en nyttegjenstand som blir brukt av mennesker i store deler av verden.  Andre sittemøbler er forskjellige typer krakker, benker, sofaer, tepper og puter.


== Typer ==
Armstol
Barnestol
Bedestol (bedepult)
Grindstol (til forskjell fra kubbestol med sammensatt ryggramme)
Gyngestol – rokkestol
Hjørnestol
Hvilestol – liggestol – sovestol
Jærstol
Kistestol
Klappstol
Kontorstol
Kubbestol – Nerisonstol
Kurvstol (også kalt tægerstol og flettverksstol)
Kinostol – teaterstol – tribunestol
Lenestol – ørelappstol
Nattstol
Pianostol
Pinnestol
Plysjstol
Skruestol
Solstol – solseng
Campingstol – strandsol
Trefot
Tripp-trapp-stol
TroneSpesialstoler

Bærestol (portechaise)
Bøttestol, brukt i biler
Elektrisk stol
Flysete
Massasjestol
Rullestol
Stolheisstol
Tannlegestol


== Se også ==
Benk
Krakk
Malerstol (gammelt navn for staffeli)
Pulpitur (galleri med kirkestoler)
Pult
Ryggtrøster (stolpute)
Saccosekk
Sofa
Stopping
Sete – nakkestøtte – armlene
Stingestol (stingebrett, kardebrett)
ÆrestolPulter, taleplattformer, institusjoner o.l.

Bispestol
Den hellige stol
Domstol
Embetssete
Lærestol
Prekestol
Presidentstol
Redaktørstol
TalerstolStativer

Fiolinstol
Lanternestol (til topplannterne)
Notestol (notestativ)
Sagstol (sagkrakk)
Skytestol
Siktestol (feste for baksikte på gevær)
Takstol
Vevstol


== Litteratur ==
Fett, Harry (1907): Bænk og stol i Norge I og II. Kristiania.
Hopstock, Carsten og Madsen, Stephan Tschudi (1955): Stoler og stiler. Oslo.
Steen, Albert (1975): Stoler i Norge. Oslo. ISBN 82-7003-027-9


== Eksterne lenker ==
(en) Chairs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chair – galleri av bilder, video eller lyd på Commons Det er en mengde møbelhandlere og -produsenter på Internettet med et nærmest uendelig utvalg av stoler i ulik stil og beregnet på ulik bruk.

Lenkesamling over møbelvarehus o.l. i Norge


=== Historie ===
Oppslagsordet «Stol» i Ordbog over det danske sprog (dansk etymologi osv.)
Skandinavisk stoldesign (velg «Please sit» midt på sida)
Stoldesign i 100 år (artikkel i Aftenposten)
M24 Chaffee

M24 Chaffee var en amerikansk lett stridsvogn, brukt under andre verdenskrig og i koreakrigen. Den er oppkalt etter stridsvognspionéren Adna R. Chaffee, Jr. Da den ble tatt i bruk på slutten av andre verdenskrig, ble den ansett som sin tids beste lette stridsvogn. I Koreakrigen ble den derimot utklasset av de sovjetiske stridsvognene – T-34/85 og T-54/55) – og ble etter krigen erstattet av M41 Walker Bulldog i den amerikanske hæren. Den ble senere brukt i Indokina av Frankrike, med gode resultater. I løpet av 1970-tallet ble den regnet som utdatert og tatt ut av krigsoppstillingene til de fleste land.


== Chaffee i Norden ==
Norge mottok en del Chaffee som del av den amerikanske våpenhjelpen, totalt hadde Norge 123 stk. På midten av 1970-tallet ble enkelte av disse fullstendig overhalt og modernisert under navnet «NM116». NM-116 tjenestegjorde i den norske hæren frem til 1992–93 og var antakelig de siste Chaffees i aktiv tjeneste i verden. Denne varianten ble også eksportert til Taiwan.
Chaffee var også i bruk i det danske forsvaret fra 1952 til 1975.
Enkelte stillinger i Lyngen-linjen ble utstyrt med kanontårn fra utrangerte Chaffee'er. Et av disse står i dag utstilt i artillerisamlingen på Høytorp fort.


== Eksterne lenker ==
(en) M24 Chaffee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) M24 Chaffee – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Technical Manual TM 9-729, Light Tank M24. Department of the Army. 28. mai 1951. Besøkt 23. juni 2014.
South Oxfordshire

South Oxfordshire er et administrativt distrikt i Oxfordshire i England.
Administrasjonssenteret er Wallingford. 
South Oxfordshire is a local government district in Oxfordshire, England. Its council is based in Wallingford.


== Byer og landsbyer ==
Adwell, Albury, Assendon, Aston Rowant, Aston Tirrold, Aston Upthorpe
Beckley, Benson, Berinsfield, Berrick Salome, Binfield Heath, Bix, Brightwell Baldwin, Brightwell-Cum-Sotwell, Britwell Salome
Chalgrove, Checkendon, Chinnor, Chiselhampton, Cholsey, Clifton Hampden, Crowell, Crowmarsh, Cuddesdon, Culham, Cuxham
Denton, Didcot, Dorchester, Drayton St Leonard
Easington, East Hagbourne, Elsfield, Ewelme, Eye and Dunsden
Forest Hill
Garsington, Goring, Goring Heath, Great Haseley, Great Milton
Harpsden, Henley-on-Thames, Highmoor, Holton, Horspath
Ipsden
Kidmore End
Lewknor, Little Haseley, Little Milton, Little Wittenham, Long Wittenham
Mapledurham, Marsh Baldon, Mongewell, Moulsford
Nettlebed, Newington, North Moreton, North Stoke, Nuffield, Nuneham Courtenay
Pishill Pyrton]
Rotherfield Greys, Rotherfield Peppard, Rycote
Sandford on Thames, Shillingford, Shiplake, Shirburn, Shotover, Sonning Common, South Moreton, South Stoke, Stadhampton, Stanton St John, Stoke Row, Stoke Talmage, Stonor, Stowood, Swyncombe, Sydenham
Tetsworth, Tiddington, Toot Baldon, Towersey
Wallingford, Warborough, Waterperry, Waterstock, Watlington, West Hagbourne, Wheatfield, Wheatley, Whitchurch On Thames, Woodcote, Woodeaton


== Eksterne lenker ==
District Council
Bjørn Fast Nagell

Bjørn Edvard Fast Nagell (født Bjørn Edvard Fjelly 12. november 1962 i Fredrikstad) er en norsk filmregissør. Han har blant annet laget reklamefilmer, og vant i 2003 prisen «Young Director» på reklamefilmfestivalen i Cannes.
Nagells spillefilmdebut var Lange flate ballær (2006), som ble en betydelig suksess. Under Fredrikstad Animation Festival høsten 2007 ble Nagell av den internasjonale juryen tildelt Golden Gunnar-prisen for filmen Gutten og torsken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Fast Nagell på Internet Movie Database 
(sv) Bjørn Fast Nagell i Svensk Filmdatabas 
(fr) Bjørn Fast Nagell på Allociné 
(en) Bjørn Fast Nagell hos The Movie Database
Rino Rådahl

Harald Rino Rådahl (født 23. februar 1962 i Fredrikstad) er en norsk journalist. Han er sjefredaktør i bladet Her og Nå. Fra 1984 til 2001 arbeidet han i Demokraten, avbrutt av seks år i Bergensavisen. I 2001 ble han reportasjesjef i Her og Nå, og 9. april 2003 inntok han sjefsstolen. Rådahl er gift og har to døtre.
Fluesopper

Fluesopper (Amanita) er en slekt innen familien Amanitaceae, og er spesielt beryktet for å inneholde noen svært giftige sopper. Noen arter betraktes som giftige, men spiselige etter sterk varmebehandling. I Norge anerkjennes det minst 25 kjente arter, mens det i verden anerkjennes over 700.


== Beskrivelse ==
Et av fellestrekkene til fluesoppene er at alle har hvite sporer og frie skiver. Unge individer er også beskyttet av hvit hud som, ettersom fluesoppen vokser, sprekker opp og ofte blir liggende som hudlapper på hatten. Mange arter har også hud under skivene, og denne huden kan bli hengende som en ring rundt stilken, men det er også mange fluesopper som ikke har ring. Ofte har fluesoppene en tydelig knollformet stilkbasis med en slire, slik at det kan oppfattes som om de vokser opp av en kopp.
Alle fluesoppene danner mykorrhiza med trær.


== Giftige arter ==
Fluesoppene står for 95 % av alle dødsfall som skyldes soppforgiftning. Den grønne fluesoppen (Amanita phalloides) står for 50 % av alle dødsfall alene. Sammen med grønn fluesopp er hvit fluesopp de giftigste fluesoppene vi har i Norge, og panterfluesopp kommer på tredjeplass. Den velkjente rød fluesopp er også giftig, men inneholder andre gifter enn de første.
Fluesoppene, da spesielt rød fluesopp (Amanita muscaria), er også ofte mye brukt innen gamle sagn og i religion.


== Arter ==
Under er en liste med de artene som har blitt gitt norske navn i Artsdatabanken.

Hvit kamfluesopp Amanita arctica
Sonet kamfluesopp Amanita battarrae
Stor kamfluesopp Amanita ceciliae
Gul fluesopp Amanita citrina
Gul kamfluesopp Amanita crocea
Grå fluesopp Amanita excelsa
Blekgul kamfluesopp Amanita flavescens
Orefluesopp Amanita friabilis
Brun kamfluesopp Amanita fulva
Løvefluesopp Amanita gemmata
Grågul kamfluesopp Amanita groenlandica
Lærfarget kamfluesopp Amanita lividopallescens
Storsliret kamfluesopp Amanita magnivolvata
Mortens kamfluesopp Amanita mortenii'
Rød fluesopp Amanita muscaria
Fjellfluesopp Amanita nivalis
Olivengrå kamfluesopp Amanita olivaceogrisea
Panterfluesopp Amanita pantherina
Grønn fluesopp Amanita phalloides
Svartringfluesopp Amanita porphyria
Brun fluesopp Amanita regalis
Mørk kamfluesopp Amanita reidiana
Rødnende fluesopp Amanita rubescens
Lundkamfluesopp Amanita simulans
Oliven kamfluesopp Amanita submembranacea
Grå kamfluesopp Amanita vaginata
Hvit fluesopp Amanita virosa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) fluesopper – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) fluesopper i Encyclopedia of Life 
(en) fluesopper i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fluesopper hos Artsdatabanken 
(sv) fluesopper hos Dyntaxa 
(en) fluesopper hos Index Fungorum 
(en) fluesopper hos MycoBank 
(en) fluesopper hos NCBI 
(en) Kategori:Amanita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Amanita – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amanita – detaljert informasjon på Wikispecies 
(no) Fluesopper, botanisk museum
(en) Omfattende side om Amanita
Svein Ellingsen

Svein Ørnulf Ellingsen (født 13. juli 1929 på Kongsberg, død 5. april 2020) var en norsk billedkunstner og salmedikter. 
Norsk Salmebok og salmeboktillegget Salmer 1997 har 58 tekster (originale og gjendiktninger) av Svein Ellingsen. I Norsk salmebok 2013 er han også representert med 58 verker, og han er representert i salmebøker i alle nordiske land, i Tyskland/Østerrike, Sveits og USA.


== Liv og virke ==
Ellingsen tok artium i 1948, studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1950-51, ved Bjarne Engebrets malerskole 1951–1952 og ved Statens kunstakademi 1952–1955. Han arbeidet som kunstkritiker og journalist i studietiden, blant annet i Vårt Land. 
Han arbeidet i ukeavisen Vår Kirke 1957–1963 og i Schibsteds forlag 1963–1966. Han tok pedagogisk seminar ved Statens lærerhøgskole i forming 1966–1967, og arbeidet som formingslærer ved Moland ungdomsskole i Arendal 1968–1983.
Han ble statsstipendiat i 1976. På samme tid utga flere bøker og vant seg en plass som folkeeie i norske menigheters salmesang. Hans første salmer ble offentliggjort på 1950-tallet. Hans første bok kom i 1978. Hans salmer ble tonesatt av blant andre Knut Nystedt, Egil Hovland, Harald Herresthal, Harald Gullichsen og Trond Kverno. Med 58 salmer og gjendiktninger i den nyeste utgaven av Norsk Salmebok (2013) var Svein Ellingsen landets mest anerkjente salmedikter i sin tid.Ellingsen deltok på Høstutstillingen flere ganger og var også medlem av salmebokkomiteen som la grunnlaget for Norsk Salmebok 1984/1985.  
Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1995 og mottok Aust-Agder fylkes kulturpris 1977, Brobyggerprisen 1984, Fritt Ords Honnør 1992 og Tekstforfatterfondets ærespris 2001. I 2008 ble han tildelt æresdoktorat ved Det teologiske menighetsfakultet i forbindelse med markeringen av fakultetets 100-årsjubileum. I 2009 fikk han Petter Dass-prisen for sin innsats som salmedikter.Svein Ellingsen var bosatt på Saltrød i Arendal kommune. 


== Bibliografi ==
Bidrag i Kunsten i kirkens historie. 1965
Det skjulte nærvær. 1. utg. 1978
Noen må våke. 1978
Under løftets høye himmel. 1981
Så stilner livets jag. 1986
Regler, rim og revestreker. 1986 (barnedikt)
Vårt øye ser mot Betlehem. 1987
Det finnes en dyrebar rose. 1989
I lyset fra Guds fremtid. 1999 (dikt i utvalg)
En bønn er gjemt i hjerteslagets rytme – salmer gjennom femti år. (2009)


== Litteratur ==
Eyvind Skeie (2009); Svein Ellingsen: En livsfortelling
Anne Kristin Aasmundtveit; Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 140


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svein Ellingsen - Norsk biografisk leksikon
Kenza Tazi

Kenza Tazi (født 6. februar 1996) er en marokkansk alpinist. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 45 i slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenza Tazi – Olympedia 
(en) Kenza Tazi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kenza Tazi – FIS (alpint)
Colin Jackson

Colin Ray Jackson (født 18. februar 1967 i Cardiff, Wales) er en tidligere friidrettsutøver med 110 meter hekk som spesialøvelse. I dag arbeider han som sportskommentator for BBC og siden 2014 som race director for Wings for Life World Run .
Han startet som en lovende tikjemper før han spesialiserte seg på hekkeløp. Han innehar også verdensrekorden på 60 meter hekk innendørs med tiden 7,30.


== VM/OL-medaljer (110 m hekk) ==
VM 1987 – Roma, Italia: bronse
OL 1988 – Seoul, Sør-Korea: sølv
VM 1993 – Stuttgart, Tyskland: gull
VM 1997 – Athen, Hellas: sølv
VM 1999 – Sevilla, Spania: gull


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Colin Jackson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Colin Jackson – Olympics.com 
(en) Colin Jackson – Olympic.org 
(en) Colin Jackson – Olympedia 
(en) Colin Jackson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Colin Jackson – Commonwealth Games Federation 
(en) Colin Jackson – World Athletics 
(en) Colin Jackson – Power of 10
Mår (elv)

Mår er en elv og et vassdrag i Tinn kommune i Telemark. Elven har sitt utspring i Kalhovdfjorden og ender i Tinnsjøen. Mårvassdraget er en del av Skiensvassdraget.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Roberto de’ Nobili

Roberto de' Nobili (født 5. september 1541 i Montepulciano i Italia, død 18. januar 1559 i Paris) var en av den katolske kirkes kardinaler.
Allerede som tiåring behersket han latin og gresk, og ble i en alder av 12 kreert til kardinal den 22. desember 1553 av pave Julius III.
Han ble bibliotekar for den romerske kirke i en alder av 14 år. Roberto brydde seg ikke meget om livet som kardinal og ønsket i stedet at tre inn i en munkeorden for å føre et mer avsondret liv, men hans skriftefar talte ham fra disse planene. Isteden slet han seg opp med den den store arbeidsmengde han påtok seg, og det strenge, asketiske levnet han påla seg. Han døde 17 år gammel som følge av denne strenge askese.
Han var grandnevø til pave Julius III på morssiden, og onkel til kardinal Francesco Sforza (kreert 1583).


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Girolamo Simoncelli

Girolamo Simoncelli (født 1522 i Orvieto i Italia, død 24. februar 1605 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han er den kardinal som har deltatt på flest pavevalg, hele ti.
Han ble kreert til kardinaldiakon den 22. desember 1553 av pave Julius III, med Santi Cosma e Damiano som titteldiakonia, senere ble han kardinalprest med Santa Prisca som tittelkirke.
Han var biskop av Orvieto fra 1554.
Han var grandnevø til pave Julius III på morssiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bit per sekund

Bit per sekund, forkortet bit/s (faglig korrekt) eller de mer populære bps eller b/s (som bør unngås grunnet sammenblanding med byte) er måleenheten for bitrate, datarate, båndbredde eller hastighet. De to siste begrepene er populærbegreper som også kan bety mye annet.
Måleenheten angir overføringskapasiteten for et digitalt transmisjonssystem i betydningen antall binære siffer (dvs. 0-ere og 1-ere) per sekund.
Bit/s brukes som oftest sammen med passende prefikser som:

k for kilo = 1000 = 103 eller ofte egentlig 1024 = 210 (kibi), (husk liten k fordi stor K betyr Kelvin, absolutt temperatur)
M for mega = 1000.000 = 106 eller ofte egentlig 1 048 576 = 220 (mebi), husk stor 'M' fordi liten 'm' betyr milli)
G for giga = 1000.000.000 = 109 eller ofte egentlig 1.073.741.824 = 230 (gibi)
T for tera = 1000.000.000.000 = 1012 eller ofte egentlig 1.099.511.627.776 = 240 (tebi)
osv.Viktig å huske:

det skal være store bokstaver i prefiksene med unntak av k for kilo, men det er liten fare for misforståelser mellom kbit/s (rett) og Kbit/s (feil), eller mellom Mbit/s (rett) og mbit/s (feil) osv. – selv om sistnevnte egentlig betyr millibit/sekund, som er en så liten enhet at den ikke har praktisk verdi.
korrekt bruk er ofte egentlig binærprefiksene kibi, mebi, gibi, tebi, osv., men disse er ennå ikke i vanlig bruk.
båndbredde betyr egentlig frekvensbåndets ustrekning angitt i Hz, men det vil ofte gå frem av sammenhengen at vi mener bitrate/datarate.
byte per sekund er ikke noen standard måleenhet selv om noen applikasjonsleverandører oppgir f.eks. nedlastingshastighet i kB/s, noe som stadig fører til misforståelser da 1 Byte er 8 bit.
Université de Fribourg

For universitetet i den tyske byen Freiburg, se: Albert-Ludwigs-Universität
Université de Fribourg/Universität Freiburg er et universitet i Fribourg (Freiburg im Üchtland) i Sveits. Universitetet ble grunnlagt i 1889.
Det ligger på grensen mellom det tyske og franske språkområdet i Sveits. Det er det eneste tospråklige universitetet i Sveits,og tilbyr undervisning på både tysk og fransk. Universitetets juridiske fakultet er det nest største i Sveits; kun Universitetet i Zürich har et større juridisk fakultet. Blant studentene har 50 % tysk som morsmål, 30 % fransk, 10 % italiensk og 10 % av studentene har andre morsmål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) University of Fribourg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Båndbredde

Båndbredde er forskjellen mellom den øvre og den nedre frekvens som for eksempel blir brukt ved informasjonsoverføring i radiosamband eller som blir sluppet gjennom et signalfilter (tuner). Man måler båndbredde i Hertz. Båndbredde er et sentralt begrep innen elektronikk, radioteknikk, samband og signalbehandling.
Båndbredde har hovedsakelig to forskjellige, men relaterte betydninger innenfor telekommunikasjon.


== Båndbredde (frekvens) ==
Båndbredde er bredden av et frekvensbånd, altså differansen mellom øvre og nedre grensefrekvens målt i Hertz (Hz).

Eksempler: En telefonkanal (PSTN) har 3100 Hz båndbredde lagt mellom 300 og 3400 Hz; en satellittransponder for TV-signaler (DTH) har åtte MHz båndbredde. Båndbredde er en viktig størrelse for beregninger i elektronikken, for eksempel for støy. Begrepet brukes også om mikrofoner og høyttalere.


== Båndbredde (bitrate) ==
Båndbredde brukes ofte feilaktig som begrep på datakapasitet eller bitrate, målt i bit/s.
Båndbredde har feilaktig blitt defakto-uttrykk for datakapasitet, og det synes fåfengt å kjempe i mot denne bruken av ordet selv om den ikke gir noen faglig mening. Et problem er at bitraten ikke bare bestemmes av frekvensområdet som er til rådighet, men også forholdet signal/støy i overføringskanalen, f.eks i kobberkabel eller gjennom luft. Ofte vil det gå frem av sammenhengen at man legger denne betydningen i begrepet.
I et WLAN-system brukes begrepet både i opprinnelig og moderne betydning; om bredden pr. kanal i radiogrensesnittet og om bitraten som kan overføres pr. radiokanal.


== Referanser ==
Public switched telephone network

Public switched telephone network (PSTN) også kjent som Plain Old Telephone System (POTS) er et linjesvitsjet telefonnettverk basert på kobberkabler. Linjesvitsjet betyr i denne sammenheng at forbindelsen (telefonsamtalen) etableres gjennom nettet basert på et gitt telefonnummer, forblir åpen og kobles ned igjen etter at samtalen er over. Dette til forskjell fra et moderne pakkesvitsjet datanettverk hvor datastrømmen blir stykket opp og sendt som pakker til en adresse etter behov (TCP/IP).
PSTN omtales ofte som analog telefoni til forskjell fra ISDN som er en digital variant, også denne linjesvitsjet.
Båndbredden for en standard telefonikanal er 3,1 kHz (300–3400 Hz) noe som kan sendes over rimelige ikke-tvunnede kobberkabler av tvilsom kvalitet uten problemer. På den tiden da PSTN ble benyttet fantes det ingen standarder for kvaliteten på kablingen som ble benyttet, i motsetning til i dag. Således var fenomener som kryss-snakk (eng.:cross-talk) (å høre naboen på linja) ikke uvanlig.
Et moderne PSTN telefoninett benytter som regel et pakkesvitsjet datanettverk mesteparten av veien fra mottaker til sender, unntatt den siste strekningen fra endesentralen og ut til abonnenten (eng.:last-mile) hvor eksisterende telefonkabler blir benyttet.


== Se også ==
ISDN
IP-telefoni
Fasttelefoni


== Referanser ==
ISDN

Integrated Services Digital Network (ISDN) er et linjesvitsjet digitalt telefonnettverk basert på kobberkabler. Standarden ble definert av CCITT i 1988, og kom i alminnelig bruk på 1990-tallet. Den er idag forbigått av mer avanserte bredbåndsløsninger..I linjesvitsjet kommunikasjon blir forbindelsen opprettet til ett telefonnummer og forblir åpen og avsluttes etter at samtalen er over. Dette skiller ISDN fra et moderne pakkesvitsjet datanettverk, som stykker opp datastrømmen i pakker som sendes til adresser etter behov.


== ISDN-konseptet ==
Teknologien finnes i flere varianter, men den vanlige kalles ISDN-grunntilknytning (Basic Access), eller 2B+D og består av to B-kanaler hver med 64 kbit/s for brukerdata og én D-kanal med 16 kbit/s for signalering, brukermeldinger og datakommunikasjon.
Et ISDN GT transmisjonssystem har en bitrate på 144 kbit/s.
B-kanalene kan brukes til telefonsamtaler eller ulike former for datakommunikasjon, telefaks eller bildetelefon, og de kan buntes sammen (bundles) for å doble kapasiteten til 128 kbit/s.
B-kanalene i ISDN er dedikert (dedicated resources) til brukeren, mens kapasiteten i et bredbåndsaksessystem deles (shared resources) med andre brukere.
Andre varianter er ISDN utvidet tilknytning eller 30B+D (Primary Rate Access), dvs. med 30 B-kanaler og én felles D-kanal som her har 64 kbit/s-kapasitet for felles signalering, samt en kanal for klokke, alarmer og håndtering av feilbit. Denne varianten brukes mye av bedrifter for tilknytning av interntelefonisystemer til det offentlige telefoninettet.
På 1980-tallet ble det også definert «bredbånds-ISDN» med kanaler med høyere kapasitet.


== ISDN-kanaler ==
ISDN grunntilknytning og ISDN utvidet tilknytning bruker kanalene B, D16 og D64:

B-kanal: (dedikert) kapasitet på 64 kbit/s, brukes til telefoni, telefaks, bildetelefon og datakommunikasjon
D16-kanal: 16 kbit/s kanal brukt i ISDN grunntilknytning til signalering (ved oppsett og nedkopling), tekstmeldinger og pakkeformatert datakommunikasjon
D64-kanal: 64 kbit/s kanal brukt som felles signaleringskanal for 30 B-kanaler i ISDN utvidet tilknytning.I bredbånds-ISDN finnes i tillegg kanaler med høyere bitrate for bredbåndstjenester:

H0-kanal: 384 kbit/s for audiooverføring (lyd og radioprogrammer, etc.)
H11-kanal: 1544 kbit/s for videokonferanser etter amerikansk standard
H12-kanal: 1920 kbit/s for videokonferanser etter europeisk standard.


== Se også ==
PSTN
Smalbånd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kunnskapsnett: ISDN