jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trond Moi

Trond Moi (født 28. desember 1969) er en norsk kokk og vinkelner fra Kvinesdal. Moi synes New York er den mest interessante matplass.  Han er kjent fra media, fjernsyn og TV, og for sine bøker.  Med Toralf Bølgen startet han Bølgen & Moi i 1995, en restaurantkjede.  
Etter ett års kokkeskole i Kristiansand og læretid ved Hotel Sheraton i Oslo, studerte han i Frankrike hos Michel Guérard en tid. I 1989 arbeidet han på kafé Holberg og var chef comis for kjøkkensjefen der, Lars Erik Underthun da Underthun fikk sølv i Bocuse d'Or 1991. Moi  fikk tilbud om jobb på kjøkkenet hos Paul Bocuse etter avtjent siviltjeneste 1991. Men fra 1991 jobbet han som lærer ved Gastronomisk Institutt i Stavanger.  
Moi var på Norges kokkelandslag fra 1993.  I 1995 drev han restaurant på Henie Onstad kunstsenter som ble til Bølgen & Moi sammen med Toralf Bølgen som han tok med på Noma (restaurant) i desember 2010. Med Charlotte Mohn, Erling Sundal og Jan Vardøen deltok han i 4-stjerners middag (4. februar 2011).
I 2021 var Moi deltager i en sesong av gameshowet Fangene på fortet. I 2023 (innspilt 2022) var Moi deltager i Farmen kjendis.


== Meritter ==
Hans R. Larsens legat 1989 på kroner 30 000
Bocuse d'Or 1991:  Assistent for sølvvinneren Lars Erik Underthun
Norgesmesterskapet i kokkekunst
Sølv i 1993 og 94
Gull i 1995, 96 og 97.
Kokke-OL: Deltaker i 1996 (sølv sammenlagt)
Nordisk mester i kokkekunst: 199?
Årets fiskekokk: 199?


== Utgivelser ==
Cocktails & tapas (Gyldendal, 2008).  Med Mats Widén og Bølgen.
Eple, ikon og myte (2007). Med Knut Bry, Øivind Hånes og Kenneth Hansen
Kjøtt og vin (Gyldendal, 2008). Med Bølgen.
Fisk og vin (Gyldendal, 2006). Med Bølgen.
Sopptur – en soppkokebok (2006). Med Bry og Hånes.
Sopp (Gyldendal, 2005). Med Bølgen.
Helt nøtt – mat og drikke med nøtter (2005). Med Bry.
100 retter og matoppskrifter (2005). Med Widen, Hansen og Morten Aamodt
Tid for mat (2004). Med Kjersti Bergesen
Sopp! Sopp! En soppkokebok (2004). Med Hånes og Bry.
Blå (Frost, 2002). Med Bølgen, Kjell Nupen, Hansen, Bølgen & Moi Kristiansand, Bry og Håvard Rem
Kraft – Frelsesarmeens suppebok (2004). Med Ole Paus og Christian Houge
Mat & Vin (Gyldendal, 2001). Med Bølgen,  Widén,  Hånes og  Hansen
Himmelsk – mat & mirakler (Geelmuyden.Kiese, 1999). Oppskrifter fra en tur til Israel påsken 1999. Skildret i TV-programmet Himmelsk mat vist julen 1999 (to episoder, TV 2). Med Rem og Bry.
Jazzpizza (Grøndahl og Dreyer, 1999). Med Craig Whinston, Tore Gjesteland og Peder Austrud
Smak av Sørland (Fedrelandsvænnen, 1998). Med Bjørg Bøe
Smak! (1997). Med Bry
Mat og hus – en kulturhistorisk bokekok (Bonytt, 1995). Med Else Rønnevig og Sølvi dos Santos
Moi's lille røde (Henie-Onstads kunstsenter, 1995).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Moi på Internet Movie Database
Per Elofsson

Per Eilert Elofsson (født 2. april 1977 i Umeå) er en tidligere svensk langrennsløper. Han er ekspertkommentator i Sveriges Television.


== Biografi ==
Elofsson er oppvokst i Röbäck i Umeå kommune.
Han vant verdenscupen sammenlagt i 2001 og 2002. Han har tre VM-gull (15 km klassisk 2001, jaktstart 2001 og 2003), i tillegg til stafettsølv (2001) og -bronse (2002).
Elofsson ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for 2001.Elofsson ble retroaktivt tildelt bronsemedaljen i jaktstart fra OL 2002 i Salt Lake City etter at den overlegne vinneren, Johann Mühlegg, ble diskvalifisert etter dopingmisbruk.
Etter å ha stått over store deler av sesongen 2003/04 og hele 04/05-sesongen, satset Elofsson på comeback til OL i Torino. Sesongoppkjøringen ble preget av sykdom og problemer, og på en pressekonferanse 26. oktober 2005 offentliggjorde Elofsson at langrennskarrieren var over.
22. oktober 2018 ble det kjent at Elofsson har blitt rammet av hjerneslag.


== Resultater i verdenscupen i langrenn ==


=== Individuelle seire ===


=== Stafettseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Per Elofsson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Per Elofsson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Per Elofsson – Olympedia 
(en) Per Elofsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Per Elofsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Per Elofsson – FIS (langrenn)
Jörgen Brink

Jörgen Brink (født i Delsbo 10. mars 1974) er en svensk langrennsløper og skiskytter.
I VM 2003 i Val di Fiemme fikk Brink tre bronsemedaljer, på duatlon (10 km klassisk + 10 km fri), på 50 km og på 4 × 10 km stafett. Best huskes Brink for sin kollaps på stafetten. Han gikk ut på siste etappe med en relativt klar ledelse, men stivnet helt og ble forbigått av Thomas Alsgaard og av Axel Teichmann. «Å gå på en Brink» har i senere tid blitt et uttrykk for å kollapse fullstendig. Senere har det vist seg at han stivnet grunnet hjerteflimmer.Brink deltok i OL 2002 i Salt Lake City og i OL 2006 i Torino. Hans beste resultat i OL er en 24.-plass på sprinten i Salt Lake City.
Brink har én individuell verdenscupseier, på 30 km i Otepää 12. januar 2003. Han var også på det svenske verdenscuplaget som vant 4 × 10 km stafett i Falun 23. mars 2003. Jörgen Brink kom på tredjeplass i verdenscupen totalt sesongen 2002–2003. Han konverterte til skiskyting uten at han ble tatt ut på det svenske laget til OL 2010. Han gikk etter dette over til langrenn igjen og vant Vasaloppet i 2010, 2011 og 2012. I 2012 satte han rekord som stod til den ble slått av Tord Asle Gjerdalen i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jörgen Brink – Olympedia 
(en) Jörgen Brink – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Jörgen Brink – Sveriges olympiske komité 
(en) Jörgen Brink – FIS (langrenn) 
(en) Jörgen Brink – IBU 
Offisielt nettsted 
(en) Jörgen Brink – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Samppa Lajunen

Samppa Lajunen (født 23. april 1979 i Åbo) er en tidligere finsk kombinertløper. Han hadde en seiersrik karriere med medaljer i samtlige internasjonale mesterskap i perioden 1997–2002.
Karrierens absolutte høydepunkt kom i OL 2002 i Salt Lake City, da Lajunen tok tre av tre mulige gullmedaljer.


== Meritter ==


=== Verdensmesterskap ===
Trondheim 1997: Sølv i lagkonkurransen
Ramsau 1999: Sølv på normaldistansen, gull i lagkonkurransen
Lahtis 2001: Sølv på normaldistansen, sølv på sprinten, bronse i lagkonkurransen
Val di Fiemme 2003: Bronse på normaldistansen, bronse i lagkonkurransen


=== Olympiske leker ===
Nagano 1998: Sølv på normaldistansen, sølv i lagkonkurransen
Salt Lake City 2002: Gull på normaldistansen, gull på sprinten, gull i lagkonkurransen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Samppa Lajunen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Samppa Lajunen – Olympics.com 
(en) Samppa Lajunen – Olympic.org 
(en) Samppa Lajunen – Olympedia 
(en) Samppa Lajunen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Samppa Lajunen – FIS (kombinert)
Tore Bjonviken

Tore Bjonviken (født 2. januar 1975) er en norsk langrennsløper som representerer Fossum IF.
I verdenscupen er hans fremste individuelle prestasjoner to andreplasser i sprint. Første gang var i Sunne 11. mars 1997, der sprinten ble avviklet i klassisk og hvor han ville vunnet hvis ikke Dæhlie hadde jukset og tråkket på bakskiene til Tore, slik at han falt. Tre år senere, 28. februar 2000, fikk han samme plassering i et klassisk sprintrenn som ble arrangert i Stockholm. Han var også med på å vinne 3 verdenscupstafetter for Norge i 1996, 2000 og 2002 og fikk to 3.-plasser i 15 km klassisk i WC  på Beitostølen i 2000 og Falun i 2001. Han vant Scandinavisk cup sammenlagt i 1999 og Skarverennet i 2002. Fikk også bronse i junior-VM i 1995 på 30 km fristil og sølv i stafett i 1994 og bronse i stafett 1995..Bjonviken var elev ved NTG/NSG (Norges Skigymnas) Bærum i årene 1991-1994. Medaljeoversikten fra NM mangler sølv dobbelt jaktstart i 2003, da han ble slått av Hjelmeset fordi han gikk feil inne på stadion, men ellers ville vunnet klart. Har også bronse 10 km fristil i 2002 på Høydalsmo.


== Sykdom ==
I 2005 ble Bjonviken diagnostisert med kreft, og den planlagte NM-deltakelsen vinteren 2005-2006 ble isteden en kamp mot sykdommen. Etter et antall cellegiftkurer, og en operasjon, ble Bjonviken i 2006 erklært frisk, og var igjen klar til å fortsette treningen og forberedelser for NM-deltakelse i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Bjonviken – FIS (langrenn)
Evi Sachenbacher-Stehle

Evi Sachenbacher-Stehle (født 27. november 1980 i Traunstein) er en tysk tidligere skiskytter og langrennsløper.


== Karriere ==
I langrenn under OL 2002 i Salt Lake City tok hun gull på 4 x 5 km stafett og sølv på den individuelle sprinten. Hun har også stafettsølv fra OL 2006 i Torino.
Sachenbacher-Stehle har også seks VM-medaljer i langrenn:

VM 1999: Bronse på 4 x 5 km stafett, sølv på 15 km jaktstart
VM 2003: Gull på 4 x 5 km stafett, sølv på 10 km jaktstart
VM 2007: Sølv på 4 x 5 km stafett, sølv på lagsprinten (sammen med Claudia Künzel-Nystad)Fra og med sesongen 2012 gikk hun over til å satse på skiskyting og kom inn på Tysklands verdenscuplag i skiskyting.
Under OL 2014 i Sotsji ble Evi Sachenbacher-Stehle nummer 11 på sprinten, nummer 27 på jaktstarten og nummer 20 på normaldistansen. På fellesstarten ble hun diskvalifisert etter at hun gikk i mål på fjerdeplass etter å ha tapt for Tiril Eckhoff i innspurten. Fire dager etter konkurransen ble hun diskvalifisert fordi hun hadde testet positiv på stoffet metylheksanamin etter konkurransen. Det tyske laget ble også diskvalifisert fra fjerdeplass på miksstafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Evi Sachenbacher-Stehle – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – Olympics.com 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – Olympic.org 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – Olympedia 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Evi Sachenbacher-Stehle – Tysklands olympiske komité 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – FIS (langrenn) 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – IBU 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – biathlon.com.ua 
Offisielt nettsted 
(en) Evi Sachenbacher-Stehle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Royal Botanic Gardens i Kew

Royal Botanic Gardens i Kew, i dagligtale ofte kalt Kew Gardens, er et omfattende hageanlegg med store botaniske drivhus mellom Richmond upon Thames og Kew i sydvestre London, i distriktet Richmond upon Thames.
Anlegget har sitt opphav fra den eksotiske hagen til Kew House etablert av Lord Capel av Tewkesbury, og ble utvidet av prinsesse Augusta, enken etter Fredrik, prins av Wales. Georg III utviklet hagene med hjelp av William Aiton og Joseph Banks. Det gamle Kew House ble revet i 1802. Det tilstøtende Dutch House ble kjøpt av Georg III i 1781 som daghjem for de kongelige barna. Huset er en enkel murstensbygning som idag har navnet Kew Palace.

I 1840 fikk anlegget status som nasjonal botanisk hage. Under parkens nye direktør, William Jackson Hooker, ble hageanlegget utvidet til 30 hektar og arboretet til 109 hektar, og senere til den nåværende størrelsen på 121 hektar. Der er flere drivhus og vinterhager, et herbarium og et bibliotek.
Til tross for ugunstige groforhold (atmosfærisk forurensning fra London, tørr jord og lite regn) er Kew Gardens en av de mest innholdsrike plantesamlinger i Storbritannia. I et forsøk på å utvide samlingen unna de ugunstige forholdene har Kew opprettet to utestasjoner, ved Wakehurst Place i Sussex og Bedgebury Pinetum i Kent.
På 1800-tallet ble det kultivert gummitrær i et forsøk på spredning utenfor Syd-Amerika. Kew har en av de viktigste frømagasinene og samarbeider med Harvard universitet og det australske nasjonalherbarium for å bygge en autoritativ oversikt over planteterminologi.
Kew Gardens fikk status som verdensarvsted i juli 2003.
Publikum har adgang til anlegget, men må betale inngangspenger. Den nærmeste jernbanestasjonen er Kew Gardens stasjon, mens Kew Bridge stasjon ligger i gangavstand nord for parken.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kew Gardens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kew Gardens – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Sigurd Syr

Småkongen Sigurd Syr (død ca. 1018) knyttes av sagaen til en storgård på Ringerike, men er kanskje best kjent som stefar til Olav den hellige (995–1030) og far til Harald Hardråde (1015–1066), som begge ble konger over Norge på 1000-tallet. Sigurd Syr var sønn av Halvdan Sigurdsson.
Sigurd Syr var ifølge sagaen sønnesønn av Harald Hårfagres sønn Sigurd Haraldsson Rise. Nyere historikere og slektsforskere mener at det er tvilsomt.Han var en dugelig bonde, men en dårlig kriger iflg. Snorre, men hvor han hadde den informasjonen fra vet ingen. Sagaen forteller derimot at Sigurd sto Olav den hellige bi under slaget ved Nesjar i år 1016. Det var også ham Olav henvendte seg til for råd og hjelp, da Olav ønsket å bygge en hær i Norge.Sigurd giftet seg med Åsta Gudbrandsdatter, som var mor til både Olav og Harald, etter at den første mannen hennes, Harald Grenske, ble brent inne av Sigrid Storråde. Noen mener at storgården Stein på Steinsletta i Hole kommune kan ha vært Sigurds sete, andre at det var Bønsnes eller en annen storgård i distriktet. Sannheten er imidlertid uviss. Han kan godt ha eid flere storgårder samtidig, for han var «busysselmann» (les småkonge/storbonde) ifølge kildene. Kanskje var både Stein, Bønsnes, Berg (les Tornberg, nå Tanberg, og Hesleberg på Ringerike), Sætrang og Gjermundbu i hans eie. På sistnevnte gård ble Gjermundbufunnet gjort i 1943. Dette er et rikt gravfunn, der bl.a. den berømte vikinghjelmen Gjermundbu-hjelmen, og et praktsverd inngår. Gården Gjermundbu kan imidlertid ha ligget under Bølgen på den tid.
Tilnavnet Syr blir som regel tolket sugge, i betydningen ei purke som roter i jorda. Siden Sigurd var en respektert mann av høy byrd må vi regne med at tilnavnet er en hederstittel. Om tolkningen er rett kan den derfor peke til at Sigurd Syr var en dyktig bonde, men dette vet man altså ikke med sikkerhet. Det finnes andre tolkninger, der spesielt en er interessant. Den tolker tilnavnet til å  ha med slektskap å gjøre.Hole kommune har tatt Sigurd Syr til inntekt for sitt kommunevåpen, gjennom å nevne ham som en av de fire kongene kronene symboliserer. Om han var Holeværing eller hadde sete på en av de andre storgårdene i ringeriksdistriktet er imidlertid høyst uavklart.I Oslo er en gate oppkalt etter ham.


== Referanser ==
London havn

London havn (engelsk: Port of London) ligger langs elven Themsens bredder i London i England.
Teknisk sett består havnen av hele tidevannsdelen av Themsen fra Margate på sydkysten og Clacton-on-Sea på nordkysten til Teddington, totalt rundt 150 km. Havnen administreres av London havnevesen.
Havnen var sentral for Londons økonomi fra saksiske tider. På 1700- og 1800-tallet var den verdens mest trafikkerte havn, med kaianlegg langs 17 km av elvebreddene, over 1500 kraner og betjening av 60 000 skip hvert år. I andre verdenskrig var den et hovedmål for Luftwaffe under blitzen.
Etterhvert som større skip og containere ble tatt i bruk, ble London havn mindre og mindre viktig gjennom siste halvdel av 1900-tallet. Havnen er imidlertid fortsatt en av Storbritannias tre største etter havnene i Tilbury og Felixstowe (rekkefølgen varierer stadig).
London havn håndterer årlig 50 millioner tonn last og 12 500 skip, med 73 operative lastekaier. Dette utgjør rundt 10 prosent av Storbritannias skipsfart og bidrar med over 35 000 jobber og 8,5 milliarder pund til landets økonomi.
Store deler av det kondemnerte området Docklands blir utviklet til boligområde og som et nytt kommersielt senter i London. 29 kaianlegg har blitt vernet mot utvikling for å sikre at de bevares for kommersiell havnedrift.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Port of London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jannike Irene Østby

Jannike Irene Østby (født 21. februar 1978) er en norsk langrennsløper som representerer Bækkelagets Sportsklub. Hun debuterte i verdenscupen i Holmenkollen i mars 2000, der hun ble nr. 45 på 30 km klassisk. Hennes beste indivudelle resultat i verdenscupen er en 19.-plass på 10 km fristil fra Nove Mesto i januar 2003. I mål var hun 1.20 bak vinneren Bente Skari. I 2003 tok hun NM-bronse på 15 km klassisk, der Anita Moen tok gullmedaljen foran Kine Beate Bjørnås.
Etter noen års pause fra konkurranser, deltok Østby bl.a. i renn i skandinavisk cup sesongen 2008/09. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jannike Irene Østby – FIS (langrenn)
Preben Fjære Brynemo

Preben Fjære Brynemo (født 14. august 1977 i Porsgrunn) er en norsk lærer og tidligere kombinertløper som representerte Sannidal IL. Hans beste enkeltresultat i verdenscupen er en tredjeplass fra Lillehammer desember 2001.
Brynemo var tatt ut i troppen til VM 2003 i Val di Fiemme, men var ubenyttet reserve i mesterskapet. Han deltok i vinter-OL for Norge i 2002 i Salt Lake City.
Brynemo er lærer ved Oslo Handelsgymnasium i fagene norsk og kroppsøving. Han er sønn av forfatter og friidrettstrener Einar Brynemo.


== Eksterne lenker ==
(en) Preben Fjære Brynemo – Olympedia 
(en) Preben Fjære Brynemo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Preben Fjære Brynemo – FIS (kombinert)
Lars Andreas Østvik

Lars Andreas Østvik (født 18. august 1977 i Mo i Rana) er en tidligere norsk kombinertløper som representerte Bossmo & Ytteren IL.
Hans beste plassering i et verdenscuprenn var tredjeplassen i Santa Caterina i 2000. Han deltok i kombinert under VM 2001 i Lahtis, og oppnådde en 29.-plass. I VM 2003 i Val di Fiemme var han ubenyttet reserve.


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Andreas Østvik – Olympedia 
(en) Lars Andreas Østvik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lars Andreas Østvik – FIS (kombinert)
London havnevesen

London havnevesen (engelsk: Port of London Authority, forkortet PLA) er en britisk etat opprettet i 1908 for å «administrere, bevare og forbedre London havn». Den har ingen egenkapital og hele virksomheten finansieres av inntekter uten ekstern støtte. Hovedkontorene ligger i Bakers' Hall, London River House og Denton Wharf.
London havnevesen har lovfestet ansvar for elvestyre og regulering av sjøtrafikken i en 155 km lang strekning av Themsens elveløp. Etaten er eier av mye av elvebunnen og strandlinjen til høyvannsmerket. Den vedlikeholder skipskanaler, fortøyningsplasser, fyr og bøyer og har losansvar for tidevannsdelen av Themsen. Havnevesenet har også ansvar for inspeksjon og kontroll av kommersielle fartøy, og oppsyn med fergemenn, lektermenn og konstruksjonsarbeid i, over eller under Themsen nedenfor høyvannsmerket.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Port of London Authority – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jaak Mae

Jaak Mae (født 25. februar 1972) er en estisk langrennsløper.
Jaak Mae har konkurrert internasjonalt siden 1994.
Han har to internasjonale mesterskapsmedaljer: en bronsemedalje på 15 km klassisk under OL 2002 i Salt Lake City, og en sølvmedalje på 15 km klassisk under VM 2003 i italienske Val di Fiemme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaak Mae – Olympedia 
(en) Jaak Mae – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jaak Mae – FIS (langrenn)
Caldey Island

Caldey Island (walisisk Ynys Bŷr) er en øy sør for Tenby i Pembrokeshire, Wales. Det ligger en liten landsby på øya, men den er mest kjent for sitt cistercienserkloster. Det er båtforbindelse med Tenby.
Den eldste kjente formen av navnet er Keld-Eye, som kommer fra norrønt for «kald øy».
Øyas hovedinntektskilde er turisme, og blant attraksjonene finner man et normannisk kapell, en kirke fra det 12. århundre, et oghamkors fra det 6. århundre og et katolsk kloster. Det er også et fyrtårn på øya, reist i 1828. Som en følge av turisme er det god omsetning på sjokolade og parfyme som lages i klosteret. Mange av de tilreisende kommer for å ta en hvilepause fra hverdagens mas i klosteret.


== Klosteret ==
I det 6. århundre ble det grunnlagt et keltisk kloster på øya. Fra 1136 til 1536 lå det så et benediktinerkloster der. Dagens kloster ble grunnlagt i 1906 av Aelred Carlyle for anglikanske munker som fulgte Benedikts regel. Allerede i 1913 konverterte nesten hele kommuniteten til Den katolske kirke, og i 1928 flyttet de til sitt nåværende kloster, Prinknash Abbey nær Gloucester. Klosteret på Caldey ble da tatt over av cistercienserne av den strenge observans (OCSO), også kjent som trappistene. John Willem Gran, som var katolsk biskop av Oslo 1964–1983, var munk på Caldey 1949–1959. 


== Eksterne lenker ==
(en) Caldey Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arttu Lappi

Arttu Ville Eemeli Lappi (født 11. mai 1984) er en finsk skihopper.
Han debuterte i verdenscupen 1. mars 2002 i Lahtis med en åttendeplass. Sesongen 2002/2003 kom han med på det finske A-laget.
Under VM 2003 i Val di Fiemme ble han verdensmester for lag, sammen med Janne Ahonen, Matti Hautamäki og Tami Kiuru. I de individuelle rennene kom han på sjette (normalbakke) og åttende (storbakke) plass.
De påfølgende sesongene havnet han igjen utenfor A-laget, og deltok ikke i verdenscupen igjen før 24. november 2006, da han gikk helt til topps i Kuusamo.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arttu Lappi – FIS (skihopping)
Trond Einar Elden

Trond Einar Elden (født 21. februar 1970 i Namsos) er en norsk tidligere kombinert- og langrennsløper som representerte Strindheim IL.
Under VM på ski i Lahtis i 1989 ble han tidenes yngste verdensmester i kombinert, to dager før han fylte 19 år. Dette ble karrierens store høydepunkt. Han ble juniorverdensmester individuelt og i lagkonkurransen både i 1989 og 1990. Han tok sølv i VM i 1993. Trond Einar Elden var sterkest i langrennssporet, og de siste årene som aktiv idrettsutøver satset han som sprinter i spesiallangrenn. Han har to andreplasser fra verdenscupen som beste resultat i langrenn. Han deltok også på sprinten i VM i Val di Fiemme 2003, der han ble nr 24.
I 1989 ble han tildelt Olavstatuetten. I 1991 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Vegard Ulvang, Ernst Vettori og Jens Weißflog. I 2004 fikk han Egebergs ærespris for sine bedrifter innen kombinert og langrenn i tillegg til friidrett.
Han er bror av tidligere kombinertløper Bård Jørgen Elden og tremenning av faren til langrennsløperne Marte Elden og Mari Elden.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Trond Einar Elden – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Trond Einar Elden – Olympedia 
(en) Trond Einar Elden – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Trond Einar Elden – FIS (kombinert) 
(en) Trond Einar Elden – FIS (langrenn) 
(en) Trond Einar Elden – TheSports.org
Noriaki Kasai

Noriaki Kasai (født 6. juni 1972) er en japansk skihopper. Han ble verdensmester i skiflyging i 1992. Han har deltatt i til sammen 13 VM og 8 OL.


== Karriere ==
Kasai debuterte i verdenscupen i Sapporo den 17. desember 1988. Han har 17 seire i individuelle renn i verdenscupen, første gang i skiflygingsmesterskapet som også talte i verdenscupen, i Harrachov 22. mars 1992, siste gang i Kuusamo 29. november 2014, delt med Simon Ammann. Med seieren i Kuusamo ble han historiens eldste vinner i verdenscupen i skihopping. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 3.-plass i sesongene 1992/93 og 1998/99.
Kasai deltok i olympiske leker for sjuende gang i Vinter-OL 2014 i Sotsji og tok sølv i stor bakke og bronse i laghopp, sammen med Reruhi Shimizu, Taku Takeuchi og Daiki Itō.
Kasai deltok i sitt åttende OL under Vinter-OL 2018. 
Han har bakkerekorder i Lierberget i Hamar (sammen med Stian Kvarstad) og i HS108-bakken i Adlerschanzen i Hinterzarten.I 2016 ble han tildelt Holmenkollmedaljen, og ble med det den tredje japaneren som mottok denne utmerkelsen.


== Verdenscupseire ==


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Rekorder ==


== Fotnoter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Noriaki Kasai – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Noriaki Kasai – Olympics.com 
(en) Noriaki Kasai – Olympic.org 
(en) Noriaki Kasai – Olympedia 
(en) Noriaki Kasai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Noriaki Kasai – FIS (alpint) 
(en) Noriaki Kasai – FIS (skihopping) 
(pl) Noriaki Kasai – skijumping.pl 
www.NoriakiKasai.com
«Kasai trodde skihopping var en norsk henrettelsesmetode», artikkel fra NRK, 7. desember 2014