jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Allen Carr

Allen John Carr (1934–2006) var en engelsk forfatter og røykestopp-guru. Han er mest kjent for boka The Easy Way to Stop Smoking fra 1985 (utgitt på norsk i 2002 som Endelig ikke-røyker!).Etter flere forsøk på å slutte å røyke, stumpet Carr den siste sigaretten i 1983, i en alder av 48 år, etter å ha røykt hundre om dagen i 33 år. Han sluttet jobben som revisor og stiftet Easyway-klinikken som skulle hjelpe andre røykeavhengige. Han stiftet over 70 klinikker fordelt på 30 land. Han har selv hevdet å ha hjulpet 25 millioner mennesker å slutte med røyking.Han har utgitt flere bøker om tobakk og helse, og har solgt flere millioner bøker totalt. Boka Endelig ikke-røyker har solgt over seks millioner eksemplarer (inkludert over 80 000 i Norge).Carr døde av lungekreft i 2006, 72 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hammarby Sjöstad

Hammarby Sjöstad er et bybyggingsprosjekt som består av flere boligområder omkring Hammarby sjö i Stockholm. 


== Definisjon ==

Prosjektet er oppdelt på to bydeler: Södermalm og Södra Hammarbyhamnen.
På Södermalm omfatter det hele den nye bebyggelsen ved Hammarby sjö med unntak av kvartalet Hamnvakten. I dagligtale brukes sjelden begrepet Hammarby Sjöstad om denne delen av prosjektet.
I bydelen Södra Hammarbyhamnen omfatter det i prinsippet hele bydelen, bortsett fra det eksisterende boligområdet Danviksklippan, som ble bygd på 1940-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Hammarby sjöstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hammarby Sjöstad
Gabriel Milito

Gabriel Alejandro Milito (født 7. september 1980) er en argentinsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Argentinos Juniors.Tidligere spilte han for det argentinske topplaget Independiente (1997–2003). Han var i ferd med å gå til Real Madrid i 2003, men laget avslo overgangen etter en medisinsk test, som ifølge klubben avslørte en kneskade. Gabriel Milito besluttet å bli værende i Spania, og gikk i stedet til Real Zaragoza. 10. juli 2007 gikk han til FC Barcelona, for 20.5 millioner euro.
Han er broren til den tidligere fotballspilleren Diego Milito.
Han var med i den argentinske troppen som deltok i VM i fotball 2006.


== Trenerkarriere ==
Han var hovedtrener for den argentinske klubben Estudiantes de La Plata fra 16. april 2015 til 12. desember 2015.12. mai 2016 ble han ansatt som trener for Club Atlético Independiente.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Milito – FIFA 
(en) Gabriel Milito – Transfermarkt 
(en) Gabriel Milito – Transfermarkt (manager) 
(en) Gabriel Milito – national-football-teams.com 
(en) Gabriel Milito – WorldFootball.net 
(en) Gabriel Milito – FootballDatabase.eu 
(en) Gabriel Milito – Soccerway 
(en) Gabriel Milito – FBref
El Bayadh

El Bayadh (Bayaisa) ligger i Algerie. Det er ca. 20 000 innbyggere i byen, som er administrasjonsby for provinsen med samme navn.
Jan Valentin Sæther

Jan Valentin Sæther (født Jan Sæther 18. mars 1944, død 11. januar 2018) var en norsk figurativ maler, billedhugger og gnostisk prest. Han var professor i figurativt maleri ved Statens kunstakademi i Oslo i perioden 1996–2002.
Sæther ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1963–65) og Statens Kunstakademi, maleri under professor Reidar Aulie (1965–66) og skulptur under professor Per Palle Storm (1968–71). Han hadde en rekke utstillinger, hovedsakelig i Norge og California.
Sæther debuterte i Kunstnerforbundet i 1972, men hadde før dette deltatt på gruppeutstillingene «Vårutstillingen» i Kunstnernes Hus i 1968, «Figurativt maleri fra sekstitallet» i Oslo Kunstforening i 1970 og «Romantikk» i Oslo Kunstforening i 1970. På denne tiden brukte han navnet Jan Isak Sæther.I 1973 flyttet han til Los Angeles i California. I tillegg til sitt virke som billedkunstner drev han flere kunstskoler i løpet av de 22 årene han bodde der. Sæther flyttet tilbake til Oslo i 1995. I perioden 1995–96 jobbet han som amanuensis med ansvar for modellinstituttet ved Statens kunstakademi. I 1996 ble han tilsatt som professor i figurativt maleri ved samme sted etter en «thriller» av en tilsettingsprosess hvor den eneste andre kandidaten som var vurdert som skikket var ungdomsvennen Odd Nerdrum. Samtidig med Sæthers ansettelse ble billedhuggeren Istvan Lisztes tilsatt i et tilsvarende nytt professorat i figurativ skulptur.
Han virket også som skribent. I 1972–73 var han kunstkritiker i Morgenbladet, og 2001–03 var han medansvarlig for kunstkritikk-E-zinen BarokkMinimalist.
Sæther ble ordinert til prest i den gnostiske kirke i desember 1988 av den regionale biskop Stephan A. Hoeller i Ecclesia Gnostica i California. Han ledet en norsk menighet i de senere år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Svedmyra

Svedmyra er en bydel i Söderort i Stockholm kommune Den ligger i Farsta bydelsområde og grenser til bydelene Tallkrogen, Stureby, Gamla Enskede og Gubbängen. 
Det finnes også en tunnelbanestasjon med navnet Svedmyra, men den ligger i bydelen Stureby.


== Se også ==
Svedmyra tunnelbanestasjon
Enskededalen

Enskededalen er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. I Enskededalen lå det tidligere et stort koloniområde, som ble landskjent gjennom boken og filmen Babels hus av P.C. Jersild. Området er også kjent for rullesteinsåsen som fortsetter gjennom Stockholm (nordover) og Skogskyrkogården (sørover).
Bydelen tilhører bydelsområdet Skarpnäck.
Vulgærspråk

Vulgærspråk av latin: vulgus (folket) var brukt om enkelte sosiolekter som uttrykker seg svært konkret og direkte, med ord og uttrykk som «det gode selskap» av borgerlige helst ikke ville høre.
I tilknytning til språkdebattene gjennom de siste hundre år har vulgærspråk vært brukt om arbeiderklassens og enda laverestående klassers språk. Motstanden mot a- endelser i bokmålet var bl.a. med rot i dette. Motstykket var «dannet språk» der en skulle uttrykke seg uten å bruke ufine ord. «Je`» og «jeg» var akseptable (unntak for folk fra dalene østpå, «Stomperud-jei»), «eg» og «e`» («æ») var det ikke. Kroppsfunksjoner ble omskrevet, man gikk til nød «på toalettet» eller «på do», men helst «ut et (nødvendig) ærende». Man aldri «på dass» (som også egentlig er en «forfining» av det tyske uttrykket «Daß Haus» / «Huset» der man gjorde slikt). Hva man så gjorde der skulle knapt nevnes, man «vasket hendene».
En god del av det som tidligere var vulgærspråk er etterhvert gått inn i vanlig dagligtale, og det er blitt stuerent å skrive om det i avisene.
Skarpnäcks gård

Skarpnäcks gård er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Flaten, Orhem, Sköndal, Gubbängen, Gamla Enskede, Enskededalen, Kärrtorp og Bagarmossen samt till bydelen Älta i Nacka kommune.
Skarpnäcks gårds historie går tilbake til middelalderen, byen Skarpa er nevnt allerede i 1426, og den var en stor jordbrukseiendom frem til 1960-tallet. Gårdens nåværende hovedbygning ble oppført 1865–1867. Eiendommen ble solgt til Stockholm by i 1922. 
Den første byplanen ble utviklet i 1923. Den gang ble området kalt Skarpnäcks Trädgårdsstad (hageby), og i området Pungpinan begynte man i 1927 å oppføre små hytter. I dag finnes det ca. 240 slike. 
I 1953–1956 ble det oppført ca. 100 rekkehus med utleieleiligheter langs Riksrådsvägen. På begynnelsen av 1960-tallet oppførte man ytterligere rekkehus ved Nämndemansbacken og Sekreterarbacken.
I 1940 ble det besluttet at Skarpnäcksfältet skulle brukes som reserveflybane for jagerfly, men ble aldri tatt i bruk. I stedet flyttet byens seilflyklubb inn. I 1981 vedtok man å bebygge feltet med boliger, og 3400 leiligheter ble oppført. Området består utelukkende av røde teglsteinsbygninger, og har fått mange utmerkelser for sin spesielle arkitektur. 
I midten av 1990-årene hadde dette området Nord-Europas høyeste barnetetthet. 


== Se også ==
Skarpnäck tunnelbanestasjon


== Eksterne lenker ==
Skarpnäcks Trädgårdsstadsförening
Flaten

Flaten er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger mellom bydelene Orhem og Skrubba.
Et av byens eldste friluftsbad, Flatenbadet, ligger her.


== Se også ==
Flaten (innsjø)
Skrubba

Skrubba er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den grenser til bydelene Flaten og Orhem.
Skrubba ligger inneklemt mellom Drevviken og Trollbäcken i Tyresö kommune. 
Skrubba var i eldre tider navn på et gårdsbruk i området, først omtalt i 1397. Området er i stor grad skogbevokst. I bydelens nordøstlige del ligger det et fjell som når 74 meter over havet, det høyeste naturlige punktet i Söderort.
Kjersti Berge

Kjersti Berge (født 1961) er en norsk skuespiller, musiker og komiker kjent fra humorgruppen Kvinner på randen.


== Utdanning og yrkeskarriere ==
Berge er utdannet ved Bergen Musikkonservatorium og Musikkonservatoriet i Oslo.Hun har arbeidet som frilansskuespiller og sanger på flere norske teaterscener siden 1985. Hun har også medvirket i forskjellige musikaler, kabareter og revyer. Sammen med Elisabeth Moberg og Marit Voldsæter dannet hun i 1996 trioen Kvinner på randen. Trioen har hatt suksess både på scenen og på TV. Trioen var første gang å se på NRK TV i 1998. I 2003 var de forgrunnsfigurer i humorserien Taxi, Taxi. I 2007 lanserte hun sitt eget sceneshowet kalt Shukahara.Berge har siden 2007 vært tilknyttet Fargespill, et flerkulturelt kunstnerisk prosjekt i Bergen som startet sin virksomhet i 2004. Hun var først med som produsent og fra 2008 som daglig leder og produsent.


== Familie ==
Berge er gift med gitarist, gitarbygger og høyskolelærer Egil Haugland (1959).


== TV-opptredener ==
2003 Taxi, Taxi (forskjellige roller)
2003 Først & sist (gjest)
2001 Den store klassefesten (gjest)
1998 Kvinner på randen (forskjellige roller)
1990 Melodi Grand Prix 1990 (Damer Og Herrer)
1990 Which Witch Turné 90' (Anna Regina)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjersti Berge på Internet Movie Database
Skipsverft

Skipsverft, eller bare verft, er en industribedrift som nybygger, vedlikeholder, reparerer eller gjør modifikasjoner av skip og andre flytende enheter. Verft er aktører innenfor maritim næring. De første skipsverftene man kjenner til ble opprettet i India for over 4 000 år siden. 
Inntil den industrielle revolusjon bygget skipsverft skip med trevare som byggemateriale, men fra 1800-tallet ble jern og stål stadig mer brukt. Frem til den andre verdenskrig var klinkbygging enerådende, men deretter overtok sveising mer og mer, og ble etter hvert enerådende.
I dag er de fleste ledende skipsverft lokalisert i Asia, men Europa og USA har fremdeles en viss skipsbygging, særlig av marinefartøy og spesialiserte fartøy. I Norge er verftsindustrien i dag sterkt engasjert med arbeid for oljeindustrien.
Et lite skipsverft kalles for et båtbyggeri som ikke bygger skip, men båter. Fra gammelt av var disse verkstedene ei spartansk bu hvor man bygget trebåter. I dag er det gjerne et moderne lokale på lik linje med andre produksjonslokaler en benytter til verksteder. Et moderne båtbyggeri har i dag konvensjonelle snekkermaskiner, håndverktøy og datahjelpemidler. Noen båtbyggerier er med årene blitt så store at de er blitt omdannet til skipsverft.


== Se også ==
Norske Skipsverft – en nasjonal og samlende bransjeorganisasjon for norsk verftsindustri
Landkreis Greiz

Landkreis Greiz er en krets i Thüringen i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Landkreis Greiz Offisiell side
Gårdsslakting

Gårdsslakting er avlivning av buskap for å bruke skrotten til forskjellige produkter, som kjøtt eller lær. 


== Historie ==
Slakting foregikk fra gammelt av på den enkelte gården. Slaktetida var om høsten, etter at det var begynt å bli kaldt i lufta, gjerne etter første snøfall. Det var begrenset hvor mange dyr en kunne vinterfore, og gjøgrisen skulle brukes til julemat.
Bonden hadde ofte med seg en slaktekyndig person. Dyra ble avlivet så humant som mulig, flådd og partert. Kjøttet ble konservert med alle metoder som sto til rådighet: lage pølser,salting, speking, ligge i lake av salt og sukker,røyking og tørking. Norgesglasset ga nye muligheter, og fryseboksen atter nye. Alt ble tatt vare på, der en hadde stabbur ble dette brukt. Hudene ble saltet og enten beredt lokalt eller solgt til garveri.
Mange valgte nok å selge dyra til nærmeste slakter og kjøtthandler. Dem var der mange av utover landet, både i byer og tettsteder. De er etterhvert blitt nedlagt og erstattet av sentralslakterier, mens den gamle pølsemakerbutikken er avløst av ferskvare- og kjøledisker i kjedebutikkene.
Slakterisentraliseringen førte til langtransport av slaktedyr. Hygienekontrollen ble riktignok bedre og enklere, men dyrevernere og miljøorganisasjoner har påpekt at dette er sløsing med energi og ofte plagsomt for dyra. Per 2006 har en slakter på Vestlandet fått godkjenning for et rullende slakteri, der alt foregår på den enkelte gård.
Kvinner på randen

Kvinner på randen var en humoristisk skuespillertrio som oppsto i Bergen i 1996 og besto av skuespillerne Kjersti Berge, Elisabeth Moberg og Marit Voldsæter.Ensemblet startet i 1996 med stykket Kvinner på randen av en oppskrytt aften på den intime scenen på Den Stundesløse i Bergen. Oppfølgeren i 1998, Kvinner på randen av en oppskrytt aften Del 2, ble oppført i syv måneder med utsolgte hus. Gode kritikker i Oslopressen førte til at forestillingen ble satt opp i Oslo.
Fra oktober 1999 til april 2000 turnerte gruppen over hele Norge. I 1999 ble de tildelt prisen årets bergenser, en kåring i regi av Bergensavisen. Trioen vant Komiprisen 2001 i klassen beste ensemble.  
I 2001 var de aktuelle med forestillingen Kvinner på randen rir igjen, som også oppnådde betydelige publikumstall.
Høsten 2005 holdt trioen sin avskjedsforestilling.


== På TV ==
Trioen var første gang å se på TV i 1997 med faste innslag i TV-programmet Larsen spesial.  Våren 1998 fikk den sin egen serie på  NRK med tittelen Kvinner på randen av en oppskrytt TV-aften. Den hadde premiere den 24. april 1998. For dette mottok de prisen for beste underholdningsprogram under Gullruten 1999 på TV 2. Høsten 1999 som sesong to som bare hadde tittelen Kvinner på randen. Høsten 2003 lanserte de komiserien Taxi, Taxi, på NRK1. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kvinner på randen av en tårevåt avskjed (BT, 2005)
Kvinner på randen: «Julemysteriet. Frelsesarmeens juleplate» (VG, 2005)
Kvinner på randen...rir igjen! (VG)
Moster gamle kirke

Moster gamle kirke er en steinkirke fra første halvdel av 1100-tallet og ligger i Mosterhamn på øya Moster i Bømlo kommune.


== Historie ==
Kirken er en viktig del av norsk kirkehistorie. Snorre forteller at Olav Tryggvason lot bygge en kirke her i 995.
Olav den hellige holdt et ting på Moster rundt 1024, der den eldste kristenretten i Norge ble innført. Moster kirke er regnet som en av de eldste i landet.


== Kirkebygget ==

Kirken har kvadratisk kor og rektangulært skip og med en inngang i vestre vegg i skipet og en i søndre vegg i koret. Murene er oppført i minst tre omganger. Takverket ble skiftet ut på 1700-tallet. Kirken er hovedsakelig bygd av kleberstein. Klebersteinen ble sannsynligvis hentet lokalt fra klebersteinsbruddet ved gården Urda på Lykling.


== Se også ==
Mosterhamn
Moster nye kirke


== Litteratur ==
Øystein Ekroll (2000). «Moster gamle kirke». Kirkene i Norge, bind 1: Middelalder i stein. Oslo: ARFO. s. 156–161. ISBN 82-91399-09-3. 
Hans-Emil Lidén: Moster gamle kirke i «Norges kirker»
Alf Henry Rasmussen (1993). «Moster gamle kyrkje, Mosterhamn». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 385. ISBN 82-75-27022-7. 
Olava Øverland og Bo Aje Mellin (1995). Våre altertavler. Oslo: Det Norske Samlaget. s. 74–75. ISBN 82-521-4500-0. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Moster gamle kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Moster gamle kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Fortidsminneforeningen: Moster gamle kyrkje
Sharjah

Sharjah (arabisk: الشارقة) er et emirat (en delstat) i De forente arabiske emirater. Det ligger hovedsakelig ved Persiagulfen, men har også besittelser som enklaver i og rundt emiratet Fujairah ved Det indiske hav. Hovedstaden er byen Sharjah, som i praksis har blitt en nordlig forstad til millionbyen Dubai.

Sharjah er det tredje største av de syv emiratene. Det har kyst både ved Persiagulfen og Omanbukten i Indiahavet. Landarealet er 2 590 km², noe som tilsvarer 3,3 % av emiratenes totalareal. Sharjah strekker seg 16 km langs Persiagulfen og har 80 km landgrense. Emiratet har 636 000 innbyggere (2003).Sharjah har tre enklaver på østkysten mot Omanbukten: Kalba, Khor Fakkan og Dibba al-Husn. Inne på Sharjahs territorium ligger en Omansk enklave på 75 km², kalt Madha; inne i Madha ligger igjen en liten enklave tilhørende Sharjah. Denne heter Nahwa og har omtrent 50 innbyggere. Det er ikke grensekontroll mellom Emiratene og Oman rundt og inne i denne minste omanske enklaven.
Sharjahs hovedstad, med samme navn som emiratet, har 519 000 innbyggere, og ligger ved Persiagulfen. Byen er sentrum for handel og forvaltning, og ikke minst et stod hvor svært mange indiske gjestearbeidere bor, som følge av lavere boligpriser her enn i Dubai. Byen har også mange museer, og er kjent for sine mange vakre moskéer. Byen regnes som et kulturelt sentrum i emiratene.
Det finnes en internasjonal flyplass i emiratet, kjent for sin samling av gamle sovjetiske fly. Emiratet utga egne frimerker 1963-72.


== Historie ==
Byen og området var allerede for 5 000 år siden et økonomisk tyngdepunkt i regionen. I 1727 erklærte staten sin uavhengighet, under ledelse av den fremdeles herskende Qasimi-klanen. I 1820 inngikk Sharjah, sammen med fire tilsvarende nabostater, en fredsavtale med det britiske imperiet. Avtalen innebar at britene fikk kontroll med et urolig havområde med mange arabiske pirater, og betød på den annen side at britene tok rollen som garantist for emiratenes uavhengighet vis-à-vis regionens stormakt Det osmanske rike. 
Da britene trakk seg ut fra regionen i perioden 1968-71 forsøkte ni emirater å danne en forbundsstat. To av disse valgte å stå alene: Bahrain og Qatar. Seks av de øvrige dannet De forente arabiske emirater 2. desember 1971, mens den syvende (Ras al-Khaimah) sluttet seg til unionen 11. februar 1972. På denne tiden ble også emiratet Fujairah skilt ut fra Sharjah, og ble med dette landets sjuende emirat.


== Emirer ==
Sharjah styres av Sultan ibn Muhammad al-Qasimi, medlem av De forente arabiske emiraters råd og emir av Sharjah. Listen over tidligere sjeiker omfatter:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Emirate of Sharjah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
uaeinteract.com Emiratenes offisielle sider
sharjahjamaat.org
Marit Voldsæter

Marit Voldsæter (født 1966) er en norsk skuespiller, sanger og komiker kjent fra revygruppen Kvinner på randen. Hun har siden 1990-tallet jobbet frilans som skuespiller og deltatt i en rekke revyer.  
I starten av 20-årene startet Voldsæter på Fyllingsdalen Teater, og i løpet av tiden her fikk hun jobb i Ole Paus sin revy. Dette var starten på hennes komikerkarriere. I 1996 ble hun en del av Kvinner på randen (1996–2005), en revygruppe som ellers bestod av Kjersti Berge og Elisabeth Moberg. I 2006 hadde hun sin debut som soloartist med showet "Med ræven i fatle" i Bergen. Forestillingen innbrakte henne to komipriser: «beste kvinnelige artist i revy og komedie» og «beste forestilling på scene». Hun har etter det hatt suksess med «Rett fra skrumpleveren» og «Drit i å danse!», som også innbrakte henne prisen "beste kvinnelige artist i revy og komedie" under Komiprisen 2010. I 2017–2018 gjorde hun seg bemerket med forestillingen «Null i biologi» (sendt på NRK i 2019).I 2007 var hun jurymedlem i talentkonkurransen Drømmerollen på NRK1. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Voldsæter på Internet Movie Database 
(en) Marit Voldsæter hos The Movie Database
Magnetar

Magnetarer er en type nøytronstjerne med et ekstremt sterkt magnetfelt. 
Magnetfeltet til en magnetar ligger på rundt 100 milliarder tesla, som er ca. 1 000 ganger sterkere enn en vanlig nøytronstjerne. Det sterke magnetfeltet medfører blant annet i at magnetaren sender ut kraftig røntgenstråling. Det forekommer også utbrudd hvor det sendes ut gammastråling.
Den første magnetaren ble oppdaget i 1998, og det er senere oppdaget 11 slike. 
En magnetar er rundt 20 kilometer i diameter, og roterer 500–1 000 ganger i sekundet.


== Se også ==
Pulsar
Vox Publica

Vox Publica (latin: «den offentlige stemme») er et nettbasert magasin om «demokrati og ytringsfrihet», utgitt av Institutt for informasjons- og medievitenskap ved Universitetet i Bergen. Leif Ove Larsen er ansvarlig redaktør, mens Olav Anders Øvrebø er redaktør.


== Eksterne lenker ==
Vox Publica
Embargo

Embargo (fra spansk: embargar, som igjen kommer fra vulgærlatin: imbarricare (barra: «skranke», jf. engelsk: «bar») er betegnelsen på en reaksjonsmåte i internasjonal politikk og handel, jf. boikott. Ved embargo er det forbudt å handle med et land. Hensikten er å endre landets politikk. Embargo brukes vanligvis som et straffetiltak ved brudd på internasjonale traktater.
En av de mest kjente tilfelle av embargo var under Napoleonskrigene hvor Frankrike under Napoleon forsøkte å lamme Storbritannia økonomisk ved en embargo. Denne handelsblokaden fungerte ikke i praksis og var tildels like skadelig for de nasjonene som oppholdt den.
Embargoer kan bety begrense eller forby eksport eller import, opprette bestemte kvanta, påføre bestemte tollsatser, skatter, forby frakt eller transport med bestemte befordringsmidler, fryse eller konfiskere last, aktiva, bankinnskudd, begrense transport av særskilt teknologi eller produkter, særlig høyteknologiske, eksempelvis til CoCom under den kalde krigen.


== Referanser ==
Doris Miller

Doris «Dorie» Miller (født 12. oktober 1919, død 24. november 1943) var en amerikansk kokk i United States Navy som utmerket seg under angrepet på Pearl Harbor den 7. desember 1941. På tross av at han ikke hadde noen våpenutdanning, tok Miller over et ubetjent maskingevær og beskjøt angripende japanske fly inntil han ble beordret til å evakuere det synkende fartøyet.
For sin innsats fikk Miller tildelt Navy Cross, den nest høyeste utmerkelse USAs marine tildeler. Miller var den første afroamerikaner som fikk denne utmerkelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dorie Miller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Doris Miller hos American National Biography 
(en) Nettsted om Doris Miller
Heidi Ihlen

Heidi Ihlen (født 1954) er en norsk motivasjonsrådgiver og psykolog. Hun driver egen praksis sammen med sin søster Bente-Marie Ihlen og har utgitt tre bøker innen sitt fagfelt.
Ihlen er utdannet psykolog fra Universitetet i Oslo (1988). Hovedoppgaven hennes hadde tittelen Å være underveis : beskrivelse av en omorganiseringsprosess ved et A-senter.Hun har jobbet i poliklinikk med rusrelaterte problemer. Hun har over flere år arbeidet med å utvikle kommunikasjonsverktøy til bruk for leder-og kollegateam. Hun har vært opptatt av kommunikasjon og gruppebygging og har hatt et omfattende samarbeid rundt disse temaene med sin søster, Bente-Marie Ihlen, som også er psykolog. Hun tok videreutdanning i narrativ psykologi og via denne utviklet hun en større interesse for kognitiv tenkning. Hun har vært privatpraktiserende siden hun i 1992 etablerte Parkveien psykologisenter, sammen med sin søster og psykolog Marit Mogstad. Senere etablerte de to søstrene Ihlen-psykologene i Sandvika. Både hun og søsteren har vært brukt som motivasjonsrådgivere av toppidrettsutøvere, næringslivsledere og organisasjonsledere. Blant andre skøyteløperen Johann Olav Koss. Hun har også undervist på profesjonsstudiet i psykologi, UiO.
Ihlen har gitt bøkene Effekt, falske smil og ekte ørefiker: en bok om kommunikasjon og teambygging (1997) (sammen med Bente-Marie Ihlen og Johann Olav Koss), På seg selv kjenner man ingen andre: om kommunikasjon og teambygging (2003) (sammen med Bente-Marie Ihlen) og Ubehag: Om hvordan vanskelige følelser kan gi gode relasjoner  (2014) (Sammen med Bente Ihlen).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  - Ihlenpsykologene
Orhem

Orhem er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i Skarpnäck bydelsområde, og grenser til bydelene Sköndal, Skarpnäcks Gård, Flaten og Skrubba.