jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Vigdeild

Olav Vigdeild hadde høvdingesete på Viktil på Frosta. Gården ligger om lag 2 km. sørvest for vikinghavna på Fånestangen, og det er grunn til å tro at Vigdeild var bruker av denne havna. Han levde på første del av 1200-tallet, var lendmann, og kanskje den største høvdingen Frosta har fostret.
Vigdeild var Hertug Skules mann og vårbelg, og kjempet mot Håkon Håkonsson og birkebeinerne. Olav var blant annet fører for 14 langskip som sammen med Guttorm av Suderheim (Sørem på Leinstrand i Trondheim) skulle til Bergen vinteren 1239–40 for å ta kongen. På grunn av motvind og at rykte gikk foran dem over alt ble denne planen endret og de begynte i stedet å herje på Møre.
Etter disse herjingene ble han med Hertug Skule ned Gudbrandsdalen og ned til Nannestad, hvor det ble et slag ved Laaka, som de vant. Senere kom de i kamp med birkebeinerne i Vestre Strete i Oslo. Her flyktet vårbelgene, og kampen fortsatte på Halvard kirkegård. Olav flyktet videre inn i Lavranskirken og berget livet ved at Gaute fra Melhus spurte om han ville ha grid, noe Olav sa ja til. Henrik Ibsen skriver om dette i Kongs-Emnerne.


== Kilder ==
Moksnes, Leif: Frostaboka (Bind 1), Frosta Historielag (1968)
Tordsson, Sturla: Håkon Håkonssons saga
Finn Schjøll

Finn Viggo Schjøll, også kjent som Blomster-Finn, (født 17. mai 1948 i Horten) er en norsk blomsterdekoratør og TV-personlighet.
Schjøll begynte i fjernsynsprogrammet Frokost-TV på NRK i 1987, men har fra 1996 deltatt med blomsterinnslag og visdomsord i God morgen Norge på TV 2. Han deltok i underholdningsserien Skal vi danse på TV 2 i 2006. Schjøll har vært dommer i flere sesonger av TV 2s reality-konkurranse Sommerhytta (TV-serie).
Schjøll var også deleier av Finn Schjølls blomster AS, senere Blomster Norge AS, som gikk konkurs i august 2018. Kjeden hadde totalt 12 butikker i Norge. Schjøll er dessuten en etterspurt foredragsholder både i næringslivet og offentlig sektor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Finn Schjøll på Internet Movie Database 
Portrettintervju i Dagbladet
Astri Kleppe

Astri Cecilie Margarethe Kleppe (født 24. september 1951 i Stockholm) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 1990 med diktsamlinga Bilder tegnet i dagslys, og har seinere gitt ut tre andre diktsamlinger og en novellesamling. Astri Kleppe har også en doktorgrad i teoretisk fysikk fra universitetet i Lund fra 1997  (avhandlingens tittel: Some Aspects of Chirality) og jobber med fysikk ved siden av forfatterkarrieren sin.
Hun er av både svensk og norsk herkomst. Astri Kleppe er datter av Per Kleppe og vokste opp på Lambertseter i Oslo og senere i Sveits.


== Utgivelser ==
Bilder tegnet i dagslys, dikt, 1990
Å løpe over en eng, dikt, 1994
Før snøen samler stjerner, dikt, 2000
Den gangen vi var skog, dikt, 2004
Her ute, noveller, 2006
Ivans blomster, lyrikk, Cappelen Damm, 2017


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Astri Kleppe i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Astri C. Kleppe i Cappelen Damm
Astri C. Kleppe i NRK Forfatter
Stockholmsoperaen

Kungliga Operan (tidligere Kungliga Teatern) er Sveriges nasjonalscene for opera og ballett.
Bygningen ligger i sentrum av Stockholm.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Kungliga operan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Stockholmsoperaen på Operabase (produksjoner, besetning, kalender)
Arthur Blythe

Arthur Blythe (født 5. juli 1940 i Los Angeles, død 27. mars 2017 i Lancaster) var en amerikansk jazzsaksofonist og komponist. I 1960-årene spilte han med pianisten og bandlederen Horace Tapscott. Etter å ha flyttet til New York på midten av 1970-årene startet Blythe å gjøre innspillinger som leder av eget band i 1977. Album som The Grip og Metamorphosis tilbød evnerik, høyst rafinert jazz med en fri vinkling som var for smal for det store publikum, men de falt i smak hos et vidt jazzpublikum. Blythe spilte på mange sentrale album i 1980-årene, blant annet Jack DeJohnette’s Special Edition.
Etter Julius Hemphills avgang, ble han med i World Saxophone Quartet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arthur Blythe på Internet Movie Database 
(en) Arthur Blythe på Discogs 
(en) Arthur Blythe på MusicBrainz 
(en) Arthur Blythe på AllMusic
Federico García Lorca

Federico García Lorca (født 5. juni 1898, død 19. august 1936) var en spansk dikter og dramatiker, men er også kjent som maler, pianist og komponist.
Lorcas kanskje mest kjente diktverk er Sigøynerballader, som utkom i 1928. Han skrev skuespillet Blodsbryllup, som ble uroppført i 1933.
Som medlem av 27-generasjonen ble han henrettet i Granada av de nasjonalistiske partisanene ved starten av den spanske borgerkrigen 19. august 1936.Bøkene hans var forbudt i Spania under Franco-styret.

Now, you know of my deep association and confraternity with the poet Federico Garcia Lorca. I could say that when I was a young man, an adolescent, and I hungered for a voice, I studied the English poets and I knew their work well, and I copied their styles, but I could not find a voice. It was only when I read, even in translation, the works of Lorca that I understood that there was a voice. It is not that I copied his voice; I would not dare. But he gave me permission to find a voice, to locate a voice, that is to locate a self, a self that is not fixed, a self that struggles for its own existence.


== Referanser ==


== Litteratur ==

(no) Publikasjoner av Federico García Lorca i BIBSYSBøker på norskFrøken Rosita, eller Blomsterspråket ; Bernarda Albas hus : to skodespel oversatt av Tove Bakke Samlaget drama 2007 (Originaltittel: Doña Rosita la soltera, o El lenguaje de las flores, La casa de Bernarda Alba) ISBN 9788252170276
Appelsin og sitron: dikt for barn og andre. Oslo: Samlaget. 1998. ISBN 8252152473.  utvalg og gjendikning av Tove Bakke
Månen har tenner av elfenbein: dikt i utval. Oslo: Samlaget. 1996. ISBN 8252147127.  utvalg og gjendiktning ved Tove Bakke og Ragnar Hovland
Dikter i New York. [Oslo]: Cappelen. 1991. ISBN 8202129648.  gjendikning ved Niels Fredrik Dahl
Bernarda Albas hus: kvinnedrama fra en spansk landsby i tre akter. [Oslo]: Nationaltheatret. 1981.  oversatt av Carl Keilhau
Dikt om den dype sang. [Oslo]: Solum. 1978. ISBN 8256001178.  gjendiktet av Astrid Mercedes Ness
Den vakre skomakarfrua. [Oslo. 1968.  oversatt av Tormod Skagestad
García Lorca, Federico (1957). Frøken Rosita, eller Når blomane talar: eit dikt frå Granada på nittenhundretallet. [Oslo].  oversatt av Aslaug Vaa
García Lorca, Federico (1955). Blodbryllaupet. [Oslo]: [Radioteatret]. 


== Eksterne lenker ==
(en) Federico García Lorca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Federico García Lorca – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Federico García Lorca på Internet Movie Database 
(no) Federico García Lorca hos Sceneweb 
(sv) Federico García Lorca i Svensk Filmdatabas 
(fr) Federico García Lorca på Allociné 
(en) Federico García Lorca på AllMovie 
(en) Federico García Lorca hos The Movie Database 
(en) Federico García Lorca hos Internet Broadway Database 
(en) Federico García Lorca på Discogs 
(en) Federico García Lorca på MusicBrainz 
(en) Federico García Lorca på Genius — sangtekster
Honorius av Canterbury

Honorius (død 30. september 653 i Canterbury) var erkebiskop av Canterbury fra 627 til sin død. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, misjonær ===
Han var romer av fødsel, og kan ha vært en av de første misjonærene som ble sendt til England av pave Gregor den store for å evangelisere landet. Det er dog mer sannsynlig at han kom i den andre gruppen i 601. Det er ikke kjent hvorvidt Honorius var et navn han hadde fra fødselen, eller om han valgte det senere, da han ble erkebiskop.


=== Erkebiskop ===
I 627 ble han konsekrert som erkebiskop av Paulinus av York i Lincoln. Honorius skrev til pave Honorius I og oppfordret ham til å opphøye bispesetet i York til erkebispedømme, slik at når én erkebiskop av England døde, den annen kunne  konsekrere den avdøde erkebiskops etterfølger. Paven gik kmed på dette. Han sendte et pallium som skulle til Paulinus. 
Men det kom ikke frem i tide. For sa Paulinus etter kong Edwin av Northumbrias død måtte flykte fra York ble han tatt imot av Honorius og utnevnt til biskop av Rochester. 
Honorius konsoliderte konversjonen av England ved å sende Felix av Burgund (St. Felix) til Dunwich. Det er godt mulig at kong Sigeberht av East Anglia, som hadde gått over til den kristne tro mens han var i landflyktighet på det uropeiske kontinent, allerede kjente Felix, og stod bak Felix' reise til Honorius. Erkebiskop Honorius konsekrerte antagelig Felix som første biskop av East Anglia, skjønt det kan ikke utelukkes at dette hadde skjedd allerede før han kom fra kontinentet.
Honorius konsekrerte også den første angelsaksiske biskop, Ithamar av Rochester, og hans etterfølger var også en engelsk innfødt.Erkebiskop Honorius hadde få konflikter med den irske misjonsinnsats, og beundret Aidan av Lindisfarne, en av de ledende irske misjonsprester.Etter erkebiskop Honorius' død skulle det ta 18 måneder før hans etterfølger kom på plass.


=== Død, ettermæle ===
Honorius døde 30. september 653, som den siste av de gregorianske misjonærer. Han ble begravet i St. Augustine's kirke i Canterbury. Han bøe senere venerert som helgen, med festdag 30. september. Hans relikvier bøe overført til en ny grav i 1091, og omtrent på den samme tid ble hans hagiografi nedtegnet av Goscelin. I 1120-årene vites det at hans relikvier fortsatt var i St. Augustine's.


== Litteratur ==
William Hunt, Honorius [St Honorius] (d. 653), rev. N. P. Brooks, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Oct 2005 gesehen am 8. März 2012
Michael Lapidge: Honorius. In: Lapidge et al (Hrsg.): The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England. Wiley-Blackwell, Oxford u.a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1, S. 242
Farmer, David Hugh: Dictionary of Saints. Oxford, 2011, 5. Auflage, ISBN 978-0-19-959660-7, Seite 214


== Referanser ==
Vulcano

Vulcano er en italiensk vulkanøy, som ligger i Tyrrenhavet, 25 km nord for Sicilia. Ordet vulkan kommer fra øyen.
Marinemuseet

Marinemuseet er et nasjonalt museum for Sjøforsvaret, og regnes av mange for å være verdens eldste marinemuseum åpent for publikum. Det ble etablert i 1853 og har siden 1864 vært lokalisert i Magasin A på Karljohansvern i Horten i Vestfold. Marinemuseet har som formål å bevare og formidle Sjøforsvarets historie og kulturarv slik at publikum kan få en oversikt over Marinens utvikling og betydning for Norges historie. Utstillingen dekker blant annet:

Storhetstiden til den dansk-norske marinen på 16- og 1700-tallet med blant annet sjøhelten Peter Wessel «Tordenskjold» og flåtebasen Fredriksværn.
Krigene mot England i 1801 og 1807–1814.
Oppbyggingen av en egen norsk marine etter 1814, med stor vekt på hovedbasen i Horten.
Unionsoppløsningen fra Sverige i 1905 og tiden før og etter første verdenskrig.
Andre verdenskrig – angrepet på Norge og reorganiseringen i Storbritannia frem til tiden etter 1945.
Egne avdelinger for hver fartøysklasse og museet har over 150 modeller av fartøyer.Marinemuseet har også flere bevarte fartøyer, blant annet «Rap», Norges og verdens første dedikerte torpedobåt, samt utendørsutstilling med ubåten KNM «Utstein» og MTBen KNM «Blink». Begge av de sistnevnte skip er åpne for publikum.
Ved siden av det museale kan Marinemuseet tilby flere historiske tjenester. Museet har et stort fagbokbibliotek, bildesamling og tegningsarkiv. Det er tilbud om guidede omvisninger.


== Se også ==
Karljohansvern


== Eksterne lenker ==
Nettsider for Marinemuseet, Horten
Hyacinthe Rigaud

Hyacinthe-François-Honoré-Mathias-Pierre Martyr-André Jean Rigau y Ros, bedre kjent som Hyacinthe Rigaud (født 18. juli 1659 i Perpignan i Frankrike, død 29. desember 1743 i Paris), var en fransk maler.

Rigaud vokste opp i en aristokratisk familie i Perpignan. Som voksen ble han den viktigste portrettmaleren under kong Ludvig XIV av Frankrike. Han hadde stort talent for imponerende positurer og flotte oppsett og lagde portretter med stor likhet. Han fikk derfor både kongelige og ambassadører som kunder, og hans mest kjente verk er portrettet av Ludvig XIV fra 1701. Det henger i Louvre i Paris. I 1682 ble han tildelt Prix de Rome.


== Priser (utvalg) ==
1682 – Prix de Rome


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Hyacinthe Rigaud – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hyacinthe Rigaud – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hyacinthe Rigaud på Discogs 
(en) Hyacinthe Rigaud på Discogs 
(en) Hyacinthe Rigaud på MusicBrainz
Rilland

Rilland er et tettsted i Reimerswaal kommune i den nederlandske provinsen Zeeland, met 3008 innbyggere per 1. januar 2006. Rilland grenser til provinsen Noord-Brabant og ligger like ved Schelde-Rijn kanalen, sør for Riksvei A58. Ikke noe annet tettsted i Zeeland ligger lengre øst på Zuid-Beveland enn Rilland.
Omtrent 1 km utenfor tettstedet, i grenda Stationsbuurt ligger jernbanestasjonen Rilland-Bath. Denne er knyttet til jernbanelinjen  Vlissingen-Roosendaal.


== Historie ==
Dagens tettsted er oppkalt etter en landsby, den største delen av denne forsvant under en springflo i november 1530. Bortsett fra dette ble kanalen Hinkelinge igjen dyp. Først i det 17. og 18. århundre begynte man igjen å ta tilbake landet vannet hadde tatt. I tiden rundt 1656 hadde zeeuwene tatt tilbake Oostpolder, Mairepolder og Valkenissepolder ved å anlegge diker og pumpe ut vannet ved hjelp av vindmøller (ned. inpoldering eller indijking).
I 1754 kom de første planene for å bygge diker rundt Reigersbergschepolder, men selve byggingen begynte ikke før i 1773. Byggingen ble utsatt på grunn av uenighet mellom den tidens lokale dommere (ned. ambachtsheer), og det var flere problemer i byggetiden. For eksempel streiket arbeiderne på grunn av for lave lønninger – og militæret måtte komme i mellom for å stoppe streiken. Rundt 300 arbeidere fra Oost-Friesland ble etter dette sendt hjem. 
Når denne polderen var tørr nok til at hus kunne bygges og man kunne bo der, ble den nye landsbyen Rilland grunnlagt. I 1782 hadde den en smie, en vognmaker, et herberg, en skole og ti arbeidersboliger.
Fra 1811 – 1816 og 1878 – 1970 var Rilland sammen med Bath en egen kommune, denne ble i 1970 slått sammen med Krabbendijke, Kruiningen, Waarde og Yerseke til den nye kommunen Reimerswaal.


== Referanser ==
Oppdagelsen av Amerika

Oppdagelsen av Amerika er et begrep som benyttes når man diskuterer når de første menneskene ankom det amerikanske kontinentet. Det opereres med forskjellige oppfatninger om når og av hvem Amerika ble «oppdaget». Forskning har i nyere tid påvist at Amerika ble befolket av indianere og eskimoer fra Asia for ca. 20 000 år siden. Det er i dag vanlig å henvise til en av disse hendelsene som «oppdagelsen av Amerika»:

900-tallet/1000-tallet: Islendingen Bjarne Herjolvsson er den første oppdageren som det er bekreftet fant veien til Amerika fra Europa, men Leiv Eiriksson var den første fra Europa til å sette sin fot i Amerika. Leiv Eiriksson fulgte anvisningene i Bjarnes fortelling på sin ekspedisjon.
Etter Leiv Eiriksson har det vært flere mer eller mindre bekreftede overfarter av nordboere og andre til Amerika. Det har vært indikasjoner at baskiske fiskere var utenfor Newfoundland tidlig. João Vaz Corte-Real er en av oppdagerne som skal ha nådd Amerika før Columbus.
År 1492: Christofer Columbus er den mest kjente av oppdagerne som med sikkerhet fant Amerika etter vikingene. Han kom til Amerika i 12. oktober 1492, men trodde selv han var kommet til India. Øya de først kom til ble kalt Guanahaní av urbefolkningen. Det er idag usikkert hvilken av de karibiske øyene dette var. Spanjolene besluttet å kalle den for "El Salvador".
År 1491: John Cabot, eller Giovanni Caboto som han egentlig het, var mest sannsynlig den første som kom til fastlandet i Amerika. Han ankom et år før Columbus la ut på sin tredje ferd til Amerika, hvor han også nådde fastlandet.
År 1500 eller 1501: Amerigo Vespucci utforsket kysten av Sør-Amerika. Vespucci hevdet etter denne ekspedisjonen at Amerika var et eget kontinent og ikke Øst- Asia som oppdagelsesreisende før han hadde trodd. Han la ut på flere reiser sørover langs kysten av Amerika. Det sies at Amerika er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Deusdedit av Canterbury

Deusdedit (Frithona inntil bispeordinasjonen, også kjent som Adeodatus; død 14. juli 664 i Canterbury) var den sjette erkebiskop av Canterbury fra 655 til sin død, og den første sakser som hadde dette embetet. 


== Liv og virke ==


=== Navn ===
Ifølge en tradisjon som kan spores tilbake til Goscelin og normannerne, altså flere hundreår senere, het erkebiskopen fra fødselen av Frithona, men det er muligens en forvanskning av Frithuwine. En senere historiker, Peter Hunter Blair, bruker navnet Frithonas.Navnet Deusdedit betyr «Gud har gitt» på latin, og hadde vært navn til en pave ikke så lenge før, pave Deusdedit (pontifikat 61-618); og det var vanlig blant mange tidligmiddelalderske saksiske biskoper å ta seg et nytt navn, ofte valgt fra samtidens pavenavn.


=== Erkebiskop ===
Deusdedit ble konsekrert som erkebiskop av Ithamar av Rochester i 655, to år etter forgjengeren St. Honorius' død. 
At han ble valgt til dette høye embede, skyldes en overenskomst mellom herskerne Eorcenberht av Kent og Cenwalh av Wessex.Erkebispedømmet Canterbury ser ut til å ha hatt en noe uklar posisjon blant bispedømmene i landet i denne perioden. Under Deusdedits ni år som biskop ser det ut til at alle nye biskoper i England ble vigslet av keltiske eller utenlandske biskoper, og ikke erkebiskopen. Deusdedit av Canterbury var lenge overskygget av den mer innflytelsesrike Agilbert, som var biskop for vestsakserne, og hans effektive myndighet utstrakte seg dermed neppe ut over selve bispedømmer Canterbury og det inntilliggende bispedømmet Rochester, som tradisjonelt hadde vært avhengig av Canterbury.Deusdedit grunnla et nonnekloster på øya Thanet, og deltok i grunnleggelsen av Medshamstead Abbey (senere Peterboroughkatedralen i 657. 
Synoden i Whitby ble holdt i hans dødsår, 664. Dette var en viktig hendelse i britisk kirkehistorie, ettersom det ble avgjort om man skulle følge romersk eller keltisk skikk i landet. Deusdedit var på den romerske siden, som gikk seirende ut av disputten, men ser ikke ut til å ha vært med på synoden fordi han var blitt smittet av pest. Han døde noen måneder senere.


== Referanser ==
Vladimir Belousov

Vladimir Pavlovitsj Belousov (ru. Владимир Павлович Белоусов; født 14. juli 1946 i Vsevolozjsk) er en tidligere russisk skihopper. Han representerte Sovjetunionen.
Belousov var Sovjetunionens fremste hopper i siste halvdel av 1960-årene. Han gikk til topps i storbakkerennet under OL 1968 i Grenoble foran tsjekkeren Jiří Raška og nordmannen Lars Grini.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Belousov – Olympedia 
(en) Vladimir Belousov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Belousov – FIS (skihopping) 
(en) Vladimir Belousov – TheSports.org
Hørespill

Et hørespill er dramatikk for radio. Utgangspunktet er en dramatisk tekst, spesialskrevet eller tilrettelagt for radiomediet. På grunnlag av denne teksten, vil en regissør og en lyddesigner sammen med skuespillere spille inn replikker og eventuelt lydeffekter. Deretter følger en periode med redigering, der klanger, lydkulisser og spesialeffekter legges til. I Norge er det særlig NRK Radioteatret som produserer hørespill.
Hørespill er dyr radio, men billig dramatikk. Det er enklere å produsere enn både teater og film. Hørespillet kombinerer teaterets litterære kvalitet med filmens klippehastighet. I tillegg har hørespill-mediet muligheter som film og teater ikke har, ikke minst i utforskningen av parallelle tids- og virkelighetslag.
Flere hørespill er utgitt på CD.


== Norske forfattere som har skrevet hørespill (utvalg) ==
André Bjerke
Toril Brekke
Tor Åge Bringsværd
Lars Saabye Christensen
Kjell Ola Dahl
Tor Edvin Dahl
Arild Feldborg
Babbis Friis-Baastad
Finn Havrevold
Christopher Grøndahl
Inger Hagerup
Ebba Haslund
Liv Heløe
Finn Iunker
Torborg Nedreaas
Ingrid Nordby (1894-1961)
Tale Næss
Edith Ranum
Per H. V. Schreiner
Paul Skoe
Arne Svingen
Kirsti Brun Texmo
Bjørg Vik
Harald Warholm
Kåre Zakariassen


== Se også ==
Liste over norske hørespill
NRK Radioteatret
Radiodokumentar
Lørdagsbarnetimen
Lydbok
Stemmeskuespiller


== Eksterne lenker ==
(en) Radio dramas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 


=== Norske hørespill ===
Kriminalhørespill og serier i Radioteatret 1951-2004
Kriminalhørespill i Radioteatret 1952-2005
NRKS P2-teatrets hørespillarkiv 1930-2001
Førjulshørespillet "Koks i lasten" fra 5080-Bloggen


=== Utenlandske hørespill ===
Radiospil i Danmarks Radio
Radioteatern i Sveriges Radio
Dagens program på den britiske hørespillkanalen BBC Radio 7
Acem

Acem er en norsk ideell organisasjon.
Den ble stiftet i Oslo i 1966 av psykolog og lege Are Holen. Organisasjonens hovedformål er å undervise i Acem-meditasjon og andre metoder for avstressing og personlig utvikling.Organisasjonen er i overveiende grad basert på frivillig, ulønnet arbeid. Ingen tjener penger på å undervise i Acem-meditasjon, eller på å utvikle metoden.Acem er kjent for gigant-loppemarkeder i Oslo på 1970- og 1980-tallet. Organisasjonen tjente også penger på å drive asylmottak for staten. Journalister fra Adresseavisen påsto i en artikkelserie i 2016 at organisasjonen, som ikke er skattepliktig, ikke hadde betalt skatt på inntekter i form av offentlige overføringer på rundt 70 millioner kroner mellom 1988 og 1990. Acem avviste at organisasjonen hadde unndratt skatt, og viste blant annet til at journalistene bak saken ikke syntes å skille mellom driftstilskudd og netto overskudd.Acem Norge har investert i eiendommer som gir leieinntekter. Overskuddet brukes til å finansiere driften av meditasjonsarbeidet, slik at kurs kan tilbys til en moderat pris. Mange av Acems eiendommer har hatt en betydelig verdistigning siden de ble anskaffet på 1970-tallet. Journalistene i Adresseavisen hevdet at Acem forvaltet eiendommer til rundt en halv milliard kroner i 2016.Acem kjøpte i 2003 konferansesenteret Halvorsbøle som drives som internasjonalt retrettsenter.Ifølge en mastergrad om Acem skrevet i 2010, fremstår Acem «som en kult», definert i denne sammenheng som en organisasjonsform med en pluralistisk tilnærming til sannhet, der den enkelte selv må finne sine egne svar.Acem underviser også i Yoga og gruppepsykologi, foruten å tilby eget konfirmasjonsopplegg. Acem utgir tidsskriftet Dyade.Acem er i tillegg til Norge også etablert med betydelig aktivitet i Sverige, Danmark, Nederland, Storbritannia, Tyskland, India, Den dominikanske republikk og Taiwan.I 2014 ble Acems grunnlegger Are Holen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden av H.M. Kong Harald. Hovedbegrunnelsen var fremragende stress- og katastrofeforskning, men også Holens engasjement i Acem ble fremhevet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted for Acem