jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Håkon Christie

Håkon Andreas Christie (født 30. august 1922 i Nannestad, død 14. desember 2010 i Oslo) var en norsk arkitekt, kjent for sitt arbeid med de norske stavkirkene.


== Liv og arbeid ==

Christie ble født på Holter prestegård i Nannestad i Akershus. Hans mor, Elisabeth Theodora Stabell  (1898–1977) var redaktør av firebindsverket Prestegårdsliv (1966–69) og faren Hartvig Caspar Christie (1893–1959) var prost og stortingsmann for Høyre.

Se Christie for farsslekta og Stabel (slekt) for morsslektaChristie studerte arkitektur ved arkitektlinjen ved NTH i Trondheim, og i 1949 ble han uteksaminert med en diplomoppgave om restaurering. I studietiden arbeidet han med undersøkelser, oppmåling og utgraving av middelalderbygninger i Bergen og Trondheim som assistent for arkitekt Gerhard Fischer, blant annet ved Nidarosdomen, Håkonshallen og Bergenhus festning. I 1944 ble han engasjert av Riksantikvaren og ansatt der i 1950. Fra 1979 var han ansatt som førsteantikvar til han ble alderspensjonist i 1991. Deretter ble han engasjert som forsker hos Riksantikvaren og fra 1994 ved Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU).
I 1949 giftet han seg med Sigrid Marie Bing Refsum (1923–2004) og sammen arbeidet de for bevaring og vern av kulturarven ikke minst med bokverket Norges kirker.
Christie gjorde et banebrytende arbeid innen norsk stavkirkeforskning og skrevet en rekke verk om emnet. Ikke minst er hans tegninger av stavkirkene av stor verdi. 

Håkon Christie ble i 1976 innvalgt i Det norske Videnskaps-Akademi. I 1995 ble han ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.  I 1999 fikk han Urnesmedaljen, og senere ble han æresmedlem i Fortidsminneforeningen. I 2005 ble han tildelt Grosch-medaljen og hedret med æresmedaljen Europa Nostra.


== Verk (utvalg) ==
Christie, Håkon (1974). Middelalderen bygger i tre. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200013952. 
Christie, Håkon, Stavkirkene – Arkitektur i Norges kunsthistorie, bind 1, Oslo 1981, s. 139–250 ISBN 82-05-12265-2
Christie, Håkon, Stavkirkeforskningen, Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers bevaring, Årbok 1981, vol. 135, side 58-68
Christie, Håkon (1990). Haslum kirke 800 år. Haslum: Haslum menighet. 
Christie, Sigrid og Håkon (1990). Nes kirkeruiner: gamle Nes. [Årnes]: Raumnes historielag. 
Christie, Håkon, Urnes stavkirkes forløper belyst ved utgravninger under kirken, Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers bevaring, Årbok 1958, vol. 113, side 49-74
Christie, Sigrid og Håkon, Norges kirker – Buskerud, Oslo 1981
Christie, Håkon (1997). Hopperstad stavkyrkje. Oslo: Fortidsminneforeninga. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirkearkeologi og kirkekunst: studier tilegnet Sigrid og Håkon Christie. Øvre Ervik: Alvheim & Eide. 1993. ISBN 8290359608.
Baroklinitet

Baroklinitet er i meteorologien og oseanografien et mål på lagdelinga i atmosfæren eller i havet. Mer generelt i fluiddynamikken handler baroklinitet om lagdeling av fluider.
I en baroklin atmosfære eller i barokline vannmasser er det en vinkel mellom tetthetsflatene (isosterflatene) og trykkflatene (isobarflatene), slik at sirkulasjon lett oppstår. Det motsatte er barotropiske luft- eller vannmasser, der det er sammenfall mellom tetthet og trykk. Slike luft- og vannmasser vil være lagdelte og stabile.
Erlend Skomsvoll

Erlend Fredrik Skomsvoll (født 12. mai 1969 i Bærum) er norsk jazzmusiker (piano og tuba), komponist og arrangør.


== Biografi ==
Han er utdannet ved Jazzlinja (1996–1998), der han medvirket i Come Shine (1998–2003, 2014-).  I 2000 ble han ansatt i Norsk kulturråds aspirantstilling ved Midt-norsk jazzsenter, og har derved fungert som sentral utøver, dirigent og arrangør for Trondheim Jazzorkester som siden 2000 har arrangert musikk til konserter  med Pat Metheny, New York Voices og Chick Corea.
Skomsvoll har forøvrig samarbeidet med blant annet Konsen Big Band, Marit Sandvik, Wibutee, Nils Petter Molvær, Kirsti Huke, Morten Abel og Kaizers Orchestra.  Med Mark Adderley utviklet han bestillingsverk til Oslo Filharmoniske Orkester (2004).  Og, i 2005 samarbeidet han med Madrugada og Bodø Sinfonietta i en oppsetning til Nordland Musikkfestuke, samt med Trondheim Musikkteater i oppsetningen «Spor». Skomsvoll mottok i 2003 De unges Lindemanpris, kåret av Christian Eggen, vinneren av selve Lindemanprisen det året.
Han komponerer alt til sitt eget «Skomsvoll Orkester» (etablert 1996). Dette ble i 2004 videreført i «Skomsork», bestående av Eirik Hegdal (altsax), Thomas T. Dahl (gitar), Ole Marius Sandberg (bass) og Thomas Strønen (trommer og elektronikk).  Bandet ble nominert til Spellemannprisen for Skomsork. I 2008 ledet han kvartetten Skoms med Ola Kvernberg (fiolin), Ole Morten Vågan (bass) og Børge Fjordheim (slagverk) til utgivelse av CD og DVD.
I 2014 ga han ut albumet Holberg Variations sammen med Christian Ihle Hadland og 1B1. For albumet fikk de Spellemannprisen 2014 i klassen klassisk. Skomsvoll fikk Buddyprisen fra Norsk jazzforum for 2014.


== Utgivelser ==
Skomsork, Skomsork, Park Grammofon (2004)
Variasjoner (2006).  Bestillingsverket til Vossajazz 2002.
Skoms, 52:29 (Grappa (forlag), 2008).  Vedlagt fant man Monstermort (DVD; 2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Erlend Skomsvoll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Kampfront

En kampfront eller simpelthen front er den fremste linje av en armé, til forskjell fra flanke. Dette kan være en lokal eller taktisk front, eller et større, strategisk krigsområde.
Front (organisasjon)

En front er en organisasjon som opprettes og kontrolleres av en annen organisasjon, enten for å holde moderorganisasjonens navn utenfor offentligheten, eller for å bedrive en annen virksomhet enn den tilsynelatende gjør på vegne av moderorganisasjonen. Frontorganisasjoner etableres gjerne av etterretningsorganisasjoner, kommersielle selskaper, kriminelle organisasjoner, forbudte organisasjoner, eller andre organisasjoner som foretrekker å være anonyme. I tillegg har frontorganisasjoner vært mye brukt av kommunistiske partier og regimer for å tiltrekke seg støtte fra personer som ikke nødvendigvis er kommunister. Frontorganisasjonen vil ofte utydeliggjøre sitt formål eller fokusere på enkeltsaker, og fungerer som et rekrutteringsmiddel.


== Se også ==
Hemmelig selskap
Salvador de Madariaga

Salvador de Madariaga y Rojo (født 23. juli 1886 i La Coruña, Spania, død 14. desember 1978 i Locarno, Sveits) var en spansk diplomat, politiker, forfatter og pasifist. Han var far til Nieves de Madariaga og bestefar til Javier Solana.
Han studerte ingeniørvitenskap i Paris og tok deretter en mastergrad ved universitetet i Oxford. Han arbeidet først som ingeniør for de spanske jernbaner, men sluttet som ingeniør for å arbeide som journalist i London, hvor han skrev for The Times. Samtidig begynte han å publisere sine første essays. I 1921 ble han medlem av sekretariatet i Folkeforbundet, og ble sjef for nedrustningsavdelingen i 1922. I 1928 ble han professor i spansk ved Oxford-universitetet for tre år. I løpet av denne tiden skrev han tre bøker innen nasjonspsykologi kalt Englishman, Frenchman og Spaniard. I 1931 ble han utnevnt til Spanias ambassadør til USA og delegat til Folkeforbundet, en posisjon han beholdt i fem år. Mellom 1931 og 1934 var han ambassadør til Frankrike. I 1933 ble han innvalgt i Spanias parlament, og utnevnt til utdannelsesminister og senere justisminister. Den politisk liberale Madariaga reiste 1936 i eksil til England da den spanske borgerkrigen brøt ut. Fra sitt eksil var han en markant motstander av Francisco Francos diktatur. I 1949 var han en av grunnleggerne av Europa-colleget i Belgia.
Madariaga publiserte bøker om Don Quijote, Christofer Columbus og Latin-Amerikas historie. Han skrev på både fransk, tysk, spansk og engelsk. I 1973 fikk han Karlsprisen for sine bidrag til den europeiske idé og europeisk fred. Etter Francos død reiste han tilbake til Spania i 1976. Madariaga European Foundation ble oppkalt etter ham.


== Litterære verker ==
Morning without Noon. 1973
Det magiske hjertet1942
Spania: En moderne historie
Hernán Cortés – Conqueror of Mexico (Macmillan, NY, 1941)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salvador de Madariaga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Salvador de Madariaga på Internet Movie Database 
(en) Madariaga European Foundation
Come Shine

Come Shine (etablert i Trondheim i 1998) er en norsk jazzgruppe med bakgrunn fra
Jazzlinja (NTNU), bestående av  Sondre Meisfjord (bass), Håkon Mjåset Johansen (slagverk), Erlend Skomsvoll (piano) og  Live Maria Roggen (vokal).  Bandet debuterte på Vossajazz 1999 og har siden gjort seg nasjonalt bemerket for 
fantasifulle og nyskapende tolkinger av jazzstandarder.
De fikk Spellemannprisen 2002 i klassen jazz for Do Do That Voodoo. De hadde pause fra 2004 til høsten 2010, hvor de ble samlet igjen i anledning NTNU sitt 100-årsjubileum . 
Come Shine har i flere perioder samarbeidet med orkestre, deriblant Kringkastingsorkestret og TrondheimSolistene, i arrangementer av pianist Erlend Skomsvoll. I august 2013 produserte Roggen og Skomsvoll en hyllestkonsert til Nora Brockstedt under Oslo Jazzfestival: "NORA" i Den norske Opera & Ballett, der Come Shine fungerte som husorkester med Jan Eggum, Svante Thuresson, Emilie Stoesen Christensen, Tuva Syvertsen og Hanna Paulsberg som gjestesolister. 
Høsten 2013 gikk de i Atlantis studio i Stockholm for å spille inn ny plate, Red and Gold, som ble sluppet mars 2014. Red and Gold er Come Shines første utgivelse på vinyl, og vinylutgaven har flere spor enn CD-utgaven. I 2016 ga de ut Norwegian Caravan sammen med Kringkastingsorkestret og ble nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen jazz.


== Utgivelser ==
Come Shine (Curling Legs, 2001)
Do Do That Voodoo (Curling Legs, 2002)
In Concert [Curling Legs, 2003) - konsertalbum med Kringkastingsorkestret
Red and Gold (Jazzland rec, 2014)
Norwegian Caravan (Lawo Classics, 2016) - med Kringkastingsorkestret


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Come Shine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Come Shine på Discogs 
(en) Come Shine på MusicBrainz 
(en) Come Shine på Songkick
Alfred C. Redfield

Alfred Clarence Redfield (født 15. november 1890 i Philadelphia, død 17. mars 1983 i Woods Hole, Massachusetts) var en amerikansk oseanograf.
Han er særlig kjent for å ha funnet Redfieldforholdet, som beskriver forholdstallet mellom ulike næringsstoffer i havvannet.


== Referanser ==


== Kilder ==
A.C. Redfield, B.H. Ketchum og F.A. Richards: The influence of organisms on the composition of seawater. I The Sea. Ideas and observations on progress in the study of the sea. New York, 1963.


== Eksterne lenker ==
Biografi
Feyenoord Rotterdam

Feyenoord Rotterdam er en fotballklubb fra Rotterdam i Nederland. Klubben er navngitt etter bydelen Feijenoord syd i Rotterdam, og brukte det som navn frem til 1973 da navnet ble internasjonalisert. Klubben ble stiftet 19. juli 1908. De har vunnet ligaen 14 ganger og cupen 11 ganger, de vant også UEFA cupen 2001/2002 sesongen.


== Meritter ==


=== Nasjonalt ===
Eredivisie: (15)
1924, 1928, 1936, 1938, 1940, 1961, 1962, 1965, 1969, 1971, 1974, 1984, 1993, 1999, 2017
KNVB-cupen: (13)
1930, 1935, 1965, 1969, 1980, 1984, 1991, 1992,1994, 1995, 2008, 2016, 2018
Johan Cruijff Schaal: (4)
1991, 1999, 2017, 2018


=== Europa og internasjonalt ===
Mesterligaen: (1)
1969/70
UEFA-cupen: (2)
1973/1974, 2001/2002
UEFA Intertoto Cup: (5)
1958, 1959, 1967, 1968, 1973
Intercontinental Cup: (1)
1970


== Spillerstall ==
Oppdatert 3. november 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Kjente spillere som har spilt for Feyenoord ==
Kategori:Fotballspillere for Feyenoord Rotterdam


=== Norske spillere ===
 Omar Elabdellaoui
 Harmeet Singh
 Fredrik Aursnes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Feyenoord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elizabeth George

Susan Elizabeth George (født 26. februar 1949 i Ohio, USA) er en amerikansk krimforfatter.
Hun er universitetsutdannet og arbeidet som lærer i engelsk både på high school og college fram til 1988, da hun debuterte med krimromanen A Great Deliverance (Mørkets gjerninger). Denne romanen var starten på en lang rekke romaner med etterforskeren «Thomas Lynley» og hans assistent «Barbara Havers» i hovedrollene. Alle romanene foregår i England, og det oppfattes av mange som svært spesielt med tanke på at George selv er amerikansk. 
Elizabeth Georges romaner har gitt henne en rekke internasjonale priser. De har dessuten blitt oversatt til en rekke språk og blir utgitt i de fleste av verdens land. Elleve av romanene har blitt filmatisert av BBC.


== Bibliografi ==


=== Kriminalbøker med Lynley og Havers i hovedrollene ===
A Great Deliverance / Mørkets gjerninger (1988)
Payment in Blood / Dødens ansikt (1989)
Well-Schooled in Murder / Fedrenes synder (1990)
A Suitable Vengeance / Bitter hevn (1991)
For the Sake of Elena / For Elenas skyld (1992)
Missing Joseph / Savner Josef (1992)
Playing for the Ashes / Asken og æren (1993)
In the Presence of the Enemy / I fiendens nærvær (1996)
Deception on His Mind / Det øyet ikke ser (1997)
In Pursuit of the Proper Sinner / Den virkelig skyldige (1999)
A Traitor to Memory / Sannheten om Sonia (2001)

A Place of Hiding / Et hemmelig sted (2003)
With No One as Witness / Ingen var vitne (2005)
What Came Before He Shot Her / Før skuddet falt (2006)
Careless in Red / Fare i rødt (2008)
This Body of Death / Denne dødens kropp  (2010)
Believing The Lie / En løgn å tro på (2012)
Just One Evil Act / Bare en ond handling  (2013)


=== Andre utgivelser ===
The Evidence Exposed (2001)
I, Richard (2002)
Write Away (2004)
A Moment on the Edge (2004)
The Edge of Nowhere (2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Elizabeth George (mystery novel writer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elizabeth George på Internet Movie Database 
(en) Elizabeth George på Discogs 
(en) Elizabeth George på MusicBrainz 
(en) Elizabeth George på Twitter 
(en) Elizabeth George på Facebook 
(en) Elizabeth George på Instagram
Redfieldforholdet

Redfieldforholdet (engelsk:Redfield ratio) beskriver forholdet mellom grunnstoffene karbon, nitrogen, fosfor og oksygen i havvann. Begrepet har navn etter den amerikanske oseanografen Alfred C. Redfield, som første gang beskrev forholdet i en artikkel i 1963. Han postulerte at dette forholdet avspeiler hvordan stoffene inkorporeres i og seinere frigjøres fra det organiske materialet i havet.
Redfieldforholdet har vist seg svært viktig i modeller for karbonsyklusen i havet, basert på den antakelsen at forholdet mellom grunnstoffene i organisk materiale er konstant.
Redfield fant at atommasseforholdet mellom C, N, P og O2 er 106:16:1:-138. Seinere har andre forskere funnet at forholdet avviker noe fra det som Redfield fant. Andersen og Sarmiento mener at forholdet er 117:16:1:-180. Dette støttes også av norske forsøk. Francisco Rey har ved studier i Grønlandshavet funnet verdier på 122:16:1:-180.


== Litteratur ==
A.C. Redfield, B.H. Ketchum og F.A. Richards: The influence of organisms on the composition of seawater. I The Sea. Ideas and observations on progress in the study of the sea. New York, 1963.
Harry Storer (1898–1967)

Harry Storer jr. (født 2. februar 1898 i Liverpool, død 1. september 1967 i Derby) var en engelsk landslagsspiller i fotball. Han var manager for tre engelske fotballklubber, og han spilte også cricket for Derbyshire County Cricket Club. Han var sønn av Liverpool-målvakt Harry Storer sr.
Harry Storer spilte 2 landskamper, og scoret 1 mål for England.


== Biografi ==
Storer startet sin profesjonelle fotballkarriere i Grimsby Town i 1919. To år senere ble han kjøpt av Derby County for £4 500. I 1924 debuterte han på det engelske landslaget i en kamp mot Frankrike, og han laget også et av Englands mål i denne kampen. I 1929 gikk han til Burnley.
Etter den aktive fotballkarrieren ble Storer fotballmanager. Hans første klubb var Coventry City, og der var han sjef fram til 1945. Deretter ble det tre år i Birmingham City før han returnerte til managerjobben i Coventry. I 1955 overtok han som manager for Derby County, og denne jobben hadde han ut 1961/62-sesongen.
Storer var også en habil cricketspiller for Derbyshire County Cricket Club fra 1920 til 1936.


== Karriere som fotballspiller ==


=== Klubblag ===


=== Landslagskarriere for England ===


== Karriere som fotballmanager ==


=== Klubblag ===


== Meritter ==


=== Fotballspiller ===
Scoret fire mål i en ligakamp borte mot Bristol City den 29. august 1923.
Ble toppscorer for Derby med 24 ligamål og 27 klubbmål i 1923/24-sesongen.
Spilte to landskamper for England fra 1924 til 1927.


=== Cricketspiller ===
Ble seriemester med Derbyshire County Cricket Club i 1936.


=== Fotballmanager ===
Ble vinner av 3. divisjon sør med Coventry City i 1935/36 sesongen.
Ble vinner av 2. divisjon med Birmingham City i 1947/48 sesongen.
Ble vinner av 3. divisjon nord med Derby County i 1956/57 sesongen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Rollin, Jack (1998): ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Storer – ESPNcricinfo.com 
(en) Harry Storer – Transfermarkt 
(en) Harry Storer – Soccerbase.com (manager) 
(en) Harry Storer – EU-Football.info
Justøy

Justøy er ei øy og et sokn i Vestre Moland prestegjeld og Lillesand kommune i Agder. Navnet kommer fra norrønt Jóstr, det norrøne navnet på busken istervier. 
Justøy har bruforbindelse og spredd bebyggelse. På øya ligger den gamle uthavna Brekkestø, et av minnene om seilskutetida på Skagerrakkysten. 
Justøy er Aust-Agders nest største øy, 8,14 km². Øya er i stor grad preget av sommerturisme, men også en del fastboende. Det finnes montessoriskole, kapell, kirkegård og campingplass på øya, samt sommeråpen butikk i Brekkestø. 
På Nyberg, like ved Brekkestø, er det ruiner fra 2. verdenskrig. HKB 31./979 Justöen, et eks-tysk kystfort med bla. en R636 kommandobunker og et forholdsvis omfattende underjordisk anlegg, befinner seg der; det ble bygd av norske krigsfanger.


== Justøybroa ==
I sundet var det før 1940 ferjeleie. Ferja ble trukket med handemakt og tok så store kjøretøyer som busser. 
Under andre verdenskrig bygde tyskerne en provisorisk bro over sundet. De hadde festningsanlegg i Maurvika på Justøya, og det var stor trafikk til og fra. Justøybroa ble senere innvidd 24. oktober 1949 – og den var da fylkets lengste og dyreste bro. Jernbjelkene i broa ble opprinnelig laget av tyskerne under krigen for å bære taket i en ubåtbunker i Bergen. Men denne rakk aldri å bli ferdig før krigen sluttet og Vestre Moland kommune fikk overta dem for en billig penge


== Eksterne lenker ==
Om Brekkestø
Om Blindleia
Televimsen

Televimsen er en navnet på en dukkefigur som var modellert av Ingeborg Gude, og brukt som animasjonsfigur i innslag på NRK Fjernsynet. Fjernsynsinnslagene ble skapt av filmprodusenten Ivo Caprino og forfatteren Arild Feldborg. Stemmen tilhørte Frank Robert.Da NRK begynte sine fjernsynssendinger i 1960 ble dukken først brukt som pausefigur på stillfotografier. Men allerede i 1961 laget Caprino små animasjonsfilmer med Televimsen til diverse norske underholdningsprogrammer på NRK på 1960-tallet. I 1964 ble det dessuten vist egne Televimsen-programmer på NRK hver fjortende dag. Skuespilleren Rolf Just Nilsen var lenge Televimsens faste "samtalepartner" på TV.


== Referanser ==
Kampåa

Kampåa er en elv i Eidsvoll og Nes kommuner i Viken fylke. Elven renner ut fra Utsjøen, først rolig gjennom barskog på sparsomme morenemasser over berggrunn av prekambrisk gneis. Dette gjør elva sårbar for forsuring. Vannføringen reguleres i Utsjøen, og nedstrøms ved Kvernhaugen mølle, Mobæk mølle og Eggum mølle. Det er kun ved Mobæk det er en viss form for drift.
Fra utløpet og ned til Hofossen danner elva grense mellom Eidsvoll og Nes kommuner. Her har elva en god bestand av bever.Fra Hofossen fortsetter elva i Nes kommune sørover gjennom Netsjøen, og ved Kampåa sag når elva ned til den marine grense. Herfra renner elva over elveslette med jordbrukslandskap, og i denne delen av elva er det påvist forurensing fra kloakk, selv om det foretas sanering av private avløp. Her er den økologiske tilstanden derfor moderat, i motsetning til den øvre delen der tilstanden er god.Elva har en god bestand av ørret samt noe abbor, karuss og ørekyt. Det finnes forekomster av elvemusling. Kampåa renner sammen med Uåa ved Skålerud to kilometer nord for utløpet i Glomma ved Unes.


== Se også ==
Liste over elver i Akershus


== Referanser ==
Brendan Fraser

Brendan James Fraser (født 3. desember, 1968 i Indianapolis i Indiana) er en canadisk-amerikansk skuespiller. Han har spilt i blant annet The Mummy-filmene , Looney Tunes: Back in Action, Reisen til Jordens indre, Crash, blekkhjerte, og George of the Jungle.
Fraser påsto i 2018 at han hadde blitt utsatt for et seksuelt overgrep av Philip Berk, president for Hollywood Foreign Press Association, i løpet av en lunsj de spiste sammen i sommeren 2003. Dette overgrepet, hans påfølgende skilsmisse, og morens dødsfall, førte Fraser til en depresjon som - kombinert med hans helse-problemer - og et tilbakeslag i karrieren hans etter å ha snakket om hendelsen han haddemed Philip Berk, førte til at han fikk problemer som skuespiller.[1]


== Filmografi ==
1999 Blast from the Past
1999 Mumien
2001 Mumien vender tilbake
2003 Looney Tunes: Back in Action
2004 Crash
2007 The Air I Breathe
2008 Mumien: Dragekeiserens grav
2008 Reisen til jordens indre
2009 G.I. Joe: The Rise of the Cobra
2014 The Nut Job
2019 Tv-serien Doom Patrol


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brendan Fraser – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brendan Fraser – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brendan Fraser på Internet Movie Database 
(sv) Brendan Fraser i Svensk Filmdatabas 
(da) Brendan Fraser på Filmdatabasen 
(da) Brendan Fraser på Scope 
(fr) Brendan Fraser på Allociné 
(en) Brendan Fraser på AllMovie 
(en) Brendan Fraser hos Turner Classic Movies 
(en) Brendan Fraser hos Rotten Tomatoes 
(en) Brendan Fraser hos The Movie Database 
(en) Brendan Fraser hos Internet Broadway Database