jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sastrugi

Sastrugi (flertallsform av russisk заструга – sastruga) er strømlinjeformede forhøyninger eller riller som dannes på vinderoderte snøflater. Sastrugi kan bli ca. 30 cm høye og finnes i fjellet og i polare områder. De minner litt om sanddyner, men skiller seg fra disse ved å ligge  parallelt med den dominerende vindretningen. Sastrugi kan bli svært harde og være slitsomme å forsere på ski. Faren for å brekke skiene øker også.
På grunn av transkripsjon fra russisk skrives ordet ulikt på forskjellige språk, som sastrugus, sastruga, zastruga.
Til tross for at de minner om små snøskavler oppstår ikke sastrugi gjennom opphopning av snø, men ved at vinden eroderer snøen. Vinden freser ut sastrugi fra det tidligere dypere snødekket på steder med noe hardere snø. Til forskjell fra for snøskavler ligger den bratte siden av sastrugi lovart, mens den flatere siden ligger i le. I alpint terreng kan denne kunnskapen være til hjelp ved vurdering av faren for snøskred: Fordi det er liten akutt snøskredfare i umiddelbar nærhet av sastrugi kan man på relativt trygg grunn også etter at vinden har løyet vurdere vindstyrke og framfor alt -retning. Dermed kan den erfarne skiløper trekke slutninger om hvor den eroderte snøen ble fraktet og hvor det kan ligge farlige snødriver. 


== Litteratur ==
Perla, R., B. Glenne. (1981 CE). Handbook of Snow, Principles, Processes, Management and Use (pp. 709-740). ISBN 0-08-025375-X
Munter, Werner (1999), 3x3 Lawinen - Entscheiden in kritischen Situationen, Pohl & Schellhammer, Garmisch-Partenkirchen, ISBN 3000020608


== Eksterne lenker ==
(en) Sastrugi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Neopseustidae

Neopseustidae er en liten familie av primitive sommerfugler som finnes i Sør-Amerika og Sørøst-Asia. De kan fly både om natten og om dagen, ellers er ingenting kjent om biologien deres. De er regnet som de mest primitive medlemmene av gruppen Myoglossata, sommerfuglene som har muskler knyttet til sugesnabelen, en gruppe som omfatter de aller fleste sommerfuglene. Neopseustidae er trolig søstergruppen til Neolepidoptera, som omfatter alle andre Myoglossata.


== Utseende ==
Små sommerfugler (forvingelengde ca. 1 cm) med brede vinger, brunspraglete. Et karakteristisk trekk er at vingene er bare delvis skjellkledte – den ytterste delen er meget sparsomt dekt med skjell. Vingeformen minner om enkelte nettvinger. Hodet er ganske stort med lange, trådformede antenner. Vingene er bredt ovale, bakvingene litt kortere og bredere enn forvingene. De har markerte årer. Beina er ganske lange og tynne.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Overfamilien Neopseustoidea  – bare én familie
Familien Neopseustidae
Slekten Apoplania Davis, 1975  – tre arter, Sør-Amerika
Apoplania valdiviana
Apoplania penai Davis & Nielsen, 1980
Slekten Nematocentropus Hwang, 1965  – kjent fra Assam, Burma og Sichuan-provinsen, to arter
Slekten Neopseustis Meyrick, 1909  – finnes mellom Assam og Taiwan, sju beskrevne arter
Neopseustis meyricki Hering, 1925
Slekten Synempora Davis & Nielsen, 1980  – bare én art, Sør-Amerika
Synempora andesae Davis & Nielsen, 1980


== Litteratur ==
Chen, Liu-Sheng ; Mamura Owada ; Min Wang & Yang Long (2009) The genus Neopseustis (Lepidoptera: Neopseustidae) from China, with description of one new species. Zootaxa, 2089: 10-18. Sammendrag og utdrag
Davis, Donald R. (1975) Systematics and Zoogeography of the family Neopseustidae with the proposal of a new Superfamily (Lepidoptera: Neopseustoidea). Smithsonian Contributions to Zoology 210: 1-45. Fulltekst: [1] Arkivert 13. februar 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Neopseustidae i Encyclopedia of Life 
(en) Neopseustidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neopseustidae hos NCBI 
(en) Kategori:Neopseustidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neopseustidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Neopseustis spp.
Årsverk

Årsverk er en betegnelse på det arbeidet en arbeidstaker kan utføre i løpet av et helt arbeidsår, og brukes også om resultatet av et års arbeidsinnsats. I forskjellige sammenhenger, for eksempel når det gjelder store byggverk eller konstruksjoner, uttrykker man helheten ved at det for eksempel er gått med 2 500 årsverk til å komme frem til ferdig resultat.
Utregningen av et årsverk er ukentlig arbeidstid i antall timer multiplisert med antall arbeidsuker i året. Faktiske årsverk ligger som regel noe under dette teoretiske årsverksbegrepet på grunn av helligdager, ferieavvikling, sykefravær etc.
I Norge, hvor mange arbeidstakere har tariffestet 37,5 timers arbeidsuke og 5 ukers ferie, vil et årsverk utgjøre ca. 1 695 timer. I SSBs lønnsstatistikker regnes et årsverk som 1 950 timer (inkludert ferie). 1 750 timer (eksklusive ferie) brukes som årsverk i bygg- og tjenestestatistikk. Definisjonen av utførte årsverk tar utgangspunkt i avtalte og utførte timer per uke i SSBs arbeidskraftundersøkelse.Ved fulltidsarbeid regnes normalt 230 arbeidsdager i året.For arbeidstakere som jobber i turnus (dag, kveld, natt) er normalarbeidstiden i dag 35,5 timer per uke for for eksempel en sykepleier, mens en skiftarbeider i industrien har en arbeidsuke på 33,6 timer. I 2009 ble det lagt frem et nytt lovforslag som setter normalarbeidstiden for alle som jobber i turnus til 33,6 timer. Utvalget foreslår at en time om natten (kl 21-06) skal regnes som en time og 15 minutter og en time på en søndag vil telle som en time og ti minutter. Et årsverk i turnus vil etter dette utgjøre 1 568 timer.
Det reelle antall årlige arbeidstimer per arbeidstaker i OECD-landene i 2007, varierte fra 1 389 timer i Nederland til maksimale 2 316 i Sør-Korea.


== Lærerårsverk ==
I norsk skole skal lærernes samlede arbeidsoppgaver utføres innenfor et årsverk på 1 687,5 timer. Av årsverket er 38 uker sammenfallende med elevenes skoleår mens 6 dager (45 timer) brukes til kompetanseutvikling og planlegging. Utover dette er lærernes årsverk ikke delt opp i arbeidstid per uke eller dag, slik det ofte er i arbeidslivet forøvrig. Årsverket består av to hovedelementer:

Planfestet arbeidstid og
egendisponibel resttid.Undervisningens andel av den planfestede arbeidstiden er definert gjennom årsrammene og lengden på undervisningstimen. Arbeidsplanfestet tid utgjør 1 300 timer på barnetrinnet, 1 225 timer på ungdomstrinnet og 1 150 timer i videregående opplæring.


== Se også ==
Arbeidstime


== Referanser ==
Regiment Nordland

Regiment Nordland, fra november 1942 11. SS-Freiwilligen-Panzergrenadier-Division Nordland var en avdeling i Waffen-SS, den militære delen av det tyske Schutzstaffel (SS) under andre verdenskrig. Den ble først opprettet som en motorisert enhet i Wien i 1940. I regimentet tjenestegjorde frivillige fra blant annet Norge og Danmark, og det inngikk sammen med regimentene (Standarten) «Germania» og «Westland» i 5. SS-Panzer-Division «Wiking». Hele denne divisjonen ble satt inn på Østfronten allerede ved operasjon Barbarossa, det tyske angrepet på Sovjetunionen fra  22. juni 1941, og ble her hele krigen. Rundt 800 nordmenn gjorde tjeneste i denne avdelingen.

Fra november 1942, da regimentet fikk nytt navn og oppgradert status, var det meningen at det skulle være divisjonens lette, motoriserte regiment. Opprinnelig skulle divisjonen få navnet Waräger («Væringer»), men dette navnet ble avvist av Hitler personlig. Det ble da bestemt at den nyopprettede divisjonen skulle fortsette å bruke navnet «Nordland».

 
Navnet viser også til hvor divisjonens to pansergrenader-regimenter var rekruttert fra. Sommeren 1943 gikk det tidligere Regiment Nordland inn som det nye SS-Panzergrenadier-Regiment 23 Norge og det danske SS-Panzergrenadier Regiment 24 Danmark og inngikk i 11. SS Pansergrenaderdivisjon «Nordland», og ble en divisjon i Waffen-SS med sterkt innslag av skandinaver.
Det var da tenkt å skulle være et tysk-finsk regiment («Regiment Kalevala»), men etter at avtalen mellom Tyskland og Finland løp ut i 1943, reiste de fleste finnene hjem. Resten av regimentet ble da slått sammen med Den norske legion og dannet det nye SS-Panzergrenadier-Regiment (23) «Norge».
Regimentet deltok under fremrykningen i 1941 i kampene i Ukraina og Kaukasus og andre frontavsnitt i den sørlige delen på Østfronten, men etter at de ble overført til SS-Panzergrenadier-Regiment (23) «Norge» var de ved Narvafronten og gjennom hele tilbaketoget langs østersjøkysten og til sluttkampene i Berlin.


== Se også ==
5. SS-Panzer-Division «Wiking»
11. SS Pansergrenaderdivisjon «Nordland»


== Eksterne lenker ==
Omtale på NorgesLexi
Frontkjemper.info
På Tyskside av Olav Ingemar Tuff, Divisjon Wiking
Konkubinatparagrafen

Konkubinatparagrafen er det folkelige navnet på den paragrafen i kriminalloven av 1842 og senere straffeloven av 1902, som forbød konkubinat (samboerskap) mellom to ugifte personer av motsatt kjønn.


== Lovreguleringen over tid ==


=== Kriminalloven av 1842 ===
Kriminalloven av 1842, kapittel 18, § 22 lød slik:

Leve ugifte Personer sammen, som om de vare Ægtefolk, straffes de med Bøder eller Fængsel. Ved Bedømmelsen af, hvorvidt saadant Samliv finder Sted, kommer det ikke i Betragtning, at de Angjældende intet Fællesskab have i Indtægter og Udgifter. Hvo, som heri paany gjør sig skyldig, ansees med Fængsel eller Strafarbeide i femte Grad. Straf efter denne § bortfalder, hvis Nogen af dem, der saaledes have forseet sig, siden lovligen kommer i Ægteskab.


=== Straffeloven av 1902 ===
Straffeloven av 1902 § 379 lød slik:

Den, som, trods paatalemyndighedens advarsel, fortsætter et offentlig forargelse vækkende samliv i utugtig omgjængelse med en person af det andet kjøn, straffes med bøder eller med fængsel indtil 3 maaneder.
§ 214 finder tilsvarende anvendelse.

Paragrafen ble foreslått opphevet i 1954 sammen med forbudet mot homoseksuell omgang mellom menn samt dyresex i straffeloven § 213, men forslaget ble forkastet av Stortinget med stort flertall. Den ble først opphevet ved lov av 21. april 1972 nr. 18, sammen med forbudene mot seksuell omgang mellom menn og mot dyresex, og trådte i kraft samme dag.
En tilhørende bestemmelse, straffeloven 1902 § 209 om straff for ekteskapelig utroskap, ble opphevet i 1927.


== Litteratur ==
Kathrine Bergen Brekken «De leve sammen som om de vare Ægtefolk, uagtet de ikke ere det.» Analyse av ugift samliv i Norge mellom 1842-1902 Masteroppgave i historie, Universitetet i Bergen, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRKs lydopptak fra Odelstingets diskusjon om konkubinatparagrafen i mai 1955
HKB 18./979 Landehovden

HKB 18./979 Landehovden eller Landehobde, er et ex-tysk kystfort fra andre verdenskrig lokalisert på gården Lande på Sånum i Mandal. Stedet ligger om lag 6 km vest for Mandal. Landehobde hadde fire K331(f)-kanoner på 10,5 cm med en rekkevidde på 12 000 meter. Batteriet dekket havet utenfor Ryvingen fyr, Sjøsanden og innseilingen til Mandal by.Kanonene var opprinnelig plassert i åpne ringstillinger på lavett og svingskive. Kanonene skulle flyttes til kasematter av type R 671, men bare en ble fullført. Her står kanonen i sokkellavett.
Mellom stillingene var det løpegraver og tunneler til de ti bunkerne, som rommet både en flislagt sykehusavdeling, kontorer og rom for mannskapene. Til stillingen hørte også en rekke bygninger av tre. Anlegget hadde en bemanning på mellom 100 og 200 mann. Tilknyttet anlegget var også en krigsfangeleir der det var om lag 40 polske og sovjetiske krigsfanger som deltok i byggingen av anlegget.
Fortet ble overtatt av det norske forsvaret etter krigen, men ble nedlagt alt i 1948. I dag er det et mål for spaserturer i området.


== Litteratur ==
Gunnar Skagen: Mandal 1940-1945. Omtale av tyske festningsanlegg rundt Mandal bykjerne.


== Referanser ==


== Se også ==
Okkupasjonsmaktens fangeleirer og fengsler i Norge
Sovjetiske fanger i Norge under andre verdenskrig


== Eksterne lenker ==
Landehobde på Mandal Friluftsråd sine sider; med bilder
Ut.no: Landehobde (Flir)
bunkersite.com med foto fra Landehovden
Pål Thowsen

Pål Thowsen (født 15. juli 1955 på Lillestrøm) er en norsk trommeslager, hovedsakelig innen jazz. Han er kjent for sitt samarbeid med en rekke norske og internasjonale jazzmusikere, og har dessuten gitt ut flere soloalbum og mottatt to Spellemannpriser.
Han startet karrieren tidlig på 1970-tallet som musiker i Arild Andersens kvartett som opplevde internasjonal suksess gjennom hele tiåret. Samtidig var han også medlem av jazzrock-bandet Moose Loose. I 1973 samarbeid han for første gang med jazzgitaristen Jon Eberson, et samarbeid som har vart gjennom hele karrieren i ulike konstellasjoner. Har ellers spilt med musikere som Radka Toneff, Terje Rypdal, Palle Mikkelborg, Odd Riisnæs og Dag Arnesen og vært medlem av Jazzpunkensemblet, the Net, Halle/Eberson/Thowsen/Kjellemyr og Metropolitan. 
Thowsen har gitt ut flere album under eget navn. Han vant Spellemannprisen 1977 i jazz sammen med Jon Christensen for albumet No Time for Time og Spellemannprisen 1979 i jazz for sitt album Surprise. Han har dessuten deltatt på flere albuminnspillinger med andre, blant annet har han spilt på rundt ti album med Ketil Bjørnstad og deltatt på innspillinger med Ole Paus og Finn Kalvik, såvel som Sinikka Langeland.


== Diskografi ==
No Time for Time (1976) med Jon Christensen
Suprise (1979)
Carnival (1981)
Sympathy (1983)
Call Me Stranger (1986) med Tor Endresen
Life Goes On (1988) med Tor Endresen
Collection (1992) samleablum
...the Rest Is Rumors (2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Biografi fra Jazzbasen
Diskografi fra Jazzbasen.
Samvirkelaget (musikkgruppe)

Samvirkelaget er en musikkgruppe bestående av ska-bandet Hopalong Knut og hiphop-gruppa Gatas Parlament.
Bandet sier selv i intervjuer at historien om Samvirkelaget startet på Storåsfestivalen. Hopalong Knut skulle avslutte festivalen og ville ha noe ekstra på sin konsert, de inviterte så Gatas Parlament opp på scenen og samarbeidet begynte så smått.
Samvirkelaget ble nominert til Alarmprisen 2007 både for beste hiphop-/rap-album og som beste liveband.


== Obiora-saken ==
Se utfyllende artikkel om Eugene Ejike ObioraEtter at norsk-nigerianeren Eugene Obiora omkom som følge av å ha motsatt seg arrestasjon utenfor et sosialkontor i Trondheim, reagerte Samvirkelaget på måten saken ble behandlet på, og ville sette søkelys på politivold, statlig rasisme og at politiet selv gransker saker med tjenestemenn innblandet.
Låten Stopp Volden, som omhandler denne hendelsen og en annen situasjon hvor samme politimann var involvert, ble lagt ut på nettstedet myspace. Låten skapte enorm oppmerksomhet, og Samvirkelaget ble trukket for retten av Politiets Fellesforbund, med hensikt i å få gjort låten ulovlig. Noe som ville medført at Samvirkelaget ikke kunne ha framført den på konserter eller gi den ut på plate, som da var planen. Samvirkelaget prøvde å inngå et kompromiss med Politiets Fellesforbund om å fjerne bare navnet på låten, men PF gikk ikke med på andre alternativer enn å fjerne låten helt.
Trondheim tingrett kom fram til at politimannen ærekrenkes i låten, men at det å stoppe den vil være i strid med ytringsfriheten. Saken fikk ingen juridiske følger for Samvirkelaget, allikevel bestemte de seg for å fjerne navnet på politimannen fra teksten. De påstår at dette var fordi de ikke ville at saken skulle gli over i en injuriesak eller ytringsfrihetssak, men sette fokus på de opprinnelige problemstillingene. Politiets Fellesforbund var ikke fornøyde med avgjørelsen og vurderte injuriesøksmål, dette ble imidlertid droppet. Grunnen til det var ifølge Politiets Fellesforbund at det var naturlig å sette punktum når saken mot de fire politimennene var henlagt og navnet fjernet fra låten.
Samvirkelaget bidro sannsynligvis i stor grad til å blusse opp den offentlige debatten og det folkelige engasjementet som kom i kjølvannet av saken.


== Diskografi ==
2007: Musikk (Album)


== Eksterne lenker ==
(en) Samvirkelaget på Discogs 
(en) Samvirkelaget på MusicBrainz 
(en) Samvirkelaget på Last.fm 
(en) Samvirkelaget på AllMusic
Stone Sour

Stone Sour er et Post-Grunge/Alternativ metal-band dannet av Corey Taylor (frontfigur for det amerikanske metal-bandet Slipknot) og Joel Ekman (trommeslager).


== Medlemmer ==
Nåværende medlemmer

Corey Taylor – Vokal
James Root – Gitar
Josh Rand – Gitar
Shawn Economaki – Bass
Roy Mayorga – TrommerTidligere medlemmer

Joel Ekman – Trommer
Bruce Swink – Gitar
B J – Guitar
Josh Rilying – Gitar
Denny Harvey – Gitar
Danny Spain – Trommer
Weeter Kane – Gitar
Marty Smith – Gitar


== Album ==
1992 Demo
1994 Demo
1996 Demo
2000 Demo
Click Here to Exit (som SuperEgo) (aldri utgitt)
Stone Sour (utgitt på Roadrunner Records) – utgitt i 2003
Come What(ever) May (utgitt på Roadrunner Records) – utgitt i 2006


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stone Sour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stone Sour på Apple Music 
(en) Stone Sour på Discogs 
(en) Stone Sour på MusicBrainz 
(en) Stone Sour på SoundCloud 
(en) Stone Sour på Spotify 
(en) Stone Sour på Songkick 
(en) Stone Sour på Last.fm 
(en) Stone Sour på Genius — sangtekster 
(en) Stone Sour på AllMusic 
Stone Sour på Twitter 
Stone Sour på Facebook 
Stone Sour på Instagram 
Stone Sour på YouTube 
Stone Sour på Myspace
Banaybanay

Banaybanay er en kommune i provinsen Davao Oriental på Filippinene. Under folketellingen i 2000 kom man til et befolkningstall på 33 714 i 6 448 husstander.


== Barangayer ==
På landsbygda er en barangay en landsby med omland. I byene kan man sammenligne en barangay men våre bydeler, alle med et visst selvstyre.
Banaybanay er inndelt i 18 barangayer per 30. september 2019.
Cabangcalan
Caganganan
Calubihan
Causwagan
Punta Linao
Mahayag
Maputi
Mogbongcogon
Panikian
Pintatagan
Piso Proper
Poblacion
San Vicente
Rang-ay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
2000 Philippine Census
SST Records

SST Records er et uavhengig amerikansk plateselskap basert i Lawndale, California. Selskapet ble startet i 1978 av Black Flag gitarist Greg Ginn. SST spesialiserte seg i starten med hardcore-utgivelser, men har senere beveget seg mot sjangere som jazz og alternativ rock.
Telemuseet

Telemuseet, tidligere Norsk Telemuseum, var et norsk museum som hadde utstillinger og samlinger av telekommunikasjonsutstyr flere steder i Norge. Museet ble opprinnelig opprettet som etatsmuseum for Televerket i 1992, men ble omgjort til en selvstendig stiftelse fra 1. januar 2002. Museet var i all hovedsak finansiert av Telenor.Hovedutstillingen i Telemuseet ble overført til Teknisk Museum per 1. januar 2014. Gjenstandene i utstillingen ble da lånt ut av Telemuseet.I april 2017 ble det kjent at Telenor ikke lenger ville finansiere driften av Telemuseet, og at museet ville bli stengt fra januar 2018. Det ble søkt om driftsmidler fra Staten, men i statsbudsjettet for 2018 var det ikke satt av penger til Telemuseet. Museet ble derfor slått sammen med Norsk Teknisk Museum med virkning fra 1. januar 2018.


== Om Telemuseet ==
Telemuseets administrasjon lå i den gamle, fredede stasjonsbygningen i Kjelsåsveien 141.

Telemuseet var en selvstendig, kulturhistorisk, vitenskapelig institusjon, organisert som en stiftelse. Museet hadde samlinger fra norsk telekommunikasjonshistorie og Telenors virksomhet, og bidro til forskning innenfor dette feltet. Telemuseet hadde som formål å spre kunnskap om utviklingen innenfor området og dokumentere samtidshendelser innen telekommunikasjon. Museet skulle videre søke å belyse sammenhengen mellom telekommunikasjon og den samfunnsmessige utviklingen. Museet bidro med foto og gjenstander til utstillinger i museer rundt om i landet, og arrangerte også egne utstillinger rundt om i landet. Museet svarte på spørsmål om telehistorien fra medier, organisasjoner, næringsliv og privatpersoner.


== Telemuseet i Tromsø ==

Tromsø-avdelingen holdt til i huset hvor Tromsø kringkaster var lokalisert fra 1936 til 1991(69°41′06″N 18°54′22″Ø). Tromsø kringkaster var den siste frie senderen på norsk landjord under krigen, og var i drift i Norge fram til 7. juni 1940, da tyskerne tok kommandoen over senderen og telegrafistene som var ansatt.


== Det tidligere Telemuseet i Stavanger ==

Frem til 2013 hadde Telemuseet også en avdeling i Stavanger. Denne avdelingen hadde utstillinger om norsk telehistorie, fra telegrafen til telefoner og Internett. Telemuseets faste utstilling i Stavanger viste også hvilken betydning Rogaland har hatt for trådløs kommunikasjon ut mot verden.En av utstillingene viste morsens endelikt, 1. februar 1999 var det slutt, «gnisten» ble definitivt borte fra skipene. Samuel Morses prikker og streker, som en gang var selve livlinen for folk på havet, ble historie. Siste rest av informasjonsalderens første nettverk er lagt ned.Bygget har adresse St. Svithuns gate 12 og ligger i krysset mellom  St. Svithuns gate og Løkkeveien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Telemuseet.no
Marxist-Leninistiske Grupper

For finske MLG, se Marxist-leninistiske grupper (Finland)Marxist-Leninistiske Grupper (MLG), eventuelt Marxist-Leninistiske Arbeids- og Studiegrupper eller ML-gruppene, var en organisasjon som ble opprettet i mars 1970 med det formål å skape et nytt kommunistisk parti i Norge. Den ble oppløst i 1973 da Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene) ble stiftet.
Organisasjonen hadde sitt opphav i Sosialistiske Arbeids- og Studiegrupper (SASG), dannet da bl.a. ungdomsorganisasjonen SUF i februar 1969 brøt med Sosialistisk Folkeparti (SF). Mens SUF skiftet navn til SUF(m-l), var SASG opprinnelig et studie- og diskusjonsforum for de eldste og mest erfarne medlemmene eldre allierte som hadde forlatt SF. MLG ble strammere organisert og fungerte etter hvert som en enhetlig partibyggende organisasjon (EPO), med strenge opptakskrav og kadervurderinger der ikke alle som ville ble tatt opp.
Første formann i MLG ble Torstein Haldorsen, som satt fram til august 1971 da Sigurd Allern overtok vervet. Samme år opplevde MLG et brudd med flertallet i Marxist-leninistisk Front (MLF) som tidligere hadde vært vurdert som en nær alliert i arbeidet med å bygge det nye partiet. MLFs mindretall gikk derimot inn i MLG.
MLG spilte en viktig rolle i Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid og vokste kraftig i forbindelse med EEC-striden frem til folkeavstemningen i 1972. Blant andre politiske saker som var viktige for MLG kan nevnes solidaritetsarbeid og støtte til FNL i forbindelse med Vietnamkrigen og solidaritet med Palestina. Medlemstallet for MLG er ukjent, men anslås til å ha ligget på noen få tusen. Ved den første meningsmålingen etter partistiftelsen fikk etterfølgeren AKP(m-l) 0,4 %, og ved stortingsvalget høsten 1973 fikk likeså Rød Valgallianse (hvor AKP(m-l) deltok) 0,4 %, eller 9360 stemmer.


== Referanser ==
Balfourdeklarasjonen

Balfourdeklarasjonen er navnet på to ulike deklarasjoner som de britiske styresmaktene assosierte med Arthur Balfour, en tidligere statsminister.

Den første er Balfourdeklarasjonen av 1917. I dette brevet fra det britiske utenriksdepartementet til Lord Rothschild (som var sett på som en representant for det jødiske folket) blir det slått fast at Storbritannia er positiv til at Palestina skal bli jødene sitt hjemland.
Den andre er Balfourdeklarasjonen av 1926 som aksepterer de tidligere britiske dominionene som selvstendige stater.