jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Steinslandsvatnet naturreservat

Steinslandsvatnet naturreservat ligger mellom Skutvik og Nes  sørøst på halvøya Hamarøya i Nordland. 
Naturreservatet har et totalt areal på 4 178 dekar, hvorav ca. 32% av arealet utgjør forskjellige skogtyper, ca. 18 % utgjør myr og 40,9 % er vann.I likhet med Lilandsvatnet, et dette et viktig delområde i et større våtmarkssystem i den vestre delen av Kaldvågfjorden.
Reservatet  omfatter grunne vann, med en rikt utviklet vegetasjon, myrområder og tilgrensende marine gruntvannsområder. Langs strandlinja inngår flere strandenger.
Det er et viktig hekkeområde, særlig for ender og vadefugler, men også for storlom og sangsvaner.
Det er også en viktig rasteplass under trekket, særlig for sangsvaner, horndykkere og ender.
Formålet med fredningen er «å bevare et rikt våtmarksområde med naturlig tilhørende vegetasjon og dyreliv, særlig av hensyn til områdets rike fugleliv.»Steinslandsvatnet ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.


== Se også ==
Steinslandsosen naturreservat
Lilandsvatnet naturreservat
Fjellvatnet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Steinslandsvatnet naturreservat
Lovdata: Forskrift om fredning av Steinslandsvatnet naturreservat
Direktoratet for Naturforvaltning
Serbias flagg

Serbias flagg er en trikolor i de panslaviske fargene. Flagget består av tre like brede, vannrette felt, rødt øverst, blått i midten og hvitt nederst. Statsflagget har riksvåpenet på over de tre stripene, plassert mot stangsiden av flaggduken. Riksvåpenet er identisk med det Serbia førte i tiden som kongedømme.


== Pan-slaviske farger ==
Serbias trikolor går tilbake til første halvdel av 1800-tallet. Det benytter fargene fra det russiske flagget, rødt, blått og hvitt, som ble fargene slaviske folk samlet seg under i kampen for nasjonal selvstendighet. I Serbias flagg fikk fargene rekkefølgen rødt over blått over hvitt, motsatt av Russland. Også nabolandet Montenegro benyttet de pan-slaviske fargene i denne rekkefølgen, mens nabolandet Kroatia valgte rødt over hvitt over blått. Serbias flagg ble første gang offisielt anerkjent i 1835 som flagg for fyrstedømmet Serbia innen Det osmanske riket.


== Serbia og Jugoslavia ==
Serbias flagg ble først offisielt tatt i bruk for det selvstendige Serbia i 1882, da kongedømmet Serbia ble proklamert. Flagget gikk ut av bruk i 1918, da Serbia gikk inn i Kongeriket Jugoslavia. I 1945 ble Serbia en republikk i føderasjonen Jugoslavia, og flagget fikk en kommuniststjerne i midten. Stjernen ble fjernet igjen i 1991, da føderasjonen Jugoslavia smuldret bort. 


== Dagens flagg ==
Dagens flagg ble offisielt vedtatt ved lov av 17. august 2004, da Serbia fortsatt formelt tilhørte statsforbundet Serbia og Montenegro. Trikoloren endret da størrelsesforhold fra 1:2 til 2:3. Etter at Montenegro i 2006 brøt ut av unionen, erklærte også Serbia selvstendighet og landets flagg ble symboler for en uavhengig stat. Som sådan ble Serbias flagg for første gang heist utenfor FN-bygningen i New York 8. juni 2006. 

Se også liste over serbiske flagg


== Eksterne lenker ==
The Republic of Serbia, the State and its Symbols: Anthem, Flag and Coat-of-Arms fra Serbias nasjonalforsamling
Drzavni simboli Republike Srbije offisielle tegninger fra Serbias nasjonalforsamling
Slaget ved Baton Rouge (1779)

Slaget ved Baton Rouge ble utkjempet 21. september 1779 under den amerikanske uavhengighetskrigen. Baton Rouge var den andre britiske utposten som falt til Spania under marsjen til Bernardo de Gálvez inn i British West Florida.
Gálvez ankom Baton Rouge 20. september etter å ha rykket frem fra Fort Bute og oppdaget en godt befestet by med en garnison på over 300 regulære soldater. Gálvez beordret en finte mot nord gjennom en skog rundt byen siden hans flanker var utsatte for ildgivning fra kanonene på fortet og han ikke var i stand til å rykke frem med sitt eget artilleri. Britene snudde og sendte skuddsalver mot hans styrke, men spanjolene var skjult i skogen og mistet bare tre menn. Imens bygget ingeniørene og beleiringsekspertene til Gálvez en linje med skyttergraver og etablerte sikre kanonstillinger. Gálvez vendte kanonene sine mot fortet.
Britene holdt ut tre timers intens beskytning og kapitulerte så. Gálvez sine overgivelsesbetingelser inkluderte kapitulasjonen til de 80 regulære infanteristene i nærliggende Fort Panmure, dagens Natchez. Denne avtalen rensket sideområdet til Mississippi for britiske styrker og la den store vannveien trygt under alliert kontroll. Innen få dager etter seieren til Gálvez, slapp amerikanske kapere inn i Pontchartrainsjøen med hans velsignelse og drev de britiske styrkene fra dens farvann.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Koagulasjonsfaktor

Koagulasjonsfaktorene er en rekke enzymer som flyter rundt i blodet som, når de aktiveres, er med på å danne et koagel. Koageldannelse er en viktig del av hemostasen (stansing av blødning etter en blodåreskade). 
De fleste koagulasjonsfaktorene er proteiner som produseres i leveren. Ved sekundær hemostase vil disse faktorene aktiveres og aktivere andre faktorer og/eller andre proteiner, som for eksempel ved å omdanne protrombin til trombin. Faktorene aktiverer andre faktorer og proteiner ved protolyse, altså ved å spalte av deler av proteinet. Hos mennesket regner man med 12 slike faktorer.


== Dannelse av koagel/ blodpropp ==
Koagulasjonssystemet er en kaskade av reaksjoner. Noen av disse reaksjonene krever fosfolipider og  kalsium. To aktiveringsveier er kjent, extrinsic og instrinsic, hvorav det er det første som foregår hovedsakelig in vivo. Her initieres koagulasjonen av tissuefactor, TF, som er et transmembranprotein som uttrykkes over store deler av kroppen, blant annet epidermis, monocytter, organkapsler, GI og resp traktus, hjernen og i glomeruli. TF uttrykkes her ved endothelskade. 
Faktor VII sirkulerer i plasma, og kan bli aktivert til f VIIa av TF, som igjen aktiverer faktor X. Faktor Xa danner et kompleks med faktor V på overflaten av aktiverte plater, som omdanner protrombin til trombin, noe som igjen konverterer fibrin til fibrinmonomer, som polymiser og er kryssbundet av f XII for å danne en stabil blodpropp. 
Trombin har en sentral rolle; det aktiver FXI, FVIII, FV og plater, noe som genererer en positiv feedbackloop.
Koagulasjonsfaktorer produseres av levra. Faktor V produseres også av plater og endothelceller
For å forhindre overaktivitet av koagulasjonssystem kaskaden, finnes det naturlige inhibitorer;

TF-VIIa komplekset, samt Xa blir raskt inaktivert av TFPI (tissuefaktor  pathway inhibitor)
Antitrombin produseres av levra, og utøver inhibitorisk aktivitet mot trombin og faktor Xa. HEPARIN; Når det binder til antitrombin får vi en markert akselerert  inhibitorisk effekt av antitrombin.
Protein C; er en vit K avh faktor som prod av levra. Sammen med sin co-faktor protein S, degregraderer de og inaktiverer de faktor Va og VIIIa.Warfarin er et medikament som hemmer aktiveringen av de vitamin K avhengige koagulasjonsfaktorene II, VII, IX og X
Bjellåvasstua

Bjellåvasstua er en turisthytte tilhørende Bodø og Omegns Turistforening beliggende ved Nordre Bjøllåvatnet i Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark.
Den opprinnelige hytta ble oppført rundt 1881 som en del av byggingen av en telegraflinje over Saltfjellet, men denne hytta brant ned allerede i 1893. Erstatningshytta brant også ned i 1968 og dagens hytte sto ferdig i 1971 (senere utvidet med to soverom). I 1989 ble det bygget en sikringshytte i tilfelle brann; dette utvidet også kapasiteten til den populære hytta.
Det et naust tilknyttet hytta som kan benyttes til fiske i vannet.
Riddervolds plass (Oslo)

Riddervolds plass er en plass i Oslo som ligger på Briskeby i bydel Frogner. Plassen ligger ved krysset mellom Skovveien og Briskebyveien. Plassen fikk sitt navn i 1891 etter statsråd, stortingspresident og biskop Hans Riddervold, som levde fra 1795 til 1876. På plassen står Gunnar Utsonds statue av J. S. Welhaven, oppført i 1908.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Riddervolds plass, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Riddervolds plass (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Clouds Rolling By

Clouds Rolling By er det tredje albumet av det norske rockebandet Bigbang, utgitt 21. august 2000. Høyeste plassering ble nummer åtte på VG-lista.
Albumet ble utgitt på både CD og LP. LP-versjonen kom i begrenset opplag på 500 kopier.
LP-versjonen av «Across the Street» er en forlenget versjon av «Across the Street» (Demo '99), utgitt i 2000 på EP-en Girl In Oslo.


== Sporliste ==
«To the Mountains» – 4:23
«Girl in Oslo» – 4:23
«Sing and Dance» – 4:04
«Street Parade» – 2:52
«Right Beside You» – 3:33
«Telepathic Interview» – 2:49
«Better Than Before» – 4:46
«Summer Rain» – 3:23
«Come Alive» – 3:49
«Clouds Rolling By» – 5:24
«Across the Street» – 4:57


== Personell ==


=== Bigbang ===
Øystein Greni – Vokal, gitarer, piano, perkusjon og trommer.
Nikolai Eilertsen – Bassgitar, baryton, gitar, piano, klokkespill og vokal
Karim Sayed – Trommer, perkusjon og vokal


=== Øvrige ===
Olaf Olsen – trommer/perkusjon på Girl In Oslo, Telepathic Interview, Better Than Before, Summer Rain, Clouds Rolling By, Across the Street
Christer Engen - trommer/perkusjon på To the Mountains, Girl In Oslo, Sing and Dance
Lars Horntveth - reeds på To the Mountains, Better Than Before og Across the Street
Thomas Olsen - trompet på To the Mountains
Svein Greni - saksofon på To the Mountains, Girl In Oslo
Tarjei Grimsby - trombone på To the Mountains, Girl In Oslo
Øystein Bjørk - trompet på Girl In Oslo
Martin Windstad - congas på Girl In Oslo
Michael Ilbert - piano på Street Parade
Terje Johannesen - trompet på Better Than Before og Across the Street
Øyvind Brække - fiolin på Better Than Before og Across the Street
Emma Strömberg - fiolin på Better Than Before og Across the Street
Sunniva Oftedahl - fiolin på Better Than Before og Across the Street
Bendik Bjørnstad Foss - bratsj på Better Than Before og Across the Street
Yngve Volent - cello på Better Than Before, congas på Across the Street
Andreas Mjøs - vibrafon på Across the Street
Michael Ilbert - produsent/co-produsent/miksing
Nils Bjarne Kvam - produsent
Kai Andersen - tekniker
Morten Lund - mastering
Alexander Kayiambakis - fotograf
Gate Design AS - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Clouds Rolling By på Discogs 
(en) Clouds Rolling By på MusicBrainz
Storberget naturreservat (Nordland)

Storberget naturreservat ligger øst for Kilstad på Tjeldøya i Tjeldsund kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 1 605 dekar. Området er vernet for å bevare et skogsområde med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene.


== Referanser ==
Bulmer Hobson

Bulmer Hobson (født 14. januar 1883 i Belfast i Irland, død 8. august 1969) var et ledende medlem av Irish Republican Brotherhood (IRB) og Irish Volunteers før påskeopprøret i 1916. Han var også sosialist med nær tilknytning til James Connolly, og arbeidet som journalist. Hobson er også kjent for å oversette sangen «A Soldier's Song» til irsk gælisk. Under navnet «Amhrán na bhFiann» ble den i 1926 Fristatens nasjonalsang.


== Liv og virke ==
Hobson var fra en protestantisk familie i Tyrone. Han var i 1913 med på grunnleggelsen av Irish Volunteers, og virket som organisasjonens sekretær før opprøret. Han hadde tidligere grunnlagt ungdomsorganisasjonen Fianna Éireann sammen med Constance Markiewicz. Politik agiterte han mot Irish Parliamentary Party (IPP), og grunnla Dungannon Clubs som kjempet for en selvstendig republikk fremfor home rule.Han var en protesje av Tom Clarke, og de to hadde nærmest et far og sønn-forhold inntil 1914.
Da John Redmond fra IPP søkte å ta kontroll over Irish Volunteers var Hobson egentlig mot sette, men han mente at det å trosse Redmond med hans enorme popularitet ville være slutten på Volunteers. Clarke, som var sterkt mot å la Redmond ta over, tilgav aldri Hobson for dette, og snakket aldri med ham igjen i privat sammenheng. Hobson trakk seg som medlem av IRBs øverste råd, og fikk sparken fra jobben som Dublinkorrespondent for Gaelic American. Dette førte til økonomiske problemer for ham.
Hobson forble medlem av IRB, men ettersom ledelsen mente han hadde sveket dem i Volunteers ble han ikke satt inn i planene for opprøret. Han var mot et slikt opprør, fordi han mente det stred mot Volunteers' mandat; organisasjonen hadde blitt opprettet for å forsvare home rule. Allikevel fikk han vite hva som foregikk, og orienterte Volunteers' øverstkommanderende Eoin MacNeill om det. MacNeill gav kontraordre for å stoppe opprøret. Resultatet var en dags forsinkelse, samt at mange ikke møtte opp. For å hindre at Hobson spredde MacNeills kontraordre ble Hobson kidnappet og holdt fanget i et hus i Phibsborough inntil opprøret var godt igang.
Etter opprøret involverte Hobson seg ikke i politikk, verken under den irske uavhengighetskrig eller under borgerkrigen. Han hadde en stor innflytelse på den fremvoksende republikanske bevegelsen før påskeopprøret, men er stort sett glemt i irsk politisk historie, ettersom han havnet i skyggen av opprørerne.
På et senere tidspunkt ble han rådgiver for Seán MacBride, lederen for Clann na Poblachta som var utenriksminister i Irlands første koalisjonsregjering.


== Referanser ==
Storeidvatnet naturreservat

Storeidvatnet naturreservat ligger ved Storeid i Vestvågøy kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 150 dekar, hvorav 143 dekar ferskvann. Området er vernet for å ivareta et viktig våtmarksområde med et rikt og interessant fugleliv.


== Referanser ==
Solveien (Oslo)

Solveien er en vei i Oslo på Nordstrandhøgda i bydel Nordstrand. Veien går fra Kongsveien til Ljabruveien og er 3,9 km lang.Solveien regnes som en av Oslos dyreste adresser, og slik har det vært siden tidlig på 1900-tallet.Husnumrene løper fra 1 til 145 og fra 2 til 148.


== Historie ==
Veien ble anlagt i flere etapper og har hatt flere navn. Den eldste delen som gikk fra Nordstrandveien til Ljabruveien het Jomfru Andersens vei. Dette navnet fikk veien fra eieren av Vestre Sæter gård som anla veien i 1888. Fra Nordstrandveien og et stykke nordover het veien Bjerckes øvre vei etter O. C. Bjercke som anla denne delen av veien samt en rekke andre veier i området. Den nordligste delen av veien ble privat anlagt i 1890-årene. De to veiene ble knyttet sammen ved Kastellet i 1923, og broen over Kastellveien stod ferdig samme år. Veien fikk sitt navn i 1904 og 1917 og navnet kommer av veiens beliggenhet over en åsrygg som gir meget gode solforhold morgen til kveld.


== Bygninger og annet ==
53 A/B - Her finnes to store furutrær, vernet den 23. januar 1957 som naturminne.Noen kjente bygninger i Solveien:

70 b – Villa oppført for grosserer O. Bull Aakrann 1916, og tegnet av arkitektene Carl og Jørgen Berner.97 – Villa Nova som har gitt navn til Via Nova. Villa oppført for Alb. Hansen i 1905, og tegnet av Carl Aaman.112 – Villa Friedheim, oppført i nybarokk stil for fabrikkeier Olaf Sandaas i 1917, og tegnet av arkitekt Gustav Lorentz Guldbrandsen. (Adresse i dag er Florabakken 2C)112 b – Villa oppført for grosserer S. Palvnik i 1920, og tegnet av arkitekt Herman Herzog.113 – Toetasjers skolebygning med innredet loft. Bygning ble oppført som privat skole for Agnes Thorsen i 1891, og tegnet av arkitekt Hjalmar Welhaven. Dette var den første høyere skole i Aker. Kommunal eier fra 1917. 1892-1926 Nordstrand middelskole, fra 1926 ominnredet til boligformål og fra 1997 Rudolf Steinerskolen på Nordstrand.126 – Villa oppført for trelasthandler M. Guldbrandsen i 1914 og tegnet av arkitekt J. Johansen.143 c – Villa Granli er en villa oppført i sveitserstil som trolig ble oppført for direktøren ved Schous bryggeri Hans von der Planitz i 1894.Under andre verdenskrig ble jøder kastet ut av hjemmene sine av okkupasjonsmakten og medhjelpere, og det skjedde også i Solveien, blant annet i hjemmet til Samuel Steinmanns familie. Noen uker seinere ble jøder i Norge deportert til tyske konsentrasjons- og dødsleirer.


== Referanser ==
Joseph Nicéphore Niépce

Joseph Nicéphore Niépce (født 7. mars 1765, død 5. juli 1833) var en fransk oppfinner, mest kjent som en pioner innen fotografi.
Det første vellykkede permanente fotografiet ble lagd av Niépce. Han begynte å eksperimentere med prosessen å lage bilder allerede i 1793. Noen av disse eksperimentene resulterte i bilder, men de ble raskt visket ut. Han skal ha lagd de første bildene med lang levetid i 1824. Det tidligste kjente overlevende eksemplaret av et fotografi fra Niépce (eller noen annen fotograf) ble tatt i juni eller juli 1827 (noen kilder sier 1826). Niépce kalte prosessen heliografi, som direkte oversatt betyr sol-skriving. Eksponeringstiden på disse første bildene diskuteres den dag i dag, men ligger på et sted mellom 8 og 20 timer. Dette gjorde at prosessen bare kunne brukes til å ta bilde av bygninger og ubevegelige objekter. Det var ikke praktisk mulig å ta bilde av mennesker. 
I 1829 begynte han et samarbeid med Louis Daguerre, for å forbedre fotograferingsprosessen. Niépce døde imidlertid brått av slag i 1833. 
Et krater på månen er kalt opp etter ham, som en anerkjennelse av de resultatene han har oppnådd. 
Fra 2004 er hans fotografi, Utsikt fra vinduet i Le Gras utstilt i Harry Ransom Humanities Research Center ved Universitetet i Texas. Bildet ble gjenoppdaget i 1952 av historikerne Alison Gersheim og Helmut Gernshiem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
University of Texas – utstillingen «The First Photograph»
For mer informasjon, se www.niepce.com
Liberty Hall (Dublin)

Liberty Hall i Dublin er hovedkvarteret til fagforeningen Services, Industrial, Professional, and Technical Union (SIPTU). Den var tidligere den høyeste bygningen i Irland, og er fortsatt den høyeste i Dublin. 
Bygningen ble reist mellom 1961 og 1965. Den har 16 etasjer, og var opprinnelig kledd i ikke-reflekterende glass. I 1972 knuste en bombeeksplosjon de fleste vinduene, og man satte inn reflekterende glass, noe mange mener ødela det estetiske inntrykket. En utsiktsplattform som nettopp hadde blitt åpnet ble stengt av sikkerhetsgrunner. 
Det er usikkerhet omkring bygningens fremtid, med riving, ombygging eller salg som mulige løsninger. 


== Den opprinnelige Liberty Hall ==
Den opprinnelige Liberty Hall tilhørte Irish Transport and General Workers Union, og fungerte derfor også som hovedkvarter for Irish Citizen Army (ICA). Den stod på Beresford Place, nær Custom House, og var opprinnelig et hotell. Fra 1913 til 1916 var den på grunn av konflikter mellom fagbevegelsen og politiet under konstant bevoktning av væpnede medlemmer av ICA. Den var dermed et sikkert sted for republikanere. 
Da første verdenskrig børt ut hengte fagforeningen ut et banner på fasaden med teksten «Vi tjener verken konge eller keiser, men Irland». Avisen The Irish Worker ble utgitt fra bygningen, og på grunn av ICA vakthold var dette den eneste revolusjonære avisen i Dublin som ikke ble stengt under Defence of the Realm Act. 
Før påskeopprøret i 1916 ble Liberty Hall brukt som ammunisjonsfabrikk, med produksjon av bomber og bajonetter. Lederne for opprøret samlet seg foran bygningen før de gikk til General Post Office. I påskeuken var bygningen nesten uten vakthold, noe britene ikke visste. De brukte derfor artilleri mot den, og ødela hele bygningen.
Dipsomaniacs

Dipsomaniacs er et norsk band fra Trondheim som ble startet i 1997.
Deres debutalbum Bumble-Bee Eyes kom ut på etiketten Peep Hole i 1997. Albumet består av demoer og skisser låtskriver Øyvind Holm hadde spilt inn. Robert Pollards lo-fi-approach på blant annet Guided By Voices-albumene Alien Lanes og Bee Thousand fikk Holm til å innse at demoene kunne fungere veldig godt akkurat slik de var. Holm fikk med seg Robert Skjærvik på bass, Arve Gulbrandsen (tidligere Hedge Hog) på trommer og etter hvert Thomas Henriksen på keyboards. Bandet spilte sin første konsert på Veita Scene høsten 1997.
I 1998 ga bandet ut albumet Reverb No Hollowness på Progress Records. Albumet ble gitt ut på Stickman Records i Tyskland. Albumet inneholder live-favoritter som «Infant's OK» og «Losing Sleep». Plateselskapet Apartment Records har gitt ut Dipsomaniacs' album på vinyl.Året etter ga de ut det kritikerroste albumet Braid of Knees. Med sin collagetilnærming kan den i form minne om The Beach Boys eller Olivia Tremor Control. Noen av bandets beste låter er å finne på dette albumet, som for eksempel den streite pop-låta «Ugly Side» og den lengtende «Queen Underfed». I 2001 kom Stethoscopic Notion ut på australske Camera Obscura. Den ble spilt inn i Nidaros Studio i Trondheim. 
I 2003 ga de ut Praying Winter på Big Dipper Records. Dette blir regnet som bandets mest skjøre, men også mest helstøpte utgivelse; en utgivelse som ifølge Holm selv er det nærmeste Dipsomaniacs kom den perfekte popskiva. De psykedeliske elementene ble tonet noe ned til fordel for stryke- og blåsearrangementer. Bandet oppløste seg selv kort tid etter denne utgivelsen.
25. september 2009 spilte Dipsomaniacs sin første konsert på nesten 6 år på Blæst. En ny gjenforeningskonsert ble holdt på Studentersamfundet 2.november 2013 i anledning Caliban Sessions (i regi av Egil Hegerberg) og deretter på Rotvollfestivalen i Trondheim 2015. 


== Diskografi ==
Bumble-Bee Eyes (1997)
Reverb No Hollowness (1998)
Braid of Knees (1999)
Stethoscophic Notion (2001)
Tremolo of her Mind.... (2002)
Praying Winter (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dipsomaniacs på Discogs 
(en) Dipsomaniacs på MusicBrainz
New Skin for the Old Ceremony

New Skin for the Old Ceremony er Leonard Cohens fjerde studioalbum, utgitt i 1974.
Sangene er variert og sparsomt arrangert, skjønt korte til Cohen å være. John Lissauers arrangementer har elementer av blant annet folkemusikk og jazz i seg. I konsertopptredener var sangene gjerne mer utbrodert.
En remastret CD ble utgitt i 1995.


== Sporliste ==
Skrevet av Leonard Cohen der annet ikke er angitt«Is This What You Wanted» (4.17)
«Chelsea Hotel #2» (3.07), av Cohen, Ron Cornelius
«Lover Lover Lover» (3.20)
«Field Commander Cohen» (4.01)
«Why Don't You Try» (3.53)«There Is a War» (3.01)
«A Singer Must Die» (3.20)
«I Tried to Leave You» (2.41)
«Who by Fire» (2.35)
«Take This Longing» (4.08)
«Leaving Greensleeves» (2.41)


== Sanginformasjon ==
Han fremførte alle sangene live.

Cohen komponerte melodien til «Chelsea Hotel» sammen med bandleder Ron Cornelius. Han ble ikke kreditert for sitt bidrag før i 2006 (på hyllestalbumet Leonard Cohen: I'm Your Man). «Chelsea Hotel» ble bare spilt på konsert. Sangen er inspirert av et møte med Joplin på hotellet. Cohen angret senere på at han gjorde det offentlig kjent at sangen omhandlet Joplin.
«Lover Lover Lover» ble fremført live med et ekstra vers i 1979; likeledes «A Singer Must Die» i 1985.
«Who by Fire» (en duett med Janis Ian) er basert på den hebraiske bønnen «Mi ba-esh», som synges ved jom kippúr. Ifølge Kramer er «Who by Fire» basert på den tradisjonelle bønnen «Unetaneh Tokef» som leses under jom kippúr og rosj hasjaná.
«Take This Longing» var skrevet for Nico.
«Leaving Greensleeves» er basert på «Greensleeves».


== Musikere ==

Leonard Cohen, gitar, vokal, produsent
John Lissauer, treblåsere, tangenter, koring, produsent, arrangør
Emily Bindiger, koring
Gerald Chamberlain, tromboner
Erin Dickins, koring
Lewis Furey, fiolin
Ralph Gibson, gitar
Armen Halburian, perkusjon
Janis Ian, vokal
Gail Kantor, koring
Jeff Layton, banjo, mandolin, gitar, trompet
Barry Lazarowitz, perkusjon
Roy Markowitz, trommer
John Miller, bass
Don Payne, bass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) New Skin for the Old Ceremony på Discogs 
(en) New Skin for the Old Ceremony på MusicBrainz