jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Foibe

Foibe (gresk: Φοίβη) var i henhold til gresk mytologi en av titanene, en opphavelig gudinne, datter av Uranos (Himmelen) og Gaia (Jorden).Navnet hennes er assosiert med de greske ordene foibos i meningen «skinnende» eller «strålende», foibaô, «å rense», og foibazô, «å gi profeti». Hun var tradisjonelt knyttet til månen (se Selene), som i den elisabethanske dramatikeren Michael Draytons Endimion and Phœbe (1595), den første bevarte behandlingen av Endymion-myten på engelsk. Hennes make var broren Koios, og med ham fikk to døtre, Leto som fødte Apollon og Artemis, og Asteria, stjernegudinnen som fødte datteren Hekate.


== Orakelet i Delfi ==
Foibe var den tredje gudinne som holdt orakelet i Delfi og som hun deretter ga til sitt barnebarn Apollon på hans fødselsdag.I henhold til en tale som Aiskhylos i Eumenidene som han legger i munnen på prestinnen i Delfi, mottok hun kontrollen over orakelet i Delfi fra Themis: «Foibe i denne rekkefølgen synes å ha vært hans [Aiskhylos] private oppfinnelse,» mener forskeren D.S. Robertson, begrunnet i at tre store fordelinger av orakelkraft ved Delfi tilsvarte tre generasjoner av guder, «Uranos, som var passende, ga orakelet til sin hustru Gaia og Kronos ga sin del passende til sin søster Themis.»Da det var Zevs tur å gi gaven kunne ikke Aiskhylos fortelle at orakelet ble gitt direkte til Apollon for han var ikke født ennå, merket Robertson seg, og således ble Foibe koblet inn. Disse antatte mannlige utnevnelser av makt ved Delfi som uttrykt av Aiskhylos er ikke født ut av den vanlige moderne rekonstruksjonen av hellige steder i den førolympiske historien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Phoebe, Theoi.com
Kjose kirke

Kjose kirke er en langkirke fra 1850 i Larvik kommune, Vestfold og Telemark fylke. Den ligger ved det lille stedet Kjose ved vestbredden av Farrisvannet, nordvest for Larvik.
Byggverket er i tre og har 200 plasser.


== Litteratur ==
Almås, Kjartan, red. (2000). Kjose kirke 150 år 1850-2000. Kjose menighetsråd. ISBN 82-995478-0-6. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 554. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Kjose kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kjose kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tyrsenske språk

Tyrsenske språk er en utdødd førindoeuropeisk språkfamilie. Den er oppkalt etter tyrsenerne, en betegnelse som antikkens greske forfattere benyttet om folkeslag som ikke var grekere.Det var den tyske språforskeren Helmut Rix (1926–2004) som i 1998 identifiserte denne språkfamilien. Ifølge Rix bestod familien av tre språk, som inntil da ble betraktet som isolerte språk: Det etruskiske språket i Etruria, det raetiske språket i Alpene, og det lemniske språket i Egeerhavet. Disse tre språkene skal ha utgått fra det hypotetiske urspråket urtyrsensk. Ifølge Rix døde urtyrsensk ut omkring 1250-1000 f.Kr.
Språkgruppen døde antagelig ut en gang på 200-tallet f.Kr. i Egeerhavet (ved at de ble assimilert til gresktalende), og som etruskere en gang på 100-tallet e.Kr. i Italia (assimilert til latin). Til sist døde raetisk ut antagelig på 200-tallet e.Kr. ved assimilering til vulgærlatin i sør og til germansk i nord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rix, Helmut (1998): Rätisch und Etruskisch, Innsbruck.
Theia

Theia (gresk: Θεία; Theía eller Θέα; Théa) er i henhold til gresk mytologi en av titanene, de opphavelige guddommene, datter av Gaia (Jorden) og Uranos (Himmelen). Navnet Theia betyr ganske enkelt «gudinne», men hun ble også kalt for Euryfaessa eller Theia Euryfaessa (Θεία Εὐρυφάεσσα), noe som bringer overtoner av omfang (εὐρύς, eurys, «vid», «utstrakt», rot: εὐρυ-/εὐρε-) og «glans», «lysstyrke» (φάος, phaos, «lys», rot: φαεσ-). Hun var således en gudinne for det skinnende lyset på den klare blå himmelen (aithre). Ved forlengelse var hun også gudinne for gaver av gull, sølv og skinnende smykker av vesentlig verdi. Theia var maken til sin bror Hyperion og fødte tre barn: Helios (Solen), Eos (morgenrøden), og Selene (Månen).


== I mytene ==
Hesiods Theogonien har gitt Theia en opphavelig opprinnelse som datter av Gaia og Uranos. Robert Graves har også behandlet at den senere Theia er referert til som Euryphaessa med kuøynene som fødte Helios i myter som er datert til den klassisk antikken.Da Theia i senere myter ble gjort til par med sin bror Hyperion, ble det sagt om den med «milde øyne, Euryfaessa, den langtskinnende» i de homeriske hymner til Helios, var mor til solen, månen og morgenrøden, henholdsvis Helios, Selene og Eos.
Pindaros priset Theia i sin femte istmianske ode:

«Mor av Solen, Theia, gudinne med mange navn, for din skyld ærer mennesket gull som mer mektig enn noe annet. For skip som kappes på all hav, og hestevogner paraderer for din ære, o dronning, stiger til høyden av de mektige dåder blant spinnende hjul i kamp, og i lekenes kappestrid, han høster ærens pris som alle hjerter begjærer.»Hun synes her å være en gudinne som stråler til ærens pris særdeleshet, men Pindaros hentydning «gudinne mange navn» antyder en tilpasning ved at refererer ikke bare til et tilsvarende mor-av-solen slik som Foibe og Leto, men kanskje også til mer universale mødrefigurer som Rhea og Kybele.


== Orakelgudinne ==
Ved tittelen Ikhnaie, «den sporende gudinne», hadde Theia en orakelhelligdom i den greske regionen Fthiotis i Thessalia. Hennes søstre var likeledes orakelgudinner, Foibe hadde orakelet i Delfi, Mnemosyne hadde Lebadeia, Dione hadde Dodona, og Themis delte de fire oraklene.


== I vitenskapen ==
Se hovedartikkel, NedslagsteorienTheias mytologiske rolle som mor til månegudinnen Selene har ført til benyttelsen av hennes navn til en hypotetisk planet som, i henhold til nedslagsteorien, kolliderte med jorden og førte til at månen ble dannet.
Theias alternative navn Euryfaessa har blitt benyttet for art australske dvergsikader kalt Dayus euryphaessa (Kirkaldy, 1907).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Smith, William (1873): «Theia» i: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London


== Eksterne lenker ==
«Theia», Theoi Project
Nedre Nea kraftverk

Nedre Nea kraftverk er et vannkraftverk i Neavassdraget i Selbu kommune i Trøndelag. 
Kraftverket utnytter vannet i Heggsetdammen, som regulerer Nea mellom 258 og 252 moh. Fallhøyde er 98 meter.
Midlere årsproduksjon er på 392 GWh og installert effekt er på 67 MW. Det er installert en francisturbin. 
Kraftverket startet produksjonen i 1989. Kraftverket har delvis samme vannvei (tilløpstunnel) som Hegsetfoss kraftverk.
Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Kvelde kirke

Kvelde kirke er en langkirke fra 1871 på Kvelde i Larvik kommune, Vestfold fylke. Kirken ble utvidet med dåpssakristi på nordsiden av koret i 1930.
Byggverket er i tømmer og har 299 plasser. I Kvelde sogn bor det 1659 mennesker (2009).
Dette antas å være den tredje kirken i sognet, hvorav den foregående kirken ble reist i 1617 til erstatning for en middelaldersk kirke, Kvelds Mariæ oc Andreæ kirkia. Disse stod få hundre meter lenger nord langs elven på gården Kvelde. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sundby, Ola (1971). Kvelde kirke 100 år: 1871-1971. Larvik: Ant. Andersens trykkeri. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 558. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Larvik kirkelige fellesråd
(no) «Kvelde kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kvelde kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Langestrand kirke

Langestrand kirke er en åttekantet kirke fra 1818 i Larvik kommune, Vestfold og Telemark fylke.
Byggverket er i tre og har 220 plasser. Det er en liten kirke uten tårn, men med frittstående støpul (klokkehus) ved porten. Den er utført i den tids empirestil. Tilbyggene for kor og sakristi kom ved en ombygging i 1902. I kirken er et dåpsfat fra 1596. Altertavlen er laget av Christian Krogh. Jacob Sverdrup er gravlagt ved kirken. Den forrige kirken ble revet for å gi plass til ny masovn på jernverket.Kor, sakristi og våpenhus påbygd/endret i henholdsvis 1903, 1906 og 1910. Ved tilføyelse av kor i 1903 fikk bygget en mer avlang form. Prekestolen hang opprinnelig på veggen over alteret.


== Tidligere kirker på Langestrand ==
Den første kirken ble oppført i tømmer på Niels Langes tid i 1642. Kirken var omgitt av en kirkegård. Tegninger, kart og beskrivelser tyder på at hovedinngangen lå inntil Larvik Museum og at kirkebygningen lå der parkeringsplassen er i dag.
Grev Ulrik Frederik Gyldenløve ga ordre om å anlegge en ny kirke. Den beskjedne kirken, med et enkelt utstyrt rom på 170 kvadratmeter og etter hvert et kirketårn, var trolig ferdig i 1699. Gyldenløve oppførte nok ikke en helt ny kirke, men utvidet og restaurerte kirken fra 1642. Altertavla og prekestolen forsvant da kirken ble revet i 1812, men døpefonten fra 1707 eksisterer fremdeles. Formeren på Fritzøe Jernverk laget den i støpejern. Kirken hadde en rekke bilder, som var donert av ansatte i jernverket.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wasberg, Gunnar Christie; Nord, Einar (1976). Ett med sin by: Larvik kirke 300 år. Larvik: Menighetsrådet. s. 13-17. ISBN 82-990-448-0-4. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 553. ISBN 82-7527-022-7. 
Østlands-Posten 31. desember 2009. Bache, Kjersti: «Fant forsvunnet kirke». Side 5
Østlands-Posten 16. januar 2010. Bache, Kjersti: «Kirke for jernverksarbeider og adel». Sidene 22-23


== Eksterne lenker ==
(no) «Langestrand kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Langestrand kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Slind kraftverk

Slind kraftverk er et vannkraftverk i Slindelven i Selbu kommune i Trøndelag. 
Fallhøyde er 180 meter. Storslindvatnet reguleres mellom 259 og 249 moh.
Midlere årsproduksjon er på 85 GWh og installert effekt er på 25 MW.  
Kraftverket startet produksjonen i 1985. Det er installert en francisturbin.
Eier er Selbu Energiverk AS.


== Historie ==
Slindelva kraftverk ble satt i drift i 1923 med ett aggregat. Utvidet til to aggregat i 1933, og til tre aggregat i 1952. Det lå ca 1 km lenger opp i elven fra dagens anlegg. Fallhøyden var 118 meter. Effekt 5.5 MW, årsproduksjon 55 GWh.Alt ble revet etter det nye kraftverket ble tatt i bruk.


== Se også ==
Julskaret kraftverk


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Selbu Energiverk
Julskaret kraftverk

Julskaret kraftverk er et vannkraftverk ved Storslindvatnet i Selbu kommune i Trøndelag.  
Kraftverket utnytter fallet mellom Sørungen og Slindvannet. Sørungen reguleres mellom 459 og 454 moh. Det overføres også vann fra ett bekkeinntak samt fra Rensjøen. 
Installert effekt er 6,3 MW. Årsproduksjon er 33 GWh.
Eier er  Selbu Energiverk AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Selbu Energiverk (arkiv)


== Se også ==
Slind kraftverk
Rensjø kraftverk
Eksakt løsning

Eksaktverdier eller eksakte verdier er matematiske størrelser som er angitt helt presist, fremfor ved en tilnærming gitt ved desimaltall. Hensikten med det er å angi verdien helt nøyaktig. Eksaktverdier som ikke tilsvarer heltall uttrykkes ofte ved hjelp av brøker, rotuttrykk, som kjente konstanter eller ved andre funksjoner, som for eksempel 1/3, 
  
    
      
        
          
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle {\sqrt {2}}}
  , 
  
    
      
        π
      
    
    {\displaystyle \pi }
   eller 
  
    
      
        ln
        ⁡
        2
      
    
    {\displaystyle \ln 2}
  .
Ved å bruke eksaktverdier unngår man å miste presisjon, og man kan bruke verdiene videre i andre beregninger uten å ta hensyn til eventuelle unøyaktigheter.


== Eksempler på eksakte løsninger ==
Begrepet lar seg best forklare med eksempler, med moteksempler.


=== Trigonometri ===
Finn 
  
    
      
        sin
        ⁡
        
          
            π
            4
          
        
      
    
    {\displaystyle \sin {\frac {\pi }{4}}}
  

Finn arealet av en likesidet trekant med areal 2.
En likesidet trekant har areal 
  
    
      
        A
        =
        
          
            
              3
            
            4
          
        
        
          s
          
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle A={\frac {\sqrt {3}}{4}}s^{2}}
  


=== Differensialligninger ===
Regn ut 
  
    
      
        x
      
    
    {\displaystyle x}
   når 
  
    
      
        2
        =
        
          e
          
            x
          
        
      
    
    {\displaystyle 2=e^{x}}
  

Bestem integralet 
  
    
      
        
          ∫
          
            0
          
          
            1
          
        
        
          x
          
            2
          
        
        d
        x
      
    
    {\displaystyle \int \limits _{0}^{1}x^{2}dx}
  


=== Brøk ===
Regn ut 
  
    
      
        
          
            72
            108
          
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {72}{108}}}
  


== Se også ==
Avrunding
Eksakte trigonometriske konstanter


== Referanser ==
Nanset kirke

Nanset kirke er en arbeidskirke fra 1974, beliggende på Hovland, i Larvik kommune, Vestfold fylke.
Byggverket er i tegl og har 550 plasser. Altertavlen er en billedvev av Else Marie Jakobsen: «De tre høytider (jul/påske/pinse)» fra 1984. Den er 380x800 cm i størrelse.
Det var opprinnelig planer om å anlegge Nanset kirke på Solvangfjellet og senere på Månejordet.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 557. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Larvik kirkelige fellesråd
(no) «Nanset kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Nanset kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bara (distrikt)

Bara er et av Nepals 75 distrikter.
Areal er 1 190 km², og folketall var i 2001 559 135. 
Det hører til Narayani sone i Sentralregionen. Hovedstaden heter Kalaiya og hadde i 2005 en anslått befolkning på 39 367.
Bara ligger i det østlige Tarai, det tropiske, flate slettelandet som er forma av jord fra elvene som flyter østover og ender i den bengalske bukt.
I vest grenser Bara mot Parsa, i nord mot Makwanpur, i øst mot Rautahat og i sør mot den indiske delstaten Bihar.
Distriktet har 98 landsbyutviklingssoner og 1 bykommune. Byinnbyggere 5,8% (2001).
Forventa gjennomsnittlig levealder 60,7 år. Barnedødelighet pr. 1 000 fødte 69,6. (Alle tall fra 2001.) Barn under 5 som er kortvokste på grunn av underernæring 50,4% (2004). Uten reint drikkevann 5,9% (2001). Leger 6 (2002).
Høykaste-befolkning 9,0%, dalit 16,88%. Muslimer 13,4%, buddhister 4,5%. (Alle tall 2001.) 
Befolkningsgruppa som dominerer distriktet er Madhesi med indisk språk og hinduisk religion. Det finnes også 13,4% muslimer. Distriktet har også innslag av tharu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bara District, Nepal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kart over Bara-distriktet
Kart med helsestatistikk (på engelsk)
Østre Halsen kirke

Østre Halsen kirke er en arbeidskirke i Larvik kommune, Vestfold fylke. Første byggetrinn ble innviet i 1983 og andre trinn i 1993.
Byggverket er i mur og tre og har 330 plasser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Østre Halsen sokn». Tjølling kirke. Veien, sannheten og Livet i bygda gjennom 850 år. Tjodalyng. 2003. s. 140. ISBN 82-303-0138-7. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 557. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Østre Halsen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
Seier’n er vår

Seier'n er vår kan være:

Seier'n er vår (sang)
Seier'n er vår (Fleksnes), Fleksnes-episode
Seier'n er vår (film), fransk spillefilm fra 1979
Seier'n er vår (TV-serie), norske komiserie fra 1994
Seier'n er vår (album), musikkalbum fra Ute til lunch
Akhilleusmaleren

Akhilleusmaleren er navnet som er gitt til en gresk vasemaler som virket i Athen fra 460-årene f.Kr. til 420-årene f.Kr. Navnet viser til en amfora i rødfigurstil fra ca. 450–445 f.Kr. som står i Vatikanmuseene; en spesielt forseggjort fremstilling av Akhilleus førte til at John Beazley gav ham tilnavnet. Han antas, på stilistisk grunnlag, å ha vært elev av Berlinmaleren. Mer enn trehundre vaser i rødfigurstil, svartfigurstil og hvitbunnet stil er attribuert til ham. 
I sine tidlige verker foretrakk han isolerte figurer mot svart bakgrunn, ofte med forfølgelse som tema. Enkle, balanserte komposisjoner med to figurer er et av hans varemerker, og en av grunnene til at han regnes som «den mest klassiske» av vasemalerne fra klassisk tid. 
Han er også kjent for sine hvitbunnede lekyther, malt fra 450-årene til 420-årene f.Kr., hvorav enkelte regnes blant de beste eksempler på stilen. Mange av vasene har kalosinnskrifter til forskjellige personer.
Omkring et dusin andre maler regnes for å ha tilhørt hans verksted.
Corpus vasorum antiquorum

Corpus Vasorum Antiquorum er et prosjekt som katalogiserer antikke greske vaser. Det var den franske Union Academique Nationales første forskningsprosjekt. 
Det første møtet ble holdt i Paris i 1919, og Edmond Pottier foreslo da å starte arbeidet med katalogen. Han produserte selv det første bindet, en oversikt over vaser i Louvre som ble gitt ut i 1922. Pr. 2007 er mer enn 100 000 vaser i 27 land katalogisert. 
Pottiers visjon for publisering inkluderte all antikk keramikk fra Europa, middelhavet og det fjerne og nære østen, noe som var både ambasiøst og ikke enkelt å relaisere. 
I 1956 ble det foreslått å bare publisere gresk og relaterte gjenstander, noe som ble tatt til følge og i dag er det disse som dominerer i CVA. Innen 2004 hadde mer enn 300 faksimiler fra 120 samlinger og 26 land blitt publisert. 


== I Norge ==
Vaser i norske private og offentlige samlinger er katalogisert i to bind: 

Bind 1 ble skrevet av Axel Seeberg og Sverre Marstrander, utgitt 1964, Corpus Vasorum Antiquorum: Norway. Public and Private Collections: fascicule 1.
Bind 2 ble skrevet av Ilona Skupinska-Løvset, utgitt 2004, Corpus Vasorum Antiquorum: Norway. Public and Private Collections: fascicule 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Corpus Vasorum Antiquorum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stavern stasjonskapell

Stavern stasjonskapell er et kapell fra 1993 i Larvik kommune, Vestfold fylke.
Kirken har 40 plasser.
Emba

Denne artikkelen er om elva. For den akademiske graden EMBA, se Master of Business Administration.Emba (kasakhisk: Ембі, Jembi, eller Жем, Zjem; russisk: Эмба) er en elv i vestre Kasakhstan som har sitt utspring i Mugodzjarfjellene, renner mot sydvest, og som etter cirka 640 kilometer (ifølge en annen måling 712 kilometer) når Kaspihavet. Den har et nedslagsfelt på 40 400 km².
Elvens løp tar den gjennom den nordlige delen av Ustiurtplatået, og den renner ut i Kaspihavet gjennom en rekke grunne laguner som fram til 1900-tallet var fremkommelige.
Embafloden er et av alternativene når grensen mellom Asia og Europa diskuteres.
Teie kirke

Teie kirke er en arbeidskirke fra 1977 på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold.
Byggverket er i tegl og tre og har 520 plasser. Kirken ligger ved Teie torv og er bygget i henhold til praktisk-funksjonelle krav fremfor rent sakrale. Kirken er mye benyttet til konserter, møter og sosiale arrangement i tillegg til søndagsskole og ukentlige gudstjenester.
Det er ikke kirkegård ved kirken.


== Litteratur ==
Brodin, Tom; Lande, Odd (2002). Bygget av levende stener — Teie kirke 25 år. Nøtterøy: Teie menighetsråd. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 564. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Teie kirke». Kirkesøk. Den norske kirke.
NUFF

Nordisk Ungdomsfilmfestival er en filmfestival for ungdom. Den ble i 2008 arrangert i Tromsø. NUFF ble for første gang arrangert i 2003.
Unge, filminteresserte mennesker fra Norden mellom 15-25 kan delta med egenprodusert film.
NUFF er den eneste ungdomsfilmmønstringen som samler de beste ungdomsfilmene fra alle nordiske land.De påmeldte filmene deles opp i tre aldersgrupper: 15 – 17, 18 – 20 og 21 – 25. En jury av tre personer fra filmmiljøet velger ut en vinner i hver alderskategori.


== Eksterne lenker ==
Nuff.no
Lauge Koch

Lauge Koch (født 5. juli 1892 i Kærby, Danmark, død 5. juni 1964) var en dansk geolog, polarforsker og professor. Koch ledet et stort antall Grønlandsekspedisjoner, blant annet Jubilæumsekspeditionen (fra Thule langs kysten og nord om Peary Land og deretter over innlandsisen) i perioden 1920 – 1923 og datidens aller største Grønlandsekspedisjon Treårsekspeditionen i perioden 1931 – 1934. 
Koch deltok i Knud Rasmussens Annen Thuleekspedition i 1916 – 1918. I 1926-27 overvintret han i den nyanlagte kolonien Scoresbysund. Fra Scorebysund foretok han to geologiske rekognoseringsreiser med hundeslede nordover Østgrønland.


== Referanser ==
Torød kirke

Torød kirke er en langkirke fra 1915 på Nøtterøy i Færder kommune, Vestfold fylke.
Byggverket er i tre og har 200 plasser. Da den stod ferdig i 1915, var den Nøtterøys andre kirke. Nøtterøy kirke hadde da eksistert i over 700 år.
Altertavlen er malt av den lokale kunstneren Hans Hansen. Nytt kirkeorgelet ble installert i 1984. I tilknytning til kirken ble det i 1981 reist en kirkestue.


== Litteratur ==
Hauer, Bjørg (1986). Torød kirke. Torød menighetsråd. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 564. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Torød kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Torød kirke Nøtterøy kirkelige fellesråd (arkiv)
«Torød kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Grumpy Cat

Tardar Sauce (født 4. april 2012 i Morristown i Arizona, død 14. mai 2019 i Morristown i Arizona), mest kjent som Grumpy Cat, var et amerikansk internettfenomen og en katt. Hun var kjent for sitt permanente «gretne» (eng. grumpy) ansiktsuttrykk, som ble forårsaket av kryssbitt og dvergisme. Hun fikk fart på karrieren da et fotografi av henne ble lagt ut 22. september 2012, på nettsamfunnet Reddit av Bryan Bundesen, broren til kattens eier Tabatha Bundesen. Lolcats og parodier er blant annet laget av bildet som ble publisert på Reddit, modifisert av forskjellige brukere og gikk viralt. Hun var gjenstand for et populært internet meme der negative, kyniske bilder er utformet av det originale bilde som ble publisert på Reddit.


== Død ==
Tardar Sauce døde hjemme i armene til sin «mor» Tabatha etter komplikasjoner fra en urinveisinfeksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Grumpy Cat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Grumpy Cat på Internet Movie Database 
(en) Grumpy Cat hos The Movie Database 
Grumpy Cat på Twitter 
Grumpy Cat på Facebook 
Grumpy Cat på Instagram 
Grumpy Cat på YouTube 
Grumpy Cat på Tumblr
Veierland kirke

Veierland kirke er en langkirke fra 1905 på Veierland i Færder kommune, Vestfold fylke.
Kirken ble innviet 12. oktober 1905. Den het «Veierland kapel(l)» frem til Veierland ble overført fra Stokke kommune til Nøtterøy kommune i 1964.Byggverket er i tre og har 150 plasser. I 1970 fikk kirken to kirkeklokker.Kirken har en altertavle utformet av Maria Vigeland.


== Litteratur ==
Aurmark, Svein, red. (2004). Veierland kirke 1905-2005: hundre år i hverdag og helg. Nøtterøy menighet. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 563. ISBN 82-7527-022-7. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Færder kirkelige fellesråd
(no) «Veierland kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Veierland kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.