jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Alliansevåpen

Alliansevåpen er en betegnelse i heraldikken på to våpenskjold som står nært inntil og ved siden av hverandre, slik at de utgjør en form for enhet, spesielt som merke og symbol for ektepar. Slike oppstillinger kjennes allerede fra middelalderen og i de fleste europeiske land.
Alliansevåpen kan være bare skjoldene, eventuelt under en rangkrone. Det kan også være ett eller begge skjold med hjelm, hjelmtegn og hjelmklede – da ofte slik at de to hjelmkledene fletter seg noe inn i hverandre.
I et ektepars alliansevåpen står vanligvis ektemannens til venstre for tilskueren ("heraldisk høyre"). Figurene i mannens våpen kan da være speilvendt slik at de vender mot ektefellens våpen.
Eksempler på ektefellers alliansevåpen som kan ses i Norge i dag, er malte våpen for Krefting – Vogt med hjelmer og hjelmtegn på prekestolen i Tanum kirke i Bærum, malt alliansevåpen Deichmann – Rasch (ektemann Rasch med kone Deichmann) i ovale skjold under en rangkrone, på brystninger i Mælum kirke og Solum kirke i Skien, og skulptert alliansevåpen med skjoldene til Rosenkrantz og Hardenberg på Rosenkrantztårnet i Bergen, og våpnene Collett – Elieson i ovale skjold under en rangkrone på fasaden til Hafslund hovedgård i Østfold. I Oslo er det alliansevåpen for Morten Leuch Elieson og Dorthe Mogensen over porten til Magistratgården, og for Caspar Herman von Storm og Ide Sophia Mangelsen over stallporten til Tollbodgaten 10, Krigsskolen.
Alliansevåpen er forskjellig fra unionsvåpen der to eller flere våpen er kombinert som felter i ett skjold, f.eks. i kongevåpen for Danmark, Storbritannia og Sverige.


== Litteratur ==
Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978
Harald Nissen og Monica Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim , Trondheim 1990Utlandet:

Knud Prange: Heraldik og historie. Dansk historisk Fællesforenings håndbøger, 1962, pp. 74; 1. utgave 1964, 2.utvidete utgave 1977
Carl-Alexander von Volborth: Alverdens heraldik i farver, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
Carl-Alexander von Volborth: Heraldry – Customs, Rules and Styles, Dorset 1981, side 88-90
Jan Raneke: Svensk Adelsheraldik, Malmö 1990
Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: Heraldiken i Sverige, Lund 2001, side 48-50
Holmen leir

Holmen leir er en nedlagt militærleir i Øverbygd, Målselv kommune. Leiren ble anlagt på Storholmen i Fjellfrøselva i 1953, etter å ha vært i bruk som forlegning og flystripe av tyskerne under andre verdenskrig. Et tysk sykehus lå også på Holmen.  Holmen leir stod ferdig i 1955 og ble tilholdssted for Ingeniørkompaniet, senere Ingeniørbataljonen, og var ansett for å være en av de bedre leirene å komme til.
Den 5. mars 1986 under Nato-øvelsen «Anchor Express» omkom 16 ingeniørsoldater fra Holmen leir i et snøskred i Vassdalen (Narvik). Vassdal-ulykken er den største enkeltulykken i Brigade Nords historie og det ble reist et minnesmerke over de døde ved siden av kapellet på Holmen. Leiren hadde i tillegg til kapell, en stor rekkehuskaserne, befalsboliger, undervisningsbygg, garasjeanlegg, depot, lavvo, flere historiske tømmerhus og et kjøkken med messe. Ingeniørbataljonen ble flyttet til den nærliggende Maukstadmoen leir den 1. juni 2002. Leiren fortsatte imidlertid å fungere som lager for kjøretøy og som treningsanlegg for ingeniørvåpenet til den 15. desember 2005. Da ble Holmen overtatt av Målselv kommune og gjort om til senter for filmproduksjon.


== Eksterne lenker ==
mil.no - Ingeniørbataljonen ut av Holmen leir
Overtakelsen til Filmcamp Holmen
Beit ed-Dine

Beit ed-Dine (arab. بيت الدين) er en liten by i Chouffjellene i Libanon, rundt 50 km sørøst for Beirut og nær byen Deir el-Qamar, som den er adskilt fra med et dypt dalsøkk. 
Byen har et palass fra 1800-tallet.
Beit ed-Dine er administrasjonssete for Chouf-distriktet i guvernementet Libanonfjellene.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beiteddine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
MiddleEast.com
LebGuide
Offisiell hjemmeide for Beiteddine-festivalen
Meiss al-Jabal

Meiss al-Jabal er en liten by i Jabal Amel i det sørlige Libanon. Her er en helligdom for profeten Muhammeds følgesvenn Abu Dharr.
Isogloss

En isogloss (av gresk ίσος (isos), «lik» og γλώσσα (glossa), «språk») er en linje på et kart som viser grensen for et dialektfenomen. Et slikt dialektfenomen kan for eksempel være skarre-r eller palatalisering.
Nabatiye

Nabatiye eller Nabatieh er en by sør i Libanon. Den har omkring 15 000 innbyggere. Nabatiye er administrasjonssete for distriktet Nabatiye i guvernementet Nabatiye.
Ovenfor byen kneiser Beaufortborgen, som ble bygget i korsfarertiden.
Hula

Hula (eller Hule, arab. حولا) er en liten landsby i det sørlige  Libanon sør for Litanielven og tett ved den libanisisk-israelske grense. Den ligger  750 moh. 


== Eksterne lenker ==
Noen fotografier fra Hula
Neologisme

«Nyord» omdirigeres hit, for den danske øya, se «Nyord (øy)»En neologisme (av gresk νέος, (neos), «ny» og λόγος (logos), «ord», «tale»), også kalt nyord, er et nytt ord i et språk. Noen neologismer sier noe om tekniske fremskritt – for eksempel ord for oppfinnelser, andre sier noe om samfunnsendringer – for eksempel ord for nye samlivsformer, mens andre kan komme av hendelser. 


== Nyord i nyhetstekster og annet ==
Neologisme kan brukes om nye ord som blir værende i et språk og dermed blir oppført i ordbøker som et etablert og utbredt uttrykk. Betegnelsen kan også brukes om kreative øyeblikkskonstruksjoner og kortvarige nydannelser i for eksempel en skjønnlitterær tekst eller en avisartikkel. Mange av disse språklige løsningene er på norsk sammensatte ord.
Siden 1998 er det registrert 2,3 millioner nye norske ord i et utvalg nettaviser. Hver dag dukker det i snitt opp mellom 1000 og 1500 nye ord.


=== Eksempler på nyord i norsk ===
1940-tallet: etnofaulismer
1980-tallet: høydehus, pappvin,  retronym,
1990-tallet: rusbrus, kuttisme
2000-tallet: blogg
2010-tallet: askefast, fremmedkriger intimkirurgiNye hverdagsord er ikke sjelden kortformer av lengre, tekniske begreper, for eksempel bil dannet av automobil, trikk av elektrisk sporvogn, mikro av mikrobølgeovn, faks av telefaksimile, mobil av mobiltelefon, mac av macintosh-datamaskin og så videre. For øvrig er også ordet møbel i sin tid dannet av fremmedordet mobil, det vil si 'bevegelig', i motsetning til tidligere tiders bord, skap, senger, sitteinnretninger og så videre som var fastmontert i et værelse og ikke kunne flyttes rundt. Nye orddannelser er også svært vanlig i slang og uformelt «gatespråk». Enkelte slangord opptas i det etablerte «normalspråket». Det gjelder for eksempel ordet gøy om noe som er morsomt eller underholdende.


== Neologismer i psykiatri ==
Betegnelsen neologisme brukes i psykiatri som samlebetegnelse for det fenomenet at en del personer med alvorlige psykiske lidelser (spesielt schizofreni), kan konstruere nye ord, vri på ord eller tillegge ord en helt ny og for andre uforståelig betydning. Ordene blir således høyst personlige og har i forhold til andre ikke noen entydig kommunikasjonsverdi.Neologismer lages ofte også av barn og for eksempel autister.


== Se også ==
Retronym, etablert ord som får ny, presiserende betegnelse
Slang
Fremmedord
Liste over neologismer i The Simpsons


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Aviskorpus i Bergen: Nye ord i norske nettaviser siste døgn
Norsk Aviskorpus i Bergen: Arkiv over nyord fra norske nettaviser
Det norske akademis store ordbok: Nyord
Språkrådet om nyord (artikkel fra 2002)
Norsk Oversetterforening

Norsk Oversetterforening (forkortet NO), er en forening for norske oversettere av skjønnlitteratur. Foreningen ble stiftet i 1948 for å heve kvaliteten på norske oversettelser og ivareta de litterære oversetternes faglige og økonomiske interesser. I 2020 har foreningen om lag 340 medlemmer, som tilsammen oversetter fra 52 språk. 17 medlemmer oversetter fra norsk til 14 ulike språk. Foreningen har som formål å samle norske skjønnlitterære oversettere, arbeide for å høyne kvaliteten på norske oversettelser, ivareta medlemmenes faglige og økonomiske fellesinteresser samt bistå og gi råd til enkeltmedlemmer. 
Foreningen fremforhandler avtaler om honorar og rettighetsoverdragelse med blant annet Den norske Forleggerforening, Norsk Teater- og Orkesterforening, De norske Bokklubbene og NRK. 
NO er medlem av følgende internasjonale organer: NORNE (Nordisk nettverk av oversetterforeninger), NFOR (Nordisk Forfatter- og oversetterråd), CEATL (Conseil européenne des associations de traducteurs littéraires), FIT (International Federation of Translators), BWC (Baltic Writers' Council) og IAF (International Authors Forum).


== Medlemskap ==
De første årene ble nye medlemmer tatt opp etter anbefaling fra to innvoterte medlemmer. I dag er reglene som følger:  
Enhver kvalifisert oversetter av skjønnlitteratur til norsk eller samisk kan bli medlem etter søknad. Søkeren må framlegge for Faglig råd sin oversettelse av minst: 

to oversettelser av skjønnlitterær prosa, til sammen minst 240 sider
eller én oversettelse av skjønnlitterær prosa på minst 200 sider samt dokumentasjon på at søkeren i løpet av de siste fire årene har fått utgitt ytterligere minimum tre oversettelser på til sammen 600 sider skjønnlitterær prosa som har vært gjenstand for alminnelig redaksjonell behandling
eller to helaftens dramatiske verker, til sammen minst 200 sider
eller oversettelser av lyrikk i et omfang som rådet godkjennerOgså skjønnlitterære oversettere som oversetter fra norsk og samisk og som bor og virker i Norge, og som kan dokumentere tilsvarende produksjon, kan innvilges medlemskap.Norsk Oversetterforening har hvert år siden 1951 delt ut Bastianprisen for fremragende oversettelse av et skjønnlitterært verk. I 1984 ble Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur opprettet.


== Formenn/ledere i Norsk Oversetterforening ==
1948–1949: Gunnar Larsen
1950–1960: Eli Krog
1961–1965: Carl Hambro
1966–1967: Ivar Eskeland
1968–1977: Axel Amlie
1978–1985: Ivar Eskeland
1986–1990: Per Qvale
1991–1994: Torstein Bugge Høverstad
1994–2000: Bente Christensen
2001–2002: Ellinor Kolstad
2002–2008: Bjørn Herrman
2008–2010: Ika Kaminka
2010–2014: Cecilie Winger
2014–2020:   Ika Kaminka
2020–: Hilde Lyng


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversetterforeningen.no
Oversetteraksjonen 2006
Retronym

Et retronym er en neologisme laget for en gjenstand eller et fenomen som det allerede finnes et ord for, men hvor det eksisterende ordet har en ny betydning eller ikke lenger er entydig. Mange retronymer kommer som et resultat av teknologiske fremskritt. Noen retronymer er

papiravis, som ble tatt i bruk etter at nettavisene kom
akustisk gitar, som ble tatt i bruk etter at elektriske gitarer kom
analog klokke, som ble tatt i bruk etter at digitale klokker kom
svart-hvitt-fjernsyn, som ble tatt i bruk etter at fargefjernsyn kom
stumfilm, som ble tatt i bruk etter at man fikk filmer med lyd
naturgress, som ble tatt i bruk etter at man fikk kunstgress
treski, som ble tatt i bruk etter at man begynte å lage ski av glassfiber
fasttelefon, som ble tatt i bruk etter mobiltelefoner ble introdusert
første verdenskrig, som frem til andre verdenskrig var blitt kalt verdenskrigenTankeløs bruk av retronymer kan være avslørende. En moderne film eller fortelling, der handlingen er lagt til mellomkrigstiden, kan ikke referere til første verdenskrig ved nettopp å bruke begrepet første verdenskrig.
Ordet retronym er selv en neologisme funnet opp av Frank Mankiewicz og gjort populært av William Safire i 1980 i The New York Times. Den første ordboken av betydning som hadde retronym som oppslagsord var American Heritage Dictionary i 2003. Ordet retronym har en viss utbredelse i norsk, men ordet finnes foreløpig ikke i noen ordbok for det norske språket.
Konflikter i Brasils historie

Dette er en liste over konflikter, kriger og de viktigste slagene som har vært utkjempet i løpet av Brasils historie.


== Kolonitiden ==


=== Frigjøringsbevegelser (Movimentos Emancipacionistas) ===


== Keiserdømmet ==


=== Første herredømme (Primeiro Reinado) ===


=== Regentskap-perioden (Período Regencial) ===


=== Andre herredømme (Segundo Reinado) ===


== Republikk ==


=== Den gamle republikken (República Velha) ===


=== Vargasæraen ===


=== Militær-regimet ===


== Referanser ==
Fredsavtalen i Roma

Fredsavtalen i Roma mellom deltagerne i borgerkrigen i Mosambik, FRELIMO-regjeringen og RENAMO-opprørerne, fikk slutt på borgerkrigen. Den ble signert 4. oktober 1992. Forhandlingene i forkant tok til i juli 1990. Den ble meklet av Comunità di Sant'Egidio. Delegasjonen til FRELIMO ble ledet av Armando Guebuza (nå president i Mosambik) og delegasjonen til RENAMO ble ledet av Raul Domingos. Avtalen ble signert av daværende president, FRELIMO-lederen Joaquim Chissano og av lederen av RENAMO, Afonso Dhlakama.


== Eksterne lenker ==
Community of Sant'Egidio and Peace
Lebombofjellene

Lebombofjellene er en fjellkjede i det sørlige Afrika som strekker seg fra Hluhluwe i KwaZulu-Natal i sør til Punda Maria i Limpopo-provinsen i Sør-Afrika. Deler av fjellene ligger i Sør-Afrika, Mosambik og Eswatini. Kruger nasjonalpark og Phongolo Naturreservat beskytter deler av fjellrekka.
Koralbok

Koralbok er en samling salmemelodier. En koral er en salmemelodi. Koralboka inneholder etter norsk tradisjon et arrangement for fire stemmer av koralen. Organisten bruker normalt den autoriserte koralboka til å lede menighetssangen, men kan også spille andre harmoniseringer så lenge melodiformen er den samme. På den måten vil det bli en enhetlig sang i kirken, uavhengig av hvor i landet man befinner seg.


== Litteratur ==
Det er utgitt leksikalske verk om salmediktere og koralenes komponister. 

P.E. Rynning: Norsk Salmeleksikon. Oslo 1967
Tobias Salmelid: Lundes sang- og salmeleksikon. Bakgrunnen for sangskattene fra kirke og bedehus. Oslo 1997 ISBN 82-520-4425-5En generell innføring i liturgi-, salme- og koralhistorie finnes i:

Stig Wernø Holter: «Kom tilbe med fryd». Innføring i liturgikk og hymnologi. Oslo 1991 ISBN 82-560-0774-5. Ny, revidert utgave 2008.En spesialstudie i norsk koralhistorie finnes i:

Stig Wernø Holter: «Hellig sang med himmelsk lyd». Norsk kirkesang i endring og vekst med særlig vekt på Koralbok for den norske kirke. Doktorgradsavhandling. Bergen 2003.


== Koralbøker i Den norske kirke ==
I Den norske kirke har det vært en rekke slike samlinger. Frem til 1814 fikk Norge alle salme- og koralbøker fra Danmark. Men ikke alle de danske koralbøkene fikk like stor utbredelse i Norge. Mange organister utarbeidet sine egne, håndskrevne koralbøker. Noen av disse er bevart. De er av varierende kvalitet og kan være mer eller mindre avskrift av en av de trykte koralbøkene. De første koralbøkene er egentlig salmebøker med melodi. Den første spilleboken er Breitendichs fra 1764. Den inneholder melodier med besifret basslinje, såkalt generalbass. Organisten måtte selv fylle ut mellomstemmene. Den første fullt utskrevne koralboka i dansk-norsk tradisjon er Ole Andreas Lindemans fra 1835/38. Den ble autorisert til utelukkende bruk og skapte mye motstand på landsbygda. Ludvig Mathias Lindemans koralbok var også kontroversiell ettersom utgiveren ikke ønsket å gjeninnføre de gamle rytmiske former av melodiene fra reformasjonstiden. Autorisasjonen av hans koralbok satte punktum for den såkalte salmesangstriden. Lindemans egne melodier er koralbokas store styrke. Mange av dem synges ennå. 


== Referanser ==
Campos-bassenget

Campos-bassenget er et område rikt på petroleum som ligger utenfor kysten av  Rio de Janeiro i Brasil. Utforskning av bassenget startet i 1976. Området er på totalt 100 000 km² og består av om lag 40 olje- og gassfelt som hovedsakelig er oppdaget og opereres av oljeselskapet Petrobras. To store felt i området er «Marlim» og «Albacora». Norsk Hydro nå Statoil eier 50% av Chinook-feltet som ble oppdaget i 2006.  Dette feltet blir nå kalt Peregrino.
Daglig produksjonsvolum i Campos-bassenget er i 2006 på om lag 250 000 m³ olje. I tillegg kommer en betydelig produksjon av naturgass. Campos står for om lag 80% av Brasils oljeproduksjon.
Mye av aktiviteten i Campos-bassenget drives med utgangspunkt i byen Macaé nord for Rio de Janeiro.


== Eksterne lenker ==
Statoil, presentasjon av Peregrino-feltet
Petrobras, kart over Campos-bassenget
Mæla gård

Mæla gård også kalt Store Mæla er en gård i Skien, tidligere Gjerpen. Den har tidligere bestått av flere bruksnummer, og har i perioder hatt samme eier som de nærliggende gårdene Nordre Mæla, Søndre Mæla og Lille Mæla.
Gården er kjent fra middelalderen og eiere eller beboere har vært  flere kjente personer, blant andre Ivar Ogmundssøn, Gaute Eirikson (Galtung), fogd Herlaug Pederssøn, borgermester i Skien Jan Trinepol og hans sønn, rådmann og trelasthandler Cornelius Jansen Trinepol, sogneprest i Skien Hannibal Jessen, prokurator Peder Bagge, hans svigersønn Peder Juell, dennes svigersønn Diderich von Cappelen (død 1794), dennes sønn, Eidsvollsmannen fra Skien Didrich (von) Cappelen (død 1828), dennes datter og svigersønn Petronelle og Michael Cappelen, fogd i Nedre Telemark Fredrik Charlow Sophus Borchsenius (1808–1880) som også var ordfører i Gjerpen og stortingsrepresentant, samt bonde Ola Haave fra Håve i Lisleherad og hans etterkommere i familien Andengaard.
Gården har en herregårdslignende hovedbygning i tre som er fra begynnelsen 1800-tallet. Bygningen har kjellervelvinger som skal være betydelig eldre.
Idag brukes gårdens uthusbygninger bl.a. som auksjonslokale.


== Litteratur ==
J.L. Quisling: Gjerpen – En bygdebok – Gaardshistorie I, Kristiania 1921
Jens Per Jensen: Gårder og landsteder i Skien og omegn,Byminner 12, Skien 1976, side 43-47
Jørn Holme (redaktør): De kom fra alle kanter – eidsvollsmennene og deres hus, Oslo 2014
Rachaya

En annen artikkel omhandler mindre landsbyen Rachaya el Foukhar noe lenger mot sørRachaya eller Rashaya er en libanesisk by beliggende sør i Bekaa, på vesthellingen av Hermonfjellet. 
Rachaya er administrasjonssete for distriktet Rachaya i guvernementet Bekaa.
Byen ligger ikke langt fra vassfaret Wadi et-Taim, en av kildene til Jordanelven. Byen ligger 1.360 moh. Befolkningen på ca. 6.500 er dels drusisk, dels kristen.
Det er fire svært gamle kirker i byen; to gresk-ortodokse og en hver for de melkittisk-katolske og de syrisk-ortodokse.
Philco

Philadelphia Electric Company (Philco) (tidligere kjent som Spencer Company) var en pionér innen radio og TV og en tidligere arbeidsgiver for Philo Farnsworth, oppfinneren av bilderørsskjermen.
Philco bygde mange ikoniske radioer og TV-er, slik som den klassiske katedral-formede treradioen fra 1930-tallet og de meget futuristiske (for 1950-tallet) Predictal-TV-ene. På 1960-tallet fikk Philco i oppdrag fra NASA å bygge et verdensomspennende bakkestasjonsnettverk for Project Mercury og de etterfølgende prosjektene med å sende mennesker opp i rommet frem til nettverket ble erstattet av TDRS-satellittene på 1990-tallet.
Selskapet ble kjøpt opp av Ford Motor Company 11. desember 1961 og de lagde derfor mange bilradioer for Ford. Til slutt sluttet Ford med å bruke navnet. Selskapet ble kjøpt opp av Philips i 1981 slik at de kunne bruke merkenavnet Philips i USA, som Philco tidligere hadde stoppet dem fra å bruke på grunn av at navnene Philips og Philco er like. 
I 1962 ble datamaskinen Philco 2000 Model 212 valgt ut for å installeres i North American Aerospace Defense Commands berømte stasjon i Cheyenne Mountain. Tre av maskinene ble installert samme år og de ble brukt frem til 1980. Maskinene ble også brukt av forskningslaboratorier hos Westinghouse Electric og General Electric.
Philco produserte også kjøleskap. I 1948 kom bidragsyterens far hjem med et stort Philco Conservador som går på transformert 110V. Skapet er fortsatt i bruk, desember 2017, snart 70 år gammelt. (Han hadde også med seg en automatisk vaskemaskin av merket Bendix)
Romfartsdelen av Philco Ford ble omdøpt til Ford Aerospace i 1976.


== Merkenavnet Philco utenfor USA ==
I Brasil ble Philco kjøpt opp av Itautec i 1994 og døpt om til Itautec-Philco. I august 2005 solgte Itautec Philco til Gradiente.
I 2003 kjøpte Merloni Group rettighetene til å bruke merkenavnet Philco (fra Philco International) i Italia[1]. Italienske Philco produserte kjøkkenmaskiner sammen med Bendix og Thorn EMI Moyor Electronics.


== Eksterne lenker ==
Argentinsk side (spansk)
Gresk side
Philcos historie
En ressursside for gamle Philco-radioer
The Philco Repair Bench
Över-Uman

Över-Uman eller Överuman (sørsamisk: Upmeje) er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den svenske delen ligger i Storuman kommune i Västerbottens län. Den norske delen, som er betydelig mindre, kalles Umbukta og ligger i Rana kommune i Nordland. 
Över-Uman i sin nåværende form ble dannet i 1965 gjennom oppdemming av innsjøene Stora Umevattnet, Gausjosjön og Över-Uman. Stora Umevattnet lå ovenfor Strimasund, mens Över-Uman strakte seg fra utløpet ved Umfors til Vilasundet. Det oppdemte magasinet har et reguleringsvolum på 357 millioner kubikkmeter og reguleringshøyden er 5 meter (520–525 moh.). Vannet fra magasinet ledes gjennom en rundt 10 km lang tunnel til Klippens kraftstation ved Umeälven. Kraftstasjonen har normal årsproduksjonen på 100 GWh, og fallhøyden er 65 m.Innsjøen har utløp til Umeälven, som renner ved Umfors i sørøst. Över-Uman har tilløp fra en lang rekke mindre elver og bekker.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Överuman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ume älf, Nordisk familjebok, bind 30, 1920, spaltene 967–968.
Aanjar

Aanjar (eller Anjar), også kjent som Haoush Mousa er en liten by i Bekaa i Libanon. Byen har ca. 2400 innbyggere, de fleste armenere.Byen ligger godt plassert, og ble bygd ut som handelssted og palassby under kalif Walid I i den første arabiske erobringsepoken (660-750). Byens etablering er noe usikkert, da Theophanes bekjenneren skrev i sitt verk Chronografia at det var kalifens sønn, Al-Abbas ibn al-Walid, som grunnla byen i år 709-710 under navnet «Gara». Ruiner av et palass og en gammel moské ble funnet ved en tilfeldighet i 1949 og er svært viktige arkeologisk ettersom de er de eneste kjente ruiner i Libanon fra denne epoken. Stedet er oppført på UNESCOs liste over verdensarven. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNESCO - Anjar
Hermel

Hermel eller al-Hirmil (arabisk: الهرمل‎) er en liten by nord i Bekaadalen i Libanon. Den er kjent for sine romerske og bysantinske ruiner som ligger nær en liten innsjø på Marj-Hine-platået på Hermonfjellets nordhelling. 
Hermel er administrasjonssete for distriktet Hermel i guvernementet Bekaa. Byen er (2012) sjia-muslimsk.
Ham (Libanon)

Ham er en liten landsby i Bekaa i Libanon. Den ligger ved en eldgammel karavanerute og er omkranset av fjellene i fjellkjeden Antilibanon. Det er mange arkeologisk interessante ruiner (et romersk tempel, inskripsjoner, gravsteder og annet) i området.
Niha

Niha er en liten landsby nær Zahle i Bekaadalen. Den har vel bevarte gamle templer. Det større av de to er bemerkesverdig for en stenfigur av en prest som frembærer et ogger. Det mindre er et tempel dedisert til den fønikiske gud Hadaranas.
Diatomisk molekyl

Et diatomisk molekyl er et molekyl som består av to atomer som har en kjemisk binding til hverandre. Prefikset di- er av gresk opprinnelse og betyr to.
Ved romtemperatur opptrer syv grunnstoffer som diatomiske molekyler: H2, N2, O2, F2, Cl2, Br2 og I2. Diatomiske molekyler kan også inneholde atomer fra forskjellige grunnstoff, som HCl eller CO.


== Referanser ==
Watoosh!

Watoosh! er den første utgivelsen av det canadiske bandet Pezz, som senere ble til Billy Talent. Albumet ble utgitt i 1998.


== Sporliste ==
«M & M» – 4:15
«Fairytale» – 4:21
«Nita» – 4:50
«Mother's Native Instrument» – 4:55
«Bird in the Basement» – 3:43
«Recap» – 3:39
«When I Was a Little Girl» – 2:04
«Warmth of Windows» – 3:02
«Square Root of Me» – 3:56
«Absorbed» – 5:21
«Silence» – 0:32
«New Orleans Is Sinking» – 1:14


== Eksterne lenker ==
(en) Watoosh! på Discogs 
(en) Watoosh! på MusicBrainz