jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Arnt Hartvig Paulsen

Hans Arnt Hartvig Paulsen (født 12. juni 1832 i Christiania, død 5. november 1914 på Ljan i Aker) var kullhandler i Christiania.
H.A.H. Paulsen var hovedstadens største energileverandør rundt forrige århundreskifte og hadde sitt kullager på Paulsenkaia øst for Akerselvas utløp i Bjørvika.Paulsen var av en gammel Vinger-slekt fra Skansgården ikke langt fra Kongsvinger. Han var sønn av rittmester Bastian Paulsen og Susanne Tambs fra Fredrikshald. Han vokste opp i Øvre Vognmandsgade på Vaterland. 
I 1842 gikk faren konkurs, og Hans Arnt ble tvunget til å greie seg uten økonomisk hjelp hjemmefra. I 1846 stakk han til sjøs og seilte en tid på norske skuter mellom England og Norge. I 1851 tok han utdannelse som skipsoffiser og seilte ute på egen båt de neste tjue årene. I denne tida la han grunnlaget for formuen sin, basert på handel med tømmer til Newcastle og kull fra gruvene der tilbake til Christiania. 
Paulsen giftet seg i 1865 med Wilhelmine Timm, datter av repslager Wilhelm Timm. I løpet av en tiårsperiode slo han seg opp som en av byens rikeste menn og største skatteytere. I årene 1884 til 1909 var han eier av Nerdrumbruket ved Fetsund i Akershus. Han bygde også opp et anlegg ved munningen av Akerselva, på Paulsenkaia, som har navn etter ham. I 1899 ble kulltomtene her solgt til Christiania kommune. Fra da av trakk Paulsen seg tilbake.
«Køla-Pålsen» var også en av hovedstadens byoriginaler; en «self-made man» kjent for folkelig stil og skarpe replikker. Det går mange historier om «Køla-Pålsen». Noen bygger på virkelige hendelser; i andre tilfeller er Paulsen gjort til hovedperson i vanlige skrøner og vitser, gjerne av det grovere slaget. Mange av historien tar utgangspunkt i mannens slagkraftighet og replikkunst, en evne han nok hadde utviklet i årene til sjøs.
Paulsen og hans bedrift (H.A.H.) er foreviget i refrenget av den Oslo-patriotiske visa «Akerselva» av Vilhelm Dybwad, der det synges: «Akerselva, du gamle og graa! / Akerselva, dig holder jeg paa. / Selv om Donau er aldrig saa blaa, kan den i skjønhed aldrig dig naa. / Slike farver vist aldrig man saa, / som hvor du munder ut paa skraa, / i den yndige duftende vraa / mellem Nyland og H.A.H.» Firmanavnet H.A.H. PAULSEN KUL - COKES - VED var malt med store bokstaver på gavlen til lagerhuset på Paulsenkaia, stedet hvor det nye Munchmuseet ble reist i årene 2016-2020.

Dybwad trengte et rim til slutt i dette verset, hvor alle linjer skal rime på sluttordet blaa i første linje. Innskiften H.A.H. på lagerhuset var godt egnet, siden den var et velkjent landemerke ved utløpet av Akerselva. H.A.H. var et nødrim, ikke Paulsens kallenavn. Alle kalte ham «Køla-Pålsen».


== Referanser ==


== Kilder ==
Hans Andreas Fristad (1989). Køla-Pålsen. Gyldendal. ISBN 8205177198.
Lunett

Lunett, lynett, halvsirkelformet eller segmentformet muråpning, buet dør eller vindu i en bygning som dekkes av et hvelv.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten: Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Barry Opdam

Barry Opdam (født 27. februar 1976 i Lisse) er en nederlandsk fotballspiller som for øyeblikket spiller hos AZ Alkmaar. Opdam begynte karrieren hos FC Lisse, men ble tidlig kjøpt av AZ der han fikk sin proffdebut i 1996/97-sesongen.
23. oktober 2005 fikk Opdam en kneskade i bortekampen mot Willem II, og først to måneder senere, den 23. oktober gjorde han comeback. Dessverre gikk det ikke så bra, Opdam var AZ' svakeste punkt, og gjorde flere store feil, noe som førte til mye mindre spilletid enn til vanlig. Nå er imidlertid Opdam tilbake for fullt, og er førstevalget i forsvaret.
Først 4. juni 2005 fikk Opdam sin debut for Nederland i landskampen mot Romania, hvor Nederland vant 2-0. Senere det samme året scoret han sitt første landslagsmål i kampen mot Tsjekkia. Han var lenge i diskusjonen om plass på VM-laget, men ble til slutt veid, og funnet for lett, og kom ikke med til VM i Tyskland. 


== Karriere som spiller ==
(Sist oppdatert 1. februar 2007)


== Eksterne lenker ==
(en) Barry Opdam – FIFA 
(en) Barry Opdam – Transfermarkt 
(en) Barry Opdam – national-football-teams.com 
(en) Barry Opdam – WorldFootball.net 
(en) Barry Opdam – FootballDatabase.eu 
(en) Barry Opdam – Soccerway 
(en) Barry Opdam – EU-Football.info 
(en) Barry Opdam – FBref
Pratovecchio

Pratovecchio er en kommune i provinsen Arezzo i den italienske regionen Toscana.
Nabokommunene er Bagno di Romagna (FC), Castel San Niccolò, Londa (FI), Montemignaio, Pelago (FI), Poppi, Rufina (FI), Santa Sofia (FC) og Stia.


== Frazioni ==
Kommunen omfatter følgende frazioni:
Campolombardo, Casalino, Castel Castagnaio, Gualdo, Lonnano, San Donato, Tartiglia, Valiana, Villa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pratovecchio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baptisterium

Baptisterium (av gresk språk baptisterion, egentlig «svømmebasseng»), dåpskapell, var i antikken og middelalderen en bygning, et eget kapell, med dåpsbasseng hvor dåpen foregikk. Disse var som regel viet Johannes Døperen og oftest runde eller åttekantede og dekket med kuppeltak. I midten fantes en cisterne eller et basseng med vann hvor den nakne dåpskandidaten ble nedsenket tre ganger.
Det eldste kjente baptisteriet, fra rundt 230, ble funnet under utgravninger i Dura-Europos ved Eufrat. Dette dåpsstedet var svært lite, noe i overkant av et moderne badekar i utforming, og følgelig beregnet på dåp ved nedsenkning på ryggen.
Da barnedåpen var blitt vanlig, ble cisternen erstattet av en døpefont. I Italia bygde en lenge baptisterier, og det finnes også en mengde baptisterier i Roma, Firenze, Pisa, Ravenna, Parma og flere andre steder.
Kapellet har en døpefont som er sentralt plassert, eller et dåpsbasseng dersom man praktiserer dåp ved neddykking. Utsmykningen er gjerne knyttet til dåpen, for eksempel avbildninger av Jesu dåp. 
Tradisjonelt plasseres dåpskapeller nær inngangen til kirken, for å synliggjøre at dåpen er en inntreden i menigheten.
De eldste baptisteriene var ofte åttekantede. Tallet åtte var i kristen numerologi et symbol på dåpen, da det ble sett som det hellige tallet syv pluss tallet en som symboliserer den ene Gud. 


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Korsgang

Korsgang er en åpen gang mellom en klostergård og den omgivende klosteranleggingen. Passasjen har vanligvis velvet tak og arkader.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0


== Eksterne lenker ==
(en) Cloisters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marisko

Marisko (Cypripedium calceolus) er en plante i orkidefamilien og den eneste norske representanten for underfamilien Cypripedioideae, som i motsetning til de andre orkideene har to vanlige pollenknapper. 


== Utseende og pollinering ==
Mariskoplanter blir som regel rundt 30–50 cm lange med ugreina stengler og store, runde blader med tydelige nerver. Hver plante får 1–2 blomster som  er flere centimeter store. Blomstene består av en stor, bolleforma, gul leppe og fire (egentlig fem, men to er nesten fullstendig sammenvokst) lange, rødbrune blomsterdekkblader som peker i hver sin retning. Blomsten har også et rødprikket, glatt staminodier som fungerer som landingsplass for insekter som tiltrekkes blomsten av duften. De fleste insektene ramler imidlertid ned fra denne landingsplassen og havner i "bollen". For å komme ut igjen må insektet krype bakover mot lyset som slipper inn gjennom to "vinduer" bak i bollen og presse seg ut i bakre kant av blomsten. Før insektet slipper fri må det først passere arrflikene og deretter pollenknappene. Slik sikres krysspollinering. Undersøkelser fra Skandinavia viser at pollinatorene i hovedsak er solitære bier.


== Forekomster i Norge ==
Marisko er en sjelden plante, og selv om den finnes over store deler av landet er den i klar tilbakegang, og tilbakegangen forventes å fortsette.  Den finnes fra Porsgrunn i sør til Porsanger og Sør-Varanger i nord. Den finnes spredt flere steder på Østlandet, i Romsdal, i Trøndelag og mye av Nord-Norge. Noen steder finnes den i store populasjoner med hundrevis av individer. Eksempler på dette er Snåsa og Børvatnet naturreservat i Bodø som har landets to største forekomster av marisko. Planta er motivet for kommunevåpenet til Snåsa, og den var også fylkesblomst i Nord-Trøndelag, fylket som Snåsa ligger i. 


== Vernestatus ==
Arten er oppført i Norsk rødliste for arter (2021) som sårbar (VU). Den er truet av nedbygging, skogsdrift og plukking, og er en av de plantene i Norge som har vært, og fortsatt er utsatt for florakriminalitet. Det er én av grunnene til at den er fredet. 


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over norske fylkesblomster


== Eksterne lenker ==
(en) Marisko i Encyclopedia of Life 
(en) Marisko i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Marisko hos Artsdatabanken 
(sv) Marisko hos Dyntaxa 
(en) Marisko hos ITIS 
(en) Marisko hos NCBI 
(en) Marisko hos The International Plant Names Index 
(en) Marisko hos Tropicos 
(en) Kategori:Cypripedium calceolus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cypripedium calceolus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cypripedium calceolus – detaljert informasjon på Wikispecies
Panel

Panel kan vise til:

Panel (fr. språk panneau, egentlig av senlat. pannus «tøystykke», «duk»), vanligvis benevning på en treskive hvor man utfører et maleri.
Veggpanel, panel eller panél, veggkledning av trebord som brukes til hus, utvendig som bordkledning av stående eller liggende bord, eller innvendig av mer bearbeidet trevirke, for eksempel til   «brystpanel» og «fotpanel». Mer vanlig i utlandet, men sjeldent i Norge, er fyllingspanel med et rammeverk av stående og liggende pløyde bord, utfylt med plater av sammenlimte bord.
Kontrollpanel, sammenstilling av styringsverktøy, kontroll- og måleinstrumenter, for eksempel bryterpanel,  sikringspanel og paneler i kraftstasjoner. Brukes også om deler av dashbordet i større fly.
Panel, et råd eller samling av mennesker som representerer ulike fag- eller interessegrupper i en offentlig diskusjon under et allmøte, eller i et fjernsynsprogram og liknende
National Gallery of Art

National Gallery of Art er et kunstmuseum på National Mall i Washington, D.C.  Museet ble etablert i  1937 av den amerikanske kongressen. Hovedbygningen ble tegnet av arkitekten John Russell Pope.
Museet inneholder store mengder kunst, særlig malerkunst, av kunstere som Jan Vermeer, Frans Hals, Rembrandt van Rijn, Claude Monet, Vincent van Gogh, Leonardo da Vinci (hans eneste verk på den vestlige halvkule), Pablo Picasso, Henri Matisse, Jackson Pollock, Andy Warhol, Roy Lichtenstein,  Joan Miro, Louise Bourgeois og Hector Guimard.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Gallery of Art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) National Gallery of Art – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Audio tour of East Wing addition
National Gallery of Art Photo Gallery
(Joseph E.) Widener Collection at the National Gallery of Art, Washington, D.C. Arkivert 1. november 2004 hos Wayback Machine.
Harrow School

Harrow School, vanligvis bare kjent som Harrow, er en britisk privatskole for gutter, beliggende i Harrow on the Hill i London. Den ble grunnlagt i 1572 ved et kongebrev utstedt av dronning Elizabeth I til John Lyon, en lokal landeier, med det formål å utdanne landsbyens gutter. Lyons bestemte at Harrow skulle være kun for gutter, en tradisjon man fremdeles holder på. Harrow er en av de opprinnelige ni engelske privatskoler som angitt i «Public Schools Act 1868»
I dag har Harrow om lag 800 elever fordelt på 11 hus, de tilbyr full innkvartering for £23 625 i året. De fleste husene ble bygget i viktoriatiden da antall elever økte dramatisk og skolen begynte å ligne dagens med tanke på størrelse og uniform.
Harrow har en svært lang liste av kjente elever, blant de syv tidligere britiske statsministere; Winston Churchill og den første indiske statsminister, Jawaharlal Nehru. I tillegg har 19 tidligere elever fått Victoria Cross.
Skolen har per 2017 tre skoler i Kina- en i Beijing, en i Shanghai og en i Hongkong- og en i Bangkok i Thailand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Harrow School – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Harrow School offisielle nettsted (engelsk)
Harrow Association nettsted (engelsk)
Harrow Development Trust nettsted (engelsk)
Hills and Saunders Photo archive (engelsk) Arkivert 17. april 2009 hos Wayback Machine.
Tone Hatle

Tone Hatle (født 1949, død 30. april 2019) fra Høyre var ordfører i Sør-Varanger i perioden 2003–2007. Hun hadde tidligere sittet flere perioder som kommunestyrerepresentant. Før hun gikk over til stillingen som ordfører var hun rektor ved Bjørnevatn skole i Bjørnevatn. Hun stite ikke til gjenvalg i 2007.
Hatle ble 70 år gammel.


== Referanser ==
Sygdommen til Døden

Sygdommen til Døden er en bok skrevet av den danske filosofen Søren Kierkegaard i 1849 under pseudonymet Anti-Climacus. Den handler om Kierkegaards begrep om eksistensiell fortvilelse, der han setter likhetstegn med det kristne begrepet om synd.
Ifølge Kierkegaard er en person «fortvilet» hvis han ikke tilslutter seg Gud. På denne måten mister han sitt selv  , hvilket Kierkegaard definerer som «relasjonen relaterer seg selv til seg selv i relasjonen» . Det menneskelige selv er en syntese mellom det begrensede og det ubegrensede, det mulige og det faktiske og er identifiserbart med den dialektiske balanserende akt mellom disse motstridende ledd , relasjonen. Å ikke være fortvilet er å ha forsonet det begrensede med det ubegrensede å eksistere i bevissthet om ens eget selv og om Gud. Spesielt definerer Kierkegaard det motsatte av fortvilelse som tro, hvilket han beskriver ved det følgende: «I at relatere sig selv til sig selv, og i viljen til at være sig selv, hviler selvet transparent i den magt som grundlagde  det.»
Boken beskriver et antall måter mennesker vender seg fra selvet og fra Gud og antyder et sted at noen mennesker er stolte av sin fortvilelse og lar den står som et eksempel på Guds feilbarlighet likesom en feil i et manuskript som nekter å bli rettet. Denne teksten er en av hovedårsakene til at Kierkegaard defineres som en eksistensialist, fordi han illustrerer måter på hvilke ens subjektive selvoppfattelse bidrar til ens objektive identitet. Denne objektive identitet så Kierkegaard som et samarbeid med Gud i den kreative prosessen.


== Eksterne lenker ==
Digital utgave på Arkiv for Dansk Litteratur
Sandnes alpinsenter

Sandnes Alpinsenter, eller Sandnesbakken som de fleste kaller den, i Sør-Varanger er norges østligste alpinsenter, beliggende bare 15 kilometer fra den norsk-russiske grensen. Alpinsenteret åpnet driften av heisen sin i desember 2002. Det er heleid av Sandnes Idrettslag og drives i stor grad på dugnad. Per 2022 består anlegget av 650 meter renntrase med 125 meter høydeforskjell, 500 meter heis levert av heisprodusenten Doppelmayr, varmebu og lysanlegg. Leder for skianlegget er Jonas Sjøkvist Karlsbakk.
Før heisen kom var det aktivitet i skibakken på Sandnes i flere tiår. Sandnes Alpinklubb ble stiftet i 1974 og klubben arrangerte flere kretsrenn i slalåm i bakken. På denne tiden og et stykke inn på 1980-årene var det også en enkel heis her, men den ble etter hvert utslitt og demontert. Aktiviteten i alpinklubben er for tiden liten og det meste av klubbens ressurser går med til å opprettholde driften av skiheisen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liste over norske mannsnavn

Denne listen over norske mannsnavn inneholder fornavn som ble brukt av minst 200 menn bosatt i Norge i 2018. I tillegg vises hvilken rangering hvert navn hadde blant de født i Norge rundt hvert århundreskifte siden 1700. 
Alle navnene i listen har ikke nødvendigvis historisk brukt i Norge, da fornavn brukt av innvandrere også er med i liste. Statistikken listen bruker ble publisert i 2005 av Statistisk sentralbyrå utfra grunnlagsdata ført av Norsk Folkeregister 1. januar samme år. Nyere data er hentet fra Statistisk sentralbyrå sin Statistikkbank, tabell 10501


== Se også ==
Liste over norske kvinnenavn
Liste over norske etternavn
Liste over norske dobbeltnavn
Liste over norske navnedager


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norske navn
SSB navn
Subjekt (filosofi)

Et subjekt er en bevissthet som retter seg mot noe annet (nemlig objektet). Subjektet observerer, iakttar, begjærer, former, handler og så videre, og er altså preget av intensjonalitet.
Det subjektive er det som angår subjektet og dets intensjonalitet eller dets bevissthet. En opplevelse er noe subjektivt, men det som oppleves er objektivt. For eksempel er et maleri et objektivt fenomen, men den enkelte tilskuers reaksjon på maleriet er subjektiv.
Tidehverv

Tidehverv er egentlig et dansk teologisk tidsskrift, men er også kommet til å betegne en retning innenfor dansk teologi. Første nummer av Tidehverv utkom i oktober 1926. Blant stifterne av Tidehverv kan nevnes Tage Schack, Niels Ivar Heje og Kristoffer Olesen Larsen. Navnet Tidehverv ble foreslått av Kaj Thaning, og er en direkte oversettelse av navnet på det tyske, teologiske tidsskriftet Zeitwende. Blant Tidehvervs medlemmer i dag kan nevnes Søren Krarup, tidligere prest og folketingsmedlem for Dansk Folkeparti.


== Se også ==
Dialektisk teologi – Kristen eksistensialisme – Eksistensialisme – Kerygma


== Eksterne lenker ==
Leksikon for det 21. århundrede - den opprinnelige kilden til ovenstående artikkel
Tidehverv – hjemmeside for tidsskriftet Tidehverv
Peter Thielst

Peter Thielst (født 1951) er en dansk forfatter og mag.art. i filosofi. Han er redaktør på Det lille forlag og har oversatt filosofiske verker, foruten å ha utgitt en lang rekke bøker, inkludert innføringer i Kierkegaard og Nietzsche.


== Bibliografi ==
(1977) Driftens fortolkninger
(1978) Den kønspolitiske tænkning
(1980) Søren og Regine
(1984) Psykoanalyse og psykoterapi
(1985) Kierkegaards filosofi (2. udg. 1992, 3. udg. 1999)
(1988) Latterens lyst (2. udg. 1995)
(1988) Drømmens veje
(1989) Narkissos og Ekko
(1989) Alice Miller
(1990) Kønnet, kroppen og selvet
(1991) Selvpsykologi (2. udg. 1998)
(1992) Den europæiske krop
(1993) Det onde
(1994) Livet må forstås baglæns, men må leves forlæns
(1995) Det gode (2. udg. 1997, 3. udg. 2001)
(1996) Man bør tvivle om alt – og tro på meget, indføring i idéhistorie
(1997) Jeg er ikke noget menneske – jeg er dynamit
(1998) 5 danske filosoffer fra det 19. århundrede
(1998) Det skønne (2. udg. 2001)
(1999) Det sande (2. udg. 2001)
(1999) Nietzsches filosofi
(2000) Kødets lyst – tankens list
(2001) Den bedste af alle verdener
(2002) Den kløvede eros
(2003) Livets mening – eller blot lidt sammenhæng og perspektiv


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Det lille forlags omtale av Peter Thielst
Joakim Garff

Joakim Garff (født 25. februar 1960 i London) er en dansk teolog, forfatter og forskningslektor. Cand.theol. fra 1986, lic.theol. fra 1991. Fra 1992 til 1999 var han formann for Søren Kierkegaard Selskabet. Han er per 2017 lektor ved Søren Kierkegaard Forskningscentret i København. Han er også medredaktør av Søren Kierkegaards Skrifter. Han har skrevet en rekke bøker, siden hans første bok Den søvnløse.
Han biografi om Søren Kierkegaard, SAK (2000), som ble bestselger i Danmark og utlandet, er oversatt til svensk, norsk, engelsk, tysk, ungarsk og italiensk. Peter Tudvad har kritisert Garffs biografi for å ikke være riktig forskning om Søren Kierkegaard, da det ikke har vært grundig nok kildekritikk.


== Priser (utvalg) ==
2000 – Georg Brandes-Prisen for SAK (biografi)
2000 – Weekendavisens litteraturpris for SAK (biografi)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joakim Garff på Internet Movie Database 
(da) Joakim Garff på Filmdatabasen
Rød skogfrue

Rød skogfrue (Cephalanthera rubra) er en plante i marihandfamilien (orkidefamilien). 


== Utseende ==
Rød skogfrue er en opptil halvmeteren høy plante, med 5-20 store, røde blomster og lange, lansettforma blader oppover hele den ugreina stengelen.


== Forekomster i Norge ==
Rød skogfrue er svært sjelden i Norge, og i enkelte år blomstrer det bare 25 individer på landsbasis.
Plantens utbredelse er begrensa til nedre Østlandet, og den finnes kun i kommunene Gjerstad, Kragerø, Bamble, Porsgrunn, Drammen, Øvre Eiker, Kongsberg, Modum, Hole, Jevnaker og Aremark.
Planta vokser bare på kalkrik grunn, stort sett i kalkfuruskog, og den er svært varmekjær. Derfor er rød skogfrue totalfreda, og den er også på Norsk rødliste for arter med statusen sterkt trua (EN).
I tillegg til fredningen er det også gitt en egen Forskrift om rød skogfrue (Cephalanthera rubra) som prioritert art, og det er utarbeidet en egen handlingsplan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rød skogfrue i Encyclopedia of Life 
(en) Rød skogfrue i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rød skogfrue hos Artsdatabanken 
(sv) Rød skogfrue hos Dyntaxa 
(en) Rød skogfrue hos NCBI 
(en) Rød skogfrue hos The International Plant Names Index 
(en) Rød skogfrue hos Tropicos 
(en) Kategori:Cephalanthera rubra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cephalanthera rubra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cephalanthera rubra – detaljert informasjon på Wikispecies 
Miljøstatus i Norge: Rød skogfrue
Månelanding

Månelanding er en hendelse der et romfartøy lander på overflaten av en planets naturlige satellitt. Det refererer som regel til landing på overflaten til jordas måne, Luna. Dette omfatter både bemannede og ubemannede fartøyer. Det første menneskeskapte fartøy som nådde månens overflate var Sovjetunionens Luna 2 13. september 1959. USAs Apollo 11-tokt var det første bemannede romfartøy som landet på månen den 20. juli 1969.


== Typer landinger ==


=== Hardlandinger ===
Hardlanding er hvor fartøyet krasjer på månen. USA hadde flere landinger med romsonder i perioden 1958 til 1965, Ranger-programmet. De hadde også Pioneer-programmet, men ingen av disse var vellykkede med landing. Sovjetunionen hadde også flere landinger i perioden 1958 til 1966 med Luna-programmet. ESA, Japan, India og Kina har også hatt hardlandinger.


=== Ubemannet kontrollert landing ===
I perioden 1966 til 1968 hadde USA flere månelandinger med Surveyor-programmet. Surveyor 1 (30. mai 1966) er den første kontrollerte månelanding fra USA. Sovjet hadde flere landinger med Luna-programmet. USA har med Constellation-programmet planlagt ny ubemannet landing på månen.


=== Bemannet kontrollert landing ===
Amerikanske NASA hadde seks bemannede månelandinger i perioden 1969 til 1972. Første bemannede månelanding var 20. juli 1969, og første person som gikk på månen var Neil Armstrong på samme ekspedisjon. Totalt (pr. 2009) har tolv mennesker gått på månen. Alle disse månelandingene ble utført av romfartøy i det amerikanske Apollo-programmet. Kostnadene er beregnet til 25,4 milliarder amerikanske dollar. USA har med Constellation-programmet planlagt nye bemannede landinger på månen.


== Personer som har vært på månen ==
Neil Armstrong – 20. juli 1969 (Apollo 11)
Buzz Aldrin – 20. juli 1969 (Apollo 11)
Pete Conrad – 19. november 1969 (Apollo 12)
Alan Bean – 19. november 1969 (Apollo 12)
Alan Shepard – 5. februar 1971 (Apollo 14)
Edgar Mitchell – 5. februar 1971 (Apollo 14)
David R. Scott – 31. juli  1971 (Apollo 15)
James Irwin – 31. juli  1971 (Apollo 15)
John Young – 21. april 1972 (Apollo 16)
Charles Duke – 21. april 1972 (Apollo 16)
Eugene Cernan – 11. desember 1972 (Apollo 17)
Harrison Schmitt – 11. desember 1972 (Apollo 17)


== Eksterne lenker ==
NASA
BMW 745h

BMW 745h var BMWs sjettegenerasjons konseptbil som hadde hydrogen som drivstoffkilde. 745h hadde som de fem tidligere konseptbilene to drivstofftanker, en for flytende hydrogen og en for bensin. V8-motoren på 4,4 liter yter 182 hk og bruker 9,9 sekunder på 0-100 km/t. Bilens toppfart er 215 km/t og totalvekten er på 1 930,1 kg. 


== Eksterne lenker ==
BMW Clean Energys side om BMW 745h
Conzeptcars.com: Side om BMW 745h med bilder