jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jukla kraftverk

Jukla kraftverk er vannkraftverk i Kvinnherad kommune i Vestland. Det er et kombinert kraftverk og pumpe. Det brukes som pumpe om sommeren, og produserer kraft vinterstid.
Kraftstasjonen utnytter et fall fra reguleringsmagasin i Juklavatn. Det hentes også vann fra magasin i Dravladalsvatn, Jukladalsvatn og Kvanngrøvvatn samt noen bekkeinntak. Området som reguleres ligger langs Nordvest og nordsiden av Folgefonna i Kvinnherad og Ullensvang kommuner.
Juklavatn er regulert mellom 1060 og 950 moh. Dravladalsvatn mellom 957 og 880 moh. Jukladalsvatn mellom 1083 og 950 moh. Skyrdalsfossen og Dravladalsfossen er blant de fossene som nå stort sett er tørrlagt som følge av utbyggingen.
Installert effekt på 40 MW. Midlere årsproduksjon er ca. 91 GWh, mens 27 GWh brukes til pumping. Kraftverket utnytter to ulike fallhøyder.
Kraftverket ble i utgangspunktet bygget for å forsyne for Sør-Al på Husnes med energi. Anlegget ligger i fjell.
Eier er Statkraft. Skagerak Energi har en mindre eierandel. Kraftstasjonen startet produksjonen i 1974.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Statkraft
Store norske leksikon
Skagerak Kraft


== Se også ==
Folgefonna
Mauranger kraftverk
Markjelke pumpestasjon
Dave Blaney

Dave Blaney (født 24. oktober 1962) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR.
Blaney debuterte i NASCARs Nextel Cup i 1992.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dave Blaney – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dave Blaney – racing-reference.info
Raggegås

Raggegås kan referere til:

Hvitkinngås (Branta leucopsis), kystbunden overflatebeitende sjøfugl
Ringgås (Branta bernicla), kystbunden overflatebeitende sjøfugl
Eidesfossen kraftverk

Eidesfossen kraftverk ligger i Krossdalen i Ullensvang kommune i Vestland. 
Kraftverket utnytter et fall på 69 meter mellom Espelandsvatnet og Byrkjelandsvannet.
Det er installert tre francisturbiner med samlet ytelse på 3,8 MW. Årlig produksjon er på 11,7 GWh (2003).
Eier er Hardanger Energi AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hardanger Energi
PowerPoint presentasjon: Lokale energiutgreiingar 2011, Hardanger Energi
Havregås

Havregås kan sikte til:

Hvitkinngås (Branta leucopsis), kystbunden overflatebeitende sjøfugl
Ringgås (Branta bernicla), kystbunden overflatebeitende sjøfugl
Christian Riganò

Christian Riganò (født 25. mai 1974 i Lipari) er en italiensk tidligere fotballspiller.
Riganò spilte i Fiorentina sesongen 2003–04 og var sentral i å sørge for klubbens opprykk fra Serie B til Serie A.


== Klubbhistorie ==
Lipari (1993–97)
Messina (1997–98)
Igea Irtus (1998–2000)
Taranto (2000–02)
Fiorentina (2002–05)
Empoli (2005–06)
Messina (2006–)
Levante
Siena lån


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christian Riganò – Transfermarkt 
(en) Christian Riganò – WorldFootball.net 
(en) Christian Riganò – FootballDatabase.eu 
(en) Christian Riganò – FBref
Haugafossen kraftverk

Haugafossen kraftverk er et vannkraftverk ved Jondal i Ullensvang kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 42 meter i Jondalselvi.
Installert effekt er 5,4 MW. Årsproduksjon er 15 GWh.
Anlegget er eid og driftes av Hardanger Energi AS (tidligere Jondal Kraftlag er fusjonert inn i Hardanger Energi).
Kraftverket ble satt i drift i 2018.

Det første kraftverket ble bygd i 1915. Det var installert to francisturbiner med 300 kW og årlig produksjon er på 1,5 GWh (2003).
Det ble revet i 2016 for å gi plass til det nye kraftverket. Det er også ny dam og vanntunnel.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Se også ==
NVE konsesjonssak
Spittelmarkt

Spittelmarkt er en plass i bydelen Mitte i Berlin.
Den gamle markedsplassen mellom Fischerinsel og den østlige delen av Leipziger Straße oppstod ved vestbredden av Spree, utenfor Cölln. Den var et viktig trafikknutepunkt, men ble etter krigen utformet helt på nytt.
Der hvor plassen ligger bygget omkring 1400 St. Gertrud-stiftet et hus med et kapell for adelige jomfruer, som senere ble et hospital for fattige og syke. Kapellet ble til Spittelkirche. Under gründertiden på 1800-tallet måtte Gertrudhospitalet og kapellet i 1872 flytte til dagens Wartenburgstraße i Kreuzberg. Spittelkirche ble i 1881 revet, og den verdifulle indre utsmykningen flyttet til det nye hospitalskapellet i Kreuzberg.
Navnet Spittelmarkt av avledet av Gertrudhospitalet (hospital, spital, spittel).
Idag består de fleste av bygningene ved plassen av bolighus. Det er planer om en ombygning i retning av slik plassen var før.
Det finnes en undergrunnsstasjon på linje U2 som heter Spittelmarkt, og som har vinduer ut mot Spree.


== Eksterne lenker ==
(en) Spittelmarkt (Berlin-Mitte) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Spittelmarkt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rakkestadelva

Rakkestadelva er ei elv i Rakkestad kommune. Den starter i Kolbjørnsviksjøen på grensa til Marker kommune, og går gjennom Skjølja før den krysser rv 124 og renner gjennom sentrum av Rakkestad. Her er det anlagt fiskeplasser for rullestolbrukere. Mulige fisker man kan få i Rakkestadelva er abbor, brasme, flire, gjedde, hork, laue, mort, niøye, stam, sørv, ørret og ål.
Sideelver til Rakkestadelva er Tjerua, Skiselva og Dørja.
Nedenfor Rakkestad sentrum faller elva gjennom et mindre fossestryk ved Mjørud, der Mjørud Vognfabrik (i dag Mjørud AS) ble etablert i 1905. Lengre ned ved samløpet med Dørja er det også et mindre stryk som utnyttes industrielt. Fra Skarpsno renner elva rolig videre til Buerfossen som er oppdemmet. Her ligger Buer kraftverk, som er et moderne småkraftverk. Området rundt Buerfossen og Buerbakkene er vurdert som et svært interessant kulturlandskap, med svært gode biologiske og landskapsmessige verdier.Elva renner ut i Glomma ved Brekke, hvor det også er en elvekraftstasjon, Brekke kraftverk.
Fra Kolbjørnsviksjøen til Glomma er det 21,5 km, men total lengde på elva er 38,5 km.


== Se også ==
Liste over elver i Østfold


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fritidsfiske i Rakkestad
Hell stasjon

Hell stasjon er en jernbanestasjon på Meråkerbanen og Nordlandsbanen ved Hell i Stjørdal kommune i Trøndelag fylke. Stasjonen ble opprettet som stasjon for ekspedering av tog, reisende og gods i 1881. Den første stasjonsbygningen var tegnet av Peter Andreas Blix, og samme type som de bevarte stasjonene Gudå og Ranheim. Ved åpningen av første del av Nordlandsbanen i 1902 ble stasjonen flyttet vestover og en ny og større ekspedisjonsbygning oppført, tegnet av Paul Armin Due. 
I 1976 ble stasjonen fjernstyrt fra Trondheim, men fremdeles betjent for billettsalg og godsekspedisjon. I 1992 ble Hell ubemannet. Stasjonen ligger for øvrig 3,2 moh og 31,54 km fra Trondheim sentralstasjon.
Hell stasjon har blitt en turistattraksjon fordi Hell på engelsk betyr helvete. Besøkende, gjerne fra utlandet, kommer til stasjonen for å ta bilde av skiltet med stedsnavnet og skiltet med teksten Hell Gods - expedition på godshuset. Dette er den gamle skrivemåten for godsekspedisjon, og også dette har en spesiell betyning på engelsk, nemlig «Guds ekspedisjon».


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 112–113. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Meråkerbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 60–67. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hell stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Bane NORs informasjonsside om Hell stasjon
(no) Hell stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Meråkerbanen
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hell-Sunnanbanen
Potetkjeller

Potetkjeller var kjeller eller hus for lagring av poteter og andre rotvekster. Slike vekster måtte lagres ikke for varmt og samtidig frostfritt i et ikke for tørt eller for fuktig miljø. Kjelleren på gårdshuset var ofte i bruk til andre formål om den fantes. 
Løsningen var å legge et par lag med stein til golv, bygge vegger enten av stein eller plank, sette tak over og dekke det hele med jord eller torv i tykkelse nok til at frost og fuktighet ikke trengte gjennom. Golvet ble så dekket med plankebord for å gjøre uthenting lettere. Det hele måtte ligge litt høyt slik at heller ikke grunnvannet tok turen innom.
Mange slike er siden glemt lenge nok til at de grodde ned, og feilaktig ble regnet for gravhauger. 
Landets kanskje «viktigste» potetkjeller eller «joreplekjeller» som en sier lokalt finnes på Skeibrok på Lista. Her arbeidet den kjente billedhuggeren Mathias Skeibrok; han hadde fjernet taket på sin potetkjeller og lagt et glasstak over. Skeibrok var Gustav Vigelands veileder og har bl.a. hugget kunstverket «Athene besjeler mennesket som Prometheus har skapt» (1894), som smykker gavelen i fasaden på Midtbygningen (Domus Media) på det nåværende juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo.
Kaldestad kraftverk (Kvam)

Kaldestad kraftverk i Kvam  ligger ved Norheimsund i Kvam kommune i Vestland.
Vannkraftverket utnytter et fallet mellom Krokavatnet og Hardangerfjorden. Krokavatnet reguleres mellom 598 og 584 moh.
Årlig produksjon er på ca. 30 GWh. Installert effect er 6,3 MW og regnes som et småkraftverk.
Anlegget er eid og driftes av Kvam Kraftverk AS


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Skulafossen kraftverk

Skulafossen kraftverk i Kvam  ligger ved Strandebarm i Kvam kommune i Vestland.
Vannkraftverket utnytter et fallet mellom Byrkjenesvatnet og Hardangerfjorden. Byrkjenesvatnet reguleres mellom 193 og 176 moh.
Årlig produksjon er på ca. 25 GWh. Installert effect er 4,5 MW og kraftverket regnes som et småkraftverk
Anlegget er eid og driftes av Kvam Kraftverk AS


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Kvam kraftverk
Gustav Bloms gate (Oslo)

Gustav Bloms gate (4-8; ingen oddetallsadresser) er en gate i Oslo på Ruseløkka i Bydel Frogner. Den går som blindgate sørøstover fra Parkveien rundt femti meter nedenfor rundkjøringen ved Henrik Ibsens gate.
Gaten fikk sitt navn i 1923 etter eidsvollsmannen Gustav Peter Blom (1785–1869), som var amtmann i Buskerud i årene 1831 til 1857.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Gustav Bloms gate». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 175. ISBN 82-573-0815-3. 
Aften (17. oktober 2006). «Dagens gate – Gustav Bloms gate». Aftenposten. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015. 
Statens kartverk – Faktaark
Misplaced Childhood

Misplaced Childhood er det tredje studioalbumet til det britiske progressive rockebandet Marillion. Albumet ble utgitt i juni 1985.
Albumet ble Marillions største kommersielle suksess, og nådde førsteplassen på den britiske albumlista. Det ble utgitt tre singler fra albumet. «Kayleigh» nådde andreplass på den britiske singellista, og er til dags dato Marillions mest kjente sang. «Lavender» nådde 5.-plass, mens «Heart of Lothian» nådde 29.-plass. I Norge nådde albumet 10.-plass på VG-lista, mens singelen «Kayleigh» nådde 8.-plass.Misplaced Childhood er et konseptalbum med tildels komplisert tekst. Musikken er en blanding av rett-fram pop-rock og mer kompleks progressiv rock. Tekstene er skrevet av vokalisten Fish, mens musikken er skrevet av gruppa i fellesskap (Fish, Steve Rothery, Mark Kelly, Pete Trewavas og Ian Mosley).
Albumet ble utgitt i remastret utgave i oktober 1998, med en bonus-CD med demoversjoner, alternative versjoner og ekstraspor. Det remastrede albumet er også utgitt uten bonus-CD-en.
Singel-B-siden «Freaks» ga navnet til Marillion-fansen, som gjerne kaller seg «Freaks». Freaks var også navnet på ei e-postliste for fans av Marillion og Fish. E-postlista eksisterte i flere år fram til Marillion opprettet et diskusjonsforum på deres egen nettside.


== Sporliste ==


=== Opprinnelig album ===
«Pseudo Silk Kimono» (2.14)
«Kayleigh» (4.03)
«Lavender» (2.25)
«Bitter Suite» (7.56)
«Brief Encounter»
«Lost Weekend»
«Blue Angel»
«Misplaced Rendezvous»
«Windswept Thumb»
«Heart of Lothian» (4.02)
«Wide Boy»
«Curtain Call»
«Waterhole (Expresso Bongo)» (2.13)
«Lords of the Backstage» (1.52)
«Blind Curve» (9.29)
«Vocal Under a Bloodlight»
«Passing Strangers»
«Mylo»
«Perimeter Walk»
«Treshold»
«Childhoods End?» (4.33)
«White Feater» (2.25)


=== Bonus-CD ===
«Lady Nina» (singel-B-side) (5.50)
«Freaks» (singel-B-side) (4.08)
«Kayleigh» (alternativ mix) (4.03)
«Lavender Blue» (alternativ miks av «Lavender») (4.22)
«Heart of Lothian» (extended mix) (5.54)
«Pseudo Silk Kimono» (demo) (2.11)
«Kayleigh» (demo) (4.06)
«Lavender» (demo) (2.37)
«Bitter Suite» (demo) (2.54)
«Brief Encounter»
«Lost Weekend»
«Lords of the Backstage» (demo) (1.46)
«Blue Angel» (demo) (1.46)
«Misplaced Rendezvous» (demo) (1.56)
«Heart of Lothian» (demo) (3.49)
«Wide Boy»
«Curtain Call»
«Waterhole (Expresso Bongo)» (demo) (2.00)
«Passing Strangers» (demo) (9.17)
«Mylo»
«Perimeter Walk»
«Treshold»
«Childhoods End?» (instrumental demo) (2.23)
«White Feater» (demo) (2.18)


== Personell ==
Fish – vokal
Steve Rothery – gitarer
Mark Kelly – keyboard
Pete Trewavas – bass
Ian Mosley – trommer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Misplaced Childhood på Discogs 
(en) Misplaced Childhood på MusicBrainz 
(en) Misplaced Childhood på Spotify 
(en) Misplaced Childhood på Spotify 
(en) Misplaced Childhood på Last.fm 
(en) Misplaced Childhood på AllMusic 
Informasjon om Misplaced Childhood på Marillions nettside Arkivert 3. mars 2007 hos Wayback Machine.
Sangtekster på Marillions nettside
Torvhus

Torvhus var nødvendig i de deler av landet der torv ble benyttet til brensel. Torvtaking var ei arbeidsonn om våren, slik at torva kunne tørke i de mest nedbørsfattige ukene på forsommeren. Deretter måtte torva i hus, og vanligvis ble den tatt inn i et torvhus.
Torv tok mer plass enn ved og trakk lettere vann, så den måtte beskyttes mot regn og snø. De fleste steder langs kysten falt det normalt lite snø. Konstruksjonen ble ofte lettere i materialbruken.
Der der var mye og flat stein kunne det hende at den mest værutsatte sida ble forsterket med en dobbel steinmur. Denne ga ly for været og slapp samtidig gjennom luft, slik at tørkingen kunne fortsette.
Brenning av torv er i dag lite utbredt, men kan kanskje oppleve en liten renessanse i disse miljøtider.
Skien stasjon

Skien stasjon, også kjent som Skien nye stasjon, ligger på Nylende en kilometer nord for Skien sentrum (Landmannstorget) i Telemark. Den ligger langs Bratsbergbanen og er også endestasjon for togene på Vestfoldbanen. 
Den ble åpnet da Bratsbergbanen ble åpnet i 1917, og var ment å erstatte Skien gamle stasjon, som lå på brygga. Protester førte imidlertid til at Skien gamle igjen ble endestasjon for Vestfoldbanen i 1927. I 1963 ble Skien gamle endelig nedlagt, og Skien nye ble igjen endestasjon. 
Det har siden ved flere anledninger vært reist forslag om å bygge ny stasjon i fjellet ved bussterminalen i sentrum, dog uten at konkrete planer har blitt fremlagt.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 220–221. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Bratsbergbanen, Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 173–196. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Skien stasjon
(no) Skien stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Bratsbergbanen
(no) Skien stasjon på Togkart
Eikelandsosen kraftverk

Eikelandsosen kraftverk ligger ved Eikelandsosen i Fusa kommune i Vestland.
Vannkraftverket utnytter fallet mellom Botnavatnet og Eikelandsfjorden. Botnavatnet reguleres mellom 506 og 482 moh.
Årlig produksjon er på ca. 78 GWh. Installert effekt er 30 MW.
Anlegget er eid og driftes av Sunnhordland Kraftlag AS


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Sunnhordland Kraftlag
Nordkvaløya

Nordkvaløya (Nord-Kvaløya) er ei øy i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger nord for Ringvassøya og vest for Helgøya. Den har et areal på 85,22 km².Nordkvaløya har vært bebodd siden yngre steinalder. Frem til midten av 1900-tallet var øya bebodd og folk på øya drev med fiskeri, gårdsbruk og med poststed og skole. Øya var veiløs inntil nødsarbeid på 1930-tallet førte til at det ble bygd flere veier langs kysten.
Fraflyttingen tok til på 1950-tallet og på 1980-tallet var Bårdset siste sted det var fastboende. De siste tiår er de gamle husene blitt hytter. 
Hele Nordkvaløya inngår i Nordkvaløya-Rebbenesøya landskapsvernområde. Området ble vernet i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padlesider – Nordkvaløya:
Rekvika
Fuglebergvika
Laukviknesset
Steikarvika
Skjærvika
Andammen

Andammen er ei øy i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger nord for Rebbenesøya og sør for Grøtøya.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs padleside om Andamssanden på Andammen
Dåvøya

Dåvøya er ei øy i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i Dåfjorden, på nordsiden av Ringvassøya.


== Referanser ==
.es

.es er Spanias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av  Network Information Center of Spain.


== Registrering ==
Registrering foretas direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under diverse generiske kategorier på andre nivå. For registrering på tredje nivå gjelder visse kvalifikasjoner og restriksjoner avhengig av hvilket subdomene på andre nivå registreringen er under.
Andrenivå-registrering har tidligere hatt begrensninger inkludert krav om forbindelse til Spania, men disse restriksjonene ble hevet i en flerstegs-prosess som ble avsluttet i 2005, og registrering på andre nivå er etter dette åpen for alle. 
For registrering på tredje nivå finnes følgende kategoriserte subdomener på andre nivå:

.com.es – åpen for alle (beregnet for kommersielle selskaper)
.nom.es – åpen for alle (beregnet for personlige navn)
.org.es – åpen for alle (beregnet for ikke-kommersielle organisasjoner)
.gob.es – for regjeringens nettsteder
.edu.es – for utdanningsinstitusjoner


== .es før 2005 ==
Frem til liberaliseringen i november 2005 var registrering i .es dyrt og tungvindt sammenlignet med andre toppnivådomener. Et andrenivå domenenavn måtte være enten et varemerke gyldig i Spania, eller virksomhetens/personens nøyaktige navn. Vanlige ord og stedsnavn var ikke registrerbare. Det krevdes også at navnet måtte ha minimum bokstaver, selv om det ble gjort visse unntak, som hp.es for Hewlett-Packard og pp.es for Partido Popular (Folkepartiet).
Som et alternativ valgte mange spanske organisasjoner å registrere under .com, .org eller .net. Som følge av sterke lokale identiteter valgte enkelte organisasjoner utenlandske domener som minte om spanske regioner, som .as for Asturia, og en periode var nettstedet til byen Girona endog registrert under .gi, som er Gibraltars toppnivådomene.


== .kat ==
I 2005 opprettet ICANN domenet .cat, beregnet for nettsteder med tilknytning til katalansk språk og kultur. Domenet forventes å bli et alternativ eller komplement til .es.


== .es-domenehacking ==
Ettersom mange engelske ord slutter på -es, så har toppnivådomenet .es ccTLD et potensielt bruk i opprettelsen av domenehacking (Navnet på registreringsenheten er et domenehack, red.es, som betyr «nett»).


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .es whois informasjon
(es) nic.es offisielt nettsted
ESreg .es whois server
A Deepness in the Sky

A Deepness in the Sky er en science fiction-roman fra 1999 av Vernor Vinge.Handlingen finner sted i samme univers som i hans foregående roman, A Fire Upon the Deep (1992) – men om lag 30 000 år tidligere. Romanen regnes som første bok i serien Queng Ho.Boken ble nominert i kategorien beste roman Nebulaprisen i 1999 og vant Hugoprisen i 2000 i samme kategori.Boken introduserer to konkurrerende menneskeliknende sivilisasjoner, Queng Ho og Emergents,  som oppsøker en fjern klode hvor en sivilisasjon er i ferd med å nå et kritisk nivå av teknologisk utvikling.


== Referanser ==
Kjell Risvik

Kjell Risvik (født 29. juni 1941, død 28. mars 2021) var en norsk statsstipendiat og skjønnlitterær oversetter. Siden den første oversettelsen i 1967 var han blant Norges mest produktive oversettere, alene og sammen med ektefellen Kari Risvik (1932–2021). Fram til 1985 var de bosatt i Langlim. De oversatte fra spansk, portugisisk, katalansk, italiensk, fransk, tysk, engelsk og hebraisk, og 6 andre språk. Han var redaktør for novelleantologien  Latin-Amerika forteller (1980) for Den norske Bokklubben. Han ble statsstipendiat i 1990.


== Utmerkelser ==
Ordets (tidsskrift utgitt av Riksmålsforbundet) oversetterpris for Hundre års ensomhet av Gabriel Garcia Marquez
Bastianprisen i 1975, en bronsefole av Ørnulf Bast for Pantaleón og tjenerinnene av Mario Vargas Llosa
Riksmålsforbundets Oversetterpris 1982 for Adam gjenoppstår av Yoram Kaniuk
Kulturdepartementets oversetterpris 1986 for På slakk line av Lygia Bojunga Nuñes
Ekteparet Risivik mottok Brageprisens hederspris i 2006


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mathiassen, Jorid. «Kunsten å oversette» I: Bok og samfunn, nr 15, 2002 (Intervju med Kari og Kjell Risvik)
Ekeland, Pia. «Å velge ordene»: I Bok og samfunn, 2013 (Intervju med Kari og Kjell Risvik)
«Kjell Risvik» / intervjuet av Kjell Heggelund og Kjartan Fløgstad. I: Basar, nr 2, 1980
Norart 13 artikler av Kjell Risvik


== Eksterne lenker ==
Universitas.no Intervju med Kari og Kjell Risvik, 2001.