jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rollefigur

En rollefigur, også kalt rolleskikkelse, rolleperson, eller bare rolle, figur eller person, er den personen som en skuespiller spiller i et skuespill, en spillefilm eller TV-serie. Betegnelsen brukes også om andre fiktive, det vil si oppdiktede, personer som blir omtalt eller framstilt i fortellinger, bøker, videospill og liknende. I rollespill brukes gjerne betegnelsen rollekarakter om de figurene som hver deltaker spiller eller representerer. Ordet karakter i denne betydningen er opprinnelig engelsk, men kan også brukes på norsk.Det er en mengde kjente rolleskikkelser fra berømte teaterstykker, såvel som personer og figurer fra eventyr, historier og moderne populærkultur.


== Rollekarakterer i rollespill ==
I verbale rollespill er informasjonen om rollekarakteren som oftest beskrevet på et ark som spilleren har foran seg under spillets gang. Rollekarakterens egenskaper er beskrevet på arkene. Hvordan denne beskrivelsen er foretatt er ulik fra spill til spill. Ofte er rollekarakterens utseende, personlighetstrekk og tidligere historie beskrevet i korte trekk med tekst. Rollekarakterens evner (for eksempel styrke og visdom) og ferdigheter (for eksempel riding og klatring) er gjerne beskrevet med tall. En rollekarakter som er sterk vil ha et høyere tallnivå på styrke enn en rollekarakter som er svak. Disse tallverdiene blir i de fleste rollespill brukt sammen med terninger for å avgjøre hvor godt rollekarakterene lykkes i det de prøver på. For eksempel kan spillerne trille en terning og legge til styrke når de skal se hvem som gjøre det best i en styrkeprøve.


=== Teoretiske og praktiske tilnærminger til rollen ===
I en del nyere rollespill, så som Dogs in the Vineyard, blir rollekarakteren sett på ikke som en representasjon av rollens evner, men som en samling med ressurser spilleren har tilgjengelig for å påvirke fortellingen.
Ifølge Big Model-teorien vil spillere ha forskjellige tilnærmelser til spillet, som vil påvirke hvordan de opplever og bruker rollen. Spillere kan for eksempel velge å behandle rollen som en taktisk brikke i et spill, som et fokus for å leve seg inn i en fiktiv verden, eller som et verktøy for å skape en dramatisk fortelling.


== Se også ==
Karakter
Rolle
Hovedrolle
Birolle
Antagonist
Protagonist
Avatar
Oppdiktede rollefigurer og personer omtalt på norsk wikipedia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digital bokkopi av Hvem er hvem i litteraturen : litterære skikkelser fra A til Å (1997)
Truls Ørpen

Truls W. Ørpen (født 27. mars 1880 i Krødsherad, død 28. mars 1958 i Modum) var en norsk spellemann fra Krødsherad i Buskerud. Han var den fremste tradisjonsbæreren av Kryllingspel, og hadde gått i lære hos spellemennene Wilhelm Sorteberg og Johan Kleven, Anders Vinna og Ole Skogly. Truls Ørpen var kanskje den mest velhavende spellemannen i sin tid. 


== Liv og virke ==
Ørpen begynte å spille fele da han var 7–8 år gammel, og fikk mye av spellet sitt fra eldre spellemenn i bygda. Han reiste tidlig ut, og lærte seg slåttespill fra andre bygder. De viktigste læremestrene hans i Telemark var Torkjell Haugerud og Gunnulf Borgen. Han skaffet seg også Arne Bjørndals notenedskrifter av spell fra Vestlandet. Noter hadde han lært seg mens han gikk lærerskolen. Der fikk han også en smule musikkteori. Gjennom å studere nedskriftene til Bjørndal fikk Ørpen en idé om hvordan han selv kunne skrive slåttene ned. Han tok også i bruk båndopptager som redskap i dette arbeidet, og han fikk etterhvert statsstipend for å samle nedskrifter.
Ørpen ble en svært slåttekyndig spellemann, og var flink til å legge fram historisk stoff knyttet til slåttene. Han traff Ola Mosafinn på Voss året før denne døde i 1912. Truls Ørpen skaffet seg også solid kjennskap til tradisjonen i Numedal gjennom Steingrim Haukjem, som kjørte tømmer til Krødsherad i mange år. Ørpen skrev ned 40 slåtter etter Haukjem. Han underviste også Odd Bakkerud fra Rukkedalen, som en tid var gårdsgutt på Ørpen.
Det var først etter at han fylte femti at Ørpen ble lagt merke til og anerkjent som storspellemann. Han vant Landskappleiken i 1929 og 1933. Fra da av deltok han i mange radiosendinger av folkemusikk, og ble etterspurt som kappleiksdommer. 
Han flyttet til Drolsum i Modum i 1940, og bodde der til sin død i 1958. På Drolsum virket han som skolelærer. Fra 1954 arbeidet han med sjubindsverket Norsk folkemusikk eller Hardingfeleverket, sammen med Arne Bjørndal og Eivind Groven. 300 av slåttene i verket er det Ørpen som har skrevet ned. Han fikk vært med på det første bindet og deler av det andre før han døde. På samme tid spilte han inn en rekke gamle kryllingslåtter for NRK, og gjorde en del opptak av muntlig tradisjon fra Krødsherad. Han sendte også opplysninger om kryllingdialekta til Norsk Målførearkiv. 
Selv om Ørpen gjorde en stor innsats for slåttespellet i Krødsherad, var det ingen i den kommunen som kom til å løfte arven etter ham. Han fikk til gjengjeld registrert og spilt inn mye av materialet sitt. I dag blir tradisjonen etter ham tatt vare på at Per Åsmund Omholt fra Veme,  Steinar Strøm fra Sigdal, Christian Borlaug, Eli Taugbøl og Ellen Persvold.
Det ble reist en statue av Truls Ørpen utenfor kommunehuset på Noresund i 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Folkemusikksenteret i Buskerud Truls Ørpen
Anne-Kari Skarðhamar

Anne-Kari Skarðhamar (født 1946) er en norsk litteratur- og språkviter. Hun er professor i nordisk litteratur ved Oslomet, og har doktorgrad på en avhandling om Christian Matras' poesi. Hun har også gjendiktet Matras' til norsk, skrevet om William Heinesen og om litteraturpedagogikk.


== Eksterne lenker ==
Bibliografi i Sambok
Dag og Tid intervju om doktoravhandlingen
Nynorsk.no intervju om Matras
Aftenposten.no anmeldelse av boken om Heinesen
Willibald Alexis

Willibald Alexis, egentlig Georg Wilhelm Heinrich Häring (født 29. juni 1798 i Breslau, død 16. desember 1871 i Arnstadt) var en tysk forfatter og dikter.
Alexis var av hugenottisk opprinnelse, og studerte jus i Berlin og Breslau, før han arbeidet ved Berlins kammerrett. Samtidig skrev han for Berliner Conversationsblatt, som han ble redaktør for noen år senere. I Berlin grunnla han en rekke bokhandler.
Willibald Alexis ble særlig påvirket av den skotske forfatteren Walter Scott, av Ludwig Tieck og den ungtyske bevegelsen. Han utgav fra 1842 en samling kriminalromaner sammen med Julius Eduard Hitzig, med handling fra Mark Brandenburg. Hans kulturhistoriske skildringer gav ham æresnavnet «den markiske Scott» allede i samtiden. Alexis regnes som grunnlegger av den historiske realismen i tysk litteratur, som Theodor Fontane førte til et høydepunkt.
Alexis besøkte Norge i 1828. Bl.a. var han gjest hos direktøren på Blaafarveværket, Benjamin Wegner, og har skrevet om norgesbesøket i boken Høstreise gjennom Skandinavia.


== Bibliografi ==
Als Kriegsfreiwilliger nach Frankreich (1815) – (Text in Gutenberg)
Die Treibjagd (1820)
Cabanis (1832)
Der falsche Woldemar (1842), historische Person: Falscher Woldemar  – (Text in Gutenberg)
Die Geächteten (1825)
Schloß Avalon
Das Haus Düsterweg (1835)
Die Hosen des Herrn von Bredow (1846) – (Text in Gutenberg)
Der Roland von Berlin (1840)
Schloß Avalon (1827)
Walladmor (1824)
Der Werwolf (1847) – (Text in Gutenberg)
Isegrimm (1854)
Dorothee (1856)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Richter, Paul K.: Willibald Alexis als Literatur- und Theaterkritiker. – Nendeln/Liechtenstein : Kraus, 1967
Thomas, Lionel: Willibald Alexis. – Oxford : Blackwell, 1964
Willibald Alexis / hrsg. von Wolfgang Beutin. – Bielefeld : Aisthesis-Verl., 2000


== Eksterne lenker ==
(en) Willibald Alexis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Willibald Alexis på Internet Movie Database 
(en) Willibald Alexis hos The Movie Database 
(de) Verk av og om Willibald Alexis i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Velbastaður

Velbastaður (IPA: [ˈvɛlbaˌstɛavʊɹ], dansk: Velbestad) er en bygd på sørvestkysten av Streymoy på Færøyene. Fra Velbastaður har man god utsikt til øyene Hestur og Koltur. Den 1. januar 2017 hadde Velbastaður 226 innbyggere, mot 92 i 1985. En del av veksten skyldes skole- og barnehagetilbud og nærheten til hovedstaden Tórshavn, hvis bykjerne er 8 km unna.
I Fossdalur ved Velbastaður er det avdekket hustufter fra vikingtiden. Bygden skal ha vært avfolket en tid etter svartedauden på 1300-tallet. Velbastaður er første gang nevnt skriftlig i jordeboken fra 1584. Velbastaður er det eneste bygdenavnet på Færøyene som ender på -staður, «stad». Navnet kan skrive seg fra landnåmet, og vise til et mannsnavn, som Vilbjǫrn eller Valbjǫrn. Eller så kan navnet ha samme, antatte opphav som gårdsnavnene Vebostad i Kvæfjord og Veibust på Sula, som i Aslak Bolts jordebok kalles Vebolstad(um). Navnene skal vise til «et helligt Bosted eller en Gaard som paa en eller anden Maade er knyttet til en Helligdom», ifølge stedsnavnsgranskeren Karl Rygh.Velbastaður har Ólavskirkjan i nabobygden Kirkjubøur, 5 km mot sør, som sognekirke. Med innføringen av det kommunale selvstyret i 1872 var sognet en del av Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna. I 1930 ble sognet utskilt som en egen kommune. I 2005 ble Kirkjubøar kommuna innlemmet i Tórshavnar kommuna.
Siden 1986 har rehabiliteringsinstitusjonen Heilbrigdið vært drevet på Velbastaður.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Velbastaður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Velbastaður – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hardingfeleverket

Hardingfeleverket er et sjubinds verk med samlet norsk folkemusikk, utgitt i perioden 1958 til 1981 på Universitetsforlaget. 
Initiativtaker var O.M. Sandvik, og som redaktør sto Olav Gurvin. Den offisielle tittelen er "Norsk folkemusikk, serie I: Hardingfeleslåtter". Redaksjonen besto fra begynnelsen av Arne Bjørndal fra Bergen, Truls Ørpen fra Krødsherad og Eivind Groven fra Lårdal i Telemark, alle tre gode spelemenn. De hadde fått dette oppdraget fordi de hver for seg hadde samlet og skrevet ned slåtter fra sine distrikter. Verket danner basis for nedtegnelsen av slåttemusikken på hardingfele i Norge.
Verket er i dag tilgjengelig på nettet.


== Inndeling ==
Verket er delt inn som følger:

Bind I: Gangar nedskrifter i 6/8-takt.
Bind II og III: Gangarnedskrifter i 2/4-takt.
Bind IV-VII: Springar nedskrifter i 3/4-takt. Siste bind inneholder også et supplement av gangarnedskrifter i 6/8 og 2/4-takt. Siste bind kom ut i 1981, og verket ble ferdigstilt av Sven Nyhus fra Røros og Reidar Sevåg fra Oslo.I tillegg til selve nedskriftene, tok redaksjonen også med notater om overlevering av slåttene, forklaring av slåttenavnene, og såvidt det var mulig, inndeling i variantgrupper. Hver gruppe ble katalogisert etter nummer, og varianter av samme slått fikk tillagt bokstav etter nummeret. Slik vil alle varianter av slåtten "Den Blårandute" finnes under nr. 520 i bind sju, og nedskriftene står i rekkefølge fra A til K.


== Se også ==
Slåtteinndeling i Hardingfeleverket


== Eksterne lenker ==
Feleverkene
Gullguttene

Gullguttene (orig: The Persuaders!) er en britisk krim-, eventyr- og komiserie som gikk på ITV fra 1971 til 1972. Serien handlet om de to millionærene Lord Brett Sinclair og Danny Wilde som ble engasjert av dommer Fullton for å etterforske saker som politiet ikke kunne løse. De to var meget forskjellige, for mens Sinclair kom fra den britiske overklassen, hadde den nyrike amerikaneren Wilde en arbeiderklassebakgrunn. Til tross for forskjellene var de gode venner og reddet livet til hverandre mange ganger. Rollen som Lord Sinclair ble spilt av Roger Moore, mens Wilde ble spilt av Tony Curtis. 
Serien ble vist på NRK Detektimen fra 1971 til 1972. Den ble sendt i reprise i 1985 og gikk på TV3 i 1992.


== Episoder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gullguttene på Internet Movie Database
Jacob Nolsøe

Jacob Nolsøe (døpt 7. januar 1775 på Nólsoy, død 18. august 1869 i Tórshavn), eller Jákup Nolsøe, var en færøysk handelsforvalter og politiker. Han var sønn av Súsanna Djónadóttir fra Velbastaður og Poul Joensen fra Nólsoy, og bror til nasjonalhelten Nólsoyar Páll. Jacob Nolsøe giftet seg med Anne Catherine Pedersdatter, som han fikk sønnen Napoleon Nolsøe med. Jacob Nolsøe var handelsforvalter for den danske monopolhandelen på Færøyene, som hans bror var en aktiv forkjemper mot, fra 1831 til 1851. Han satt på Lagtinget fra 1858 til 1859.


== Kilder ==
Løgtingið 150 – Hátíðarrit, bind 2 (2002), s. 327. (PDF Arkivert 27. september 2006 hos Wayback Machine.)
Den forsvundne pølsemaker

Den forsvundne pølsemaker er en norsk filmkomedie fra 1941. 
Hovedrollefigurene er detektiv Stein Rask (Leif Juster) og detektivassistent Simon Gløgg (Ernst Diesen).
Filmen er blitt en norsk klassiker, og den er vist i reprise mange ganger, både på norsk kino og TV.
Den handler om at en av byens personligheter, pølsemaker H. Brand (Joachim Holst-Jensen) er forsvunnet, og privatetterforskerparet Rask og Gløgg får i oppdrag å oppspore ham.
Etter mange viderverdigheter blir forbryterligaen oppsporet, og Rask og Gløgg får sin vel fortjente belønning. Den mest kjente scenen i filmen er da Leif Juster fremfører den klassiske sangen Pølsemaker, pølsemaker.
Filmen er vist i reprise på kino mange ganger og gitt ut på VHS, i en redigert versjon som manglet det første kvarteret. Filmen ble restaurert i sin helhet og gitt ut på DVD i 2018.


== Skuespillere ==
Leif Juster – detektiv Stein Rask
Ernst Diesen – assistent Simon Gløgg
Joachim Holst-Jensen – pølsemaker H. Brand
Eva Steen – fru H. Brand
Eva Lunde – Solveig Brand, datter av herr og fru Brand
Jens Gunderssen – skuespiller Ivar Johansen
Kristian Hefte – slaktersvend Rudolf Jensen
Wenche Klouman – Malla Hansen, slaktersvend Rudolf Jensens forlovede
Leif Enger – ingeniør Barratt
Lisi Caren – danserinnen Flora
Kari Heide-Steen – hushjelp hos Malla Hansen
Marie Therese Øgaard – Marie Therese
Jon Sund – konferansier på nattklubben
Jack Fjeldstad – kelner
Herman Hansen – mann på trikken
Harald Aimarsen – Brodersen
Inger Jacobsen – radiosangerinne (bare stemme)


== Sanger ==
«Pølsemaker, pølsemaker» – Foxtrot (Kristian Hauger-Per Kvist). Innspilt av Leif Juster, sang, Kristian Haugers Danseorkester i Oslo 4. desember 1941. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8372
«Størmann på Måka» – Vals (Jolly Kramer-Johansen). Innspilt av Leif Juster, sang, Kristian Haugers Danseorkester i Oslo 4. desember 1941. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8372
«Du er alltid i mine tanker» – Slowfox (Kristian Hauger-Per Kvist). Innspilt av Inger Jacobsen, Kristian Haugers Danseorkester i Oslo 4. desember 1941. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8373
«To små hjerter» – Slowfox (Jolly Kramer-Johansen). Innspilt av Inger Jacobsen, Kristian Haugers Danseorkester i Oslo 4. desember 1941. Utgitt på 78-platen Telefunken T-8373


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den forsvundne pølsemaker på Internet Movie Database 
(no) Den forsvundne pølsemaker i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Den forsvundne pølsemaker hos Filmfront
Arne Bjørndal

Arne Bjørndal (født 11. februar 1882, død 11. januar 1965) var spillemann og folkemusikksamler fra Hosanger i Nordhordland.Han ble opplært av blant andre Ola Mosafinn fra Voss og andre spillemenn i Nordhordland. Han var og en av de første spillemennene til å spille inn på voksrull da opptaksarbeidet tok til omkring 1910. Bjørndal var notekyndig og skrev ofte ned de slåttene han lærte seg. Derfor ble hans samlerarbeid et viktig tilskudd til Hardingfeleverket da dette skulle redigeres fra 1954 og framover. Det var Bjørndal som tok initiativet til dette arbeidet. Her samarbeidet han med Eivind Groven og Truls Ørpen. Han arbeidet med dette til sin død i 1965.
Han ble statsstipendiat i 1949.


== Referanser ==
Brandy og Herr Visvas

Brandy og Herr Visvas er en amerikansk animasjonsserie som ble vist på Disney Channel mellon 2004 og 2011. Den handler om hunden Brandy og kaninen Visvas. De falt ut fra et fly, og landet midt i Amazonas. Visvas er såre fornøyd med livet her, men Brandy ser alltid etter nye anledninger til å komme seg hjem.


== Sesong 1 ==
Den bortskjemte hunden Brandy og kaninen Herr Visvas (engelsk navn: Mr. Whiskers) faller ut av et fly og blir strandet i Amazonas-regnskogen (mest sannsynlig i Brasil). Sammen må de takle sin nye tilværelse, men de finner også nye venner: boaslangen Lola, de to søstrene Cheryl og Meryl, og en oter som heter Ed. Hunden og kaninen bygger et trehus å sove i, ved å bruke forskjellige gjenstander som falt ut av flyets lasterom.
Men Brandy er desperat etter å komme tilbake til hjemmet sitt i Palm Beach, Florida. I mellomtiden samarbeider hun og Mr. Whiskers, og det utvikler seg et usannsynlig, men ekte vennskap mellom dem, til tross for at de er veldig ulike. De tilpasser seg ved å utforske miljøet, og bli venner med de andre innfødte dyrene. Brandy gjør forsøk på å få jungelen til å bli et sivilisert samfunn ved å introdusere elementer som mote, hygiene eller andre ting. Men de forårsaker flere ganger kaos i jungelen, og det er ikke alle som ser på dem med blide øyne.


== Sesong 2 ==
Etter hvert som Brandy og Mr. Whiskers finner seg mer til rette i jungelen, gjør de også en rekke forandringer. De pusser opp trehytta si, og innreder den mer hjemmekoselig, med blant annet blomstrede tapeter og et innendørs bad.
Dyrene som hører hjemme i jungelen blir også mer antropomorfe underveis i TV-serien. Alle utbedringene gjør at Brandys ønske om å dra hjem til Florida avtar, og hun begynner å akseptere deres nye tilværelse i Amazonas.


== Rollefigurer ==
Brandy Harrington: en bortskjemt og snobbete hund som opprinnelig bor i FloridaHerr Visvas: en skitten, uoppdragen og melodramatisk kanin som har en hjerne på størrelse med en peanøttLola Boa: en slange med spansk aksent, venn av BrandyEd: en sløv oter, venn av Herr VisvasMeryl og Cheryl: tvillingsøstertukaner som alltid kranglerMargo: et pinnedyr som ikke liker Herr VisvasGaspar LeGeko: en gekko som mest av alt ønsker å spise Herr Visvas, men også forgjeves gjør forsøk på å få en date med Brandy


== Norske stemmer ==


=== Hovedroller ===
Brandy – Cecilie Jørstad
Herr Visvas – Kim Fangen
Lola Boa – Lena Meieran
Ed – Anders Bye
Cheryl og Meryl – Unn Vibeke Hol
Margo – Siv C. Klynderud
Gaspar LeGeko – Anders Bye


=== Andre stemmer ===
Christoffer Staib
Caroline Herding
Anders Ribu
Stig Krogstad
Christin Borge
Unn Vibeke Hol
Siv C. Klynderud
Øyvind B. Lyse
Erik Skøld


=== Tittelsang ===
Vokallstene som fremfører seriens kjennningsmelodi:

Heine Totland
Anine Kruse
Per Øystein Sørensen


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Brandy og Herr Visvas på Internet Movie Database 
Brandy og Herr Visvas hos TV.com
Hovedserien 1956–57

Hovedserien 1956-57 var navnet på det øverste nivået i det norske seriesystemet i fotball som gikk fra juli 1956 til juni 1957. Hovedserien var delt opp i to avdelinger, med åtte lag hver. Odd vant gruppe A, og Fredrikstad gruppe B. I finalen mellom de to lagene vant Fredrikstad 6-1.


== Gruppe A ==


== Gruppe B ==


== Finale ==
16. juni 1957:	Fredrikstad - Odd 6-1


== Kilder ==
rsssf.no
Barbaren Dave

Barbaren Dave er en amerikansk animasjonsserie som vises på Disney Channel. Den handler om en pysete barbar som heter Dave, og livet hans i det fiktive landet Udrogoth i middelalderen.


== Rollefigurer ==
DaveDave er den pysete barbaren med mottoet «Mer enn bare barbar!»

TaggTagg er Daves lillesøster og en apeliknende sinnatagg.

CandyCandy er Daves storsøster og en jålete prinsesse.

OswidgeOswidge er Daves onkel og er en under middels trollmann.

FaffyFaffy er Daves kjæledyr og er en tjukk, liten drage.

LulaLula er Daves våpen, et snakkende (og svært nedlatende) sverd med feminin personlighet.

ThroktarGlimiaSludderSludder er Daves erkefiende, også kjent som den gale gris. Han er en typisk ond lord.


== Norske stemmer ==
Forteller: Trond Brænne
Dave: Christian Barmen
Lula: Grethe Kausland
Tag: Siv Klynderud
Oswidge: Per Skjølsvik
Candy: Emilie ChristensenEllers medvirket: Unn Vibeke Hol, Simen Sand, Johannes Joner, Ivar Nørve
Titelsang fremført av: Anine Kruse, Benedikte Kruse, Eirik Bøhn Berntsen og Anders Kjepperud


== Eksterne lenker ==
(en) Barbaren Dave på Internet Movie Database 
(en) Barbaren Dave på Rotten Tomatoes 
Barbaren Dave hos TV.com
Nuevo León

Nuevo León, offisielt Estado Libre y Soberano de Nuevo León (Den frie og uavhengige staten Nuevo León), er en delstat nordøst i Mexico og grenser til delstaten Tamaulipas i øst, til Coahuila i vest, og i sør til Zacatecas og San Luis Potosí. Staten har også en 15 kilometer lang grense mot Texas i USA. Delstaten har et areal på 64 210 km² og et innbyggertall på over 4,6 millioner.
Hovedstaden heter Monterrey og er Mexicos tredje største by og den viktigste industribyen i landet.


== Historie ==
I 1582 ga kong Filip II av Spania Luis Carvajal y de la Cueva oppdraget å kolonisere en nytt område for kolonien Ny-Spania, som fikk navnet Nuevo Reino de León, etter León, ett av de gamle rikene som utgjør Spania. Caravajal kom til området med hundre familier, hvorav de fleste var omvendte jøder fra Portugal. I 1590 ble de dømt til eksil, og i 1596 ble flertallet av kolonistene henrettet på stortorget i Mexico by. 
Indianere fra Tlaxcala ble også brakt inn for å befolke området. Til tross for stadige angrep fra urbefolkningen i området blomstret kvegdrift og sauehold i området. Monterrey var også utgangspunkt for spansk ekspansjon inn i Texas, som ble styrt fra Nuevo León. 

Etter uavhengigheten kom Nuevo León i en spesiell situasjon i forhold til Mexico by. Misnøye oppsto med sentralstyret fra Mexico by, og Monterrey var også utsatt for angrep fra USA. Dermed forsøkte regionen å løsrive seg både i 1840 og i 1855, men begge forsøkene ble kvalt av sentralregjeringen.
Mot slutten av 1800-tallet og inn på 1900-tallet begynte den lokale industrien å nyttiggjøre seg en relativ politisk stabilitet og nærheten til markeder i USA, og en sterk økonomisk utvikling fant sted. Den meksikanske revolusjonen hadde liten innvirkning på dette.


== Geografi ==
Staten kan grovt deles opp i tre klimasoner: En tørr og varm del i nord, en temperert, høytliggende del i midten og halvørken i sør. Skoger av eik og furu vokser i fjellene, mens lavlandet i nord til dels benyttes for jordbruk. 


== Økonomi ==

Staten har 213 større industriforetak, og de fleste finnes i Monterrey-området. De mest kjente er bryggeriet Cervecería Cuauhtémoc-Moctezuma som eksporterer øl til hele verden, CEMEX, som er verdens nest største sementprodusent, og petrokjemi- og næringsmiddelgiganten Alfa.


== Befolkning ==
Ifølge folketellingen i 2010 bodde det 4 653 458 innbyggere i Nuevo León. Over tre millioner bor i Monterrey. Mindre enn en halv prosent av befolkningen tilhører landets urfolk, mens ca. 77,8 % er katolikker og 10,68 % tilhører andre religioner, først og fremst ulike protestantiske grupperinger.


== Kultur ==
Kulturen i Nuevo León er påvirket av jødiske, tyske og slaviske befolkningselementer, i tillegg til spansk og meksikansk kultur. Den rike og selvbevisste byen Monterrey inviterer årlig til en rekke festivlaer, slik som den nasjonale teatermønstringen osv. 
Kjøkkenet i Nuevo León er typisk enkelt nord-meksikansk, og den mest kjente spesialiteten er cabrito, helstekt geit. Folkemusikken har både tysk/tsjekkisk innflytelse og påvirkning fra country, og kalles norteña.


== Se også ==
Liste over kommuner i delstaten Nuevo León