jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andrenivå-domene

Et andrenivå-domene, eller SLD (Second-level domain), er i Internetts domenenavn-hierarki et domene som er direkte under et toppnivådomene (TLD). For eksempel, i example.org, er example et andrenivå-domene under TLD-et .org.
For TLD-er som tillater registrering av domenenavn direkte på andre nivå (som for eksempel .com og .no) refererer andrenivå-domenet vanligvis til organisasjonen som har registrert navnet. (Andre nivå kalles derfor i slike tilfeller av og til for «organisasjonsnivået».)
Andre TLD-er (som regel nasjonale toppnivådomener (ccTLD), som for eksempel .uk) har et hierarki av faste andrenivå-domener under TLD'et, som indikerer hvilken type organisasjon som er ment å registrere under det. Registrantens domenenavn registreres da på tredje nivå. Eksempelvis så vil et universitet registrere sitt .uk-domenenavn som et tredjenivå-domene under .ac.uk (for eksempel domenenavn.ac.uk), mens kommersielle selskaper på samme måte ville registrere under .co.uk. Slike faste andrenivå-domener under et ccTLD kalles nasjonale andrenivå-domener, eller ccSLD (Country Code Second-Level Domain)


== Se også ==
Domain Name System
Toppnivådomene
Subdomene
Nasjonalt toppnivådomene
Nasjonalt andrenivå-domene
Sifjord

Sifjord er en fjord, et fiskevær og en grunnkrets på ytre Senja i Troms og Finnmark. Hele fjorden tilhører Senja kommune. Fjordbotnen ligger i øst, mens selve Sifjorden svinger sørover. Langs nordvestsiden av fjorden går fylkesvei 232. Østover slynger veien seg oppover den bratte Sifjordbotndalen, før den fortsetter mot Svanelvmoen. Vestover går veien gjennom Sifjordura tunnel til Medby. Langs sørøstsiden går fylkesvei 243, fra Sifjordbotn og sørover mot Flakstadvåg.
Selve bygda Sifjord ligger på nordsiden av fjorden og er et karakteristisk og intimt fiskevær, hvor husene står tett i tett på to rekker. I Sifjord er det eldresenter og bedehus.
Sifjord grunnkrets omfatter store deler av området rundt Sifjorden og Kvænbukta. De fleste av grunnkretsens rundt 100 innbyggere bor i selve fiskeværet, mens noen få bor i grenda Finnes på sørøstsiden av fjorden. Areal: 47,75 km².
Innbyggertall:
Slipeugle

Slipeugle (Aegolius acadicus) er en liten nord-amerikansk ugle i slekten Aegolius. Ab bygning og utseende likner den sin slektning perleugle som finnes her til lands.


== Beskrivelse ==
Voksne fugler er 18 cm lange, med vingespenn 43 cm.  De har et stort, rundt, lysegrått ansikt med brune streker, mørkt nebb og gule øyne.  Undersiden er lys med mørke streker, mens oversiden er brun med hvite flekker tilsvarende sin slektning perleugle.
Navnet "slipeugle" kommer av lyden, som sies å ligne lyden av en sag som slipes på en slipestein.  Den er temmelig vanlig i utbredelsesområdet, men kan være vanskelig å få øye på.
Slipeugle er en av ugleartene med hodeskalle som tydelig ikke er er symmetrisk. Øreåpninene og øregangene er store og tydelige, og det høyre øret sitter relativt høyt opp, bak øyet, mens det vesntre sitter lengre ned ved kjeveleddet. Dette gjør at lyd nede fra bakken når ørene på litt forskjellig tid, og gir ugal en mulighet til ikke bare å fastslå hvor lyd kommer fra i planet (høyre/venstre), men også vertikalt. Slike tilpassninger er typisk for ugler som jager smågnagere med hørsel.


== Habitat og utbredelse ==
Slipeuglen lever i barskog og blandingsskog i Nord-Amerika.  


== Levevis ==
Slipeuglen venter gjerne på en lav kvist om natten og slår ned på byttet derfra.  De spiser for det meste smågnagere, og individene som lever ved stillehavskysten spiser også små krepsdyr og vanninsekter.  I likhet med mange andre ugler har de utmerket hørsel og fremragende syn i dårlig lys.
Reiret legges i et hulrom i et tre, vanligvis etter en hakkespett, men iblant også i rugekasser.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Taxonomy in Flux og er i hovedsak basert på Wink et al. (2008) og Fuchs et al. (2008b). Underfamilien er delt i ni slekter og en underslekt. En art antas å være utdødd.
Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men antas å være beskrivende.

Strigiformes, ugler
Strigidae, uglefamilien
Surniinae, (svaleugler)
Aegolius
A. funereus, perleugle
A. acadicus, slipeugle
A. gradyi, bermudaperleugle (†)
A. ridgwayi, kanelugle
A. harrisii, svartbrynugle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) slipeugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) slipeugle hos Artsdatabanken 
(en) slipeugle hos Fossilworks 
(en) slipeugle hos ITIS 
(en) slipeugle hos NCBI 
(en) Kategori:Aegolius acadicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aegolius acadicus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegolius acadicus – detaljert informasjon på Wikispecies Slipeugle på owlpages.com
Kanelugle

Kanelugle (Aegolius ridgwayi) er en liten ugleart i gruppen
Aegolius. Den lever i sørdlige Nord-Amerika og deler av Mellom-Amerika.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Taxonomy in Flux og er i hovedsak basert på Wink et al. (2008) og Fuchs et al. (2008b). Underfamilien er delt i ni slekter og en underslekt. En art antas å være utdødd.
Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men antas å være beskrivende.

Strigiformes, ugler
Strigidae, uglefamilien
Surniinae, (svaleugler)
Aegolius
A. funereus, perleugle
A. acadicus, slipeugle
A. gradyi, bermudaperleugle (†)
A. ridgwayi, kanelugle
A. harrisii, svartbrynugle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) kanelugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) kanelugle hos Artsdatabanken 
(en) kanelugle hos ITIS 
(en) kanelugle hos NCBI 
(en) Kategori:Aegolius ridgwayi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegolius ridgwayi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kanelugle på owlpages.com
Pedro Moya de Contreras

Don Pedro Moya de Contreras (født 1528, død 21. desember 1591) var erkebiskop av Mexico mellom 1573 og 1591 og visekonge av Ny-Spania mellom den 25. september 1584 og den 16. oktober 1585.


== Referanser ==
Svartbrynugle

Svartbrynugle (Aegolius harrisii) er en ugle i slekten
Aegolius.


== Beskrivelse ==
Den er en liten og tettbygd ugle med kort hale og brede vinger, ca. 23 cm lang og 130 g.  Den er sort på oversiden med hvite flekker på vingene. Undersiden er ensfarget lys, og halen er brun med to flekkede hvite bånd. Hodet er stort, den har gule øyne og lyst ansiktsspeil med sort kant.


== Habitat og utbredelse ==
Svartbrynuglen lever i åpne skoglandskap i høylandene i Sør-Amerika fra Colombia sør og øst til Peru, nordlige Argentina og nordvestlige Paraguay.  Utbredelsesområdet er delt i to av Amazonasbassenget, hvor den ikke kan leve.


== Levevis ==
Den er nattaktiv, og jakter på gnagere og andre små pattedyr, men kan også ta fugler og insekter.  Reiret legges i et hull i et tre.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Taxonomy in Flux og er i hovedsak basert på Wink et al. (2008) og Fuchs et al. (2008b). Underfamilien er delt i ni slekter og en underslekt. En art antas å være utdødd.
Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men antas å være beskrivende.

Strigiformes, ugler
Strigidae, uglefamilien
Surniinae, (svaleugler)
Aegolius
A. funereus, perleugle
A. acadicus, slipeugle
A. gradyi, bermudaperleugle (†)
A. ridgwayi, kanelugle
A. harrisii, svartbrynugle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) svartbrynugle i Encyclopedia of Life 
(en) svartbrynugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) svartbrynugle hos Artsdatabanken 
(en) svartbrynugle hos ITIS 
(en) svartbrynugle hos NCBI 
(en) Kategori:Aegolius harrisii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegolius harrisii – detaljert informasjon på Wikispecies Svartbrynugle på owlpages.com
Fjellhornugle

Fjellhornugle (Asio abyssinicus) er en ugle i gruppen
Asio.


== Beskrivelse ==


== Utbredelse og habitat ==
Den finnes i Den demokratiske republikken Kongo, Etiopia, Kenya, Rwanda, og Uganda.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) fjellhornugle i Encyclopedia of Life 
(en) fjellhornugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) fjellhornugle hos Artsdatabanken 
(en) fjellhornugle hos ITIS 
(en) Kategori:Asio abyssinicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio abyssinicus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gasserhornugle

Gasserhornugle (Asio madagascariensis) er en ugle i gruppen Asio.
Den er endemisk til øya Madagaskar. 
Enkelte regner gasserhornugle og hornugle som samme art.
Den blir 40-50 cm lang. Hunnen er større enn hannen.


== Eksterne lenker ==
(en) gasserhornugle i Encyclopedia of Life 
(en) gasserhornugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gasserhornugle hos Artsdatabanken 
(en) gasserhornugle hos Fossilworks 
(en) gasserhornugle hos ITIS 
(en) Kategori:Asio madagascariensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio madagascariensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Gressugle

Gressugle (Smithiglaux capensis) er en art i uglefamilien (Strigidae) og tilhører underfamilien svaleugler (Surniinae). Arten utgjør sammen med tutsiugle (S. albertina) slekten Smithiglaux.


== Eksterne lenker ==
(en) Gressugle – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gressugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gressugle hos Artsdatabanken 
(en) Gressugle hos Fauna Europaea 
(en) Gressugle hos ITIS 
(en) Gressugle hos NCBI 
(en) Kategori:Asio capensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asio capensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio capensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Stripeugle

Stripeugle (Asio clamator) er en art i uglefamilien (Strigidae). 


== Eksterne lenker ==
(en) Stripeugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stripeugle hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Asio clamator – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asio clamator – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio clamator – detaljert informasjon på Wikispecies
Styxugle

Styxugle (Asio stygius) er en ugle i gruppen
Asio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) styksugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) styksugle hos Artsdatabanken 
(en) styksugle hos Fossilworks 
(en) styksugle hos ITIS 
(en) styksugle hos NCBI 
(en) Kategori:Asio stygius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asio stygius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio stygius – detaljert informasjon på Wikispecies
Vingespenn

Vingespenn på et fly er avstanden mellom den venstre og den høyre vingetippen. For eksempel så har Boeing 777 et vingespenn på rundt 60 meter.
Uttrykket vingespenn er også brukt om fugler og andre dyr med vinger, slik som flygeøgler, flaggermus og insekter. For eksempel så hadde en vandrealbatross (Diomedea exulans) som ble fanget i 1965 et vingespenn på 3,63 meter, noe som er verdensrekord for en nålevende fugleart. Om fugler brukes gjerne uttrykket vingefang som synonymt med vingespenn.


== Vingespenn på fly ==
Vingespenn på fly blir målt i en rett linje, fra vingetipp til vingetipp, uavhengig av vingens form eller vinkel.


=== Betydningen av vingespenn ved design av fly ===
Fly med et lenger vingespenn er generelt mer effektive da de blir mindre påvirket av indusert luftmotstand (induced drag), og vingene blir heller ikke påvirket like mye av vingetippvirvlene. Forøvrig så betyr lange vinger at det er større treghet langs lengdeaksen og at flyet derfor ikke kan rolle like raskt og er derfor mindre manøvrerbar. Av denne grunn har vanligvis kampfly og akrobatikkfly kortere vinger.
Siden mengden løft en vinge skaper er proporsjonal med vingens areal, må fly med korte vinger ha en lenger vingekorde. Forholdet mellom et flys vingespenn og vingekorde er derfor svært viktig for ytelsen og oppførselen til et fly, og dette forholdet blir ofte kalt for aspektforhold.


== Vingespenn blant flygende dyr ==
For å måle vingespennet til en fugl må et levende eller dødt eksemplar plasseres på rygg, og vingene må strekkes fra "håndleddet", hvorpå man måler avstanden mellom tippene av de lengste fjærene (primærfjærer) på hver vinge.


== Vingespenn-rekorder ==


=== Største vingespenn ===
Fly: Stratolaunch – 117,35 m
Flaggermus: Flygehunder – 2 m
Fugl: Vandrealbatross – 3,63 m
Fugl (utdødd): Argentavis magnificens – 8,3 m
Reptil: Quetzalcoatlus pterosaur – 15 m (18 m?)
Insekt: Thysania agrippina – 280 mm


=== Minst vingespenn ===
Flaggermus: Tryneflaggermus (Craseonycteris thonglongyai) – 16 cm
Fugl: Bikolibri (Mellisuga helenae) – 6,5 cm
Insekt: "Parasittveps" – 0,2 mm


== Referanser ==
Karmaugle

Karmaugle (Heteroglaux blewitti) er en ugle ble tidligere klassifisert i slekten Athene, men er flyttet til Heteroglaux. Arten er en EDGE-art.


== Beskrivelse ==
Karmaugla er en ugle som finnes i det sentrale India. Denne arten er en del av en større gruppe, Strigidae. 
Karmauglen er liten (23 centimeter) og tettbygd. Det er en typisk liten ugle med en enkel krone. Brystet er brunt, mens resten av underparten er hvit. Illustrasjonen fra 1891 har vist seg å ha enkelte unøyaktigheter: Kinnflekkene er for mørke, og det er for markante tverrstriper på brystet.  Buken, undersidene og undersiden av halen skulle vært helt hvite uten markeringer, båndene på vingene skulle være hvitere og nebbet skulle vært større.
Inntil den ble gjenoppdaget i 1997, var ugla bare kjent fra bare 7 eksemplarer samlet sammen på 1800-tallet i nordlige Maharashtra, sørøst i Madhya Pradesh og vest i Orissa. I november i 1997 ble artene gjenoppdaget av en gruppe ornitologer like nordøst av Bombay. I 2000 ble 25 fugler funnet når 14 skogarealer ble kartlagt.
Karmaugla er kritisk truet, og det foreløpige antallet er anslått til under 250 ugler. De originale eksemplarene ble funnet i tett jungel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) karmaugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) karmaugle hos Artsdatabanken 
(en) karmaugle hos ITIS 
(en) karmaugle hos NCBI 
(en) Kategori:Athene blewitti – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Athene blewitti – detaljert informasjon på Wikispecies 
OBC Bulletin: Rediscovery of an Indian enigma: the Forest Owlet av Pamela C. Rasmussen
Owlet sighted after 113 years (PDF)
Tempelugle

Tempelugle (Athene brama) er en ugle i gruppen
Athene.


== Beskrivelse ==
Tempelugla er liten (19–21 cm) og tettbygd.  Vingene er fra 14 til 17 cm lange, stjerten 6,5 til omtrent 9 cm lang.  Vekt omkring 110 g.
Ovenfra er den gråbrun med hvite flekker. Nedenfra er den hvit med brune streker. 
Ansiktet er blekt og øynene gule. Den har store hvite flekker i nakken som lager et bånd rundt halsen og nakken.  Vingene er flekkete med hvite bånd, stjerten har smale hvite bånd.  Den har fjærkledte føtter med dunete skittengule tær med mørkt hornfargede klør.
Kjønnene ser like ut, men hunnen er vanligvis litt større enn hannen.


== Adferd ==
Tempelugla er natt- og skumringsaktiv, men kan iblant sees om dagen.  Den kan ofte finnes ved hjelp av småfugler som varsler om den mens den sitter i et tre.  Den jakter på forskjellige insekter og små virveldyr.  Flukten er svært bølgete med noen få vingeslag og perioder med glideflukt hvor vingene holdes tett inntil kroppen.
Den trives best i åpne landskap, jordbruksland og også bebodde områder.  Den legger reiret i et hult tre eller i en bygning og legger 3–5 egg.


== Eksterne lenker ==
(en) tempelugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tempelugle hos Artsdatabanken 
(en) tempelugle hos ITIS 
(en) tempelugle hos NCBI 
(en) Kategori:Athene brama – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Athene brama – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Athene brama – detaljert informasjon på Wikispecies 
Athene brama på owlpages.com
Bengalhubro

Bengalhubro (Bubo bengalensis) er en ugle i gruppen Bubo. Den ble først beskrevet av James Franklin i 1831.


== Beskrivelse ==
Bengalhubro når en kroppsstørrelse på 50 til 56 cm med en vingelengde på 36 til 39 cm for hanner og 37 til 42 cm for hunner, noe som gir et vingespenn på over en meter. Vekten kan komme opp i 1100 gram. Ryggfjærene er gulbrune med en påfallende svart tegning. Undersiden er lysebrun med mørkebrune tegninger, ofte trekker en hvit stripe seg over skulderen.
Ansiktet blir framhevet gjennom fjærdekningen over øynene. Den er hvit i midten og like over øynene trekkes det en svart linje som går til øreduskene. Selve ansiktet er lysebrunt med svarte flekker som fremhever blikket. Øynene er guloransje til rødoransje, nebbet er grønnlig til svart og kinn og kjeve hvite.
Hode og hale er gulbrune med et brunsvart stripemønster, undersiden er lysere og nesten hvit. Beina og tærne er dekket med beige fjær mens selve tærne er nakne og brungrønne med svarte klør.
Bengalhubro har en dyp og resonant uhu-kalling som kan høres ved daggry og om kvelden.


== Habitat og utbredelse ==
Bengalhubro finnes på det indiske subkontinent fra Vesthimalaya over India, Nepal, Kashmir, Assam til Burma. Den foretrekker steinrik halvørken med åpen vegetasjon. Den holder også til i eldre mangoplantasjer i nærheten av bebyggelse. De blir vanligvis sett i par. 


== Levevis ==
Normalt jakter bengalhubro fra en utsiktstopp, mange ganger flyr den helst nært marka på leiting etter bytte. Som bytte finner den rotter og mus, men også fugler, reptiler, frosker, krepsdyr og store insekter.
Hekketiden varer for det meste fra februar til april, men det kan være store lokale variasjoner på grunn av ulike klimatiske betingelser. Reiret er en flat hule som ligger beskyttet mellom steiner, men det kan også være på en sandbanke i ei elv eller under busker eller andre utilgjengelige steder.


== Eksterne lenker ==
(en) bengalhubro i Encyclopedia of Life 
(en) bengalhubro i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bengalhubro hos Artsdatabanken 
(en) bengalhubro hos ITIS 
(en) bengalhubro hos NCBI 
(en) Kategori:Bubo bengalensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bubo bengalensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo bengalensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bubo bengalensis på Owlpages.com
Dansk Vestindisk Selskab

Dansk Vestindisk Selskab (engelsk: Danish West Indian Society) er en dansk forening med det formål å samle alle som har hatt eller har tilknytning til det tidligere Dansk Vestindia eller de som ønsker å bevare minnene om Dansk Vestindia.
Dansk Vestindisk Selskab ble stiftet på Valdemarsdag 15. juni 1917 i forbindelse med salget av Dansk Vestindia til USA og har hatt Dronning Margrethe II av Danmark som beskytter siden januar 1977. Initiativtager til foreningens opprettelse var løytnant August F.C. Neumann som hadde tjenestegjort på St. Croix.
Dansk Vestindisk Selskab ble stiftet under navnet ’’Dansk Vestindien’’ og fikk sitt nåværende navn i 1969.
Foreningen utgir et medlemsblad fire ganger årlig, utgir bøker og publikasjoner knyttet til Dansk Vestindia og har tre årlige medlemsmøter.


== Eksterne lenker ==
(da) Dansk Vestindisk Selskabs hjemmeside
Billehubro

Billehubro (Bubo leucostictus) er en ugle i gruppen Bubo.


== Beskrivelse ==
Billehubro når en kroppsstørrelse opp til 45 cm og er svakt stripete på underkroppen. Den har en lysegul iris og nebbet er tydelig mindre enn hos andre hubroer.


== Habitat og utbredelse ==
Billehubro lever i Afrikas tropiske regnskog sør for Sahara. Den finnes i Angola, Kamerun, Den sentralafrikanske republikk, Republikken Kongo, Den demokratiske republikken Kongo, Elfenbenskysten, Ekvatorial-Guinea, Gabon, Ghana, Guinea, Liberia, Nigeria og Sierra Leone.


== Levevis ==
Som næring har billehubro, som navnet sier, spesialisert seg på biller. Den spiser også gresshopper og andre insekter. 


== Eksterne lenker ==
(en) billehubro i Encyclopedia of Life 
(en) billehubro i Global Biodiversity Information Facility 
(no) billehubro hos Artsdatabanken 
(en) billehubro hos ITIS 
(en) Kategori:Bubo leucostictus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo leucostictus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bubo leucostictus basert på BirdLife International 2004
2006 IUCN Red List of Threatened Species.   Downloaded on 24 July 2007.
Braminhubro

Braminhubro (Bubo coromandus) er en ugle i gruppen Bubo. Den ble først beskrevet av John Latham i 1790 i boka Index orntihologicus, som ga den navn etter Koromandelkysten. 


== Beskrivelse ==
Braminhubro er 55 til 60 cm lang. 


== Habitat og utbredelse ==
Fuglen finnes i skog og våtmark. Hvor skogen hogges, forsvinner også braminhubro. I Haryana vest for Delhi kalles den lokalt for Junglee Ghughu, Gug eller Ulloo
Den finnes i Pakistan, India, Bangladesh, Myanmar, Thailand, Nepal, Kina og Malaysia. Området dekker kanskje så mye som 10 millioner kvadratkilometer. Den er mest vanlig i de vestlige deler av utbredelsesområdet og ganske sjelden i Nepal, Kina og Malaysia. 


== Levevis ==
Braminhubro har reir i grotter og steinhuler. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) braminhubro i Encyclopedia of Life 
(en) braminhubro i Global Biodiversity Information Facility 
(no) braminhubro hos Artsdatabanken 
(en) braminhubro hos ITIS 
(en) Kategori:Bubo coromandus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bubo coromandus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo coromandus – detaljert informasjon på Wikispecies 
En rekke bilder av braminhubro hos Oriental Bird Images
Bilde av braminhubrounge, tatt av Kees Bakker, fra www.owlpages.com
Flekkhubro

Flekkhubro (Bubo africanus) er en ugle i gruppen Bubo. Før 1999 ble den klassifisert som en underart av Bubo cinerascens, men den er nå klassifisert som egen art.


== Beskrivelse ==
Det er en middels stor ugle og en av de minste hubroene. Høyden er 45 cm, den veier fra 480 til 850 gram og har en vingelengde på 33 til 50 cm, noe som gir et vingespenn på 100 til 140 cm. Ansiktet er blekt og øynene er gule. Kroppen er brun med lyse flekker på oversiden og lysere med striper på undersiden.  Flekkhubro har ekstra store øyne som gjør at mer lys slipper inn i øyet. Fuglen oppnår derved et ekstra godt nattesyn.
Den har store øredusker oppe på hodet. De kan til forveksling ligne ører. Men ørene er gjemt på hver side av hodet under noen stive fjær. Duskene brukes til å signalere med. Overkroppen er brunlig, underkroppen er lysere med brune tverrstriper. 


== Habitat og utbredelse ==

Flekkhubro finnes i det meste av Afrika sør for Sahara, men ikke i tette skoger. De finnes i steinete utmark, buskmark, åpne skoger og halvørken, men unngår ikke befolkede områder og jakter gjerne på insekter under gatelys. De kan også ofte jakte nær veier og blir ofte drept av kjøretøy, men også av kollisjon med ledninger. Den viktigste dødsårsaken er likevel gift brukt i landbruket for å drepe insekter og skadedyr. 
En underart av flekkhubro, bubo africanus milesi, holder til på vestsiden av Den arabiske halvøy.
De jakter om natta og tilbringer dagen skjult i trær, steinhull eller tomme huler. 


== Levevis ==
Flekkhubro er kjøttetere og byttet består av små pattedyr, fugler, insekter og krypdyr. 
Den finner seg en make for livet og får egne unger etter et år. De bygger reir på bakken, men kan også bygge reir på vannbord over vinduer. Etter paring i juli legger hunnen to til fire egg og ruger selv i de 32 dagene som går før ungene kommer ut. I denne tiden forlater hun bare reiret for å spise den maten som hannen bringer til henne. Ungene kan fly etter sju uker, men først etter tolv uker forlater de foreldrene.
Flekkhubro kan leve opp til 10 år i frihet og opp til 20 år i fangenskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) flekkhubro i Encyclopedia of Life 
(en) flekkhubro i Global Biodiversity Information Facility 
(no) flekkhubro hos Artsdatabanken 
(en) flekkhubro hos Fossilworks 
(en) flekkhubro hos ITIS 
(en) flekkhubro hos NCBI 
(en) Kategori:Bubo africanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bubo africanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bubo africanus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Taxonomicon - Bubo africanus
IUCN Red List of Threatened Species:  Bubo africanus
Flekkhubro på www.owl.org
Mer om flekkhubro på engelsk