jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Santander (by)

Santander er en havneby på nordkysten av Spania som er administrasjonssenter i den autonome regionen Cantabria mellom Asturias i vest og Baskerland i øst. Byen ligger ved Biscayabukta og har omtrent 180 000 innbyggere, omtrent en tredel av regionens innbyggere.  Den har vært en av de viktige importhavnene for norsk klippfisk og trelast.


== Historikk ==
Byen er kjent helt fra romertiden, da under navnet Portus Victoriae Iuliobrigensium. Dens nåværende navn er avledet fra St. Emeterio (Santemter → Santander), en martyr hvis hode ifølge legenden ble bragt til byen på 200-tallet. I 1187 utnevnte Alfonso VIII av Castilla abbeden av San Emeterio til byens overhode og ga byen immunitet for å forenkle forholdene for havnetrafikken, fiske og handel. Det er den gunstige beliggenheten ved Santanderbukta og havneforholdene som har skapt grunnlaget for byen. Byen var en viktig havn allerede i senmiddelalderen og hadde også handel med den nye verden. Offisiell bystatus fikk byen først i 1755. 
I 1893 skjedde en stor eksplosjon ombord i skipet Cabo Machichaco og 500 mennesker ble drept. Tidlig på 1900-tallet ble Santander det foretrukne sommerresidens for kong Alfonso XIII som bygde et palass i byen i 1908 for seg og den kongelige familie. Dette gjorde byen svært populær som badeby, og populariteten har holdt seg frem til i dag. Byen ble rammet av en stor brann i 1941. Det brant i to dager. Bare ett menneske, en brannmann, omkom i brannen, men tusenvis ble hjemløse og byen ble kastet inn i kaos. Brannen ødela det meste av byens middelaldersentrum og ødela byens romanske katedral.


== Norske firma ==
Santander var sammen med Bilbao og Castilla mye brukt for import av klippfisk og trelast fra Nord-Europa. Mathias Mowinckel fra Bergen slo seg ned i 1845. Johan Sørensen (1830–1918) kom i 1857 med filial i Bilbao.  På 1870-tallet fikk man jernbaneforbindelse til Madrid. I 1874 flyttet Peder Elibert Tonning (1847–1927) av helsemessige årsaker, fra Ålesund sitt og etablerte Valesco og Tonning, senere E. Tonning. Han var også visekonsul for Norge og Sverige 1898–1917.


== Klima ==
Santander har fuktig klima. Luftfuktigheten er relativt høy hele året og når opp over 90 % noen ganger. Gjennomsnittstemperaturene varierer mellom 25°C om sommeren til 10°C om vinteren. Maksimumstemperatur på 37,4°C ble målt 31. august 2009, mens det ble registrert en minimumstemperatur på ÷5,4 °C 21. januar 1957.


== I dag ==
Santander er en havneby med stor utførsel av kull, hvete og vin. Den har en del kjemisk industri og metall- og fiskeindustri og er dessuten et turistmål. Altamira-grottene med berømte hulemalerier finnes i nærheten av byen.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Santander – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Santander – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Alcalá de los Gazules

Alcalá de los Gazules er en by i provinsen Cádiz i Spania. Byen hadde 5 633 innbyggere i 2006. Alcalá de los Gazules ligger i fjellkjeden Sierra de Cádiz.


== Befolkning ==
Kilde: INE (Spain)


== Severdigheter i Alcalá de los Gazules ==
Yacimiento Laja de los Hierros.
Yacimiento romano de la Mesa del Esparragal.
Depositos romanos de la Salada.
Casa del Cabildo.
Iglesia Mayor Parroquial de San Jorge.
Convento de Santa Clara.
Iglesia de San Francisco (Iglesia de la Victoria).
Convento de Santo Domingo.
Ermita-Santuario de Ntra. Sra. de los Santos.
Los Pozos.
Fuente de la Salada.
Puente Romano.
Casas señoriales.
Las tres torres.
Ermita de Nuestra Señora de los Santos


== Festivaler ==
Carnaval de Alcalá de los Gazules.
Semana Santa.
Festividad de San Jorge.
Feria del Ganado (Mayo)
Feria de agosto.
Romería de Nuestra Señora de los Santos.
Octava de Nuestra Señora de los Santos.


== Turisme ==
Los Alcornocales, naturpark


== Økonomi ==
Krukkemakeri
Landbruk
Turisme, primært fra asiatiske land.


== Kjente personer fra byen ==
Alejandro Sanz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alcalá de los Gazules – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alcalá de los Gazules – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Alcalá del Valle

Alcalá del Valle er en by som ligger i provinsen Cádiz i Spania. Byen hadde 5 355 innbyggere i 2006.


== Demografi ==
Kilde: INE (Spain)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alcalá del Valle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alcalá del Valle – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Almería

Almería er en by og kommune i det sørøstlige Spania, ut mot Middelhavet. Byen er hovedstad i provinsen Almería. Kommunen har 200 753 innbyggere (2021). 
Byen ble grunnlagt av maurerne i 955 for å styrke kontrollen over Middelhavet. Den ligger i et ørkenlandskap som har gjort at mange spaghetti-western filmer er blitt innspilt i området. Byen er også kjent for naturiststrender og er et populært feriemål med en av Europas høyeste årlige gjennomsnittstemperaturer, 19 °C.
Den mauriske borga Alcazaba er den nest største av de muslimske festningene i Sør-Spania, etter Alhambra.
Fotballaget UD Almería som spiller i Primera División kommer fra denne byen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Almería – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Almería – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Maglić

Maglić er et fjell i Republika Srpska, Bosnia-Hercegovina, på grensen mot Montenegro. Fjellet som tilhører De dinariske Alper, ligger 2 387 meter over havet, og er det høyeste i landet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maglić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Abomey

Abomey er en by i Benin, Vest-Afrika, med ca. 65 000 innbyggere. Byen var hovedstad i det tidligere kongedømmet Dahomey, som ble etablert ca. 1625 og opphørte da det i 1894 ble et fransk protektorat, og senere ble innlemmet i Fransk Vest-Afrika. Kongepalassene i Abomey, som nå er et verdensarvminne, er en gruppe bygninger av jord og leire, bygget av Fon-folket fra ca. 1650 til 1880. Palassene regnes blant de fremste kulturminnene i Vest-Afrika.

Byen var innhegnet av en leirvoll med en omkrets på ca. 9,5 km, med seks porter, og beskyttet av en 1,5 dyp grøft fylt med acacia, en mimosaplante som er vanlig å bruke i befestninger i Vest-Afrika. Innenfor murene fantes flere landsbyer, jorder, flere palass, en markedsplass og en plass ble forlegninger. I dag finnes bare to av palassene, med i alt 18 bygninger: palassene etter kongene Ghezo (1818–1858) og Glele (1858–1889) oppførte. Mye av kongerikets makt og rikdom kom fra slavehandel; man solgte sine krigsfanger til europeiske oppkjøpere som fraktet dem over Atlanteren.
I UNESCOs begrunnelse for verdensarvstatus heter det:

Fra 1625 til 1900 regjerte tolv konger etter hverandre i det mektige kongedømmet Dahomey. Med ett unntak, kong Akaba, oppførte de alle sine palass innenfor det samme murinnhegnede området, i samsvar med forgjengernes byggeskikk hva angår areal og teknikker. Kongepalassene i Abomey er et unikt minnesmerke om dette tapte kongeriket.Da Dahomeys siste konge, Behanzin, i november 1892 ble beseiret av franske koloni- og okkupasjonsstyrker, satte han fyr på byen, og rømte nordover i landet. De franske kolonimyndighetene bygget opp igjen byen, og anla en jernbane som forbandt den med kysten.
Siden 1993 har 56 av relieffene som i sin tid dekorerte veggene i kong Gleles palass blitt reparert. Dette har vært et samarbeid mellom Benins kulturdepartement og den amerikanske institusjonen Getty Conservation Institute. Det har ikke vært meningen å tilbakeføre relieffene til sitt opprinnelige utseende, men å sikre dem mot videre forfall. Relieffene forteller, i et stilisert formspråk, fon-kongenes historie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abomey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Royal_Palaces_of_Abomey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Royal Palaces of Abomey; UNESCO World Heritage
Historical Museum of Abomey
Gudrun Brauti Knutslid

Gudrun Brauti Knutslid (født 23. desember 1914, død 9. desember 1989) var en norsk forfatter som for det meste skrev lyrikk innenfor den religiøse tradisjonen på 1900-tallet. 
Gudrun Brauti Knutslid ble født i Seljord i Telemark der hun bodde hele livet. Det meste av livet drev hun forretning, og var aktivt med i Seljord Kunstforening. Det var først i en alder av seksti år at Gudrun Brauti Knutslid ble heltids forfatter. Hun debuterte med diktsamlingen «Tonar i ord» i 1976. Fram til hun døde i 1989 gav hun ut åtte diktsamlinger og to dokumentarromaner. Disse romanene omhandler Olea Crøger og Magnus Brostrup Landstad.
Komponisten Gisle Kverndokk (født 1967) har satt musikk til to av hennes dikt.

Kverndokk, Gisle: Syng : For treble voices and Piano <1987> Text(Nor): Gudrun Brauti Knutslid.   N-MIC(MS) 4'
Kverndokk, Gisle: Ho som bar god frukt : Cantata <1991>3 voices(SMBar), nar, choir(SATB), 2 perc, vcl, pf, org Text(Nor): Gudrun Brauti Knutslid. N-MIC(MS) 40'


== Bibliografi ==
Dei gamle vegane 1989
Diktarpresten Magnus Brostrup Landstad : halvdokumentarisk roman 1988
Primstaven 1983
Olea Crøger : halvdokumentarisk roman 1982
Livet og draumen 1981
Gamal bru under haustmåne 1980
Sol og skugge 1979
Ny morgon 1978
Spirande frø 1977
Tonar i ord 1976
Villa Pojana

Villa Pojana i Poiana Maggiore i Veneto er en villa designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. 
Det var Bonifacio Poiana som bestilte villaen av Palladio. Han tilhørte en familie fra Vicenza som var blant de mest trofaste mot republikken Venezia. Sannsynligvis var det på slutten av 1540-tallet at Palladio tegnet villaen. Arbeidet gikk langsomt og dekoren var ferdig først i 1563. Malerne Bernardino India og Anselmo Canera og skulptøren Bartolomeo Ridolfi stod for utsmykningen.

Palladio planla en villa integrert med barchessa (uthus) for gårdsdriften. Dette viser både tegningene i Quattro Libri og signerte tegninger som finnes i London. Imidlertid er det bare barchessaen til venstre som er fullført. 
Hovedetasjen domineres av en stor rektangulær hall med tønnehvelv (halvsylindrisk tak). På begge sider av hallen finnes det små rom. På Palladios vanlige maner er rommene symmetrisk plassert. De har alle sine egne buede tak. Inspirasjonen til de buede hvelvene har vært de antikke badene Palladio hadde besøkt i Roma. Også fasadens gesimser, tympanon og serliana har Palladio fått inspirasjon til fra Diocletians bad i Roma. Serliana i inngangen med de fem hullene (oculi) er inspirert av Bramante som hadde eksperimentert med dobbelt bue og fem hull. Fasaden er enkel og er uten de søylene som Palladio ofte benyttet i sine senere villaer.


== Eksterne lenker ==
Det internasjonale senter for studier av Andrea Palladios arkitektur  (engelsk og italiensk)
Pinatubo

Pinatubo er en vulkan på Luzon, en øy i Filippinene. Den befinner seg 100 km nordvest for Manila i distriktet til provinsen Pampanga.
Pinatubo er en stratovulkan og er omkring 1760 meter høy. Navnet Pinatubo betyr «som får til å vokse», og kommer kanskje av den fruktbare jorden rundt fjellet.
På 1500-tallet trakk mange av aeta-folkegruppen til Pinatubo under spanjolenes ekspansjon. 


== Utbruddet i 1991 ==
Pinatubo hadde et voldsomt utbrudd i juni 1991, som ble et av de kraftigste vulkanutbruddene på 1900-tallet. Utbruddet regnes til tross for sine følger som et godt eksempel på forutgående skadeforebyggende arbeid. Utbruddet førte til at 700 mennesker omkom og at 100 000 ble hjemløse. Det finnes ikke mye informasjon om ev. tidligere utbrudd, men Pinatubo hadde før dette sannsynligvis ikke hatt noe større utbrudd på over 400 år. Aeta-folket fortalte om at man noen ganger i tidligere tider kunne høre små eksplosjoner, men dette er noe som er vanlig i et område med geotermisk aktivitet. 
Før utbruddet sørget Det filippinske instituttet for vulkanologi og seismologi for at mange mennesker ble evakuert. De erklærte et 10 km bredt område rundt vulkanen som farlig. Det ble satt i gang et stort arbeid for å evakuere folk. Man gjorde det man kunne for å fortelle folk om den overhengende faren. Blant annet sørget man for å vise videoer av vulkanutbrudd. Siden så mange mennesker ble evakuert, klarte man å unngå mye skade.
Det første større utbrudd fant sted 12. juni. Man opplevde at det regnet sand ned over store landområder. Det ble fulgt av flere jordskjelv og utbrudd. En aske- og dampsøyle ble sendt 30 km opp i luften. 20 millioner tonn svoveldioksid ble slynget ut i atmosfæren. Det ble meldt om at sand hadde falt ned så langt unna som i Vietnam. Utbruddet hadde til en viss grad virkning på værforhold flere steder. Svoveldioksid som samlet seg i stratosfæren hadde innvirkning på solstrålene og gjorde at det mange steder i verden ble noen grader kaldere.


== Fra 1992 ==
Et utbrudd fulgte i august 1992. I dette utbruddet omkom omkring 70 personer. 
Av frykt for ras og flom sørget man i 2001 for å drenere bort en del av vannet som hadde samlet seg i krateret.I dag foregår svømming og padling med kajakk i kratersjøen.


== Referanser ==
Alagoinha

Alagoinha kan vise til:

Alagoinha (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Alagoinha (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Araruna

Araruna kan vise til:

Araruna (Paraíba)  – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Araruna (Paraná) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraná
Baraúna

Baraúna kan vise til:

Baraúna (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Baraúna (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Bom Jesus

Bom Jesus kan vise til:

Bom Jesus (Piauí) – en brasiliansk kommune i delstaten Piauí
Bom Jesus (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Bom Jesus (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Bom Jesus (Santa Catarina) – en brasiliansk kommune i delstaten Santa Catarina
Bom Jesus (Rio Grande do Sul) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Sul
Bom Jesus do Tocantins (Pará) – en brasiliansk kommune i delstaten Pará
Bom Jesus do Tocantins (Tocantins) – en brasiliansk kommune i delstaten Tocantins
Bom Sucesso

Bom Sucesso kan vise til:

Bom Sucesso (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Bom Sucesso (Minas Gerais) – en brasiliansk kommune i delstaten Minas Gerais
Bom Sucesso (Paraná) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraná
Bom Sucesso do Sul – en brasiliansk kommune i delstaten Paran.
Caiçara

Caiçara kan vise til:

Caiçara (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Caiçara (Rio Grande do Sul) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Sul
Caraúbas

Caraúbas kan vise til:

Caraúbas (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Caraúbas (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Condado

Condado kan vise til:

Condado (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Condado (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Hule

Hule har flere betydninger.

Berghule, et naturlig mindre hulrom i bergarter
Grotte, et naturlig stort hulrom i bergarter
Isgrotte, ei naturlig grotte med is
Isbregrotte, ei hule i en isbre
Jordhule, ei hule gjort i jord og andre egnede løsmasser, ofte tilknyttet jordganger og gravd ut av dyr til boligformål
Snøhule, ei hule gjort av snø, ofte menneskelaget
Trehule, et hulrom i et tre
Conde

Conde kan vise til:

Conde (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Conde (Bahia) – en brasiliansk kommune i delstaten Bahia
Itabaiana

Itabaiana kan vise til:

Itabaiana (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Itabaiana (Sergipe) – en brasiliansk kommune i delstaten Sergipe
Massaranduba

Massaranduba kan vise til:

Massaranduba (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Massaranduba (Santa Catarina) – en brasiliansk kommune i delstaten Santa Catarina
Mulungu

Mulungu kan vise til:

Mulungu (Ceará) – en brasiliansk kommune i delstaten Ceará
Mulungu (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Nova Olinda

Nova Olinda kan vise til:

Nova Olinda (Tocantins) – en brasiliansk kommune i delstaten Tocantins
Nova Olinda (Ceará) – en brasiliansk kommune i delstaten Ceará
Nova Olinda (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Passagem

Passagem kan vise til:

Passagem (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Passagem (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Paulista

Paulista kan vise til:

Paulista (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Paulista (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Pedra Branca

Pedra Branca kan vise til:

Pedra Branca (Ceará) – en brasiliansk kommune i delstaten Ceará
Pedra Branca (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Pilões

Pilões kan vise til:

Pilões (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Pilões (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Prata

Prata kan vise til:

Prata (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Prata (Minas Gerais) – en brasiliansk kommune i delstaten Minas Gerais
Queimadas

Queimadas kan vise til:

Queimadas (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Queimadas (Bahia) – en brasiliansk kommune i delstaten Bahia
Salgadinho

Salgadinho kan vise til:

Salgadinho (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Salgadinho (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Santa Cecília

Santa Cecília kan vise til:

Santa Cecília (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Santa Cecília (Santa Catarina) – en brasiliansk kommune i delstaten Santa Catarina
Santa Inês

Santa Inês kan vise til:

Santa Inês (Maranhão) – en brasiliansk kommune i delstaten Maranhão
Santa Inês (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Santa Inês (Bahia) – en brasiliansk kommune i delstaten Bahia
Santa Inês (Paraná) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraná
Santa Rita

Santa Rita kan vise til:

Santa Rita (Maranhão) – en brasiliansk kommune i delstaten Maranhão
Santa Rita (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Santa Teresinha

Santa Teresinha kan vise til:

Santa Teresinha (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Santa Teresinha (Bahia) – en brasiliansk kommune i delstaten Bahia
Soledade

Soledade kan vise til:

Soledade (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Soledade (Rio Grande do Sul) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Sul
São Bento

São Bento kan vise til:

São Bento (Maranhão) – en brasiliansk kommune i delstaten Maranhão
São Bento (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Taperoá

Taperoá kan vise til:

Taperoá (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Taperoá (Bahia) – en brasiliansk kommune i delstaten Bahia
Tavares

Tavares kan vise til:

Tavares (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Tavares (Rio Grande do Sul) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Sul
Stephanus Jacobus du Toit

Stephanus Jacobus du Toit (født 1847 i Paarl, død 1911 samme sted) var en sørafrikansk nasjonalist, teolog, journalist og politiker. Han var foregangsmann for bruk og anerkjennelse av språket afrikaans.
Han var leder og en av grunnleggerne av Genootskap van Regte Afrikaners (Foreningen for sanne afrikandere), som senere ble fusjonert med Zuidafrikaansche Boeren Beschermings Vereeniging (Sørafrikansk boervernforening) til organisasjonen Afrikander Bond. du Toit var også redaktør for den første avisen på afrikaans, Die Afrikaanse Patriot, som ble etablert i 1876 og i 1905 gikk inn i Paarl Post.
Stephanus' sønn Jakob Daniël du Toit (1877–1953), kjent under navnet Totius, var også en språkforkjemper, og var den første til oversette Bibelen til afrikaans.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
paarlpost.com Arkivert 15. desember 2007 hos Wayback Machine. avisens historie, med portrett av S.J. du Toit
Triunfo

Triunfo kan vise til:

Triunfo (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Triunfo (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Triunfo (Rio Grande do Sul) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Sul
Várzea (andre betydninger)

Várzea kan vise til:

Várzea (Rio Grande do Norte) – en brasiliansk kommune i delstaten Rio Grande do Norte
Várzea (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
Várzea – en type flom-skog som er ganske vanlig i Amazonas-området. Denne skogen står under vann flere måneder hvert år.
Grünerløkka–Torshov-linjen

Grünerløkka–Torshov-linjen er en trikkelinje i Oslo som går mellom Oslo sentrum og Grefsen stasjon. Den betjenes av linjene 11, 12 og 13.
Linjen går Nygata fra Jernbanetorget, møter Storgata og følger denne videre til Nybrua. Nord for Nybrua tar Sinsenlinjen av langs Trondheimsveien. Grünerløkka-Torshovlinjen følger så Thorvald Meyers gate, Schleppegrells gate og Toftes gate gjennom Grünerløkka, deretter Vogts gate, Sandakerveien og Grefsenveien gjennom Torshov og Sandaker til Storo, hvor Kjelsåsbanen er tilknyttet. Langs Storoveien ligger så endeholdeplassen Grefsen stasjon, der den møter Sinsenlinjen.
På Jernbanetorget er det overgang til T-bane, jernbane og buss, på Storo til T-bane og buss, og på Grefsen stasjon til Gjøvikbanen. Strekningen melliom Kirkeristen og Nygata brukes normalt ikke til persontrafikk.


== Historikk ==
Grünerløkka–Torshov-linjen ble opprinnelig drevet av Kristiania Sporveisselskab (Grønntrikken). Den hadde som grunnlag en ensporet hestesporvei som ble åpnet fra Stortorvet til Grünerløkka i 1876, denne ble forlenget til  Thorvald Meyers gate 49 den 18. mars 1878 hvor det var stall til 50 hester, smie og vognhall. Linjen ble forlenget videre til Beyerbrua i 1879. Fra 1880 gikk det sporvogner mellom Vestbanen og Grünerløkka. Etter hvert ble nå sporveisnettet utstyrt med dobbeltspor.
Linjen ble omstilt til elektrisk drift og forlenget til Torshov 29. september 1899, blant annet på grunn av konkurranse fra Christiania Elektriske Sporvei (Blåtrikken) som hadde drevet elektrisk sporvei på Briskebylinjen siden 1894. Trikken kjørte nå ikke lenger til Beyerbrua, traséen gikk gjennom Sannergata og nordover Toftes gate og Vogts gate til Torshovgata hvor det ble bygget en ny trikkestall. 2. oktober 1901 ble linjen forlenget til Sandaker og 28. november 1902 til Grefsen stasjon. Sidelinjen til Sagene kirke ble åpnet 28. desember 1914, en gren av denne (Korsvollinjen) til Bjølsen i 1924.
25. september 1934 ble Kjelsåsbanen mellom Storo og Kjelsås tatt i bruk. 16. juli 1947 ble sporet til Toftes gate flyttet fra Sannergata til Schleppegrells gate.
Fra 1918 til 1967 ble strekningen mellom Vippetangen og Sandaker også brukt til korntransport.


== Linjekart ==


== Referanser ==
Malmesbury (Sør-Afrika)

Malmesbury er en by i provinsen Wes-Kaap i Sør-Afrika.
Byen ligger i et område kjent som Swartland (svart jord), på grunn av den mørke, rike jorda. Området ble anbefalt til nybyggere blant annet på grunn av de varme, svovelholdige kildene som hadde ry for å lindre reumatisme. 
Malmesbury har fått sitt navn etter guvernør Lowry Coles svigerfar, den første jarlen av Malmesbury.
Ryan Cox

Ryan Cox (født 9. april 1979, død 1. august 2007) var en sørafrikansk sykkelrytter som kom til det britiske laget Team Barloworld i 2003. I august 2007 døde han av sprukken pulsåre, tre uker etter en operasjon i foten.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ryan Cox – Olympedia 
(en) Ryan Cox – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ryan Cox – ProCyclingStats 
(en) Ryan Cox – Cycling Archives 
(en) Ryan Cox – Cycling Quotient 
(en) Ryan Cox – CycleBase
Konkola mine

Konkola Copper Mines er koppergruver og smelteverk i Zambia.  Konkola er datterselskap av Vedanta Resources, et konglomerat av gruveselskap som har kontor i Mumbai og London.  Konkolas forkortelse er  KCM.


== Virksomheten i Zambia består av ==
Konkola koppergruver
Nchanga koppergruver nær Chingola, som også produserer kobolt; Nchanga konsentrator
Nampundwe Pyrittgruver (pyritt brukes i smelteprosessen hvor kopper utvinnes}
Nkana Smelter, Nkana Raffeneri i Kitwe.  Nkana Smelter er det største smelteverk for kopper i Zambia.