jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ann Kathrine Skjørshammer

Ann Kathrine Skjørshammer (tidligere Tornås) (født 16. mai 1944 i Drammen) er norsk politiker (KrF). Hun var byråd for næring og byutvikling i Oslo 2000-2003 under etternavnet Tornås.Skjørshammer ble vara til bystyret i 1992. Hun fikk fast plass fra 1995, og var gruppeleder for KrF i perioden 1995-99. Skjørshammer har hatt en rekke forskjellige verv i KrF gjennom over 20 år og var blant annet første vararepresentant for KrF i Oslo til Stortinget 1997-2001 og 2013-2017.Skjørshammer er utdannet jurist og sosionom. Hun har jobbet som seksjonsleder i Bolig- og eiendomsetaten i Oslo kommune, og undervist i juridiske fag og som lærer i rettslære i videregående skole og høyskole.Skjørshammer har vært varamedlem i Den Norske Nobelkomite. Hun har også drevet frivillig barne- og ungdomsarbeid gjennom Metodistkirken i 25 år. Hun var i mange år gift med KrF-politikeren og bistandsarbeideren Svein Tornås.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ann Kathrine Skjørshammer hos Stortinget 
(no) Ann Kathrine Skjørshammer hos Norsk senter for forskningsdata
Google Checkout

Google Checkout var en nettbetalingstjeneste levert av Google.
Tjenesten ble lansert i 2006, men kom til Norge i 2010. Tjenesten ble lagt ned i november 2013 og ble erstattet med Google Wallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ithilien

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er Ithilien en region og et lensområde i kongeriket Gondor, og området var svært grønt og frodig.
Ithilien, eller Måneland, var den eneste delen av Gondor som lå på den andre siden av den store elven Anduin, plassert inn mellom elven i vest og Ephel Dúath i øst som grensen mot Mordor. Denne regionen er videre delt inn i nord- og sør Ithilien.
Det var et vakkert og fruktbart land i det andre tidevervet samt i den første delen av det tredje, da Gondor var sterkt og Mordor forlatt. Fra gammelt av var hovedbyen i dette området Minas Ithil, men da denne byen ble tatt av Mordor fikk den det nye navnet Minas Morgul. Etter dette flyktet størsteparten av Ithiliens innbyggere over Anduin for å unngå krig, men Gondors riksforstander holdt ennå speidere i Ithilien, for det meste med hemmelige skjulesteder som Henneth Annûn.
I Ringenes herre leder Gollum hobbitene Frodo Lommelun og Samvis Gamgod gjennom Ithilien på veien til passet Cirith Ungol inn i Mordor. Etter å ha vært vitne til kampen mellom Haradrim fra Harad og Ithiliens tropper. Like før denne kampen ble de to hobbitene funnet av Ithiliens menn, under ledelse av Faramir, sønnen av riksforstanderen Denethor II, men de får likevel lov til å fortsette da han er helt sikker på at de ikke er Saurons spioner.
I det fjerde tidevervet, ble Ithilien regjert av Prinsene av Ithilien, en slektslinje som startet med Faramir og Éowyn (Ithiliens hvite frue). Minas Morgul ble ikke gjenokkupert, og derfor styrte Faramir som Herre av Emyn Arnen.
Rockstar Games

Rockstar Games er en amerikansk spillutgiver grunnlagt i 1998, som er basert i New York i USA og eid av Take-Two Interactive. Dens grunnleggere er Sam Houser, Dan Houser, Terry Donovan, Jamie King og Gary Foreman. Rockstar Games har hovedkontor på Broadway i nabolaget Soho i New York. Spillprodusenten står blant annet for spillene/spillseriene Grand Theft Auto (1997–), Max Payne (2001–2012), Manhunt (2003–07), Red Dead (2004–) og L.A. Noire. Spesielt GTA og Manhunt-seriene har fått mye oppmerksomhet i media grunnet deres voldelige karakter. Rockstar Games' spill er også kjent for å ha store, åpne verdener der spilleren kan reise rundt fritt (kjent som «Free Roam»).


== Selskapets filosofi ==
Selskapets filosofi ifølge deres visepresident Dan Houser er å unngå å  lage spill i samme stil som konkurrentene, det sikter heller på å lage noe særegent. Rockstar har derfor unnlatt å skape spill innen first-person shooter-stilen.


== Undergrener ==
Rockstar består av flere under-grener. Disse er Rockstar Leeds (2004 – nå) som er basert i Leeds i England og har blant annet skapt Grand Theft Auto: Liberty City Stories og Vice City Stories til PlayStation Portable, Rockstar Lincoln (1999 – nå) tidligere kjent som Tarantula Studios og er basert i Lincoln i England, Rockstar London (2005 – nå) som overtok utviklingen av Manhunt 2 etter nedleggingen av Rockstar Vienna, Rockstar New England  (2008 – nå) tidligere kjent som Mad Doc Software og er basert i Andover Massachusetts, Rockstar North (1999 – nå) som ble grunnlagt i 1988 som DMA Design og er kjent for GTA og Manhunt seriene, Rockstar San Diego (2003 – nå) tidligere kjent som Angel Studios og er skaper av blant annet RAGE motoren, Red Dead Revolver, Red Dead Redemption, to Midtown Madness spill og Midnight Club serien, og Rockstar Toronto (1999 – nå) tidligere kjent som Rockstar Canada og er kjent for blant annet The Warriors. Tidligere under- grener er Rockstar Vancouver som ble startet i  2002 og slått sammen med Toronto- grenen i 2012, og Rockstar Vienna som ble startet i 2003 og nedlagt i 2006.


== Kilder ==
http://www.rockstargames.com/#/?lb=/corpinfo
http://www.computerandvideogames.com/324054/rockstar-deliberately-avoiding-fps-genre/
http://www.rockstarwatch.net/news/1232/Rockstar-Vancouver-merges-with-Rockstar-Toronto-and-expands/
http://www.intelligent-artifice.com/2006/05/rockstar_vienna.html


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rockstar Games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Morannon

Morannon eller Den Svarte Port er en del av J.R.R. Tolkiens fiktive verden, og er plassert i den sørøstlige delen av Midgard.
Mordors Svarte Port var opprinnelig en port bygget av Sauron, Mordors mørke herre, for å forhindre en invasjon gjennom denne åpningen mellom de to fjellkjedene Ered Lithui og Ephel Duath som skapte Mordors nord og vest grense. Den ble antakelig bygget med kraften av den ene ringen, akkurat som Barad-dûr. Etter Saurons fall ble den en Númenoreansk garnison. Forsterket på den andre siden av Jernkjeven, og beskyttet fortet Durthang mot vest, ble den bygget for å holde all Mordors ondskap på innsiden, for å beskytte omverdenen fra den – og den fra omverdenen. Gjenbyggingen av Minas Ithil, den stigende månes tårn, så vel som konstruksjonen av Cirith Ungol ble også gjort med samme hensikt.
Men i etterdønningene av ættefidsen i Gondor ble vaktsomhetene i disse festningene slakket. Derfor kunne Ringskrømtene og orken nok en gang komme tilbake inn i Mordor, og etter en tid overvant de garnisonene som var utplassert der og overtok landet. Det var på denne tiden at tårnet Minas Ithil ble tatt av Nazgûl, og på den måten ble navnet forandret til Minas Morgul.
I løpet av Krigen om ringen kom vestens hærer, på omtrent 6000 menn, til den svarte porten med det ene målet for øyet å tiltrekke seg all Saurons oppmerksomhet, slik at Frodo, ringbæreren, kunne få en mulighet til å komme seg til Dommedagsberg og kaste den ene ringen ned i flammehavet. Dette greide de, og den ene ringen ble utslettet i flammene, og da dette var gjort kollapset både den Svarte porten og Tennenes Tårn.
Kulturhistorie

Kulturhistorie er tradisjonelt betegnelsen på en disiplin innen historiefaget, som beskjeftiger seg med den menneskelige kulturs historie.  Dette kan være dagligdags praksis så vel som finkultur, håndverk, kunst, arkitektur, religiøse og andre åndelige forhold og immateriell kultur.
I dag brukes termen (ved norske universiteter) som samlebetegnelse på de tidligere fagene folkloristikk (folkeminneforskning) og etnologi (folkelivsgransking). Kulturvitenskap er en annen term som brukes om mer eller mindre det samme forsknings- og undervisningsfeltet, blant annet ved Universitetene i Bergen og i Tromsø.
Kulturhistorie som fag reflekterer over hvordan fortidens og nåtidens mennesker har levd sine liv og gitt mening til sin egen tilværelse. Faget jobber med materialitet og praksis, fortelling, tradisjon og ritualer. Man forsøker å forstå enkeltmennesket som kulturelt vesen, som skaper og som viderefører av mentalitet og kulturelle praksiser.


== Eksterne lenker ==
 (en) Cultural history – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om kulturhistorie på nettstedet Ariadne
Om Kulturhistorie, studieretning ved Universitetet i Oslo
Om faget Kulturvitenskap ved Universitetet i Bergen
Folkekultur og elitekultur, om norsk kultur i middelalderen, artikkel hos Norgeshistorie.no
Onega (innsjø)

Onega (også kalt Onego, russisk: Онежское озеро – Onezjskoje ozero, dvs. Onezjskoje-sjøen; karelsk: Oniegu, finsk: Ääninen eller Äänisjärvi) er en innsjø i Russland. 


== Geografi ==
Innsjøen dekker et areal på 9 894 km² og inneholder 280 km³ vann. Dypeste punkt er 120 m.  Onega er den nest største innsjøen i Europa og den 18. største i verden. 
I innsjøen er det 1 369 øyer og holmer med et totalt areal på 250 km². Totalt tilsigsfelt for sjøen er 62 800 km², og dette omfatter 58 elver som renner inn i innsjøen, hvor de største elvene er Sjuja, Suna, Vodla, Andoma og Vytegra. Utløpet er elva Svir, som var Karelens sørgrense og renner fra Onegas sørvestre bredd til Ladoga, og fortsetter som Neva til Finskebukta.  
Innsjøen er geologisk meget ung. Den oppstod, som nesten alle innsjøer i det nordlige Europa, gjennom innlandsisens gravende virksomhet i istidene. Først på slutten av siste istid ble innsjøbekkenet dannet, da breene trakk seg tilbake for cirka 15 000 år siden.
Den største byen ved innsjøen er Petrozavodsk, hovedstaden i den autonome republikken Karelia, som ligger på vestbredden av innsjøen. Andre byer er Kondopoga og Medvezjegorsk. Republikken omslutter Onega i vest, nord og øst. I sør grenser sjøen til Leningrad oblast og Vologda oblast.


== Vannveier ==
Gjennom Kvitsjøkanalen har Onega forbindelse med Kvitsjøen, og gjennom Volga-Østersjøkanalen med Volga og dermed også med Det kaspiske hav og Svartehavet. Langs sørbredden av sjøen går Onegakanalen, som ble bygget på 1800-tallet som en del av Mariinsk-kanalsystemet, en forløper for Volga-Østersjøkanalen, for å unngå de stormfulle farvannene ute på Onegasjøen.
I tillegg til mange frakteskip er det også passasjertrafikk med hurtigbåter, ofte hydrofoiler, som går i rute på sjøen.


== Historie og kultur ==
Allerede i tidlig steinalder var Onegas bredder bebodd. Rundt hele sjøen bodde det tidligere folk som snakket språk beslektet med finsk. På Onegas strender har man funnet helleristninger. Hodeskaller fra steinalderen som er funnet på øyer i innsjøen har blitt koblet til finnenes opphav. 
De rike skogene rundt Onega ga grunnlag for en stor celluloseindustri, men dette er i dag et økologisk problem for sjøen.
UNESCO's verdensarvsted på Kizji Pogost ligger på en av øyene i øygruppen Kizji i den nordre delen av sjøen. To storslåtte 1700-talls trekirker er hovedattraksjonen på friluftsmuséet over nordrussisk trearkitektur. Om sommeren er det daglige båtforbindelser til øya fra Petrozavodsk. 
Seiling er en populær aktivitet på innsjøen. Det er en seilingklubb i Petrozavodsk. Det åpne russiske mesterskapet i seiling i cruiseryachtklassen har status som Den internasjonale Onegaregattaen i det russiske seilermijøet. Regattaen arrangeres av «Den russiske føderasjons statlige komité for fysisk kultur og sport» og av «Seilerføderasjonen for republikken Karelia».

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Onega – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gustave Baheten Bahoken

Gustave Baheten Bahoken (født 13. juni 1979) er en kamerunsk fotballspiller. Han har tidligere spilt for Livingston i skotsk premier league og Aalesund. Bahoken har én landskamp for Kamerun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustave Baheten Bahoken – FIFA 
(en) Gustave Baheten Bahoken – Transfermarkt 
(en) Gustave Baheten Bahoken – national-football-teams.com 
(en) Gustave Baheten Bahoken – FootballDatabase.eu 
(en) Gustave Baheten Bahoken – Soccerway 
(en) Gustave Baheten Bahoken – FBref
Staritsa

Staritsa (russisk: Старица) er en by i Tver oblast i Russland. Byen ligger ved Volga, 70 km sørvest for Tver.
Byen er delt i to deler av elva: den venstre (vestlige) og største, kalt bydelen, og den høyre (østlige) Moskva-delen. 


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 1297 under navnet Gorodok (russisk: Городо́к – lilleby). I 1365 ble byen flyttet fra den høye høyrebredden til den lavere venstre siden av Volga, og fikk da navnet Novyj Gorodok (russisk: Но́вый Городо́к – Nye lilleby). 
Fra 1400-tallet har byen hatt navnet Staritsa, som er russisk for «gammelt elveleie». Navnet ble imidlertid feiltolket av heraldistene som laget Staritsas byvåpen, hvor de plasserte et bilde av en gammel nonne, som er en annen betydning av ordet «staritsa». I 1485 ble byen underlagt Storfyrstedømmet Moskva sammen med resten av Fyrstedømmet Tver.
På 1400-tallet ble fyrstedømmet styrt av Ivan III's sønn Andrej, og deretter av Andrejs sønn Vladimir. Selv om Ivan den grusomme ikke hadde noen barn, så ble Vladimir av bojarene ansett som hans eneste arving. Da tsaren mistenkte Staritsas fyrste for å stå bak et komplott mot han, ble Vladimir og hans barn tvunget til å ta gift. 
I 1775 ble Staritsa senter for en ujezd. Fra oktober 1941 til januar 1942 var byen okkupert av Tyskland.


== Demografi ==
Befolkningsutvikling:


== Økonomi og næringsliv ==
Hovedindustriene i Staritsa består av tekstilfabrikker, mekanisk industri og jordbruksrettet industri.


== Severdigheter ==
På østsiden av elva kan det lett ses spor etter en tidligere bosetning, med store voller og hauger.
På elvas venstre bredd står Maria Himmelfarts kloster, med en kalksteinskatedral fra 1530 og en spisesal fra 1570, samt flere kirker fra 1700- og 1800-tallet.
Byens Boris og Gleb-katedral er en litt kjedelig nyklassisk bygning oppført mellom 1805 og 1820. Den erstattet en av miraklene i gammel russisk arkitektur, en mangespiret katedral bygget på 1560-tallet av de samme mesterne som arbeidet på Vasilijkatedralen i Moskva. Det ble sagt at katedralene i Moskva og Staritsa var to søstre, akkurat som fyrstene i de to byene, Ivan og Vladimir, var to brødre.


=== Huler ===
De mange gamle kalksteinsbygningene i byen er oppført av stein fra de mange (nå nedlagte) kalksteinsbruddene i området. Kalksteinsbruddene, som er fra 1700- og 1800-tallet, er berømt blant russiske speleologer. Bruddene ble laget av lokalbefolkningen, uten noen overordnet plan, så de kan være veldig kronglete og kan brukes som en mindre modell for horisontale hule-labyrinter. De største bruddene har ganger med en samlet lengde på tre til fire kilometer. Gangene er rene og tørre, noe som er uvanlig for Moskva-regionen.
Frivillige forsøker for tiden å overtale den lokale administrasjon til å se på hulene som en lokal arv, og å organisere bruken av dem. Med dagens ustrukturerte bruk blir bruddene gradvis forringet på grunn av uforsiktighet og vandalisme fra besøkende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Staritsa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Russisk artikkel om Staritsa
Iain Pears

Iain Pears (født 8. august 1955 i Coventry i England) er en britisk forfatter, kunsthistoriker, journalist og kringkastingsmedarbeider.


== Liv og virke ==
Pears er dr.philos. i kunsthistorie fra University of Oxford. Han har arbeidet for BBC, Channel 4 og ZDF. I perioden 1982–90 var han korrespondent for Reuters i Italia, Frankrike, USA og Storbritannia.
Før 1990 hadde han bare utgitt én bok: om kunsthistorie fra 1600- til 1700-tallet, The Discovery of Painting (1989). Som journalist skrev han om alt fra fotballkamper til børskurser.Til sist kombinerte han sine erfaringer, sin journalistiske og kunsthistoriske bakgrunn i boken The Raphael Affair (1991). Det ble den første i en rekke kriminalfortellinger lagt til kunstverden, sentrert om den britiske kunsthistorikeren og detektiven Jonathan Argyll, sammen med den italienske etterforskeren Flavia di Stefano som hans partner.I 1997 utga Pears den historiske kriminalromanen An Instance of the Fingerpost (oversatt til norsk i 2000 med tittelen Et skilt ved korsveien), som ble en bestselger i en rekke land, og markerte hans internasjonale gjennombrudd, både som krimforfatter og skjønnlitterær forfatter. Den omfattende romanen utmerket seg med fire fortellerstemmer, og detaljert kunnskap om vitenskapens verden i England på 1600-tallet. Faktiske historiske figurer som filosofen John Locke, vitenskapsmennene Robert Boyle og Richard Lower, etterretningsmannen John Thurloe og oppfinneren Samuel Morland deltar aktivt i handlingen.
Populariteten av denne romanen bidro til salget av hans andre romaner. Hans The Dream of Scipio (2002), på norsk som Scipios drøm, vevde sammen tre fortellinger i franske Provence ved tre ulike historiske epoker; slutten av Romerriket på 400-tallet, svartedauen på 1300-tallet og den andre verdenskrigen på midten 1900-tallet.I 2004 ble han nominert til The International IMPAC Dublin Literary Award for The Dream of Scipio.


== Bibliografi ==


=== Sakprosa ===
The Discovery of Painting (1989)


=== Romaner ===
Jonathan Argyll-serienThe Raphael Affair (1990)
The Titian Committee (1991)
The Bernini Bust (1992)
The Last Judgement (1993)
Giotto's Hand (1994)
Death and Restoration (1996)
The Immaculate Deception (2000)Andre romanerAn Instance of the Fingerpost (1998)
The Dream of Scipio (2002)
The Portrait (2005)
Stone's Fall (2009)
Arcadia (2014)


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
The Martin Beck Award 1999, for Den fjärde sanningen (An Instance of the Fingerpost)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Det var en åpen og dynamisk tid», Iain Pears intervjuet av Børge Skråmestø, udatert
«Intervju med Iain Pears», intervjuet av Jessika Ahlström i svensk Kulturbloggen, 22. desember 2010
Varnhems klosterkirke

Varnhem klosterkirke er en klosterkirke på Varnhem kloster som det henvises til i Jan Guillou sine bøker om Arn Magnusson.
Åreføring

En åreføring er hvordan padleren «fører» padleåren i kajakk eller kano.


== Lav åreføring ==
Med lav åreføring menes at padleren holder åren lavt, og padler langt ute fra kajakken. Dette gjør kajakken mer stabil, men den går litt seinere. Denne åreføringen er mest vanlig blant havkajakk-padlere. I store bølger er det lurt å bruke lave åreføringer.


== Høy åreføring ==
Med høye åreføringer menes at padleren holder åren høyt, og padler tettere inntil kajakken. Dette gjør kajakken mer ustabil, men den går fortere. Det er mest populært blant racere. Det er ikke alltid så lurt å bruke høye åreføringer i store bølger, spesielt ikke hvis du får bølgene fra siden eller bakfra.
Altså: Jo høyere åreføringer, jo fortere går det, men mindre stabilitet. Jo lavere åreføringer, jo seinere går det, men mer stabilitet. Det blir også lettere å ta støttetak med lave åreføringer enn med høye.


== Se også ==
Skrogstabilitet, herunder initialstabilitet og sluttstabilitet
Kajakk
Kano
Padleåre
Padling
Støttetak

Et støttetak er noe man gjør med padleåren i kajakk eller kano, hvis man er i ferd med å gå rundt. For å utføre et støttetak, tar man baksiden av åren og slår til vannoverflaten for å dytte seg opp igjen.


== Se også ==
Kajakk
Kano
Åreføring


== Eksterne lenker ==
Norges padleforbund
Evas øye

Evas øye er en norsk film fra 1999 basert på en krimroman av Karin Fossum med samme tittel. Regien er av Berit Nesheim.


== Handling ==
Eva, en ung kvinne går tur med sin lille datter. De finner et lik i elvekanten. Eva løper bort til nærmeste telefon, men i stedet for å ringe politiet og varsle, ringer hun sin gamle syke far og spør hvordan han har det. Dermed lyver hun til datteren sin om at hun har ringt politiet. Etter hvert viser det seg at Eva er tilknyttet til det døde liket som er Egil Einarsson. Det hele starter da Eva tilfeldigvis møter sin gamle barndomsvenninne Maja Durban i en bokhandel. De blir glade for å møte hverandre igjen og går i svømmehallen. Maja forteller at hun lever av å selge kroppen sin. Hun tar imot kunder hjemme hos seg og Eva som sliter med økonomien blir oppfordret til å gjøre som Maja. Etter å ha drukket seg full lar Eva seg overtale til å prøve. Men først skal Maja vise henne hvordan hun gjør det. Eva befinner seg nå i Majas leilighet og en av horekundene til Maja kommer. Kunden vet ikke at Eva er i leiligheten og at hun hører på dem. Eva lytter etter hva som foregår på soverommet der Maja befinner seg med horekunden. Så hører Eva bråk fra soverommet og hun finner Maja drept på sengen. Kunden er forsvunnet. Eva får panikk og stikker av. Så kommer hun på noe Maja fortalte før hun døde. Maja hadde en god sum penger gjemt unna på hytta og Eva vil finne disse pengene. Da hun ankommer hytta finner hun etter mye leting pengene til Maja. Men så kommer det noen til hytta.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evas øye på Internet Movie Database 
(no) Evas øye i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Evas øye hos Filmfront 
(sv) Evas øye i Svensk Filmdatabas 
(nl) Evas øye på MovieMeter 
(en) Evas øye på AllMovie 
Evas øye hos Filmfront
Juan Silveira dos Santos

Juan Silveira dos Santos (født 1. februar 1979) er en brasiliansk tidligere fotballspiller.
Før han kom til Italia i 2007, spilte han for Bayer Leverkusen. Han spiller også på Brasils landslag.


== Meritter ==
FlamengoCopa Mercosur: 1999
Campeonato Carioca: 1999, 2000, 2001
Copa dos Campeões: 2001AS RomaCoppa Italia: 2008BrasilCopa América: 2004, 2007
Confederations Cup: 2005, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Juan Silveira dos Santos – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Juan Silveira dos Santos – FIFA 
(en) Juan Silveira dos Santos – Transfermarkt 
(en) Juan Silveira dos Santos – national-football-teams.com 
(en) Juan Silveira dos Santos – WorldFootball.net 
(en) Juan Silveira dos Santos – FootballDatabase.eu 
(en) Juan Silveira dos Santos – Soccerway 
(en) Juan Silveira dos Santos – Sambafoot 
(es) Juan Silveira dos Santos – as.com 
(en) Presentasjon på AS Romas nettsider
Afrikansk palmeruller

Afrikansk palmeruller (Nandinia binotata) er eneste art i slekten Nandinia, som igjen er eneste slekt i familien Nandiniidae. Dette er et lite, kattelignende rovpattedyr som er stedegen for Afrika. 


== Inndeling ==
Inndelingen følger Handbook of the Mammals of the World - Volum 1: Carnivores.

Carnivora, rovpattedyr
Feloidea, kattelignende rovpattedyr
Nandiniidae
Nandinia
N. binotata, afrikansk palmerullerSelv om navnet på arten er afrikansk palmeruller og den ligner på snikekatter, så er den ikke nærmere beslektet med palmerullere og andre snikekatter, enn med hyener og kattedyr. Sannsynligvis er afrikanske palmerulleren en søsterart til alle resterende kattelignende rovpattedyr.


== Biologi ==
Afrikansk palmeruller er et lite, langstrakt rovpattedyr som minner mye om en kortlemmet, prikket tamkatt av beskjeden størrelse. Halen er imidlertid nesten like lang som hodet og kroppen tilsammen. Hodet er dessuten ganske lite i forhold til kroppen. Voksne individer veier typisk 1,7–2,1 kg.
Arten trives i tropisk klima med tropisk regnskog eller tropisk lauvfellende skog. Den regnes som omnivor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afrikansk palmeruller i Encyclopedia of Life 
(en) Afrikansk palmeruller i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Afrikansk palmeruller hos Fossilworks 
(en) Afrikansk palmeruller hos ITIS 
(en) Afrikansk palmeruller hos NCBI 
(en) Kategori:Nandinia binotata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nandinia binotata – detaljert informasjon på Wikispecies