jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dark Floors

Dark Floors er en engelsk-språklig finsk skrekkfilm i regi av Pete Riski. Filmen hadde premiere i Finland 8. februar 2008. Filmen ble delvis spilt inn i Luleå i Sverige.
I filmen blir Ben (spilt av Noah Huntley) og hans autistiske datter (Skye Bennett) innelåst i et sykehus som blir invadert av overnaturlige vesen.
Idéen kom fra Mr. Lordi og Pete Riski, som også har laget manuset. Filmen inneholder alle Lordi-karakterene, og Mr. Lordi har også laget filmlogotypen. Filmen ble også utgitt i to versjoner: En full versjon for voksne og en versjon for unge Lordi-fans.
I filmens rulletekst får man høre en helt ny sang som bandet Lordi har laget for anledningen.
Filmen er en av de dyreste finske produksjonene og hadde totalt et budsjett på USD4,3 millioner.


== Roller ==
Skye Bennett: Sarah
Noah Huntley: Ben
Philip Bretherton: Walter
William Hope: Jon
Ronald Pickup: Tobias
Leon Herbert: Rick
Tomi Putaansuu: Mr. Lordi
Jussi Sydänmaa: Amen
Sampsa Astala: Kita
Samer el Nahhal: OX
Leena Peisa: Awa


== Eksterne lenker ==
(en) Dark Floors på Internet Movie Database 
(da) Dark Floors i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dark Floors på Allociné 
(nl) Dark Floors på MovieMeter 
(en) Dark Floors på AllMovie 
(en) Dark Floors på Rotten Tomatoes
Martin Ødegaard

Martin Ødegaard og Martin Ødegård er navnet til flere personer:

Martin Ødegaard (fotballspiller) - norsk fotballspiller
Martin Ødegård - norsk Othello-spiller og sivilingeniør
Martin Ødegaard (komponist) - norsk komponist
Tisleidalen

Tisleidalen er ei bygd og et lite dalføre rundt elva Tisleia i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke.  Dalen har retning fra øst mot vest, og fylkesvei 51 som forbinder Gol og Fagernes går gjennom dalføret, som ligger på Tisleifjellet.  Tisleidalen er også en grunnkrets i Nord-Aurdal kommune med 118 fastboende i 2008. Området har tradisjonelt vært et viktig stølsområde, men i dag er turisme viktigste næringsvei. Tisleidalen har flere hoteller og campingplasser, butikk og slalåmbakke.
Tisleidalen kirke ble bygget i 1957.


== Eksterne lenker ==
Tisleidalen
Dag Larsen

Dag Larsen (født 11. april 1952) er en norsk forfatter og organisasjonsperson. Han har skrevet dikt, romaner, barnebøker og scenetekster og har arbeidet som utøver, tillitsvalgt og utdanningsleder.

– Dag Larsens innsats for den norske litteraturen er ekstraordinær fordi den omfatter hele det litterære feltet og dets strukturer, fra arbeid med bibliotekvederlag og lokale festivaler og priser til internasjonalt arbeid

Larsen har gitt ut 20 bøker for voksne og barn i flere sjangrer og skrevet 14 scenetekster.Han var leder for festivalen Son Poesidager 1993–2000, nestleder i Den norske Forfatterforenings litterære råd og leder for Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere (NBU) 1998–2004.  Larsen bidro til opprettelsen av litteraturorganisasjonen Leser søker bok og til etableringen av Foreningen !les, og var også styreleder i begge.  I  2006 ble han utdanningsleder ved Norsk barnebokinstitutts utdanning i skrivekunst og litteraturformidling, en forfatterutdanning han tok initiativet til som leder i NBU. Larsen har også virket som barnebokkonsulent i 14 år.Høsten 2018 mottok Larsen Kongens Fortjenstmedalje for sin mangeårige innsats for barne- og ungdomslitteraturen.Larsen bor i Son i Vestby kommune. Han er gift med modist Gerd Holth.


== Bokutgivelser ==
1977: Fra en hvitmalt by – dikt, Gyldendal
1981: Atlas – dikt, Gyldendal
1983: Svevninger – dikt, Gyldendal
1984: Tjukkemann og Skagerrak – barnebok, Gyldendal
1985: Den tenksomme Vraslosken – barnebok, (s.m. Sigmund Mjelve), Gyldendal
1986. Gutten som ville eie snøen – barnebok, Gyldendal
1987: Vaktmesteren i Spania – barnedikt, Tiden
1989: Jan Jensens Bluesgitar – barnebok, Gyldendal
1992: Norske gutter – dikt, Tiden
1993: Picaros eventyr – roman, Tiden
1994: Men jeg drømte det, jo! – barnebok, Omnipax
1994: Lykkens prøve – roman, Tiden
1995: Josefine og spurven – Barnebok - Omnipax
1998: Og ordet ble ord - essays om poesi (red.s.m. Arne Ruste), Aschehoug
2000: Kall – roman, Tiden
2005: Hassan og Taxi – barnebok, Aschehoug
2006: Fagerfredløs – barnebok, Omnipax
2008: Venner av meg – dikt, Tiden
2010: Stakkars Ibsen – barnebok, Omnipax
2022: Huleruger - dikt, Solum/Bokvennen


== Utmerkelser ==
1986: kulturdepartementets bildebokpris for teksten til barneboka Gutten som ville eie snøen illustrert av Arne Samuelsen
2015: IBBYs Askeladdenprisen for arbeidet med NBIs forfatterutdanning
2015: NBU-prisen for arbeidet med NBIs forfatterutdanning
2018: Kongens Fortjenstmedalje for sin mangeårige innsats for litteraturen i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Presentasjon av Dag Larsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Radiointervju med Dag Larsen og kulturminister Skei Grande i Studio 2 på NRK P2 26. november 2018
Gloster Javelin

Gloster Javelin var en britisk radarutstyrt allværsjager. Javelin var det første to-motors deltavingede jetfly i verden som ble operativt, og det siste flyet utviklet og produsert av Gloster Aircraft Company.
Prototypen fløy første gang 26. november 1951 og den første av 40 serieproduserte Javelin F(AW).Mk 1 fløy 22. juli 1954. Denne ble fulgt av 30 F(AW).Mk 2 utstyrt med amerikansk APQ 43 radarsett. 50 F(AW).Mk 4 ble produsert parallelt med 22 T.Mk 3 treningsfly, og disse ble fulgt av 64 F(AW).Mk 5 som hadde ekstra drivstofftanker i vingene og kunne utstyres med luft-til-luft missiler. F(AW).Mk 6 skilte seg fra Mk 5 ved annen type radarsett, og 33 ble produsert av denne varianten. F(AW).Mk 7 var den mest tallrike varianten, med i alt 142 fly produsert, og introduserte en rekke endringer som inkluderte kraftigere motorer og forlenget skrog. F(AW).Mk 8 var den siste varianten som ble produsert før produksjonen stanset i 1959, og hadde blant annet forbedrede motorer. Ytterligere 76 F(AW).Mk 7 ble ombygd til samme standard som Mk 8 under betegnelsen F(AW).Mk 9.  


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Gloster Javelin
Rita Kumar

Rita Kumar (født 8. februar 1954 i India) er en norsk politiker (Arbeiderpartiet). Hun ble innvalgt til Trondheim bystyre i 1999. I 2003 ble hun oppnevnt av regjeringen til leder for Kontaktutvalget mellom innvandrerbefolkningen og myndighetene (KIM). Hun er cand.scient.


== Verv ==
2003-2009 Leder av KIM  (Medlem av KIM i to tidligere perioder)
1993-2007 Medlem av Trondheim bystyre
2003-2007 medlem av Oppvekstkomiteen
2004-2007 Leder av 17. mai-komitéen
1994-2003 Medlem av 17. mai-komitéen
1998-2005 Leder av Internasjonal kulturkomité (IKKO) i Trondheim
1998-d.d Medlem i styret for Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim
1998-2002 Nestleder i styret for Senter mot etnisk diskriminering (SMED)
1986-1991 Medlem av Innvandrerrådet i Trondheim
1995-1996 Oppnevnt av KIM for å jobbe med NOU 12:1995, opplæring i det flerkulturelle Norge


== Kilder ==
Politikk i Trondheim
Trondheim kommune-Kumar, Rita
KIMs nettsider
Hippokrates (general)

Hippokrates (gresk: Ἱπποκράτης, Hippokrátēs or ‘Ippokrátīs, født ca. 459 f.Kr., død 424 f.Kr.), sønn av Arifron, var en strategos i Athen i 424 f.Kr. som tjente sammen med Demosthenes.
Hippokrates og Demosthenes dro ut fra Athen for å ta de lange murene ved Megara som forbandt byen med sin havn Nisaia. De klarte ikke å komme seg inn i byen umiddelbart, men lyktes etter en kort beleiring. Da den spartanske generalen Brasidas ankom, ble de tvunget til å trekke seg tilbake, men invaderte så Boeotia i et tredelt angrep. 
Hippokrates fikk kommandoen over landstyrkene som skulle ta Delion, og etter at han lyktes i dette og hadde befestet en garnison der, ankom boeotierne mens han marsjerte mot Athen med sine soldater. Et slag mellom athenerne og boeotiene, kjent som slaget ved Delion, førte til at athenerne ble klart beseiret. Hippokrates døde nær begynnelsen av slaget, og nesten tusen athenere døde sammen med ham. Bare nattens ankomst hindret ytterligere tap. Etter en beleiring på sytten dager, falt Delion til boeotierne, og på det tidspunktet ble likene av Hippokrates og de andre mennene returnert til athenerne.
Berberape

Berberape, eller magot, er en makak. Den er mest kjent for at den forekommer på Gibraltar og derfor er den eneste apen som lever vilt i Europa.
Den skiller seg fra de andre makakene ved å ikke ha hale. Kroppslengden er mellom 45–70 cm og kroppsvekten mellom 7–12 kg. Den tykke pelsen er gulgrå til gråbrun med lysere underside. Ansiktet er mørkt kjøttfarget. I perioder svulmer mellomkjøttet hos hunnene opp og får en mørk rødgrå farge.Berberapen er i likhet med noen andre makaker, som rhesusape, tibetmakak og japanmakak, uvanlig hardfør til å være en ape. Den fantes tidligere overalt i Nord-Afrika fra Libya til Marokko, men menneskelig aktivitet gjør at den nå bare finnes i enkelte seder- og eikeskoger i Atlas- og Riffjellene. Den eter frukt, unge blader, bark, røtter og av og til virvelløse dyr.Fossile berberaper er kjent fra både Europa og Nord-Afrika. Makaker dukket først opp i Europa i slutten av miocen (5,9–5,3 millioner år siden) samtidig som Middelhavet tørket inn i forbindelse med den messiniske salinitetskrisen. De eldste funnene av berberape er fra pliocen og regnes til underarten M. sylvanus prisca. Funn fra tidlig pleistocen regnes til M. sylvanus florentina, og funn fra midtre og sen pleistocen til M. sylvanus pliocena. I Europa fantes berberape nordover til England og Tyskland, men den var en typisk art for mellomistider og forsvant i perioder med kaldt klima.Analyse av mitokondrielt DNA viser at den nåværende bestanden av berberapene på Gibraltar stammer fra Marokko og Algerie. De har altså blitt innført av mennesker og er ikke de siste overlevende av de europeiske apene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berberape i Encyclopedia of Life 
(en) Berberape i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Berberape hos Fauna Europaea 
(en) Berberape hos Fossilworks 
(en) Berberape hos ITIS 
(en) Berberape hos NCBI 
(en) Kategori:Macaca sylvanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Macaca sylvanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Macaca sylvanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bjørn Strøm

Bjørn Marienborg Strøm (født 11. desember 1982 i Svolvær, Norge) er en norsk tidligere fotballspiller . Han har tidligere spilt for Knausen, FK Lofoten, Tromsø IL, FK Haugesund og Tromsdalen Fotball.
Bjørn Størm slo gjennom i 2000 på FK Lofoten som en målfarlig spiss og kantspiller. Han spilte kvalifisering for allnorsk 1. divisjon i sin første sesong som A-lagsspiller, men FK Lofoten tapte over to kamper mot Mandalskameratene. Strøm begynte jusstudier ved Universitetet i Tromsø høsten 2002. Han signerte for Tromsø IL midt i sesongen etter å ha prøvespilt både for dem og Tromsdalen UIL. Han scoret en del mål på Tromsøs andrelag, men fikk aldri muligheten på A-laget.
Foran 2003-sesongen gikk han til Tromsdalen UIL, hvor han ble en umiddelbar hit. De neste sesongene var han en av dem som spilte flest kamper på laget, men da Tromsdalen rykket ned til 2. divisjon i 2004 gikk han igjen til Tromsø IL. 24. juli 2005 fikk han sin tippeligadebut hjemme mot Odd Grenland. Hans hittil eneste tippeligakamp endte med tap 0-1. Kort tid etter dette gikk han tilbake til Tromsdalen og var med å sikre opprykk til 1. divisjon. Han var med å sikre plassen for Tromsdalen i 2006-sesongen, men gikk til FK Haugesund etter sesongslutt.
2007-sesongen ble bra for Bjørn Strøm. Han spilte fast på A-laget store deler av sesongen og avsluttet med å spille hele cupfinalen mot Lillestørm 11. november 2007.Den 11. desember 2013 valgte Strøm og legg opp.


== Meritter ==
Seriemester 2. divisjon avd. 8 med FK Lofoten i 2000 og 2001
Seriemester 2. divisjon avd. 4 med Tromsdalen UIL i 2005, 2011 og 2013
Cupfinalist med FK Haugesund i 2007
1 eliteseriekamp med Tromsø IL i 2005


== Referanser ==
Arne Kildal

Arne Kildal (født 10. desember 1885, død 7. desember 1972) var en norsk bibliotekspionér og filolog.
Kildal tok artium i 1903, ble cand. phil. i 1904, studerte filologi 1904-1905 og reiste til USA høsten 1905 for å utdanne seg til bibliotekar. Han ble «bachelor of library science» ved New York State University i 1907. Han arbeidet i ulike amerikanske bibliotek i tre år, deriblant Library of Congress. Han etterfulgte i 1910 Valborg Platou (1839–1928) som sjefsbibliotekar ved Bergen Offentlige Bibliotek, og lyktes å få realisert nybygg i 1917.  Frem til han ga seg i 1920 var han også en aktiv kulturarbeider. Han skrev om teater og litteratur avisene og holdt litterære foredrag. Kildal opprettet «Den billige folkeundervisning», som senere ble drevet under navnet «Kildals Kurser». Han sørget også for videregående undervisning for mange ubemidlede voksne.
I 1920 ble Kildal ansatt som presseutsending i Washington. Han virket i den stillingen i 5 år. Her var han meget aktiv og skrev mange artikler om Norge og norske forhold. Oppholdet i Amerika førte ham til vervet som generalsekretær i Nordmanns-Forbundet. Senere var han innom forlagsbransjen, litteratur- og teateranmelder i norsk presse, byråsjef i Kirkedepartementet 1937-49 og direktør i Statens bibliotektilsyn 1949-56.


== Ordener og hedersbevisninger ==
Kildal var innehaver av Dannebrogordenen, St. Olavsmedaljen og ble ridder av St. Olavs Orden i 1954.


== Familie ==
Han var sønn av statsråd og riksrevisor Birger Kildal (1849–1913) og Sofie Lund Berger (1851–1940).
I 1917 giftet Arne seg med Helga Gjerløw  (1886–1979), datter av professor Waldemar Christopher Brøgger (1851–1940).


== Litteratur ==


=== Av Arne Kildal ===
1917: Bergens offentlige bibliotek. Festskrift ved indvielsen av den nye biblioteksbygning 3. december 1917
1935: Amerikas stemme. Fra amerikansk litteratur og kulturliv
1938: Jubileumsskrift 1913-1938. Norsk biblioteksforening
1942: Slekten Kildal fra Otradalen. Biografisk-genealogiske optegnelser
1945: Presse- og litteraturfronten under okkupasjonen 1940-1945
1949: Norske folkeboksamlinger. Fra leseselskapets tid til bibliotekreformen av 1902
1950: Bibliotek og folkeopplysning. Artikler og foredrag gjennom 40 år
1959: Statens folkeopplysningsråd 1934-1959
1968: Bokhyllen er den stige. Essays og artikler


=== Annet ===
1955  Kulturoptimisme og folkeopplysning : festskrift til Arne Kildal på 70-års dagen 10. desember 1955


== Referanser ==
Hermokrates

Hermokrates (gammelgresk: Έρμοκράτης; død 408/407 f.Kr.) var strategos (hærfører) i gresk byen Siracusa på Sicilia i tiden under Athens sicilianske ekspedisjon. Han huskes også som en figur i Platons dialoger Timaios og Kritias.


== Liv og virke ==
Den første historiske henvisningen til Hermokrates er Gelakongressen i 424 f.Kr. hvor han talte for å kreve at de sicilianske grekerne skulle slutte med sin inn byrdes krangling. Han foreslo en koalisjon som til og med ville omfatte ikke–sicilianske byer (i tillegg til noen ikke–greske byer som Karthago) i en allianse mot Athen.
Han ble valgt som en av Siracusas tre strategoi, men ble fjernet fra denne posisjonen etter kort tid på grunn av hans manglende suksess i kampene. Senere var han en av de viktigste rådgiverne til den spartanske generalen Gylippos, og han bidro dermed til seieren over Athen under beleiringen av Siracusa. 
Han hadde i 412 f.Kr. stillingen som admiral under slaget ved Kyzikos. I dette slaget ble spartanerne og deres allierte kraftig beseiret av athenerne, og resultatet var at Hermokrates ble lyst i bann «in absentia». Han vendte ikke tilbake til Sicilia før 408. Han døde i gatekamper etter et feilslått kupp i Siracusa i 407 f.Kr.
Ved siden av Thukydides, nevnes Hermokrates av Xenofon, Plutark og Polyainos. Hermokrates er en av personene som dukker opp i Platons sene dialoger Timaios og Kritias. Platon kan opprinnelig ha planlagt en tredje dialog kalt Hermokrates, men skrev den aldri. «Ettersom dialogen som skulle bære hans navn aldri ble skrevet, kan vi bare gjette på hvorfor Platon valgte ham. Det er merkelig å tenke på at mens Kritias gjenfortalte hvordan det forhistoriske Athen for ni tusen år siden slo tilbake en invasjon fra Atlantis og reddet middelhavsfolkene fra slaveri, vil Hermokrates huskes av athenerne som mannen som slo tilbake deres eget fremste forsøk på imperialistisk ekspansjon.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cornford, F. M. (1937): Plato's Cosmology, London: Lund Humphries.
Marchant, E. C. (1933): «The Speech of Hermocrates» i: The Classical Review 47, s. 65-66.
Westlake, H. D. (1958/59): «Hermocrates the Syracusan» i: Revue bénédictine 41, s. 237-268.


== Eksterne lenker ==
«Hermocrates» Arkivert 26. oktober 2005 hos Wayback Machine., Livius.org
Catherine Carey

Catherine Carey (født ca. 1524, død 15. januar 1568) var en av Elizabeth I av Englands hoffdamer med tittelen Chief Lady of the Bedchamber.
Hun var datter av William Carey, som tilhørte Henrik VIIIs hoff, og hans hustru Mary Boleyn. På grunn av morens utenomekteskapelige forhold til kongen gikk det rykter om at Henrik VIII var hennes biologiske far, uten at det finnes beviser for dette. 
I 1536, da hun var omkring tolv år gammel, var hun vitne til henrettelsen av sin tante Anne Boleyn. 
Catherine giftet seg i 1539 med Francis Knollys. I 1547 ble han adlet, og hun fikk tittelen Lady Knollys. Paret fikk tolv barn:

Lettice Knollys (født 1540, død 25. desember 1634), gift først med Walter Devereux, 1. jarl av Essex, deretter med Robert Dudley, 1. jarl av Leicester og til sist med Christopher Blount.
Henry Knollys (født ca. 1542, død 1583. Parlamentsmedlem for Shoreham og senere Oxfordshire, Esquire to the Body of Elizabeth I. Gift med Margaret Cave (1549–1600), datter av sir Ambrose Cave og Margaret Willington.
Elizabeth Knollys, gift med Thomas Leighton i 1578; han ble guvernør på Jersey.
William Knollys, 1. jarl av Banbury (født ca. 1544, død 25. mai 1632), først gift med Dorothy Bray og deretter med Elizabeth Howard, datter av Thomas Howard, 1. jarl av Suffolk og hans andre kone Catherine Knyvett.
Edward Knollys (født 1546, død 1580), parlamentsmedlem.
Robert Knollys (født 1547, død 1626), parlamentsmedlem for flere valgkretser over en lang periode, gift med Catherine Vaughan, datter av Rowland Vaughan av Porthamel.
Richard Knollys (født 1548, død 21. august 1596), parlamentsmedlem. Gift med Joan Heigham, datter av John Heigham av Cliffords.
Thomas Knollys (død 1596), offiser under åttiårskrigen), guvernør for Oostende i 1586. Gift med Odelia de Morana, datter av John de Morada, marki av Bergen.
Francis Knollys den yngre, parlamentsmedlem, gift med Lettice Barrett, datter av John Barrett fra Hanham. Svigerfar til John Hampden.
Anne Knollys (født 1553, død etter 30. august 1608), gift med Thomas West, 2. baron De La Warr, mor til Thomas West, 3. baron De La Warr.
Catherine Knollys (født ca. 1560, død 20. desember 1620), først gift med Gerard Fitzgerald, baron Offaly, deretter med Philip Butler fra Watton Woodhall, muligens en etterkommer av James Butler, 3. jarl av Ormonde.
Cecily Knollys


== Referanser ==
Haneskjell

Haneskjell (Chlamys islandica) er en subarktisk kamskjellart som finnes nord for Lofoten og i farvannene rundt Jan Mayen, Bjørnøya og Svalbard. Skjellet har to buete skall som har et stort antall radiære tette ribber og asymmetriske ører. Skjellet er oransje av farge og kan bli opptil 10 cm stort. Det er festet på hard bunn som oftest med byssustråder. Haneskjell er særkjønnet.


== Eksterne lenker ==
(en) Haneskjell – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Haneskjell i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Haneskjell hos Artsdatabanken 
(en) Haneskjell hos Fossilworks 
(en) Haneskjell hos ITIS 
(en) Haneskjell hos NCBI 
(en) Kategori:Chlamys islandica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Omnipax

Omnipax er et mindre, norsk forlag som gir ut barne- og ungdomsbøker. Forlaget ble etablert i 1998 og utgir rundt 30 titler hvert år, både norske og oversatte og skjønnlitteratur såvel som faktabøker. Redaktør er Erle Stokke. Forlaget har kontor i Oslo.
Omnipax er en del av Imprintforlaget AS som ble dannet i 1999 og organiserer utgivelser under tre ulike varemerker eller forlagsnavn, nemlig barnebokforlaget Omnipax, Pegasus og fagbokforlaget Unipax. Imprintforlaget er igjen tilknyttet Pax forlag som opprinnelig ble etablert i 1964 som et venstreradikalt forlag.


== Se også ==
Pax forlag


== Eksterne lenker ==
Omnipax' nettsted Arkivert 30. mai 2012 hos Wayback Machine.
Fylkesvei 2556

Fylkesvei 2556 (Fv2556) går mellom Tårstadkrysset og Tretten i Øyer kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 358 (Oppland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 ØyerTårstadvegen 

Sør-Trettenvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv358
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Den internasjonale flyktningorganisasjon

Den internasjonale flyktningorganisasjon var en internasjonal organisasjon i FN-systemet. Organisasjonenes navn på engelsk var International Refugee Organization. Den internasjonale flyktningorganisasjon ble grunnlagt i 1946 for å håndtere de store flyktningproblemene som ble skapt av den andre verdenskrig. Organisasjonens opphørte i 1952 og dens oppgaver overtatt av FNs høykommissær for flyktninger.


== Eksterne lenker ==
Constitution of the International Refugee Organization
Morten Fevang

Morten Fevang (født 6. mars 1975) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte tidligere som regel i indreløperposisjon, men ble i sesongen 2009 omskolert til midtstopper.
Fevang, som opprinnelig er fra Kodal, startet sin karriere i IL Runar i Sandefjord, og kom til Odd før sesongen 1998. Han ble i Skien ut sesongen 2005 da han gikk som bosman-spiller til Odense BK i Danmark. Etter å ha blitt toppscorer fra midtbaneposisjon i sesongen 2006/07 valgte han å reise tilbake til Odd der han umiddelbart ble gjort til kaptein og en av bærebjelkene i laget. Foran sesongen 2009 ble han omskolert til midtstopper. I 2013 gikk kontrakten hans med Odd ut, og han valgte å skrive toårskontrakt med 2.-divisjonsklubben Notodden. Mot slutten av karrieren var han skadeplaget og valgte å legge opp i 2015. Fevang fikk totalt 422 kamper for Odd. Dermed er han den spilleren med nest flest kamper for klubben. I tillegg har han 84 mål for Odd, som er tredje flest for klubben. Bare Knut Seland og Frode Johnsen har flere mål.
Han ble norsk cupmester for Odd Grenland i 2000 og dansk cupmester for Odense i 2007.
Fevang fikk sin debut på A-landslaget i fotball i en alder av 34 år i 2009 mot Nederland i Rotterdam i en VM-kvalifiseringskamp.Fevang er nå trener for Stag fotball G16. 
Han er tremenning av fotballspilleren Geir Ludvig Fevang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Fevang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Morten Fevang – national-football-teams.com 
(en) Morten Fevang – FootballDatabase.eu 
(en) Morten Fevang – EU-Football.info 
(no) Morten Fevang – Norges Fotballforbund 
(en) Morten Fevang – FBref 
Spillerprofil, Odd Grenland
Spillerprofil, altomfotball.no