Teatro La Fenice

Teatro La Fenice er et operahus i Venezia. Navnet er
etter fuglen Føniks som gjenoppstod fra asken. Ettersom teateret har
brent to ganger, og blitt gjenoppbygget, er det et svært passende
navn.
Teateret er et av de mest kjente operahus i Europa, og har vært
stedet for er rekke kjente operaer.


== Historie ==
I 1774 brant Teatro San Benedetto. Det hadde da vært Venezias
ledende operahus i mer enn førti år. Det ble gjenoppbygget, men eier
av huset (Venier-familien) og teaterselskapet kom ikke til enighet.
Teaterselskapet bestemte seg da for å bygge sitt eget operahus på
Campo San Fantin.
Huset ble bygget fra juni 1790 og ble åpnet 16. mai 1792.
Navnet La Fenice ble valgt med tanke på at operaselskapet
gjenoppsto etter brann og kontraktsmessige vanskeligheter.
16. mai 1792 ble operaen I Giochi di Agrigento av
Giovanni Paisiello fremført som åpningsforestilling.


== 1800-tallet ==

Fra begynnelsen av 1800-tallet ble La Fenice anerkjent over hele
Europa. Rossini hadde to større produksjoner,
og Bellini hadde to operapremierer her.
Donizetti, som hadde feiret triumfer på
La Scala i Milano og Teatro San Carlo i Napoli,
returnerte etter 17 års fravær til Venezia i 1836.
I desember 1836 brant teateret, men allerede
26. desember 1837 kunne det igjen åpne dørene etter å ha
gjennopstått fra asken.
Giuseppe Verdi fremførte sin opera Ernani her under
karnevalet i 1844. De neste 13 årene hadde hans operaer
Attila, Rigoletto,
La traviata og
Simon Boccanegra sine premierer her.


== 1900-tallet ==
Under første verdenskrig holdt teateret stengt, men da det åpnet
igjen tiltrakk det seg mange av verdens fremste sangere og dirigenter.
i 1930 startet Venezia biennalen en samtidsmusikkfestival. Dette
medførte at komponister som Stravinskij,
Britten, Berio,
Nono og Bussotti skrev for La
Fenice.


== Brann i 1996 ==

29. januar 1996 ble teateret på ny totalt ødelagt av
brann. Det var mistanke om at den var påsatt, og i mars 2001 ble
to elektrikere funnet skyldige i å ha startet brannen. Enrico Carella
og hans fetter, Massimiliano Marchetti, startet øyensynlig brannen
fordi de var forsinket med reparasjonsarbeider og firmaet ville tape
penger. Carella som eide firmaet fikk syv års fengsel, mens Marchetti
fikk seks år.
De gikk ikke like raskt å få gjenoppbygget huset som sist. Først i
2001 kom arbeidet igang for fullt.
La Fenice er gjenreist i stil fra det 19. århundre basert på ideer
til arkitekten Aldo Rossi. 14. desember 2003 fant
gjenåpningskonserten sted. På programmet stod musikk av
Beethoven, Wagner og
Stravinskij. Den første operaproduksjon var
La traviata i november 2004. 
Kritikken til det nye huset er blandet. Enrico Cavalotti, som er
musikkritiker i den konservative avisen Il Tempo var fornøyd,
mens hans kollega Dino Villatico i den venstreorienterte
La Repubblica mente at salen manglet resonans og at farvene
var alt for skarpe. Han sier det er «kitsch, en falsk imitasjon av
fortiden». Han mener videre at ved ikke å ha bygget et helt nytt
teater har byen forrådt sin historiske tradisjon for innovasjon.
Imidlertid føler mange venetianere at et smertefullt sår i det berømte
bybilde har blitt leget.


== Premierer ==

På 26. desember ble disse operaene urfremført på La Fenice

1792 – Tarara av Giuseppe Francesco Bianchi
1793 – Virginia av Felice Alessandri
1794 – Il Conte di Saldagna av Niccolò Zingarelli
1796 – Gli Orazi e i Curiazi av Domenico Cimarosa
1798 – Alceste av Marco Portugallo
1799 – Il Ratto delle Sabine av Niccolo Zingarelli
1801 – Argene av Johannes Simon Mayr
1802 – Edipo a Colono av Niccolo Zingarelli
1803 – I Riti di Efeso av Giuseppe Farinelli
1808 – Il Ritorno d'Ulisse av Johannes Simon Mayr
1811 – Idomeneo av Giuseppe Farinelli
1812 – Teodoro av Stefano Pavesi
1814 – Sigismondo av Gioacchino Rossini
1815 – Zoraide av Giuseppe Farinelli
1817 – Lanassa av Johannes Simon Mayr
1818 – Elisabetta in Derbyshire av Michele Carafa
1819 – Il Sacrifizio D'Epito av Michele Carafa
1821 – Andronico av Saverio Mercadante
1823 – L'Egilda di Provenza av Stefano Pavesi
1825 – Erode, ossia Marianna av Saverio Mercadante
1826 – Mitridate av Giovanni Tadolini
1827 – Gastone di Foix av Giuseppe Persiani
1829 – Costantino in Arles av Giuseppe Persiani
1834 – Parisina av Saverio Mercadante
1835 – Giovanna I, regina di Napoli av Granara
1837 – Rosmunda di Ravenna av Giuseppe Lillo – til gjennåpningen av huset etter brannen i 1836.
1846 – Alberigo da Romano av Gian Francesco Malipiero
1854 – Marco Visconti av Errico PetrellaAndre viktige urfremføringer:

1813: Tancredi (Gioacchino Rossini)
1823: Semiramide (Gioacchino Rossini)
1824: Crociato in Egitto (Giacomo Meyerbeer)
1830: I Capuleti e i Montecchi (Vincenzo Bellini)
1833: Beatrice di Tenda (Vincenzo Bellini)
1836: Belisario (Gaetano Donizetti)
1838: Maria di Rudenz (Gaetano Donizetti)
1844: Ernani (Giuseppe Verdi)
1846: Attila (Giuseppe Verdi)
1851: Rigoletto (Giuseppe Verdi)
1853: La Traviata (Giuseppe Verdi)
1857: Simon Boccanegra (Giuseppe Verdi)
1951: The Rakes Progress (Igor Stravinskij)
1954: The Turn of the Screw (Benjamin Britten)
1955: Der feurige Engel (Sergej Prokofjew)
1959: Allez-hop (Luciano Berio)
1961: Intolleranza 1960 (Luigi Nono)
1964: Hyperion (Bruno Maderna)
1973: Lorenzaccio (Silvano Bussotti)


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Teatro La Fenice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Teatro La Fenice – galleri av bilder, video eller lyd på Commons