Krikor Bedros XV Agagianian

Krikor Bedros XV Agagianian (fornavnet tilsvarer norsk Gregor Peter, ofte gjengitt med fransk Grégoire-Pierre; født 18. september 1895 i Akhaltzikhe i den del av Armenia som da var del av Russland men senere i Georgia, død 16. mai 1971 i Roma) var armensk-katolsk patriark av Kilikia og kardinal. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hans dåpsnavn var Gazaros, som tilsvarer Lasarus. Han fikk sin teologiske utdannelse ved seminaret i Tifflis (Tbilisi) i Georgia i Russland, og i det pavelige atheneum Urbaniana i Roma, og ble presteviet i Roma den 23. desember  1917. 
Frem til han ble patriark gikk han under navnet Gazaros Agagianian (Ղազարոս Աղաճանեան).  Han virket en tid i Tifflis, men kom i 1921 til Roma der han underviste ved det pavelige armenske kolleg - han var rektor for kolleget fra 1932 til 1937.


=== Biskop ===
I 1935 ble han viet til biskop, men uten mulighet til å vende tilbake til hjemlandet av politiske grunner – det var nå en republikk i Sovjetunionen.


=== Patriark ===
Han ble patriark av Kikilia, dvs. armensk-katolsk patriark i 1937. 
I 1938, som følge av en overenskomst mellom de franske kolonialmyndigheter og tyrkerne, ble det syriske Alexandretta-sanjaket (senere kalt provinsen Hatay) annektert av Tyrkia. I 1939 ble flere deler av byen Kesab som var bebodd av armenere utskilt fra Tyrkia og overført til Syria, etter påtrykk og engasjement fra aemenere i Paris, patriark Agagianian og den pavelige representant i Syria og Libanon, Remi Leprert. (Den syriske regjering under president Bashar al-Assad ihukom Agagianian for blant annet dette ved å endre navnet til en av Aleppos hovedgater og oppkalle den etter kardinal Agagianian.)


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal av pave Pius XII i 1946. Den 2. juli 1955 utnevnte paven ham til president for kommisjonen for revisjonen av kirkeloven for de orientalske kirke (Codex Canonum Ecclesiarum Orientalium). Ham ble den 18. juli 1958 utnevnt til pro-prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse. 
Under pavevalget i 1958 gikk han for å være papabile (mulig ny pave). Han gikk for å være kandidat for den konservative fraksjon av kardinalskollegiet, og det sies at det vare bare med knapp overvekt at man til stlutt i stedet valgte pave Johannes XXIII. Den nye pave eleverte ham til prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse. Dette embede innehadde han til 1970. 
Han deltok også ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Patriark Andon Bedros Hassoun (1809-1884) *1842
Patriark Stephan Bedros X Azarian (1826-1899) *1877
Patriark Avedis Bédros XIV Arpiarian (1856-1937) *1890
Biskop Serge Der Abrahamian (1868-1952) *1933
Patriark kardinal Grégoire-Pierre XV (François) Agagianian (1895-1971) *1935


== Litteratur ==
«Gregor Petrus XV. Kardinal Agagianian», i: Internationales Biographisches Archiv 24/1971 av 7. juni 1971


== Referanser ==