jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andøyabrua

Andøyabrua (nordsamisk: Ánddarovvi) eller lokalt kjent som Risøyhamnbrua er ei spennbetongbru (bygd etter fritt frambygg-metoden) som ligger i Andøy kommune og går over Risøysundet mellom Risøyhamn på Andøya og Hinnøya. Den er del av fylkesvei 82. Brua er bygd etter fritt frambygg-metoden og har en totalengde på 750 meter, seilingshøyde på 30 meter og et hovedspenn på 110 meter. Brua har 21 spenn.
Andøya bru ble åpnet den 5. september 1974, og er ei av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Vesterålsbruene ble i det vesentligste finansiert gjennom bompenger. 
Andøya bru og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.
De øvrige Vesterålsbruene er Sortlandsbrua, Hadselbrua og den noe mindre Kvalsaukan bru. Sammen med Tjeldsundbrua ved Harstad, knytter disse Vesterålen til fastlandet.


== Referanser ==


== Se også ==
Kvalsaukbrua
Sortlandbrua
Hadsel bruListe over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Elpidio R. Quirino

Elpidio Rivera Quirino (født 16. november 1890 i Vigan i provinsen Ilocos Sur på Filippinene, død 29. februar 1956 i Novaliches i Rizal) var Filippinenes president fra 17. april 1948 til 30. desember 1953.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Elpidio R. Quirino var en ilocano født i Vigan i kjerneområdet for ilokanoene. Faren, Mariano Quirino, kom fra samme provins, og moren, Gregoria Rivera, fra Agoo i naboprovinsen La Union. Faren var betjent ved et fengsel.
Elpidio begynte sin videregående utdannelse ved Vigan High School og fullførte den ved Manila High School i 1911. I Manila arbeidet som kontorist blant annet ved politiet. Han tok også siviltjenestemannseksamen.


=== Politiker ===
Fra 1915 han jus ved University of the Philippines. Så arbeidet som advokat til han ble valgt til representant til den filippinske kongress. Fra 1919 til 1925 var han kongressmann, fra 1925 til 1931 senator. Deretter ble han finansminister og innenriksminister i Commonwealth-regjeringen – Filippinene var da et commonwealth under USA.
I 1934 var han medlem av den filippinske delegasjon i Washington D.C. (ledet av Manuel Quezon), som lyktes i å få den amerikanske Kongressen til å vedta Tydings-McDuffie-loven som stipulerte at Filippinene skulle få full nasjonal uavhengighet i 1945. Uavhengigheten ble virkeliggjort den 4. juli 1946.
Under den annen verdenskrig myrdet japanerne hans kone Alicia Syquia og tre av hans fem barn.Etter krigen var han statsminister og visepresident under Manuel A. Roxas' presidentperiode. 


=== President ===
Da Roxas døde den 15. april 1948, ble Quirino president. Han vant deretter det påfølgende presidentvalget som kandidat for det liberale parti.Den største utfordringen Quirino stod overfor som president, var den kommunistiske bevegelse Hukbalahap (ofte forkortet til Huk).  Selv om huk'ene opprinnelig hadde vært en anti-japansk geriljabevegelse på Luzon, klarte kommunistene etterhvert å ta over ledelsen. Da Quirinos forhandlinger med Huk-lederen Luis Taruc brøt sammen i 1948, erklærte Taruc åpent at han var kommunist og oppfordret folk til å styrke regjeringen.Hans seks år som president var preget av etterkrigsgjenoppbygging, økonomiske fremskritt, og økt økonomisk bistand fra USA. Grunnleggende problemer, særlig på landsbygda, forble uløste. Hans administrasjon var heller ikke fritt for korrupsjon og grådighet.Da han stilte til gjenvalg i 1953 ble han slått av sin tidligere visepresident Ramon F. Magsaysay, som hadde brutt med Quirino tidligere samme år. Han trakk seg da tilbake til Novaliches rett ved Manila. Han døde av hjerteslag på skuddårsdagen den 29. februar 1956.
Quirino var katolikk og den første filippinske president av ilocano-avstamning.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Zaide, Gregorio (1956). Philippine Political and Cultural History: the Philippines since British Invasion (1957 Revised utg.). Manila, Philippines: McCullough Printing Company. 
Zaide, Gregorio F. (1984). Philippine History and Government. National Bookstore Printing Press.
Åse (tettsted)

Åse er et sted på den sørøstlige delen av Andøya i Andøy kommune i Nordland fylke. 
På Åse fins det baptistkirke, barnehage, skole fra 1. til 7. klassetrinn, aldershjem, dagsenter for psykisk utviklingshemmede, frisør, dagligvareforretning og bilverksted. På Åse er det også lysløype hvor Åse idrettslag arrangerer skiløp om vinteren, bygdemuseum og grendehus.  


== Eksterne lenker ==
Vesterålen Info om Åse
Vesterålen Info om baptistkirken på Åse
Vesterålen Info om Åse Bygdemuseum
Vesterålen Info om gammelskolen på Åse
Vesterålen Info om kirkegården på Åse
Trommeslager

En trommeslager er en person som spiller musikkinstrumentet tromme eller et eller annen instrument innen instrumentgruppen slagverk jevnfør rytmeinstrument. En perkusjonist spiller ofte på etniske instrumenter i fra den latinske og afrikanske kulturen.
Perkusjon er – sammen med sang – en av de eldste musikkformene som finnes. Enkelte kulturer har musikkstiler hvor trommer faktisk er det eneste musikkinstrumentet som benyttes. I Norge er ikke dette så utbredt, men i gamle dager var det vanlig med brudefølger som ble akkompagnert med bare trommer, derav uttrykket «bruremarsj».


== Se også ==
Trommeslager i buekorps
USAs delstater

USAs delstater er de 50 delstatene som sammen utgjør forbundsstaten USA.
I USAs flagg representerer de 50 stjernene de nåværende delstatene, mens de 13 stripene representerer de opprinnelige 13 koloniene som i 1776 rev seg løs fra Storbritannia og dannet USA. Veksten i antall delstater har stort sett skjedd ved at «føderale territorier» fikk delstatsstatus og indre selvstyre. De nyeste delstatene er Alaska og Hawaii, som begge ble etablert i 1959.
Delstatene har egne lover, en delstatshovedstad, egne flagg og andre symboler. Delstatene har delvis ulik demografi, historie og kultur.
USA er en føderasjon. Etter amerikansk rett er delstatene suverene enheter, hvilket betyr at deres makt kommer fra folket fremfor å være delegert fra den føderale styresmakten. Føderale lover går foran delstatlige lover på områder der den føderale styresmakten har myndighet, men den amerikanske grunnloven begrenser den føderale styresmaktens myndighet. All makt som ikke eksplisitt er tildelt føderale myndigheter i grunnloven, er forbeholdt delstatene. Den amerikanske borgerkrigen (1861 til 1865) og høyesterettsdommen «Texas v. White» fastslo at delstatene ikke har rett til å løsrive seg, og at de, i henhold til grunnloven, heller ikke har rett til å bedrive utenrikspolitikk.


== Tabell ==
Tabell over USAs delstater, med postkodeforkortelser, delstatshovedstad, største by, deltstatsflagg, år for innlemmelse i unionen, innbyggertall, BNP pr innbygger i delstaten og statens «populærnavn». 
Noen stater har flere populærnavn. Denne oversikten viser «offisielle» delstatsnavn som er vedtatt av delstatsforsamlinger, dessuten navn som brukes på bilskilt, og navn som regnes som svært utbredt. Navn som er offisielle eller brukes på bilskilt markeres med (O) eller (B) bak navnet. 


== Demografiske og historiske kart ==

		
		
		
		
		
		


== Noter ==


== Se også ==
USAs delstatsflagg
Slettheia

For fjellformasjonen Sletteheia, se Sletteheia.Slettheia er et boligområde i bydelen Vågsbygd i Kristiansand. Området har 4 281 innbyggere (1. januar 2004). 
Bebyggelsen på toppen av Slettheia er preget av lav- og høyblokker. Lengre nede er det flere eneboliger samt en del rekkehus. Det er to skoler i området og flere barnehager.  Slettheia er også kjent for sitt store kulturmangfold.
Slettheia har hatt en markert trend utflytting barn pga. holdninger til blokk og oppvekst, men andelen av ikke-vestlig bakgrunn har gjort at trenden har snudd (6. oktober 2011).
Kronprinsesse Mette Marit er fra Slettheia.
Det ligger en mormonerkirke på Slettheia.


== Kilder ==
http://www.kristiansand.kommune.no/no/Om-Kristiansand/Kristiansandstatistikken/Befolkning-1/Prognoser/Elevtallsprognoser/4-Slettheia/
Jacob Brinchmann

Jacob Brinchmann (født 23. januar 1910 i Trondheim, død 6. juni 2002 i Bærum) var en norsk forfatter, oversetter og forlagsmann i Aschehoug.
Han skrev på 1930- og 1940-tallet en guttebok og en rekke kriminalromaner, blant annet med sin bror Erling Brinchmann som var politimester i Bergen 1946-66.
Brinchmann debuterte under navnet Jacob Mothername Stevenson med boken ‘’Kampen om en kongekrone’’ i 1935, og under eget navn med kriminalromanen ‘'Mannen som kom tilbake i 1937.


== Utgivelser ==
Kampen om en kongekrone (1935).  Guttebok om William Wallace
Ti sekunder i mørket (1935).  Sammen med broren Erling Brinchmann under psevdonymet E. J. Brinchmann.  Gikk som føljetong i Bergens Tidende.
Mannen som kom tilbake (Aschehoug, 1937)
De snorrette spor (Aschehoug, 1938)
Falsk Vidnesbyrd (Aschehoug, 1942)
Sola går bak åsen (1943).  Barnebok illustrert av Knut Yran
I selskap med gitaren (Cammermeyers Boghandel, 1946).  Musikk av Erling Brinchmann, ill. av Knut Yran
Som blomsterstøv med vind: tre av Visens venner synger Einar Skjæraasen (Aschehoug, 1950). Med Erling Brinchmann og Bjarne Berulfsen.


== Oversettelser ==
Han oversatte P. G. Wodehouse sin Den uforlignelige Jeeves (1972), Walter Scotts Quentin Durward (1952), Victor Hugo sin 1793 (1956)
og Agatha Christies 13 til bords (1939), Mord etter alfabetet (1964), Kom til meg død (1965), Lunsj for Poirot (1967), Den forsvunne domprost (1969).

O' Henry; New Yorks millioner
J. Stagge: Lys fra en papirlykt
Isaac D'Israeli: Forfattere som ruinerte sine forleggere
Victor Hugo: 1793.
Jørn Riel: Mine fedres hus


== Referanser ==
Radiolinje

Radiolinje betegner telekommunikasjonsutstyr som benytter mikrobølger for å erstatte en fysisk linje (kabel). En radiolinje kan gå fra en stasjon til en annen, eller gjennom en kjede av flere stasjoner. To nabostasjoner i en radiolinje har vanligvis fri sikt til hverandre. Avstanden kan være opptil 100 km. Ofte benyttes sterkt retningsbestemte antenner som Yagi- eller parabolantenner for disse forbindelsene. Der det ikke er fri sikt mellom to terminaler, kan det benyttes en passiv reflektor.Siden kabelnettet i Norge stort sett eies av Telenor eller kraftselskapene, og det er relativt dyrt å leie linjer eller båndbredder i slike kabler, vil mange andre etater med kommunikasjonsbehov ofte sette opp antenner for radiolinjer for sitt eget behov.
Digitale radiolinjer finnes i kapasiteter fra 4×2 Mbit/s til 4 Gbit/s.
Overføring av signaler med radiofrekvenser langs kabel betegnes også som «radiolinje». Slik overføring mellom antenne og radiosender og/eller mottaker kan også betegnes fødelinje.
Elektrisitetsverkene har lenge løst sitt sambandsbehov ved å sende radiosignaler langs høyspentnettet. Det norske firmaet Nera har utviklet flere tekniske løsninger for dette.
Da kringkastingssignalene fra NRK gikk på mellombølge og langbølge, var det enkelte mellombølgesendere som brukte strømnettet til spredning av signalene.
Radiolinje benyttes for;

distribusjon av radio- og TV-signaler.
samband mellom telefonsentraler.
samband fram til og mellom basestasjoner
fremføring av bredbånd.Konkurrerende teknologi er optisk fiber som har høyere kapasitet, men som krever dyrere og mer komplisert framføring i grøft eller luftlinje. Feil på radiolinjeforbindelser har gjerne kortere feilrettingstid enn feil på fiberoptisk kabel.


== Litteratur ==
Endresen, Knut (1997). Radiolinjer i Norge i 50 år: fra gårsdagens steinalder til dagens selvfølgelighet. [Kjeller]: Telenor nett. ISBN 8242304289. 
Johnsrud, Johs. (1981). Grunnbok i teleteknikk. [Oslo]: Universitetsforlaget. ISBN 8200278859. 


== Referanser ==
Tweed (Australia)

Det finnes også andre elver som heter Tweed, se Tweed (andre betydninger).Elven Tweed renner ved nordkysten av New South Wales i Australia. Det er en kort elv som har sitt opphav i krateret etter en utdødd vulkan. Den starter i flere grener, som samles ved Murwillumbah og renner omkring 20 km mot nordøst inntil den renner ut i havet.
Området har et subtropisk klima, og det var tidligere regnskog der. Mye av skogen er ryddet, og langs elven er det god jord for dyrking av sukkerrør og andre avlinger. 
Den har sitt navn etter elven Tweed på grensen mellom Skottland og England; den fikk navnet fordi den ligger ved grensen mellom New South Wales og Queensland.
Cavite

Cavite er en filippinsk provins i landsdelen Luzon. Den ligger sørvest for Manila, i regionen Calabarzon. Provinshovedstaden er Imus, skjønt den tidligere hovedstaden, Trece Martires City, fremdeles er sete for provinsregjeringen. Nord for Cavite er Manilabukten. I nordøst ligger hovedstadsområdet med Manila. I øst ligger provinsen Laguna og i sør provinsen Batangas.


== Etymologi ==
Provinsens og den største byens navn, og en mindre kommunes navn, kommer fra den spanske formen av kawit, eller det kan være en korrupsjon av kalawit, filippinske språket tagalog for «krok», da i referanse til den lille fiskekrokformede halvøya som stikker ut ved Manilabukten. Navnet ble opprinnelig benyttet for halvøya, Cavite La Punta (i dag Cavite by), og det tilstøtende lavlandets kystområder Cavite Viejo (i dag Kawit). En annen teori forslår at navnet er spansk form av kabit, tagalog for «sammenføyd», «forbundet», og viser til halvøyas topografiske forhold til fastlandet. Den amerikanske diplomaten Edmund Roberts uttalte i sine memoarer fra 1821 at de innfødte kalte det Caveit grunnet «den krokete landpunktet som strakte seg ut i havet.» Kommunen og stedet Kawit het tidligere Cavite el Viejo (gamle Cavite).


== Politisk inndeling ==
Cavite er delt i 3 cities (bykommuner) og 20 municipalities (landkommuner).


=== Bykommuner (cities) ===
Cavite City
Tagaytay City
Trece Martires City


=== Landkommuner (municipalities) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cavite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Brief History of Cavite, cavite.gov
Tweed (New Zealand)

Det finnes også andre elver som heter Tweed, se Tweed (andre betydninger).Tweed er en kort elv i distriktet Marlborough på New Zealands sørlige øy. 
Dens opphav er i McRaesjøen, Carters og Robinson Saddles på sørvestsiden av fjellkjeden Kaikoura. Den renner ut i Clarence.
Hull (elv)

Hull (engelsk River Hull) er en elv som renner gjennom East Riding of Yorkshire i det nordlige England. Den har sitt opphav i Yorkshire Wolds. Båttrafikk er mulig fra slusen ved Struncheon Hill, hvor elven møter Driffieldkanalen. Elven renner inn i Humber i Kingston upon Hull.
Elva går igjennom byens industriområder, og det har blitt bygget flere vippebruer over den. Disse er fremdeles i bruk, selv om elvetrafikken har sunket de siste årene.


== Eksterne lenker ==
(en) River Hull – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Historie bak kanalen (en)
Elven vist ved Google Maps
Grutasparken

Grutasparken ligger i Druskininkai kommune i Litauen og har som formål å gjengi hvordan livet artet seg under det totalitære styresettet Litauen var under i perioden 1940 til 1990.  
Ved inngangen til parken blir de besøkende møtt av kuvognene som fraktet deporterte sovjetborgere til Gulag-leirer i Sibir.  Inne i parken står enorme mengder monumenter fra kommunisttida, Lenin-er og Stalin-er i utallige varianter. Etter rundturen i parken vil man ha fått bedre kunnskap om forholdene som rådet i Stalin-tiden, særlig hvis man velger å ha guide.  I den innendørs utstillingen finnes dokumentasjon på valgfusk, manipulasjon, tortur, frykt, deportasjon m.m.  
Dette er en av de mest besøkte turistattraksjonene for utenlandske besøkende i Litauen. Parken besøkes også av mange voksne, litauiske borgere for å minnes denne forgagne epoken av landets historie.
Bølgekraftverk

Et bølgekraftverk er et kraftverk som produserer elektrisk energi fra bølgekraft (vanligvis havbølger).


== Metoder ==
Det finnes tre måter å utnytte bølgeenergi på:

Flottør: En bøye eller flottør dupper opp og ned, der bevegelsen fanges opp av mekaniske overføringer som driver en generator.Returvann fra selvfyllende basseng, kombinert med et bølgefokuserende mønster i havbunnen, som får bølgene til å slå ekstra hardt og høyt inn over land, hvor vannet kan lagres til bruk for en generator via et kontrollert avløp. I Nordsjøen har det vært gjennomført, men som ble gitt, etter at sjøen ødela både bølgefanger og kraftverk.Tidevann er også en form for bølgebevegelse. I Den engelske kanal er der store tidevannsforskjeller og det arbeides intensivt med måter å fange disse opp uten å få leveringsstopp hver gang tidevannsbevegelsen snur.


== Se også ==
Bølgekraft
Termonukleær

En termonukleær prosess er en kjernefysisk prosess som holdes gående på grunn av at temperaturen er ekstremt høy (som følge av at atomkjernene holder en høy hastighet).  Fusjonsbomber benytter seg av dette prinsippet, og kalles i en del sammenhenger termonukleære bomber.


== Se også ==
Atomvåpen
Kjernefysisk fusjon
Menuett

Menuett er en gammel, fransk, langsom pardans i 3/4 takt fra 1600-tallet. Betegnelsen kan også henvise til musikken for denne dansen. Den danses med langsomme, små steg (pas menus), derav navnet, menuett, fra fransk menu, «liten», på grunn av de små dansetrinnene. Ordet ble overtatt fra italienske minuetto, igjen avledet fra latinske minutus, «liten». Den gikk i 6/8 takt i barokkens tid, som hos Händel, Purcell og andre, men på midten av 1700-tallet ble dette om til 3/4 takt og betegnes som valsens forgjenger.


== Historie ==

Menuetten har sitt opphav i en fransk folkedans, branle, som ble danset over hele Frankrike fra senmiddelalderen av, eller tidlig på 1500-tallet. Den ble danset av par i enten i linje eller i sirkel. Betegnelsen viser til både musikken og til de karakteristiske stegene i dansen. Noen av disse formene var i 3/4-takt. Den mest kjente varianten var Branle de Poitou, som med tiden ble kjent under navnet menuett. Dansen ble lansert i Paris omkring 1660 da Ludvig XIV av Frankrike (Solkongen) bygget opp sin kongelige ballett. Fra slutten av 1600-tallet ble menuetten fast innslag i dansesuiten, gjerne som siste eller nest siste nummer. At den plasseres så sent i danserekka sier noe om alderen på dansen i forhold til de andre. Menuetten var svært populær, og fortsatte fra dansesuiten over i sonate og symfoni.
Menuetten har i utgangspunktet ikke opptakt, og spilles i et rolig tempo. I wienerklassisismen høres derimot ofte at Haydn og Mozart lar sine symfoni-menuetter begynne med opptakt, og at de går raskere enn menuettene fra 1600-tallet. Danserytmen og føringen i disse menuettene minner dermed mer om vals eller folkedansen ländler som var svært populære i Østerrike opp mot 1800. Menuetten var dermed blitt en anakronisme, og Haydn kunne ofte gå over til å kalle tredjesatsen sin en scherzo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Blatter, Alfred (2007): Revisiting Music Theory: A Guide to the Practice. New York: Routledge. ISBN 0-415-97440-2.
Little, Meredith Ellis (2001): «Minuet» i: The New Grove Dictionary of Music and Musicians, 2. utg., red. Stanley Sadie & John Tyrrell. London: Macmillan Publishers.
Rosen, Charles (1988): Sonata Forms, rev. utg.. New York: W. W. Norton. ISBN 0-393-30219-9.
Russell, Tilden (2006): «The Minuet According to Taubert» i: Dance Research: The Journal of the Society for Dance Research 24 (2), s. 138–62.
Sutton, Julia (1985): «The Minuet: An Elegant Phoenix» i: Dance Chronicle, no. 8, s. 119–152.


== Eksterne lenker ==
(en) Minuet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Example of a Minuet Choreography: «Menuet à deux pour un homme et une femme», Raoul Auger Feuillet: Recueil de Dances (1704)
Ekstrudering

Ekstrudering er en  industriell produksjonsmetode som brukes for å bearbeide metaller og plaster. Metoden brukes også for å bearbeide mat til ønsket form.
I ekstruderingsprosessen presser et stempel materialet som skal bearbeides gjennom et verktøy (dyse). Dysen vil være laget slik at det har form etter det produktet man skal lage. Materialet vil dermed få sin endelige form når det passerer dysen.
I Norge drives det ekstrudering av plast på Follese (Askøy) og ekstrudering av aluminiumlegeringer på Magnor, Raufoss og Karmøy.


== Se også ==
Alumiuniumsprofiler med T-spor, et eksempel på ekstruderte konstruksjonsprofiler
Ormen Lange-feltet

Ormen Lange-feltet  er det nest største gassfeltet som er påvist og satt i drift utenfor norskekysten på norsk kontinentalsokkel. Feltet ligger omtrent 120 km nordvest for Kristiansund, like utenfor kanten av Storeggaraset i Norskehavet. Vanndybden er mellom 800 meter og 1 100 meter, utstrekningen er 40 km, nord-sør, og 8 kilometer øst-vest. Reservoaret ligger nesten 3 000 meter under sjøbunnen. Påvist forekomst er minst 397 milliarder kubikkmeter naturgass. Så langt er det bare Trollfeltet som er større i norsk sektor.
Gassfeltet ble funnet i 1997 etter utdeling av lisenser i den 15. konsesjonsrunde i 1996.
De naturgitte forhold er ekstreme med mye vind, bølger og havstrømmer. Det er også kraftige undervannsstrømmer, og det er minusgrader (celsius) i vannet ved sjøbunnen. Sjøbunnen er ekstremt ujevn på grunn av ras. Alt dette innebærer store teknologiske utfordringer. Storeggarasene som gikk for 7 000 til cirka 30 000 år siden har blitt undersøkt. Konklusjonen er at risikoen for nye ras er meget liten.
Totalt investeringsestimat er på 107 milliarder (2008). Det blir ikke benyttet overflateplattformer. Brønnhoder på sjøbunnen blir ved hjelp av rørledninger knyttet direkte til prosesseringsanleggene på Nyhamna på Gossa i Møre og Romsdal. Fra Nyhamna eksporteres gassen til Easington i England via en 1 300 kilometer lang rørledning. Røret har en innvendig diameter på 1,06 meter. Produksjonen startet i oktober i 2007. Dagsproduksjonen vil bli 70 millioner kubikkmeter.
Ormen Lange Fase 1 omfatter landanlegg på Aukra, rørledningen Langeled, to undervanns brønnrammer og de første produksjonsbrønnene.
Ormen Lange Fase 2 omfatter framtidig kompresjon, flere brønnrammer og produksjonsbrønner.
Flere selskaper er medeiere i Ormen Lange-feltet:

Petoro : 36,5 %
Equinor : 25,4 %
Shell Norge: 17,8 %
INEOS E&P: 14 %
Exxon Mobil: 6,3 %A/S Norske Shell er driftsoperatør, mens Norsk Hydro var operatør og ansvarlig for planlegging- og utbyggingsfasen av Ormen Lange. Aker Solutions Engineering designet landanlegget i perioden 2003-2007, mens Aker Kværner (Aker Kværner Stord) var hovedkontraktør for selve byggingen av landanlegget på Aukra. Anlegget ble åpnet av Kong Harald V på Aukra den 6. oktober 2007.
Gassreservoaret ligger i østlige del av Mørebassenget og består av sand som ble avsatt i seineste krittiden. Sanden tilhører Jorsalfarformasjonen og ble avsatt i undersjøiske vifter fra turbidittstrømmer. Reservoaret inneholder 375 milliarder standardkubikkmeter gass og 22 millioner standardkubikkmeter kondensat.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kjerne-Europa

Kjerne-Europa er et begrep som brukes om EUs seks opprinnelige medlemsland, Tyskland, Frankrike, Italia, Nederland, Belgia og Luxembourg. Tyske og franske politikere har lansert tanken om et EU som beveger seg i flere hastigheter, der noen land går foran i den europeiske integrasjonen, bl.a. innen sikkerhets- og forsvarspolitikk, og utgjør en hard kjerne i unionen.Uttrykket har også være brukt om de landene som er mest integrert innenfor EU ved eventuell «flerhastighets-EU». Ideen om EU-integrasjon med flere hastigheter ble lansert av CSU/CDU i 1994 og tanken var at dette sterk utvidelse av EU på 1990-tallet ville være lettere på den måten.


== Referanser ==
Orkdalsfjorden

Orkdalsfjorden er en sidefjord av Trondheimsfjorden i Orkland og Skaun kommuner i Trøndelag.  Fjorden strekker seg 11 kilometer mot sørvest til Orkanger og utløpet av elva Orkla i bunnen av fjorden.
Fjorden begynner mellom Viggja i sørøst og Geitastrand i nordvest. Her deler Korsfjorden seg i to armer, Orkdalsfjorden og Gaulosen, som strekker seg mot sørøst.Europavei 39 går langs sørsiden av fjorden og inn Gaulosen. Langs hele vestsiden går fylkesvei 710.


== Referanser ==