jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Egon Mathiesen

Egon Mathiesen (født 25. november 1907, død 14. august 1976) var en dansk maler, forfatter og illustratør. Han ble særlig kjent for flere enkle, nyskapende billedbøker for barn.
Egon Mathiesen var selvlært som billedkunstner. Han debuterte på Kunstnernes Efterårsudstilling i 1932 med malerier med abstrakte motiver. Sine kunstneriske idealer videreførte han i flere bildebøker før og etter andre verdenskrig, blant annet i Frederik med bilen (1944), Aben Osvald (1947), Mis med de blå øjne (1949) og Blå mand - en remse til vrøvle og glæde (1956). 
Illustrasjonene til Egon Mathiesen er preget av en fri og ekspressiv naivisme med nakne motiver, tydelige konturer og uten bruk av sentralperspektiv. Teksten er tilsvarende enkel, leken og poetisk, enten den er formet som fabulerende prosa eller i rytmiske rim. Med sitt karakteristiske uttrykk ble Egon Mathiesen en fornyer av den danske barnelitteraturen. Målet hans var å forene farge, tekst og rytme med kulturradikalismens humanisme og lage kunst for barn. Han bidro sterkt til at billedboka ble en selvstendig litterær sjanger der ord og bilde utfyller hverandre på en egen og fri måte.


== Priser (utvalg) ==
1954 - Kulturministeriets Børnebogs-pris for Mis med de blå øjne
1949 – Eckersbergmedaljen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibliografi
Winterberg

Winterberg er en by i Westfalen, i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Byen har 14 455 innbyggere (2004) og omfatter 147,86 km². Den ligger i den nordøstlige delen av de såkalte Rødhårfjellene (Rothaargebirge) ved omkring 670 meters høyde.


== Historie ==

Byens historie går tilbake til 1200, da landsmarskalk Arnold av Hochstaden opphøyet stedet til befestet by. I hansatiden (13. til 17. århundre) lå Winterberg i midten av ruten Köln – Kassel og Frankfurt – Soest. Innbyggerne levde av et karrig landbruk og av handel. I 1906 ble jernbanelinjen Bestwig – Winterberg – Frankenberg bygget, og stedet utviklet seg til det mest populære vintersportssted i Nordvest-Tyskland. Turisme er den viktigste næringen idag.


== Severdigheter ==
Viktige severdigheter inkluderer St.-Jakobus kirke og gamlebyen med tallrike bindingsverkshus. Hoppbakken St. Georg-bakken (St.-Georg-Schanze) er også berømt.
I området ligger også et av de høyeste og mest kjente fjell i Sauerland, Kahler Asten. Den store elven Ruhr har også sin kilde i Winterberg-området.


== Bydeler ==
Altastenberg
Altenfeld
Elkeringhausen
Grönebach
Hildfeld
Hoheleye
Langewiese
Lenneplätze
Mollseifen
Neuastenberg
Niedersfeld
Siedlinghausen
Silbach
Winterberg
Züschen


== Vennskapsbyer ==
Le Touquet (Frankrike)
Rixensart (Belgia)
Holten (Nederland)
Oberhof (Thüringen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Winterberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Winterberg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lomsdalen

Lomsdalen er en dal i Brønnøy kommune i Nordland. En del av dalen er vernet som naturreservat (Strompdalen naturreservat). Den 29. mai 2009 ble et område på drøye 1 000 km² vernet som Norges 30. nasjonalpark: Lomsdal-Visten nasjonalpark.


== Eksterne lenker ==
Lomsdalsvassdraget
Deltacelle

Deltaceller er somatostatin-produserende celler som finnes i magesekken, tarmene og i de Langerhanske øyene i bukspyttkjertelen.
Middag (tidspunkt)

Middag kan vise til et astronomisk tidspunkt av døgnet da solen står høyest på himmelen. På den nordlige halvkule passerer solen da meridianen i sør, og på den sørlige passerer den i nord. Tidspunktet treffer tilnærmet midt på en normalarbeidsdag, og derav navnet middag. 
Middag vil normalt være døgnets lyseste tidspunkt, og klokkeslettet vil være avhengig av lengdegraden i forhold til den tidssone som gjelder for stedet, og eventuell sommertid. Det skilles mellom sann middag som refererer til den virkelige sol, og middelverdi som refererer til middelsolen, en gjennomsnittlig plassering av solen. Av praktiske grunner har begrepet felles standard for flere land, og middag viser til middelsolens passasje av en normalmeridian.
Bygda Eidet i Nordland fylke ligger omtrent midt under tidssoneaksen for CET (15° øst for Greenwich), og vil ha astronomisk middag ca. kl. 12:00 ved normaltid. Noen andre eksempler på klokkeslett for astronomisk middag for noen norske byer (lengdegrad) – normaltid (sommertid): (De angitte tidspunkter er gjennomsnittlige tider og vil variere ± 15 minutter gjennom året)

Stavanger (5,73°) – 12:37 (13:37)
Oslo (10,75°) – 12:17 (13:17)
Trondheim (10,42°) – 12:18 (13:18)
Tromsø (18,95°) – 11:44 (12:44)
Vadsø (31,1°) – 10:45 (11:45)Den vanligste daglige bruken av middag er for å betegne klokketidspunktet midt på døgnet, klokken 12:00, uavhengig av normaltid eller sommertid (Se forøvrig ISO 8601).
Det motsatte av middag er midnatt.


== Se også ==
Middag, for måltidet som tradisjonelt ble inntatt midt på en normal arbeidsdag, ca. klokken 12:00, men som nå oftest inntas senere på dagen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Institutt for astrofysikk og teoretisk vitenskap Arkivert 9. februar 2006 hos Wayback Machine.
Slavonia

Slavonia er en geografisk og historisk region i Øst-Kroatia. 
De største byene i regionen er (med befolkningstall fra 2001):

Osijek 114 616
Slavonski Brod 64 612
Vinkovci 35 912
Vukovar 31 670
Đakovo 30 092
Požega 28 201
Virovitica 22 618
Našice 17 320
Županja 16 383
Nova Gradiška 15 833


== Bilder ==
Lika

Lika er en historisk-geografisk region i fjellområdene i Det sentrale Kroatia. De største byene i området er Gospić, Otočac, Gračac og Korenica. Regionen har et areal på 5 350 km², og har ca. 51 022 innbyggere (2011). Likas territorium deles av fylkene Lika-Senj, Zadar og Šibenik-Knin.Lika er glissent bebygd og struktursvakt. En ny investering etter jugoslaviakrigene er en del av motorveien fra Zagreb til Split, men på grunn av befolkningsmangel er det få bedrifter som gjør nytte av denne investeringen, i form av nyåpninger av fabrikker og arbeidsplasser. Store områder av Lika er beitemark. Befolkningen var for det meste serbisk. En del av Lika var under Kroatia-krigen kontrollert av Krajina. Under Operasjon Storm ble mesteparten av den serbiske befolkningen fordrevet, og de få eldre som var igjen ble skutt og drept av kroatiske styrker. Idag er befolkningstallet veldig lavt, og mesteparten av de dyrkbare områdene er for det meste gjenvokst, noe som gjør tilbakevending av flyktninger nesten umulig.Regionen Lika har fått sitt navn fra elven Lika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lika – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bosna

Bosna kan også referere til Bosnia.Bosna er den tredje lengste elven i Bosnia-Hercegovina. Den er 281 km lang og befinner seg kun i Bosnia-Hercegovina. Den har sitt utspring i nærheten av hovedstaden Sarajevo og munner ut i Sava (en bielv til Donau). Noen av de viktigste byene langs Bosna er Sarajevo, Zenica og Doboj. 

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bosna River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Meldal kirke

Meldal kirke er en langkirke fra 1988 i Meldal (fra 2020 Orkland kommune) i Trøndelag. Byggverket er i tre og har 400 sitteplasser. Den er reist etter tegninger av arkitekt John Mosand etter at den forrige kirken brant ned 16. juni 1981.
Den tidligere kirken på stedet var fra 1651 og var oppført av byggmester Ole Jonsen Hindrum fra Hindrem i Leksvik. Han hadde en bedrift for kirkebygging i andre halvdel av 1600-tallet og oppførte eller deltok i oppføringen av en rekke kirkebygg i Trøndelag. Altertavlen og annet inventar var av blant annet Johan Contrafeier.
Da man bygget en ny kirke på stedet ble den reist som en kopi av den gamle. Også interiøret med det barokke inventaret er gjenskapt. Den nye altertavlen og prekestolen er laget av Johan Rokkones.


== Kilder ==
Peder Berge (1950). Meldal kyrkje. Meldal sokneråd. 
Meldal kirkekontor
Alf Henry Rasmussen (1993). «Meldal kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 243. ISBN 82-75-27022-7. 
(no) «Meldal kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 


== Eksterne lenker ==
«Meldal kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ivan Frano Jukić

Ivan Frano Jukić (født 8. juli 1818 i Banja Luka i Det osmanske rike, død 20. mai 1857 i Wien) var en fransiskanermunk (Frano er ordensnavnet) og forfatter fra Bosnia og Hercegovina. Til tross for hans korte liv satte han spor både politisk og kulturelt i Bosnia og Hercegovina, hvor han betraktes som en av grunnleggerne til bosnisk modernisme. 
Han levde i en av de mest dramatiske periodene i Bosnia og Hercegovina sin historie, der de bosniske muslimene gjorde motstand mot Det osmanske riket og dets ledere som forsøkte å gjennomføre moderniseringsreformer. Jukić var veldig fascinert av tanken på liberal sivil orden, likhet og nasjonal frihet for sør-slaverne. Så han fulgte samme idealisme og sterke impulser som sine naboer i Serbia og Kroatia. Gruppene ble omtalt som nasjonal renessanse, men har i senere tid blir mer sett på som nasjonalistiske.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ivan Jukić var sønn av Jozo og Klara Jukić. I 1830 ble han sendt til gransiskanernes kloster i Fojnica. I 1835 kom han til Zagreb der han studerte filosofi og ble kjent med de ledende personligheter i den illyriske bevegelse. I 1837 begynte han teologistudiene i Veszprém.


=== Virksomhet ===
Fra  Veszprem skrev han sine første sanger, og sendte dem til Ljudevit Gaj, som han kjente fra Zagreb.
Sammen med Marijan Šunjić, Martin Nedić, Jako Baltić, Blaž Josić og Fra Grgo Martić, var Jukićs kulturelle og politiske orientering basert på den parapolitiske Bosna Srebrena som en fransiskaner-provins og som den eneste offisielle anerkjente etnisiteten under innflytelse av den romersk-katolske kirke i Osman-Balkan.
Han ble grunnlegger og redaktør av det første litterære magasinet i Bosnia og Hercegovina – Bosanski Prijatelj (Bosnisk venn), var Jukić en advokat for den religions-uavhengige kulturelle identiteten som tok i bruk ideen om en universal sivil utdanning som ikke var bundet til noen form for religion. For ham, som Ivan Lovrenović beskrev ham i sitt verk Bosanski Hrvati, etniske og landlige grenser var ikke eksisterende.
Noe av det som Jukić er mest kjent for er sitt memorandum til den osmanske regjeringen, Želje i molbe kristjanah u Bosni i Hercegovini, koje ponizno prikazuju njegovom veličanstvu sretnovladajućem sultanu Abdul-Medžidu hvor han blant annet krever at katolske og ortodokse ikke lenger skal kalles raja, men bli likestilt med de muslimske som borgere av det Osmanske imperiet. Dette memorandumet er grunnlaget for den bosniske grunnloven.
Men Jukić sin egen nasjonalitet var alltid bosnisk. Han skrev ofte under pseudonymet Slavoljub Bošnjak (Slavisk Bosnier). Med dette inkluderte han alle grupper som bodde i området. Den eneste kulturelle identiteten han påtok seg var illyrisk. Men han så alltid Bosnia sin framtid som en enhet og som en uavhengig stat.


== Se også ==
Bosnjaker


== Referanser ==


== Kilder ==
Lovrenović, Ivan, Bosanski Hrvati
Malcolm, Noel, Bosnia: A Short History
Benjamin von Kalláy

Benjamin Kállay (tysk: Benjamin von Kalláy) (født 22. desember 1839 i Pest i keiserriket Østerrike, død 13. juli 1903 i Wien i Østerrike-Ungarn) var en østerrikskungarsk embetsmann som ble født i Budapest. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Faren til Benjamin von Kállay var en høytstående mann i den ungarske regjeringen og døde i 1845, da Kallay bare var seks år. Moren hans konsentrerte seg om hans utdanning. Hun døde i 1903. 
Familienavnet hans, Kalláy, stammer fra deres eiendommer ved Nagykálló i Szabolcs. De anså seg å være etterkommere av Balogh Semsen-klanen som koloniserte kommunene Borsod, Szabolcs, og Szatmár mot slutten av 800-tallet. De spilte en viktig rolle i ungarsk historie allerede fra 1000-tallet. Kong Mattias Corvinus av Ungarn (1458–1490) skjenket dem deres eiendommer i Mezőtúr nær Kecskemét på grunn av Michael Kállay sin heroiske innsats i krig.
Kalláy viste tidlig en interesse i politikk, spesielt i Øst-Europa. Han reiste til Russland, Tyrkia og Anatolia. På sine reiser lærte han å kjenne tyrkisk, gresk og flere slaviske språk. Han snakket serbisk flytende. 


=== Politikk ===
I 1867 trådte han inn i politikken i Ungarn, og i 1869 ble han utnevnt til generalkonsul i Beograd, og i 1872 besøkte han Bosnia for første gang. Hans syn på Balkan påvirket sterkt grev Andrássy, den østerriksk-ungarske utenriksministeren. Kalláy forlot Beograd i 1875 og returnerte til Budapest. Like etterpå startet han tidsskriftet Kelet Népe («Østlige folk») der han forsvarte Gyula Andrássys politikk.
Etter krigen mellom Russland og Tyrkia (1877–1878) dro han til Filippopolis som Østerrike-Ungarns representant i Den internasjonale østrumeliske kommisjon. I 1879 ble han sjef for utenrikskontoret i Wien. 4. juni 1882 ble han utnevnt til keiserlig finansminister og administrator av Bosnia-Hercegovina, en stilling han innehadde i 21 år.
Kalláy var forfatter og æresmedlem av flere akademier i Budapest og Wien. Han oversatte noen bøker og skrev egne verk. Blant disse var hans monografier om serbisk historie (Geschichte der Serben), og om Russlands ambisjoner østover i Eurasia (Die Orientpolitik Russlands). Begge disse bøkene ble oversatt til tysk og utgitt i Lepzig i 1878. Han selv mente at hans største verk var en akademisk tale om den politiske og geografiske posisjonen til Ungarn som et bindeledd mellom øst og vest.I 1873 giftet han seg med grevinnen Vilma Bethlen, og sammen fikk de to døtre og en sønn. Hans popularitet i Bosnia var delvis på grunn av hans kone og hennes sjarm og personlighet.


== Referanser ==


== Kilder ==
1911 versjonen av Encyclopædia Britannica


== Litteratur ==
Kállay von Nagy-Kálló, Béni. I: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Vol 3, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Vienna 1965, p.196.(tysk)
Somatostatin

Somatostatin er et hormon som består av to peptider, et oppbygd av 14 aminosyrer og et av 28. Det binder seg til somatostatin-reseptorer, som er en G-protein-koblet reseptor med 7 transmembranregioner.
Hormonet er mest kjent for å bli produsert i hypotalamus for å hemme adenohypofysens (hypofysens forlapp) produksjon og sekresjon av (særlig) veksthormon (GH) og tyroidea-stimulerende hormon (TSH), men det produseres også i såkalte deltaceller i magesekken, tarmene og bukspyttkjertelen. Her har hormonet mange fordøyelseshemmende effekter, særlig ved å undertrykke frigjøringen av en rekke andre hormoner, som gastrointestinale (gastrin, cholecystokinin, sekretin, motilin, VIP m.m.), bukspyttkjertelens endokrine (insulin, glukagon) og eksokrine hormoner.


== Se også ==
Veksthormon (Somatotropin)
Nikola Pašić

Nikola Pašić (serbisk: Никола Паши; født 18. desember 1846 i Zaječar i Det osmanske rike, død 10. desember 1926 i Beograd i Kongeriket Jugoslavia) var en serbisk statsminister som kontrollerte Serbia fra 1903 til sin død i 1926.


== Liv og virke ==
Pašić var kjent for å være pro-russisk og veldig i mot østerriksk utenlandspolitikk som var viktig da 1. verdenskrig var i ferd med å starte. Da Serbia ble overkjørt i 1915, ble han med den jugoslaviske hæren i retrett gjennom Albania. Ferden endte på Korfu, hvor han satte opp en serbisk eksilregjering. Sommeren 1917 ledet han den serbiske siden med Jugoslavia-komiteen (Jugoslavenski odbor) som resulterte i Korfu-deklarasjonen. Dette la grunnlaget for den nye staten Kongeriket av serbere, kroater og slovenere. 
Da sentralmaktene kollapset kunne han returnere til Beograd og var til stede da den nye staten ble grunnlagt. 
Han ble foreslått av de største politiske partiene som statsminister i desember 1918 som et resultat av en avstemning. Regenten, Alexander I av Jugoslavia nektet i midlertidig å godta dette en perioden, og Pašić var statsminister fram til sin død i 1926, åtte dager før sin 80-årsdag. 


== Referanser ==
SU-85

SU-85 er en sovjetisk kanonpanserjager fra andre verdenskrig. Bestykningen bestod av en 85 mm D-5S-kanon. Ammunisjonskapasiteten var på 48 granater, og kanonen kunne bruke tre forskjellige granattyper: BR-385A og BR-365K pansersprenggranat, og O-356k sprenggranat. Den hadde en toppfart på 57 km/t, og var bygget på chassiset til stridsvognen T-34. Rundt 2050 ble produsert 1943-1944. 


== Se også ==
SU-100
ASU-85


== Eksterne lenker ==
(en) SU-85 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) SU-85 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Milan Stojadinović

Milan Stojadinović (født 4. august 1888, død 26. oktober 1961) var en serbisk politisk leder og var blant annet finansminister ved flere anledninger. Han var statsminister fra 1935 og ble gjenvalgt i 1938.


== Biografi ==
Han ble født i Čačak i sentral Serbia og gikk på skole i Užice og Kragujevac. I 1910 ble han eksaminert Universitetet i Beograd. og han fikk filosofisk doktorgrad i 1911. Han studerte så i Tyskland, Storbritannia og Frankrike før han returnerte til Serbia i 1914, hvor han begynte å jobbe i finansdepartementet.


== Politiske karriere ==
Han steg i gradene og tjente som finansminister for Kongeriket Jugoslavia i tre perioder: 1922–1924, 1924–1926 og 1934–1935.
I 1935 etablerte han et nytt politisk parti, Srpska radikalna stranka (må ikke forveksles med det moderne partiet med samme navn.) som litt senere gikk over i en koalisjon med andre radikale partier som ble kjent som Jugoslovenska radikalna zajednica. Denne koalisjonen vant valget i 1935 og 24. juni 1935 ble Stojadinović valgt til statsminister. Han ble gjenvalgt igjen i 1938, men prinsregent Pavle erstattet han med Dragiša Cvetković kun et år senere, fordi Pavle mente Stojadinović ikke klarte å gjøre jobben sin tilstrekkelig da han manglet tillit hos kroatene. Stojadinović påstod seinere at den egentlige grunnen til at han ble avsatt var at han nektet å godkjenne prinsregenten som konge til fordel for Petar II av Jugoslavia.Prinsregenten brukte så sine gode forbindelser med Georg VI av Storbritannia, som hadde vært hans forlover, til å sende Stojadinović til Mauritius som var under britenes kontroll. Der tilbrakte han hele andre verdenskrig. Etter krigen dro han videre til Rio de Janeiro, og så til Buenos Aires hvor han ble gjenforenet med sin familie. Han jobbet som spesialrådgiver for presidenten i Brasil om økonomiske forhold. Han grunnla også avisen El Economista.


== Referanser ==
Sommerfugleffekten

Sommerfugleffekten betegner den store sensitiviteten for små endringer i startbetingelsene i kaotiske systemer; deterministiske, ikke-lineære dynamiske systemer. Små variasjoner i startbetingelsene kan forårsake store variasjoner i systemets oppførsel på lang sikt. Slik sensitiv avhengighet kan imidlertid også finnes i ikke-kaotiske systemer; ta for eksempel en ball som plasseres på toppen av et fjell. Avhengig av små variasjoner i plasseringen, ender den opp med å rulle ned i et av mange mulige dalfører. 
Praktiske konsekvenser av sommerfugleffekten, er at komplekse systemer som været blir vanskelig å forutse utover en bestemt tidsperiode (omtrent en uke når det gjelder vær). Dette er fordi når man lager en modell for å simulere et system, er man nødt til å utelate noe informasjon om startbetingelsene. For eksempel ville det være umulig å ta hensyn til vinden fra alle sommerfuglers vinger når man skal simulere et værsystem. Når det gjelder kaotiske systemer, vil slike små avvik mellom virkeligheten og modellen øke og få større og større betydning ettersom simuleringen skrider frem.
Begrepet oppsto i 1972, og ble første gang brukt i forbindelse med meteorologen Edward Lorenz' arbeid.
For å spare tid ved gjentagende simuleringer startet han midt i den opprinnelige simulering og reduserte sifferet 0,506127 til 0,506. Han antok at han ville få en kurve som ikke avvek mye fra den første. Resultatet ble derimot helt annerledes. Denne erfaringen ble kalt "sommerfugeleffekten"  og utviklet senere til hva vi i dag kaller "kaosteori". Denne baserer seg på at negative tilbakemeldingsløyfer vil være utsatt for både positive og negative tilbakemeldinger og derved være stabile og ustabile på samme tid. Ingen av de krefter som påvirker systemet kan utelukkes og det vil oppstå "begrenset ustabilitet". Naturen er full av slike begrensede ustabile fenomener. 
Menneskelige samhandlinger (sosiale fenomener) er også stabile og ustabile (kan og kan ikke forutsis) på samme tid og er derfor ikke troverdig å kunne forutsi. Ustabile fenomener er pr definisjon u-systemiske da de ikke tilfredsstiller krav til å være et system (se "systemteori" Peter Senge "De fem disipliner"). 


== Referanser ==
Epidemi

Epidemi er et utbrudd av en smittsom sykdom som sprer seg raskt mellom mennesker (tilsvarende for dyr heter epizooti). En epidemi som sprer seg over store deler av verden blir kalt en pandemi. Det systematiske studiet av epidemier betegnes epidemiologi.
I Danmark blir det regnet som en epidemi dersom tallet på nye sykdomstilfeller blir doblet på ei uke. Ved en epidemi er det vanlig at myndighetene setter inn tiltak og i en del tilfeller benytter egne lover og regler for å  forebygge og bekjempe sykdommen.
Ved mulighet for å gi vaksiner mot sykdommen kan spredningen av epidemien stoppes dersom en tilstrekkelig stor andel av befolkningen er vaksinert. Dersom en ukjent infeksjon truer, og det er usikkert hvor mange som vil dø av epidemien, er det vanskelig å vite for myndighetene om hvor mye som bør satses på vaksine og andre epidemihemmende tiltak.
Forbud mot reising og spesielt flytrafikk vil være effektivt mot spredning av epidemier, som covid-19 pandemien i 2020, men det kreves stort mot av helsemyndighetene å stoppe flytrafikken.
Sykdommens smittemåte og hvor vanlig denne smittemåten kan være i befolkningen er av stor betydning for hvordan epidemien utvikler seg. Aids/hiv har smittet en del personer som deler sprøyter eller har sex, men siden tilfeldig sex ikke er mer vanlig og få personer deler sprøyter, har sykdommen foreløpig ikke blitt en stor epidemi i Norge. Flere kjønnssykdommer smitter også ved seksuell kontakt. Par som ikke har seksuell kontakt med andre enn den faste partneren vil være beskyttet mot å få slike sykdommer selv om mange i miljøet rundt dem rammes.
En del smittsomme sykdommer smitter ved at rester av avføring med bakterier eller virus blir spredd til maten vi spiser. God håndhygiene med håndvask etter toalettbesøk og før måltid og matlaging kan hindre at slike sykdommer utvikler seg til epidemier.
Mange sykdommer smitter ved at bakterier/virus er i slim i luftveiene og spres med dråpesmitte ved hosting. Forkjølelse, influensa, tuberkulose, norovirus og koronavirus er blant sykdommene med slik smittemåte. Tuberkulose var vanlig da folk bodde trangere og det var vanligere å dele seng. Ved fare for dråpesmitte kan det være beskyttende å bruke munnbind.
Noen virussykdommer som mononukleose har mye virus i spyttet, men smitter lite, eller ikke som dråpesmitte. Hvis man kysser, drikker av samme flaske eller bruker samme spisebestikk (uten vasking i mellomtiden) er smittefaren stor.


== Sykdommer som kan føre til epidemier ==
Influensa
Difteri
Pest
Polio
Kolera
Meslinger
Ebola
Tuberkulose
Lungebetennelse
Legionærsyken
Covid-19


== Se også ==
Pandemi
G-celler

G-celler er en celletype som finnes i magesekkens antrum. Antrum er latin for hulrom, og er navnet på den nederste delen av magesekken som grenser til magesekkens utførselsgang («canalis pyloricus» – pylorus er lukkemuskelen mot tolvfingertarmen). G-cellen utskiller et hormon kalt gastrin ved parasympatisk stimulering (via. nervus vagus) og/eller økt konsentrasjon av aminosyrer i magesekken. Ved parasympatisk stimulering utskiller vagale (fra «vagus») nervefibre et peptid kalt «gastrin-releasing hormone».
G-cellen samarbeider tett med hovedceller (engelsk: «Chief cells»), parietalceller og enterokromafine celler.


== Litteratur ==
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Moore, P. K. (2003). Pharmacology (5 utg.). Elsevier Limited. ISBN 0-443-07145-4. 
Rang, H. P.; Dale, M. M.; Ritter, J. M.; Flower, R. J.; Henderson, G. (2012). Pharmacology (7 utg.). Elsevier, Churchill Livingstone. ISBN 978-0-7020-3471-8.