Jurij Andrukhovytsj

Jurij Ihorovytsj Andrukhovytsj (ukrainsk Юрій Ігорович Андрухович; født 13. mars 1960 i Stanislav) er en ukrainsk forfatter. Andrukhovytsj er mest kjent for sine romaner, men skriver også dikt og essays i tillegg til å oversette. Romantrilogien Rekreasjoner (1992), Moskoviaden (1993) og Perversjon (1996) har gjort ham til en av de mest omtalte forfatteren i Ukraina.


== 1900-tallet ==
Jurij Andrukhovytsj ble født i Ivano-Frankivsk i Vest-Ukraina i 1959. Viktor Neborak og Oleksandr Irvanets og han utgjorde den litterære grupperingen Bu-Ba-Bu (forkortelse for Burlesk-Balahan-Bufonada,(«Burlesk-Bajaseri-Farse») som dominerte ukrainsk undergrunnslitteratur på slutten av 1980- og starten av 1990-tallet, da han også skrev postmoderne romaner.


== 2000-tallet ==
I 2004 var han aktiv under Oransjerevolusjonen, og han gjorde seg også bemerket under Majdan-opprøret vinteren 2013–14.I 2015 utga Andrukhovytsj et bokprosjekt i samarbeide med den tyske fotografen Johanna Diehl. Diehl har reist rundt i Ukraina og fotografert synagoger som enten står og forfaller, eller som er ombygget og tatt i bruk for andre formål, som kinosaler eller sportshaller. Andrukhovytsj har skrevet korte, essayistiske betraktninger og dikt til fotografiene. Det er svært mange slike samtidsruiner i Ukraina.


== Moskoviaden ==
Jurij Andrukhovytsj’ Moskoviaden kom opprinnelig ut i 1993, og regnes som et nøkkelverk i ukrainsk samtidslitteratur. Trilogien er oversatt til 15 språk. Det handler om Moskva i 1991 på Gorkij-instituttets studenthjem. Her kolliderer forfatterambisjoner fra alle deler av Sovjetunionen. Imperiet er i oppløsning, stemningen opphisset, det er mangel på både ølglass og vodka. Otto von F., student og poet fra Vest-Ukraina, drar inn til sentrum og til lekebutikken «Barnas verden», der han skal kjøpe noen gaver. Men Otto går seg bort i underetasjen, tar feil av en dør og havner etter hvert i KGBs vold.


== Utmerkelser og æresbevisninger ==
For sine litterære skrifter og aktiviteter som offentlig intellektuell har Andrukhovych blitt tildelt en rekke nasjonale og internasjonale priser, inkludert Herderprisen (2001), Erich Maria Remarque-fredsprisen (2005), Leipzigs bokmessepris for europeisk forståelse (2006), Angelus-prisen (2006), Hannah Arendt-prisen (2014) og Goethe-medaljen (2016).
Han er medlem av redaksjonen i de ukrainske tidsskriftene Krytyka og Potyah 76. Han er også jurimedlem for Zbigniew Herbert International Literary Award.
Andrukhovytsj' dikt er blant annet blitt tonesatt av grupper som Mertvy Piven, Lamentations of Jeremiah, Sigal Sopiriv Sipilka. Again for the Old,  og Karbido (Polen).


== Diktsamlinger ==
Himmelen og torgene (Небо і площі, 1985)
Sentrum (Середмістя, 1989)
Eksotiske fugler og planter (Ексотичні птахи і рослини, 1991)
Sanger for den døde hanen (Пісні для мертвого півня, 2004)


== Prosa ==
Til venstre, hvor hjertet er (Зліва, де серце, 1989), novellesamling
Rekreasjoner (Рекреації, 1992)
Moskoviaden (Московіада, 1993)
Perversjon (Перверзія, 1996)
Tolv ringer (Дванадцять обручів, 2003)
Hemmeligheten. Istedenfor en roman (Таємніця. Замість роману, 2007)
Justisens elskere (Коханці юстиції, 2017)
Radio Natt (Радіо Ніч, 2020)


== Essaysamlinger ==
Stedlig desorientering (Дезорієнтація на місцевості, 1999)
Sentral-østlig revisjon (Центально-східна ревізія, 2000)
Mitt Europa (Моя Європа, 2001), essaysamling utgitt i samarbeid med den polske forfatteren Andrzej Stasiuk
Djevelen gjemmer seg i osten (Диявол ховається в сирі, 2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yurii Andrukhovych – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yurii Andrukhovych – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Jurij Andrukhovytsj
Litteratur og revolusjon https://voxpublica.no/2016/05/litteratur-og-revolusjon-i-ukraina/]
www.johannadiehl.com
https://web.archive.org/web/20120511063014/http://vgolos.com.ua/%D1%85%D1%82%D0%BE-%D1%94-%D1%85%D1%82%D0%BE/%D0%B0/%D0%B0%D0%BD