jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi

Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi (født 3. desember 1930 i Mazalonga i  provinsen Equatore i daværende Belgisk Kongo, senere Zaïre, nå Kongo-Kinshasa, død 6. januar 2007 i Leuven i Belgia) var katolsk erkebiskop av Kinshasa, og kardinal.
Han ble presteviet den 13. juli 1958 i presteordenen Scheut-misjonærene (egentlig: «Kongregasjonen av Marias uplettede hjerte», Congregatio Immaculati Cordis Mariae). Etter noen års pastoralt arbeid ble han sendt for videre studier i Paris i Frankrike (doktorgrad i sosiologi, og senere studier i naturvitenskaper og litteratur) og Brussel i Belgia (doktorgrad i pastoralteologi).
Han ble erkebiskop av Mbandaka-Bikoro i 1977 (etter ett år som koadjutorerkebiskop samme sted), og ble forflyttet til erkebispedømmet Kinshasa (hovedstaden) i 1990. I 1991 ble han kreert til kardinal av pave Johannes Paul II. Han døde etter lengre tids sykdom på et sykehus i Leuven/Louvain i Belgia i januar 2007. Kardinalen hadde de siste årene i lange perioder oppholdt seg i Belgia for behandling.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Biskop Félix Scalais, C.I.C.M. (1904-1967) *1953
Kardinal Joseph Albert Malula (1917-1989) *1959
Kardinal Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi (1930-1976) *2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Svínáir

Svínáir (IPA: [ˈsvʊinˌɔaɪɹ], dansk: Svinåer) er en bygd på Færøyene. Den ligger ved Sundini, lengst sør i Eiðis kommuna og nordvest på Eysturoy. Bygda ble grunnlagt som en niðursetubygd i første halvdel av 1800-tallet. 1. januar 2010 hadde Svínáir 27 innbyggere.Jógvan Poulsen (1854–1941) kom fra Svínáir.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svínáir på faroeislands.dk
Fuglafjørður

Fuglafjørður (IPA: [ˈfʊglaˌfjøːɹʊɹ], foreldet dansk skrivemåte: Fuglefjord) er en by og et sogn på Færøyene. Fuglafjørður ligger innerst i fjorden med samme navn på nordøstkysten av Eysturoy. Fuglafjørður er utvidet med boligfelt og et viktig skolested i Kambsdalur, 3 km sør for sentrum. Den 1. januar 2020 hadde Fuglafjørður 1 575 innbyggere.Fuglafjarðar kirkja er sognekirke. Administrativt var sognet Fuglafjørður en del av Eysturoyar prestagjalds kommuna fra innføringen av det lokale selvstyret i 1872. I 1918 ble Leirvík utskilt fra sognet, og Fuglafjørður samtidig opprettet som en egen kommune. Fuglafjørður fikk bystatus etter vedtak i kommunestyret i 1993.Byen har veiforbindelse til Norðragøta og Leirvík i sør. Fuglafjørður er en viktig eksporthavn med stor fiskeindustri, skipsverft for trålere samt et større oljelager. Største arbeidsplass er Havsbrún, som produserer fiskemel og -olje. Produksjonen av fiskefôr i Fuglafjørður er viktig for havbruket på Færøyene. En stor del av den færøyske fiskeflåten har sin hjemmehavn i Fuglafjørður, som har kjennemerke «FD» i skipsregisteret. Bare Klaksvík har flere hjemmehørende fiskebåter i skipsregisteret.
Arkeologiske utgravninger i midten av 1950-årene påviste at Fuglafjørður er en landnåmsbygd. Historisk har bygden vært inndelt i fire grender, som nå er vokst sammen.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Fuglafjarðar kommunas nettsted» (færøysk). 
«Fuglafjørður» (dansk and engelsk og italiensk). faroeislands.dk.
Michael Michai Kitbunchu

Denne artikkelen handler om en person fra Thailand; thailandsk navneskikk er slik at en person refereres til med fornavnet sitt (Michael) og ikke slektsnavnet sitt (Kitbunchu).Michael Michai Kitbunchu (th. ไมเกิ้ล มีชัย กิจบุญชู, født 25. januar 1929 i Sam Phran i Thailand) er katolsk erkebiskop av Bangkok, og kardinal.
Han studerte ved presteseminaret i Si Racha og deretter ved det pavelige universitet Urbaniana i Roma, og ble presteviet i Roma i 1959 av kardinal Grégoire-Pierre Agagianian.
Etter hjemkomsten til Thailand arbeidet han i menighetssjelesorg i Ban Paeng (Ayutthaya), Bang Kham (Lopburi), og så i Bangkok. I 1965 ble han rektor for presteseminaret i hovedstaden.
Han ble utnevnt til erkebiskop av Bangkok i 1972 av pave Paul VI, og til kardinal i 1973 av pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Erkebiskop Joseph Khiamsun Nittayo (1908-1998) *1963
Kardinal Michael Michai Kitbunchu (1929-) *1973


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Katolsk.no
Biografi fra Vatikanets pressekontor
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Nes (Eysturoy)

Nes (foreldet dansk skrivemåte: Næs) er en bygd på Færøyene. Nes ligger nær sørspissen på Eysturoy, ved innseilingen til Skálafjørður. Den 1. januar 2020 hadde Nes 345 innbyggere. Nes danner en sammenhengende bebyggelse med Toftir og Saltnes, som også inngår i Nes kommuna.
Nes nevnes første gang i skriftlige kilder i Hundebrevet fra siste halvdel av 1300-tallet.Nes er et gammelt kirkested med egen prestegård. Mange av prostene på Færøyene har hatt sete her. Prestegården kan føres tilbake til reformasjonstiden og den første lutherske presten Heini Havreki, men er sannsynligvis eldre. Den nåværende sognekirken på Nes, Fríðrikskirkjan, ble innviet i 1994.


== Referanser ==
Skånevik

Se også artikkelen om motorfergen M/F «Skånevik».Skånevik er et tettsted i Etne kommune i Vestland. Skånevik ligger innerst i Skånevikfjorden, nær innløpet til Åkrafjorden. Tettstedet har 547 innbyggere per 1. januar 2022.
Skånevik var tidligere en egen kommune, opprettet i 1837 som Skånevik formannskapsdistrikt. I 1965 ble den delen av kommunen som lå sør for Skånevik-/Åkrafjorden og øst for Åkra med 1 493 innbyggere, slått sammen med Etne til den nye Etne kommune. Området nord for Skånevik-/Åkrafjorden østover til og med Åkra med 1 189 innbyggere ble slått sammen med Fjelberg og Kvinnherad kommuner samt det meste av Varaldsøy til den nye Kvinnherad kommune.
Det er ferjeforbindelse mellom Skånevik, Matre og Utåker. Her har det vært flere ferjer i drift, blant annet M/F «Skånevik» og M/F «Fitjar». For tiden er det M/F «Matre» som går der.


== Referanser ==
Skoger

Skoger er en bydel i Drammen kommune i Viken. Fram til 2013 ble det også regnet som et eget tettsted som inkluderte de tettbebygde områdene på begge sider av kommune- og fylkesgrensen mellom Drammen og Sande i Vestfold. Skoger var tidligere en selvstendig kommune som ble opprettet i 1837 som Skoger formannskapsdistrikt. Skoger tilhørte ved opprettelsen Buskerud amt.


== Navnets opprinnelse ==
Man finner allerede navnet Skogarbygd i biskop Eysteins Jordebok fra 1400. Forklaringen ligger nok i at området har store skogområder og mye dyrket mark.


== Historie ==
Skoger gamle kirke, som er Drammens eldste byggverk, er ifølge nyere forskning fra tidlig på 1200-tallet, og ble viet til Olav den hellige.
I 1757 solgte greven Skoger kirke til Skoger allmue på grunn av pengemangel. I 1885 fikk Skoger sin nye kirke, og det er i dag fire kirker som hører inn under Skoger prestegjeld.
I 1843 ble Skoger, som da hadde 1 837 innbyggere, slått sammen med Strømsgodset til et nytt Skoger formannskapsdistrikt. Samtidig ble gården Stubberud som til da  hadde vært en del av Eiker (Eger), overført til Konnerud sogn i Skoger. Det nye Skoger-distriktet ble administrativt overført til Larvik og Jarlsberg amt (Vestfold fylke).
1. januar 1870 ble en del av Skoger med 1 363 innbyggere overført til Drammen.
1. januar 1964 ble resten av Skoger, som da hadde 14 672 innbyggere, slått sammen med Drammen til den nye Drammen kommune. Samtidig ble fylkesgrensen flyttet slik at hele området ble en del av Buskerud fylke.


== Kjente personer fra Skoger ==
Isak Philip Hartvig Ree Barlag
Kai Fjell
Heidi Tjugum
Linn-Elise Øhn Mehlen
Espen Lie Hansen


== Referanser ==
Tuba

Tuba kan ha flere betydningerTuba er det største blåseinstrumentet i messing, og er det messinginstrumentet som klinger dypest. Det er også et av de instrumentene som sist ble tatt inn i symfoniorkestrene, da det ble oppfunnet i 1840 og erstattet ofikleiden på slutten av 1800-tallet. Det er vanligvis bare én tuba i et symfoniorkester, og den brukes som bass i messingseksjonen. I janitsjarkorps og brassband er det av samme grunn behov for flere tubaer i besetningen. I tradisjonelle brassband er fire tubaer idéelt (to i Ess og to i B), i janitsjarkorps varierer behovet etter besetningens størrelse.
I løpet av 1900-tallet ble de første solokonsertene skrevet, og ble etter hvert et fullverdig soloinstrument. De mest kjente konsertene for tuba og orkester er skrevet av Ralph Vaughan Williams, Edward Gregson og John Williams. Tuba finnes i tillegg både i janitsjarkorps og brassband. I brassband bruker man Ess-tuba og Bb-tuba, vanligvis to av hver. Til marsjering hender det man bruker helikon eller sousafon. Dette er tubaer spesielt utformet for marsjering. En annen besetning hvor tubaen spiller er viktig rolle er tubakvaertetten, som består av to tubaer og to eufonium. I tillegg benyttes tuba i flere typer folkemusikk (blant annet i Tyrol) og i visse typer jazz.
Tubaene som lages i dag har stemming i B, C, Ess eller F. F- og Ess-tubaer kalles gjerne basstuba, mens C- og Bb-tubaer kalles kontrabasstuba. Noen steder dukker navnet tenortuba opp; dette er det samme som eufonium.
Richard Wagner fikk konstruert en spesiell tuba kalt Wagner-tuba. Den ble laget i tenor- og bass-størrelse. 


== Se også ==
Messingblåseinstrument
Blåseinstrument
Musikkinstrument


== Eksterne lenker ==
(en) Tubas (instrument) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tuba (instrument) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
«DigitaltMuseum: Søk:  'tuba'».
Thomas Bjørn

Thomas Bjørn (født 18. februar 1971) er en dansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1993, og hans resultater siden da har etablert ham som Danmarks beste golfspiller og et av de største danske sportsnavn overhodet.
I 1996 ble Bjørn den første danske vinner av en turnering på Europatouren, da han gikk av med seieren i Loch Lomond Invitational. Året etter ble han den første danske spiller til å kvalifisere seg til det europeiske laget i Ryder Cup.
Siden 1996 har Bjørns prestasjoner på Europatouren vært på et stabilt høyt nivå. Han har ligget blant de 15 beste på Europatourens pengeliste (Order of Merit) hvert år fra 1996 til 2003.


== Meritter ==


=== Seire på Europatouren ===
1996: Loch Lomond World Invitational
1998: Peugeot Open de España; Heineken Classic
1999: The Sarazen World Open
2000: BMW International Open
2001: Dubai Desert Classic
2002: BMW International Open
2005: Daily Telegraph Dunlop Masters
2006: Nissan Irish Open
2010: Estoril Open de Portugal
2011: Commercialbank Qatar Masters, Johnnie Walker Championship at Gleneagles, Omega European Masters
2013: Omega European Masters


=== Seire på Challengetouren ===
1995: The Coca-Cola Open; Interlaken Open; Himmerland Open


=== Seire på Japan Golf Tour ===
1999 Dunlop Phoenix Tournament
2003 Dunlop Phoenix Tournament


=== Lagturneringer ===
Ryder Cup: 1997, 2002, 2014
WGC–World Cup: 1996, 1997, 2001
The Seve Trophy: 2000, 2002, 2003, 2005, 2007, 2009
The Royal Trophy: 2006


== Eksterne lenker ==
(de) Thomas Bjørn – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thomas Bjørn – PGA-touren 
(en) Thomas Bjørn – Europatouren 
(en) Thomas Bjørn – Japantouren 
(en) Thomas Bjørn – Verdensrankingen 
Profil på Europeantour.com
Tore Hamsun

Tore Hamsun (født 6. mars 1912 på Hamarøy, død 10. januar 1995 i Oslo) var en norsk kunstmaler og forfatter. Han var sjef for Gyldendal under andre verdenskrig.


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av forfatteren og nobelprisvinneren Knut Hamsun og skuespilleren Marie Hamsun. Da han var fem år gammel flyttet familien fra Hamarøy til storgården Nørholm ved Grimstad. I likhet med sine tre søsken viste han tidlige kunstneriske evner; alle var da også påtenkt en kunstnerisk karriere, men Tore var den eneste som gjennomførte. Han begynte på Torstein Torsteinsons malerskole i 1933, og studerte ved kunstakademiet i München i 1934-35. Senere fullførte han utdannelsen ved Statens kunstakademi i Oslo, og debuterte som maler i Oslo i 1940. Som maler er han husket for sine landskapsmalerier, påvirket av fransk impresjonisme, og ofte med motiver hentet fra farens bøker.
Han fungerte som forlagssjef for Gyldendal Norsk Forlag i perioden 1942–44, etter at forlagssjef Harald Grieg hadde blitt arrestert i 1941. Faren Knut Hamsun var en av grunnleggerne og eierne av forlaget. Hamsun engasjerte seg også mot jødeforfølgelsene. Han hadde i Berlin blitt venn med litteraten Max Tau, som han i 1938 hjalp å flykte til Norge og lot ham bo i sin leilighet i Oslo. I forbindelse med aksjonen mot jødene i Oslo under krigen hjalp Hamsun Tau på nytt å flykte. Etter annen verdenskrig satt han fengslet i fem måneder på grunn av sitt medlemskap i Nasjonal Samling.
Hamsun utgav i 1940 en liten biografi på tysk over faren, Mein Vater Knut Hamsun. Boken utkom på norsk i 1952 i en sterkt utvidet utgave, og i en ytterligere utvidet og bearbeidet utgave i 1987. Han utgav også en samling med farens brev i 1956. I 1984 debuterte han skjønnlitterært med Mannen fra havet. Flere av hans bøker er oversatt til tysk. 
Han hadde odelsretten til farens gård Nørholm, men ga den til broren Arild og bosatte seg heller like ved, i Nørholmskilen. Tore Hamsun var gift og fikk tre barn med pianisten Ruth Elisabeth Grung (1916–1998).  I 1953 giftet han seg med malerinnen Marianne Doris Ferring (1925-2022), de fikk to barn. Han døde av skadene han fikk etter en trafikkulykke på Gran Canaria der han og konen hadde bolig.


== Utgivelser ==
1940: Mein Vater Knut Hamsun. Leipzig. Paul List verlag. (Oversatt etter originalmanuskript)
1952: Knut Hamsun – min far, biografi
1959: Knut Hamsun, ny utgave
1987: Knut Hamsun, min far, utvidet utgave
1956: Knut Hamsun som han var. Et utvalg av hans brev. Redigert av Tore Hamsun
1970: Knut Hamsun: Brev til Marie. Redigert av Tore Hamsun
1984: Mannen fra havet, roman
1986: Mørk himmel over Puerto Bravo, roman
1987: Rhapsody in Blue, roman
1990: Efter år og dag, selvbiografi


== Litteratur ==
Iver Tore Svenning. Tore Hamsun : maleren og mannen. Labyrinth Press. 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Hamsun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mary av Danmark

Kronprinsesse Mary av Danmark, grevinne av Monpezat (født Mary Elizabeth Donaldson  5. februar 1972 på Tasmania i Australia) er gift med Danmarks tronarving kronprins Frederik. Hun er datter av professor John Dalgleish Donaldson og Henrietta Clark Donaldson. Kronprinsesse Mary har bachelor i jus og økonomi. Før hun giftet seg arbeidet hun i markedsføring for DDB, Young Rubicam, Microsoft.


== Ekteskap ==
Den 8. oktober 2003 ga Dronning Margrethe sin offisielle tillatelse til at kronprins Frederik kunne gifte seg med den på det tidspunkt australsk-britiske statsborger Mary Elizabeth Donaldson. Paret ble viet i Københavns domkirke 14. mai 2004. Hun fikk da tittelen Hennes kongelige kronprinsesse av Danmark, og i 2008 fikk hun i tillegg tittelen grevinne av Monpezat.


== Barn ==
25. april 2005 ble det annonsert at kronprinsparet ventet sitt første barn. Den 15. oktober 2005 klokken 01:57 fødte kronprinsessen en velskapt sønn, Christian Valdemar Henri John, med en vekt på 3500 gram, og en lengde på 51 cm.
Den 26. oktober 2006 meddelte det danske hoff at kronprinsessen var gravid med sitt andre barn. Kronprinsessen ble innlagt den 21. april 2007 på Rigshospitalet i København. Mary fødte lørdag den 21. april 2007 kl. 16.02 en velskapt datter. Vekt: 3350 gram og lengde på 50 cm. Prinsessen er den første prinsessen født i Danmark siden 1946. Hun fikk ved dåpen den 1. juli 2007 navnet Isabella Henrietta Ingrid Margrethe.
8. januar 2011 ble det meldt at hun samme dag hadde født tvillinger, en 47 centimeter lang gutt på 2684 gram, og en 46 centimeter lang jente på 2554 gram. Tvillingbarna fikk navnene Vincent Frederik Minik Alexander og Josephine Sophia Ivalo Mathilda.


== Dekorasjoner ==
Kronprinsesse Mary er innehaver av følgende danske og utenlandske ordener, medaljer og dekorasjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Mary, Crown Princess of Denmark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mary, Crown Princess of Denmark – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mary av Danmark på Internet Movie Database 
(en) Mary av Danmark hos The Peerage
Amuza

Amuza Motors Pty Ltd fra Perth i Australia er et selskap som bygger limousiner, sportsbiler og undervannsfartøyer.  De viste en limousin-modell basert på Ford Falcon på en bilmesse i Tokyo i 2003. Deres nåværende modell heter Grand Chauffeur.


== Eksterne lenker ==
Selskapets hjemmeside
Norsk industriforum for romvirksomhet

Norsk industriforum for romvirksomhet (NIFRO) er et bransjeforum for norske selskaper som jobber mot romfartsindustrien. Forumet ble etablert i 1986. Forumet skal jobbe med næringsutvikling, nettverks- og kompetansebygging innenfor romrelatert virksomhet i Norge. Et annet formål er å drive lobbyvirksomhet overfor politikere for å styrke romrelaterte virksomheter.


== Medlemsbedrifter ==

Andøya Space Center
CMR Prototech
Eidsvoll Electronics
Indra Navia
Integrated Detector Electronics AS (IDEAS)
Jotne EPM Technology
Kongsberg Defence Systems
Kongsberg Norspace
Kongsberg Satellite Services
Kongsberg Seatex
Kongsberg Spacetec
NAMMO Raufoss
SINTEF
S & T
Telenor Satellite Broadcasting
T & G Elektro
TSAT AS
Jotne


=== Assosierte medlemmer ===
Forsvarets forskningsinstitutt
Universitetet i Oslo
Universitetet i Bergen
Universitetet i Stavanger
Kjeller Innovasjon
NAROM (Nasjonalt senter for romrelatert opplæring)
Valide
NTNU
Evangelisten Johannes

Evangelisten Johannes (gresk: Ἰωάννης – Iōánnēs) i Bibelen var sønn av Sebedeus og Jakobs bror. Han var en av Jesu tolv apostler. 
Ifølge bibelfortellingene var han en av de tre disiplene som stod Jesus nærmest, og det er sannsynligvis han som i Johannesevangeliet kalles «den disippelen som Jesus hadde kjær».
Mange har regnet ham som forfatteren av Evangeliet etter Johannes og av Johannes' åpenbaring, men begge deler er omdiskutert. På grunn av Johannesevangeliets understrekning av Kristi guddommelighet og hans forhold til Faderen, kalles evangelisten vanligvis Johannes Teologen i østlig tradisjon.
Han symboliseres i kunsten ofte som en ørn, eller i nærheten av en ørn. Dette er knyttet til at Johannes åpner sitt evangelium med en ørneflukt. Det vises også ofte til at Johannes ikke tar hensyn til detaljer, men er den av evangelistene som har sikt fra oven. 


== Se også ==
Johannes Døperen
Edgeøya

Edgeøya er den tredje største av øyene som inngår i øygruppen Svalbard, beliggende øst for hovedøyen Spitsbergen og syd for Barentsøya. Den har et areal på omtrent 5 074 kvadratkilometer, hvilket er noe større enn Akershus fylke. Det er ingen bosettinger på Edgeøya, og det er meldeplikt for Sysselmannen ved ferdsel her. Den vestlige kyststrekningen har delvis mobildekning fra senderen over Sveagruva, 70 km lenger vest.
Oppdagelsen av Edgeøya er noe omstridt, den ble muligens oppdaget av Joris Carolus (1566-1636), nederlandsk oppdager og kartograf i 1614, som samme år angav øyens sydkyst på kart over Svalbard (Spitsbergen). Det er senere kommet frem at dette mest sannsynlig er kopiert fra noe tidligere spekulative nederlandske kart. Navnet kommer av Thomas Edge (1587/8–1624), engelsk hvaljeger og sjømann, som opererte i farvannene rundt Bjørnøya og Svalbard i årene 1611-19, og skal ha oppdaget øyens sydkyst i 1616. Det er ikke kjent om han var i land på øyen.
Til forskjell fra de andre av Svalbards hovedøyer er en uvanlig stor del ikke dekket av permanent is. De isdekkede delene er først og fremst på østsiden som består av isbreen Edgeøyjøkulen, hvis østlige del kalles Stonebreen og den sydlige utløperen Kong Johans bre, samt Storskavlen midt på øyen og Langjøkulen i nordvest. Den sydlige delen av øyen er splittet i to utløpere av Tjuvfjorden, og på den sydvestlige utløperen ligger Digerfonna, Kvalpyntfonna og Kvalpyntfjellet. Halvøyen ender mot sydvest i Kvalpynten. Den sydøstlige utløperen består for en stor del av svart skifer, hvilket er opphav til betegnelser som Negerfjellet (375 m), Negerdalen nord for dette, samt øyas sydspiss Negerpynten. Navnet stammer sannsynligvis fra det latinske Niger. Fra Stonebreen kalves det årlig isfjell, som driver sørover.
Edgeøya utgjør en del av Søraust-Svalbard naturreservat. Øya er et viktig leveområde for isbjørn. Her finnes også svalbardrein.
I vest ligger Storfjorden, som skiller Edgeøya fra Spitsbergen. I nord ligger Freemansundet, som skiller Edgeøya fra Barentsøya. I nordøst ligger Olgastretet som skiller Edgeøya fra Kong Karls Land.
I farvannene rundt Edgeøya ligger en rekke øyer og øygrupper:

Thomas Smithøyane og Brimulen i det sydvestre utløpet av Freemansundet.
Zeiløyane utenfor det nordøstre  utløpet av Freemansundet.
Ryke Yseøyane ca 20 km mot øst fra St. Jakobsbukta.
Halvmåneøya ca 4 km øst av Lønøodden i sydøst.
Tusenøyane ca 10 km syd av Negerpynten.
Zieglerøya og Delitschøya utenfor Bjørnbukta i Tjuvfjorden.
Fleinholmane og Bjørnholmane øst for Hassesteinbukta i sydvest.


== Eksterne lenker ==
Edgeøya hos Svalbard Images
Joris Carolus, Discoverer of Edge Island