Maureen Connolly

Maureen Catherine Connolly (født 17. september 1934 i San Diego, California, død 21. juni 1969) var en amerikansk tennisspiller. 
Connolly var en meget dyktig spiller i årene 1951–54. Etter en tragisk ulykke ble hun nødt til å gi opp tenniskarrieren før hun fylte tjue år. Da hadde hun allerede vunnet hele tolv Grand Slam-turneringer, den første vant hun før hun fylte sytten. Hun ble sammenlignet med storheter som Suzanne Lenglen og Helen Wills og ble spådd en lysende fremtid. I 1953 ble hun den første kvinnen, og den andre spilleren, som tok en ekte Grand Slam det vil si å vinne alle fire Grand Slam-turneringene i løpet av ett år. På herresiden hadde Donald Budge klart å vinne en ekte Grand Slam som den første noensinne i 1938.
I løpet av sin korte tenniskarriere vant hun Amerikanske mesterskapet tre ganger, den første i 1951. Hun vant også Wimbledon tre ganger, i to av finalene beseiret hun Louise Brough (1952 og 1954). Franske mesterskapet vant hun to ganger (1953–54) og Australske mesterskapet en gang (1953). Hun vant samtlige singeltitler i de Grand Slam-turneringer hun deltok i. Hun deltok også på det seirende amerikanske Wightman Cup-laget 1951-54 (lagkonkurranse mellom USA og Storbritannia). Hun ble av amerikansk presse kåret til årets idrettskvinne tre år på rad.
Som barn elsket Maureen Connolly hester, men hennes fraskilte mor hadde verken penger til kjøpe hest eller betale ridetimer til sin datter. Derfor begynte Maureen som niåring å spille tennis. Hun fikk senere en hest, som hun ga navnet «Colonel Merryboy», av folket i hjembyen San Diego for sine fremragende prestasjoner på tennisbanen. Da hun var ute på en ridetur, to uker etter hun hadde vunnet Wimbledon for tredje gang, ble hesten skremt av en sementbil. Hun ødela sitt høyre ben da det ble klemt mellom bilen og hesten. Hun innså at karrieren som spiller var over, men hun kunne etter en tid arbeide som profesjonell tennistrener. Hun giftet seg i 1955 med Norman Brinker og de fikk to barn. Hun fikk kreft i 1966 og døde tre år senere, kun 34 år gammel. Til hennes minne ble det opprettet en juniorturnering mellom USA og England for damer under 21 år M.C. Brinker Cup. 
I 1968 ble hun opptatt i International Tennis Hall of Fame.


== Grand Slam-titler ==
 Australske mesterskapet:
single damer – 1953 (hun beseiret Julia Sampson med 6-3, 6-2 i finalen)
double damer – 1953 (sammen med Julia Sampson)
 Franske mesterskapet:
single damer – 1953 (hun beseiret Doris Hart med 6-2, 6-4 i finalen)
single damer – 1954 (hun beseiret Ginette Bucaille med 6-4, 6-1 i finalen)
double damer – 1953 (sammen med Nell Hall Hopeman)
mixeddouble – 1954 (sammen med Lew Hoad)
 Wimbledon:
single damer – 1952 (hun beseiret Louise Brough med 6-4, 6-3 i finalen)
single damer – 1953 (hun beseiret Doris Hart med 8-6, 7-5 i finalen)
single damer – 1954 (hun beseiret Louise Brough med 6-2, 7-5 i finalen)
 Amerikanske mesterskapet:
single damer – 1951 (hun beseiret Shirley Fry med 6-3, 1-6, 6-4 i finalen)
single damer – 1952 (hun beseiret Doris Hart med 6-3, 7-5 i finalen)
single damer – 1953 (hun beseiret Doris Hart med 6-2, 6-4 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Maureen Connolly – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Maureen Connolly – International Tennis Hall of Fame 
Maureen Connolly, Tennis Star, Dies, The New York Times