jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sørkinatiger

Sørkinatiger (Panthera tigris amoyensis) kalles også amoytiger, xiamentiger (etter byen Xiamen/Amoy) og kinatiger, men den er dessverre nærmest utryddet. Som sådan hører den hjemme i Sørøst-Kina. Noen få eksemplarer overlever i kinesiske dyrehager, men i vill tilstand har den ikke vært observert de seneste ti årene.


== Beskrivelse ==
Sørkinatigeren er en av de minste underartene, og mange forskere tror den kan være en slags stamfar for de andre underartene. Den varierer i farge fra rød-orange til okergul langs sidene og de øvre partiene av kroppen, mens undersiden er nærmest hvit. Stripene langs sidene varierer fra sort til mørk grå. Hannene blir ca. 130-175 kg tunge og måler fra snutespiss til halerot ca. 230-260 cm som voksen. Hunnene veier ca. 100-115 kg og måler gjerne ca. 220-240 cm som voksen.


== Bestanden ==
I 2007 var det 72 sørkinatigere i ulike dyrehager rundt om i verden (de langt fleste i Kina), alle etterkommere av seks viltfangede individer. Den største flokken finnes nå i den zoologiske have i Suzhou, som ligger i Jiangsu-provinsen. I tillegg er Meihuashan naturreservat (20 000 hektar) etablert i Longyan, som ligger i Fujian-provinsen. Det er planlagt utsetting av dyr i naturen.
Sørkinatigeren kan være utdødd i vill tilstand. Den har ikke vært observert av offisielle representanter på mer enn 20 år, og det er heller ikke rapportert om sivile observasjoner siste 10 år. På 1950-tallet ble bestanden estimert til ca. 4 000 individer, men etter at regjeringen i 1959 erklærte den som en «plage for nasjonen», ble den jaktet til nær utryddelse. Regjeringen omgjorde vedtaket i 1977, og siden 1997 har det pågått et arbeid med å redde bestanden, men mange forskere tror nå at dette kan være for sent. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panthera tigris amoyensis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Panthera tigris amoyensis – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Save The Tiger Fund Arkivert 26. februar 2011 hos Wayback Machine.
The South China Tiger Conservation Program
Tigerhomes.org
The South China Tiger Project
John Alcock (flyver)

John William Alcock (født 5. november 1892 i Seymour, Old Trafford, Manchester, død 18. desember 1919) var en britisk flyver som gjennomførte den første flyvning over Atlanterhavet (se Alcock og Brown)
Han begynte å interessere seg for flyvning sytten år gammel. Han ble en dyktig flyver under første verdenskrig. Han ble skutt ned under et bombetokt og tatt til fange i Tyrkia. Etter krigen ville Alcock fortsette en karriere som flyver og tok utfordringen om å bli den første som krysset Nordatlanterhavet. Etter et mislykket forsøk ble turen gjennomført natten 14. – 15. juli 1919.


== Referanser ==
Arthur Whitten Brown

Arthur Whitten Brown (født 23. juli 1886 i Glasgow, død 4. oktober 1948) var en britisk navigatør/mekaniker på den første flyvning over Atlanterhavet i 1919.
Brown begynte sin karriere som mekaniker før utbruddet av første verdenskrig. Brown ble tatt til fange etter å ha blitt skutt ned over Tyskland. Etter å ha sluppet ut fra krigsfangenskap fortsatte han å dyktiggjøre seg i navigasjon og en gang han besøkte Vickers-fabrikkene fikk han tilbud om å bli navigatør på den planlagte atlanterhavsflyvningen sammen med John Alcock, som allerede var blitt valgt ut som flyver.


== Referanser ==
Koranoid

Koranoid er en bok utgitt i 2005 og skrevet av en norsk forfatter under psevdonymet Erik Bakken Olafsen. Boka er religionskritisk. Forfatteren oppgir i avisintervjuer at han har studert Islam i Iran og at han er anonym på grunn av sin egen sikkerhet, og viser blant annet til drapet på den nederlandske filmregissøren Theo van Gogh
Koranoid presenterer tre livsskjebner: hovedhistorien er om en autist som får Koranen «på hjernen» og som befaler at alt i bokollektivet han bor i må foregå som Profeten foreskriver.
Den ene historien som er flettet inn i denne, er om en norsk sjøkaptein som kommer til et arabisk land og blir muslim, og den andre er om en skrudd svensk forsker som forsker på en retning innen islam som kalles «de klanderverdige».


== Eksterne lenker ==
Møt forfatteren bak islam-satire – intervju i Dagbladets Magasinet
Religion som virusfilter – intervju i Dagsavisen
Seriøs islam-harselas – bokkritikk i Dagens Næringsliv
El Greco

El Greco, spansk grekeren (egentlig Domênikos Theotokópoulos; Δομήνικος Θεοτοκόπουλος), (født 1541, død 7. april 1614 i Toledo) var en spansk maler av gresk avstamming. El Greco regnes som en av de betydeligste kunstnerne i overgangen mellom europeisk renessanse og barokk, og hans særpregede malestil har påvirket kunstnere helt frem til 1900-tallets ekspresjonisme og kunstnere som Picasso og Jackson Pollock.
Det virker sannsynlig at El Greco først fikk undervisning i ikon-maling på Kreta hvor han var født. Da han var i 20-årene dro han til Venezia hvor han studerte vestlig-inspirert kunst under Tizian og Tintoretto. Av de venetianske malerne var det Tintoretto som påvirket ham mest. 
Etter noen år i Venezia flyttet han til Roma. Her ble han påvirket av manierismen og av malerier av Michelangelo. I 1577 flyttet han til Toledo, som på den tiden var den religiøse hovedstaden i Spania. Kristendom hadde en stor påvirkning på livet hans og også på hans kunst. 
El Greco hadde stor suksess som maler av altertavler og portretter. Mange av hans portretter var av religiøse ledere.


== Hovedverk (utvalg) ==
«Kristus blir avkledd», 1577–79, i Katedralen i Toledo
«Filip 2's drøm», 1579–80, i Escorial i Madrid
«Den hellige Mauritius' martyrium», 1580–83, i Escorial
«Grev Orgaz' begravelse», 1586–88, i S. Tomé, Toledo
«Kristi oppstandelse», 1600–05, i Prado, Madrid
«Kristi dåp», 1584–94, i Prado
«Kristus på korset», 1600–05, i Prado
«Apostlene Peter og Paulus», 1594–1604, i Nationalmuseum i Stockholm
«Den hellige familie», 1590-årene, i Hospital Tavera, Toledo
«St. Andreas og St. Franciscus», 1594–1604, i Prado
«St. Martin og tiggeren», 1597–99, i National Gallery of Art i Washington
«Kristus driver kjøpmenn ut av tempelet», 1600, i National Gallery i London
«Toledo i tordenvær», 1604–14, i Metropolitan Museum of Modern Art i New York
«Visitasjonen», 1604–14, i Dumbarton Oaks i Washington
«Laokoon», 1610, i National Gallery of Art i Washington
«Åpningen av det femte segl», 1608–14, i Metropolitan Museum of Art i New York
«Marias himmelfart», 1608–13, i Museo de Santa Cruz i Toledo
«Den angrende Peter», 1610–14, i Nasjonalmuseet/Nasjonalgalleriet i Oslo
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) El Greco – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) El Greco – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Indokinatiger

Indokinatiger (Panthera tigris corbetti) kalles også corbettstiger (oppkalt etter Jim Corbett) og er den nest mest tallrike underarten i dag. Tidligere ble den også kalt malaysiatiger, men den delen av bestanden har siden blitt klassifisert som en egen underart.
Indokinatiger ble først oppdaget og beskrevet i 1968 (Mazak). Den finnes over et stort område i Asia, som blant annet inkluderer land som Kambodsja, Sør-Kina, Laos, Øst-Myanmar (tidl. Burma), Thailand og Vietnam.


== Beskrivelse ==
Indokinatigeren er mørkere enn bengaltigeren, men noe lysere enn sumatratiger. Stripene langs sidene er korte og tette og ender opp i flekker. De opptrer som et dekke med okergul bakgrunn, og blir færre framover på kroppen. Pelsen som sådan er kort. Indokinatigere er blant de minste tigrene. Hannene blir ca. 150-195 kg tunge og måler fra snutespiss til halerot ca. 257-284 cm som voksen. Hunnene veier ca. 100-130 kg og måler gjerne ca. 231-264 cm som voksen.


== Bestanden ==
Det har blitt estimert at ca. 1 200–1 800 indokinatigere overlever i dag, men forbausende lite er kjent om denne denne tigeren. IUCN hevder således at det i 2007 eksisterte langt færre enn 2 500 dyr og at ingen populasjoner besto av flere enn 250 individer. De siste estimatene, som er gitt på et svakt grunnlag, hevder 421–1 100 individer.Såvidt kjent finnes det ca. 60 indokinatigere i fangenskap, fordelt på land i Asia og USA. Best beskrevet er populasjonen som finnes i Vietnam. I 1994 antok man at bestanden der var ca. 200–300 dyr, men i 1995 var denne redusert til knappe 200 dyr. Kambodsja har potesiale til en bestand på nærmere 500 dyr, men forskere tror at kun ca. 150 dyr finnes der. Dette skyldes i all vesentlighet avskogning, krypskyting og krigshandlinger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Save The Tiger Fund Arkivert 26. februar 2011 hos Wayback Machine.
Hans Gerhard Sørensen

Hans Gerhard Sørensen (født 7. januar 1923 i Stokke, død 1. juni 1999) var en norsk grafiker, tegner og illustratør. Han var gift med Brit Sørensen. Han ble utdannet som bokkunstner ved Kunstindustriskolen 1945–1948 og på Statens kunstakademi 1948–1950. Han er mest kjent for sine fantasifulle og folkelige tresnitt.
Sørensen har illustrert bl.a. Olav Duuns Menneske og maktene (1957), Jonas Lies Troll (1958), Petter Dass' Nordlands trompet (1962), flere bøker av Hans Henrik Holm, Aasmund Brynildsens Hudø (1974), Harald Sverdrups Gokstadskipet (1982) og Bjørnstjerne Bjørnsons Ord (1982).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Minneutstilling i Haugar Vestfold Kunstmuseum
Omtale i Dagbladet av minneboka om Hans Gerhard Sørensen
Malaysiatiger

Malaysiatiger (Panthera tigris jacksoni) er en truet underart av tiger som holder til på Malayahalvøya i Malaysia. 


== Beskrivelse ==
Malaysiatigeren ble oppdaget av en gruppe forskere som gjennom 20 år studerte tigere i Asia. Gruppen, som var ledet av Stephen J. O'Brien, publiserte sine oppsiktsvekkende resultater i desember 2004. Den tok for seg 134 tigere, fra Russland, India, Kina og andre land i området, og utførte en omfattende DNA-analyse av disse dyrenes genmateriale. Det ble da oppdaget at de sydlige tigrene på Malayahalvøya i Malaysia var så forskjellige fra indokinatigeren, som man hittil trodde disse tigrene tilhørte, at de måtte omklassifiseres som en egen underart.
Malaysiatigeren er altså svært lik indokinatigeren i sitt utseende, så like at de hittil har vært betraktet som en og samme underart, men det finnes altså distinkte forskjeller mellom dem. Forskjeller som er så store at forskerne har omklassifisert den som en egen underart.


== Bestanden ==
Malaysiatigeren skal ha en liten populasjon rett syd for Phuket i Thailand, men hovedbestanden finnes sør for Songkhla (Thailand) og sydover inn i de sentrale fjellstrøkene på Malayahalvøya i Malaysia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panthera tigris jacksoni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Malaysiatiger hos NCBI 
(en) Kategori:Panthera tigris jacksoni – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Panthera tigris jacksoni – detaljert informasjon på Wikispecies
Liungen Idrettsforening

Liungen Idrettsforening (stiftet 26. mars 1916 som Idrettsforeningen Odd) er et idrettslag fra Lier utenfor Drammen. Klubben hadde tidligere et fotballag i Toppserien for kvinner, men de slo seg sammen med Vollen i 2009 og ligger nå i 4. divisjon. Klubbens elitelag for herrer slo seg i 2013 sammen med Sparta/Bragerøen og dannet Stoppen Sportsklubb.


== Historikk ==
Klubben ble opprinnelig stiftet som Idrettsforeningen Odd, 26. mars 1916. Men klubben skiftet navn til Idrettsforeningen Liungen, 3. desember samme år.Damelaget levde en heistilværelse fram til 2007, da laget rykket ned to divisjoner som følge av at de ikke hadde økonomien til å få godkjent lisens til 1. divisjon, og at de dessuten manglet en bred og dyktig nok stall. I 2008 kom Liungen på 2.-plass i 3. divisjon, men i 2009 ble laget slått sammen med Vollen, og finnes nå i 4. divisjon i Akershus Fotballkrets.


=== Sesongen 2010–11 ===
Herrelaget kunngjorde i 2010 at de ønsket å satse for fullt, noe de tidlig signaliserte ved å signere flere gode spillere som tidligere hadde spilt i høyere divisjoner. Kenneth Sørheim, som tidligere hadde spilt på nest øverste nivå i Danmark ble hentet som hovedtrener. Sammen med tidligere Odd Grenland spiller Kristian Bye Andersen, skulle de danne hovedtrenerteamet i sesongen 2010/2011. 2010 sesongen ble en svak sesong med sviktende tilskuertall og mye motgang sportslig. Det endte med nedrykk til 6.divisjon, og trenerteamet måtte på ny hente frem sjekkheftet før neste sesong. Noen nye fjes dukket opp, og med ett var laget mye vassere enn i det foregående året. Laget spilte med sin karakteristiske possession-stil gjennom hele sesongen, og høstet virkelig frukter av det solide arbeidet trenerne hadde lagt ned i klubben. Dessverre var ikke det nok, til tross for en god sesong med flotte resultater, endte laget som nummer to i 6.divisjon avd.1. I desember fikk spillere beskjed om at klubben var i samtaler med rivalen Sparta Bragerø om en mulig sammenslåing i 2012. Selv om ingenting er avklart ennå, må drømmene om Liungen i en toppdivisjon, om sant skal sies, skrinlegges for denne gang.


=== Sesongen 2013 ===
I 2013 samlet klubben sin elitesatsing i fotball for menn med Sparta/Bragerøen i en samarbeidsklubb som fikk navnet Stoppen Sportsklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sumatratiger

Sumatratiger (Panthera tigris sumatrae) er en kritisk truet underart av tiger som er endemisk for øya Sumatra i Indonesia, der man tror den kan ha vært isolert i cirka 10 000-12 000 år.
Sumatratiger regnes som en underart, men moderne forskning antyder den kan være en egen art.


== Beskrivelse ==
Moderne forskning med DNA har nylig avdekket at denne tigeren kanskje må reklassifiseres som en egen art, selv om det er for tidlig å dra en slik konklusjon. Årsaken er at den trolig har vært isolert på Sumatra i ca. 10 000-12 000 år, og således har utviklet seg etter andre forutsetninger. Studien omfattet 34 tigere, hvorav ti var sumatratigere. Sørkinatiger var ikke med i undersøkelsen, noe som er grunnlaget for at forskerne ikke tør å konkludere med at den er en egen art i øyeblikket, selv om resultatet som sådan indikerer dette.
Sumatratigeren er den minste av de nålevende underartene. En fullvoksen hann veier typisk mindre enn 140 kg og måler cirka 220-250 cm cm fra snutespiss til halerot. Hunnen er mindre og veier typisk mindre enn 91 kg og måler cirka 215-230 cm fra snutespiss til halerot. Sumatratigeren er mørkere orange enn bengaltigeren og har flere striper langs sidene. Fargen varierer fra rødgul til dyp orange og rødbrun. På undersiden er den nærmest hvit. Stripene er sorte og gjerne smalere enn hos andre underarter, og den har gjerne flekker på bakkroppen.


== Bestanden ==
Sumatratigeren overlever i dag i all vesentlighet i 5 nasjonalreservater på øya. Man antar at færre enn 400 ville individer fortsatt eksisterer, hvorav mindre enn 100 holder til utenfor reservatene. I tillegg kommer omkring 235 tigere som overlever i fangenskap, alle etterkommere av 37 viltfangende tigere. 61 tigere (32 hanner og 29 hunner) har blitt omplassert til øya Java.
Flest tigre overlever trolig i områdene Gunung Leuser (ingen estimater siden 1992), Bukit Tigapulu og Kerinci Seblat, men antallet er usikkert (spesielt for Gunung Leuser).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Save The Tiger Fund Arkivert 26. februar 2011 hos Wayback Machine.
Bjørn Helge Riise

Bjørn Helge Semundseth Riise (født Bjørn Helge Semundseth Eikrem 21. juni 1983 i Ålesund) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte midtbane.


== Karriere ==
Riise reiste til Belgia som 18-åring og spilte fotball i to belgiske klubber før han returnerte til norsk fotball sommeren 2005. Han skrev da under på en 3½ år lang kontrakt med Lillestrøm SK. Han debuterte for Lillestrøm 3. juni 2005 mot Molde Fotballklubb.
22. juli 2009 signerte han for Fulham. Han var utlånt til Portsmouth FC der han var lagkamerat med Erik Huseklepp.
1. august 2012 ble det klart at Riise skulle spille for Lillestrøm SK til 2015.
8. juli 2015 signerte Riise for Aalesund. Han returnerte dermed til sin barndomsklubb.
Den 17. august 2018 signerte han for Sogndal FK gratis etter at kontrakten med Aalesund FK gikk ut dagen før.
Den 19. august 2018 debuterte han for Sogndal mot Florø på Fosshaugane Campus.
3. januar 2019 bestemte Bjørn Helge Riise seg for å legge opp.Riise er fra 2019 trener i akademiet til Stabæk.


== Familie ==
Bjørn Helge Riise er lillebroren til fotballspilleren John Arne Riise og sønn av Berit Riise.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Helge Riise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bjørn Helge Riise på Internet Movie Database 
(en) Bjørn Helge Riise – UEFA 
(en) Bjørn Helge Riise – Transfermarkt 
(en) Bjørn Helge Riise – national-football-teams.com 
(en) Bjørn Helge Riise – Soccerbase.com 
(en) Bjørn Helge Riise – FootballDatabase.eu 
(en) Bjørn Helge Riise – Soccerway 
(en) Bjørn Helge Riise – EU-Football.info 
(no) Bjørn Helge Riise – Norges Fotballforbund 
(en) Bjørn Helge Riise – FBref
Rick Nelson

Eric Hilliard «Rick(y)» Nelson (født 8. mai 1940, død 31. desember 1985) var en amerikansk sanger og skuespiller.
Nelsen ble født i Teaneck i New Jersey. Som liten var han barnestjerne i foreldrenes radio- og fjernsynsprogrammer og vokste opp som en av 1950-årenes største tenåringsidol. Frem til han var 21 år gammel kalte han seg Ricky, men fra og med 1961-albumet Rick Is 21 valgte han formen Rick. Blant hans mest kjente innspillinger er «Hello Mary Lou», «Garden Party», «Lonesome Town», «Never Be Anyone Else But You», «Poor Little Fool» og «Travelin' Man». Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.
Sangen «Garden Party» fra 1972 er i Norge kjent i den norske omskrivingen «Kjendisparty» med Dag Spantell.
Rick Nelson omkom i en flyulykke ved De Kalb i Texas. Han ble i 1987 innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.


== Diskografi (utvalg) ==


=== Singler ===
1957: I'm Walkin'/A Teenager's Romance
1958: Stood Up/Waitin' in School
1962: Young World/Summertime
1964: Gypsy Woman/String Along
1972: Garden Party/So Long Mama
1972: Hello Mary Lou/Louisiana Man (Rick Nelson in Concert)


=== Album ===
1957: Ricky
1958: Ricky Nelson
1959: Songs by Ricky
1961: Rick Is 21
1964: Rick Nelson Sings "For You"
1970: Rick Nelson in Concert (The Troubadour, 1969)
1972: Garden Party, med Stone Canyon Band
1974: Windfall, med Stone Canyon Band
1981: Playing to Win


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ricky Nelson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ricky Nelson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rick Nelson på Internet Movie Database 
(sv) Rick Nelson i Svensk Filmdatabas 
(da) Rick Nelson på Filmdatabasen 
(da) Rick Nelson på Scope 
(fr) Rick Nelson på Allociné 
(en) Rick Nelson på AllMovie 
(en) Rick Nelson hos Rotten Tomatoes 
(en) Rick Nelson hos The Movie Database 
(en) Rick Nelson på Discogs 
(en) Rick Nelson på MusicBrainz 
(en) Rick Nelson på Spotify 
(en) Rick Nelson på Songkick 
(en) Rick Nelson på Last.fm 
(en) Rick Nelson på AllMusic 
(en) Rick Nelson på AllMusic 
Oppføring i allmusic.com
«The Straight Dope» analyserer «Garden Party» Arkivert 13. oktober 2005 hos Wayback Machine.
Sacco

En sekkestol, ofte kalt saccosekk eller sacco (fra italiensk for «sekk»), er et sittemøbel med en enkel konstruksjon som består av et yttertrekk, gjerne i vinyl, tekstil eller hud, som er fylt med kuler av polystyren. Møbelet former seg etter personen som sitter i det, og er regnet som det første masseproduserte møbel med et uttrykk som ikke var statisk og formelt. Saccomøbelet ble første gang produsert i 1968 og ble raskt en suksess. Møbelet er kjent verden over og er et av ikonene fra 70-årene. 
Saccomøbelet blir ofte også kalt saccosekk eller saccostol.


== Opphavspersoner ==
Tre italienske designere står bak produktet:
Cesare Paolini [arkitekt], født 1937 i Genova
Franco Teodoro, født 1939 i Torino
Piero Gatti, født 1940 i TorinoDe tre startet samarbeide innen design i 1965 og presenterte sacco i 1968.


== Produsenter ==
På verdensbasis er det det italienske selskapet Zanotta som er kjent for saccoproduksjon, men møbelet er blitt kopiert av mange produsenter opp igjennom årene. I Norden er det firmaet Sacco of Norway som innehar merkevarerettighetene til SACCO®. Dette selskapet produserer og selger saccosekker fra Innvik i Stryn kommune. Firmaet ble etablert i 2008 og kjøpte da rettighetene fra Ekornes ASA som hadde produsert saccosekker for det nordiske markedet i en årrekke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bean bag chairs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bean Bag Chair – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Zanotta
SACCO of Norway AS
Eisenacher Motorenwerk

Eisenacher Motorenwerk, EMW, var et østtysk bilmerke som ble produsert i perioden 1945 til 1955. Fabrikken lå i Eisenach.
BMWs fabrikk i Eisenach ble nasjonalisert av DDR etter andre verdenskrig, og Autovelo ble grunnlagt og startet produksjonen av førkrigsbiler. Bilene som ble produsert var identiske med dem BMW hadde produsert, og de ble også solgt under bilmerket BMW. Autovelo ble saksøkt og endret navnet til EMW. Dette skjedde i midten av 1952. EMWs logo er lik BMWs, bortsett fra at de blå fargene er erstattet med rødt. Etter hvert ble EMW faset ut til fordel for Wartburg-merket.


== Eksterne lenker ==
(en) EMW vehicles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Spartanburg

Spartanburg er en by i delstaten Sør-Carolina, USA. Den ligger i fylket Spartanburg County og fylkets hovedsete ligger byen. 1 162 459 innbyggere.
BMW har en bilfabrikk her, og produserer blant annet BMW X5.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Spartanburg, South Carolina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Spartanburg, South Carolina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Spartanburg Herald-Journal
Spartanburgs turistbyrå
Spartanburg Day School Arkivert 1. oktober 2005 hos Wayback Machine.
BMW Spartanburgs hjemmeside
Rosslyn Wemyss

Rosslyn Wemyss (født 12. april 1864 i London, død 24. mai 1933 i Cannes i Frankrike) var en britisk kommandør. Wemyss tjenestegjorde i flere militære stillinger både før og under den første verdenskrig og han var flere ganger utstasjonert i Middelhavet og i Egypt. Selv etter deres tid sammen som marinekadetter var Wemyss en nær venn av Kong George V.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Rosslyn Wemyss var yngste sønn av James Hay Erskine-Wemyss (1829–1864) og hans hustru Millicent Anne Mary Erskine (død 1895).


=== Militær ===
Wemyss sluttet seg til det britiske HMS «Britannia» i 1877 da han var tretten år gammel. Wemyss dro til havs for første gang som kadett i 1879. Wemyss ble forfremmet til løytnant den 31. mars 1887 og til kommandør den 31. august 1898. Den 17. januar 1911 ble Wemyss utnevnt til kaptein.
Rosslyn Wemyss ble gitt utmerkelsen Order of St. Michael og St. George den 20. april 1911 og samme år ble han forfremmet til kontreadmiral. Den 1. januar 1916 ble Wemyss adlet og han ble gitt utmerkelsen Order of the Bath. 

Rosslyn Wemyss var den høyestrangerte av dem som representerte Storbritannia under inngåelsen av våpenhvilen som avsluttet  første verdenskrig. Han deltok også under den påfølgende fredskonferansen i Paris i Frankrike som Storbritannias representant for marinen. 
Rosslyn Wemyss ble forfremmet til admiral kort tid før han pensjonerte seg fra marinen. Hans fratreden i november 1919 fant sted etter iherdig påtrykk fra dem som gikk inn for at David Beatty skulle overta hans verv.


=== Familie ===
Wemyss giftet seg den 21. desember 1903 med Victoria Morier (død 22. april 1945), datter av Robert Morier. Paret fikk en datter, Alice Elizabeth Millicent (født i 1906) sammen. Wemyss var blitt tildelt Royal Victorian Order i 1901. Wemyss var baron og en del av den britiske adelen, men fordi han ikke fikk noen sønner døde barontittelen ut med ham.


== Verker ==
The Navy in the Dardanelles Campaign, 1924.


== Referanser ==


== Litteratur ==
William Stewart: Admirals of the World: A Biographical Dictionary, 1500 to the Present, s. 286f


== Eksterne lenker ==
(en) Rosslyn Wemyss, 1st Baron Wester Wemyss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rosslyn Wemyss hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Rosslyn Wemyss hos The Peerage