jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Völklinger Hütte

Völklinger Hütte (Völklinger jernverk) er et tidligere jernverk i Völklingen, Saarland, Tyskland. 
Jernverket som med et kort avbrudd var i virksomhet fra 1873 til 1986, ble i 1994 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv. Museumsanlegget Völklinger Hütte besøkes årlig av ca. 200 000 mennesker.


== Historie ==
Ingeniøren Julius Buch grunnla i 1873 et stålverk ved Völkingen an der Saar. Stålverket måtte stenge etter bare seks år da toll på råjern gjorde forretningen ulønnsom. Carl Röchling kjøpte verket i 1881. To år senere kunne den første masovnen settes i virksomhet. Röchling’schen Eisen- und Stahlwerke var i 1890 det største jernverket i Tyskland. 
Under den andre verdenskrigen arbeidet ca. 70 000 tvangsarbeidere og krigsfanger i gruvene, smelteverket og fabrikkene på området. Kvinner som til da hadde hatt forbud mot å være på produksjonsanlegget, ble satt inn i lettere arbeid. I jernverket var ved krigens slutt ca. 14 000 mann beskjeftiget ved verket. Disse kom fra Sovjetunionen, Polen, Jugoslavia, Frankrike, Belgia og Luxembourg og arbeidet under de vanskeligste forhold.Jernverket nådde sin høyeste produksjon i 1952, bl.a. som følge av byggeboomen i etterkrigstiden. 
Først da den daværende republikken Saarland ble ført tilbake til Tyskland i 1956 fikk familien Röchling virksomheten tilbake.
I 1965 var ca. 17 000 mennesker i virksomhet i jernverket. Verket ble i 1971 fusjonert med Vereinigten Hüttenwerken Burbach-Eich-Düdelingen til Stahlwerke Röchling-Burbach GmbH. Familien Röchling gikk ut av virksomheten i 1982 i forbindelse med etableringen av Arbed Saarstahl GmbH. Fra 1989 heter selskapet Saarstahl AG. 
I 1986 ble masovnene i Völklinger Hütte stengt. Anlegget ble senere gjort til museum. 
UNESCO førte i 1994 Völklinger Hütte på listen over verdens kulturarv. 
I dagligtale blir hele verksområdet til Saarstahl kalt Völklinger Hütte. Kulturarvområdet på 100 dekar utgjør imidlertid bare en liten del av det 2600 dekar store Saarstahlområdet.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Völklingen Ironworks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Völklinger Hütte – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Henry Percy, 6. jarl av Northumberland

Henry Percy, 6. jarl av Northumberland (født 1502, død 1537), var sønn av Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland, og er kjent for å ha vært forlovet med Anne Boleyn, den framtidige dronning av England. 
Henry, Lord Percy, var sønn av Henry Algernon Percy og Catherine Spencer. Han var den eldste barnet, og hadde følgende søsken Thomas Percy, Margaret Percy, Maud Percy og Ingelram Percy. Han ble forlovet med Anne Boleyn, datter av Thomas Boleyn, 1. jarl av Wiltshire, sannsynligvis våren 1523 da han var i tjeneste hos kardinal Thomas Wolsey. Da forlovelsen ble kjent ble han ydmykende skjelt ut av kardinalen foran sine tjenere ettersom han ikke hadde skaffet seg tillatelse til ekteskap fra verken hos sin far eller kongen. Sistnevnte hadde en interesse ettersom viktigheten i jarldømmet Northumberland. Hans far nektet å gi tillatelse til ekteskapet og han giftet seg senere med Mary Talbot, datter av George Talbot, 4. jarl av Shrewsbury, et ulykkelig ekteskap som ikke ga barn. Det var også snakk om at det var en fysisk svakhet som hindret ham å skaffe seg en arving.
Han var militær leder i nordområdene mot den skotske grensen i årene 1527–1537 og i denne posisjonen arresterte han sin gamle herre, kardinal Wolsey, ved Cawood Castle i North Yorkshire for høyforræderi den 4. november 1530.
I sine siste år var han meget deprimert over opprørene i nord som hans bror Thomas deltok i. Broren ble henrettet ved Tyburn den 2. juni 1537 for sin deltagelse i opprøret Nådens pilegrimer (Pilgrimage of Grace). Henrettelsen av hans tidligere forlovede Anne Boleyn, som han hadde elsket som ung og tydeligvis fortsatt hadde stor hengivenhet for, bedret ikke depresjonen. Han ble nødt til å bli medlem av den juryen som dømte henne til døden for høyforræderi og utukt. Tiltalene mot dronningen var allment anerkjent som fabrikkerte. Han besvimte under rettssaken og måtte bli båret ut. Året etter døde han selv.
Henry hadde ødslet arven etter sin far som døde i 1527, og overførte flere eiendommer til sine venner. Ved sin død testamenterte han resten av sine eiendommer til kong Henrik VIII av England. Tittelen ble overført til hans nevø Thomas Percy. Hans hustru Mary døde i 1572, 35 år etter ham.


== Referanser ==
Völklingen

Völklingen er en by i Regionalverband Saarbrücken i den tyske delstaten Saarland. Byen ligger nær grensen til Frankrike ved elven Saar. Völklingen har et areal på 67,06 km² og et innbyggertall på 40  000 (2005). Den er kjent for Völklinger Hütte (Völklinger jernverk) som er oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.


== Kjente personer fra Völklingen ==
Annegret Kramp-Karrenbauer, ministerpresident.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Völklingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Laksevika fort

Laksevika fort var et fort som ble anlagt under andre verdenskrig. Det var et av flere elementer i de tyske planene for forsterkning av Kristiansand festning. Fortet var underlagt den tyske avdelingen Artillerigruppe Kristiansand og ble bestykket med to 21 cm kanoner. Disse ble overført fra Odderøya fort sommeren 1940. Anlegget i Laksevika skulle inngå som et vestre sperrebatteri for hovedinnløpet til Kristiansand havn.
Fortet var plassert på nordøstsiden av Flekkerøya. Adkomsten til og fra fastlandet var med båt. I Kragevika lå fortets brygge, lagre, brakker og diverse andre installasjoner. En bilvei forbandt området med det øvrige veinettet på øya.
Fra kaianlegget i Kragevika ble det lagt skinnegang for ammunisjonstransport opp til stillingene i terrenget, totalt 300 meter lang. På et flatere område var det en dreieskive som kunne lede ammunisjonsvognen enten til kanon I eller kanon II. Ammunisjonstrallen ble trukket via vaier og vinsj drevet av en bensinmotor.
Ammunisjonslageret lå helt nede ved brygga. Dette var en murbygning med «vinduer» malt på murveggen. Dette er godt synlig fremdeles. Lageret er på 171 kvadratmeter.
Etter krigen ble fortet en del av Kristiansand festning. Laksevika fort ble besluttet nedlagt i 1957 og nedlagt året etter.
Izquierda Unida

Izquierda Unida (IU – Det forente venstre) er et spansk politisk parti. Det var opprinnelig en ren partiallianse, dannet i 1986 med det spanske kommunistpartiet (PCE) i front. Den viktigste kraften innen IU er fortsatt PCE, men flere venstresosialistiske grupper er også med, noen av dem regionale – som Esquerra Unida i Alternativa i Catalonia og Ezker Batua i Baskerland. Ved valget i 2004 fikk IU ca. 5 % av stemmene, men har borgermesteren i Córdoba og flertall i bystyret i Carmona i Andalucía.  


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Izquierda Unida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Son of Light

André Martin Hadland (født 30. januar 1975 i Mandal), kjent under artistnavnene Son of Light, N-Light-N og Lyset, er en norsk rapper.
Per 2021 har han kontrakt med Tommy Tees plateselskap, Tee Productions.
Han ga i 1997 ut albumet Deep green under navnet N-Light-N og selv om det da ikke hadde de beste salgstallene, har det etter hvert opparbeidet seg status som en klassiker innenfor norsk hiphop. Deep green ble i sin helhet produsert av Tommy Tee, innspilt i Tee Studios og mikset av Kieran Walsh og Tommy Tee i D&D Studios i New York. Albumet gjestes av Tee Productions egne artister; Diaz og Opaque, de amerikanske rapartistene Mike Zoot, D-Stress, EZD og den norske jazzartisten Helén Eriksen. Den enesten singelen fra Deep green var «Fresh (in any season)».
Etter dette ble det lenge stille fra Son of Light, med unntak av diverse gjestevers. I 2002 kom seksspors EP-en The Homecoming (a return to family values) som ifølge plateselskapets hjemmeside var en mellomstasjon mellom Deep green og et nytt album. På The Homecoming (a return to family values) er alle spor produsert av Tommy Tee, innspilt og mikset i Tee Studios og mastret av Espen Berg på Livingroom. Diaz er gjesteartist på låten «It must be them».
Son of Light er med albumet War of the Words nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen «Hip Hop».I 2017 mottok han Mandal kommunes kulturpris.André er også et av medlemmene i Hemmelig sekt, sammen med rap-gruppen Vågsbygd Handy.


== Diskografi ==
Deep Green (1997)
The Homecoming (a Return to Family Values) (2002)
War of the Words (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tee Productions offisielle hjemmeside
Diskografi fra norskhiphop.no Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine.
Johannes Brandtzæg

Johannes Brandtzæg (født 30. desember 1861 på Abelvær i Nord-Trøndelag, død 17. mars 1931 i Oslo) var misjonær og leder for Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund. Han var blant de tre første misjonærer som Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund sendte til Kina.
Han var sønn av Anton M. Brandtzæg, som var væreier på Abelvær og Sør-Gjæslingan. Blant søsknene hans var væreier Nils Christian og sorenskriver Anton M. Brandtzæg. Brandtzæg hadde i 1881 hørt Lars Skrefsrud tale om sin misjon i India, og hadde det ikke kommet sykdom i veien ville han sannsynligvis ha virkeliggjort sine planer om å slutte seg til Skrefsruds misjon. Han ble i stedet leder for den emissærskole som Indremisjonen startet i Bergen i 1888. 
Et par år etter oppstod Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund etter initiativ fra en gruppe på 30-40 kvinner i Bergen. Brandtzæg, som var cand.theol., ble valgt til formann, og nettverket av kvinnelige misjonsforeninger gav den nye organisasjonen en rask og kraftig oppstart. 
Brandtzæg ble selv blant de åtte som den 29. september 1891 seilte fra Stavanger med det for øye å innlede misjonsarbeidet i Kina. Fem av dem ble igjen i England der de en stund skulle forbedre seg mer, mens Brandtzæg og to andre, Ludvig Johnsen og frøken Gjertine Aarrestad, ankom Shanghai den 13. november 1891. Etter forberedelser i Wuchang/Hankou ble gruppen tildelt et misjonsfelt rundt Laohekou i det nordvestre hjørne av provinsen Hubei i 1892. Brandtzæg ble imidlertid syk, og reiste tilbake til Norge allerede i 1892. 
Her ble han raskt engasjert i et langvarig arbeid som formann og sekretær/generalsekretær i den nye misjonsorganisasjonen. I hans tid ble Framnes folkehøgskole etablert i 1897 og Fjellhaug misjonsskole først etablert på Framnes i 1898 og flyttet til Oslo i 1914.
I 1916 kom han tilbake til Kina på en inspeksjonsreise. Da hadde misjonsfeltet blitt utvidet; det omfattet nå en trakt inn i det sørvestlige Henan. Han reiste tilbake på inspeksjonsreise en tredje gang i 1926–1927, en tid preget av stor sosial uro og antireligiøse angrep. Misjonærene trakk seg da ut av området; de fleste ventet i Shanghai på at forholdene skulle bedre seg.
Brandtzæg døde den 17. mars 1931 i Oslo og ble begravd fra Trefoldighetskirken. Han var til Anton Brandtzæg, professor ved NTH.


== Referanser ==
Ludvig Johnsen

Ludvig Julius Johnsen (født 17. juni 1867 i Mandal, død 6. august 1893 i Hankou i Kina) var kinamisjonær for Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund. 
Johnsen var blant de åtte som den 29. september 1891 seilte fra Stavanger med det for øye å innlede misjonsarbeidet i Kina. Fem av dem ble igjen i England der de en stund skulle forbedre seg mer, mens Johnsen og to andre, Johannes Brandtzæg (forbundets formann) og frøken Gjertine Aarrestad, ankom Shanghai den 13. november 1891. Etter forberedelser i Wuchang/Hankou ble gruppen tildelt et misjonsfelt rundt Laohekou i det sørvestre hjørne av provinsen Hubei i 1892. Samme år hadde Johnsen og frk. Aarrestad giftet seg den 12. juli. Johnsen ble neste sommer meget syk, og døde 6. august 1893 i Hankou.


== Referanser ==
Idahos flagg

Idahos flagg er blått og har delstatens segl i midten med et bånd påskrevet «State of Idaho» under. Flagget ble offisielt innført 15. mars 1927, men var uoffisielt i bruk fra 1907. Vedtaket som ble gjort i 1907 om et delstatsflagg foreskrev bare at delstatens navn skulle stå i flaggduken, men ved utarbeidelsen av nærmere bestemmelser om flaggets utforming kom også delstatsseglet med. Dette viser en gruvearbeider og en kvinnefigur som representerer likhet, frihet og rettferdighet, satt inn i en scene som symboliserer Idahos næringsveger og naturressurser. 
I likhet med mange andre delstater, der flaggduken også er blå, har Idahos flagg militære faner som forbilde. Delstatsflagget er tegnet av en offiser, C. A. Elmer, og har fanen First Idaho Infantry benyttet i den spansk-amerikanske krig som modell. 
Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Minnesota, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone.


== Litteratur ==
Whitney Smith: The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States, 1970
Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland

Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland (født 14. januar 1477, død 19. mai 1527) var den eldste sønnen til Henry Percy, 4. jarl av Northumberland og Maud Herbert. Hans besteforeldre på morssiden var William Herbert, 1. jarl av Pembroke (1423 – 1469) og dennes hustru Anne Devereaux.
Edvard IV av England gjorde ham til ridder i 1481 og i 1495 ble han gjort til ridder av Hosebåndsordenen. Han kjempet mot opprørere fra Cornwell ved Blackheath i London i 1497. Han ble utpekt til militær leder av de nordlige grenseområdene i 1503.
Han tjenestegjorde i krigen mot Den hellige liga (Italia) i årene 1508 til 1516 med et stor privat følge. Han tjenestegjorde med ære under Henrik VIII av England i Sporeslaget den 16. august 1513. Slaget var en avgjørende seier over styrkene til kong Frans I av Frankrike ved den franske general Jacques de la Palice.
Han ble utpekt til å sitte i rådet for nordområdene (Council of the North) i 1522. Han er gravlagt ved Beverley Minster i Yorkshire. Han fikk tilnavnet «Henry den praktfulle» for sitt sløseri på underholdning og festligheter.


== Ekteskap og barn ==
Han giftet seg med Catherine Spencer, datter av Robert Spencer av Spencer Court og Eleanor Beaufort. Hennes besteforeldre på morssiden var Edmund Beaufort, 2. hertug av Somerset og Eleanor Beauchamp. De fikk fire barn sammen:

Henry Percy, 6. jarl av Northumberland (1502 – 1537) som ikke fikk arvinger.
Sir Thomas Percy (ca. 1504 – 2. juni 1537) som ble henrettet for å deltatt i opprøret Nådens pilegrimer (Pilgrimage of Grace). Han ble far til både Tomas Percy, 7. jarl av Northumberland og Henry Percy, 8. jarl av Northumberland. En datter, Joan, ble gift med en Arthur Harris av Essex.
Sir Ingelram Percy (ca. 1506 – 1538) deltok også i opprøret Nådens pilegrimer og døde i fangenskap i Tower of London.
Margaret Percy (ca. 1508 – 1540) ble gift med Henry Clifford, 1. jarl av Cumberland.
Maud Percy (ca. 1510 – ?).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Husholdet til den femte jarlen av Northumberland The Plantagenet Roll of the Blood Royal (London, 1911), Mortimer-Percy Volume, Pt. I, by the Marquis of Ruvigny and Raineval, Table II.
En liste av varer erobret av Henry Percy i juni 1513 ved beleiringen av Therouanne. Fra journalen The Antiquarian, volume 4, 1807 – 1809, pages 356-373.
Illinois’ flagg

Illinois' flagg er hvitt og har delstatens segl i midten med delstatsnavnet under.
Flagget ble innført 6. juli 1915, da bare med delstatsseglet. I 1970 ble navnet lagt til.
Delstatsseglet er preget av USAs nasjonalsymboler og domineres av en ørn som holder et flagginspirert skjold med tretten hvite stjerner mot blå bakgrunn og striper i rødt og hvitt. Ørnen er en hvithodet amerikansk havørn (Haliaeetus leucocephalus), i seg selv et nasjonalsymbol. Den holder et bånd med mottoet State Sovereignty, National Union. Ørnen hviler på en klippe som står i et prærielandskap. Emblemet inneholder også en soloppgang, et symbol på den løfterike framtiden. På klippen er årstallene 1818 og 1868 skrevet. Disse viser til året Illinois fikk status av delstat og til året delstatsseglet ble offisielt vedtatt. 
Illinois' flagg ble til etter en konkurranse arrangert av den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution. Konkurransen ble vunnet av Lucy Derwent fra organisasjonens lag i Rockford.


== Litteratur ==
Whitney Smith: The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States, 1970


== Eksterne lenker ==
Official State Flag Arkivert 28. juni 2010 hos Wayback Machine. fra Illinois' offisielle nettsider
State Symbol: Illinois State Flag fra Illinois State Museum
Partido Comunista de España

Spanias Kommunistiske Parti (Partido Comunista de España – PCE) er det tredje største partiet i Spania. Det er den sterkeste kraften innenfor Izquierda Unida, og er historisk forbundet med den største fagorganisasjonen i landet i nyere tid, Comisiones Obreras (CC.OO.).
Det første kommunistpartiet i Spania ble dannet 15. april 1920, og sprang ut av ungdomsorganisasjonen til sosialistpartiet PSOE. 13. april 1921 dannet så en fløy i PSOE med sympatier til Komintern enda et kommunistparti. Den 14. november 1921 ble så PCE dannet ved at de to kommunistpartiene gikk sammen, og det forente partiet ble værende medlem i Komintern. Partiet led mye av forfølging under diktaturet til general Miguel Primo de Rivera (1923–1930). Under folkefrontregjeringen og den spanske borgerkrigen 1936–1939 hadde PCE stor innvirkning etter hvert som regjeringen ble avhengig av sovjetisk våpenhjelp. 
På 1970-tallet var PCE under lederen Santiago Carrillo med å utvikle eurokommunismen, en mer moderne og demokratisk reformkommunisme/venstresosialisme som også blant annet preget det italienske kommunistpartiet. 
Ungdomsorganisasjonen til PCE er Unión de Juventudes Comunistas de España (Forbundet av kommunistisk ungdom i Spania). PCE gir ut avisen Mundo Obrero (Arbeider-verden). 


== På internett ==
Nettstedet til PCE


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Communist Party of Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gjertine Johnsen

Gjertine Johnsen (født Aarrestad 9. april 1860 i Sokndal, død 23. november 1946 samme sted) var kinamisjonær for Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund. 
Gjertine Aarrestad (eller Orrestad) var blant de åtte som den 29. september 1891 seilte fra Stavanger for å innlede misjonsarbeidet i Kina. Frøken Aarrestad og to andre, Johannes Brandtzæg og  Ludvig Johnsen, ankom Shanghai den 13. november 1891. De andre fem ble igjen i USA et års tid, for språkstudier og for å tale misjonssaken i norsk-amerikanske områder. De reiste videre til Kina høsten 1892.  Etter forberedelser i Wuchang/Hankou ble gruppen tildelt et misjonsfelt rundt Laohekou i det sørvestre hjørne av provinsen Hubei i 1892. Samme år hadde Ludvig Johnsen og Gjertine Aarrestad giftet seg. Johnsen ble neste sommer syk og døde 6. august 1893 i Hankou.  
Gjertine Johnsen forble i Kina, men var hjemme i Norge en periode frem til 1902. Da kom hun tilbake til Laohekou, og ble i Kina til 1911.


== Referanser ==
Fürstenfeld

Fürstenfeld er navn på en by og distrikt i det sørøstre Østerrike, i delstaten Steiermark.
Byen Fürstenfeld hadde 5 981 innbyggere i 2001, men i de urbane områdene rundt bygrensene bor det rundt ytterligere 1 000 innbyggere.
Fürstenfeld ble grunnlagt rundt 1170 som en befestning og fikk bystatus i 1215. I dag er byen et utdanningssenter, middelstor industri og kurbadene/spaene Loipersdorf, Blumau og Stegersbach.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fürstenfeld – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iowas flagg

Iowas flagg er delt i blått, hvitt og rødt slik at det det midtre, hvite feltet er bredere en to to sidefeltene. I midten av det hvite feltet er det plassert en ørn som holder et bånd med påskriften "Our liberties we prize and our rights we will maintain" samt delstatens navn i rødt langs nedre kant. Flagget ble innført 29. mars 1929. Et tidligere flagg, uten de blå og røde feltene, hadde vært i bruk siden 1917. 
Iowas flagg ble innført etter påtrykk fra den patriotiske organisasjonen Daughters of the American Revolution, som tok opp flaggsaken i 1913. Organisasjonen ønsket et flagg basert på delstatens segl. Dette ble i 1917 også vedtatt av Iowas Krigsråd og distribuert til delstatens soldater som da var sendt til Europa for å kjempe i den første verdenskrig. Fordi mange mente et delstatsflagg ville ta oppmerksomheten bort fra USAs nasjonalflagg, ble det ikke fattet formelt vedtak om delstatsflagget før i 1921. Flagget ble da modifisert, etter forslag fra Dixie C. Debhardt, ved at blå og røde sidefelter ble tilført flaggduken. Fargene blått, hvitt og rødt er de franske flaggfargene. Dette skal minne om at delstaten Iowa opprinnelig var en del av Frankrikes amerikanske kolonier og først kom inn under USA i forbindelse med det såkalte Louisiana Purchase.


== Litteratur ==
Whitney Smith: The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States, 1970


== Eksterne lenker ==
Iowa State Symbols fra Iowa General Assembly
A Change of Seasons

A Change of Seasons er en EP fra progressiv metal bandet Dream Theater.
Albumet ble utgitt i 1995. Det inneholder et 23-minutters tittelspor, samt 4 live coverlåter som ble fremført på Ronnie Scott's Jazz Club i London, England.
Tittelsporets tekster er skrevet av Mike Portnoy, og omhandler hans mors død. Dette er også Dream Theaters første offisielle utgivelse med Derek Sherinian på keyboard.


== Sporliste ==
«Change of Seasons» – 23:06 (Musikk av Dream Theater, tekst av Portnoy)
«The Crimson Sunrise» (instrumental)
«Innocence»
«Carpe Diem»
«The Darkest of Winters» (instrumental)
«Another World»
«The Inevitable Summer» (instrumental)
«The Crimson Sunset»
«Funeral for a Friend / Love Lies Bleeding» – 10:49 (Elton John)
«Perfect Strangers» – 5:33 (Deep Purple)
«The Rover» / «Achilles Last Stand» / «The Song Remains the Same» – 7:28 (Led Zeppelin)
«The Big Medley» – 10:34 (inneholder utdrag fra «In the Flesh?» av Pink Floyd, «Carry On Wayward Son» av Kansas, «Bohemian Rhapsody» av Queen, «Lovin', Touchin', Squeezin» av Journey, «Cruise Control» av Dixie Dregs og «Turn it on Again» av Genesis)


== Besetning ==
James LaBrie – Vokal
John Myung – Bass
John Petrucci – Gitar
Mike Portnoy – Trommer, Perkusjon
Derek Sherinian – Keyboard


== Eksterne lenker ==
(en) A Change of Seasons på Discogs 
(en) A Change of Seasons på MusicBrainz 
(en) A Change of Seasons på Encyclopaedia Metallum 
(en) A Change of Seasons på AllMusic
Ster ZLM Toer

Ster ZLM Toer – GP Jan van Heeswijk (tidl. Ster Elektrotoer) er et nederlandsk etapperitt (Kat. 2.1) på sykkel over fem etapper som arrangeres i juni. Siden 2005 har det vært med i UCI Europe Tour.
Tradisjonelt starter man nord i Nederland og ender opp med de to siste etappene i Limburg, blant annet i Sittard-Geleen og Valkenburg. Det er også vanlig at rittet tar en avstikker innom nabolandene Tyskland og Belgia.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ster ZLM Toer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons