jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mannheim

Mannheim er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland. Byen ligger ved elven Neckar, der denne har samløp med Rhinen.


== Historie ==
Mannheim er først nevnt i dokumenter fra 766, da med navnet Mannenheim. Navnet er tolket som "Mannos hjem", dvs. hjemmet til f.eks Hermann. Mannheim var en liten landsby gjennom middelalderen.
I 1606 beordret kurfyrsten Fredrik IV av Pfalz bygging av festningen Friedrichsburg og den tilhørende byen. Byen ble planlagt på tegnebrettet, ifølge det som var tidens ideal for byplanlegging.
I tredveårskrigen ble byen ca 1622 sterkt ødelagt. Og igjen ødelagt i 1689 i niårskrigen.


== Næringsliv ==
I Mannheim ligger det europeiske hovedsetet til byggemarkedkjeden Bauhaus, som har 220 varehus i 15 europeiske land. Byen er også kjent for at traktorprodusenten John Deere har fabrikk her. 


== Universitet og høyskoler ==
I Mannheim ligger en av Tysklands eldste handelshøgskoler, som nå er en del av byens universitet. Universitetet regnes som landets beste innen økonomi, rettsvitenskap, og samfunnsvitenskap. Universitetet er også ledende innen tysk språkvitenskap, på Leibniz-Institut für Deutsche Sprache. 


== Annet ==
Mannheims bykjerne kalles die Quadratestadt. Dette har ledet til at byen er en av de få i verden som adresserer bysentrum kvartalsvis, og ikke med gatenavn , som er det vanlige. Det er blitt ordnet i et koordinatsystem med tall og bokstaver. Noe som minner om dette finnes blant annet i Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mannheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mannheim – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
https://web.archive.org/web/20041120171521/http://www.rhein-neckar-guide.de/mannheim.html
Pforzheim

Pforzheim er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.
Ernst Zündel kommer fra og bor i Pforzheim.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pforzheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pforzheim – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Backnang

Backnang er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland, rundt 30 km nordøst for Stuttgart. Byen har et areal på 39,37 km², og har 35 661 innbyggere (2006). Befolkningen har økt kraftig fra 1900 da byen hadde 7650 innbyggere.
Byen ble avstått til Württemberg av Baden (huset Zähringen) i 1325. Backnang var kjent som Gerberstadt på grunn av flere garverier samt lær-, ull- og klesfabrikker. Disse er i dag borte, i stedet er det telekommunikasjonsselskaper som Ericsson (tidligere AEG, Telefunken, ANT, Bosch og Marconi plc) og Tesat-Spacecom som råder grunnen. Byen har en interessant kirke kalt Stiftskirche, tidligere kirken til Backnangklosteret, som stammer fra det 12. århundre.
Årlig arrangeres Strassenfest den siste helga i juni. Den var grunnlagt som en gatefestival hvor lokale idrettsklubber og kulturelle lag tilbød mat og drikke. Festivalen åpnes med tradisjonelle kanonsalutter fra bytårnet kl. 18.00 fredag og slutter med Zapfenstreich mandag kl. 23.00. Strassenfest tiltrekker seg mer enn 100 000 besøkende i løpet av de fire dagene.
Et annet kulturelt høydepunkt er den årlige Murr-Regatta organisert av Jugendzentrum. Denne avholdes vanligvis to uker etter gatefestivalen. Regattaen er en konkurranse ned elva med selvlagte båter. Ved siden av prisen for den raskeste båten, tildeles en miljøpris for mannskaper som samler opp mest søppel, originalitetspris til det mest kreative mannskaper og fyllepris til det fulleste mannskapet. 


== Demografi ==


== Vennskapsbyer ==
Backnangs vennskapsbyer inkluderer:


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Backnang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reutlingen

Reutlingen er en by i delstaten Baden-Württemberg i det sydvestlige Tyskland. Ifølge en telling fra mars 2007 har byen en befolkning på 109 977. Byens hovedattraksjon er Marienkirche, en kirke i gotisk stil bygget i det 13. til 14. århundre. I 1726 var det en stor bybrann hvor nesten hele byen brant ned. Guttekoret Cappella vocalis kommer fra Reutlingen. Byen har ifølge Guinness rekordbok fått erklært Spreuerhofstraße som verdens smaleste gate, med en bredde på kun 0,31 meter.


== Vennskapsbyer ==
 Aarau, Sveits
 Ellesmere Port and Neston, England
 Dusjanbe, Tadsjikistan
 Pirna, Tyskland
 Reading, USA
 Roanne, Frankrike
 Szolnok, Ungarn


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Reutlingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Reutlingen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tübingen

Tübingen er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, administrasjonssete for Bezirk Tübingen, i det sydvestlige Tyskland. Byen med rundt 85 000 innbyggere er en av de klassiske universitetsbyene i Tyskland og har et nydelig gammelt sentrum (Altstadt). Gjennom byen renner elven Neckar.


== Historie ==

Bosettingshistorien i Tübingen strekker seg tilbake til 12000 f.Kr, men tross nærheten til den romerske grensen ved Neckar (Limes), var stedet uten betydning under romerne. Bynavnet Tübingen skriver seg fra folkevandringstiden, da tyske stedsnavn på -ing var svært vanlige. Byen fikk byrettigheter i 1231, mens Eberhart-karl-universitetet ble grunnlagt i 1477.   Reformasjonen ble innført 1534, og i 1536 ble byen sete for et luthersk presteseminar.
I 1589 begynte astronomen Johannes Kepler sine studier ved universitetet i Tübingen. Byen gikk på 1600-tallet inn i en turbulent tid under tredveårskrigen, hvor katolikkene i løpet av 1620-årene gradvis gjenvant kontroll over Tübingen. I 1631 var området åsted for den konfesjonelle «kirsebærkrigen», og i det følgende var byen en kasteball mellom konfesjonelle, keiserlige og bayerske tropper, en kort tid også på svenske (1638) og franske (1647–49) hender.
I året 1789 grunnlaa Johann Friedrich Cotta den legendariske tyske avisen Allgemeine Zeitung, som var Tysklands ledende politiske avis på hele 1800-tallet. Poeten Friedrich Hölderlin bodde i Tübingen 1807-1843.


== Universitetet og stiftene ==
ATTEMPTO («Jeg forsøker det!») Historien til Eberhard-Karls-Universität begynner i 1477 da greve Eberhard im Bart (senere hertug av Württemberg) grunnla Bursen (Alte Burse, 1478) – det som senere skulle utvikle seg til et stort universitet med mange fakulteter. I dag har universitetet om lag 22 200 studenter (2007), og befolkningen i Tübingen har den laveste gjennomsnittsalderen i hele Tyskland.
Blant annet var det her Philipp Melanchthon, Luthers nære medarbeider og opphavsmannen til den augsburgske konfesjon, som 16-åring innehadde sin første vitenskapelige undervisningsstilling som dosent i klassisk gresk.
Stiftene har vært nært knyttet til universitetet, og det eldste og mest kjente er Evangelisches Stift. Et stift er et i utgangspunktet et presteseminar, men i dag bor det alle slags studenter ved stiftene. 
Evangelisches Stifts mest kjente studenter har vært astronomen Johannes Kepler, dikteren Friedrich Hölderlin, filosofen og teologen Georg Wilhelm Friedrich Hegel og filosofen Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling. I moderne tid har betydningsfulle teologer som systematikeren og filosofen Eberhard Jüngel og nytestamentleren og hermeneutikeren Peter Stuhlmacher tilhørt stiftet.
Det finnes to andre stift som er mindre kjent, det katolske Wilhelmsstift og det pietistiske Albrecht-Bengel-Haus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Tübingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tübingen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Eberhard Karls Universität Tübingen
Evangelisches Stift Tübingen
Biberach

Biberach an der Riss er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Biberach an der Riß – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Biberach an der Riß – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Böblingen

Böblingen er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland. Byen  har et areal på 
39,04 km², og  har 46 269 innbyggere (2006).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Böblingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Böblingen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Göppingen

Göppingen er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Göppingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heidenheim

Heidenheim an der Brenz er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.


== Vennskapsbyer ==
 Clichy, Frankrike, siden 1958
 St. Pölten, Østerrike, siden 1968
 Newport, Wales, siden 1981
 Sisak, Kroatia, siden 1988
 Döbeln, Tyskland, siden 1991
 Jihlava, Tsjekkia, siden 2002
 Cleveland, USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Heidenheim an der Brenz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lörrach

Lörrach er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, i det sydvestlige Tyskland.
Lörrach ligger midt i dalen Wiesental ved kanten av Schwarzwald og ved grensen mot Sveits. Gjennom dalen flyter elven Wiese, som flyter videre inn i Basel og der ut i  Rhinen.
Største arbeidsgiver i Lörrach er sjokoladefabrikken Milka.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lörrach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lörrach – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Sigmaringen

Sigmaringen er en by i den tyske delstaten Baden-Württemberg, Bezirk Tübingen, ved øvre løp av elven Donau i det sydvestlige Tyskland. Byen har 17 000 innbyggere (2007). Byen har høyskole og jernbanelinjer til blant annet Ulm og Tübingen.
Under urnegravkulturen i bronsealderen bodde det mennesker i bydelen Laiz, omkring 1000-500 f.Kr. Det finnes rike gravfunn fra den keltiske Hallstatt-perioden i tidlig jernalder. Her gikk det en trebro over Donau i Romertiden, på veien nordover til Bingen (Bingium). De eldste av byens maleriske og vakre borganlegg skriver seg fra det 11.århundre, da byen gradvis ble underlagt Hohenzollerne, som etter å ha tapt byen til huset Württemberg i 1325, igjen tok kontroll med byen fra 1540. Slottet Schloss Sigmaringen ble reist av hohenzollerne og er byens største praktbygg og landemerke.
I 1250 fikk Sigmaringen byprivilegier. Byen var på svenske hender 1632-33, under tredveårskrigen. I hele perioden 1576-1850 var byen hovedstad for fyrstedømmet Hohenzollern-Sigmaringen, og fra 1850 til Andre verdenskrig var byen sete for den prøyssiske administrasjon i området. Det prøyssiske Staatsarchiv Sigmaringen fra 1865 har dokumenter og arkiver fra store deler av Baden-Württemberg for lange perioder.
I oktober 1944, mens den franske, tysk-vennlige Vichy-regjeringen flyktet fra framrykkende allierte styrker, tok Vichy-regimet sete i Sigmaringen hvor de ble til frigjøringen av Tyskland i april 1945. Den franske marskalk Henri Philippe Petain og ministerpresident Pierre Laval opprettet de facto den franske hovedstad i byen i dette halvåret.
Medisineren og forskeren Theodor Bilharz og politikeren Lothar Späth er født i Sigmaringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sigmaringen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erwin Teufel

Erwin Teufel (født 4. september 1939 i Rottweil) er en tysk politiker (CDU). Fra 1991 til 2005 var han statsminister i Baden-Württemberg.
Teufel ble i 1964 borgermester i Spaichingen, som den yngste i hele Tyskland. I 1972 ble han innvalgt i Baden-Württembergs parlament. Deretter var han frem til 1978 statssekretær for miljøvern. I februar 1978 ble han valgt til formann for CDU-fraksjonen i delstatsparlamentet.
Da Lothar Späth måtte trekke seg som statsminister, etterfulgte Teufel ham i embedet den 22. januar 1991. I oktober samme år ble han formann for CDU i Baden-Württemberg.
Teufel går for å være en maktbevisst og perfeksjonistisk politiker, som ikke overlater noe til tilfeldighetene.Teufel er med 54,7 % av stemmene direktevalgt i landdagen fra sin valgkrets 54 (Villingen-Schwenningen).
Han er gift med Edelgard Schluchter og har fire barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erwin Teufel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hjemmeside til delstatsregjeringen
https://web.archive.org/web/20040804122624/http://www.cdu.de/ueber-uns/buvo/teufel/teufel.htm Hjemmeside til CDU]
Lothar Späth

Lothar Späth (født 16. november 1937 i Sigmaringen i Tyskland, død 18. mars 2016 i Stuttgart) var en tysk politiker (CDU).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lothar Späth var sønn av en deleier av et frøhandlerselskap, To dager etter at han ble født forlot familien Sigmaringen og flyttet til Ilsfeld. Der gikk han på folkeskolen. Så fulgte realskole i Beilstein og Robert-Mayer-gymnasiet i Heilbronn. 
Mellom 1953 og 1958 arbeidet Späth i byen Giengen an der Brenz' forvaltningstjeneste og ble utdannet ved Landratsamt Bad Mergentheim. I 1958–1959 gikk han på den statlige forvaltningsskole i Stuttgart.


=== Politiker ===
Späth ble i 1972 formann for CDU-fraksjonen i Baden-Württembergs landdag, før han i 1978 ble innenriksminister. Allerede samme år ble han ministerpresident i Baden-Württemberg, da Hans Filbinger gikk av. Fra 1979 til 1991 var han formann for CDU i Baden-Württemberg, og fra 1981 til 1989 også viseformann på riksnivå.
Den 13. januar 1991 måtte Späth gå av som ministerpresident etter den såkalte Traumschiff-Affäre. Han ble i juni 1991 direktør for Jenoptik GmbH i Jena (tidligere Carl-Zeiss-Jena) og ledet dette selskapet i januar 1996 som styreformann under navnet  JENOPTIK AG på børsen. Hans virksomhet her endte i juni 2003.
Fra 1998 til 2001 var Späth programleder for et talkshow på fjernsyn for politisk kommentar, kalt «Späth am Abend». Fra 2005 ledet han igjen et slikt program, også med sdamme navn (tittelen er et ordspill, «spät» på tysk betyr «sen» = «Senkveld») - men denne gangen var det et månedsprogram.
Späth var en profilert norgesvenn. Fra september 1992 var han kongelig norsk generalkonsul for Thüringen og Sachsen-Anhalt. Späth ble i 1990 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.
I april 1996 ble Späth president for industri- og handelskammeret Ostthüringen i Gera.


== Litteratur ==
Rudolf Leibinger und Horst Sund (Hrsg.): Zwischenbilanz. Festschrift für Lothar Späth anlässlich der Fertigstellung des Mischkreuzes der Universität Konstanz. Universitäts-Verlag Konstanz, Konstanz 1988, XV, 498 S., ISBN 3-87940-337-6. (Mit Beiträgen von Eberhard Böning, Theopont Diez, Horst Eickmeyer, Helmut Engler, Kurt Georg Kiesinger, Johannes Jochims, Leonhard Neidhart, Götz Wienold, Burkhart Beyerle u. a.)
Marlis Prinzing: Lothar Späth – Wandlungen eines Rastlosen. Orell Füssli Verlag, Zürich 2006, ISBN 3-280-05203-3.
Stefan Wogawa: Lothar Späth. Blick hinter eine (Selbst-)Inszenierung. OWUS e. V., Bad Salzungen 2010. (Reihe Wirtschaft & Politik, Bd. 1)
Marlis Prinzing, Lothar Späth: „Wir schaffen das“ – Antworten auf die Krise – Perspektiven für die Zukunft. Marlis Prinzing trifft Lothar Späth. Kaufmann, Lahr 2009, ISBN 978-3-7806-3089-6.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lothar Späth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Lothar Späth i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Lothar Späth i Deutsche Digitale Bibliothek
Spannender war Jena, Lothar Späth im Gespräch mit Stephan Detjen, Beitrag vom 25. August 2011 aus der Reihe Zeitzeugen im Gespräch i Deutschlandfunk
Alicante

Alicante (valensiansk: Alacant, spansk: Alicante) er en by i Spania. Den er hovedstad i provinsen Alicante i den sørlige Valencia-regionen ved Middelhavet. Alicante er en viktig havneby. Befolkningen i Alicante by var 331 750 (2008), og befolkningen i Stor-Alicante er beregnet å være 757 443, noe som gjør Alicante til det åttende største byområdet i Spania.
Alicante er en av de raskest voksende byene i Spania. Økonomien er hovedsakelig basert på turisme og vinproduksjon. I tillegg til vin eksporterer byen også olivenolje og frukt. Industrien i Alicante produserer blant annet næringsmidler, lær, tekstiler og keramikk. Områdets spesialitet når det gjelder mat er turrones – nougat av honning og mandel.
Byen er hovedkvarter for EUs immaterialrettskontor.


== Historie ==
Området rundt Alicante har vært bebodd i over 7000 år. Alicante ble grunnlagt i 324 f.Kr. av grekerne, som kalte byen Akra Leuke. I 201 f.Kr. ble byen erobret av romerne som kalte byen Lucentum. Hannibal skal ha losset sine berømte elefanter her. Mellom 718 og 1249 ble byen styrt av maurerne. Byen ble gjenerobret i 1247, og inngikk da i kongeriket Castilla, i 1305 da i kongeriket Aragón.


== Økonomi ==
Inntil den globale resesjonen som startet i 2008, hadde Alicante vært en av de raskest voksende byene i Spania. Økningen var delvis basert på turismen rettet mot strendene i Costa Blanca, og den høye boligbyggingen som startet i 1960-årene og som høynet seg igjen sent i 1990-årene har gjort at Alicante har vokst mye. Servicetjenester og offentlig administrasjon spiller en viktig rolle i byens økonomi.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Alicante – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alicante - Alacant – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Alicante hos Wikivoyage
Informasjon om Alicante på norsk
Informasjon om Alicante
Prognose Innerdalen

Prognose Innerdalen er en norsk dokumentarfilm fra 1981. I likhet med filmer som Kampen om Mardøla og dramadokumentaren La elva leve! handler filmen om motstand mot vannkraftutbygging. Ordet «Prognose» i tittelen viser til styresmaktene sine prognoser, eller framskriving, for elektrisitetsforbruk.


== Konsept ==
Innerdalen er en dal i Kviknetraktene mellom Hedmark og Sør-Trøndelag. 1. november 1981 ble dalen lagt under vann. Oppdemmingen var en del av Orkla-Grana kraftutbyggingen.
Filmen handler om kampen mot kraftutbyggingen. Kampen lyktes ikke, men filmen handler om de idealistiske naturvernerenes ulike måter å kjempe mot utbyggingen. De ville redde den vakre dalen, som var en perle i den norske fjellheimen.


== Kilder ==
Filmen i Norge: norske kinofilmer gjennom 100 år. Utgitt av Gyldendal i samarbeid med Det norske filminstituttet, 1995. Komplett liste over alle kinofilmer 1907-1995 med plot og utdrag av samtidige filmanvmeldelser.


== Eksterne lenker ==
(en) Prognose Innerdalen på Internet Movie Database 
(no) Prognose Innerdalen i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Prognose Innerdalen hos Filmfront
Tvedestrandsposten

Tvedestrandsposten er en avis som blir utgitt i Tvedestrand i Agder. Den ble grunnlagt 1872 av Arne Garborg.


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tvedestrandsposten
Drangedalsposten

Drangedalsposten er en avis som blir utgitt i Drangedal i Vestfold og Telemark.
Avisa blei stifta av bygdefolket i 1998 etter at Orkla kjøpte opp og deretter innfusjonerte Drangedal Blad i Kragerø Blad Vestmar.
Papiravisa kommer ut hver torsdag, men finnes også i nettversjon.
Fungerende ansvarlig redaktør og daglig leder er for tiden (april 2021) Anita Mjelland.


== Opplag ==
Tall fra Medie norge . Fra og med 2018 brukes tallene for siste halvår i oversikten her.

2004: 1 963
2005: 1 988
2006: 1 980
2007: 1 952
2008: 1 970
2009: 1 954
2010: 1 905
2011: 1 907
2012: 1 941
2013: 1 946
2014: 2 096
2015: 2 060
2016: 1 919
2017: 1 965
2018: 1 948
2019: 1 953


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Drangedalsposten
Porsgrunns Dagblad

Porsgrunns Dagblad (PD) er en avis som blir utgitt i Porsgrunn i Telemark. Den kommer ut tirsdag til lørdag.
Avisen var i lang tid ettermiddagsavis, men fra 3. mai 2004 la den om til morgenavis. Avisen utgis i tabloidformat.
PD er heleid av A-pressen.


== Ansvarlig redaktør ==

Daniel H. Grini 1914–1923
Leif Koch 1923–?
Olav Garvik 1979–1984
Jarle Bentzen 1991–1993
Erik Enger 1994–d.d.


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening: 
2006: 5 004
2007: 4 856
2008: 4 763
2009: 4 766
2010: 4 614
2011: 4 439
2012: 4 340
2013: 4 169
2014: 4 078
2015: 3 840
2016: 4 054
2017: 4 422


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Porsgrunns Dagblad
Telemarksavisa

Telemarksavisa (TA) er en avis som blir utgitt i Telemark. Avisen har sitt hovedkontor i Skien og har avdelingskontorer i Porsgrunn, Bamble, Bø, Notodden og Ulefoss. TA er eid av Amedia.
Den første avisen som kom ut under navnet Telemark Arbeiderblad, ble trykket i Larvik og kom ut 1. oktober 1921. Dette regnes som grunnleggingsdagen for TA. Trykkingen ble året etter for en kort periode flyttet til Drammen før den i juni 1922 ble flyttet til Notodden. Fra november 1926 har avisens hovedkontor vært i Skien etter sammenslåing med avisen Telemark Social-Demokrat.  
TA ble stoppet av okkupasjonsmakten høsten 1940 og kom ikke ut igjen før etter fredsdagen 8. mai 1945. Avisen skiftet navn fra Telemark Arbeiderblad til Telemarksavisa fra 17. februar 1995, etter styrevedtak kvelden i forveien, og avisens formelle tilknytning til Arbeiderpartiet opphørte.  
Sjefredaktør er Ove Mellingen (2021) som ble ansatt i den stillingen i 1998. Han startet i TA som utviklingsjef i 1993 da han kom fra Bergensavisen (BA).


== Ansvarlig redaktør ==
Ansvarlig redaktør i Telemarkavisa:

Erik Haugen 1922-1923
Andreas Thurmo 1924-1926
Ole Hafnor 1926-1927
Henry Harm 1927-1928
Olav Vegheim 1928-1940
Henry Harm, konstituert 1934-1940
Henry Harm 1945-1947
Gunnar Sand 1947–1949
Knut Kvigne 1950–1962
Alf Skåum 1962-1984
Haakon Fjelddalen 1984-1987
Jørund A. Ruud 1987-1990
Arne O. Tovik 1990-1993
Jan-Erik Larsen 1993-1998
Ove Mellingen 1998 -


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

2006: 22 363
2007: 22 346
2008: 22 282
2009: 21 991
2010: 21 348
2011: 20 778
2012: 20 063
2013: 19 173
2014: 18 442
2015: 18 082
2016: 17 680
2017: 18 787
2018: 20 758
2019: 22 029


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Telemarksavisa
Varden (avis)

Varden er en avis som blir utgitt i Telemark med hovedkontor i Klostergata 30, på Klosterøya i Skien. Avisen ble grunnlagt i 1874, og ble i 1887 overtatt av Chr. Pedersen født i 1858 i Skien. Frem til 1888 ble Varden utgitt to ganger i uken, deretter tre ganger i uken, før avisen ble dagblad i 1895. I 1918 ble avisen solgt til et aksjeselskap. Pedersen mottok Kongens fortjenstmedalje i gull. Chr. Pedersen døde i 1936.
Avisen har lokalkontorer i Porsgrunn, Bø og Notodden.
Varden ble presentert på internett første gang i 1997, og var den første av de store annonsebærende avisene i landet som gikk over til tabloidformat. Dette skjedde i 2001. 
Avisen var opprinnelig en Venstre-avis, men fra innlemmelsen av Fylkesavisen i 1950-årene ble den mer orientert mot partiet Høyre. Partitilknytningen har de siste årene blitt svakere, og Varden anses i dag for å være en partipolitisk uavhengig avis. Varden ble i 1994 solgt til Orkla Media, og var en av flere aviser som 28. juni 2006 ble solgt til det britiske medieselskapet Mecom (som samtidig endret navn til Edda Media). I 2012 ble Mecom kjøpt av A-pressen, som etter oppkjøpet endret navn til Amedia. 4. januar 2013 overtok Agderposten Medier AS eierskapet i Varden.


== Ansvarlig redaktør ==
Vardens ansvarlige redaktører:
Johan C. T. Castberg 1874-1884
Halvor Andreas Bentsen 1884-1891
Michael Bie 1891-1898
P. Hvidsten 1898-1899
Halldor Olsson Oppedal 1899-1902
Harald Kristoffersen 1902-1931
Haakon Kristoffersen 1931-1936
Roald Kristoffersen 1936–1941 og 1945–1955
Johan E. Holand 1955–1988
Bjørn Jacobsen 1964–1995
Leif Magne Flemmen 1997–1999
Maj-Lis Stordal 2000–2001
Sigmund Kydland 2001–2006
Per Valebrokk 2007–2008
Lars Kittilsen 2008–2014
Tom Erik Thorsen 2014–


== Opplag ==
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
2006: 27 856
2007: 27 341
2008: 26 091
2009: 25 474
2010: 24 730
2011: 23 723
2012: 22 465
2013: 21 476
2014: 20 237
2015: 19 436
2016: 18 452


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Varden