jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Asylet (Oslo)

Asylet er det populære navnet på en bygning på Grønland i Oslo med adresse Grønland 28. Bygningen er også blitt kalt «Kommunalgården».

«Asylet» ble bygget som kjøpmannsgård omkring 1730 (tilbygg 1798), i laftet tømmer og bindingsverk og pusset fasade. Huset var barneasyl 1839–65 og sykehus 1868–1903. I perioden 1903–1965 huset bygningen et aldershjem. Det har også fungert som tinghus og banklokaler (Akers Sparebank 1844 og Spareskillingsbanken 1851).
Bygningen ble fredet i 1967 og har vært bydelshus siden 1982. Det drives kafé og restaurant med utleielokaler og uteservering i bygningen, samtidig som den også huser diverse kontorer og verksteder.


== Kilder ==
Byantikvarens Gule liste Besøkt 2. oktober 2009
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grønland». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 220. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Asylet (Oslo)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tiendebytte

Tiendebytte er et marked i Mosjøen i Nordland som arrangeres hvert år i september. Tradisjonen med et slik marked skriver seg tilbake til da kirka innførte tiende i 1120. Tiendebyttet ble holdt ved mikkelsmesse den 29. september og utviklet seg gradvis til et marked der det ble byttet varer og handlet nødvendige ting før vinteren. Deltakerne kom både fra kysten og innlandet samt fra en del grensebygder i Sverige.


== Historie ==
Det finnes dokumentasjon på at Tiendebytte i Vefsn har vært arrangert tilbake på 1700-tallet. I begynnelsen ble ikke Tiendebyttet arrangert i Mosjøen, men på Halsøya. Tiendebua, hvor folk betalte inn skatter, var plassert på Halsøya og det var også der all handel foregikk. I forbindelse med dette ble det ofte arrangert møter mellom godseiere og leilendinger, samt at det kunne bli arrangert ulike politiske møter i forbindelse med disse dagene.
Utover 1800-tallet begynte det også å bli arrangert underholdningsinnslag i forbindelse med disse dagene. I 1875 ble det rapportert om mellom 2000 og 3000 besøkende på Tiendebyttet. Mosjøen hadde på den tiden om lag 700 innbyggere.[Stemmer ikke overens med innbyggertallet i 1875 som framkommer her.]
I mellomkrigstiden var lokalavisene svært kritisk til arrangementet, som de hevdet hadde utspilt sin rolle. Dette skyldes antakelig alt brennevinssalget og kaffebuene.
På 2000-tallet har Tiendebyttet blitt mer profesjonalisert og er blitt utvidet til et kombinert handels- og kulturarrangement.


== Kilder ==
Helgeland Arbeiderblad, 22. september 2006.


== Eksterne lenker ==
Tiendebytte, offisielle sider
Strømavtaker

En strømavtaker er en innretning på elektrisk jernbane/forstadsbane/sporvognsmateriell som sørger for elektrisk kontakt mellom den bevegelige enheten og en strømførende ledning eller skinne. Normalt er strømavtakeren plassert på taket til enheten og strømmen hentes fra en oppspent kontaktledning. Ved hjelp av fjærer eller trykkluft presses strømavtakeren med passende trykk opp mot kontaktledningen. Tidligere ble strømavtakere mot kontaktledning oftest utført som pantografer, mens de nå gjerne utformes som enbens strømavtakere. Dersom strømmen tas fra en strømskinne, utformes strømavtakeren helt annerledes enn for kontaktledning. T-banen i Oslo anvender strømskinne, mens de fleste elektrifiserte jernbaner verden over anvender kontaktledning opphengt over sporet.
Kontaktledning

En kontaktledning er en elektrisk strømførende ledning som er spent over sporet til en jernbane-, forstadsbane- eller sporvogns-trasé for å tilføre elektrisk energi til rullende materiell. Hele systemet med master, isolatorer, utliggere etc., samt selve kontaktledningen med eventuell bæretråd, kalles et kontaktledningssystem (KL-system). Tråden forlegges i et «sikk-sakk»-mønster. Dette for å få en jevn slitasje av strømavtakeren på togmateriellet som skal kjøre på linja, for å opprettholde gode dynamiske egenskaper samt mulighet for lengre avstander mellom mastene der banen går i kurver. På eldre anlegg er utslaget normalt om lag 40 cm til hver side fra sporets midtlinje. Ved nybygging benyttes et utslag på 30 cm.Der kontaktledningene går gjennom tunneler, er høyden over skinnene ved eldre anlegg redusert, noen steder er den helt nede i 4,85 meter, mot den normale høyden på 5,60 meter. Slike høydeendringer er lite gunstig ved høy hastighet. I dag bygges derfor nyanlegg for høyhastighetstog slik at kontaktledningene har samme høyde i tuneller som på åpne strekninger.Luftledning er et annet navn på den ledningen som henger over skinnegangen ved elektrifiserte jernbanestrekninger. Lokomotivet eller motorvognen som trafikkerer strekningen tar opp strømmen gjennom en pantograf på taket. Systemet blir også brukt til sporvogn. Tidligere hadde alle de fire vestlige T-banelinjene i Oslo luftledning, men samtlige av dem er nå ombygget til strømskinnedrift.


== Norske kontaktledningsanlegg ==
Det er hovedsakelig kontaktledningsanleggene Tabell 54, System 35, System 20 og System 25 som brukes på jernbanen i Norge i dag. Disse anleggene er designet for forskjellige hastigheter.


== Se også ==
Kontaktledningsmontør


== Referanser ==
Göbbels a-go-go

Göbbels a-go-go (Apollon records APE3 1983) er et album fra 1983 med Lasse Myrvold (1953–2006) og Kristian Stangebye.


== Om albumet ==
Myrvold og Stangebye spilte inn en rekke spor i Bergen i 1981–1982, og sendte mastertapen til Sverige for trykking. Mastertapen forsvant imidlertid i posten, og dukket først opp 8 måneder senere. Den ble da omredigert, fire vokallåter ble fjernet, de resterende låtene med vokal ble samlet på side en, mens hele side to ble bestående av tre instrumentallåter, deriblant «Under kontroll», et 16 minutter langt stykke opprinnelig laget som musikk til performance-gruppen Smugteatrets oppsetning Den lille prinsen i 1981.
Göbbels a-go-go ble omsider utgitt i 1983, samtidig med at Gøbbels-teamet gav ut The Willkoks Talk der de ga daværende statsminister Kåre Willochs 18 minutter lange nyttårstale et musikalt bad. Utgivelsen av Göbbels a-go-go havnet dengang i skyggen av alt medieoppstyret rundt The Willkoks Talk. 
Göbbels a-go-go regnes i dag som Norges første elektronikaplate. Platen er kun utgitt på vinyl.


== Planlagt oppfølger ==
Under navnet Göbbels a-go-go 13 ble det i 2007 planlagt utgitt en plate med sanger Myrvold og Stangebye spilte inn kort tid før Myrvolds død 3. september 2006. Per 2022 har den platen ikke blitt utgitt.


== Sporliste ==
«Donna»
«Fremmede i skapet»
«Lykkelig gift»
«Gul & blå»
«Prøver å drøye det I & II»
«Göbbels a-go-go»
«Løpehjul»
«Alle/Ingen slipper unna»
«Under kontroll»
«Lykkens balanse»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Lasse Myrvold – div. instrumenter
Kristian Stangebye – div. instrumenter
Kate Augestad – kor/sang


=== Øvrige ===
Danilo Pantović – tekniker
Øyvind Franck – tekniker
Helge Vabø – coverdesign


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lasse Myrvolds nettsted (Arkivert)
Last Train

Last Train er en pub i Universitetsgata i Oslo. Stedet er et av de få gjenlevende fra 1980-tallets utelivseksplosjon.
Last Train ble åpnet i 1984, og etablerte seg snart som et møtested for folk innenfor rockemiljøet. 80-tallets temapreg, med togseter, ble etterhvert droppet til fordel for en mer anonym pub-stil. Særpreget ble ivaretatt av konsertplakater og rock-relaterte fotografier på veggene.
Musikkvalget, med utpreget vekt på det 60-tallsinspirerte, ble likevel et av stedets største aktiva. Puben ble stamsted for Oslos psychedelia-miljø.
Fra 1990 har det lille lokalet også vært brukt til konserter. Ved siden av lokale band som Astroburger og Dog Age, kan nevnes navn som TV Personalities, Turboneger, Soundtrack of Our Lives, Gluecifer, Hellacopters, BigBang, The Hives, We og Madrugada. Last Train feiret både 10- og 20-årsjubileene med å utgi samleplater med band og artister med tilknytning til stedet.


== Eksterne lenker ==
Aftenposten – Oslopuls.no – Last Train «Last Train er en mørk rockepub, med en liten scene i hjørnet hvor det spilles konserter innimellom. Her har det skjedd lite de siste 10 årene, interiøret er likt og klientellet er fortsatt trofast.»
Kjendisenes Oslo De går ikke hvor som helst for å ta seg en øl. «Danny Young (t.v.) og Arne Skagen, alias Captain Poon fra Gluecifer, trives best på rockebaren Last Train.»
Aftenposten – Oslopuls.no – Rocka Last Train «Cables startet rockeåret 2006 med å spille for et utsolgt Last Train.»
Dagbladet – Uteliv – Jaqueline konsert «Guttene er nå ute på en stor norgesturné og søndag 24.09 gjester de altså Last Train, Oslo. Ta turen og få med deg en tornado av hardrock!»
Siste toget hjem
Tornerosefeltet

Tornerosefeltet er et naturgassfelt på det området av norsk kontinentalsokkel som kalles Norskehavet. 
Tornerosefeltet ligger ca. 60 km øst for Snøhvitfeltet og cirka 100 km nordvest for Hammerfest. Statoil har funnet gass på feltet (2006), men foreløpig er det usikkert om funnet er stort nok til at prosessanlegget på Melkøya blir utvidet. Tidligere (1987) har også Total påvist gass i Tornerosefeltet.
Distriktsmusiker

Distriktsmusiker er en yrkesbetegnelse på en musiker som har sitt hovedarbeide i en kommune eller region. Arbeidsoppgavene er ofte tredelt mellom utøving, instruksjon og egenøving. 
Den utøvende delen benyttes i hovedsak til samarbeidsprosjekter med andre distriktsmusikere, fritidsmusikklivet, skolekonsertproduksjoner eller tiltak som distriktsmusikerne selv setter i gang. Den instruerende delen består ofte i å dirigere kor og orkester samt i å lære opp amatørmusikere slik at det lokale musikklivet blir styrket. Egenøving anses å være viktig for å holde kunnskap og ferdigheter ved like. 
Distriktsmusikere har gjerne høgskoleutdanning i musikk og ofte pedagogisk tilleggsutdanning. I mange tilfeller er distriktsmusikerstillinger finansiert av kommune og fylkeskommune i fellesskap.
Nyklassisk rock

Nyklassisk rock (eller neoclassical rock) er en musikksjanger som kombinerer klassisk musikk med hardrock.
Yngwie Malmsteen spiller nyklassisk rock.


== Se også ==
Nyklassisk metal
Venusfluefanger

Venusfluefanger (Dionaea muscipula) er en kjøttetende plante i soldoggfamilien. Den er den eneste arten i slekta Dionaea og vokser vilt i sørøstlige USA.
Den er en flerårig urt som er grønn hele året. Bladene sitter i en rosett, og bladstilken er vinget. Bladet er omdannet til en fangstorgan. Det er hengslet så det kan klappe sammen om byttet. Innsiden av bladet kan være grønn eller rød. Blomstene er hvite og sitter på enden av en lang stilk. Frukten er en kapsel med omtrent 25 frø.Venusfluefanger vokser på fuktig jord med sand og torv i myr og savanne med sumpfuru. Den har en svært begrenset utbredelse på den atlantiske kystsletta fra Beaufort County i Nord-Carolina til Charleston County i Sør-Carolina og inn i landet til Moore County i Nord-Carolina. Utbredelsen er sterkt redusert på grunn av grøfting, utbygging og gjengroing fordi man stopper skogbranner.Venusfluefanger bruker en slags liten dobbel flate, med korte spisser langs kanten, for å fange insekter. Dyret flyr inn i den åpnede fangstkoppen og når fluefangeren merker at noe setter seg på hårene inne i bladet, lukker den seg fort, og byttet er stengt inne. To av hårene må berøres for at fangstkoppen skal lukke seg. Det andre håret må bli berørt av insektet innen et tidsintervall på 20 sekunder etter at det første håret ble berørt. Fluene blir tiltrukket av den røde fargen (noen fluefangere har ikke det) inne i fangstkoppen og lukten av nektar. Når flua ligger inne i fangstkoppen legger fluefangeren et lag med slim på flua. Kjertler på innsiden av bladene utskiller fordøyelsesenzymer. Bladene åpner seg først når næringsinnholdet fra insektet er opptatt. Dag etter dag får væsken, eller slimet, deler av fluen til å forsvinne. Etter et par uker åpner fangstkoppen seg, og bare harde deler (vinger og bein) ligger igjen.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Venusfluefanger i Encyclopedia of Life 
(en) Venusfluefanger i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Venusfluefanger hos ITIS 
(en) Venusfluefanger hos NCBI 
(en) Venusfluefanger hos The International Plant Names Index 
(en) Venusfluefanger hos Tropicos 
(en) Kategori:Dionaea muscipula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dionaea muscipula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dionaea muscipula – detaljert informasjon på Wikispecies
Filipstad (Oslo)

Filipstad er en forhenværende løkke, en villa og et havneområde i Oslo. På 2000-tallet utvikles Filipstad til en del av Fjordbyen. Color Lines ferger til Kiel går fra Hjortneskaia på Filipstad.


== Historie ==

Løkken (Munkedamsveien 62) hadde navn etter apoteker Philip Moth, som hadde urtehave her på midten av 1600-tallet. Eiendommen ble overtatt av familien Heftye i 1805, og Jørgen Heftye lot villaen (ark. G.A. Bull) oppføre i 1864. Eiendommen ble overtatt av NSB i 1909, og villaen ble bolig for generaldirektøren. Den kalles Heftyevillaen.
Filipstadbukta (mellom Tjuvholmen og Munkedamsveien) ble brukt til bading, men vannet var forurenset av kloakk fra Filipstadbekken. Fra 1870-tallet ble bukten utfylt med tanke på havneutbygging, og kaianleggene ble for alvor igansatt i 1909.
I desember 1943 ble stor deler av Filipstad og tilstøtende områder ødelagt av en eksplosjon med etterfølgende brann; se Filipstad-ulykken.


== Fjordbyen ==

Etter utbygging av Aker Brygge har videre utbygging av det ca. 320 dekar store området, blant annet av containerhavn, vært omstridt. Fjordbyplanen til Oslo kommune legger opp til at containerne fjernes, men at Filipstad fortsetter som ferjekai. Planen legger til rette for bygging av inntil 450 000 kvadratmeter BRA med en boligandel på 50 %, noe som vil kunne gi opp mot 2 200 boliger, samt nytt konserthus.
Det planlegges en ny park, 800 meter lang og minimum 100 mål, i hele Filipstadkaias lengde, og nye kanaler mellom Frognerstranda og Munkedamskrysset, og mellom Heftyevillaen og Tinker'n. Filipstad inngår i planene for Havnepromenaden, som ble vedtatt i 2008.
Det var lenge bestemt at Filipstad skulle bygges ut senere enn de andre områdene av Fjordbyen, men denne føringen er fristilt etter februar 2008. Grunneiere på Filipstad-området er bl.a. Oslo kommune ved Oslo Havn KF og Eiendoms- og byfornyelsesetaten, ROM Eiendom AS og Jernbaneverket, i tillegg til Statens vegvesen som eier av veianlegget E18.
Fra 2010-årene brukes det gamle havneskuret Skur 13 som aktiviteteshall og til visning av kunst på fasaden, og Trettenparken åpnet langs Skur 13 i 2020.


== Eksterne lenker ==
(en) Filipstad (Oslo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fjordbyplanen. Plan- og bygningsetaten, november 2006. Beskriver planene for Filipstad. Fjordbyplanen ble politisk behandlet i februar 2008, og godkjent med små endringer (lest 6. april 2008)
Norol

Norol var en bensinstasjonkjede og varemerket til Norsk Olje AS fra 1976 til 1991. Selskapet fikk dette navnet da Norsk Brændselolje, Norske OK, og Norsk Hydros oljedivisjon fusjonerte i 1976. Selskapet drev blant annet en rekke bensinstasjoner landet rundt. Norol var det første oljeselskap i Norge som lanserte et eget kredittkort.I 1987 vedtok Stortinget at samtlige statlige aksjer i Norol skulle selges til Statoil, som dermed ble eneeier. Våren 1991 faset Statoil ut navnet Norol. Samtlige av selskapets bensinstasjoner skiftet navn til Statoil, i sin tid Norges mest kostbare navneskifte.


== Referanser ==


== Kilder ==
Teknisk Ukeblad - Energilink: Norol (Arkivert versjon av original) Besøkt 4. august 2017
Varland

Varland kan vise til 

Varland (Norddal), et fjell i Norddal kommune på indre Sunnmøre i Møre og Romsdal.
Varland (Strand), et område bestående av blant annet fire gårder av samme navn mellom Vardlandsåsen og Vostervatnet i Strand i Rogaland
Varland (Vinje) et område og en gård ved enden av Fylkesvei 851 ved Vardlihovda og Tangen i Vinje i Telemark.
Pantograf (tegnemaskin)

En pantograf er en tegnemaskin som ved hjelp av et enkelt, mekanisk stativsystem parallellforskyver bevegelser og dermed kan brukes til å kopiere en tegning til et annet ark eller et annet sted på arket. Etter hvordan pantografen er innstilt, kan man forstørre eller forminske motivet. Ordet pantograf kommer fra gresk og betyr «alttegner» eller «tegne (over) alt».
Første brukbare pantograf ble konstruert av pater Christoph Scheiner (en prest i jesuittordenen) i 1603 som kopierte tegninger og diagrammer med innretningen. Apparatet er derfor et instrument for reproduksjon av bilder. Amerikaneren Thomas Jefferson laget sin egen som en del av huset sitt. Pantografen ble forløperen til moderne tegnemaskiner som var i bruk på ingeniør-  og arkitektkontorer fram til datamaskinene tok over som hjelpemiddel i tegnearbeidet. 
Pantografen brukes fortsatt som pedagogisk leketøy.


== Eksterne lenker ==
(en) Pantographs (instrument) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nils Noa

Nils Noa er artistnavnet til Nils Olav Lausund (født 12. mai 1980 i Ålesund) som er en norsk DJ.
Nils Noa fikk sitt store gjennombrudd i 2004 da han spilte i bandet Bermuda Triangle. Bandet slapp hiten Mooger Fooger som ble både bandets og Nils Noas gjennombrudd. Tidlig i 2005 bestemte han seg for å bryte med bandet og starte en solokarriere. Han driver nå og spiller som DJ, produserer musikk og jobber som promoter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nils Noa på Discogs 
(en) Nils Noa på MusicBrainz
Ijma

Ijmāʿ (إجماع) er en type tolkningsmetode av koranen. Ijma er enighet innad i samfunnet. Den er sammen med blant annet qiyas og Koranen en kilde til lover og regler (fiqh) for muslimers levemåte.
Dvergvedder

Dvergvedder er en populær tamkaninrase. Den er ganske liten og passer derfor fint som kjæledyr. De kan også brukes i kaninhopping.
Rasen kommer fra Nederland. I 1949 bestemte nederlenderen Adrian de Cock seg for å lage en ny vedder, som skulle være en dvergutgave av den franske vedderen, og etter 14 år med avlsarbeid ble rasen godkjent i den hollandske standarden i 1964. Idealvekt for voksne dyr  er fra 1,41 – 1,9 kg.


== Navn i andre land ==
Tysk (Deutsch): Zwergwidder
Engelsk (English): Holland Lop
Amerikansk (American): Mini Lop
Dansk: Dværgvædder
Svensk (Svenska): Dvärgvädur
Finsk (Suomi): Kääpiöluppakani


== Se også ==
Liste over kaninraser


== Eksterne lenker ==
(en) Holland Lop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Holland lop – Dvergvedder (engelsk)
Kaninhopping
Carlo Carlone

Carlo Innocenzo Carlone (født i november 1686 i  Lanzo d'Intelvi ved Scaria, død 17. mai 1775 samme sted), bedre kjent som Carlo Carlone, var en italiensk maler.  Han er kjent for sine fresker og altertavler. Etter å ha lagd mange verk i Tyskland og Østerrike returnerte han i voksen alder til Italia, der han fortsatte sitt arbeide. 
Carlone var sønn av byggmester, skulptør og stukkatør Giovanni Battista Carlone.  I slottet Belvedere i Wien har han malt flere fresker; en i storsalen i Øvre Belvedere, og flere i slottskapellet. I Ludwigsburg slott (Residenzschloss Ludwigsburg) har han malt flere bilder og fresker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Carlo Carleone Arkivert 7. mars 2016 hos Wayback Machine. Artiste Italiano in Austria
Armand Călinescu

Armand Călinescu  (født 4. juni 1893 i Pitești i Romania, død 21. september 1939 i București) var en rumensk økonom og politiker. Ikke lenge etter at han ble rumensk statsminister, ble han myrdet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Călinescu ble født i landsdelen Valakia, hans far var lege i hæren. Fra 1912 til 1918 studerte han juss og filosofi ved universitetet i București, hvorpå han fortsatte studiene i Paris og tok filosofisk doktorgrad i økonomi og politikk i 1921.


=== Politikk ===
Han gikk inn i politikken og i 1926 valgt til det rumenske parlamentet for «Det nasjonale bondepartiet». I 1928 ble han utnevnt til såkalt prefekt i fylket Argeș. Senere ble han generalsekretær i Landbruks- og landeiendomsdepartementet, for deretter å bli utnevnt til visestatsekretær i Innenriksdepartementet. Han var en sterk motstander av den fascistiske Jerngarden, og dette ledet i 1933 til at regjeringen han var med i gikk av.
Călinescu var en trofast alliert av Frankrike og Storbritannia og motstander av den protyske regjeringen i Romania. 


=== Toppolitiker ===
I 1938 ble Călinescu innenriksminister under det autoritære styret til kong kong Carol II og brukte sin stilling til å slå ned Jerngarden, arrestere og henrette lederne.
Etter en kort periode som minister for helse og utdanning ble han den 7. mars 1939 statsminister, ansett som «stålmannen» som kunne slå ned politisk vold fra Jerngarden og holde Romania utenfor tysk innflytelse.  
Etter Tysklands invasjon av Polen hevdet medlemmer av Jerngarden at Călinescu og kong Carol II, sammen med britisk etterretning planla å sprenge de rumenske oljefeltene for å hindre tysk nytte av oljen. Călinescu ble drept i București av medlemmer av Jerngarden; bilen han var med ble stoppet og Călinescu, livvakten og sjåføren ble myrdet.Călinescu hadde en sønn, Barbu (1922- 2014), som befant seg i Storbritannia da faren ble myrdet, og som fortsatte å bo der til sin død.


== Referanser ==
Colin Murphy

Colin Addison (født 21. januar 1950 i Croydon, Stor-London, England) er en tidligere engelsk fotballmanager. Han var manager for fem engelske fotballklubber i årene 1976 til 1996.


== Biografi ==
Colin Murphy spilte aldri ligafotball selv om han var tilknyttet klubbene Crystal Palace, Cork Hibernian, Wimbledon og Hasting United. På 70-tallet jobbet han som trener for reservelaget til Nottingham Forest da Dave Mackay var manager, og da Mackay gikk til Derby County fikk Murphy også ansvar for Derbys reservelag.
I november 1976 fikk Mackay sparken som manager i Derby og den 25. november 1976 ble Murphy ny sjef i klubben. Han ledet laget til september 1977 da han fikk sparken, kun seks ligakamper ut i 1977/78 sesongen, og Tommy Docherty overtok. Året etter ble Colin Murphy manager i Lincoln City og denne jobben hadde han fram til mai 1985. Deretter ble hans neste arbeidssted Stockport County, og han var i denne klubben i to perioder i årene 1985 til 1987. 
I mai 1987 returnerte Murphy til Lincoln City der han var manager til mai 1990. Så fulgte en periode som ungdomstrener i Leicester City og assistent manager i Luton Town før han i 1992 igjen ble manager, denne gang for Southend United. Hans siste managerjobb var i Notts County som han ledet fra juni 1995 til desember 1996. 


== Karriere som fotballmanager ==


=== Klubblag ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2006): DERBY COUNTY The Complete Record. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1


== Eksterne lenker ==
(en) Colin Murphy – Transfermarkt (manager) 
(en) Colin Murphy – Soccerbase.com (manager)