jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sandra Bullock

Sandra Annette Bullock (født 26. juli 1964 i Arlington County i Virginia) er en amerikansk og tysk filmskuespiller. På den 82. Oscar-utdelingen i 2010 fikk hun en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i filmen The Blind Side, dagen etter at hun hadde mottatt Razzie-award for dårligste kvinnelige skuespiller for sin rolle i filmen All About Steve. Hun møtte opp på begge prisutdelingene personlig og var den første som vant både en Oscar og en Razzie samme år. Bullock vant også Golden Globe som beste kvinnelige skuespiller i film (drama) for innsatsen i The Blind Side.
Hennes første viktige filmrolle var i Demolition Man i 1993. Det ledet til hennes gjennombrudd i Speed det følgende året. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 
Hun gikk på steinerskole og studerte drama ved East Carolina University. Hun hoppet av studiene for å arbeide som skuespiller i New York, men hadde problemer med å etablere seg i yrket. Hun flyttet til Los Angeles og fikk en rekke mindre roller i uavhengige filmer. Senere fikk hun hovedrollen i TV-versjonen av filmen Working Girl.


== Privatliv ==
Bullock er datter av den tyskfødte operasangerinnen Helga Meyer og den amerikanske stemmelæreren John Bullock. Hun begynte å synge som barn i Tyskland, hvor hun også studerte ballett og hadde små roller i morens operaer. Hun vokste opp i Nürnberg der moren var operasanger. Bullock bodde i Tyskland til hun var 12 år gammel. Bullock har statsborgerskap i både Tyskland og USA, og snakker tysk flytende. Hun måtte si fra seg det tyske statsborgerskapet da hun fylte 18 år og søkte om å få det tilbake i 2009. Det oppgis at Bullock ble innvilget statsborgerskap i Tyskland.Den 16. juli 2005 giftet hun seg med Jesse G. James, programleder for blant annet Discovery Channels Monster Garage. De ble skilt i 2010 etter en offentlig utroskapsskandale.I 2011 var Bullock programleder for Golden Globe.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sandra Bullock – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sandra Bullock – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sandra Bullock på Internet Movie Database 
(no) Sandra Bullock hos Filmfront 
(sv) Sandra Bullock i Svensk Filmdatabas 
(da) Sandra Bullock på Filmdatabasen 
(da) Sandra Bullock på Scope 
(fr) Sandra Bullock på Allociné 
(en) Sandra Bullock på AllMovie 
(en) Sandra Bullock hos Turner Classic Movies 
(en) Sandra Bullock hos Rotten Tomatoes 
(en) Sandra Bullock hos TV Guide 
East Carolina University Alumni database
Sandra Bullock Movie Database
Sandra Bullock Central
Sandra Bullock Central website community
T-60

T-60 var en lett stridsvogn utviklet av Sovjetunionen for å erstatte alle tidligere lette stridsvogner da i tjeneste. Den var løselig basert på stridsvognen T-40 og hadde tilsvarende drivverk, men manglet amfibiekapabiliteten til forgjengeren. Over 6 000 eksemplarer ble produsert fra 1941 til den ble erstattet av T-70 på produksjonslinjene i februar 1943.
Bestykningen besto av en 20 mm ShVAK maskinkanon og en 7,62 mm mitraljøse, den hadde et mannskap på to og veide 5 750 kg. Pansringen var mellom 7 mm og 25 mm tykk, og den var utstyrt med en bensinmotor på 85 hk.

Fra begynnelsen av 1942 ble den produsert som T-60A med en tykkere frontplate på 35mm og andre små endringer, de mest synlige var hjulene.
Ronald Bye

Ronald Joseph Bye (født 23. november 1937 i Oslo, død 24. september 2018) var en norsk forfatter og politiker (Ap). 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bye ble født og vokste opp på Høyenhall og Manglerud i Oslo. Hans far var brannformann, og hans mor var renholder. Som maskinreparatørlærling ble Bye engasjert i faglig-politisk arbeid, før han i 1960 ble faglig sekretær i Arbeidernes ungdomsfylking. 


=== Fagforeningsmann, politiker ===
Tre år senere ble han ble distriktssekretær for Landsorganisasjonen i Norge (LO) i Finnmark, og i 1967 distriktssekretær i Oppland og deretter ved LOs hovedkontor i Oslo. I 1969 ble han enstemmig valgt til partisekretær i Arbeiderpartiet etter Haakon Lie, en stilling han hadde til 1975.I 1976-1978 var han formann i Forsvarskommisjonen og var i perioden 1979-1981 samferdselsminister i Odvar Nordlis og Gro Harlem Brundtlands regjeringer. Han hadde også andre sentrale verv som styreleder i Svalbard samfunnsdrift og styreleder i NSB og var også direktør i Norsk Folkeferie, i Norges Reiselivsråd og direktør i Statskog Miljø og Anlegg A/S. Mellom 1988 og 2001 hadde han et eget konsulentfirma.I 1987 ga han ut selvbiografien Sersjanten der han kom med avsløringer om ulovlig overvåkning av kommunister og andre venstreorienterte innen arbeiderbevegelsen. Han skrev også noen skjønnlitterære verk.


== Æresbevisninger ==
Bye var æresmedlem av Arbeiderpartiet og fikk Heimevernets fortjenstmedalje. I 1959 fikk han UNEF-medaljen.


== Bibliografi ==
Synspunkter og vurderinger (Tiden Norsk Forlag 1975)
Sersjanten (Gyldendal forlag 1987)
Oppgjør (Tiden Norsk Forlag 1992)
Niende etasje (Tiden Norsk Forlag 1993)
De visste alt (sammen med Finn Sjue og Alf R. Jacobsen) (Tiden Norsk Forlag 1993)
Spillet (Tiden Norsk Forlag 1995)
Norges hemmelige hær (sammen med Finn Sjue) (Tiden Norsk Forlag 1995)
Lojalitetens pris (Tiden Norsk Forlag 1997)
Post festum Gardermoen (sammen med Finn Sjue) (Høyskoleforlaget 2001)
Khanovej: vindenes vind (Aschehoug forlag 2002)
Overvåket (sammen med Finn Sjue) (Gyldendal forlag 2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ronald Bye på Internet Movie Database 
(no) Ronald Bye hos Stortinget 
(no) Ronald Bye hos Norsk senter for forskningsdata
Spock’s Beard (album)

Spock's Beard er det selvtitulerte, niende studioalbumet til det amerikanske progrock-bandet Spock's Beard. 


== Bakgrunnen for navnet ==
Den 21. september 2006 la bassist Dave Meros ut en tentativ låtrekkefølge på bandets nettsted, og ga samtidig følgende grunn for et selvtitulert album:

«As you probably know by now, we're calling our 9th studio release simply Spock's Beard. No big heavy reasoning behind that, really, it just seemed like a cool thing to do. (Of course, you are more than welcome to help us invent some heavy philosophical or hidden meaning so we'll have something interesting to say in interviews...)
There are a few cool song titles that could have become the CD title (see below) but we've done that a lot before. Then there is the obvious "SB9" and it's variations, or the clever play on words thing, like nein or asinine or something like that.

But, in the end, we decided to just not name it at all. We saved all of our energy for the CD itself. It's going to be one big, fat CD filled to the brim with close to 78 minutes of material.»


== Sporliste ==
«On a Perfect Day» – 7:47
«Skeletons at the Feast» (instrumental) – 6:33
«Is This Love» – 2:51
«All That's Left» – 4:45
«With Your Kiss» – 11:46
«Sometimes They Stay, Sometimes They Go» – 4:31
«The Slow Crash Landing Man» – 5:47
«Wherever You Stand» – 5:09
«Hereafter» – 5:01
«As Far as the Mind Can See – Part 1 – Dreaming in the Age of Answers» – 04:49
«As Far as the Mind Can See – Part 2 – Here's a Man» – 03:28
«As Far as the Mind Can See – Part 3 – They Know We Know» – 03:18
«As Far as the Mind Can See – Part 4 – Stream of Unconsciousness» – 05:23
«Rearranged» – 6:07


== Musikere ==
Nick D'Virgilio – vokal, trommer, perkusjon
Alan Morse – gitar
Ryo Okumoto – keyboard
Dave Meros – bass


== Referanser og fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spock's Beard på Discogs 
(en) Spock's Beard på MusicBrainz
Crenshaw County

Crenshaw County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sørlige delene av staten og grenser mot Montgomery County i nord, Pike County i øst, Coffee County i sørøst, Covington County i sør, Butler County i vest og mot Lowndes County i nordvest.
Crenshaw Countys totale areal er 1 572 km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13 665 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Luverne. 
Fylket ble etablert i 1866 og har fått sitt navn etter dommer Anderson Crenshaw.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Crenshaw County, Alabama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Point of Peace

Point of Peace er en menneskerettighets- og medieorganisasjon som samarbeider med vinnere av Nobels fredspris med kommunikasjontiltak i deres hjemland og internasjonalt. Point of Peace er basert i Stavanger.
Grunnlaget for organisasjonens arbeid er:

FNs menneskerettighetserklæring, artikkel 19, som fastslår at ’enhver har rett til menings- og ytringsfrihet. Denne rett omfatter frihet til å hevde meninger uten innblanding og til å øke, motta og meddele opplysninger og ideer gjennom ethvert meddelelsesmiddel og uten hensyn til landegrenser
FNs menneskerettighetserklæring, artikkel 21, som fastslår følgende: Enhver har rett til å delta i sitt lands styre, direkte eller gjennom fritt valgte representanter. Enhver har rett til lik adgang til offentlige tjenester i sitt land. Folkets vilje skal være grunnlaget for offentlig myndighet. Denne vilje skal komme til uttrykk gjennom periodiske og reelle valg med allmenn og lik stemmerett og med hemmelig avstemning eller likeverdig fri stemmemåte.I september 2008 ble det holdt et toppmøte med tidligere fredsprisvinnere og internasjonale eksperter. Tidligere president i Sør-Korea og nobelprisvinner Kim Dae-jung, og nobelprisvinner Mairead Corrigan deltok på konferansen. 
Point of Peace er et offisielt prosjekt i forbindelse med at Stavanger er Europeisk kulturhovedstad i 2008 og blir støttet med vel 8 millioner kroner.
12. september 2008 lanserte stiftelsen Peace Channel sammen med Bob Geldof. Peace Channel er en web-basert TV-kanal for fred og konfliktløsning.


== Eksterne lenker ==
Omtale i Stavanger Aftenblad 26. april 2006. Besøkt 10. oktober 2006.
www.pointofpeace.org
Reuters om Peace Channel
Ola Teigen (1937–1970)

Ola Teigen (født 11. februar 1937 i Ankenes, Nordland, død 28. juli 1970 i Trondheim) var en norsk journalist og politiker (Ap). For ettertiden er Teigen mest kjent for avsløringen av at AUF indirekte mottok midler fra CIA, hvilket førte til at Teigen trakk seg og en mer radikal fraksjon i AUF fikk makten. Høsten 2016 offentliggjorde Dagbladet tidligere ukjente opplysninger om spillet og konfliktene som førte til Ola Teigens fall. Stasi og KGB, som kjente til CIAs finansiering av en radikal studentorganisasjon, med bånd til AUF, ga materialet til Per Olav Marcussen, som sammen med Jan Otto Hauge, fikk opplysningene publisert i Dagbladet.


== Bakgrunn ==
Han var sønn av stasjonsmester Petter Teigen og Ingrid Anette Teigen i Narvik. Han var mag.art. i statsvitenskap fra 1963. Han var faglig medarbeider ved Arbeidernes Pressekontor frem til 1969, da han ble ansatt i Arbeider-Avisa i Trondheim.Teigen var medlem av Oslo bystyre og skolestyre 1964–1967. Han var Arbeiderpartiets 1. vararepresentant til Stortinget fra Nordland 1965–1969 og møtte i til sammen 346 dager i nasjonalforsamlingen. Teigen var medlem av sentralstyret i AUF fra 1961 og formann 1964–1969. Han var formann i IUSYs kontrollkomité.Han er for ettertiden mest kjent for avsløringene om at AUF indirekte mottok penger fra den amerikanske etterretningsorganisasjonen CIA. Saken ble publisert i en artikkel i avisen Dagbladet, skrevet anonymt av de to radikale AUFerne Jan Otto Hauge og Per Olav Marcussen. Marcussen var på det tidspunktet vervet av den sovjetiske etterretningsorganisasjonen KGB og gjorde betalte oppdrag for dem. Artikkelen i Dagbladet vakte stor oppsikt og bidro til å forandre den interne maktbalansen i AUF til de radikale NATO-motstandernes favør. Selv om overføringene av midler fra CIA til IUSY hadde pågått over flere år, var det Teigen som fikk ansvaret. I 1969 ble den sittende ledelsen avsatt på et ekstraordinært landsmøte, og ikke lenge etter begikk Teigen, som lenge hadde slitt med psykiske problemer, selvmord.Pål Bang-Hansens film Kronprinsen fra 1979 er inspirert av Ola Teigens skjebne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olsen, Bjørn Gunnar (1975). Torgprinsene. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203080340.  [dokumentarroman]
«Sannheten bak 'kronprinsen' Ola Teigens fall», artikkel i Magasinet, bilag til Dagbladet 5. november 2016


== Eksterne lenker ==
(no) Ola Teigen hos Stortinget 
(no) Ola Teigen hos Norsk senter for forskningsdata
Leonardo Boff

Leonardo Boff (født 14. desember 1938 i Concordia i Santa Catarina i Brasil) er en katolsk teolog og tidligere prest. Han regnes som en av de viktigste representantene for den teologiske retningen kjent som frigjøringsteologi.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Boff ble født som sønn av italienske innvandrere, og trådte inn i fransiskanerordenen i 1959. Han studerte filosofi i Curitiba og teologi i Petrópolis i Rio de Janeiro, under Bonaventura Kloppenburg og Konstantin Koser. 


=== Prest ===
Han ble presteviet i 1964. Deretter studerte han videre teologi i München, bl.a. under Karl Rahner. I 1970 tok han doktorgraden, en av hans to veiledere var Joseph Ratzinger, den nåværende pave Benedikt XVI. Avhandlingen hadde tittelen Die Kirche als Sakrament im Horizont der Welterfahrung, og ble siden også utgitt som bok.
Boff ble så utnevnt til professor i systematisk teologi ved Instituto Teológico Franciscano i Petrópolis. Han var også gjesteprofessor ved universitetene i Lisboa, Salamanca, Harvard, Basel og Heidelberg.Han var dessuten virksom som forfatter og redaktør av teologisk fagtidsskrifter, og medlem av den brasilianske bispekonferansens teologkommisjon, ordenskonferanse og av den latinamerikanske ordensfolkkonferansen. I løpet av sitt akademiske virke mottak han flere utmerkelser.
I 1985 fikk Boff tale- og læreforbud av Den romerske kurie. Bakgrunnen var spesielt en bok han hadde skrevet hvor han forfektet frigjøringsteologiske synspunkter som av Den katolske kirke ble fordømt som kirkefiendtlig. Hans tidligere veileder Kloppenburg anklaget ham offentlig for heresi. Han benyttet denne tiden til å skrive flere bøker som sammenfattet hans synspunkter innen kristologi, ekklesiologi og sakramentslære. 


=== Laisert teolog ===
I 1992 var det klart at nye restriksjoner var aktuelt, og han valgte å frivillig oppgi prestegjerningen for å konsentrere seg om sitt virke som kirkekritisk teolog, og innen politiske bevegelser i Brasil.I 1993 ble han professor i etikk og teologi i Rio de Janeiro.
Boff mottok Right Livelihood Award i 2001.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gottlieb Matejka: Zur Weltsituation der politischen Theologie mit besonderer Berücksichtigung von Leonardo Boff und Gustavo Gutiérrez, Dissertation an der Universität Wien 1986.
Kardinal Joseph Ratzinger, Leonardo Boff: Dokumente eines Konfliktes um die Theologie der Befreiung. Das Buch „Kirche: Charisma und Macht“ in der Diskussion. 2. Auflage. Publik-Forum Verlag, Frankfurt am Main 1985, ISBN 3-88095-013-X (= Publik-Forum-Dokumentation; Im Wortlaut).
Claus Schwambach: Rechtfertigungsgeschehen und Befreiungsprozess. Die Eschatologien von Martin Luther und Leonardo Boff im kritischen Gespräch. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 1996, ISBN 3-525-56239-X (= Forschungen zur systematischen und ökumenischen Theologie 101).


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Leonardo Boff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Leonardo Boff på Twitter
Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat

Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat ligger på Nordneset, sør/sørøst for  Tranøy og vest for Sommersel, i Hamarøy i Nordland.
Naturreservatet har et totalt areal på 1 342 dekar, og omfatter Steinosen, de to grenene av Sjømyrpollen, noen små holmer samt et relativt smalt belte med landområde rundt osene.
Steinosen er en trang kil mellom Osen og Sjømyrpollen som avgrenses av lave granittrygger i nord og sør. Innerst er det sammenhengende strandeng med brakkvannspreget vegetasjon (med bl.a. småhavgras og skredarve) som går over til å bli mer  salint utover i vika.
Sjømyrpollen er delt i en sørvestlig og en sørøstlig del som er nesten avstengt i  munningen av Steinsosøya. Her er et stort og variert artsutvalg som er representativt for strandeng, med myr, fuktig bjørkeskog og tørr krekling-einerhei. Det er også et viktig beiteområde for gjess.
Holmene er lave, med unntak av Engelsholmen (15 meter høy), og er viktige hekkelokaliteter for sjøfugl, med store forekomster av måsefugl (gråmåse, svartbak, fiskemåser, krykkjer og terner) og noe ærfugl. Vegetasjonen er preget av fuglegjødsling.Området er et attraktivt friluftsområde.
Formålet med fredningen er «å ivareta et verdifullt kystområde, strandengområde, med det naturlig tilknyttede plante- og dyreliv. Området har først og fremst verdi i havstrandbotanisk sammenheng.»Steinosen/Sjømyrpollen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovdata: Kystvernplan for Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat
Direktoratet for naturforvaltning
NAF Veibok

NAF Veibok er en kartbok utgitt av Norges Automobil-Forbund (NAF). Kartboken har fullstendig kartmateriale og reisebeskrivelser over norske veier. Boken kom ut for første gang i 1928. Den inngår i NAF-medlemskapet, og er kun tilgjengelig for medlemmer i NAF.
Boken kommer i ny utgave hvert 3. år og den siste utgaven (NAF Veibok fra mars 2020) er den 31. utgaven. Boken er på over 746 sider, og trykkes i et opplag på 530 000 eksemplarer. Organisasjonen Norsk friluftsliv har et samarbeid med NAF om å gi tips om turmuligheter i langs veiene.
Boken inneholder:

kjørekart
over 100 rutebeskrivelser
sidehenvisningssystem
stedsnavnregister (ca. 30 000 navn)
informasjon om ca. 100 byer/tettsteder
temaseksjon med blant annet oversikt over de høyeste fjellene, de dypeste fjordene og de lengste elvene.I tillegg inneholder boken opplysninger om severdigheter, overnattingsmuligheter og annet for hvert enkelt sted. Boken har også en faktadel med opplysninger om kommunevåpen, oversikt over veiskilt og avstandstabeller.
PDF-utgave av veiboka legges ut for nedlasting for medlemmer.


== Eksterne lenker ==
«NAF Veibok». NAF. Besøkt 7. juli 2018.
Nordsjø-ulykken 1978

Nordsjø-ulykken 1978 var en helikopterulykke som inntraff i Nordsjøen 161 km (87 nautiske mil) nordvest for Bergen den 26. juni 1978. 18 personer omkom i ulykken.
Ulykken inntraff da et Sikorsky S-61 helikopter fra Helikopter Service under flyvning fra Bergen til Statfjordfeltet styrtet i havet sørøst for oljeplattformen. Ombord var 16 passasjerer og to besetningsmedlemmer. Alle omkom, og av de omkomne var det 13 nordmenn. 
Undersøkelsen etter ulykken konkluderte med at den direkte årsaken til ulykken var ifølge Flyhavarikommisjonen at et hovedrotorblad løsnet fra festet i rotorhodet på helikopteret som følge av et tretthetsbrudd. Helikopteret fløy i rundt 1000 fots høyde og styrtet i sjøen, før det sank på ca. 200 meters dyp.
Undersøkelsen avdekket en svakhet i spindelene som fester rotorbladene i rotorhodet, noe som medførte en endring i konstruksjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Flyhavarikommisjonens rapport fra helikopterulykken i Nordsjøen 26. juni 1978 (Fra Statens havarikommisjon for transport)
In Utero

For det latinske uttrykket, se in uteroIn Utero er det tredje og siste studioalbumet til det amerikanske grungebandet Nirvana. Det ble sluppet ut av Geffen Records i september 1993 som etterfølger av den kommersielle suksessplaten Nevermind. Bandets idé med platen var å gå tilbake til røttene ved å lage ett røffere og mindre kommersielt album. Frontmann Kurt Cobain var klar over at Nirvana hadde riskikert ryktet som et respektert grungeband med sin nylige kommersielle suksess og hyrte inn «punkprodusent» Steve Albini for å få en råere sound.
In Utero gikk rett inn på førsteplass på Billboard 200, og slapp ut hitsingler som «Heart-Shaped Box», «Rape Me» og «All Apologies». Albumet hadde sine myke sider med sanger som «Dumb», «Pennyroyal Tea» og «All Apologies». Albumet solgte ikke like mye som forgjengeren Nevermind, men er ofte referert til som fansens sitt favorittalbum.


== Sporliste ==
«Serve the Servants»  – 3:34
«Scentless Apprentice» (Cobain/Grohl/Novoselic) – 3:47
«Heart-Shaped Box» – 4:39
«Rape Me» – 2:49
«Frances Farmer Will Have Her Revenge on Seattle» – 4:07
«Dumb» – 2:29
«Very Ape» – 1:55
«Milk It» – 3:52
«Pennyroyal Tea» – 3:36
«Radio Friendly Unit Shifter»  – 4:49
«tourette's» – 1:33
«All Apologies» – 3:50«Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip» (Cobain/Grohl/Novoselic) – 7:33 (denne sangen er tilgjengelig på de europeiske og australske pressingene av In Utero. Sangen er en jam som bandet spilte inn i Rio de Janeiro, Brasil i januar 1993 og starter cirka 20 minutter etter All Apologies.


== Kilder ==

(en) In Utero på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) In Utero på Discogs 
(en) In Utero på MusicBrainz 
(en) In Utero på Spotify 
(en) In Utero på AllMusic
Steinslandsosen naturreservat

Steinslandsosen naturreservat ligger rett øst og sørøst for Skutvik i Hamarøy, Nordland, som ligger mellom Steinslandsåsen og Nes helt sør på halvøya Hamarøya i Nordland. 
Naturreservatet har et totalt areal på 2 248 dekar, hvorav ca. 12% av arealet utgjør bar- og lauvskog, ca. 1,7% utgjør myr og 62,6% er vann.Osen er et viktig våtmarksområde, omgitt av granittkoller, som består av tre deler;

Ytre del som er ei åpen skjellsandflate oppdelt av bergrygger og skjær. Her er strandengkanter i buktene og grusstrandsvegetasjon  rundt rygger og skjær.
Den indre del med et omfattende pollsystem, uten særlig vegetasjon, mellom et nett av grusrygger med en tørr strandengvegetasjon. Elva fra   Steinslandsvatnan  har sitt utløp her.
Øst for pollsystemet ligger ei stor, gjengrodd bukt, med ei sammenhengende stor brakkvannseng med dreneringssystem og poller.Reservatet  har en uvanlig stor variasjon i vegetasjonstyper innenfor et begrenset område, med særlig stor variasjon innen fjørestarr-gruppen. Det er også et viktig beiteområde for gjess.

I forbindelse med arkeologisk aktivitet i    Nes-området er det ved Valan registrert noe som er identifisert som en saltdam med uviss datering. 
Osen er et attraktivt og mye brukt friluftsområde.
Formålet med fredningen er «å ivareta  et verdifullt kystområde, med det naturlig tilknyttede dyre- og planteliv. Spesiell verdi knytter seg til strand- og vannvegetasjonen.»Steinslandsosen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.
Selve Steinslandsosen er en bukt som strekker seg 1,5 km inn i landet i nord-nordøstlig retning fra Framundneset ved Økssundet mot Valan. På det bredeste er bukta ca. en kilometer.


== Se også ==
Steinslandsvatnet naturreservat
Lilandsvatnet naturreservat
 Sagfjorden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus: Steinslandsosen naturreservat
Lovdata: Verneforskriftene til Steinslandsosen naturreservat
Direktoratet for Naturforvaltning
Erobringen av Fort Bute

Erobringen av Fort Bute signaliserte starten på spansk intervensjon i den amerikanske uavhengighetskrigen på Frankrikes og (nominelt) USAs side. Guvernøren i Louisiana samlet raskt en styrke av spanske soldater, akadisk milits og indianere og stormet og tok en liten britisk pionérutpost ved Manchac den 7. september 1779.
Karl III av Spania hadde erklært krig mot Storbritannia den 21. juli, og Gálvez hadde effektivt forberedt deretter. En orkan sveipet over Gálvez sin base i New Orleans den 15. august, og hans flåte sank, ødela hans forsyninger og ødela dermed alle eksisterende militære planer. Gálvez oppildnet koloniens støtte og innen 27. august hadde han satt av gårde over land mot britenes territorium i West Florida.
Spanjolene nådde Fort Bute på slutten av en morderisk elleve dagers marsj som reduserte deres hær med flere hundre menn. Den sjokkerte britiske garnisonen som ikke var klar over at krigen hadde brutt ut, overgav seg uten kamp.