Barkbiller

Barkbiller (Scolytinae) er en gruppe av biller, og systematisk utgjør de en delgruppe av snutebillene (Curculionidae).
En av de mest kjente i Europa er stor granbarkbille, Ips typographus, en vanlig art i granskog.


== Utseende ==
Gruppen barkbiller består av mange ganske like, små brunsvarte arter. Det finnes 68 arter i Norge, og de er mellom 2-8 millimeter lange. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk. Hodet er stort og bredt, med relativt store fasettøyne som oftest er innskåret i framkanten, av og til helt delt i en øvre og en nedre del. Noen arter (for eksempel i slekten Hylastes) har en markert, kort snute, andre ikke. Antennene er knebøyde og ganske korte, og ender i en kraftig kølle. Brystkjoldet (pronotum) er oftest omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er parallellsidige, og ender tvert. Mange grupper har bakerst i midten en stor grop som er kantet med kraftige tenner. Beina er nokså korte. Larvene er bleke og C-formede med ingen bein og en markert hodekapsel.


== Levevis ==

Barkbiller flest lever under barken på døende eller døde trær. De regnes derfor ikke som et alvorlig skadedyr. I Skandinavia er det kun stor granbarkbille (Ips typographus) som kan opptre i så store mengder at de i ekstreme tilfeller kan angripe og drepe levende trær ved selve billeangrepet. I tillegg er det noen arter som sprer sopp eller virus som kan drepe trær, som almebarkbiller (se under).
Hunnen hos barkbillene har små fordypninger bakerst på sine dekkvinger, disse brukes som en «øse» når hun graver ganger under barken på trær. Øsen brukes til å transportere boremelet vekk.
I gangene barkbillehunnen har gravd ut, legges eggene. Barkbillehunner lager et fast mønster av ganger under barken.  Hver art har sitt eget mønster.
Hos de fleste arter av barkbiller brukes feromoner (luktstoffer) til å tiltrekke det andre kjønnet. Hos stor granbarkbille skiller hanner ut feromoner når de er klare til å ta i mot hunner. Dette har man utnyttet i bekjemping av disse billene ved å sette ut feller agnet med feromoner, som fanger tusenvis av begge kjønn. Dessverre blir billenes naturlige fiender (blant annet maurbiller) også tiltrukket av feromonene og omkommer ofte i store mengde i fellene.


== Et variert kjønnsliv ==
Barkbillene oppviser en rekke forskjellige strategier for formering og yngelpleie. En del arter er haplodiploide: hunnene er diploide, men hannene er haploide, som vil si at de har bare halvparten så mange kromosomer som hunnen. I slike arter utvikler hannene fra ubefruktede egg. Hos de haplodiploide barkbillene er innavl reglen, med paringer mellom søsken eventuelt mor og sønner. Noen hunner i den skarptannete barkbillen formerer seg klonalt via partenogenese. De fleste andre har mer konvensjonelle mønstre med paring mellom ubslektede individer. Noen tropiske barkbiller som lever i bladstilker har uvanlig lav fruktbarhet til insekter å være – hver hunn kan legge kanskje bare fem-seks egg i løpet av levetiden. Dette kompenseres med at overlevelsen er uvanlig høy på grunn av billenes utpregede yngelpleie.


== Ambrosiabiller ==
De fleste barkbiller lever av det saftige sevjelaget (kambiet) mellom barken og veden, men noen borer også innover i veden. En slik gruppe er ambrosiabillene, som ikke ernærer seg av selve veden, men av sopp som de dyrker på veden. I Norge, finnes denne levemåten hos løvtrebarkbille og andre arter av Xyleborus. Tunnelene går gjerne dypt inn mot kjernen i treet. Soppene de dyrker er beslektet med gjærsopp, og de skiller ut en gjær- eller øl-lignende lukt som tiltrekker andre ambrosiabiller til treet. Ved er ganske næringsfattig, men soppene som vokser på den er derimot næringsrike, og det gjør at ambrosiabillene kan fullføre utviklingen sin ganske raskt (3 – 14 uker) i kontrast til andre vedlevende biller som gjerne bruker flere år på utviklingen. De nyklekte billene tar med seg sporer av soppene i spesielle lommer (mycangia) når de flyr ut for starte nye kolonier. Ambrosiabillenes tunneler og deres assosierte sopp kan forringe vedens verdi som tømmer, og ambrosiabiller er derfor regnet som skadedyr på tropiske tømmertrær.


== Almesyke ==
Noen av artene i slekten splintborere (Scolytus) angriper alm, der hunnen legger egg på svekkede trær. Hun gnager en rett morgang og legger en rekke egg der. Larvene gnager først i rett vinkel ut fra morgangen og sprer seg så utover slik at larvenes ganger radierer ut fra morgangen. Det store problemet er at disse billene sprer soppen Ceratocystis ulmi, som dreper almetrærne. Sykdommen kalles almesyke, og har nesten utryddet modne almetrær i store deler av Europa; den har også spredt seg noe på Østlandet i Norge. Rotskudd kommer fortsatt opp, men alle de store trærne er drept av soppen. I Norge er det trolig for det meste almesplintborer (Scolytus laevis) som sprer sykdommen.


== Systematisk inndeling ==

 

Denne oversikten er ikke skrevet i hierarkisk skrivemåte. Du kan lese mer om dette her : System (biologi) og Gruppe (biologi). Oppgitte arter er de som finnes i Norge.

Vingede insekter
Orden biller (Coleoptera Linnaeus, 1758)
Underorden Polyphaga Emery, 1886
Gruppe Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilie snute- og barkbiller (Curculionoidea Latreille, 1802)
Familien snutebiller (Curculionidae Latreille, 1802)
Underfamilie barkbiller (Scolytinae Latreille, 1804)
delgruppe Amphiscolytini Mandelshtam & Beaver, 2003
delgruppe Bothrosternini Blandford, 1896
delgruppe Cactopinini Chamberlin, 1939
delgruppe Carphodicticini Wood, 1971
delgruppe Coptonotini Chapuis, 1869
delgruppe Coriacephilini Johnson, 2020
delgruppe Corthylini LeConte, 1876
Pityophthorus micrographus (Linnaeus, 1758)
Pityophthorus lichtensteinii (Ratzeburg, 1837)
Pityophthorus pubescens (Marsham, 1802)
Pityophthorus glabratus Eichhoff, 1878
Pityophthorus tragardhi Spessivtseff, 1921
delgruppe Cryphalini Lindemann, 1877
Cryphalus abietis (Ratzeburg, 1837)
Cryphalus saltuarius Weise, 1891
delgruppe Crypturgini LeConte, 1876
Slekten dvergbarkbiller, Crypturgus Ericshon, 1836
Crypturgus subcribrosus Eggers, 1933
Crypturgus cinereus (Herbst, 1793)
Crypturgus pusillus (Gyllenhal, 1813)
Crypturgus hispidulus Thomson, 1870
delgruppe Cylindrobrotini Kirejtshuk, Azar, Beaver, Mandelshtam & Nel, 2009
delgruppe Diamerini Hagedorn, 1909
delgruppe Dryocoetini Lindemann, 1877
Lymantor coryli (Perris, 1855)
Dryocoetes villosus (Fabricius, 1792)
Dryocoetes alni (Georg, 1856)
Dryocoetes autographus (Ratzeburg, 1837)
Dryocoetes hectographus Reitter, 1913
Taphrorychus bicolor (Herbst, 1793)
delgruppe Ernoporini Nüsslin, 1911
Ernoporicus caucasicus (Lindemann, 1876)
Ernoporus tiliae (Panzer, 1793)
delgruppe Hexacolini Eichhoff, 1878
delgruppe Hylastini LeConte, 1876
Hylurgops glabratus (Zetterstedt, 1828)
bleik barkbille Hylurgops palliatus (Gyllenhal, 1813)
fururotbille, Hylastes brunneus Erichson, 1836
granrotbille,  Hylastes cunicularius Erichson, 1836
Hylastes attenuatus Erichson, 1836
Hylastes angustatus (Herbst, 1793)
Hylastes opacus Erichson, 1836
delgruppe Hylesinini Erichson, 1836
stor askebarkbille, Hylesinus crenatus (Fabricius, 1787)
Hylesinus oleiperda (Fabricius, 1792)
flekket askebarkbille, Hylesinus fraxini (Panzer, 1799)
flekket askebarkbille Hylesinus varius (Fabricius, 1775)
delgruppe Hylurgini Gistel, 1848
Xylechinus pilosus (Ratzeburg, 1837)
Hylurgus ligniperda (Fabricius, 1787)
liten margborer, Tomicus minor (Hartig, 1834)
stor margborer, Tomicus piniperda (Linnaeus, 1758)
kjempebarkbille, Dendroctonus micans (Kugelann, 1794)
delgruppe Hyorrhynchini Hopkins, 1915
delgruppe Hypoborini Nuesslin, 1911
delgruppe Ipini Latreille, 1807
sekstannet granbarkbille Pityogenes chalcographus (Linnaeus, 1761)
Pityogenes trepanatus (Nördlinger, 1848)
firtannet barkbille Pityogenes quadridens (Hartig, 1834)
totannet barkbille Pityogenes bidentatus (Herbst, 1783)
Orthotomicus longicollis (Gyllenhal, 1827)
rundtannet barkbille Orthotomicus proximus (Eichhoff, 1868)
Orthotomicus suturalis (Gyllenhal, 1827)
Orthotomicus laricis (Fabricius, 1792)
skarptannete barkbille, Ips acuminatus (Gyllenhal, 1827)
tolvtannet barkbille Ips sexdentatus (Börner, 1776)
dobbelttannet barkbille Ips duplicatus (Sahlberg, 1836)
Stor granbarkbille Ips typographus (Linnaeus, 1758)
delgruppe Micracidini LeConte, 1876
delgruppe Phloeosinini Nuesslin, 1912
delgruppe Phloeotribini Chapuis, 1869
Phloeotribus spinulosus (Rey, 1883)
delgruppe Phrixosomatini Wood, 1978
delgruppe Polygraphini Chapuis, 1869
Polygraphus subopacus Thomson, 1871
dobbeltøyet barkbille Polygraphus poligraphus (Linnaeus, 1758)
Polygraphus punctifrons Thomson, 1886
delgruppe Premnobiini Browne, 1962
delgruppe Scolytini Latreille, 1804, splintborere
Scolytus scolytus (Fabricius, 1775)
bjørkesplintborer, Scolytus ratzeburgi Janson, 1856
almesplintborer, Scolytus laevis Chapuis, 1873
eikesplintborer, Scolytus intricatus (Ratzeburg, 1837)
frukttresplintborer, Scolytus rugulosus (Ratzeburg, 1837)
delgruppe Scolytoplatypodini Blandford, 1893
delgruppe Trypophloeini Nüsslin, 1911
Trypophloeus alni (Lindemann, 1875)
Trypophloeus bispinulus Eggers, 1927
Trypophloeus asperatus (Gyllenhal, 1813)
Trypophloeus grothii (Hagedorn, 1904)
delgruppe Xyleborini LeConte, 1876
løvtrebarkbille, Xyleborus dispar (Fabricius, 1792)
Xyleborus cryptographus (Ratzeburg, 1837)
Xyleborus monographus (Fabricius, 1792) – trolig utdødd i Norge
Xyleborinus saxeseni (Ratzeburg, 1837)
delgruppe Xyloctonini Eichhoff, 1878
delgruppe Xyloterini Lindemann, 1876
lauvvedborer Trypodendron domesticum (Linnaeus, 1758)
Trypodendron proximum (Nijima, 1909)
stripet vedborer, Trypodendron lineatum (Olivier, 1795)
Trypodendron signatum (Fabricius, 1792)


== Referanser ==


== Kilder ==
Olberg, S. 2007. Agrilus cyanescens Ratzeburg, 1837 (Buprestidae) and Xyleborus monographus (Fabricius, 1792) (Curculionidae) – two new but probably extinct Norwegian Coleoptera. Norwegian Journal of Entomology 54: 115-116.


== Eksterne lenker ==
(no) barkbiller hos Artsdatabanken 
(sv) barkbiller hos Dyntaxa 
(en) barkbiller hos Fauna Europaea 
(en) barkbiller hos Fossilworks 
(en) barkbiller hos ITIS 
(en) barkbiller hos NCBI 
(en) Kategori:Scolytinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scolytinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Scolytinae - Fauna Europaea
American and Mexican Bark and Ambrosia beetles (engelsk)
Southern Pine Beetle on the Forest Encyclopedia Network
Ips, engraver beetles (engelsk)
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.