jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ørnulf Ørn

Ørnulf Ørn (engelsk: Emil Eagle) er en tegneseriefigur i Disney-tegneseriene. Han ble skapt i 1966 av manusforfatteren Vic Lockman og tegneren Jack Bradbury i historien «The Evil Inventor» (Donald Duck #102). I Norge ble han i starten kalt Øystein Ørn (Donald Duck nr. 33 1967). Han ble først brukt som en fiende til Petter Smart, men har senere også vært en skurk som Mikke Mus og Super-Langbein har måttet bekjempe. Ørnulf Ørns fiendskap med Super-Langbein kan til tider virke som en satire på forholdet mellom Lex Luthor og Supermann i andre serier.
Ørnulf Ørn er en maktgal oppfinner som noen ganger har samarbeidet med både B-gjengen, Spøkelseskladden, Svarte-Petter og andre skurker for å oppnå sine onde mål. Det er ikke lett å plassere Ørnulf i et univers, ettersom han opptrer både i «Andeuniverset» (Donald Duck og de som opptrer i hans historier) og «Museuniverset» (Mikke Mus og de som opptrer i hans historier).
Ørnulf Ørn opptrer svært sjelden i nyere utgivelser.


== Eksterne lenker ==
Ørnulf Ørn i Inducks
Andeuniverset

Andeuniverset er et uoffisielt uttrykk som ofte brukes om verdenen som omfatter Disney-figuren Donald Duck og hans slekt, venner og fiender samt byen Andeby. Dette brukes i motsetning til museuniverset, som er hvor historiene som omfatter Mikke Mus finner sted.
Uttrykket «Andeuniverset» er skapt av fans og har ikke blitt brukt av Disney eller deres utgivere.
Donald Duck var opprinnelig en figur som opptrådte i Mikke Mus-fortellinger. Siden ble han imidlertid videreutviklet som en egen tegneseriefigur. Tegneren Al Taliaferro skapte på et tidlig tidspunkt noen av figurene i Donalds verden, deriblant Donalds tre nevøer og Bestemor Duck. Fra slutten av 1940-årene og 1950-årene var en av de viktigste skribentene Carl Barks, som skapte de fleste av de andre figurene som Donalds rike og sære onkel Skrue McDuck, oppfinneren Petter Smart og Donalds fetter Anton. Det var også han som gav byen navnet Duckburg, som på norsk kalles Andeby. Fra 1960-tallet sørget tegnere som Dick Kinney, Tony Strobl, Vic Lockmann og andre for å komme med sine bidrag; de skapte bl.a. figurene Klodrik og Moby Duck. Siden Klodrik ikke er en del av persongalleriet til Carl Barks, er det mange typiske Barks-fans som ikke liker ham særlig godt. En av de viktigste tegnere den seneste tiden har vært Don Rosa. Tidlig på 1990-tallet tegnet Don Rosa et slektsregister over Donalds familie. Han hentet opplysninger dels fra Barks, men noen nye personer ble også skapt for å fylle ut stamtreet.
I historier produsert av Egmont, som lager de fleste av historiene som står på trykk i norsk Donald Duck & Co, bor Mikke Mus og hans slekt, venner og fiender også i Andeby (engelsk Duckburg). Historier hvor figurer fra andeuniverset og museuniverset støter på hverandre forekommer imidlertid så sjelden at de bør regnes som gjesteopptredener. Andre Disney-forlag gir ofte Mikkes hjemby et annet navn enn Donalds hjemby for å markere en forskjell mellom disse byene. Petter Smart og noen av bandittene har dog opptrådt i begge universene, selv om Petter Smart vanligvis hører hjemme i andeuniverset og de forskjellige bandittene vanligvis er særegne for ett av universene. Dolly Duck, Bestemor Duck og Minni Mus har også noen ganger kunnet ses sammen i dameselskaper. Men historier med hovedrolleinnehavere fra begge univers er svært sjeldne. I tegnefilmer er det derimot ofte noe annerledes ettersom man ofte kan se flere tilfeller av at for eksempel Langbein, Donald og Mikke opptrer sammen.


== Figurer i Andeuniverset ==
Donald Duck
Skrue McDuck
Dolly Duck
Ole, Dole og Doffen
Fetter Anton
Klodrik
Petter Smart
B-gjengen
Rikerud
Gulbrand Gråstein
Bestemor Duck
Guffen
Moby Duck
Magica fra Tryll
Spøkelseskladden


== Skapere av historier om Andeuniverset ==
Carl Barks
Daan Jippes
Don Rosa
Marco Rota
Romano Scarpa
Al Taliaferro
Vicar
Tony Strobl
Daniel Branca
Arild Midthun
Giorgio Cavazzano


== Se også ==
Museuniverset


== Litteratur ==
Jon Gisle: Donaldismen. Et muntert-vitenskapelig studie over Donald Duck og hans verden, Oslo: Gyldendal, 1973


== Eksterne lenker ==
Who's Who in Duckburg Arkivert 13. juni 2006 hos Wayback Machine.
Andeuniverset i Inducks
Vivekananda

Swami Vivekananda, også kjent under navnet Naren/Narendra, sies å være den første som bragte vedanta-læren fra India til Vesten. Han var en elev av den bengalske mystikeren Ramakrishna.
Vivekananda reiste til USA fra India for å delta på "World Parliament of Religions" i Chicago i 1893, hvor han "stjal showet" med sine levende innlegg. Han talte fra hjertet og fra egen erfaring i motsetning til mange andre som talte ut ifra boklig lærdom. I Chicago ble han gjerne satt opp til å holde sine taler som siste taler om kvelden slik at man var "garantert" at publikum skulle bli sittende hele kvelden. 
Han skapte økt forståelse i vesten for  hinduismens filosfiske og metafysiske verdi. Det finnes tilhengere av Vivekanandas og Ramakrishnas yoga og meditasjonsteknikker i mange vestlige land.   


== Referanser ==
Blyglans

Blyglans er et mineral med kjemisk formel PbS (blysulfid). Det er den viktigste malmsorten for å fremstille bly. I begynnelsen av radioteknikken ble blyglans også brukt til likeretting av radiosignaler.
Tetthet: 7,6
Hardhet: 2,6 (Mohs skala)
Krystallform: Kubisk
Farge: Blygrå
Strekfarge: GråsvartBlyglans dannes helst ved hydrotermale prosesser, men kan også finnes som sekundært mineral i malmer der svovelkis er viktigste ertsmineral. Blyglans forekommer også som spredte mineralkorn i enkelte sandsteiner. Ofte inneholder mineralet små mengder sølv, som leilighetsvis har vært utvunnet.
Ved flere av de tidligere norske kisgruvene var blyglans et viktig biprodukt; i Bleikvassli og Mofjellet var det et av hovedmineralene.
Massimo Busacca

Massimo Busacca (født 6. februar 1969 i Bellinzona i Sveits) er en sveitsisk fotballdommer.
Busacca dømte UEFA-cupfinalen mellom Sevilla FC og RCD Espanyol 16. mai 2007.
25. mai 2009 ble han oppnevnt til å dømme Mesterligafinalen mellom FC Barcelona og Manchester United i Roma 27. mai.
Til sammen har han dømt (pr. 15. juni 2009) 26 kamper i Mesterligaen og ni kamper i UEFA-cupen. Han har også dømt 89 kamper i den sveitsiske ligaen.
Busacca dømte flere kamper under fotball-VM 2006 og EURO 2008. Han er en av 38 kandidater til å dømme i verdensmesterskapet i fotball 2010 i Sør-Afrika.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2010 ===
 Sør-Afrika – Uruguay  (gruppespill)


=== 2006 ===
  Spania – Ukraina   (gruppespill)
  Sverige – England   (gruppespill)
  Argentina – Mexico   (åttendedelsfinale)


== Kamper i EM som hoveddommer ==


=== 2008 ===
 Hellas – Sverige  (gruppespill)
 Nederland – Romania  (gruppespill)
 Tyskland – Tyrkia  (Semifinale)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Massimo Busacca – Transfermarkt (dommer) 
(en) Massimo Busacca – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Massimo Busacca – Soccerway 
(en) Massimo Busacca – EU-Football.info (dommer) 
(en) Massimo Busacca – PlaymakerStats.com (dommer)
Samaria

Samaria er et stedsnavn i Israel/Vestbredden. Det sikter enten til:

Samaria (by)
Samaria (region)
Kongedømmet Israel (Samaria)Annet:

Samariaravinen, nasjonalpark på Kreta.
Frank De Bleeckere

Frank De Bleeckere (født 1. juli 1966 i Oudenaarde i Belgia) er en belgisk fotballdommer. Han dømte i VM 2006. De Bleeckere dømmer i belgisk liga og cup, han har dømt seks kamper i nederlandsk liga, 33 kamper i Mesterligaen og seks kamper i UEFA-cupen.
Han dømte kamper i fotball-VM 2006 og EURO 2008. Han er en av 38 kandidater til å dømme i verdensmesterskapet i fotball 2010 i Sør-Afrika.


== Kamper i VM som hoveddommer ==


=== 2010 ===
 Argentina – Sør-Korea  (gruppespill)
 USA – Algerie  (gruppespill)
 Paraguay – Japan  (åttedelsfinale)


=== 2006 ===
 Argentina – Elfenbenskysten  (gruppespill, fakta)
 Japan – Kroatia  (gruppespill)
 England – Ecuador   (åttendedelsfinale)
 Italia – Ukraina   (kvartfinale)


== Kamper i EM som hoveddommer ==


=== 2008 ===
 Kroatia – Tyskland  (gruppespill)
 Russland – Sverige  (gruppespill)
 Russland – Spania  (Semifinale)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Frank De Bleeckere – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Samaria (region)

Samaria eller Shomron (hebraisk: שומרון‎, Šoməron; gresk: Σαμάρεια; arabisk: سامريّون‎, Sāmariyyūn eller  السامرة, as-Samarah – også kjent som جبال نابلس, Jibal Nablus) er en fjellrik region i dagens Palestina (oldtidens Israel) i den nordlige delen av det geografiske området vest for Jordanelven, løselig tilsvarende til den nordlige delen av Vestbredden. Navnet er avledet fra oldtidens by Samaria, en gang hovedstaden i kongedømmet Israel. Navnet samaritan kommer av navnet på regionen. I løpet av seksdagerskrigen i 1967 ble hele Vestbredden erobret av Israel. Jordan avsto sitt krav til området til Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO) i november 1988. I 1994 ble kontrollen av Områdene 'A' og 'B' overført til de palestinske myndighetene.


== Etymologi ==
Navnet Samaria har bibelsk opprinnelse, avledet fra det individuelle navnet (eller kanskje stammenavnet) Shemer, som kong Omri av Israel kjøpte stedet fra, i henhold til Første Kongebok 16:24. Det var det eneste navnet som ble benyttet for dette området fra oldtiden og fram til Jordans erobring av det i 1948. På det tidspunktet opprettet jordanerne begrepet «Vestbredden».


== Geografi ==
I nord grenser Samaria til Jisreeldalen; i øst av Jordandalen; i vest av Karmelberget (i nord) og den fruktbare sletten Saron (i vest); i sør av fjellene ved Jerusalem. I bibelsk tid ble det sagt at Samaria «nådde fra Middelhavet til Jordandalen», inkludert Karmelberget og Saronsletten. Fjellene i Samaria er ikke særlig høye og når sjelden over 800 meter. Klimaet er mer gjestmildt enn klimaet lengre sør.


== Referanser ==


== Se også ==
Samaria (by)
Massimo De Santis

Massimo De Santis (født 8. april 1962 i Tivoli i Italia) er en italiensk fotballdommer. Han er en dommer med bra erfaring, og han har dømt flere kamper i UEFA-cupen og Mesterligaen, samt Serie A og landskamper med mer.


== Dommerskandalen (2006- ) ==
Juventus ble i mai 2006 mistenkt for å ha håndplukket dommere. Klubben skal også angivelig ha trikset med regnskaper. Åtte andre lag ble også satt under etterforskning for dommerjuks. Statsadvokaten i Napoli etterforsker Fiorentina, Lazio, Messina, Siena og Udinese fra serie A, samt serie B-lagene Arezzo, Crotone og Avellino i tillegg til Juventus. Italia trakk De Santis som VM-dommer, etter at han ble satt under etterforskning. Fem italienske toppdommere ble nevnt i forbindelse med skandalen rundt Juventus.


== Referanser ==
Kjemisk syntese

Kjemisk syntese innebærer at kjemiske reaksjoner benyttes målbevisst for å fremstille en kjemisk forbindelse fra andre kjemiske forbindelser. Syntese forekommer ofte innen både organisk kjemi og uorganisk kjemi og dreier seg ofte om å bygge opp store, kompliserte molekyler fra enklere utgangsstoffer.
Kjemisk syntese kan også forekomme naturlig, for eksempel når signalsubstansen serotonin syntetiseres i menneskekroppen gjennom reaksjoner mellom enzymer og aminosyrer.
Valentin Ivanov

Valentin Valentinovitsj Ivanov (russisk: Валентин Валентинович Иванов, født 4. juli 1961 i Moskva, Russland) er en russisk fotballdommer. Han dømmer blant annet Mesterliga og landskamper. Valentin Ivanov var dommer i EM 2004 i Portugal og VM 2006 i Tyskland.


== Kamper i VM 2006 som hoveddommer ==
  Frankrike - Sveits   (gruppespill)
  Ecuador - Tyskland   (gruppespill)
  Portugal - Nederland  (åttendedelsfinale) (Ga 16 gule kort (fire førte til røde) og fire røde kort. Det er rekord i en VM-kamp)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valentin Ivanov – Transfermarkt 
(en) Valentin Ivanov – Transfermarkt (dommer) 
(en) Valentin Ivanov – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Valentin Ivanov – Soccerway 
(en) Valentin Ivanov – EU-Football.info (dommer) 
(en) Valentin Ivanov – PlaymakerStats.com (dommer)
Skatol

Skatol eller 3-metylindol er en mildt toksisk hvit krystallin organisk forbindelse som tilhører indolfamilien og har en metyl-substituent i posisjon 3 på indolringen. Det forekommer naturlig i avføring (det produseres fra tryptofan i fordøyelseskanalen hos pattedyr), beter og steinkulltjære og har en sterkt fekal odør. I lave konsentrasjoner har det en blomsteraktig duft og kan finnes i en rekke blomster og eteriske oljer, deriblant de fra blomstrende appelsintrær, sjasmin og Ziziphus mauritania. Det blir brukt som duftelement og fiksativ i mange parfymer og som en aromakomponent. Navnet har det fra skato, det greske ordet for dyreekskrementer.
Skatol har vist seg å kunne forårsake lungeødem hos geiter, sauer, rotter og enkelte musestammer. Det ser ut til å feste seg selektivt til Claraceller som er et viktig forekomststed for cytokrom P450-enzymer i lungene. Disse enzymene konverterer skatol til et reaktivt mellomprodukt, 3-metylenindolenin, som skader cellene gjennom å danne proteinframføringer(?)Skatol er hovedkomponenten i rånelukt, som noen ganger forekommer i svinekjøtt.  Nedre grense for at man kan merke skatol i kjøtt, ligger rundt 0.15 mg/kg.   I Norge utsorteres råner som inneholder 0,21 mg/kg eller mer av skatol. Skatol kan bli funnet som et hvitt krystallint stoff eller fint pulver, og det brunes ved aldring. Det er nitrogenholdig og en av ringene er et pyrrol. Det er trolig årsaken til den ubehagelige stanken. Det er løselig i alkohol og benzen og det gir fiolett farge i kalium ferrocyanid (K4Fe(CN)6·3H2O) og svovelsyre (H2SO4). Skatol har et dobbeltring-system som viser aromatiske egenskaper som skyldes nitrogenatomets enslige elektronpar. Det er kontinuerlig (alle atomene i ringen er sp²-hybridisert), planart og følger 4n+2-regelen fordi det har 10 π elektroner. Det kan syntetiseres gjennom en Fischer indolsyntese som ble utviklet av Emil Fischer.


== Smakstilsetning i sigaretter ==
I en rapport fra 1994 publisert av fem av de største tobakksselskapene, er skatol et av 599 tilsetningsstoffer i sigaretter, som et smakstilsetningsstoff.


== Se også ==
Indol
1-Metylindol
2-Metylindol (metylketol)
5-Metylindol
7-Metylindol


== Referanser ==

Miller M, Kottler S, Ramos-Vara J, Johnson P, Ganjam V and Evans T (2003). 3-Methylindole Induces Transient Olfactory Mucosal Injury in Ponies. Veterinary Pathology 40, 363-370.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20060408165422/http://www.healthandcertainty.com/msds/SKATOLE.htm
Langjökull

Langjökull er den nest største isbreen på Island, omtrent 950 km² stor. Den ligger på Islands høyland, vest for Hofsjökull og øst for Borgarfjörður og (Eiríksjökull). Langjökull's høyeste punkt er i 1355 moh. og den ligger over to vulkaner. Sydøst for Langjökull ligger Hvítárvatn, hvor Hvítá har sitt utspring.


== Kilder ==
(no) Langjökull i Store norske leksikon
Erik Dammann

Erik Dammann (født 9. mai 1931 i Oslo) er en norsk sakprosaforfatter og miljø- og solidaritetsforkjemper som grunnla Framtiden i våre hender.
I 1974 sluttet Dammann som markedsføringskonsulent og startet bevegelsen Framtiden i våre hender, basert på hans bok av samme navn. Siden har han skrevet 17 bøker utgitt på syv språk om miljø og økonomi, politikk og forandringsstrategier, om livsfilosofi, og om vitenskap og verdensbilder. Han har også skrevet barnebøker og bøker om hans og familiens to lengre opphold blant de innfødte på øya Savaii i Polynesia. I 2005 utga han selvbiografien Kontraster.Dammann var initiativtaker til forskningsprosjektet Alternativ Framtid (ProSus), til Forum for Systemdebatt, og i 2012 fikk han, med støtte fra Fritt Ord og Miljøverndepartementet, satt i gang den internasjonale økonomikonferansen Krisens Mulighet om behovet for en endret økonomisk verdensorden av hensyn til miljø og klima.I 1982 ble Dammann tildelt Right Livelihood Award «…for challenging Western values and lifestyles in order to promote a more responsible attitude to the environment and the third world». Siden er han tildelt OSO Miljøpris (1997), Fritt Ords honnør (1998), ForUMs Hederspris (2007) og Erik Byes Minnepris (2010).I 2011 ble Damman utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.Han var statsstipendiat fra 1988 til oppnådd pensjonsalder.


== Bibliografi ==
1966 Truls og Tone Tryllepike, På eventyr i virkeligheten, barnebok
1968 Med fire barn i palmehytte. Oversatt til svensk, ungarsk, finsk
1972 Fremtiden i våre hender. Oversatt til svensk, finsk, dansk, engelsk
1972 Adopsjon? (medredaktør og medforfatter)
1974 Ny Livsstil. Om Folkeaksjonen Framtiden i våre Hender. Med rapport fra åpningsmøtet.
1976 Ny livsstil- og hva så?. Oversatt til svensk (Tio steg mot framtiden)
1977 Partiene ved skilleveien (sammen med Jacob Bomann-Larsen)
1978 Dagen er din. Oversatt til svensk
1979 Revolusjon i velstandssamfunnet. Oversatt til svensk og engelsk
1980 Du bestemmer!. Oversatt til dansk
1981 Fritanker. Arikkelsamling
1981 Talofa Samoa!. Oversatt til svensk
1987 Bak tid og rom. Oversatt til dansk og tysk
1989 Pengene eller livet!. Oversatt til svensk.
1998 Bortført reportasjebok(sammen med Ragnhild Dammann)
2005 Kontraster, beretning om et mangfoldig liv (selvbiografi)
2011 Framtidsfrø (bidragsyter)
2014 Verdirevolusjon, debattbok


== Referanser ==


== Kilder ==
altnett.no Intervju i tidsskriftet Visjon, april 2006.
Right Livelihood Award
85 års omtale i Aftenposten 9. mai 2016
Kemerovo oblast–Kuzbass

Kemerovo oblast–Kuzbass er en oblast i Sør-Russland. Den grenser til Tomsk oblast i nord, Krasnojarsk kraj og Khakasia i øst, Altaj i sør og Altaj kraj og Novosibirsk oblast i vest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Kemerovo Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aman-Geldy Tulejev

Aman-Geldy Moldagazyjevitsj Tulejev (russisk: Аман-Гельды Молдагазыевич Тулеев) (født 13. mai 1944 i Krasnovodsk, Turkmenistan) er den russiske oblasten Kemerovos guvernør. Han ble guvernør 1. juli 1997, og var det til februar 2001, da Valentin Mazikin overtok. Tulejev fikk makten igjen 4. mai samme år. Han stilte til presidentvalgene i Russland i 1991 og 2000, og endte begge gangene på fjerdeplass. Tulejev er gift, og har en sønn.


== Kilder ==
(ru) Kemerovo oblasts offisielle nettside
(en) Russia Profile
(en) Rulers
Hafnarfjörður

Hafnarfjörður, offisielt Hafnarfjarðarbær, er en kommune i Sørvest-Island, beliggende i regionen Höfuðborgarsvæðið. Den 1. desember 2006 hadde Hafnarfjörður 23 674 innbyggere, som gjorde den til den tredje største kommunen på Island.
Fra det 16. århundret har det vært en travel havn i Hafnarfjörður, hvor det har vært handlet med all slags varer. Ålesunderen Hans Wingaard Friis d.y drev et betydelig torskefiske med line med tre fiskefartøy i perioden 1906 til 1909. Fisken ble tilvirket av islandske og norske arbeidere på egen sjøbud.
En egen norsk I.O.G.T losje, Hjemmets Minde under Islands Storlosje av I.O.G.T, ble stiftet i 1906.I dag er det et aluminiumsmelteverk i Hafnarfjörður, det eldste på Island. Hafnarfjörður var det første stedet hvor det ble satt opp elektrisitetsnettverk på Island, dette var i 1904.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hafnarfjörður – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Garðabær

Garðabær er en kommune på Sørvest-Island, i regionen Höfuðborgarsvæðið. Dens nabokommuner er Hafnarfjörður og Kópavogur.
Kommunen ble opprettet året 1878 og het da Garðahreppur og fram til året 1908 hørte Hafnarfjörður der til. Garðabær fikk sine handelsrettigheter i 1976.
1. juli 2013 var innbyggertallet i Garðabær 14 030.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Garðabær – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Garðabær – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Manuel Mejuto González

Manuel Enrique Mejuto González (født 16. april 1965 i Spania) er en spansk fotballdommer. Han har blant annet vært dommer i EM 2004 i Portugal og EM 2008 i Sveits og Østerrike. Landskamper, UEFA-cupen, Mesterligaen og Primera Division har han dømt mange av etter hvert. Han dømte Champions League-finalen mellom AC Milan og Liverpool FC i 2005.


== Kamper i EM som hoveddommer ==
2004:

 Danmark – Italia  (gruppespill)
 Nederland – Tsjekkia  (gruppespill)2008:

 Romania – Frankrike  (gruppespill)
 Østerrike – Tyskland  (gruppespill)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel Mejuto González – Transfermarkt (dommer) 
(en) Manuel Mejuto González – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Manuel Mejuto González – Soccerway 
(en) Manuel Mejuto González – EU-Football.info (dommer) 
(en) Manuel Mejuto González – PlaymakerStats.com (dommer)
Peshmerga

Peshmerga er en  betegnelse på kurdiske irregulære  militære enheter. Betegnelsen  brukes idag også på regulært oppsatte militære styrker i det kurdiske Nord-Irak. Peshmerga betyr løst oversatt «de som går døden i møte», eller «de som ofrer seg først». Navnet hevdes å ha oppstått etter andre verdenskrig, i  den kortvarige  kurdiske Mahabadrepublikken i  det nordlige Iran.
Kurdiske  klaner og stammer har  tradisjonelt kunnet mobilisere væpnede styrker til forsvar for sine landsbyer og til angrep på andre. I moderne  tid kan peshmergas  sies å stamme fra  Hamidiya-kavaleriet: irregulære, lokalt rekrutterte kavaleriavdelinger som ble opprettet på 1890-tallet for å beskytte Det osmanske rikes nordlige grense mot Russland. Under første verdenskrig deltok Hamidiya-styrker i fordrivelsen av armenerne fra Anatolia.
Etter Det osmanske rikes sammenbrudd ble det dannet militser i ulike deler av Kurdistan. Disse kjempet mot hverandre, men de kjempet etterhvert i økende grad for kurdisk selvstyre, mot såvel britiske og franske okkupasjonsstyrker som mot de lokale tyrkiske, arabiske eller persiske overherrene.   
Etter andre verdenskrig opprettet Kurdistans demokratiske parti militære avdelinger i Iran og Irak som ble  kjent som peshmerga. Disse styrkene har siden sloss for kurdisk selvstendighet mot tyrkiske, iranske og irakiske hærer, så vel som mot hverandre. På 1970-tallet fikk KDPs peshmergas våpen og opplæring av israelske og amerikanske instruktører.
Da den selvstyrte kurdiske enklaven i Nord-Irak oppsto i 1992, som følge av den første gulfkrigen i 1991, ble peshmergas fra partiene KDP og PUK områdets forsvarsstyrker. De kjempet en bitter krig mot hverandre i perioden 1994-1996, der også peshmergas fra andre kurdiske partier var involvert. Etter 1996 har det vært våpenstillstand. 
Kurderne ønsket det amerikansk-ledede angrepet på Saddam Husseins regime i 2003 velkommen, og peshmergas var de eneste bakkestyrkene på nordfronten. Peshmergas frigjorde store kurdisk befolkede områder som hadde vært under Baathpartiets kontroll, og erobret store mengder artilleri, stridsvogner og annet krigsmateriell.
I dag har Peshmergas offisiell kontroll over de kurdiske områdene i Irak, der de  er utstyrt som en regulær hær. I 2006 ble de ulike parti-militsene formelt samlet under Ministeriet for peshmerga-saker i Erbil. Det er også mange peshmerga-avdelinger som er blitt integrert i den irakiske hæren, men som har beholdt sine kurdiske offiserer og sin lojalitet til de kurdiske partiene.  
Kurdiske geriljavdelinger som kjemper mot regimene i Iran og Syria kalles også peshmergas, mens PKKs væpnede styrker i Tyrkia ikke bruker denne betegnelsen. 
Sommeren 2014 erobret islamistgruppa ISIL store områder i Irak, inkludert storbyen Mosul. Den irakiske hæren trakk seg  tilbake og overlot Kirkuk og andre omstridte områder til peshmergas. I august rykket ISIL inn i Sinjar og Ninevesletten og drev peshmerga-styrkene på flukt. Med flystøtte fra en internasjonal koalisjon, har peshmergas siden, sammen med styrker fra det syriske kurderpartiet PYD, drevet ut ISIL fra det  meste av disse områdene.