jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gravitation (manga)

Gravitation (グラビテーション Gurabitēshon) er en japansk tegneserie, manga, skrevet av Maki Murakami. Den har blitt videreført som tegnefilm, anime, produsert av Bob Shirohata.
Historien handler om den unge gutten Shuichi som har et band med bestevennen Hiro. De får en spillejobb og alt går bra inntil en komplett fremmed mann kritiserer Shuichis sangtekster. Shuichi blir nedbrutt og klarer deretter ikke skrive noe som helst. Han er helt oppsatt på denne fremmede, forfatteren Eiri Yuki, og finner til slutt ut at han er forelsket i ham. Han oppsøker Eiri og de innleder et slags forhold der Shuichi ikke klarer seg uten Eiri, og Eiri helst skulle blitt kvitt Shuichi.
Samtidig blir bandet til Shuichi og Hiro mer populært og de får kontrakt med et plateselskap. Tilfeldigvis kjenner både Eiri, manageren deres, Eiris søster og Shuichis store forbilde hverandre, og det blir et eneste stort sammensurium når Shuichi ikke klarer å synge når han og Eiri krangler, Eiri begynner å bli mer avhengig av Shuichi, og bandet blir mer og mer kjent.
Absolution

Absolution er bandet Muse sitt tredje studioalbum, utgitt i 2003. Sangene «Time Is Running Out», «Sing For Absolution», «Stockholm Syndrome», «Hysteria» og «Butterflies and Hurricanes» ble gitt ut som singler.


== Sporliste ==
Alle spor er skrevet av Muse med mindre noe annet er nevnt.

«Intro» – 0:22
«Apocalypse Please» – 4:12
«Time Is Running Out» – 3:56
«Sing for Absolution» – 4:54
«Stockholm Syndrome» – 4:58
«Falling Away with You» – 4:40
«Interlude» – 0:37
«Hysteria» (Bellamy/Wolstenholme) – 3:47
«Blackout» – 4:22
«Butterflies and Hurricanes» – 5:01
«The Small Print» – 3:28
«Endlessly» – 3:49
«Thoughts of a Dying Atheist» – 3:11
«Ruled by Secrecy» – 4:54


== Eksterne lenker ==
(en) Absolution på Discogs 
(en) Absolution på MusicBrainz 
(en) Absolution på Spotify 
(en) Absolution på Genius — sangtekster 
(en) Absolution på AllMusic
Bog of Allen

Bog of Allen eller Móin Alúine (irsk) er en stor torv-myr sentralt på øya Irland, mellom elvene Liffey og Shannon. Myren er 958 km², og strekker seg inn i grevskapene Offaly, Kildare, Laois og Westmeath i Irland. De store kanalene Grand Canal og Royal Canal går gjennom Bog of Allen.
Irish Peatland Conservation Council, som er et råd for bevaring av torvlandskap i Irland, har beskrevet myren som «et viktig område med torvlandskap, like mye del av den irske kulturarven som Kellsboken». Myren er imidlertid i fare etter århundrer med kommersiell utnyttelse i landsbrukssammenheng, særlig etter at torvinnhøsting har blitt mer og mer mekanisert og effektivisert. Tiltak er i ferd med å bli iverksatt for å bevare myren og det sårbare økologiske landskapet der.


== Eksterne lenker ==
(en) Irish Peatland Conservation Council Irlands råd for bevaring av torvlandsskap
Dagens Medisin

Dagens Medisin er en nyhetsavis og et fagblad for helsepersonell og andre ansatte innen helsesektoren. Avisen eies og utgis av Bonnier. Avisen ble etablert i 1998 og kommer ut hver 14. dag med nyheter om økonomi, politikk, organisasjon, medisin, forskning, IKT, litteratur og personalia.
Avisen finnes både i papir- og internettutgave. Den viktigste målgruppen er leger, farmasøyter, sykepleiere, politikere og andre beslutningstakere i helsesektoren.
Avisen distribueres i et opplag på 22 000 til leger, sykehus og institusjoner i Norge og kan derfor trykke annonser for reseptbelagte legemidler.
Publikasjonen har søsteraviser i Sverige, Danmark, Finland og Polen.


== Eksterne lenker ==
Dagens Medisin
Ingen vinner frem til den evige ro

«Ingen vinner frem till den evige ro» er en salme av Lars Linderot fra 1798. 


== Svensk historie ==
Den kom først på trykk i et trykk som kom ut i Karlskrona samme år med tittelen Fem andeliga Wisor. I Linderots sangbok Andeliga Sångar och Tillfällighet-Verser fra 1815 heter den Sång om eldigt bemödande att vinna evig sällhet. Sangen har fem vers opprinnelig og er inspirert av Jesu ord i Lukas 13,24: Strid for å komme inn gjennom den trange dør!. Nåværende oversettelse lyder: «Kjemp for å komme inn gjennom den trange dør!» 


== Norsk historie ==
På norsk synges salmen, som står med tre vers på nr. 113 i Norsk Salmebok, med en folketone fra Hallingdal. Den ble oversatt til norsk av Gustav Jensen i 1914, men var før det kjent i en oversettelse av Jens Monsen fra 1850. 


== Diskografi ==
Sigvart Dagsland: Spor 2 på platen Det er makt i de foldede hender
Berit Opheim: Spor 5 på platen den blide sol
Knut Reiersrud & Iver Kleive: Spor 7 på platen Blå Koral
Eilif Gundersen: Spor 23 på platen Sådagen
Sissel Kyrkjebø: Spor 7 på Into Paradise (2005)
Kirsten Flagstad: Finnes på flere utgivelser, m.a. Hymns
Susanne Sundfør: Spor 10 på platen Sorgen og gleden – H.K.H. Kronprinsesse Mette-Marits utvalgte salmer
Knockmealdown

Knockmealdown er navnet på et fjell og en fjellkjede sør på øya Irland. Fjellkjeden strekker seg fra grevskapet Waterford og vestover inn i grevskapet Tipperary i Irland. Fjellet Knockmealdown er det høyeste i fjellkjeden med samme navn. Det er 794 meter over havet, og toppen ligger øst i Waterford.


== Topper i Knockmealdownfjellene ==
Liste sortert etter høyde:

Knockmealdown (794 m)
Knockmoylan (768 m)
Knocknafallia (668 m)
Sugarloaf Hill (663 m)
Knocknagnauv (655 m)
Knockshanahullion (652 m)
Knocknalougha (630 m)
Knockmeal (560 m)
Crohan West (521 m)
Farbreaga (518 m)
Christine Aspelund

Christine Aspelund (født 26. august 1966) er en norsk billedhugger. Hun ble i 2000 tildelt Sunnivastipendet for et prosjekt om utsmykking av Iladalen kirke. Fra 2014 styreleder Norsk Billedhoggerforening.


== Hovedverker ==
Liggende mann (2002)
Redemptor Gentium, Iladalen kirke (2004)
Grisehodetroll (2007)
Kvinnetorso (2012)
Liggende kvinne (2014)
Urtidshval (2021)


== Eksterne lenker ==
Tildeling av Sunnivastipendet
Magikarp

Magikarp er en av de første pokémonene som kom ut (første generasjon). Det er en vann-pokémon som er lett å fange, og den finnes de fleste steder der det er vann, i både hav og innsjøer. Av utseende kan den minne ganske mye om en fisk. Magikarp er en av de aller svakeste pokémonene. Den klarer ikke å svømme mot selv svake strømmer i vannet, og kan lett skylles vekk. Magikarp plasker og spretter rundt av ukjente grunner, noe som gjør det enkelt for rov-pokémon, som Pidgeotto, å fange den. Men selv om den kan være svak i kamp, er den ikke svak på alle områder. Den kan leve overalt, uansett hvor forurenset vannet er.
En gang ble det sagt at Magikarp var en av de sterkeste pokémon som fantes i forhistorisk tid.
Magikarp kan lære seg fire angrep på spillene: Splash, Tackle, Flail og Bounce. Bounce kan den kun lære gjennom Pokémon Platinum.
Det er laget et videospill for Android og iOS om Magikarp kalt Pokémon: Magikarp Jump hvor man skal trene opp Magikarp for å hoppe høyest mulig.


== Eksterne lenker ==

(en) «Magikarp» på Bulbapedia
Bonded by Blood

Bonded by Blood er debutalbumet til det amerikanske thrash metal-bandet Exodus, og ble utgitt i 1985.


== Sporliste ==
«Bonded by Blood» – 3:47
«Exodus» – 4:08
«And Then There Were None» – 4:08
«A Lesson in Violence» – 3:49
«Metal Command» – 4:16
«Piranha» – 3:50
«No Love» – 5:11
«Deliver Us to Evil» – 7:10
«Strike of the Beast» – 3:56


== Eksterne lenker ==
(en) Bonded by Blood på Discogs 
(en) Bonded by Blood på MusicBrainz 
(en) Bonded by Blood på Encyclopaedia Metallum
Victoria Perskaya

Victoria Perskaya (født Poltava, Ukraina, senere bosatt Tyskland) er en ukrainsk sangerinne. Hun er 
kjent for sin særegne stemme og sitt rike uttrykk. Repertoaret omfatter ukrainske og russiske folkesanger, sigøynersanger og nostalgi.  
Perskaya har hatt flere turnéer og enkeltopptredener i Norge med Per Karang og orkesteret Sturm und Drang. 


== Diskografi ==
Taina («Hemmelighet»)


== Eksterne lenker ==
(en) Victoria Perskaya på Discogs 
(en) Victoria Perskaya på MusicBrainz 
https://web.archive.org/web/20070930120852/http://www.dierussenkommen.de/4559/47943.html
Magne Henriksen (musiker)

Magne Henrik Henriksen (født 1. februar 1945, død 17.juli 2021) er en norsk musiker som er mest kjent som trekkspiller og vibrafonist. 
Han var leder av Magne Henriksens kor og orkester, og musiker i orkestrene Sturm und Drang, Gypsy Stars of Grünerløkka og Café Zigan. Han var tidligere musiker i dansebandene Bent Sølves, Terje Fjærns Orkester og Terje Dyruds Orkester. Han har medvirket på en rekke plateinnspillinger, også med Kristian Bergheims Quintet.
I 1999 ble han tildelt Statens garantiinntekt for kunstnere.


== Diskografi ==
Never Olds (1976), med Roy Hansens Kvartett


=== Bent Sølves ===
Casatschok/Toi Toi Toi (1969)


=== Kristian Bergheims Quintet ===
Live at Malla (1977)


=== Sturm und Drang ===
A Gypsy Rhapsody (1996)
Famous Gypsy Tunes (1998)
Nordisk rapsodi (1999)
Klezmer! (2004)
TangOdessa (2014)


=== Deltar på ===
Treff-serien: Treff (1971)
Treff-serien: Treff 2 (1971)
Terje Fjærns orkester: Sommer (1973)
Guggen Tøraasen: Day O (1974)
Guggen Tøraasen: Blomster og bananer – Guggen's 1. (1974)
Ole Paus: Kjellersanger (1979)
Trulte Heide Steen & Dag Åkeson Moe: Smålåtfolket (1979)
Jens Book-Jenssen: Under den hvite bro (1980)
Elisabeth Grannemann: Lykkehjulet (1980)
Ole Paus: Seks sider av Ole Paus (1982)
Vidar Lønn-Arnesen: Bom falleri (1983)
Rannie Rommen & Terje Dyruds orkester: Contraster (1986)
Jon Eikemo: Jakob Sande & Jon Eikemo – trur eg........... (1991)
Alf Prøysen: Alf Prøysens klimpre-klonken (1993)
Ole Paus: Jeg kaller det vakker musikk: Hjemmevant utenfor – Ca. 40 Beste (1994)
Dag Frøland: Fra den vakre til den vise (1996)
Johannes Joner, Kari-Ann Grønsund & Philip A. Kruse: Vinglete viser for barske barn (1997)
Birger Østbye: Memories of You (1997)
Anne Marie Kvien: Livsglede (1998)
Herman Records: Oslo Jazz Circle 50 år – Jubileumskonsert 1998 – Vol. 1 (1999)
Anne Marie Kvien: Lengsel (2000)
Tanabreddens Ungdom: The Best of Buoremusat (2001)
Norske Trekkspilleres Landsforbund: Årene går – trekkspillet består (2001)
Louisiana Jazzband: Louisiana Jazzband – 20 Years Anniversary (2001)
Hege Tunaal: Ildfluer (2003)
Anne Marie Kvien: Sangen til bygda (2004)
Valentina: Why Not Me (2007)
Søren Bøgelund Trio: Cool Sounds (2007)
Reidar Myhre: Blue Velvet (2009)
Eldar Vågan: Leva livet, som Eldar i en Elvis-film (2012)
Ole Paus: 20 av de beste sangene (2013)


== Referanser ==
Blasketøyene

Blasketøyene, eller Blasket Islands (engelsk) eller Na Blascaoidí (irsk), er en liten øygruppe i Atlanterhavet på vestkysten av Irland. Øygruppen ligger like utenfor Dinglehalvøya i grevskapet Kerry i Irland.
Blasketøyene er Irlands vestligste utpost. Noen regner dem også  som Europas vestligste punkt, men minst tre andre øyer eller øygrupper ligger klart lenger vestlig; disse er (fra øst mot vest) Madeira, Island og Asorene. (Også enkelte av Kanariøyene ligger lenger vestlig, men Kanariøyene skal geografisk tilordnes Afrika).
Inntil 1953 var øyene bebodd av en irsktalende befolkning, og var et Gaeltacht område. I 1953 ble det fra offentlig hold tatt initiativ til fraflytting. En stor del av den opprinnelige befolkningen emigrerte til USA, og bosatte seg i Springfield i Massachusetts. Andre bosatte seg på Dinglehalvøya.
Omfattende antropologiske og lingvistiske studier ble gjort av øyboerne på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet.
Great Blasket Island (An Blascaod Mór) er den største av Blasketøyene. Den ligger om lag to kilometer fra fastlandet, og strekker seg seks kilometer i sørvestlig retning. Det høyeste punktet på An Blascaod Mór er Croaghmore, 292 meter over havet. Det har ikke vært fastboende på øya siden 1953, men i sommerhalvåret er det en del mennesker som oppholder seg på øya.
Beiginis (Beginish) er en mindre øy som ligger mellom An Blascaod Mór og fastlandet. Den er ikke mer enn 14 meter høy. Øya har en stor koloni av rødnebbterner, og er en viktig yngleplass for havert (gråsel).
Inis Tuaisceart (Inishtooskert) er den nordligste av Blasketøyene, noe også navnet betyr. Den kalles også An Fear Marbh, «den døde mannen», siden den sett fra Beiginis kan se ut som en mann som ligger på rygg med hendene langs siden. Øya har en koloni på rundt 20 000 havsvaler, som er en av verdens største havsvalekolonier (den største er regnet for å være Nólsoy på Færøyene). Det er også ruiner av gamle steinbygninger på øya. Øya er 172 meter høy.
An Tiaracht (Tearaght Island) er den vestligste av Blasketøyene, og dermed også det vestligste punktet i Irland. Den ligger på 10 grader og 40 minutter vestlig lengde. Øya er omtrent en kilometer lang (øst-vest) og 500 meter bred (nord-sør). Den større østlige delen er 200 meter høy, mens toppen av den mindre delen i vest er 116 meter høy. De to delene er forent gjennom en smal klipperygg med en naturlig tunnel tvers gjennom. Som de andre øyene har også An Tiaracht et rikt fugleliv, med blant annet havlire og havsvale. Det er også forskjellige alkefugler, blant annet lunde.
Av andre øyer blant Blasketøyene kan nevnes Inis na Bró (Inishnabro) og Inis Mhic Uileáin (Inishvickillane)


== Eksterne lenker ==
(en) Blasket Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Blasket Islands – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
blasketislands.ie
blasketislands.com
.gm

.gm er Gambias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .gm whois informasjon
.gm domenets registreringsnettsted
Krølle Kro

Krølle Kro var et bevertningssted i Uranienborgveien 13, Oslo fra 1953 til 1994. I mange år var «Krølle» både et lokalt stamsted og et samlingssted for kunstnere og studenter. 
Fra høsten 1985 frem til 1992 var Krølle Kro kjent for sine onsdagskvelder med sigøynermusikk i regi av Oslo Tangoforening. Mange kjente artister var å høre på disse kveldene: Per Karang, Nils Økland, Pål Thorstensen, Erik Fossum Svendsen, Benone Damian, Stefan Bucur, Roar Engelberg, Per Arntzen, Dag Hagen, Reidar Aarsand, Helge Ellingsen, Mikko Lampila. Orkestrene Gjertruds sigøynerorkester, Sturm und Drang og Primas har alle sitt utspring i musikkmiljøet på Krølle Kro. Fortsatt eksisterer det legendariske «Krøllepianoet», et 6-oktavers piano fra Nordiska Pianofabriken. Pianoet er i Per Karangs eie. 
Et større maleri som allegorisk fremstiller folkelivet på Krølle Kro, dekket i sin tid en stor del av fondveggen. Bildet er utført av Sigrun Glomsås og Solveig Scharffenberg Larsen, og ble senere flyttet til restauranten Justisen i Møllergata.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Uranienborgveien
Erik Fossum Svendsen

Erik Fossum Svendsen (født 17. september 1955 i Moskva) er en norsk fiolinist og dirigent. Han har studert med blant andre Kaare Sæther ved Østlandets musikkonservatorium. Kjent som tolker av irsk og rumensk musikk. Medlem av orkestrene Primas, Gypsy Stars of Grünerløkka, Café Zigan, Tara. Samarbeider med  Magne Henriksen, Per Karang,Roar Engelberg, Reidar Aarsand, Helge Ellingsen m.fl.


== Diskografi ==
Café Europa, nominert til  Spellemannprisen 1994 med orkesteret  Primas,
Control+Alt+Delete

Control+Alt+Delete (ofte kortet ned til Ctrl+Alt+Del) er en tastekombinasjon på PC som brukes for å starte maskinen på nytt. På nyere Windows operativsystem starter man oppgavevelgeren, eller Windows Security som gir brukeren valget om å avslutte ett eller flere program. Operasjonen vil settes igang ved å trykke ned Delete (Del)-tasten på tastaturet samtidig som Control (Ctrl)-tasten og Alt-tasten holdes nede.
Denne tastekombinasjonen ble innført av David Bradley som jobbet som designer for det opprinnelige PC-konseptet hos IBM. David Bradley designet først Control+Alt+Escape som kombinasjonen som skulle iverksette en slik myk omstart av systemet. Han fant etter hvert ut at Control+Alt+Delete, var en mer egnet kombinasjon. Han mente det var tryggere at en måtte bruke begge hender for å utføre kombinasjonen. Dette reduserte muligheten for å trykke på taste-kombinasjonen ved et uhell, som resulterer i en uønsket omstart.
Selv om Bradley var programmereren som lagde tastatur-snareveien, er det Microsoft (Bill Gates) som har gjort den «kjent».


== I populærkultur ==
Ctrl+Alt+Del (CAD) er også en spillrelatert online tegneserie, skrevet av Tim Buckley
Ctrl+Alt+Del er også Norges eldste radioprogram om videospill som sendes på Studentradion fra Studentersamfundet i Trondhjem.


== Eksterne lenker ==
CAD Comic
Ctrl+Alt+Del (radioprogram)
Turi F. Lauenborg

Turi Frantze Lauenborg (født 1939) er en norsk illustratør. Hun har særlig arbeidet med tegninger og akvareller til barnebøker, blant annet Rune Belsviks bøker om Dustefjerten.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Turi F. Lauenborg i BIBSYS
Amsterdam-traktaten

Amsterdam-traktaten utgjorde ved sin ikrafttredelse den 1. mai 1999 den tredje revisjon av Den europeiske unions (EU) forfatningstraktater.  
Amsterdam-traktatens medførte at Europaparlamentet fikk en sterkere stilling, ved at det skulle godkjenne nye lover. Det skjedde ved en ny  «medbestemmelsesprosedyre» i den alminnelige lovgivningsprosedyre. Flere politikkområder ble lagt under «søyle 1» og ble derved underlagt regler for flertallsvedtak. Kommisjonens president fikk også et sterkere stilling. Det ble lagt større vekt på bærekraft i vekst og sysselsetting. Det ble også lagt til rette for «fleksibel integrasjon», slik at noen land kunne utvikle tettere samarbeid enn andre. Stillingen som høyrepresentant for EUs felles utenriks- og sikkerhetspolitikk ble innført.


== Ratifiseringshistorikk ==
I tabellen nedenfor vises hvilke land som har ratifisert Amsterdam-traktaten.


== Den europeiske unions historie ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Stortingsmelding 12 (2000-2001) Om Norge og Europa ved inngangen til et nytt århundre
Offisiell traktatsamling
Amsterdam-traktaten
Elisabeth Moseng

Elisabeth Moseng (født 12. april 1967) er en norsk illustratør. Hun har laget illustrasjoner for blant annet forlag, aviser, magasiner, design- og reklamebyråer. 
Moseng har to års utdannelse ved AD-linja på Westerdal Reklameskole, samt en bachelorgrad fra Kingston University i London. Hun har arbeidet med flere teknikker, deriblant akvarellmaling og grafiske teknikker. Illustrasjonene hennes inneholder ofte flater og mønstre, og motivene og figurene har et naivistisk, ekspressivt preg. 
Moseng er tilknyttet illustratør-fellesskapet «Illustratørene» i Oslo.


== Illustrasjoner i barnebøker (utvalg) ==
Elisabeth Moseng har illustret en lang rekke bøker for barn, deriblant flere bildebøker og også skolebøker. mange av titlene har kommet i flere opplag og blitt oversatt til andre språk.

1994: Gerd Eva Lillo: Den grønne terrassethrilleren, utgitt på Gyldendal
1994: Diana Hendry: Kaos på loftet, utgitt på Damm (norsk oversettelse, originaltittel Kid Kibble)
1995: Francesca Simon: Higgledy Piggledy : the hen who loved to dance (norsk oversettelse Danse-Svanse : høna som bare ville danse, 1995)
1994: Adrienne Geoghegan: Six Perfectly Different Pigs
1996: Diana Bentley: The Little Red Hen
1996: Margaret Nash: The Ugly Duckling
1996: Lise Männikkö: Pakkene på trærne i parken
1997: Atle Hansen: Skatten, utgitt på Cappelen
1997: Atle Hansen: Sjørøvar-jenny og einauge-bill, utgitt på Cappelen
1998: Peter Svalheim: Esmeralda - og klodemagen
1998: Chicken Licken
1998: Atle Hansen: Den nihala katten, utgitt på Cappelen
1998: Richard Edwards: The Dancing Hen
1999: Dugald Steer: Just One More Story (norsk oversettelse Bare ett eventyr til, 1999)
2001: Margaret Nash, Penny Dolan: The Bossy Cockerel (utgitt under tittelen The Bossy Rooster 2003)
2002: Dugald Steer: Time for a Tale
2003: Sandra Gilbert Brug: Football Feet (utgitt under tittelen Soccer Beat 2003)
2007: Karin Kinge Lindboe: Sam møter en stor hund, lettlestbok utgitt på Aschehoug
2008: Karin Kinge Lindboe: Sam og Noa sniker seg ut midt på natta, lettlestbok utgitt på Aschehoug
2010: Karin Kinge Lindboe: Sam finner en feit frosk, lettlestbok utgitt på Aschehoug
2012: Morten Munkvik: Sånn funker kroppen
2012: Adele Lærum Duus: Oldefars ulveskinnspels, utgitt på Mangschou forlag
2012: Karin Kinge Lindboe: Sam og Noa vil fange en hoggorm, lettlestbok utgitt på Aschehoug
2013: Karin Kinge Lindboe: Sam og Noa og papegøyen Papaya, lettlestbok utgitt på Aschehoug
2013: Bjørn Sortland: Zara og dei : gorillahjerne til middag, utgitt på Piggsvin forlag
2013: Erna Osland: Nasevis : ei bok om små og store nasar, faktabok utgitt på Samlaget
2014: Siri Thue: En ørkenhistorie, barnebok utgitt på Cappelen Damm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Elisabeth Moseng i BIBSYS
Egenpresentasjon hos Illustratørene
Månedens illustratør i Norsk barnebokinstitutts nettgalleri (februar 2014) Arkivert 11. november 2014 hos Wayback Machine.
Elisabeth Moseng viser tegneteknikk i Illustrasjon, utgitt av Yrkesopplæring 1999 (digital blakopi)
Elisabeth Moseng presentert av engelsk illustratøragent
Marie Foss

Marie Foss (født 14. februar 1907 i Vejle, Danmark, død 26. februar 1993 i Oslo) var musikkpedagog og kordirigent, kjent som leder av NRKs jentekor fra 1947 til 1985.
Hun hadde musikkfaglig utdannelse fra København og hadde arbeidet som sang- og klaverpedagog før hun kom til Norge i 1938 som følge av sitt ekteskap. Hun startet jentekoret i 1947, først til bruk i Barnetimen, men koret fikk etter hvert stor betydning for flere deler av NRKs programtilbud. I 1972 startet hun Studi0koret som en videreføring for eldre sanger-jenter. Som eneste kor i verden erobret Studiekoret "The Silver Bowl" tre ganger i BBCs internasjonale korkonkurranse Let the Peoples sing; i 1972, 1975 og 1981.
Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i gull, Norges Landssangerforbunds hederstegn i gull, og Spellemannsjuryens hederspris 1990, det siste sammen med Sølvguttenes leder Torstein Grythe.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Foss på MusicBrainz
Anomosetidae

Anomosetidae er en familie av primitive sommerfugler som bare omfatter én kjent art, Anomoses hylecoetes, som lever i Queensland og New South Wales i Australia. Den hører til overfamilien rotetere (Hepialoidea).


== Utseende ==
En liten, brunspraglete møll. For- og bakvingene er nokså like på form, bakvingene er litt smalere og spissere. Antennene er omtrent dobbelt så lange som hodets bredde og trådformede. Forvingen er spraglet i brunt og metallisk, bakvingen er ensfarget grålig. I motsetning til den nært beslektede familien rotetere (Hepialidae) er bakkroppen liten og slank.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Underordena Exoporia
Overfamilien Rotetere, Hepialoidea
Familien Anomosetidae Turner, 1922  – bare én art
Anomoses hylecoetes Turner, 1916


== Eksterne lenker ==
(en) Anomoses hylecoetes i Encyclopedia of Life 
(en) Anomoses hylecoetes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anomoses hylecoetes hos NCBI 
Anomoses hylecoetes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Anomoses hylecoetes : [1]
Neotheoridae

Neotheoridae er en primitive gruppe sommerfugler som bare er kjent fra et enkelt eksemplar, en hunn som ble funnet i Mato Grosso i Brasil. Den ble beskrevet av Niels P. Kristensen i 1978 som Neotheora chiloides. Ingenting er kjent om biologien.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Underordena Exoporia
Overfamilien Rotetere, Hepialoidea
Familien Neotheoridae Kristensen, 1978
Neotheora chiloides Kristensen, 1978


== Eksterne lenker ==
(en) Neotheoridae i Global Biodiversity Information Facility 
Neotheoridae – detaljert informasjon på Wikispecies