jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jim Corr

James Steven Ignatius «Jim» Corr (født 31. juli 1964 i Dundalk i Irland) er eldste medlem og eneste mann i pop-rock gruppa The Corrs. Han spiller akustisk gitar, el-gitar, piano og keyboard, i tillegg til at han synger bakgrunnsvokal. Han har også vært aktiv i produksjonen av samtlige album de har gitt ut. 
Privat har Jim vært forlovet med Gayle Williamson, som tidligere er blitt kåret til Miss Northern Ireland. Jim og Gayle fikk en sønn sammen den 10. mai 2006, og skulle giftet seg senere. Men paret har nå gått hver sin vei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jim Corr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jim Corr på Internet Movie Database 
(en) Jim Corr hos The Movie Database 
(en) Jim Corr på Discogs 
(en) Jim Corr på MusicBrainz 
(en) Jim Corr på AllMusic 
Jim Corr på Twitter 
Jim Corr på Facebook
Anthony Burgess

John Anthony Burgess Wilson, skrev under navnet Anthony Burgess, (født 25. februar 1917, død 22. november 1993) var en engelsk forfatter. Fra relativt beskjedne forhold i en katolsk familie i Manchester i nordlige England, ble han til sist en av de best kjente engelske litterære personer i den siste halvdel av 1900-tallet.
Selv om Burgess var en overveiende komisk og underholdende forfatter med en mørk klangbunn, er hans mest kjente bok, A Clockwork Orange (1962), en dystopisk satire. I 1971 ble den filmatisert av Stanley Kubrick under samme tittel og ble meget kontroversiell, noe Burgess selv har sagt var medvirkende for romanens popularitet. Burgess produserte en rekke andre romaner, blant annet Earthly Powers (Jordiske makter), ansett av de fleste litteraturvitere å være hans fremste roman. Han har også arbeidet som litteraturkritiker, skrevet studier over klassiske forfattere, blant annet James Joyce og Ernest Hemingway, og informativt og mindre pretensiøs i sakprosaboken, Til sengs (1982), litterære essayer samlet rundt temaet sengen. Han var i lang tid litteraturanmelder i avisene The Observer og The Guardian.
Burgess var også en dyktig musiker og lingvist. Han komponerte over 250 musikalske verker, blant annet en første symfoni da han var rundt 18 år, skrev en rekke librettoer, og oversatte, blant verker, Cyrano de Bergerac, Kong Oidipus og Carmen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Biswell, Andrew (2006): The Real Life of Anthony Burgess, Picador, ISBN 978-0-330-48171-7
Burgess, Anthony (1982): This Man And Music, McGraw-Hill, ISBN 0-07-008964-7
David, Beverley (Juli 1973): «Anthony Burgess: A Checklist (1956–1971)» i: Twentieth Century Literature (Hofstra University) 19 (3): 181–188, JSTOR 440916
Lewis, Roger (2002): Anthony Burgess, Faber and Faber, ISBN 0-571-20492-9


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Burgess på Internet Movie Database 
(no) Anthony Burgess hos Sceneweb 
(sv) Anthony Burgess i Svensk Filmdatabas 
(da) Anthony Burgess på Filmdatabasen 
(da) Anthony Burgess på Scope 
(fr) Anthony Burgess på Allociné 
(en) Anthony Burgess på AllMovie 
(en) Anthony Burgess hos The Movie Database 
(en) Anthony Burgess hos Internet Broadway Database 
(en) Anthony Burgess hos Internet Broadway Database 
The International Anthony Burgess Foundation
Intervju i BBC TV
John Cullinan (våren 1973). «Anthony Burgess, The Art of Fiction No. 48». Paris Review. 
The Anthony Burgess Center ved Universitetet i Angers, Frankrike
Burgess leser fra A Clockwork Orange (lydfil)
Votivgave

Votivgave (votiv av latin votivus, et høytidelig avgitt løfte)  er en gave til Gud eller til det guddommelige, gitt etter et foregående løfte. 
Når en person lider av en sykdom, er i livsfare eller har noen ønsker, kan vedkommende prøve å oppnå helbredelse, frelse eller innfrielse av sitt ønske ved å love Gud en gave.
Skikken finnes i kulturer over hele kloden, den var utbredt i den europeiske antikken og ble overført til kristendommen. 
Det var for eksempel vanlig å gi en gave til Asklepios etter at en var blitt helbredet i en helligdom viet guden, og det er funnet og bevart en mengde legemsdeler i terrakotta. 


== Gavene ==
Gavene var ofte en modell av guden, av den legemsdelen som er blitt helbredet, eller mer symbolsk. 
I noen tilfeller gir en også staven eller krykkene som gave. I katolske kirker ser en ofte slike gaver, ofte ved et spesielt alter eller en statue av en helgen. Det kan være ulike legemsdeler preget i sølv, personlige brev eller penger. Ved berømte valfartssteder som for eksempel Lourdes, henger det et stort antall krykker på fjellveggen rundt den hellige kilden.


== Kirkeinventar ==
Utfyllende artikkel Votivskip

Votivgaven kunne være en ny altertavle eller annet kirkeinteriør og i noen tilfeller en hel kirke som da ble kalt votivkirke.
Et votivskip er også en slik offergave, her som en skipsmodell, ofte som en takk til det hellige for en lykkelig utgang av en hendelse, eller som et ønske om at «intet ille må vederfares våre (sjømenn).»
Ofte brukes, noe feilaktig, betegnelsen kirkeskip om et votivskip.


== Eksterne lenker ==
(en) Votive offerings – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Relgion DK
Fjordland

Fjordland AS er en norsk næringsmiddelvirksomhet som driver produksjon av ferdigmat. Fjordland eies av TINE (51 %), Nortura (39 %) og HOFF (10 %).
Fjordland ble startet i august 1994 som et selskap 100% eid av TINE BA og med ansvaret for Brelett, Bremykt og TINE Grøt. I januar 1996 kom Norsk Kjøttsamvirke, HOFF, Norske Potetindustrier og PRIOR Norge inn på eiersiden. I september 1997 ble blant annet seks komplette middagsretter lansert i Stavanger og Oslo-området. I 1998 ble hele Fjordland-sortimentet rikslansert. I 2019 hadde Fjordland sin hittil største omsetning på 1,7 mrd. kroner.


== Varemerker ==
Da Fjordland ble etablert i 1994 overtok selskapet ansvaret for grøt og merkevarene Brelett, Bremykt. KOS desserter ble lansert i 1996, og i 1998 overtok Fjordland ansvaret for det franske varemerket Yoplait i Norge. Det kanadiske yoghurtmerket LIBERTÉ ble lansert i Norge av Fjordland i 2020.


== Produktserier ==
Et primærprodukt for firmaet er de såkalte «sous vide-middagene», en variant av disse heter «Fjordland i skål». Sistnevnte serie retter ble introdusert i mars 2013 under navnet «Fjordland Express», og de ble samlet under det nye navnet i mars 2015.
I 2019 lanserte selskapet også en serie mindre ferdigretter under navnet «Fjordland Box». Fra ett (eller flere) av de etablerende selskapene fikk selskapet med produktgruppen ferdiggrøter, som produseres på TINE-meieriet Tretten. En variant av disse er «Fjordland grøtlunsj» I tillegg til disse produserer selskapet også tilbehør som ferdiglaget saus.
Blant utgåtte produkter er Marian, Fjordland Express, Fjordland Ovnsklar, Wanted, Tapas con gusto, Paste del giorno, Middagsmix, 4 minutter, Straks klar!, Litt Mat, Take Away, Mersmak, Fjordland til familien oh Sunt & Godt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Sjømannsvise

En sjømannsvise er en vise om sjømenn og livet om bord, eller en vise som er populær blant sjømenn.
Sjømannsviser kan deles i to grupper: sjantier som var arbeidssangen ombord på seilskutene, og frivaktsviser som var populære sanger blant sjømenn.


== Litterære sjømannsviser ==
Sjømannsvise er også brukt som tittel på flere litterære dikt og viser.

«Sjømannsvise» av Harald Sverdrup ble tonesatt av Alf Cranner. Visa ble presentert under turneen Vers og viiiiiiser. Lyriske utskeielser ved Harald Sverdrup og Alf Cranner i 1966, og utgitt på LP samme høst. «Sjømannsvise» er blitt en av Cranners mest populære sanger, og den har kommet på flere plateinnspillinger siden. Den svenske trubaduren Cornelis Vreeswijk lagde en egen tekstversjon som han kalte «Ågren». Han oppgav opprinnelig melodien som «norsk folketone», men førte opp Cranner som komponist da han gav ut visa på plata Poem, ballader och lite blues i 1970.
«Sjømannsvise av Jens Gunderssen publisert i samlingen På trammen (1962).
«Sjømannsvise» av Herman Aune, tonsesatt av Per Hommelhaug.
Knutsen & Ludvigsens «Sjømannsvise» på albumet Brunost no igjæn? (1972).


== Litteratur ==
Diderik Brochmann, Shantier eller sjø-folke-melodier, Kristiania 1908
Diderik Brochmann, Sang fra sjøen: opsang – shanti – viser, Oslo 1934
Diderik Brochmann,  Frivaktsviser, Oslo 1938


== Eksterne lenker ==
Teksten til Harald Sverdrups dikt «Sjømannsvise»
Nilmar Honorato da Silva

Nilmar Honorato da Silva (født 14 juli 1984 i Bandeirantes, Paraná i Brasil) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den arabiske klubben Al-Nasr.Nilmar debuterte for det brasilianske landslaget i en vennskapskamp mot Haiti. Brasil vant kampen 6-0 og Nilmar scoret avslutningsmålet.


== Eksterne lenker ==
(en) Nilmar Honorato da Silva – FIFA 
(fr) Nilmar Honorato da Silva – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Nilmar Honorato da Silva – LÉquipe 
(en) Nilmar Honorato da Silva – Transfermarkt 
(en) Nilmar Honorato da Silva – national-football-teams.com 
(en) Nilmar Honorato da Silva – WorldFootball.net 
(en) Nilmar Honorato da Silva – FootballDatabase.eu 
(en) Nilmar Honorato da Silva – Soccerway 
(en) Nilmar Honorato da Silva – PlaymakerStats.com 
(en) Nilmar Honorato da Silva – FBref
Emigrantvise

Emigrantviser eller utvandrerviser er viser som handler om nordmenns emigrasjon til Amerika. Det er viser om den tunge avskjeden fra de kjære hjemme, om reisen over havet og om møtet med det nye landet. En tilsvarende visetradisjon finner man også blant svenske utvandrere til Amerika.
En av de mest populære emigrantvisene var Farvel du moder Norge som lenge ble brukt side om side med nasjonalsangen i de norske immigrantmiljøene.


== Eksempler på emigrantviser ==
Farvel du moder Norge
Emigrantvisa
Den norske pige i Amerika
Oleana
Det vinker til meg i denne kveld
Amerikafeber
I Sirdal udi Norge
Emigrantens afsked fra hjemmet
En vise tilegnet den norske emigrant
Den hjemvendte kanadafarer
Kjistå hev eg pakka
Arbeiderforeningens sang
AvskedssangArtisten Elin Prøysen spilte i 1976 inn platen Emigrantviser med 12 av disse visene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svein Schrøder Amundsen og Reimund Kvideland, Emigrantviser, Oslo 1975
Theodore C. Blegen and Martin B. Ruud, Norwegian Emigrant Songs and Ballads, Minneapolis 1936
Vorstehhund langhåret

Vorstehhund langhåret (FCI #117) eller langhåret vorsteh  er en av fire tyske vorstehhunder. Disse skiller seg såpass mye fra hverandre at de ikke regnes som varieteter, men egne hunderaser.
Vorsteher er en fuglehund som primært avles som jakthund på fugl, men den har også kvaliteter for annen type jakt, som harejakt. Den er også velegnet som brukshund og familiehund.
Den er en god familiehund og regnes som flink med barn og enkel å jobbe med. Den er også en sterk og arbeidsom brukshund, som blant annet er velegnet som trekkhund og kløvhund. Det er også eksempler på at vorstehere har blitt godkjente redningshunder, blant annet for Norske Redningshunder.


== Utseende, anatomi og fysikk ==
En vorsteh er en edel og harmonisk hund med verdig holdning. Den er stødig, rolig og avbalansert. Svakt markert nakkeknøl og moderat stopp. Øynene er middels store og mørk brun farge er ønskelig. Ørene er høyt og bredt ansatte, og de er flate og hengende tett inntil hodet. Forlemmene er rette, parallelle og muskuløse. Baklemmene er også rette og parallelle. Skal være kraftige og muskuløse. og knærne er godt vinklet. Potene skal være runde til ovale, men godt sluttet og med kraftige klør. Hunden skal ha en sterk og muskuløs rygg med et kort, bredt og muskuløst lendeparti. Underlinjen er lett opptrukket med en elegant tørr bue. Halen skal være kraftig ved roten og høyt ansatt. Den smalner av mot spissen og er av middels lengde. Bevegelsene til en vorsteh er rette og parallelle. De er jordvinnende og med godt fraspark. 
Pelsen er lang og tett, og skal føles god og glatt å ta på. På hodet og ørene er pelsen kortere, mykere og tynnere. Såkalt skimlet (spettet) pels i sorte, brune, grå og hvite kombinasjoner er mest vanlig, mens også ensfarget brun er normalt.
Skulderhøyden skal iflg. FCI ligge på ca. 62-66 cm hos hannhunder og ca. 58-63 cm hos tisper.
Arbeidssang

Arbeidssang er en sangaktivitet knyttet til et bestemt form for arbeid, sunget mens en bestemt oppgave ble utført for å koordinere tid eller rytme. 
I folkloristisk forskning drar man et klart skille mellom arbeidssangen og arbeidersanger. I arbeidssang er tempo og rytme det viktigste mens arbeidersangene har hovedvekt på tekst og innhold.Arbeidssangen kan være knyttet til arbeidet på flere måter, men det vanligste er at den knytter seg til arbeidet gjennom rytmen. Sangen kan regulere arbeidsrytmen (dette kalles taktsang eller arbeidstaktsang) eller sangen kan gi signal til arbeidstaket (som kalles ropsang).
Både på seilskutene og i rallarmiljø finnes eksempler på begge sangtyper. På seilskutene sang man sjantier til arbeidet. Pumpesjantier, varpesjantier og gangspillsjantier er taktsanger, mens rykkesjanti og halesjanti er ropsjantier som gir signal til at alle skal ta i. Rallarvisene ble brukt rytmeregulerende ved mineboring. Dette er taktsanger, mens de sangene som ble brukt ved baksing og påling var ropsanger.
I arbeidsgjenger som er stabile over lengre tid, kan også arbeidssangen utvikle meningsfulle tekster. Dette ser vi særlig i rallarvisene og sjantier. I sjantibøker finner vi gjerne lange tekster og rallarvisene ble ofte utgitt i skillingstrykk. Det er likevel tvilsomt om disse sangene virkelig har vært brukt som arbeidssang. Det lar seg gjøre å synge til tungt arbeid, men å huske lange tekster mens man sliter tungt er ikke lett. Sjantisamleren Diderik Brochmann forteller at sjantimannen ofte bare sang noe ubegripelig eller repeterte samme strofe så lenge arbeidet varte.Helt opp til 1970-tallet hadde Oslo Lysverker ansatt en oppsanger, Svend Helstrup, som sang en ropsang når det skulle strekkes kabel. Kabelen ble langet fram av et stort arbeidslag som hadde plassert seg nede i grøfta der kabelen skulle ligge. For å få kabelen fram, måtte alle ta «samse tak» og det var disse rykketakene sangen gav signal til.


== Forskning og innsamling ==
Utgangspunktet for forskningen på arbeidssangen var Karl Büchers avhandling Arbeit und Rhytmus fra 1899. Han viser at sang har vært brukt til rytmisk arbeid så langt tilbake som vi har historiske kilder. Nyere forskning har bekreftet dette.Innspillinger av arbeidssanger og arbeidersanger er bortimot like gammel som historiske innspillinger, men innsamlerne har vært mer interessert i arbeidersangen enn i den mer primitive arbeidssangen. Amerikanske forskere har ofte vært mer interessert i sangens musikalske sider og inkluderer både sanger sunget under arbeidet og sanger om arbeidet i sine avhandlinger.Norm Cohen delte innsamlet arbeidersanger i innenlandsk, jordbruks- eller pastorale, sjømannssjantier, afroamerikanske arbeidersanger, sanger og sjantier for dyrkning og gjetersanger, og «gateskrik» (engelsk «street cries», utrop og sanger på markeder). Ted Gioia har i ytterligere grad skilt jordbrukssanger og pastorale sanger inn i jakt, dyrking og gjetersanger, og framhevet industrielle sanger eller førindustrielle sanger til vevere, fabrikkarbeidere, sjømenn, tømmerhoggere, cowboyer og gruvearbeidere. Han la også til fengselssanger og moderne arbeidersanger.


== Referanser ==
Mario Strikers Charged Football

Mario Strikers Charged Football er et fotballspill til Nintendo Wii. Spillet ble gitt ut 25. mai 2007 og er det første online-spillet til Wii utenfor Japan, og ble sluppet i Europa før resten av verden. Europa fikk derfor sitt første online-spill til Wii før Amerika. Opptil fire spillere kan spille samtidig og via Internett kan man delta i blant annet cuper og turneringer. På samme måte som andre sportsspill med Mario i hovedrollen, skiller spillet seg mye fra en vanlig fotballsimulator. Det finnes få regler for hvordan man skal spille det, men masse skitne triks og spesialvåpen.
Av tekniske grunner er det kun mulig å spille online med andre i Europa. Det er ikke mulig å spille online med andre fra Amerika eller Japan.


== Eksterne lenker ==
Nintendo.no om spillet
Offisiell spillside (Engelsk)
Allan Davis

Allan Davis (født 27. juli 1980 i Ipswich i Queensland i Australia) er en australsk, tidligere profesjonell landeveissyklist. Han er en typisk sprinter
I Tour de France 2005 kom han på femteplass i kampen om den grønne poengtrøyen. I 2006 var han en av fem ryttere på Astana-Würth som var ble satt i forbindelse med Operación Puerto, men ble frikjent av spanske myndigheter. I 2007 syklet han for Discovery og kom på andreplass i Milano–Sanremo. Da Discovery-laget ble lagt ned, fikk han problem med å skaffe seg nytt lag, men fikk til slutt kontrakt med Mitsubishi-Jartazi i mars 2008. I september 2008 ble han frigitt for å gå til Quick Step.
I 2009 tok han sammenlagtseieren og tre etapper i Tour Down Under. 
Hans eldre bror, Scott, har også vært profesjonell syklist.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allan Davis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Allan Davis – ProCyclingStats 
(en) Allan Davis – Cycling Archives 
(en) Allan Davis – Cycling Quotient 
(en) Allan Davis – CycleBase 
(en) Allan Davis – TheSports.org
Norsk-Tysk Handelskammer

Norsk-Tysk Handelskammer er en del av et verdensomfattende nettverk av tyske utenlandshandelskammere (Auslandshandelskammern – AHK), som består av rundt 120 avdelinger i 80 land.


== AHK i Oslo/ Norsk-Tysk Handelskammer ==
Norsk-Tysk Handelskammer i Oslo ble etablert 4. juni 1986. I dag har kammeret omkring 30 medarbeidere og over 800 medlemmer fra Norge og Tyskland.


== Tjenester ==
AHK i Norge gir norske foretak som vil etablere seg i Tyskland og tyske foretak som vil inn på markedet i Norge råd og hjelp om rådende markedsbetingelser i det respektive landet. Handelskammeret hjelper et foretak å komme inn på markedet, og står til disposisjon for foretaket videre fremover hvis det skulle være nødvendig. Spekteret av tjenester som tilbys er blant annet markedsstudier, forretningspartnerformidling, messerepresentasjon og organisering av fellesstander, mva-representasjon og personalforvaltning.
Norsk-Tysk Handelskammer tilbyr sine medlemmer fagseminarer og tilgang til større arrangementer som medlemmene kan benytte som kontaktforum. I tillegg informerer AHK på sin handelskammerblog om nyheter fra norsk-tysk næringsliv.


== AHK verden over ==
AHKene er bilaterale privatrettslige foretak som forenes av tre felles funksjoner: medlemsorganisasjon, arbeid for å fremme tysk utenlandshandel samt tjenesteytelser. De enkelte avdelingene finansieres ved hjelp av salg av tjenester og fra bidrag fra i alt 50 000 medlemmer verden over. For ivaretakelse av forskjellige oppgaver som har offentlig interesse mottar AHK-ene statlige midler fra det tyske Næringslivsdepartementet (Bundeswirtschaftsministerium).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Norsk-Tysk Handelskammer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
AHK
Bundesministerium für Wirtschaft
6,8 mm Remington SPC

6,8 mm Remington SPC er et kaliber for geværammunisjon som er utviklet i tett samarbeid med individer fra amerikanske spesialstyrker, og markedsføres som et alternativ til 5,56 mm NATO og 7,62 × 39 mm. Amerikanske Barrett Firearms Company har produsert et konverteringssett for M16-familien som heter M468.


== Se også ==
6×45 mm Rem
6×45 mm TCU
6.5×45 mm TCU
6,5 mm Grendel
.300 AAC Blackout


== Eksterne lenker ==
Ballistiske data fra Remington (engelsk)
Verdensrekordhistorikk på 100 m fri

Den første verdensrekorden på 100 meter fri for menn på langbane (50 meter) svømming ble registrert av Federation internationale de natation amateur (FINA) i 1905. På kortbane (25 meter) øvelsene har verdensrekordene blitt registrert siden 3. mars, 1991.
Sist oppdatert 30. juli 2009


== Menn ==


=== Langbane ===


=== Kortbane ===


== Kvinner ==


=== Langbane ===


=== Kortbane ===


== Referanser ==


== Se også ==
Bravo-utblåsningen

Bravo-utblåsningen var en ukontrollert utblåsning av olje fra et borehull på norsk sektor i Nordsjøen. Utblåsningen skjedde på oljeplattformen Ekofisk B (bravo) på Ekofiskfeltet og varte fra 22. april til 30. april 1977.


== Forløp ==
Cirka klokken 2200 fredag 22. april 1977 skjedde den første ukontrollerte utblåsingen på norsk sokkel i Nordsjøen. Den skjedde under arbeid med å montere en utblåsingssikring på plattformen i forbindelse med vedlikehold. De 112 om bord på plattformen ble hurtig evakuert etter at alarmen gikk. 
Phillips Petroleum, som var operatør på Ekofiskfeltet, engasjerte allerede samme kveld «Red» Adairs brønndreperfirma i Houston til å stoppe utblåsningen.  Brønndrepere  «Boots» Hansen og Richard Hatteberg fra dette firmaet og tre andre var om bord på plattformen første gang om morgenen  søndag 24. april, og 29. april ankom også «Red» Adair selv.
Få timer etter at nyheten om utblåsningen ble kjent, begynte pressefolk fra hele verden å strømme til Stavanger og Sola. Over 200 internasjonale journalister kom. Pressekorpset konstaterte at det sto dårlig til med oljevernberedskapen. Statsminister Odvar Nordli, industriminister Bjartmar Gjerde og miljøvernminister Gro Harlem Brundtland reiste til Sola dagen etter at utblåsningen startet og hadde møte med oljevernaksjonen og med Phillips Petroleum. Miljøverndepartementet hadde ansvaret for oljevernaksjonen, og Brundtland var den som svarte på spørsmål på vegne av regjeringen på pressekonferansene.Den 26. april nedsatte Odvar Nordlis regjering en granskingskommisjon, og regjeringen møtte møte i Stortinget og redegjøre for arbeidet med å stoppe utblåsningen.
Alle nordmenns oppmerksomhet var rettet mot arbeidet med å stanse utblåsningen. Etter syv og et halvt døgn, den 30. april klokken 11 om formiddagen, klarte brønndreperne å stoppe utblåsningen.


== Konsekvenser av ulykken ==
40% av utslippet fordampet, og ved hjelp av oljelenser ble det samlet opp 870 tonn råolje til 3. mai 1977, slik at netto utslipp fra utblåsningen er beregnet til 2500–3000 tonn, ifølge en stortingsmelding fra 1977. Andre kilder oppgir samlet oljeutslipp til 9500 tonn.Man har ikke kunnet påvise alvorlige følger av ulykken, verken for sjøfugl, fiskebestand eller strender. En av grunnene er trolig at oljen fra Ekofisk er lett. Den fordamper hurtig og brytes raskt ned av vind og bølger. Forskning og erfaringer etter slike utslipp har dessuten vist at den bakterielle nedbrytningen av olje kan være svært effektiv.


== Se også ==
Katastrofer og store ulykker i norsk petroleumsvirksomhet
Liste over oljesøl


== Referanser ==


== Litteratur ==
NOU 1977:47 : Ukontrollert utblåsing på Bravo 22. april 1977. Universitetsforlaget. 1977. ISBN 8200703959. 
NOU 1977:57 : Bravoutblåsningen : Aksjonsledelsens rapport. Universitetsforlaget. 1978. ISBN 8200704076. 
Steinar Hansson og Ingolf Håkon Teigene (1992). Makt og mannefall. Cappelen. s. 41–50. ISBN 8202138086. 
Gro Harlem Brundtland (1997). Mitt liv : 1939–1986. Gyldendal. s. 182–198. ISBN 8205248699. 
Bravo-ulykken hos Store norske leksikon
Parvati

Parvati (sanskrit, 'fjelldatter') eller Uma ('venn, hjelper') er en hinduistisk gudinne som står for den kvinnelige gudskraften, sjakti og er konen til Shiva. Gudinnen blir dyrket i mange former, som den mektige Durga, og inkarnasjoner, som Sati. Hun er kjent under en rekke navn, som Ambika ('mor'),  Bhairavi ('fryktelig'), Gauri ('gyllen'), Kali ('svart'), Lalita ('vakker') og Sjyama ('mørk').


== Mytologi ==
Innen hinduistisk mytologi er Parvati først og fremst den som fikk asketguden Shiva til å vende seg mot den sanselige verden og ikke bare den åndelige. Hun har mange av hans egenskaper, for eksempel evnen til å gjennomføre askese og å danse. Hun er mor til Ganesha og Murugan selv om hun ikke har født noen av dem på den tradisjonelle måten som menneskene gjør. Hun formet Ganesha i «leire» og bringte ham til verden på den måten.
Historien om Parvati forteller at hun var datter av Himavat, reinkarnasjonen av Sati, som også hadde vært gift med 
Shiva før hun døde. Parvati er gudinne for hjemmet,familien og ekteskapet.


== Navnet Parvati ==
Parvati er brukt som jentenavn blant hinduer, men andre navn på gudinnen som Uma, Gauri og Lalita, er mer utbredt.


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon, Parvati