jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De hensynsløse (1992)

De hensynsløse (originaltittel: Reservoir Dogs) er en amerikansk film fra 1992 og Quentin Tarantinos debut som spillefilmregissør. Harvey Keitel, Tim Roth, Michael Madsen, Chris Penn, Steve Buscemi og Lawrence Tierney har hovedrollene. Tarantino selv har en liten rolle.
Filmen, med manus av Tarantino, har noen scener og historieplott som er inspirert av filmen Long hu feng yun (også kjent under den engelske tittelen City on Fire) av Ringo Lam. 
Tarantino har selv beskrevet De hensynsløse som en ransfilm der, jf. Murphys lov, alt som kan gå galt, går galt.


== Handling ==
Filmen handler om seks fremmede kriminelle som er samlet og gitt dekknavn av den storkriminelle Joe Cabot for å utføre det perfekte kupp. Alt er nøye planlagt, men noe går fryktelig galt. De overlevende trekker tilbake til møtestedet med politiet i hælene. Mr. Orange er skutt og i ferd med å blø i hjel. Mr. White kom med ham, og ser på Oranges liv som sitt ansvar. Den sleipe Mr. Pink mistenker alt og alle for angiveri. Mr. Brown er død. De vet ikke hvor Mr. Blonde og Mr. Blue er, og venter på at Cabot og sønnen hans, Nice Guy Eddie, skal ankomme. Etter hvert blir stemningen mer og mer spent mellom dem, før et fysisk klimaks kommer mot slutten.
Filmen bruker retrospektiv teknikk, og viser det som skjer før og etter (men ikke under) det fatale ranet. Store deler av filmen blir også fortalt i realtid.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) De hensynsløse på Internet Movie Database 
(no) De hensynsløse hos Filmfront 
(no) De hensynsløse på NRK TV 
(sv) De hensynsløse i Svensk Filmdatabas 
(da) De hensynsløse i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) De hensynsløse på Allociné 
(nl) De hensynsløse på MovieMeter 
(en) De hensynsløse på AllMovie 
(en) De hensynsløse på Turner Classic Movies 
(en) De hensynsløse på Rotten Tomatoes
Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives

Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives (oversatt Direktoratet for alkohol, tobakk, skytevåpen og sprengstoff; som regel forkortet ATF) er en amerikansk føderal kriminalitetsbekjempelsesetat. ATF er underlagt justisdepartementet og arbeider for å redusere voldelig kriminalitet. ATF har ansvar for håndhevelse av føderale lover og forskrifter vedrørende alkohol, tobakk, skytevåpen, sprengstoff og brannstiftelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Båt

En båt er et fartøy som er brukt på vann, med ett eller flere skrog som drives frem med årer, seil eller motor. Ordet brukes normalt om mindre fartøy, til forskjell fra skip. Verdens eldste båt er en cirka 10 000 år gammel stokkebåt som ble funnet i Nederland. Den kalles gjerne Pessebåten.


== Etymologi ==
Betegnelsen båt stammer fra det norrøne ordet bátr, som er avledet fra gammelengelsk bāt og betyr kløvd, delt eller splittet (trestamme). Ordets opphav er omstridt, men det kan stamme fra den indoeuropeiske roten *bheid-, som betyr å kløyve, dele eller splitte. På norsk har man ikke noen klar og entydig definert grense mellom hva som er båt og hva som er skip. Sistnevnte benevnelse stammer også fra norrønt og betyr uthult trestamme. I tradisjonell norsk regnes imidlertid båten gjerne som en mindre farkost enn skipet, jf. betegnelsen skipsbåt (en medfølgende båt til et skip).


== Båtens betydning ==
Norge har en samlet strandlinje på 57 258 km og 80 % av innbyggerne bor langs kysten. Derfor har båten alltid vært viktig for nordmenn flest. På norsk finnes svært mange forskjellige betegnelser på båter, både tradisjonelle og nyere.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Lystbåt
Skute
Skip


== Eksterne lenker ==
(en) Boats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Boat – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aluminiumsbåt

Aluminiumsbåt er en båt med skrog av aluminium. Fordelen med dette byggematerialet er at det gir et skrog med stor fasthet og lav vekt. Dessuten ruster ikke aluminium, men det brytes ned ved galvanisk tæring.
Fritidsbåter av aluminium har økt i popularitet i Norge de siste årene. I våre naboland Sverige og Finland har aluminiumsbåter en større markedsandel siden våre naboer fikk interessen for aluminiumsbåter tidligere. 
Bruk av aluminium i båter har en lang historie og strekker seg tilbake til slutten av 1890 åra da de første aluminiumsbåtene ble bygget. Utviklingen av aluminium legering 5xxx rundt 1920 ga en oppsving for bruken av aluminium for båter. Legeringer brukt for båter er 5052, 5059, 5083, 5086, 5384, 5454, 5456, 6061, 6063. Disse blir også ofte kategorisert som 'marine' aluminium. 
Aluminiumsbåter er gjerne hurtiggående båter, både seilbåter og motorbåter. Også livbåter og båter som skal være lette å transportere, f. eks på taket til en bil, kan med fordel bygges i aluminium.


== Referanser ==
Amerikabåt

Amerikabåt betegner først og fremst skip som går til og fra USA. Betegnelsen oppstod i Norge og Sverige under de store utvandringene. Etter at det ble opprettet en norsk amerikalinje, henviser «amerikabåt» i Norge først og fremst til båtene som tilhører dette rederiet.
«Amerikabåtens» ankomst, og ikke minst avgang var begivenhetsrike hendelser i norske byer på anløpslisten, i en tid før fly gjorde reiser fra kontinent til kontinent raskt og enkelt. Mange møtte opp for å se avgangen, både de som hadde kjente ombord blant de reisende, men også mange skuelystne.


== Litteratur ==
Yngvar Holm: Den store boken om amerikabåtene. Nasjonens maritime stolthet. Edvard'en forlag Bergen 2004.


== Eksterne lenker ==
«Utvandring frå Leikanger til Amerika», artikkel om utvandring og «Amerikabåter» fra NRK
Oppslag på svensk nettsted om «Amerikabåt» som mulig hotell (svensk)
«Homo på havet», artikkel om homoseksuelle menn på svenske «Amerikabåter» (svensk)
Cruiseskip

Et cruiseskip, eller krysstoktskip, er et skip som er spesialbygd for cruisetrafikk. Cruiseskip kan sammenliknes med flytendehotell tilpasset forskjellige segmenter i markedet. Moderne cruiseskip skal i tillegg til høy lugarstandard ha gode restauranter og barer og omfattende fritids-, underholdnings- og tax-free shoppingtilbud. Svømmebasseng, kino, bibliotek, golfsimulator, trimsenter og kasino er blant basistilbudene på cruiseskip.
I norsk farvann og i norsk eie tidlig på 1900-tallet, var DY «Meteor» og MY «Stella Polaris» kjent. Disse er gode eksempler på tidlige, eksklusive cruiseskip, og jordomseilinger med 100 passasjerer var et populært cruisetilbud.I dag er det først og fremst de store cruiseskipene med korttidscruise og passasjerkapasitet på rundt 4 000 gjester som er kjent for folk flest. I desember 2010 var det RCCL-eide skipet MS «Allure of the Seas» verdens største.
Det finnes imidlertid fortsatt mindre skip som tilbyr eksklusive cruiseprodukter.
Tvillingskipene Allure of the Seas og Oasis of the Seas er verdens to største cruiseskip med en bruttovekt på 225 282 tonn og lengde på 360 meter. Allure er faktisk hele 50 millimeter lenger enn Oasis selv om de var designet til å være identiske, hvilket gjør Allure of the Seas til det største passasjerskipet i verden. Skipene har en to etasjers dansesal, en forestillingssal med 1380 sitteplasser og en skøytebane.


== Forurensing ==
Verdens trafikk av cruiseskip vokser med ca. 8 % årlig. I vestnorske fjorder blir fisken borte, og lokalbefolkningen plages av smog i cruise-sesongen. Eksos fra et cruiseskip har 90 % høyere innhold av svovel enn eksos fra en bil. Et cruiseskip genererer daglig nesten like mye avfall som en stor kommune. I løpet av en ukes cruise kan det dreie seg om opptil 50 tonn kloakk. Der finnes ingen forbud mot utslipp av «grått vann» (dvs vann fra dusj, vask og oppvask).
Undersøkelser har påvist at cruiseskipenes «grå vann» slipper de farligste miljøgiftene, slik som bromoform, cyanid, naftalin, benzofluorantren, karbon tetraklorid og toluen, ut i vann og luft. Noen av disse stoffene er svært kreftfremkallende. Cruise-turisme slipper imidlertid unna internasjonal klimapolitikk, og derfor kommer cruiseskipenes utslipp ikke med i noen lands klima-regnskap. Alaska har delvis tapt kampen for å få cruiseskipene til å redusere utslippene.FNs sjøfartsorganisasjon International Maritime Organization (IMO) har foreslått at skip i havn bør få sin kraftforsyning fra land, landstrøm. Det gjelder også cruiseskip fordi de ofte ligger forholdsvis lenge til kai med motor eller hjelpemotor i gang for å opprettholde kraftforsyningen, og dette fører til forurensing av luften.


== Cruiserederier ==
Carnival
RCCL


== Se også ==
Skip
Passasjerskip
Elvecruise


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bård Kolltveit; Eventyret om Norsk Cruisefart - Fra vestlandsfjorder til verdens hav Orfeus Publishing 2016 ISBN 978-82-93140-48-1
Bruce Petter; Cruise Ships - A Design Voyage Ferry Publications, 2017 ISBN 978-1-911268-08-6


== Eksterne lenker ==
http://www.bt.no/nyheter/lokalt/Cruiseskip-la-roykteppe-over-byen-2732114.html
Dykkerbåt

En dykkerbåt er en yrkesbåt eller bruksbåt som er base for undervannsarbeid som utføres av dykkere eller ROV. 
Dykkerbåt kan også betegne et moderskip for dykkerklokker og andre undervannsfarkoster, bemannede eller ubemannede.
Elvebåt

Elvebåt er en båt som en konstruert og bygd for å trafikkere en elv. 
Den kan være lang, smal og liten, som for eksempel båtene som brukes på Tana, grenseelva mellom Norge og Finland. Elvebåtene her er utstyrt med både årer og stake. Fram til påhengsmotoren ble vanlig har man staket båten oppover elva med håndkraft. Elvebåten i Tana er spesielt tilpasset til det tradisjonelle stengselsfisket.Elvebåter som går på Rhinen og Donau har imidlertid helt andre dimensjoner, liksom elvebåtene på Nilen og Amazonas har det.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Riverboats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Firemannsbåt

Firemannsbåt kalles også firer og er en konkurransebåt i roing med fire årer. De kan ros av fire mann med en åre hver, eller av to med to årer hver (sculler). En firer kan være med eller uten styrmann. (Se også dobbeltfirer.)
Firromsbåt

Firromsbåt er (som oftest) en robåt (kan visstnok også være en seilbåt) bygd i tre med fire ro-rom mellom spantene. Det fremste og det akterste rommet teller ikke.
Slaget ved Mons Graupius

Slaget ved Mons Graupius ble utkjempet i år 84, alternativt i 83. Romerske styrker, omkring 20 000 mann, møtte omkring 30 000 caledonere og deres allierte. Slagmarken ligger på et ukjent sted, antagelig i det skotske høylandet. 
Den romerske guvernøren i provinsen Britannia, Gnaeus Julius Agricola, sendte flåte- og landstyrker nordover for å møte caledonerne, som utgjorde en trussel mot provinsens nordlige grense. Da de nådde fram fant de at kelterne sto klare til å møte dem. Felttoget og slaget er godt dokumentert av Tacitus, som var Agricolas svigersønn. 
Romerne var i undertall, men hadde likevel problemer med å få fienden til å møte dem i åpent slag. Dette skyldes antagelig tidligere erfaringer; hver gang romerne fikk lagt tilrette for et større slag endte det i nederlag for kelterne. Caledonerne var den siste større gruppe som gjorde motstand, og de trakk seg unna hver gang det så ut til at man kunne få istand et avgjørende slag. Romerne presset dem tilslutt til å møtes på slagmarken ved å gå mot kornlagerne deres rett etter innhøstingen. Valget sto dermed mellom å kjempe eller å sulte gjennom vinteren. 
I slaget stilte Agricola opp støtteinfanteriet, omkring 8 000 mann, i midten, mens 3 000 ryttere var plassert på flankene. Legionærene ble holdt reserve. Den caledonske hæren under Calgacus sto høyere i lende. Fortroppen sto på flat mark, mens resten var oppmarsjert i hesteskoformasjon i en bakke. 
Etter en innledende utveksling av piler og spyd beordret Agricola støttetroppene framover. Caledonerne ble presset oppover bakken. De som sto øverst forsøkte å ramme den romerske flanken, men ble selv rammet av romersk kavaleri og jaget på flukt. De forsøkte å nå et skogområde, men ble forfulgt av god organiserte romerske enheter. Ifølge Tacitus falt 360 romere og 10 000 caledonere; dette kan være overdrevet, men det er ingen tvil om at det var svært stor ubalanse i tapstallene. Omkring 20 000 caledonere kom unna, og romerske speidere var ute av stand til å finne dem neste dag. 
Etter slaget ble det proklamert at Agricola hadde underlagt seg alle stammer i Britannia. Han ble kort tid etter kalt tilbake til Roma, og erstattet av Sallustius Lucullus. Årene etter viste at man ikke hadde lykkes med å pasifisere all motstand i nord, noe som gjentatte ganger skulle få alvorlige konsekvenser. 
Tacitus skrev at etter slaget var Britannia fullstendig erobret, og umiddelbart overlevert («perdomita Britannia et statim missa»). Dette stemmer ikke med utviklingen i de neste tiårene, da det stadig var mindre kamper, og det ble bygget fort flere steder, som Glenfortene og Inchtuthil. Den senere romerske innsatsen fokuserte på å stenge caledonerne ute, og ikke å slå dem fullstendig. Enkelte tviler på om seieren i det hele tatt var så viktig, og det er en mulighet for at Agricola overdrev betydningen, godt hjulpet av Tacitus.
Det er usikkert hvor slagmarken lå, men Bennachie i Aberdeenshire er foreslått og har en del støtte blant historikere. Stedet ligger på grensen mellom høy- og lavlandet.
Pico da Neblina

Pico da Neblina (2 994 moh.) er det høyeste fjellet i Brasil og er en såkalt tepui. Det ligger nord i delstaten Amazonas, på grensen mot Venezuela. Neblina betyr «tåke» på portugisisk, og navnet kan dermed oversettes med "tåketoppen". Fjellet ble første gang besteget i 1965 av personell fra den brasilianske hæren.
Nordsiden av fjellet inngår i Neblina Nasjonalpark i Venezuela mens sørsiden inngår i Pico da Neblina Nasjonalpark i Brasil. Sammen med nasjonalparken Parima-Tapirapeco i Venezuela danner dette et fredet område på om lag 80 000 km².


== Referanser ==
Bindalsbåt

Bindalsbåt er en type nordlandsbåt bygd i Bindal. I Bindal er byggematerialet ofte gran, som i Trøndelag og i Rana, men også furu blir brukt. De større båtene kan gjøre opptil 16 knop på lens, og krysser ganske godt når det ikke er for mye bølger. Størrelser opptil nesten 50’ med åtte-ti årer (fembøring).
Togodumnus av britene

Togodumnus (også kjent som Guiderius og på walisisk som Gwydr) (født ca. 25, død 43) var en av de mytiske konger av britene, og leder for catuvellaunerne sammen med sin bror Caratacus. Han var sønn av Cunobelin. 
Catubellaunerne var i krig med atrebatene fra 20-årene, og i 43 ble dette benyttet som påskudd for en romersk invasjon av De britiske øyer og den påfølgende opprettelse av provinsen Britannia. Togodumnus samlet en stor keltisk styrke og gikk mot romerne. De møttes ved elven Medway. 
I slaget ved Medway hadde kelterne store framganger, og presset romerne tilbake mot skipene. Men den romerske kommandanten, Lelius Hamo, kom seg fram til Togodumnus og påførte ham banesår. 
Han ble etterfulgt er sin bror Arvirargus, som tok kongemakten under slaget, mens Caratacus fortsatte motstandskampen fra dagens Wales.
Slaget ved Medway

For slaget ved Medway under den andre anglo-nederlandske krig, se Raidet ved Medway.Slaget ved Medway sto ved elven Medway i Kent, England i år 43. Det ble utkjempet mellom invaderende romerske styrker og keltiske forsvarere.
Slaget var den første store trefning under keiser Claudius invasjon av De britiske øyer. Keiseren hadde brukt krigen mellom atrebatene og catuvellaunerne som påskudd for å invadere, og catuvellaunernes ledere Togodumnus og Caratacus, samt deres bror Arvirargus, ledet en stor styrke sørover for å møte romerne. De romerske styrkene bestå av fire legioner og støttetropper; det er usikkert hvor mange som ble satt inn i slaget. 
I begynnelsen hadde kelterne overtaket, og presset romerne tilbake mot skipene. Men romernes kommandant Lelius Hamo kom seg fram til Togodumnus og påførte ham banesår, noe om svekket den keltiske disiplinen. Arvirargus tok over kongemakten umiddelbart, men romerne fikk overtaket og seiret. 
Etter slaget flyktet Caratacus for å fortsette motstanden, mens Arvirargus anerkjente romernes styre av provinsen Britannia.
Atrebatere

Atrebatene var en keltisk stamme som levde på De britiske øyer før den romerske invasjonen. De hadde sitt kjerneområde i dagens Hampshire, West Sussex og Surrey, og hadde sin hovedstad i Calleva Atrebatum, nær dagens Silchester.
De var av gallisk opprinnelse, og stammen hadde under Commius alliert seg med Julius Cæsar. Under Vercingetorix' opprør gikk de mot romerne, og var med i den galliske hæren under beleiringen av Silesia. I 51 f.Kr. flyktet Commius og hans stamme til De britiske øyer for å unnslippe romersk styre. 
Fra 20-årene var de i krig med catuvellaunerne, og denne krigen ble av keiser Claudius brukt som påskudd for invasjonen i 43. Etter opprettelsen av provinsen Britannia ble atrebatenes område organisert som en del av regnensernes klientkongedømme.
Lelius Hamo

Lelius Hamo var kommandant i felt over de romerske styrkene under slaget ved Medway i år 43. Aulus Plautius, som ble første guvernør i provinsen Britannia, hadde den overordnede kommandoen.
Under slaget lyktes Hamo i å komme fram til kelternes leder Togodumnus og påføre ham banesår. Dette ser ut til å ha vært et avgjørende moment i slaget, da romerne først ble presset tilbake mot skipene. Etter at Togodumnus falt lyktes romerne i å få overtaket. Ifølge Hardy og de Waverin skal Hamon ha falt i det samme slaget.


== Referanser ==
Stefan Edberg

Stefan Edberg (født 19. januar 1966 i Västervik) er en tidligere svensk tennisspiller.
Han toppet ATP-rankingen i 72 uker, fra 13. august 1990 til 4. oktober 1992. Han vant Wimbledon-turneringen to ganger, i 1988 og 1990. i 1990 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.


== OL-medaljer ==
OL 1988 Seoul – bronse i tennis (single herrer).
OL 1988 Seoul – bronse i tennis (double herrer, sammen med Anders Järryd).


== Grand Slam-titler ==
Australian Open:
Single herrer – 1985 (han beseiret Mats Wilander med 6-4, 6-3, 6-3 i finalen)
Single herrer – 1987 (han beseiret Pat Cash med 6-3, 6-4, 3-6, 5-7, 6-3 i finalen)
Double herrer – 1987 (sammen med Anders Järryd)
Double herrer – 1996 (sammen med Petr Korda)Wimbledon:
Single herrer – 1988 (han beseiret Boris Becker med 4-6, 7-6, 6-4, 6-2 i finalen)
Single herrer – 1990 (han beseiret Boris Becker med 6-2, 6-2, 3-6, 3-6, 6-4 i finalen)US Open:
Double herrer – 1987 (sammen med Anders Järryd)
Single herrer – 1991 (han beseiret Jim Courier med 6-2, 6-4, 6-0 i finalen)
Single herrer – 1992 (han beseiret Pete Sampras med 3-6, 6-4, 7-6, 6-2 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Stefan Edberg – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Stefan Edberg – Olympics.com 
(en) Stefan Edberg – Olympic.org 
(en) Stefan Edberg – Olympedia 
(en) Stefan Edberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Stefan Edberg – Sveriges olympiske komité 
(en) Stefan Edberg – ATP-touren 
(en) Stefan Edberg – ITF Tennis 
(en) Stefan Edberg – Davis-cupen 
(en) Stefan Edberg – International Tennis Hall of Fame 
STE...fans – a tribute to the great Stefan Edberg from all his fans Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.
Romernes konge

Tittelen Romernes konge (latin: Rex Romanorum) – ikke til forveksling med de mytiske konger av Rom – ble benyttet av de tysk-romerske keiserne etter at de hadde blitt bekreftet som keisere, men før de hadde blitt kronet av paven.
Denne funksjonen begynte sent i den saliske perioden, men tittelen hadde allerede blitt brukt så tidlig som i ottoske tider, særlig av keiser Henrik II, da den erstattet tittelen konge av tyskerne (latin Rex Teutonicorum), som impliserte en keiserlig rolle som på dette tidspunktet ble avvist av paven.
Den ble også brukt som tittel for en arving til keisertronen som ble valgt mens keiseren fremdeles levet.
Etter kroningen som hellig romersk keiser (og noen ganger før det) ble tittelen erstattet med det keiserlige semper Augustus («alltid Augustus», eller «alltid majestetisk», «alltid opphøyet», «alltid større», fra lat. augere).
Ikke alle som ble valgt til konge av romerne ble kronet til keiser.
Konge av romerne var også tittelen frankerne ga til Syagrius, en romersk general som styrte det nordlige Gallia i det sene 5. århundre


== Litteratur ==
H. Beumann: Rex Romanorum, i: Lexikon des Mittelalters (9 vol., München-Zürich 1980-98), vol. 7, col. 777 f.
Kjøleskip

Et kjøleskip, fruktbåt eller reefer er et spesialskip for frakt av varer som må fraktes ved lav temperatur, for eksempel frukt og andre lett bedervelige varer. Et kjøleskip er et stykkgodsskip utstyrt med kjølemaskiner og isolerte lasterom. Kjøleanlegget er gjerne dimensjonert slik at skipet kan nyttes til frakt av fryselaster som krever temperaturer ned til ÷20°C.


== Referanser ==
Teos

Teos (gresk: Τέως) eller Teo var en antikk gresk by på kysten av Jonia i Anatolia, lokalisert på en halvøya mellom Kytriom og Myonnesos. Den ble grunnlagt av minyere, i henhold til gresk mytologi en urgresk stamme fra Orkomenos i Boiotia på det greske fastlandet. Når dette skjedde er ukjent. Byen lå på plassert på en lav landtange. Teos var en av tolv byer som utgjorde det joniske forbund. Ruinene av byen er i dag lokalisert i nærheten av den tyrkiske byen Seferihisar i provinsen İzmir.


== Historie ==

Geografen Pausanias skrev at byen ble minyere fra Orkomenos under lederskapet til den mytologiske kong Athamas, og senere kom det jonere og flere kolonister fra Athen og Boiotia.Teos var medlem av den lydiske gruppen i det joniske forbundet, en av fire grupper definert av historikeren Herodotos, basert på de særskilte dialektene til byene. 
Teos var en blomstrende havnby med to gode havner inntil Kyros den store, konge av Perserriket, invaderte Lydia og Jonia en gang rundt 540 f.Kr. Innbyggerne av Teos fant det best å flytte ut og opprettet nye kolonier i Abdera i Trakia (dagens nordlige Hellas) og Fanagoria på den asiatiske siden av kimriske Bosporos, det vil si Tamanhalvøya på Kertsjstredet. Abdera, den førstnevnte byen, var opprinnelig blitt grunnlagt fra Klazomenai, en annen by i Jonia, i 656 f.Kr. Havnen i Teos ble gjenopprettet av makedonske herskeren Antigonos I Monofthalmos (død 301 f.Kr.).
På romersk tid var byen kjent for sine griser, et teater og et tempel for Dionysos. Disse er posisjonert i nærheten av akropolis som ligger på en lav høyde og ble befestet en gang på 500-tallet f.Kr. Den romerske arkitekten og forfatteren Vitruvius noterte at Hermogenes av Priene, som var fra en av nabobyene, var arkitekten av Dionysos-tempelet ved Teos. Et skipsvrak i nærheten av Tektas, et liten berg som stikker ut i nærheten av havnen i Teos, er datert fra klassisk tid, mellom 500- og 300-tallet f.Kr., og antyder hyppige handelsforbindelse mellom byen og de østlige øyene i Egeerhavet.
Flere kjente personer kommer fra Teos: Den lyriske poeten Anakreon ble født i Teos, det samme var historikeren Hekataios, poeten Skythinos, geografen Andron, og den rike boksamleren Apellikon som tok vare på verkene til Aristoteles. Filosofen Epikuros var ikke født i byen, men skal etter sigende ha vokst opp der og studerte under Nausifanes fra Teos, en elev av Demokritos.


== Dagens sted ==
Den moderne landsbyen Sığacık, som ligger ved byen Seferihisar, er lokalisert i rett ved ruinene av Teos. Det indre området som tidligere var den antikke byen har i omfattende grad blitt landbruksområde, hvilket har gjort det vanskelig å drive arkeologiske undersøkelser. Via pløying fra landbruket har keramikkrester blitt ført opp til overflaten og forsøkt tatt vare på. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teos (ancient city) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Smith, William, red. (1854–57): «Teos» i: Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray
«Teos» i: Catholic Encyclopedia.
Teos Archaeological Projects
The Archaeological Investigations At Teos