jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svett smil

Svett smil er et musikkalbum av deLillos, utgitt i 1990.


== Sporliste ==
«Beibi» (Lars Lillo-Stenberg)
«Da tieren var gul» (Lars Lillo-Stenberg)
«Elskling» (Lars Lillo-Stenberg)
«Folk tok helt feil» (Lars Lillo-Stenberg)
«Kongepuddelen Odd» (Lars Fredrik Beckstrøm)
«Stakkars Oslo» (Lars Lillo-Stenberg)
«Ha det bra» (Lars Lillo-Stenberg)
«Sår» (Lars Lillo-Stenberg)
«40 mil ute» (Lars Fredrik Beckstrøm)
«Tenk så rart» (Lars Lillo-Stenberg)
«Spøkelser» (Lars Lillo-Stenberg)
«Glem de regnfulle damene» (Lars Fredrik Beckstrøm)
«Tett til hverandre» (Lars Lillo-Stenberg)
«Ensom tenker» (Lars Lillo-Stenberg)


== Medvirkende ==


=== deLillos ===
Lars Lillo-Stenberg – vokal, gitar, keyboard
Lars Beckstrøm – bass, gitar, mandolin, vokal
Øystein Paasche – trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Geir Sundstøl – steel
Frank Riktor – piano
Anne Grete Lunner – koring
May-Britt Kristoffersen – koring
Haakon Ellingsen – koring
Tov Ramstad – cello
Anne Oftedahl – klarinett
Jørn Christensen – produsent, tekniker, miksing
Asle Karstad – produsent, tekniker, miksing, fotograf
Nils Berggraf – tekniker
Per Sveinson – tekniker
Henriette Giachino – fotograf
Mauro Giachino – fotograf
Eddie Notland – design


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svett smil på Discogs 
(en) Svett smil på MusicBrainz
Nanchangopprøret

Nanchangopprøret (kinesisk: 南昌起义; pinyin: Nánchāng Qǐyì) var det første større væpnede sammenstøtet mellom Kuomintangs og Kinas kommunistparti under den kinesiske borgerkrig. Det brøt ut 1. august 1927. Noe mindre nøyaktig omtales også en del andre oppstander som fant sted omtrent samtidig med samme paraplybetegelse.
Det som skjedde var at Kuomintangstyrker som sympatiserte med kommunistene gjorde opprør under ledelse av He Long og Zhou Enlai. De forsøkte å ta kontroll over byen Nanchang i provinsen Jiangxi etter at den første enhetsfront mellom Kuomintang og kommunistene var brutt sammen. Andre viktige anførere var Zhu De, Ye Ting og Liu Bocheng.
Nanchangopprøret var også en reaksjon på Shanghaimassakrene der nasjonalistene et halvt år tidligere hadde massakrert mange tusen kommunister.
Kommunistiske styrker klarte å okkupere Nanchang for en kortere periode, og unnslapp den 5. august Kuomintangstyrkene som hadde begynt å beleire byen. De trakk seg tilbake til Jinggangfjellene vest i provinsen Jiangxi.
Den 1. august er senere blitt markert som den dag da Folkets frigjøringshær ble grunnlagt.
World Challenge

Target World Challenge er en profesjonell golfturnering med Tiger Woods som vert. Turneringen finner sted hvert år i desember utenom sesongen på PGA-touren. Den spilles på Sherwood Country Club, en golfbane tegnet av Jack Nicklaus i byen Thousand Oaks utenfor Los Angeles i Syd-California.
Feltet består av 16 spillere, som inkluderer tittelforsvareren, de 11 beste ledige spillerne på verdensrankingen i golf og fire spillere invitert av Tiger Woods-stiftelsen.
Turneringen ble grunnlagt som et veldedighetsarrangement av Woods, og alle innsamlede midler doneres til veldedige organisasjoner som Woods er tilknyttet. Turneringen er likevel svært lukrativ for de profesjonelle spillerne som deltar. I 2005 er premiepotten 5,5 millioner dollar. Dette tilsvarer mange av de offisielle turneringene på PGA-touren, men disse har som regel startfelt med rundt 150 spillere å fordele potten på, i motsetning til kun 16. Woods donerer imidlertid sin pengepremie til Tiger Woods-stiftelsen.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Profil på PGATOUR.com
Innenriksdepartement

Et innenriksdepartement eller indredepartement er et departement som har ansvar for interne anliggender i et land. Eksempler:

Indredepartementet (Norge)
Indredepartementet (USA)
Innenriksdepartementet (Storbritannia)
Indenrigs- og Sundhedsministeriet (Danmark)
Innenriksdepartementet (Norge) – under den andre verdenskrig 1940-1945
Inrikesministeriet (Finland)
Gulbrand Gråstein

Gulbrand Gråstein (engelsk Flintheart Glomgold) er en figur fra Disney-tegneseriene. Han ble skapt av Carl Barks i 1956 og opptrådte for første gang i historien «Onkel Skrue får en konkurrent» (oppr. «The Second-richest Duck») i Uncle Scrooge nr 15, som ble utgitt i september 1956. I den historien kommer det frem at Gullbrand Gråstein er en gruveeier som bor i Sør-Afrika.
Gulbrand Gråstein er (sammen med Rikerud) Skrue McDucks erkerival og er nesten like rik som Skrue.
I de to første historiene om Gulbrand Gråstein måler han sin formue mot Skrues og taper i begge tilfeller med en ørliten margin.
Han er avbildet som skotte i de fleste serier, men i Don Rosas serier er han boer (som ikke er helt unaturlig siden han er bosatt i Sør-Afrika).
Gulbrand Gråstein går ofte krokveier for å få sin vilje. Noen ganger har han hyret banditter, deriblant B-gjengen, til å gjøre jobber for seg.
Historien "Onkel Skrue får en konkurrent" stod for første gang på trykk i Norge i 1961. I denne første historien ble han kalt Flintus Gullglans.I italienske historier (helst trykt som pocket i Norge) opptrer Gulbrand Gråstein sjelden eller aldri; isteden er det Rikerud som har seilt opp som Skrues konkurrent og "verdens nest rikeste and" som kappes med Skrue om å overgå ham. Carl Barks skapte Rikerud også, men brukte figuren bare én gang. De to skiller seg ved at Rikerud er en fornem levemann, mens Gullbrand Gråstein er Skrues "onde tvilling" og like gjerrig som ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gulbrand Gråstein i Inducks
Transit

Transit er det fjerde studioalbumet av DumDum Boys, utgitt i 1992.


== Sporliste ==
«Bulldetektor» (Kristiansen)
«Levende lys» (Karlsen/Kristiansen/Jonsen)
«Villere enn vesten» (Kristiansen)
«Hint hint» (Kristiansen/Jonsen)
«God på bunn» (Kristiansen)
«Transit» (Kristiansen)
«Store intet» (Jonsen)
«Hybelshake» (Kristiansen)
«Solide saker» (Kristiansen)
«Amen» (Kristiansen/Houmb/Jonsen)


== Medvirkende ==


=== DumDum Boys ===
Prepple Houmb - sang, perkusjon, låtskriver
Kjartan Kristiansen - gitar, vokal, trommer, låtskriver
Persi Iveland - bass, vokal
Sola Jonsen - trommer, perkusjon, gitar, låtskriver
Atle Karlsen - keyboard, piano, vokal, låtskriver


=== Andre medvirkende ===
Aino Markhus – vokal på Amen
HP Gundersen – gitarer
Geir Luedy – bassgitar og tekniker
Yngve Sætre – produsent, fotograf
Kine Røst – coverdesign
Stian Andersen – fotograf
Veldedighet

Veldedighet (fra tysk: Wohltätigkeit) eller velgjørenhet betegner privat engasjement som med penger, arbeidsinnsats eller andre ytelser har som mål å hjelpe mennesker som har behov for slik hjelp og som ikke er i nær slekt med giveren.


== Veldedighet i Norge ==
Da kirken kom til Norge var landet preget av klanmentalitet. I det gammelnorske ættesamfunnet var slektstilhørighet avgjørende for hvorvidt noen fikk motta støtte. Den som befant seg langt fra sin ætt eller som var utstøtt fra denne, var stort sett overlatt til seg selv. Ved siden av kirkens kamp mot trelldom og blodhevn var universell veldedighet en viktig sak.
Gulatingsloven fra 900-tallet påla folk å hjelpe de som ikke kunne hjelpe seg selv. Også Frostatingsloven og Magnus Lagabøtes landslov hadde dette på dagsordenen. 
Tidligere var veldedighet den eneste formen for økonomisk sikkerhet som fantes. Foruten pengegaver omfattet charité, som det het frem til 1800-tallet, at syke og trengende fikk livsopphold hos proprietærer og andre velstandsfolk.
På 1700-tallet og 1800-tallet kom det til en form for institusjonalisering av veldedighet. Fattigkommisjonen ble opprettet i 1714, og noen år senere opprettet de største byene fattigvesenet. I Bergen var «almisser» den vanlige betegnelsen på kontant hjelp til de fattige i starten. En almisse var betegnelsen på en barmhjertighetsgjerning eller gave til nødlidende. Andre steder brukte de ordet «understøttelse», som etter hvert ble det vanlige.
Det ble også opprettet stiftelser for å hjelpe trengende. Flere slike ordninger var forbeholdt fattige personer av borgerskapet. Særlig kjent er Thomas Angells Stiftelser. Gjennom stiftelsene gav kjøpmann Thomas Angell 1,2 milliarder kroner til Trondheims fattige. I nesten tohundre år fremover var stiftelsene en betydelig sosial aktør der i byen, og fremdeles bedriver stiftelsene veldedighetsarbeid.
Med 1900-tallets gradvise utbygging av offentlig velferd ble ikke lenger veldedighet den primære formen for hjelp, men også i land med gode velferdsordninger er veldedig innsats avgjørende for manges livskvalitet. Organisasjoner som Frelsesarmeen baserer sitt virke på dette behovet. Mange organisasjoner har veldedighet som sin viktigste funksjon eller som en helt sentral del av sitt arbeid.


== Veldedighet og religion ==
De fleste større religioner har en eller annen form for påbud om at de troende skal drive veldedighet.
I jødedommen og kristendommen ble veldedighet tidlig institusjonalisert. I Bibelen fortelles det om faste utdelinger til jødiske enker, og blant kristne ble embetet diakon opprettet for å lede veldedighetsarbeidet innen menighetene. Så vel kristendommen som buddhismen har tiggermunker som er avhengige av andres veldedighet og som i sin tur forventes å dele et eventuelt overskudd med trengende.
I islam er veldedighet en av de fem søyler, de mest sentrale handlinger i en muslims trosutøvelse.


== Se også ==
Filantropi
Effektiv veldedighet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charity – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slaget ved Solferino

Slaget ved Solferino fant sted den 24. juni 1859 og førte til seier for den allierte franske hæren under Napoleon III av Frankrike og Kongedømmet Sardinias hær under Victor Emmanuel II av Italia (også kalt den fransk-sardinske allianse) mot keiserdømmet Østerrikes hær under keiser Frans Josef.  
Slagfeltet ligger et lite stykke sør for Gardasjøen i Lombardia.


== Beskrivelse ==
Over 200 000 soldater tok del i dette viktige slaget, som ble det største siden slaget ved Leipzig i 1813. Det var over 100 000 østerrikske tropper og en samlet styrke på 118 600 franske og sardinske soldater. Etter dette slaget trakk den østerrikske keiser seg fra å lede styrkene direkte.
Slaget ved Solferino var en viktig del av den andre italienske frigjøringskrig (den sardinske krig), et viktig steg i den italienske Il Risorgimento (Gjenreisningen). Målet med krigen, både geografisk og politisk, var å gjenforene Italia etter lenge å ha vært delt mellom Frankrike, Østerrike, Spania og Kirkestaten. Slaget fant sted nær landsbyen Solferino i dagens Italia, mellom byene Milano og Verona, like sør for Gardasjøen.
Konfrontasjonen var mellom østerrikerne, på fremmarsj gjennom Nord-Italia, og de franske og piedmonteske styrker som ønsket å stoppe deres fremgang. Slaget var langvarig og hardt; det varte i 9 timer og medførte, for de østerrikske styrker, et tap på 3 000 soldater drept, 10 807 skadde og 8 638 savnet eller tatt til fange, mens de alliertes tap var på 2 492 drepte, 12 512 sårede og 2 922 savnede eller tatt til fange.
Tilbakemeldingene om sårede og døende soldater som ble skutt eller stukket med bajonetter på begge siden medvirket til å gjøre dette slaget til et grusomt slag. Til slutt ble de østerrikske styrkene nødt til å trekke seg tilbake og de allierte styrkene vant en taktisk, men kostbar seier.


== Følger ==
Slaget var keiser Franz Josephs første nederlag. Ved freden i Zürich den 10. november 1859 ble så den sardinske krig endelig avsluttet. I denne fredsavtalen avstod Østerrike Lombardia – med unntak av festningene Mantova og Peschiera del Garda som ligger ved Mincio som var grenseelv til Venezia – til keiser Napoleon III, som i sin tur gav Lombardia videre til Sardinia.
Slaget fikk ringvirkninger på hvordan man utførte militære handlinger i fremtiden. Forretningsmannen Jean Henri Dunant  (1828–1910), som selv opplevde virkningene av slaget da han ankom stedet samme dag, ble inspirert av de grusomme smertene til de skadde soldatene på slagmarken. Hans arbeid og initiativ la så grunnlaget for Genève-konvensjonen og opprettelsen av Det internasjonale Røde Kors.
Til symbol for slaget og i siste instans for de seierrike piemonte-sardinske og de franske styrker ble det bygget et 28 meter høyt tårn på en ca 100 meters høyde; dette tårnet fikk navnet Italias spion (italiensk: Spia d'Italia).
Napoleon III lot en gate i Paris oppkalle etter slaget (Rue Solférino).
Gösta Hammarlund

Gustav Harald Hammarlund, eller Gösta Hammarlund, (født 30. januar 1903 i Stockholm, død 12. juli 1987 i Oslo) var en svensk-norsk tegner og journalist. 


== Ungdom ==
Gösta Hammarlund var sønn av skipsreder Fred. Olsen. Han var født utenfor ekteskap, og bodde den første delen av sitt liv i Stockholm hos familien Hammarlund. I 1916 flyttet han til Oslo, der han fikk handelsutdannelse og sin første yrkespraksis. Han arbeidet fra 1925 til 1937 som shipping-agent i rederiet Fred. Olsen & Co., både på Tenerife og i Oslo.


== Avistegning ==
Gösta Hammarlund var selvlært som tegner. I 1940 ble han kalt til Dagbladet av nyhetsredaktør Gunnar Larsen, og han lagde  tegneserien Jungle-Jack, en parodi på andre serier som Fantomet og Tarzan, men ble seinere samme år fast avistegner etter Thoralf Klouman. Han hadde sin daglige tegning på side tre, der han med karakteristisk løs strek og typiske Oslo-tekster kommenterte hverdagens hendelser. Han tegna også portretter til lørdagsintervjuene, samt konsert- og teatertegninger, og skreiv en periode petiter under signaturen «Flaneur».


== Bøker ==
Gösta Hammarlund utgav romanen Møte med fru Brontze i 1939 og flere samlinger med avistegningene sine. Han illustrerte en lang rekke bøker, blant annet C. Brahms' og S. J. Simons Et fornemt hus (1947), Ludvig Holbergs Jeppe på Bjerget (1962), Gunnar Larsens Berømte elskovspar (1951) og flere bøker av Johan Borgen, Peder W. Cappelen, Vidar Sandbeck og flere. 


== Kunst ==
Hammarlunds daglige kommentartegninger i Dagbladet gjorde ham til en institusjon innen norsk avistegning, og Hammarlund mottok den høythengende journalistutmerkelsen Narvesenprisen i 1969. I 1978 ble han dessuten tildelt Oslo bys kulturpris. Han er representert i Nasjonalgalleriet, Ringve Museum, Norsk kulturråd og  Kunst på Arbeidsplassen og har flere tegninger på Theatercafeen i Oslo og i Fred. Olsens skip «Blendheim» og «Braemar». Han hadde separatutstilling i Kobberstikksalen, Nasjonalgalleriet i 1969 og i Munchmuseet i forbindelse med 75-årsdagen hans i 1978. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gösta Hammarlund i BIBSYS
Hammarlund på nettstedet www.avistegnerne.no
(no) Gösta Hammarlund i Store norske leksikon
(no) Gösta Hammarlund i Norsk biografisk leksikon
Innvielseskors

Innvielseskors, signingskors eller konsekrasjonskors er tolv korsfigurer som plasseres på veggene i en katolsk kirke under vigslingen av bygget. Antallet symboliserer apostlene.
Under kirkevigslingen blir korsene salvet med krisma og incensert. Det skal tradisjonelt være et lys under hvert kors, men i mange nyere kirker er dette utelatt.
I Norge er det bare to kirker fra middelalderen hvor alle de tolv korsene er bevart på sine opprinnelige steder, nemlig Reinli stavkirke hvor de er malt på veggen med tjære og Fiskerkapellet fra Fåberg fra 1459, nå på Maihaugen på Lillehammer, der korsene er skåret inn i tømmerveggene.
I enkelte ikke-katolske kirker settes det også opp innvielseskors, men uten at det er noe formelt krav om at det skal være slike, og uten noen spesiell liturgi omkring dem.

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Consecration crosses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Årets lokalavis

Årets lokalavis er en utmerkelse som deles ut hvert år av Landslaget for Lokalaviser, som en utmerkelse til en av organisasjonens medlemsaviser. Den ble første gang utdelt i 1989. Avisa Hallingdølen har vunnet prisen fire ganger, i 2005, 2008, 2012 og 2014.


== Mottakere av «Årets lokalavis» ==
2018: Kvinnheringen
2017: Lister
2016: Sunnhordland
2015: Sogn Avis
2014: Hallingdølen
2013: Suldalsposten
2012: Hallingdølen
2011: Dalane Tidende
2010: Svalbardposten
2009: Våganavisa
2008: Hallingdølen
2007: Lokalavisen Øyene
2006: Lokalavisen Øyene
2005: Hallingdølen
2004: Os og Fusaposten
2003: Rakkestad Bygdeblad
2002: Vennesla Tidende
2001: Steinkjer-Avisa
2000: Svalbardposten
1999: Levanger-Avisa
1998: Suldalsposten
1997: Østhavet
1996: Svalbardposten
1995: Lofot-Tidende
1994:	Fjordabladet
1993:	Sykkylvsbladet
1992:	Trønderbladet
1991: Os og Fusaposten
1990: (ikke utdelt)
1989: Lofot-Tidende


== Eksterne lenker ==
Landslaget for Lokalaviser
Elis Wiklund

Elis Wiklund (født 12. desember 1909, død 17. mars 1982) var en svensk langrennsløper.
Han vant femmila under VM 1934 i Sollefteå i Sverige. 
To år senere stilte han opp på femmila i OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, og igjen gikk han helt til topps.
Nasjonalt representerte han Kramfors IF, og vant tre SM-gull:

1938 – 30 km
1938 – 3 x 10 km stafett, sammen Herbert Nenzén og Karl Pahlin
1941 – 50 km


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elis Wiklund – Olympedia 
(en) Elis Wiklund – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elis Wiklund – FIS (langrenn)
Trondenes kirke

Trondenes kirke ligger ca. 3 km nord for sentrum av Harstad på Trondenes, et historisk sted med spor tilbake til vikingtiden. Årstallet for bygging har inntil nylig vært satt til rundt 1250, men nyere forskning heller mot at kirken er av nyere dato. Den ble trolig fullført rundt 1440. Kirken er bygd på et område der det tidligere har vært trekirker fra 1100-tallet. Rundt kirken finnes det rester av befestninger fra 1100-tallet, som skulle beskytte en tidligere trekirke mot angrep.

		


== Litteratur ==
Ekroll, Øystein, Stige, Morten, Havran, Jiri, Middelalder i Stein bind 1 i serien Kirker i Norge, Oslo 2000, ISBN 82-91399-09-3


== Eksterne lenker ==
(en) Trondenes kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Trondenes kirke hos Lokalhistoriewiki
«Trondenes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Liste over beleiringer

En beleiring er en militær aksjon som avskjærer en by, en befestning eller ett landområde fra omverdenen.


== Militære beleiringer ==


=== Antikken ===
Beleiringen av Meggido (omtrent 1457 f.Kr.)
Beleiringen av Dapur (omtrent 1296 f.Kr.)
Beleiringen av Troja (omtrent 1200 f.Kr.)
Beleiringen av Hermopolis (omtrent 715 f.Kr.)
Beleiringen av Jerusalem (701 f.Kr.)
Beleiringen av Siracuasa (gresk)] (415 f.Kr.)
Beleiringen av Tyros (332 f.Kr.)
Beleiringen av Rhodos (305 f.Kr.)
Beleiringen av Akragas (261 f.Kr.)
Beleiringen av Siracuasa (romersk)] (212-213 f.Kr.)
Beleiringen av Masada (72 f.Kr.)
Beleiringen av Jerusalem (70 f.Kr.)
Beleiringen av Alesia (52 f.Kr.)


=== Middelalderen ===
Den første beleiringen av Konstantinopel (674-678)
Den andre beleiringen av Konstantinopel (718)
Beleiringen av Paris (885–886)
Beleiringen av Graus (1063)
Beleiringen av Nikea (1097)
Beleiringen av Antiokia (1097–98)
Beleiringen av Jerusalem (1099)
Beleiringen av Edessa (1144)
Beleiringen av Lisboa (1147)
Beleiringen av Damaskus (1148)
Beleiringen av Sanjo-palasset (1160)
Beleiringen av Stirling Castle (1304)
Den tredje beleiringen av Konstantinopel (1453)


=== Moderne tid ===
Beleiringen av Boston (1775–1776)
Beleiringen av Fort St. Jean (1775)
Beleiringen av Boonesborough (1778)
Beleiringen av Savannah (1779)
Den store beleiringen av Gibraltar (1779)
Beleiringen av Fort Charlotte (1780)
Beleiringen av Charleston (1780)
Beleiringen av Yorktown (1781)
Beleiringen av Sevastopol (1854–1855)
Beleiringen av Vicksburg (1863)
Beleiringen av Petersburg (1865)
Beleiringen av Mafikeng (1899–1900)
Beleiringen av Leningrad (1941–1944)
Beleiringen av Khe Sahn (1968)
Beleiringen av Vukovar (1991)
Beleiringen av Sarajevo (1992–1996)


== Politibeleiringer ==
Beleiringen i Waco (1993)
Gisseldramaet i Beslan (2004)


== Se også ==
Liste over kriger
Liste over slag
Koldnålsradering

Koldnålsradering eller tørrnålsradering er en grafisk trykkteknikk der motivet preges inn i trykkplaten ved hjelp av spisse verktøy, såkalte koldnåler. Teknikken kjennetegnes på de myke, nesten lodne linjene.Blant andre Rembrandt og Arne Bendik Sjur er kjent for sine koldnålsarbeider.


== Framgangsmåte ==

Koldnåler er laget av herdet stål. Trykkplatene er oftest laget av sink, kobber eller pleksiglass.  
Grafikeren tegner, skraverer eller skraper i trykkplaten. Koldnålen pløyer dermed opp platen og etterlater seg et grunt spor med litt røffe, raggete kanter på sidene. I forstørrelse ser det ut som en plogfure. På hver side av fordypningen blir det en grad (grat) eller kant. 
Streket (tegningen) i koldnålsraderinger får dermed et loddent preg som er nokså forskjellig fra etsingens skarpe og rene strek. Trykkplaten utsettes for store påkjenninger ved trykking, og det lodne, sarte preget, ødelegges etterhvert (slitasje ved innfarging og under trykkingen). Koldnålsarbeider trykkes derfor i små opplag (antall).
Trykking av platen er som dyptrykk.


== Referanser ==


== Se også ==
Grafikk
Radering
Dyptrykk
Holvika

Holvika (også brukt: Holevik eller Holvik) er en bygd og et tettsted i Kinn kommune i Vestland. Tettstedet har 299 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger ved Vågsfjorden på sørsiden av øya Vågsøy, mellom Måløy og Vågsvåg. Holvik ligger direkte over fjorden for Husevåg. Gravplassen i Holvika har også blitt brukt som gravplass for husevågere, ettersom gravplassen på Husevågøy lå svært vanskelig tilgjengelig fra Husevåg.Holvika har også en barneskole, Holvik skole.


== Referanser ==
Faktura

Faktura er et dokument som stadfester et salg mellom en selger og en kjøper. Fakturaen utstedes av selgeren, og kjøperen får i oppdrag å betale denne, og den er en dokumentasjon av kjøperens betalingsforpliktelse og selgerens tilgodehavende. 


== Innhold i en faktura ==
I Norge setter Skatteetaten følgende krav til fakturaer: 
Hver faktura må være utstyrt med et unikt fakturanummer som selger ikke kan styre (krever bruk av ferdigprogrammert dataprogram eller ferdigtrykte blanketter).
Faktura skal bokføres ved utsendelsen, senest en måned etter salget.
Hvis det er nødvendig å korrigere et salgsdokument etter avsendelsen skal man utstede en kreditfaktura.
Feil utfylte salgsdokument oppbevares, men merkes "makulert" eller "utgår" slik at nummerserien for salgsdokumentene er intakt og man ser hvilke salgsdokument som ikke skal regnskapsføres.
Hver faktura må ha selgers organisasjonsnummer. Hvis selger er registrert i merverdiavgiftsmantallet skal det påføres bokstavene MVA etter organisasjonsnummeret
Faktura skal ellers inneholde følgende om transaksjonen
Dato for utstedelse.
Angivelse av partene; selger (navn, adresse og organisasjonsnummer) og kjøper.
Ytelsens art og omfang; varer og tjenester fakturaen omfatter.
Tidspunkt og sted for levering av ytelsen.
Pris; Beløp kunden skal betale
Forfallsdato for betaling.
Eventuell merverdiavgift og andre avgifter knyttet til transaksjonen som kreves spesifisert i lov eller forskrift. Merverdiavgift skal angis i norske kroner.En faktura bør inneholde:

Størrelse på ev. purregebyr
Størrelse på ev. rentesats hvis forfallsdato ikke overholdes
Selgers bankkontonummer, eventuelt andre måter selger kan motta betalingen
Selgers fulle kontaktinformasjon (telefon, telefaks, e-post og så videre


== Referanser ==
Carin Koch

Carin Koch (født 23. februar 1971 i Kungälv i Sverige) er en profesjonell svensk golfspiller. Hun ble profesjonell i 1992, og har deltatt i Solheim Cup fire ganger: i 2000, 2002, 2003 og 2005. 


== Høydepunkter i karrieren ==


=== Seire i USA ===
2005: Corona Morelia Championships
2001: LPGA Corning Classic


=== Seire i Europa ===
2000: Chrysler OpenHun har i tillegg vunnet Team World Cup i Irland i 2000 sammen med Sophie Gustafson. Hun deltok også da det europeiske laget vant Solheim Cup i 2000 og 2003, og da det internasjonale laget vant Lexus Cup 2005.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Carin Koch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Carin Koch – Europatouren Profil hos Ladies European Tour