jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Iraklio

Iraklio (gresk: Ηράκλειο), tradisjonelt skrevet Heraklion, er hovedstad på den greske øya Kreta i Middelhavet og samtidig navnet på det største av de fire forvaltningsområdene eller provinsene som øya er delt inn i. Byen ligger som en havneby sentralt på øyas nordkyst 145 km øst for den nest største byen Khaniá. Iraklio har 275 000 innbyggere. 
Heraklion har et stort museum hvor funn fra den minoiske kulturen er utstilt. Det delvis restaurerte minoiske ruinpalasset i Knossos, som er lokalisert like utenfor byen, er i dag Kretas største turistattraksjon. Iraklio het fram til 1897 Candia.


== Historie ==


=== Tidlig historie ===

Heraklion ligger nær ruinene av palasset Knossos, som i minoisk tid var sentrum for den største bosetningen på Kreta. Selv om det ikke er avdekket arkeologiske bevis for det, er det mulig at Knossos kan ha hatt en havn ved stedet Heraklion så lenge siden som 2000 f.Kr.
Knossos har vært bebodd siden steinalderen. De eldste funnene fra bosetninger der er datert til år 7000 f.Kr. Senere oppstod den minoiske sivilisasjonen på Kreta. Det var Europas første høykultur med en blomstringstid mellom år 2000 og 1450 f.Kr. Denne fredelige bronsealdersivilisasjonen bygde flere palasser en rekke steder på øya, blant annet i Knossos.
Etter at Kreta ble rammet av ødeleggende jordskjelv i 1450 f.Kr., ble imidlertid øya rundt år 1420 erobret av greske folkeslag som utgikk fra mykensk kulturen. Kontrollen over øya ble senere overtatt av andre, blant annet av romerske myndigheter fra rundt år 70 f.Kr. 
Da Romerriket ble delt i år 395 e.Kr., ble Kreta en del av det østromerske eller bysantinske riket med Konstantinopel som hovedstad. 


=== Opprettelse ===
Dagens by Iraklio ble grunnlagt i 824 av sarasenere (muslimer) som hadde blitt forvist fra al-Andalus (dagens Spania) av emir Al-Hakam I og hadde tatt over øya fra Det bysantinske rike, og døpt om byen til ربض الخندق, rabḍ al-ḫandaq («Festningsgraven»). Sarasenere lot havnen være en frihavn for pirater og banditter som angrep skipsfarten til særlig Østromerriket i Egeerhavet.
I 961 gikk de østromerske styrkene under kommando av Nikephoros Phokas (som senere ble østromersk keiser) i land på Kreta og angrep byen. Etter en langvarig beleiring ble byen til sist erobret. Innbyggerne ble drept, byen plyndret og brent ned til grunnen. Den ble snart bygd opp igjen av grekere og var under bysantinsk kontroll i de neste 243 årene.


=== Senere historie ===
Da Konstantinopel blir beseiret under det fjerde korstog i 1204, falt Det bysantinske riket sammen og Kreta blir solgt til republikken Venezia. Venetianerne kalte byen for Iraklio. Fra 1667 til 1669 ble Iraklio beleiret av muslimske tyrkere og måtte til sist overgi seg. Etter frigjøringen fra Det osmanske rike i 1897 fikk byen sitt antikke navn tilbake.


== Se også ==
Knossos


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Heraklion (town) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Predikanten (tegneserie)

Predikanten (orig: Preacher) er en amerikansk tegneserie ført i pennen av Garth Ennis og tegnet av Steve Dillon. I USA ble den gitt ut av Vertigo, et underselskap av DC Comics. Forsidene ble laget av Glenn Fabry. Det ble gitt ut 75 nummer av serien mellom 1995 og 2000, hvorav 66 var regulære utgaver som kom hver måned. De 75 utgavene har senere blitt samlet i ni bøker.
Handlingen foregår rundt presten Jesse Custer, som blir besatt av vesenet Genesis. Genesis er avkommet til en engel og en demon, og den gir Jesse guddommelige krefter. Sammen med sine venner Tulip og Cassidy begynner Jesse å lete etter Gud for å få svar på noen spørsmål han har. Samtidig blir han forfulgt av Mordernes helgen, organisasjonen Gralen, samt den litt uheldige unggutten Rassfjes.


== Persongalleri ==
Jesse Custer:
Tulip O'Hare:
Proinsias Cassidy: Ble vampyr under den irske borgerkrigen.
Herr Starr: Tidligere tysk anti-terrorist, som blir vervet av Gralen. Blir etterhvert en av toppene i organisasjonen.
Gud:
Mordernes helgen: Etter den amerikanske borgerkrigen stiftet han en familie som ble drept mens han var borte. Mens han hevnet seg drepte han en uskyldig prostituert, og havnet i helvete da han døde. Hatet hans var så stort at han fikk helvete til å fryse over, og etter å ha gjort en avtale med dødens engel, ble han sendt opp til jorden for å fullføre hevnen sin. Men før det drepte han Djevelen, som hadde fornærmet helgenen. Da Genesis kom inn i kroppen til Custer, fikk Mordernes helgen  ordre om å drepe ham.
Rassfjes: Skulle kopiere sin store helt, Kurt Cobain, og skjøt seg selv. Overlevde, og fikk et navn som sto til ansiktet. Sverget på å ta hevn på Jesse Custer etter at Jesse hadde brukt Guds ord til å få Rassfjes' far til å ha samleie med seg selv, noe som førte til at han senere tok sitt eget liv. Har også hatt en musikkhit.


== Bøker ==


=== Originaltitler ===
Gone To Texas
Until the End Of the World
Proud Americans
Ancient History
Dixie Fried
War In The Sun
Salvation
All Hell's A-Coming
Alamo


=== Utgivelser i Norge ===
Texas! (Egen bok utgitt av Bladkompaniet, 1997).
Til verdens ende (utgitt av Bladkompaniet i Inferno, album 11, 1999)
Jegerne (utgitt av Bladkompaniet i Inferno, album 19, 2000)
Cassidy: Blod og whiskey (utgitt av Bladkompaniet i Inferno, album 23, 2000)
Korsfarerne (utgitt av Bladkompaniet i Inferno, album 25, 2001)
Kjøtt og blod (utgitt av Bladkompaniet i Inferno, album 26, 2001)En føljetong ble også utgitt i tegneseriemagasinet Magma, som etterhvert skiftet navn til Magnum, i 2001 og 2002.


== I andre media ==
Den amerikanske tv-serien Preacher, som hadde premiere 22. mai 2016, bygger på tegneserien. Sommeren 2018 var den i sin tredje sesong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Predikanten – sitater
Santiago Cañizares

José Santiago Cañizares Ruiz (født 18. desember 1969 i Puertollano) er en spansk tidligere fotballspiller. Han var blant annet keeper på Valencia CF fra 1998 til 2007.
Cañizares startet klubbkarrieren i Real Madrid i 1988, hvor han først spilte for Real Madrid B. Deretter spilte han for Mérida og Celta Vigo, før han kom tilbake til Real Madrid i 1994. Han greide ikke å spille seg til sikker plass på førstelaget, så han gikk til Valencia CF i 1998, hvor han spilte frem til 2007. Med Valencia spilte han seg frem til to mesterligafinaler på rad (2000 og 2001) og vant to spanske ligatitler (2002 og 2004).
Cañizares har spilt 44 landskamper for Spanias landslag siden debuten i 1993. I de store mesterskapene har han som regel vært lagets andrevalg, så han har bare spilt fire kamper i de store landslagsturneringene: en i VM 1994, og tre i EM 2000. Han var med i troppen til EM 1996, VM 1998 og EM 2004, men var reserve for Andoni Zubizarreta på 1990-tallet og for Iker Casillas i 2004. Cañizares var imidlertid førstevalget da Spania vant gullmedaljene under OL 1992 i Barcelona.
Under VM 2006 i Tyskland var Cañizares igjen med i troppen, men nok en gang var Casillas spanjolenes førstevalg i mål.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Santiago Cañizares – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Santiago Cañizares – Olympedia 
(en) Santiago Cañizares – FIFA 
(en) Santiago Cañizares – UEFA 
(fr) Santiago Cañizares – LÉquipe 
(en) Santiago Cañizares – Transfermarkt 
(en) Santiago Cañizares – national-football-teams.com 
(en) Santiago Cañizares – WorldFootball.net 
(en) Santiago Cañizares – FootballDatabase.eu 
(de) Santiago Cañizares – fussballdaten.de
Främling

«Främling» (norsk oversettelse: fremmede) er en svensk slager-popsang fra 1983 som er komponert av Lasse Holm, med tekst av Monica Forsberg. Den ble fremført av Carola Häggkvist i svenske Melodifestivalen 1983, der den vant en klar seier. Sangen ble dermed Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest 1983 i München, der den endte på en tredjeplass. Singelen «Främling» ble senere gitt ut i hele Europa, og ble gjennombruddslåten for Carola. Hennes påfølgende album solgte i én million eksemplarer i Skandinavia.


== Bakgrunn ==
«Främling» var én av ti deltakerlåter i svenske Melodifestivalen i Malmö 27. februar 1983, og den ble fremført av 16 år gamle Carola Häggkvist. I konkurransen fikk hun toppoeng av samtlige juryer, noe som aldri hadde skjedd før i konkurransens historie. Underveis i avstemningen holdt hun på Bibelen og utbrøt: «Jeg takker Gud!» da seieren var et faktum.Med seieren i Melodifestivalen ble «Främling» Sveriges bidrag i den internasjonale finalen i München 23. april samme år. I Eurovision Song Contest var Sverige det fjerde bidraget på scenen av 20 deltakere. Tross at mikrofonen til Carola ikke fungerte helt i starten, overbeviste hun juryene og endte på en tredjeplass. Til sammen fikk sangen 126 poeng – inkludert 12 poeng fra Norge og Tyskland.Svenskene hadde på forhånd store forventninger til «Främling»; den internasjonale finalen ble fulgt av 6,1 millioner svenske tv-seere, tilsvarende 84 prosent av landets befolkning. Dette er fremdeles rekord i Sverige.


== Carolas gjennombrudd ==
For Carola ble «Främling» hennes store musikalske gjennombrudd. Sangen ble en stor suksess i Skandinavia, og den toppet VG-lista i Norge. Dette var første svenskspråklige låt til å toppe VG-lista siden Ann-Louise Hansons «Tag emot en utsträckt hand» i 1972.Det påfølgende albumet Främling solgte i 1 million eksemplarer i Skandinavia, og er fremdeles det mest solgte i Sverige gjennom tidene. Også i Norge solgte albumet bra og lå på VG-lista i over et halvt år.


== Listeplasseringer ==


== Andre versjoner ==
Carola spilte inn låten på flere språk:

Svensk – «Främling»
Engelsk – «Love Isn't Love»
Tysk – «Fremder»
Nederlandsk – «Je ogen hebben geen geheimen»


=== Versjoner av andre artister ===
Norske Finn Evensen har skrevet en humoristisk norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Strømling». Versjonen ble gitt ut av Bjelleklang og Elisabeth Andreassen på albumet Holiholihooo … (RCA 74321-10252-2) i 1992.
Gruppen Farmers Market har spilt inn «Främling» i instrumentalversjon med tittelen «Ladyboy's Night at the Cultural Relativism Saloon» på albumet Surfin' USSR. Gruppen pleier å gjøre om kjente låter til uvanlige taktarter, og deres versjon av «Främling» skifter mellom 11/16, 15/16, 7/16 og 13/16.
Det svenske heavy metal-bandet Black Ingvars spilte inn en versjon av «Främling» på albumet Schlager Metal (1998).
Den finske sangeren Meiju Suvas spilte inn en finsk versjon av sangen, kalt «Muukalainen» (fremmede).


== Referanser ==
Bakari Koné

For den burkinske fotballspilleren, se Bakary Koné.Bakari Koné (født 17. september 1981 i Abidjan) er en ivoriansk fotballspiller. Han er spiss på Elfenbenskystens landslag samt for klubben Lekhwiya i Qatar.
Han spilte først for ASEC Abidjan i hjemlandet. Den neste klubben var Al-Ittihad i Qatar, før han flyttet til Frankrike og begynte i FC Lorient. Koné scoret 10 mål den første sesongen, og de 24 målene den påfølgende sesongen gav ham tittelen Årets spiller i Ligue 2. Koné var klar for en større klubb, og valgte OGC Nice. I juni 2006 spilte Koné sin første VM-kamp for Elfenbenskysten. De tapte 1-2 for Nederland, og Koné scoret sitt første landslagsmål. 


== Klubber ==
2001–2002:  ASEC Mimosas
2002–2003:  Al Ittihad
2003–2005:  FC Lorient
2005–2008:  OGC Nice
2008–:  Olympique de Marseille


== Eksterne lenker ==
(en) Bakari Koné – FIFA 
(fr) Bakari Koné – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Bakari Koné – LÉquipe 
(en) Bakari Koné – Transfermarkt 
(en) Bakari Koné – national-football-teams.com 
(en) Bakari Koné – FootballDatabase.eu 
(en) Bakari Koné – Soccerway 
(en) Bakari Koné – PlaymakerStats.com 
(en) Bakari Koné – FBref
Bakary Koné

For den ivorianske fotballspilleren, se Bakari Koné.

Bakary Koné (født 27. april 1988) er en burkinsk fotballspiller som spiller for den indiske klubben Kerala Blasters FC.
Han har også landskamper for Burkina Faso, og var med i troppen til både Afrikamesterskapet 2010 og Afrikamesterskapet 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bakary Koné – FIFA 
(fr) Bakary Koné – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Bakary Koné – LÉquipe 
(en) Bakary Koné – Transfermarkt 
(en) Bakary Koné – national-football-teams.com 
(en) Bakary Koné – WorldFootball.net 
(en) Bakary Koné – Soccerbase.com 
(en) Bakary Koné – FootballDatabase.eu 
(en) Bakary Koné – Soccerway 
(en) Bakary Koné – Tyrkias fotballforbund
Subud

Subud er en internasjonal, åndelig organisasjon som henvender seg til mennesker med alle religiøse bakgrunner såvel som folk uten noen religiøs bakgrunn. 
Sentralt i Subuds lære står spontane inngivelser kalt latihan kejiwaan (indonesisk: «åndelig øvelse») der en opplever oppvåkning av sitt indre selv og en økt evne til å finne og fullføre sine veier i livet. Mange knytter dette opp mot det guddommelige. Denne øvelsen utføres i separate rom for kvinner og menn, hvor Guds kraft, eller en høyere energi, kommer til uttrykk gjennom spontan aktivitet. Lathian inkluderer spontan synging, dans, roping og latter.
Navnet «Subud» er sammensatt av elementer fra tre javanesiske ord med bakgrunn i sanskrit: «Susila Budhi Dharma».«Susila Budhi Dharma» uttrykker at mennesket har evnen til å overgi seg selv til Gud (Dharma), og oppleve en vederkvegelse av den livskraft som gjennomstrømmer og omfavner alt (Budhi), og at den høynede nærhet til denne kraft kan forbedre selvet slik at ens adferd blir mer ekte menneskelig (Susila).


== Historie ==
Ekstatisk-religiøs bevegelse griper Oslo-studentene. ’Subud’ med trance skrik og stønn har fått 100 tilhengere i studentbyen på Sogn

Subudbevegelsen ble grunnlagt og stiftet i Jakarta i Indonesia av Muhammad Subuh Sumohadiwidjojo (1901–1987). Han kalte seg Bapak (indonesisk: «far»). Muhammad Subuh studerte sufisme. Han hevdet at han hadde hatt en sterk mystisk opplevelse i 1925, og i 1933 stiftet han Subud-bevegelsen på bakgrunn av denne opplevelsen. I begynnelsen var utbredelsen begrenset til Indonesia. Fra 1947 ble navnet Subud først brukt, og i 1956 kom bevegelsen til Europa gjennom J. G. Bennett.
Den finnes nå i rundt 80 land, og har omkring 10 000 medlemmer (2007). Bevegelsen ble stiftet i Norge i 1958. Bevegelsen ble i starten spredd i studentmiljøet på Sogn studentby i Oslo. Subudbevegelsen fikk stor oppmerksomhet i osloavisene da den ble etablert i Oslos studentmiljø.


== Litteratur ==
Andresen, Rikard S.: Subud sett innenfra, Askerforlaget 1987 ISBN 978-82-991582-1-3
Andresen, Rikard S.  og K. E. Steffens: Mystikerne på Makrellbekken, Subudbevegelsen i Norge 50 år, Askerforlaget 2008. ISBN 9788290987355
Rye, Henning og Rukman Hundeide (red.): Den indre ledelse, Personlige erfaringer i Subud. Askerforlaget 2008. ISBN 9788290987362


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Subuds norske hjemmeside
Xenologi

Xenologi (fra Gresk ξένος (xenos) = "fremmed, gjest" og λόγος (logos) = "ord") er, innen medisin, læren og forskning om parasitter.I science fiction brukes betegnelsen om forskning eller informasjon på fremmede, utenomjordiske, hemmelige eller generelt ukjente ting. 
I medisin og fysiologi handler dette om forholdet mellom parasitter (snyltere) og vertsorganismer.Innen genetikk brukes xenologi om forholdet mellom to homologe karakterer med felles opphav, men der genetisk materiale er flyttet horisontalt mellom arter hos minst en av karakterene. 


== Science fiction og astronomi ==
Begrepet ble første gang brukt av Robert A. Heinlein i science fiction-romanen "The Star Beast" fra 1954 . Xenobiologi ble omtalt i Science i 1961,  og begrepet xenologi ble brukt i magasinet Nature i januar 1984.  Begrepet førte til klager fra en gruppe spesialister som mente begrepet burde forbeholdes studiet av grunnstoffet xenon i metoritter. Xenologi brukes om en fremtidsteknologi i flere science-fiction dataspill, blant annet Master of Orion fra 1993, Endless Space og Stellaris.


== Referanser ==
Nepalsk rupi

Nepalsk rupi er myntenheten i Nepal. Den deles inn i 100 paise. Rupien ble introdusert i 1932 da den erstattet mohar med en kurs på 2 mohar = 1 rupi.
Nepalsk rupi er bundet til den indiske rupien med en kurs på 1,6 nepalsk rupi på 1 indisk rupi.
Bevegelse

Bevegelse kan ha flere betydninger

Bevegelse (fysikk)
Bevegelse (filosofi)
Bevegelse (psykologi)
Bevegelse (sosiologi)
Bevegelse (politikk)
Zhang Ziyi

Zhang Ziyi (kinesisk: 章子怡, pinyin: Zhāng Zǐyí, født 9. februar 1979) er en kinesisk skuespiller. Hun ble født i Beijing, og debuterte i filmen Veien Hjem, av Zhang Yimou, bare 19 år gammel. Hennes mest kjente film er nok Snikende tiger, skjult drage (2000) som bl.a. vant Oscar for beste utenlandske film, men hun har medvirket i både kinesiske filmer, koreanske filmer og Hollywood-produksjoner.
Hun har utdannelse fra Beijing danseakademi og Den sentrale dramaskole.


== Filmografi ==
Sophie's Revenge (2009)
Horsemen (2009)
Forever Enthralled (2008)
The Banquet (2006)
Geisha (film) (2005)
Princess Raccoon (2005)
Jasmine Women (2004)
Flyvende Dolker (2004)
2046 (film) (2004)
Purple Butterfly (2003)
My Wife is a Gangster 2 (2003)
Hero (2002)
Zu Warriors (2001)
Musa (film) (2001)
Rush Hour 2 (2001)
Snikende tiger, skjult drage (2000)
Veien Hjem (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Ziyi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zhang Ziyi på Internet Movie Database 
(sv) Zhang Ziyi i Svensk Filmdatabas 
(da) Zhang Ziyi på Filmdatabasen 
(da) Zhang Ziyi på Filmdatabasen 
(da) Zhang Ziyi på Scope 
(da) Zhang Ziyi på Scope 
(fr) Zhang Ziyi på Allociné 
(en) Zhang Ziyi på AllMovie 
(en) Zhang Ziyi hos Turner Classic Movies 
(en) Zhang Ziyi hos The Movie Database
Hero (film)

Hero (英雄, Yīng Xióng) er en kinesisk kampsportfilm, regissert av Zhang Yimou med musikk av Tan Dun.
Hero kom ut den 24. oktober 2002 i Kina, og var den dyreste og mest innbringende filmen i kinesisk filmhistorie frem til Red Cliff fra 2009.


== Handling ==
En gruppe leiemordere: Flyvende Snø (飛雪) (Maggie Cheung), Brukne Sverd (殘劍) (Tony Leung) og Sky (長空) (Donnie Yen), sverget å ta livet av Kongen av Qin (秦王) (Chen Daoming), og Navnløs (無名) (Jet Li) ankommer palasset for å kreve belønningen for å ha beseiret disse tre.


== Medvirkende ==
Jet Li som Navnløs
Tony Leung Chiu Wai som Brukne Sverd
Maggie Cheung som Flyvende Snø
Zhang Ziyi som Måne
Chen Daoming som Kongen av Qin
Donnie Yen som Sky


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hero på Internet Movie Database 
(no) Hero hos Filmfront 
(no) Hero på NRK TV 
(sv) Hero i Svensk Filmdatabas 
(da) Hero i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hero på Allociné 
(nl) Hero på MovieMeter 
(en) Hero på AllMovie 
(en) Hero på Rotten Tomatoes 
(en) Hero på Metacritic 
(no)  Hero hos Filmweb
Gobi (romanserie)

Gobi-serien er en fantasyromanserie av den norske forfatteren Tor Åge Bringsværd som består av fem romaner (pentalogi) som ble skrevet mellom 1985 og 1997. Serien handler om Asia i middelalderen, med bakgrunn fra folkevandringene og korstogene, sett gjennom den tyske gjøgleren Wolfgang av Godesberg der blanding av fakta og fantasi går om hverandre. Flere av bøkene ble nominert som Norges bidrag til Nordisk råds litteraturpris. Alle bøkene i serien har undertittel "Den første av flere bøker", "Den andre av flere bøker" osv., som viser til at antallet bøker i serien samt det kan være flere i vente. Bringsværd selv har uttalt at bok nummer fem er den siste.


== Serien ==
Serien omfatter disse bøkene:

Gobi: Barndommens måne (1985).
Gobi: Djengis Khan (1987). – Nominert til Nordisk råds litteraturpris 1988.
Gobi: Djevelens skinn og ben (1989). – Nominert til Nordisk råds litteraturpris 1990.
Gobi: Min prins (1994).
Gobi: Baghdad (1997).
Gobi: Barndommens måne

Gobi: Barndommens måne er en roman av Tor Åge Bringsværd og er den første av flere bøker (hittil fem) i romanserien med felles navnet Gobi. Romanen tar for seg barnekorstoget i 1212, mellom det fjerde og det femte korstog, og sammenligner det med eventyret om Rottefangeren fra Hameln.


== Handling ==
Etter hans herres, Ye Liu Chutsais død, rømmer Wolfgang av Godesberg fra det mongolske riket mot vest via Gobi-ørkenen. Lenger enn til et tempel kommer han ikke. Her var planen å hvile seg i noen dager, men planen ble forandret. Han begynner å skrive sin livshistorie: Hans barndom i Hameln som bøddelsønn, barnekorstog som skulle til Jerusalem, men som ikke kom lenger enn til Genova, hans liv som slave i Alexandria og Kairo, livet som gjøgler og til slutt hvordan han kom til det mongolske riket. Alt dette foregår på 1200-tallet.


== Tolkning ==
«Gobi: Barndommens måne» handler om det sviket barna blir utsatt for fra de voksne og blir ut av dette tolket som dette. Det tydeligste eksempelet er selve barnekorstoget der barna istedenfor å kjempe for Jerusalem befrielse blir solgt som slaver til mange forskjellige steder. I romanen blir barnekorstoget sammenlignet med eventyret om Rottefangeren fra Hameln. De to fortellingene har mange likhetstrekk og den historiske hendelsen kan være et av opphavene til eventyret. Romanen er også et beskrivelse av det europeiske middelaldersamfunnet der bøddelen sto nederst på rangstigen.


== I Norge ==
I Norge ble romanen første gang utgitt i 1985 på Gyldendal Norsk Forlag. For romanen fikk Bringsværd Kritikerprisen og Sarpsborgprisen i 1985.


== Se også ==
Gobi (romanserie)
Gobi: Djengis Khan

Gobi: Djengis Khan er en roman av Tor Åge Bringsværd og er den andre av flere bøker (hittil fem) i romanserien med felles navnet Gobi. Romanen tar for seg personen Djengis Khan og den mongolske samfunnet i middelalderen. 


== Handling ==
Wolfgang von Godesberg har tatt tilflukt hos en enke i byen Jiayuguan, som har forkledd han som hennes gale onkel. Fremdeles er mongolene etter han. Samtidig når han gjemmer seg for dem, innleder han et forhold med denne vakre enken ved navn Tiao Ch'an og begynner å skrive på sine andre silkerull. Denne gangen vil han fortelle om både seg selv og Temujin, som for oss er bedre kjent under Djengis Khan, den rettmessige herren. Wolfgang vil fortelle om hans far, mor og brødre, om hans fiender, om hans trofaste menn, om hans kvinner og ikke minst om liv på steppene.


== Tolkning ==
«Gobi: Djengis Khan» handler om personen Djengis Khan (hvem var han og hans betydning) med sine positive og negative sider, om ondskap (der den mongolenes herredømme blir en sentral symbol på dette) og om menneskeverdet og blir derfor tolket som dette. Spørsmål som hvorfor lar vi oss lede (som trekker en parallell til store maktregimer i historie) og hvorfor er noen mer verdt enn andre (som trekker en parallell til mongolenes og Aristoteles menneskesyn) blir tatt opp og filosofert rundt.


== I Norge ==
I Norge ble romanen første gang utgitt i 1987 på Gyldendal Norsk Forlag. Romanen ble dessuten nominert til Nordisk råds litteraturpris i 1988.


== Se også ==
Gobi (romanserie)


== Referanser ==