jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vreta kloster

Vreta kloster ble grunnlagt som et benediktinsk nonnekloster i det nåværende Vreta kloster sogn og forsamling i Østergøtland.


== Historikk ==

Klosteret ble grunnlagt omkring 1100 av kong Inge den eldre og dronning Helena på oppfordring av paven. Klosteret er det eldste kjente i Sverige. Det ble konvertert til et nonnekloster for cistercienserordenen i 1162 da kong Karl Sverkersson gjorde Vreta kongsgård om til kloster. Med kongsgården fulgte også kirken ved siden av og landområder. Kongsgården var fra begynnelsen av en uanselig trehus med ildsted midt i rommet. Nonnene begynte på en større utvidelse, men måtte flere ganger begynne på nytt på grunn av brann. Den pavelige nuntien Vilhelm av Sabina besøkte Sverige på midten av 1200-tallet. Han ga nonnene tillatelse til gi avlat. Bygningen sto ferdig i 1289 og ble innviet i nærvær av Magnus Ladulås. Gjennom rike gaver fra mange velgjørere ble klosteret ett av de mest distingverte i Sverige. Ingegerd, søster til kong Karl Sverkersson, var klosterets første abbedisse og styrte på framgangsrikt vis klosteret gjennom hele førti år.
Fra 1533 ble klosteret eiendommer leid ut av Gustav Vasa som også konverterte klosterkirken til luthersk sognekirke. Den siste abbedissen døde i 1538, men det fantes fortsatt nonner i Vreta så sent som i 1562.
Klosterbygningene ble utgravd i årene 1916–1926 og betydelige ruiner finnes nå synlige nord for den helt bevarte klosterkirken som ble restaurert i årene 1914–1917. Funn fra utgravningene, inkludert en unik vannledning i tre, finnes i museet på stedet.
Den eneste bygningen som gjenstår av Vreta kloster er det velbygde kornmagasinet (nærmest ned i venstre hjørne på bildet av klostermodellen). De andre bygningene som bare gjenstår som ruiner er gruppert rundt en gård. I klosteret finnes dormitorium og refektorium. Cellene i et cistercienserkloster var noe større enn i andre ordner. Cisterciensernonnene hadde rett til å sove i en annen drakt enn den de bar på dagtid og det var derfor gitt plass i cellen til å kle seg om. Steinene i refektoriet benyttes for øvrig til å bygge opp tårnet i Linköpings domkirke.
Askeby kloster i nærheten av Linköping, Riseberga kloster i Närke og Solberga kloster på Gotland er datterklostre til Vreta.


== Kjente nonner fra Vreta kloster ==

Helena Sverkersdatter av Sverige, bortrøvet av Sune Folkesson (Bjälboætten) etter slaget ved Gestilren i 1208.
Folkungaætlingen Benedikta, bortrøvet av østgøtalovmannen Lars, senere omgift med Svantepolk Knutsson. Deres døtre Katarina og Ingrid ble etter hverandre abbedisser i klostret.


== Eksterne lenker ==
Kulturnät Östergötland: Vreta kloster.
Cistercienserkloster längs Eriksgatan i Östergötland.
Eskilstunakistan och Stenkilska gravkoret i Vreta.
Se er om i Vreta kloster! (bilder)
Föreningen Klosterliv i Vreta
Fabio Grosso

Fabio Grosso (født 28. november 1977 i Roma) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Frosinone Calcio.Han har spilt 48 kamper for Italias landslag, som han hjalp til å vinne VM 2006 i Tyskland. Grosso er mest kjent for å ha skåret 1-0-målet i VMs semifinale mot Tyskland og det siste og avgjørende straffesparket i straffesparkkonkurransen som avgjorde VM-finalen mot Frankrike. Grosso spilte for det meste på venstresiden i forsvaret, men kunne også spille venstrekant.
Grosso blomstret relativt sent og spilte i Serie C (tredje øverste nivå) fram til året han fylte 24. I 2001 debuterte han i Serie A for Perugia Calcio, og han spilte sin første landskamp i 2003. Han signerte for US Città di Palermo i januar 2004, og var med på å vinne Serie B samme sesong.
I juni 2006, like før VM startet, ble det kjent at Grosso var solgt til Inter. Sommeren etter skrev han en fireårskontrakt med den franske klubben Lyon, men etter to år der dro han sommeren 2009 tilbake til Italia og Juventus. Han spilte i Juventus fram til 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Fabio Grosso – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Fabio Grosso – FIFA 
(en) Fabio Grosso – UEFA 
(fr) Fabio Grosso – LÉquipe 
(en) Fabio Grosso – Transfermarkt 
(en) Fabio Grosso – Transfermarkt (manager) 
(en) Fabio Grosso – national-football-teams.com 
(en) Fabio Grosso – WorldFootball.net 
(en) Fabio Grosso – FootballDatabase.eu 
(de) Fabio Grosso – fussballdaten.de
Logaritmisk skala

Med en logaritmisk skala mener vi oppdelingen av en rett linje i tallverdier som følger logaritmefunksjonen av det linjære stedsmålet.
En skala uten betegnelse er i allmennhet lineær.
En logaritmisk skala er meget praktisk når en vil fremstille relative størrelser i et diagram.
Noen egenskaper for en logaritmisk skala:

en dobling har samme bredde uansett hvor på skalaen vi befinner oss
fire ganger er dobbelt så bred som en dobling
ti ganger har likeledes samme bredde overaltEn logaritmisk skala er helt upåvirket av typen logaritme som er brukt. Den eneste beskrivende størrelsen er skalalengde per faktor, for eksempel 10 cm skala per dekade markering. 
Mange naturprosesser er logaritmiske av natur, slik at en logaritmisk fremstilling passer best.
Et godt eksempel er frekvensskalaen i akustikken. I en linjær skala fra 20 Hz til 20 kHz ville 10 kHz ligge i midten og båndet 20 Hz til 2 kHz ville oppta kun den første tiendedelen av skalaen. En lineær skala er altså ganske upraktisk her. Vårt øre er logaritmisk av natur: En oktav oppfattes like bred overalt. 
Lydstyrke måles i dB (desibel) som er tiendedeler av 10-tallslogaritme. Det vil si at 3 dB er en dobling av lydenergien, men det er den minste forskjellen i lydstyrke mennesket kan oppfatte. Vår oppfattelse av lydstyrken følger ikke energien, men den logaritmiske desibelskalaen. Den lyden som er så svak at et normalt øre såvidt ikke kan høre den er definert som 0 dB. En kraftig lyd på 100 dB er 10 000 000 000 ganger så kraftig. Signal/støy forholdet i et noenlunde godt stereoanlegg er 60 dB. Det vil si at lydsignalet/musikken har energi som er en million ganger så sterk som bakgrunnsstøyen. 


== Regnestaven ==
Den logaritmiske skalaen dannet grunnlaget for regnestaven. Med regnestavens hjelp ble multiplikasjoner foretatt som lengdeaddisjoner på logaritmiske skalaer. Dette var mulig fordi det for logaritmer alltid gjelder at 
  
    
      
         
        log
        ⁡
        (
        a
        ⋅
        b
        )
        =
        log
        ⁡
        a
        +
        log
        ⁡
        b
      
    
    {\displaystyle \ \log(a\cdot b)=\log a+\log b}
  .
Se Regnestav.
Bildet nedenfor viser en regnestav hvor skyveren C er innstilt på å multiplisere med 1.3 (skala D), og lesestreket er satt til 2 for løsningen 1.3 * 2 = 2.6.


== Navigasjonsregneskive ==
 
Innen flyging brukes ofte en regneskive som fungerer som en rund regnestav med samme logaritmiske skala både på bakgrunnsskiven og den runde roterende skiven. Skalaen fra 1 til 1 (10) går på en runde. Det er et stort antall markeringer for omregninger mellom forskjellige enheter innen volum, vekt og distanse. Det er også mulighet for korrigering av indikert flyfart ved forskjellige trykk og høyder.
Sean Pertwee

Sean Pertwee (født 4. juni 1964 i London, England) er en britisk skuespiller. Han er sønnen av Jon Pertwee, som er mest kjent for ha spilt den tredje Doktoren i Doctor Who. Han har også en søster, som heter Dariel Pertwee.
Sean var medeier i produksjonsselskapet Natural Nylon, sammen med Sadie Frost, Jude Law, Jonny Lee Miller og Ewan McGregor.
Hans stemme kan ofte bli hørt i mange forskjellige TV-reklamer og dokumentarer. Han også har også spilt inn stemmer for spillene Medieval: Total War, Killzone og Fire Warrior.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sean Pertwee på Internet Movie Database 
(sv) Sean Pertwee i Svensk Filmdatabas 
(da) Sean Pertwee på Filmdatabasen 
(da) Sean Pertwee på Scope 
(fr) Sean Pertwee på Allociné 
(en) Sean Pertwee på AllMovie 
(en) Sean Pertwee hos TV Guide 
(en) Sean Pertwee hos The Movie Database 
(en) Sean Pertwee hos Behind The Voice Actors
Isle of Beauty, Isle of Splendour

Isle of Beauty, Isle of Splendour er nasjonalsangen til Dominica. Sangen kalles også «The Isle of Beauty». Den kom i bruk i 1967 da landet ble en assosiert stat, og ble beholdt ved uavhengigheten. Teksten er skrevet av Wilfred Pond og melodien av Lemuel Christian.


== Teksten ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MIDI-lydfil med melodien
Nicholas Liverpool

Nicholas Joseph Orville Liverpool (født 9. september 1934, død 1. juni 2015) var en politiker fra Dominica. Han var landets president fra 2. oktober 2003 til 2012, da han ble etterfulgt av Eliud Williams.


== Referanser ==
Katie Couric

Katherine Anne «Katie» Couric (født 7. januar 1957) er en amerikansk journalist og forfatter. Hun er spesialkorrespondent for ABC News, og bidrar til TV-nettverkets flaggskipsending ABC World News, samt Nightline, 20/20, Good Morning America, This Week og andre nyhetsproduksjoner. Den 10. september 2012 ble hennes eget talk show Katie, som blir produsert av Disney-ABC Domestic Television og sendt i syndikering, lansert. 
Couric har tidligere vært ankerkvinne i CBS Evening News og NBC News' Today. Courics første bok, The Best Advice I Ever Got: Lessons from Extraordinary Lives, var en The New York Times-bestselger.
Couric har fått kritikk for å legitimere irrasjonell skepsis mot HPV-vaksine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Katie Couric – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katie Couric – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katie Couric på Internet Movie Database 
(en) Katie Couric hos The Movie Database 
(en) Katie Couric hos Behind The Voice Actors 
(en) Katie Couric på Discogs 
(en) Katie Couric på Twitter 
(en) Katie Couric på YouTube 
(en) Presentasjon fra CBS News
(no) Dagbladet.no – "USAs nyhetsdronninger"
Liste over Dominicas presidenter

Liste over Dominicas presidenter omfatter statsoverhodene i Dominica fra landet ble en selvstendig republikk i 1978.


== Kilder ==
«Dominica: Heads of State: 1978-2019». Archontology.org. Besøkt 24. juli 2019.
Perm (by)

Perm (russisk Пермь) er en by i Russland ved elva Kama ved foten av Uralfjellene. Byen er hovedstad i regionen Perm kraj. Den har 1 003 800 innbyggere (2004). Den geologiske perioden perm ble beskrevet og navngitt på grunnlag av steinprøver fra denne regionen. Byen het Molotov i perioden 1940–1957.
Byen ble grunnlagt av Vasilij Tatisjtsjev.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Perm, Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Пермь – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Det russiske alfabetet

Det russiske alfabetet er en variant av det kyrilliske alfabetet som i dag blir brukt til å skrive russisk. Alfabetet har 33 tegn og fikk sin nåværende form i 1918 da enkelte unødvendige tegn ble sløyfet, bruken av det harde tegnet ble sterkt redusert og bokstaven i fikk ny utforming.
Det finnes i hovedsak to tradisjoner for translitterasjon eller transkripsjon av russisk kyrillisk til norsk. Den mest vanlige metoden vedlikeholdes av Språkrådet, som vedtok sine nåværende retningslinjer i 1995. Disse bygger på fellesnordiske regler vedtatt i 1970. Dessuten finnes ISO 9-systemet, som har den fordelen over Språkrådets system at antallet bokstaver i den oversatte teksten forblir det samme som i originalteksten, og at man enkelt kan translitterere tilbake til russisk ved behov. ISO 9 kalles ofte «vitenskapelig transkripsjon» og er mer utbredt blant fagpersoner, men tar ikke på samme måte som Språkrådets retningslinjer hensyn til uttalen på norsk. Disse to parallelle systemene gjør at samme russiske navn kan skrives på to forskjellige måter i to forskjellige norske bøker, for eksempel vil navnet som vanligvis blir skrevet «Gorbatsjov» skrives «Gorbačëv» om det blir translitterert med ISO 9. Transkripsjon av russisk til norsk vil også ofte arte seg forskjellig sammenlignet med transkripsjoner fra russisk til andre europeiske språk; mens navnet «Пушкин» blir til «Pusjkin» på norsk (etter Språkrådets retningslinjer) blir det «Poesjkin» på nederlandsk, «Pushkin» på engelsk og spansk, «Pouchkine» på fransk og portugisisk, «Puschkin» på tysk og så videre.I tabellen nedenfor viser norsk transkripsjon, som er Språkrådets tilrådte norske transkripsjon. Uttale viser den vanligste uttalen av bokstaven i Moskva-russisk, med norsk skrivemåte. For vokaler viser kolonnen uttalen i trykksterk posisjon.


== Se også ==
Russisk ortografi før 1918


== Referanser ==
Anode

En anode er en elektrode som tar opp frie elektroner fra vakuum, fra en elektrolytt, fra en halvleder eller fra ionisert gass. Den representerer motparten til en katode, som avgir elektroner. Anode kommer fra gresk å stige mens katode kommer av å synke. 
Strømveien er alltid inn i anoden og ut av katoden i den klassiske definisjonen av strømretningen. Denne ble definert før menneskene visste at det er de negativt ladde elektronene som er de virkelige ladningsbærerne i metall. Slik går elektronene alltid inn i katoden og kommer ut av anoden, motsatt av strømretningen.
I tillegg til begrepene anode og katode brukes også begrepene positiv og negativ pol om elektrodene, disse refererer til potensialforskjellen mellom de to polene, slik at spenningen mellom den positive og den negative polen alltid er større enn null. Når strømmen skifter retning gjennom en komponent, for eksempel når en akkumulator lades eller utlades, skifter derfor elektrodene rolle, slik at plusspolen er anode ved lading og katode ved utlading.
I elektrokjemi er anoden den elektroden hvor det skjer en oksidasjon. Den kjemiske reaksjonen avgir elektroner til anoden, som leder disse videre via en elektrisk forbindelse. Elektrokjemiske reaksjoner skjer alltid på grensen mellom elektroden og en elektrolytt, et faststoff som kan lede ioner, eller ved smelting. Ved prosesser der anoden blir tilført energi, som elektrolyse, er anoden derfor den positive elektroden.


== Eksempler ==
Begrepene anode og katode brukes i forbindelse med

radiorør i forsterkere  og stereoanlegg
dioder av halvledere
elektrolyse
batterier
offeranode, anti-rustsystem på båter
katodestrålerør
teltronrør


== Se også ==
Spenningsrekke
Elektrokjemi


== Referanser ==
Døden er et kjærtegn

Døden er et kjærtegn er en norsk film fra 1949. Edith Carlmar hadde regien i filmen som var hennes debutfilm som regissør,  og den høstet gode kritikker da den kom. 
Historien er basert på Arve Moens roman av samme navn, som igjen hentet temaet fra en virkelig sak Moen hadde kommet borti gjennom sitt virke som dommerfullmektig. 


== Handling ==
Bilmekanikeren Erik er besatt av begjær til direktør-fruen Sonja. Like besatt av ham lokker hun ham til seg.
Men forholdet mellom dem snur opp ned på begges liv. De bryter gamle bånd, og flytter sammen. Besettelse og sjalusi preger utviklingen av forholdet. Lite godt kan komme ut av dette.


== Premieren ==
En skandale, mente visse kritikere, grunnen var at filmen hadde erotiske skildringer, både visuelt og verbalt. I Kristiansand gikk de så langt at de nektet å vise filmen. I Oslo ble premieren virkelig dramatisk da en mann truet med å skyte regissør Edith Carlmar.


== Rolleliste ==
Claus Wiese som Erik Hauge
Bjørg Riiser-Larsen som Sonja Rentoft
Eva Bergh som Marit, Eriks forlovede
Ingolf Rogde som Rentoft, direktør
Einar Vaage som mekaniker Toresen.
Brita Bigum som Brita
Sossen Krohg som Vera.
Signe Heide Steen som Martha.
Haakon Arnold som Olsen, konstabel
Eugen Skjønberg som Byrettsdommer
Henrik Anker Steen som Fritjof
Gisle Straume som Eriks advokat
Anders Sundby som Anton.
Turid Balke som restaurant-gjest.
Signe Bernau som Fru Hansen.
Bjørn Breigutu som Karlsen, mekaniker.
Toralv Brekketo som en konstabel.
Kolbjørn Brenda som Byfogden
Nils-Jørgen Brochman som en hovmester
Vessa Carlsen som Nanna.
Bab Christensen som en restaurant-gjest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Døden er et kjærtegn på Internet Movie Database 
(no) Døden er et kjærtegn i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Døden er et kjærtegn hos Filmfront 
(sv) Døden er et kjærtegn i Svensk Filmdatabas 
(fr) Døden er et kjærtegn på Allociné 
(nl) Døden er et kjærtegn på MovieMeter 
(en) Døden er et kjærtegn på AllMovie 
(en) Døden er et kjærtegn på Rotten Tomatoes
Katode

En katode er en elektrode som avgir frie elektroner til vakuum, til en elektrolytt, til en halvleder eller til ionisert gass. Den representerer motparten til en anode, denne tar opp elektroner. Katode kommer fra gresk å synke mens anode kommer av å stige.
Strømveien er inn i anoden og ut av katoden i klassisk definisjon av strømretningen. Denne definisjonen ble bestemt før menneskene visste at negative elektroner er de virkelige strømbærerne. Slik går elektronene inn i katoden og kommer ut av anoden.
I elektrokjemi er katoden den elektroden der det foregår en reduksjon. Derfor er katoden positiv ved utladning av et batteri og negativ ved oppladning.


== Eksempler ==
Begrepene anode og katode brukes for

radiorør eller dioder av halvledere
elektrokjemi
elektrisk batteri
elektrolyse
katodestrålerør


== Referanser ==
Dominicas riksvåpen

Dominicas riksvåpen ble tatt i bruk 21. juli 1961. Det er delt i fire felt av et blå-gult kors. Første felt viser i gult en kokospalme, som skal symbolisere øyas fruktbarhet. Annet felt viser i blått en froskeart som bare lever på Dominica. Tredje felt viser i blått en typisk karibisk kano med seil. Fjerde felt viser i gult et banantre. Over skjoldets krone står den britiske løve, som symboliserer øyas tilknytning til Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland. To dominikiske papegøyer er skjoldholdere. Nederst har våpenet en devise, med Dominicas motto: «Après le Bondie, C'est la Ter» (karibisk franskbasert kreolspråk for «etter Gud kommer landet»).
Strømretning

Elektrisk strømretning angir den retningen som vi definerer for en elektrisk strøm.


== Klassisk strømretning ==
Den klassiske, eller også tekniske strømretningen ble fastlagt før vitenskapen visste hva som egentlig bærer ladninger, eller elektrisk strøm. Den fastla positive ladningsbære som flyter fra kildens plusspol gjennom lasten og inn i kildens minuspol. Det viste seg senere at det er elektroner som er ladningsbærere ved vanlig strømledning. Elektronene er negativt ladde og de beveger seg derfor fra kildens negative pol og mot den positive.
Nå som før brukes den klassiske strømretningen i definisjoner og analyser av elektriske koblinger. Det er alltid denne strømretningen som menes hvis ikke annet uttrykkelig er sagt. Fortegnet til elektronets ladning, negativt, følger av strømretningens klassiske definisjon. Slik oppstår det ingen problemer ved fortsatt å bruke den klassiske definisjonen.
Strømretningen ble fastlagt omkring 1750 av amerikaneren Benjamin Franklin.


== Fysikalsk strømretning ==
Den fysikalske strømretningen betrakter elektronene og retningen blir derfor den motsatte av den klassiske strømretningen.


== Ledning av hull og elektroner ==
I halvledere betraktes hull (en fiktiv ladningsbærer, se ellers ladningsbærer) og elektroner som separate ladningsbærere med motsatte polariteter og strømretninger. Dette er likevel en ikke-fysikalsk betraktning som kun tjener til å lette det teoretiske arbeidet. Også i halvledere er det kun elektroner som beveger seg. I halvlederne har elektronene faste mulige plasser i krystallgitteret. Disse plassene kalles hull når det ikke er et elektron til stede. Flytter det seg et elektron fra en hullplass til et ledig hull, er det som om hull og elektron har byttet plass, altså flyter hull og elekroner i motsatt retning.
Denne fiktive oppdelingen i to typer ladningsbærere har preget halvlederteknologiens betegnelse "bipolar".


== Ledning i elektrolytter ==

Elektrolytter består av løste ioner i vann. Disse ionene utgjøres av både kationer og anioner og begge leder ladninger, altså elektrisk strøm gjennom elektrolytten. Ionenes ladninger bestemmes av et over- eller undeskudd av elektroner i forhold til de fastsittende protonene (henholdsvis negativ eller positiv ladning, som gir anioner eller kationer). I elektrolytter beveger ladningsbærere seg altså i begge retninger, og uavhengig av hverandre.


== Referanser ==
Philip Segal

Philip David Segal (født 1958 i Essex, England) er en TV-produsent. Han emigrerte til USA i 1975 da han var 17 år gammel. Han studerte film hos San Diego State University og fikk senere en jobb som casting-assistent og deretter som agent for forfattere.
I 1985 ble han ansatt som leder for utvikling av drama hos Columbia Pictures. Deretter gikk han over til ABC Television, hvor han også jobbet som leder for programutvikling. Han ble involvert i programmer som Twin Peaks, Thirtysomething og China Beach.
I 1991 ble han ansatt i Steven Spielbergs Ambling Entertainment, hvor han raskt ble visepresident for Amblin Television. Han overvåket produksjonene av seaQuest DSV, Earth 2 og The Young Indiana Jones Chronicles.
Det var mens han var hos Amblin at han fikk kontroll over utviklingen av den nye Doctor Who-serien. Han jobbet sammen med en annen utvandret brite, Peter Wagg (produsent av Max Headroom), for å lage utkast til hva som til slutt ble til TV-filmen Doctor Who (1996).
Han hadde vært en fan av serien siden den begynte i 1963, og å produsere sin egen versjon har lenge vært en av hans drømmer. Han ansatte Paul McGann, som den åttende Doktoren og han bestemte også at de skulle ha med Sylvester McCoy, som den sjuende Doktoren.
Segal er nå produsent for sitt eget selskap, Polestar, hvor han har produsert serier som Earth: Final Conflict og Mutant X.
Han har også regissert en episode av Mutant X og regissert og skrevet videoen Hobbs End.


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Segal på Internet Movie Database 
(en) Philip Segal hos The Movie Database
Hypertekstfiksjon

Hypertekstfiksjon er en sjanger elektronisk litteratur som bruker hypertekst. Hypertekstfiksjon kjennetegnes ved at den er skrevet for å leses på en datamaskin, og av at leseren må følge lenker mellom tekstnoder for å følge historien.
Tor Åge Bringsværd skrev i 1971 novellen Faen, nå har de senket takhøyden igjen. Må huske å kjøpe nye knebeskyttere, innen denne sjangeren som ble gitt ut i papirformat, og senere også er kommet i elektronisk versjon.Marie-Laure Ryan har påvist fem ulike modeller for «interaktiv historiefortelling»:

Tre med grener
Labyrint
Retningsbestemt nettverk
Den gjemte historie
Det forgrenete plott


== Referanser ==
Elektronisk litteratur

Elektronisk litteratur er litteratur som utnytter teknologi til å gjøre ting som ikke er mulige i trykte bøker. Sjangre inkluderer hypertekstfiksjon, kinetisk poesi og generativ tekst.


== Se også ==
Digitalt læreverk
Liste over digitale bibliotek
Arunachal Pradesh

Arunachal Pradesh (hindi: अरुणाचल प्रदेश) er en delstat i det nordlige India. Det er en del av det som kalles de syv søsterstater nordøst i India. Arunachal Pradesh grenser mot delstatene Assam i syd og Nagaland i sydøst. I sydøst grenser Arunachal Pradesh også mot Myanmar. I vest ligger Bhutan og i nord danner McMahon-linjen en omstridt grense mot Kina. I motsetning til Kina anser India grenselinjen som permanent grense. Kina anser store deler av Arunachal Pradesh for å tilhøre Tibet og følgelig også Kina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Arunachal Pradesh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Arunachal Pradesh – galleri av bilder, video eller lyd på Commons