jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Friedrich Bogislav von Tauentzien

Friedrich Bogislav von Tauentzien  (født 18. april 1710 i Tauentzin i Hertugdømmet Pommern, død 21. mars 1791 i Breslau i Preussen) var en prøyssisk general på Fredrik den stores tid.


== Liv og virke ==
Han tilhørte adelsslekten Tauentzien, og fikk under de schlesiske kriger og syvårskrigen flere ganger mulighet til å vise sin tapperhet og feltherretalent. Han deltok i alle Fredrik den stores store slag; ved Mollwitz i 1740, ved inntoget i Prag, under slaget ved Hohenfriedeberg i 1745 og Kolín i 1757, og utmerket seg spesielt under forsvaret av Breslau mot Laudon i 1760.
Hans mausoleum ble tegnet av den berømte arkitekten Carl Gotthard Langhans og den berømte billedhuggeren Johann Gottfried Schadow, og stod i midten av Tauentzienplatz i Breslau, der hvor Tauentzien i 1760 hadde utkjempet et slag mot østerrikerne og havnet i livsfare. I moderne tid lå Tauentzienplatz i byens travleste sentrum. Mausoleet ble ødelagt av de polske kommunistene i 1946.
Tauentzienstraße i Berlin er oppkalt etter ham.
General Tauentzien var gift med Charlotte von Knesebeck og hadde to sønner og fire døtre.
Hans yngre sønn Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzien (1760–1824, fra 1814 grev Tauentzien von Wittenberg) var en av de mest berømte hærførere under Napoleonskrigene og ble enda mer berømt enn faren.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gravenhorst, T.: Schlesien – Erlebnisse eines Landes, Breslau 1938
Sparegris

En sparegris eller sparebøsse er et tradisjonelt navn på en oppsamlings- og lagringsbeholder for penger. Barn og voksne legger gjerne små mynter og veksel i beholderen og sparer gjennom dette til det blir større beløp. En del sparebøsser er formet som en gris, og har tradisjonelt vært laget av keramikk, porselen, tinn og sølv – og senere i plast. 


== Navnets opprinnelse ==
Selve navnet sparegris kommer fra det mellomengelske ordet «pygg», som betydde en type leire som ble brukt til å lage diverse kjøkkenredskaper som krukker. Folk sparte ofte pengene sine i kjøkkenets kokeredskaper og krukker laget av «pygg», ofte kalt «pygg jars». Rundt det 18. århundre endret man stavemåten på «pygg», og en «pygg jar» hadde utviklet seg til å hete «pig bank». Dette navnet kan ha blitt populært fordi det vanligvis var barn som brukte slike «pig banks», samt at et griseansikt er en barnevennlig form som er enkel å skape i leire. Da meningen hadde endret seg fra substans til form, begynte man å lage «piggybanks», eller sparegriser, av andre stoffer enn leire, som glass, gips og plast.
En annen fremsatt teori om navnets opprinnelse er basert på ideen om at pengene man gir til sparegrisen, representerer maten en bonde gir til grisen. Det koster bonden penger å mate grisen, og disse får han ikke tilbake før han slakter grisen (representert ved å knuse sparegrisen) for å selge kjøttet.


== Formål ==
Sparegrisen brukes gjerne for å forsterke barns forståelse av å spare penger, og å bruke dem. Penger kan enkelt puttes på sparegrisen, men en større innsats kreves for å få pengene ut igjen. Dersom sparegirsen ikke har lås, må pengene dirkes ut eller i ytterste konsekvens sparegirsen ødelegges for å få tak i pengene igjen. Dette nivået av innsats gjør at sparegrisens eier må forsvare avgjørelsen om å ta penger fra sparegrisen.


== I populærkulturen ==
Åå du gode sparegrisen minnå skal du få tiøringen din

De fleste moderne sparegriser har en plugg eller et lokk i bunnen som kan fjernes slik at man kan ta ut penger fra grisen uten å ødelegge den.
Alf Prøysen har spilt inn sangen «Sparegris-visa», hvor han regelmessig inflasjonsjusterte sparebeløpet fra ettøring, til toøring og til sist tiøring og Rapperen 50 Cent har spilt inn en sang som heter «Piggy Bank».


== Eksterne lenker ==
(en) Piggybanks – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Piggy bank – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Hva er opprinnelsen til sparegrisen?
piggybankpage.co.uk – Om sparegrisens historie (engelsk)
Kai Risholt

Kai Risholt (født 10. april 1979 i Arendal) er en tidligere norsk fotballspiller som nå trener Trauma.
Han har tidligere spilt for Jerv, Eik, Tollnes og Ørn, Hønefoss, Start, Sogndal, Kongsvinger, FC Etar 1924 Veliko Tarnovo, Balzan, Zejtun, Fløy og Hisøy.
Tvillingbror til fotballspilleren Roger Risholt.


== Eksterne lenker ==
KIL.no – Risholts spillerprofil hos Kongsvinger
Robert Stene

Robert Stene (født 6. januar 1983) er en norsk fotballspiller som spiller for Nardo Fotballklubb.
Han har tidligere spilt for Stavanger, Randaberg, Hønefoss, Freidig, Strindheim, Byåsen, Nidelv, Ranheim, Fredrikstad,  Levanger og Melhus. 
Stenes primærposisjon er spiss, men han kan også spille som hengende spiss eller offensiv midtbane.


== Eksterne lenker ==
Spillerstatistikk på altomfotball.no
Spillerstatistikk på NIFS.no
Lars Lafton

Lars Lafton (født 1. mars 1980 på Jevnaker) er en norsk tidligere fotballspiller som er trener for JIF Jevnaker.
Han spilte fra 2005 til august 2011 for Hønefoss Ballklubb. Han hadde før dette spilt for Jevnaker og Nybergsund. Den 5. august 2011 skrev han under på en kontrakt ut 2011 for JIF Jevnaker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Lafton – Transfermarkt 
(en) Lars Lafton – Transfermarkt (manager) 
(no) Lars Lafton – Norges Fotballforbund 
(en) Lars Lafton – FBref 
Spillerpresentasjon på Hønefoss BKs hjemmesider
Eirik Markegård

Eirik Markegård (født 13. februar 1984) er en norsk fotballspiller fra Hemsedal i Buskerud som for tiden spiller for Follo.
Markegård har tidligere spilt for Hemsedal IL før han debuterte for A-laget til Stabæk som innbytter i en kamp mot Brann, der han scoret det avgjørende målet i en kamp som endte 2-1. Etter å ha vært leid ut til Hønefoss under 2006-sesongen valgte han å vende tilbake til Stabæk for å prøve å utkonkurrere tippeligaens to beste spisser, Veigar Pall Gunnarsson og Daniel Nannskog. Den 13. november 2007 signerte Markegård for Sandefjord Fotball som Bosmannspiller. Han ble utlånt til FK Tønsberg dagen før overgangsvinduet stengte vinteren 2009. I mars 2010 ble han fristilt fra kontrakten med Sandefjord og gikk til Follo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Eirik Markegård – Norges Fotballforbund 
(en) Eirik Markegård – FBref
Umaru Bangura

Umaru Bangura (født 7. oktober 1987) er en sierraleonsk fotballspiller som spiller for den sveitsiske klubben Neuchâtel Xamax.Bangura kom til engelske Watford fra Mighty Blackpool i hjemlandet høsten 2005. Oppholdet der ble imidlertid ingen suksess, og han kom på utlån til Hønefoss i 2006. I 2008 ble overgangen gjort permanent.Umaru Bangura signerte 29. november 2010 for Tippeliga klubben FK Haugesund.
Bangura har spilt flere landskamper for Sierra Leone.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Umaru Bangura – UEFA 
(en) Umaru Bangura – Transfermarkt 
(en) Umaru Bangura – national-football-teams.com 
(en) Umaru Bangura – FootballDatabase.eu 
(en) Umaru Bangura – Soccerway 
(en) Umaru Bangura – FBref 
(es) Umaru Bangura – as.com 
(no) Spillerstatistikk på altomfotball.no
(no) Spillerstatistikk på NIFS.no
Odense Boldklub

Odense Boldklub er en dansk fotballklubb som spiller i Superligaen. Klubben ble stiftet 12. juli 1887, og spiller sine hjemmekamper på Nature Energy Park i Odense på Fyn. Laget har vunnet den danske serien tre ganger, i 1977, 1982 og 1989. Siden oppstarten av Superligaen i 1991 har Odense aldri vunnet seriemesterskapet, men har tre sølv og to bronse å vise til. De to siste sølvene kom på rad i 2008/2009- og 2009/2010-sesongen.
OBs offisielle fanklubb Tigers, ble stiftet i 1995 som De Stripete, som også er klubbens kallenavn.
Nordmennene Marcus Pedersen, Bengt Sæternes, Tore Reginiussen, Jan Tore Ophaug, Espen Ruud, Mustafa Abdellaue og Alexander Lund Hansen er blant nordmennene som tidligere har vært i klubbens spillerstall. 
Odense Boldklub har også et kvinnelag i Elitedivisionen.


== Spillerstall ==
Oppdatert 4. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Meritter ==
Danmarksmesterskapet

Vinner (3): 1977, 1982, 1989Landspokalturneringen

Vinner (5): 1983, 1991, 1993, 2002, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Odense Boldklub – offisiell side
Vulcan

Vulcan eller vulkan kan referere til:

Vulkan, geologisk formasjon
Vulkan (gud), romersk ildgud
Avro Vulcan – Britisk bombefly fra den kalde krigen
M163 Vulcan Air Defense System – Amerikansk luftforsvarssystem
M167 Vulcan – Amerikanske luftforsvarssystem
M61 Vulcan – Gatlingkanon
Magiske vesener i Harry Potter-bøkene#Vulcan – Fønisk fugl fra Harry Potter bøkene
Vulcan (Michigan), en mindre «unincorporated» kommune administrert av kommunen Norway i Michigan, USA
Vulkan (Oslo), et tidligere industriområde på vestsida av Akerselva ved Nedre Foss i Oslo
Vulkan (API), et kryssplattforms optimalisert programmeringsgrensesnitt
Vulkan (planet), en hypotetisk planet som ble antatt å eksistere mellom Merkur og solen.
Eucinetidae

Eucinetidae er en artsfattig familie av biller. Ingen arter er foreløpig funnet i Norge men én art finnes i våre naboland. De er små biller som ligner hårbiller. Brystskjoldet (pronotum) er uvanlig kort, hodet er lite og nedbøyd, og bakhoftene har plateaktige utvekster som dekker mye av de fremste bukleddene. Billene er soppetere.


== Utseende ==
Små (0,8 – 4 mm) biller, mer eller mindre ovale sett ovenfra. Kroppsformen er gjern temmelig flat, men kan også være hvelvet. Disse billene kan ikke rulle seg sammen til en ball, i motsetning til de beslektede dvergbillene. Oversiden er dekket med fine hår eller skjell, uten groper eller opphøyde lister. Hodet er lite og nedbøyd, som oftest ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er temmelig små eller de kan mangle helt. Antennene er middels lange, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Hos noen arter er munndelene trukket ut til en kort, tynn snabel. Brystskjoldet (pronotum) er svært kort, mye bredere enn langt, høyst 1/3 så langt som dekkvingene. Dekkvingene dekker hele bakkroppen, er avlange og gjerne avflatet over ryggen. Hos noen arter har de tydelige lengdestriper, hos andre ikke. Beina er temmelig lange, bakhoftene har plateformede utvekster som dekker mye av de fremste bukleddene, og som bakbeina kan skjules under. Leggene er noe avflatet, med en tornekrans ytterst. Føttene er sylindriske og fem-leddete.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne billene lever av sopp. Noen spiser sporer av slimsopper, andre lever av hyfer av stilksporesopper (gruppen som de hattsoppene hører til). Noen akn finnes på råtnende plantemateriale. De voksne billene kan hoppe.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (ev. Scirtoidea)
Familien Eucinetidae
Slekten Bisaya Reitter, 1884
Slekten †Cretohlezkus Jałoszyński 2019 - fossil
Slekten Eucilodes Vit, 1985
Slekten Eucinetella Nikitsky, 1996
Slekten Eucinetus Germar, 1818
Eucinetus haemorrhoidalis (Germar, 1818) – funnet i Danmark, Sverige og Finland, foreløpig ikke i Norge
Slekten Euscaphurus Casey, 1885
Slekten †Huaxiacinectus Hong 1995 - fossil
Slekten Jentozkus Vít, 1977
Slekten †Mesocinetus Ponomarenko, 1986 - fossil
Slekten Noteucinetus Bullians & Leschen, 2005
Slekten Nycteus Latreille, 1829
Slekten †Peltocoleops Ponomarenko, 1990
Slekten Proeuzkus Vit, 2000
Slekten Subulistomella Sakai, 1980
Slekten Tohlezkus Vít, 1977


== Eksterne lenker ==
(en) Eucinetidae i Encyclopedia of Life 
(en) Eucinetidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eucinetidae hos Artsdatabanken 
(sv) Eucinetidae hos Dyntaxa 
(en) Eucinetidae hos Fauna Europaea 
(en) Eucinetidae hos Fossilworks 
(en) Eucinetidae hos ITIS 
(en) Eucinetidae hos NCBI 
(en) Kategori:Eucinetidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eucinetidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Eucinetidae på Delta interactive key, tegning av Eucinetus haemorrhoidalis: [1]
Evje flyplass

Evje flyplass er en flyplass som ligger i Setesdal, på Evjeneset i elven Otra, rett nordvest for Evje sentrum i Evje og Hornnes kommune i Agder fylke.


== Eksterne lenker ==
Kart (PDF-format)
Mikroflygernes egne flystriper
Evje på norskeflyplasser.no
Distribusjonsvolum

Distribusjonsvolumet (Vd) beskriver en fundamental farmakokinetisk egenskap ved et legemiddel, nærmere bestemt hvordan legemiddelet fordeler seg mellom den sentrale sirkulasjonen og resten av organismen. Ved et lavt distribusjonsvolum fordeler legemiddelet seg i liten grad utenfor blodbanen, og det teoretisk laveste mulige Vd er plasmavolumet. 

  
    
      
        
          
            V
            
              D
            
          
        
        =
        
          
            V
            
              P
            
          
        
        +
        
          
            V
            
              T
            
          
        
        
          (
          
            
              
                f
                u
              
              
                f
                
                  u
                  
                    t
                  
                
              
            
          
          )
        
      
    
    {\displaystyle {V_{D}}={V_{P}}+{V_{T}}\left({\frac {fu}{fu_{t}}}\right)}
  Hvor VP = plasmavolum, VT = tilsynelatende vevsvolum, fu = ubundet fraksjon i plasma og fuT = ubundet fraksjon i vev.
En måte å forstå Vd på er det tilsynelatende volumet som kreves etter intravenøs administrasjon av en gitt dose for å oppnå den målte plasmakonsentrasjonen umiddelbart etter administrasjon:

  
    
      
        
          
            V
            
              D
            
          
        
        =
        
          
            
              t
              o
              t
              a
              l
               
              m
              e
              n
              g
              d
              e
               
              l
              e
              g
              e
              m
              i
              d
              d
              e
              l
               
              i
               
              k
              r
              o
              p
              p
              e
              n
            
            
              l
              e
              g
              e
              m
              i
              d
              d
              e
              l
              k
              o
              n
              s
              e
              n
              t
              r
              a
              s
              j
              o
              n
               
              i
               
              b
              l
              o
              d
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {V_{D}}={\frac {\mathrm {total\ mengde\ legemiddel\ i\ kroppen} }{\mathrm {legemiddelkonsentrasjon\ i\ blod} }}}
  


== Eksempler ==
Fjesing

Fjesing (Trachinus draco) er en fisk som blir opp til 40 cm, men sjelden over 20-30 cm. Den finnes fra Vestafrika og Middelhavet, til Trondheimsfjorden og inn i den sørlige Østersjøen. Fjesingen er den giftigste fisken i norsk farvann, men er allikevel ikke dødelig. Blir man stukket er den beste behandlingen glovarmt vann, ca 40-45 grader celcius (så varmt at du akkurat ikke brenner deg). Det varme vannet ødelegger giften, og etter 20-45 minutter har som regel smerten gitt seg og hevelsen begynt å avta.Om sommeren lever den nedgravd i sanden, på grunt vann så bare øynene stikker opp, men den lever vanligvis ikke så grunt at den sjenerer badende. Når det kommer et bytte forbi, stikker den raskt frem og griper med den store munnen. Om natten kan den forlate bunnen og gå på jakt høyere oppe i vannet. Om vinteren trekker den ned på dypere vann. Den gyter i perioden juli til august, og egg og yngel driver fritt i sjøen. Fjesing lever av reker, mark og små fisker.


== Giftpigger ==
En stor spiss pigg på gjellelokket og de to første piggene i forreste ryggfinne har giftkjertler ved rota; når man stikker seg på piggene, flyter giften langs furer i piggene og inn i såret. Giften fører til en meget intens smerte i stikksåret, og fører enkelte ganger til hevelser og rødhet rundt stikkstedet. Av og til kan man få en generell uvelhetsfølelse som for eksempel kvalme, hodepine og frysninger. På grunn av den intense smerten ved stikk, kalles fisken "helvetesfisk" på folkemunne. En kvinne fra Tønsberg som ble stukket uttalte i 2012 at hun heller ville ha "født tre unger på rappen" enn å ha de ubeskrivelige smertene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjesing – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fjesing i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjesing hos Artsdatabanken 
(sv) Fjesing hos Dyntaxa 
(en) Fjesing hos FishBase 
(en) Fjesing hos Fossilworks 
(en) Fjesing hos ITIS 
(en) Fjesing hos NCBI 
(en) Kategori:Trachinus draco – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Trachinus draco – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trachinus draco – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachinus draco Linnaeus, 1758 Greater weever - FishBase
Det​ nasjonale rådgivnings- og kompetanseorganet Giftinformasjonens oppslag om fjesingstikk
Giftinformasjonens behandlingsanbefaling til helsepersonell (2017) Arkivert 30. mai 2018 hos Wayback Machine.
MD5

Message-digest algorithm 5 (MD5) er en sjekksumalgoritme og en internettstandard (RFC 1321), som brukes av en mengde forskjellige sikkerhetsapplikasjoner og for å sjekke integriteten til datafiler. MD5-algoritmen lager en 128-bits (16 byte) sjekksum, som vanligvis oppgis som et 32-tegns heksadesimalt tall.


== Historie ==
Algoritmen ble utviklet av Professor Ronald (Ron) Rivest i 1991.


== Bruk ==
MD5 brukes av mange systemer for å lagre passord uten å måtte ha de liggende i klartekst.
Om det er tvil om en fil er skadet under nedlasting, kan en MD5-sjekksum brukes til å validere om filen er skadet. Det finnes forskjellige program som gjør denne prosessen lett.


== Sikkerhetshull ==
Det er i senere tid oppdaget sikkerhetshull i MD5. I mars 2005 publiserte Xiaoyun Wang og Hongbo Yu på Shandong universitet i Kina at de hadde funnet en algoritme som fant to forskjellige 128-bits sekvenser med samme MD5-sjekksum. Det anbefales ikke å bruke MD5 eller SHA-1 dersom bruken er relatert til sikkerhet.
Det finnes 2128 = 340 282 366 920 938 500 000 000 000 000 000 000 000 forskjellige MD5-sjekksummer.


== Windowsprogram til å verifisere sjekksummen i filer ==
DiamondCS MD5
MD5 GUI (GUI)
md5sums (CLI)


== Linuxprogram til å verifisere sjekksummen i filer ==
md5sum
Vanlig ulke

Vanlig ulke (Myoxocephalus scorpius) er en saltvannsfisk i ulkefamilien. Den er Norges vanligste ulke, og finnes langs hele kysten.
Andre lokale navn på fisken: Fessompa, fessømpæ, fisksømpe, fissump, furusk, kontepella, marulk, mataskurk, pelekunter, pillekunter, ulk, konterusk og konteknor.


== Om arten ==
Vanlig ulke er utbredt fra Nord-Spania i sør til Barentshavet i nord. Finnes også i Østersjøen.
Den er vanlig langs hele norskekysten.


=== Beskrivelse ===
Vanlig ulke har et stort og flattrykt hode med en rekke utvekster eller pigger. Kroppen smalner så av bakover mot halefinnen. Den er brun eller grønnlig  på farge med mørke områder eller flekker på sidene. Den gode kamuflasjen kan gjøre den svært vanskelig å oppdage. Kan bli opptil 60 cm lang og er den største arten i ulkefamilien i Norge.


=== Habitat ===
Vanlig ulke opptrer vanligvis fra fjæra og ned mot 30 m dyp, men det er fanget eksemplarer på 250 m dyp. Små individer finner man som oftest på steder med bunnvegetasjon, mens større individer gjerne oppholder seg på ren sandbunn.


=== Adferd ===
Vanlig ulke er en typisk stasjonær bunnfisk, som ofte danner lokale populasjoner. Den ligger delvis nedgravd eller skjult på bunnen mens den venter på byttedyr som mindre fisker eller krepsdyr. Vanlig ulke er en glupsk rovfisk som sluker byttet helt når den bykser frem fra skjulestedet sitt. 
Gytetiden er fra desember til mars, og eggene blir lagt i klaser på bunnen. Hannfisken vokter eggene frem til klekking. Yngelen lever pelagisk den første tiden før de søker ned mot bunnen.


== Fiske ==
Vanlig ulke er en god matfisk, men det foregår ikke noe kommersielt fiske etter arten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pethon, Per (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. ISBN 82-03-23247-7. 
Moen, Frank Emil (2008). Dyreliv i havet - Nordeuropeisk marin fauna (5 utg.). Kristiansund: KOM Forlag. ISBN 978-82-92496-58-9. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vanlig ulke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vanlig ulke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vanlig ulke hos Artsdatabanken 
(sv) Vanlig ulke hos Dyntaxa 
(en) Vanlig ulke hos FishBase 
(en) Vanlig ulke hos ITIS 
(en) Vanlig ulke hos NCBI 
(en) Kategori:Myoxocephalus scorpius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myoxocephalus scorpius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myoxocephalus scorpius – detaljert informasjon på Wikispecies
Fiske flyplass

Fiske flyplass er en flyplass som ligger på gården Fiske (Fiskja) på nordsiden av elven Surna, Surnadal kommune i Møre og Romsdal fylke. Flyplassen ligger ca. 10 km vest for Rindal sentrum.


== Eksterne lenker ==
http://www.home.no/bogroa/Pages/flyplass.htm
Fiske på norskeflyplasser.no
Horngjel

Horngjel (Belone belone) er en fisk i horngjelfamilien. Den ligner makrellgjedda, men mangler rygg- og gattfinne. 
Horngjelens knokler er grønne, noe som skyldes det ufarlige vannholdige jernfosfatet vivianitt. Horngjel kan bli opptil 90 cm med en vekt på ca. 1 kg. Den er vanlig fra Nord-Afrikas vestkyst og nord til Trondheimsfjorden. Den opptrer også i Middelhavet. 
I Norge er den vanlig langs sørkysten om sommeren når den kommer inn til kyster i mai for å gyte og blir regnet for makrellens forløper. Som makrellen går den i stim, utenfor gytetiden streifer de voksne fritt omkring i det åpne hav i Atlanterhavet og Middelhavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) horngjel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) horngjel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) horngjel hos Artsdatabanken 
(sv) horngjel hos Dyntaxa 
(en) horngjel hos FishBase 
(en) horngjel hos ITIS 
(en) horngjel hos NCBI 
(en) Kategori:Belone belone – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Belone belone – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Belone belone – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Belone belone (Linnaeus, 1761) Garfish - FishBase
Frosta flyplass

Frosta flyplass er en flyplass som ligger på Frosta i Frosta kommune i Trøndelag. Flyplassen ligger ca. 2 km sørvest for Frosta kirke.


== Eksterne lenker ==
Frosta Flyplass
Flysameiet LN-MOM
Frosta på norskeflyplasser.no
Algebraens fundamentalteorem

Algebraens fundamentalteorem sier at ethvert polynom i én variabel med  komplekse koeffisienter har minst ett komplekst nullpunkt. 
Rekursivt kan en vise at en n-te-grads polynomligning med komplekse koeffisienter har eksakt n  røtter, når en tar  multiplisiteten til rota i betraktning.


== Eksempel ==
En andregradsligning

  
    
      
        a
        
          x
          
            2
          
        
        +
        b
        x
        +
        c
        =
        0
        ,
        a
        ≠
        0
      
    
    {\displaystyle ax^{2}+bx+c=0,a\neq 0}
  
har alltid to røtter. Disse er

  
    
      
        x
        =
        
          
            
              −
              b
              ±
              
                
                  
                    b
                    
                      2
                    
                  
                  −
                  4
                  a
                  c
                
              
            
            
              2
              a
            
          
        
      
    
    {\displaystyle x={-b\pm {\sqrt {b^{2}-4ac}} \over 2a}}
  
Dersom uttrykket under rottegnet er

større enn null, er røttene ulike og reelle,
mindre enn null, er røttene ulike og  komplekse,
lik null, er røttene sammenfallende (like) og reelle.


== Referanser ==