jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eurokorpset

Eurokorpset er en militærstyrke som består av opp til 60 000 soldater fra de franske, tyske, belgiske, luxembourgske og spanske væpnede styrker. Styrken er uavhengig av andre militære kommandolinjer, men kan plasseres under Den nordatlantiske allianses (NATO) kommando, Den europeiske unions (EU) kommando eller andre internasjonale organisasjoner. Ifølge korpsets tilgrunnliggende avtale skal det være rede til å «gjennomføre humanitære hjelpeoppdrag og støtte befolkninger ved en nasjonal eller teknisk katastofe», og videre kunne oppfylle de følgende behov:

stilles til disposisjon for fredsopprettende eller fredsbevarende oppdrag, for eksempel innen FN eller organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE).
settes inn som et mekanisert armékorps i høyintensive kampoperasjoner, for å sikre det felles forsvaret av allierte i henhold til artikkel 5 i Washington-avtalen (NATO) eller Brussel-avtalen (WEU).For å greie integrasjonen med NATO i punkt 3, har korpset adoptert NATO-strukturer og prosedyrer. Men korpset er også i stand til å bidra utenfor NATO-kommando og kan bli et nøkkelelement i europeisk sikkerhet og forsvarspolitikk.
Hovedkvarteret ligger i Strasbourg.
Commander: LtGen (ESP) Alfredo Ramirez-Fernandez


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Eurocorps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bonitet

Bonitet brukes i skogbruket som et uttrykk for markas evne til å produsere trevirke. I norsk skogbruk brukes H40-systemet for å angi skogens bonitet.H40-systemet angir trærnes overhøyde på voksestedet ved 40-års brysthøydealder (alder etter at treet har nådd 1,3 meter). Det forutsetter optimalt stell. Fordi trærne frem til brysthøyde er svært lett påvirkelige.
Bonitet 17 indikerer at overhøyden i bestandet vil være 17 meter ved 40 års brysthøydealder. Således vil høy bonitetsverdi angi stor produksjonsevne. Forbokstav G (for eksempel G17) brukes om gran og F om furu.


== Referanser ==
Spedbarnsdødelighet

Spedbarnsdødelighet er et begrep som brukes om antallet barn under ett år som dør per 1000 fødte. 
Spedbarnsdødelighet er generelt ansett som en god indikator for helsevesenets kvalitet. Spedbarnsdødeligheten har falt både i rike og fattige land i løpet av det 20. århundre, men generelt sett er spedbarnsdødeligheten høyere i fattigere land.  Rike land har generelt råd til bedre helsetjeneste og medisiner, som påvirker spedbarnsdødeligheten. For eksempel har Angola verdens høyeste spedbarnsdødelighet med 178 dødsfall per 1000 levendfødte, mens Norge bare har 2,7 døde/1000.


== Referanser ==
Grethe Fossli

Grethe Fossli (født 21. desember 1954 i Bærum) er en norsk politiker (Ap).
Hun ble innvalgt på Stortinget fra Akershus i 1993.


== Stortingskomitéer ==
2001–2005 medlem av Næringskomitéen.
2001–2005 medlem av Valgkomitéen.
1997–2001 sekretær for Forsvarskomitéen fra 28. mars 2000.
1997–2001 medlem av Forsvarskomitéen til 28. mars 2000.
1997–2001 medlem av Den utvidede utenrikskomitéen fra 22. mars 2000.
1997–2001 varamedlem av Valgkomitéen.
1993–1997 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.


== Eksterne lenker ==
(no) Grethe Fossli hos Stortinget 
(no) Grethe Fossli hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) Grethe Fossli – Olympedia
Regensburger Domspatzen

Regensburger Domspatzen («Regensburgs domspurver») er et guttekor som er domkor i St. Peterskatedralen i Regensburg. Korets historie spenner over mer enn tusen år, og det er et av de eldste kor i verden, og et av de mest berømte og renommerte kor overhodet.
Korets historie går etter legenden tilbake til det 7. århundre. Mer sikre kilder påviser at biskop Wolfgang av Regensburg i år 975 grunnla en domskole for musikalsk utdannelse, og med ansvar for den musikalske liturgien i Regensburg. I det 20. århundre ble koret verdensberømt, særlig under ledelsen til domkapellmestrene Theobald Schrems (1924–64) og Georg Ratzinger (1964–94), bror av pave Benedikt XVI.
Koret er ikke bare et kor, men også en internatskole, hvor skole, internat og kor er tett integrert. Korets grunnskole holder til i et kloster i Pielenhofen. Deretter blir guttene, de såkalte Spatzen, overført til korets gymnasium.
I 1925 ble det grunnlagt en vennskapsforening, Freunde des Regensburger Domchors.
Koret holdt bl.a. en konsert for pave Benedikt XVI i det sixtinske kapell i 2005. I forbindelse med pavens reise til Bayern i 2006 deltok koret i en gudstjeneste med paven i Regensburg 12. september.


== Regensburgs domkapellmestre siden 1700-tallet ==
Anton Joseph Havek (1702–1715)
...
Fortunat Cavallo (1769–1801), etterfulgt av sin sønn
Wenzeslaus Cavallo (1801–1834)
Johann Ev. Deischer (1834/38–1839)
Joseph Schrems (1839–1871)
Franz Xaver Haberl (1871–1882)
Michael Haller (1882–1882) ?
Ignaz Mitterer (1882–1885)
Max Rauscher (1885–1891)
Franz Xaver Engelhardt (1891–1924)
Theobald Schrems (1924–1963)
Msgr. Georg Ratzinger (1964–1994)
Roland Büchner (1994–2019), den første ikke-geistlige siden F. Cavallo
Christian Heiß (2019-)


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Regensburger Domspatzen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Regensburger Domspatzen på Discogs 
(en) Regensburger Domspatzen på MusicBrainz 
(en) Regensburger Domspatzen på Spotify 
(en) Regensburger Domspatzen på Songkick 
(en) Regensburger Domspatzen på AllMusic
Einar Holstad

Einar Holstad (født 8. august 1950 i Oslo) er en norsk politiker (KrF). Han var vararepresentant til Stortinget fra Akershus mellom 1997–2005, og
møtte fast mens Valgerd Svarstad Haugland satt i regjering.  Holstad var ordfører i Enebakk fra 1994 til 1995.
Blant hans mest sentrale politiske oppgaver i stortinget var å være saksordfører for  forberedelsen og behandlingen av Nødnett i Norge. Stortinget behandlet bevilgnings- og anskaffelsesforslag fra Regjeringen mens Holstad var saksordfører.


== Stortingskomiteer ==
2001–2005 medlem av Justiskomiteen.
2001–2005 varamedlem av Den utvidede utenrikskomiteen til 15. oktober 2003.
1997–2001 medlem av Forsvarskomiteen til 17. mars 2000.


== Eksterne lenker ==
(no) Einar Holstad hos Stortinget 
(no) Einar Holstad hos Norsk senter for forskningsdata
André Kvakkestad

André Kvakkestad (født 28. oktober 1971 i Oslo)
er en norsk advokat og politiker. Han ble innvalgt på Stortinget i 2001 for FrP, men ble ikke gjennominert av Akershus Frp. Ifølge Kvakkestad pga. hans homofile legning. 
Han var vararepresentant fra 1997.
Etter kommunestyrevalget 2011 ble Kvakkestad valgt til varaordfører i Ski kommune.


== Stortingskomitéer ==
2001–2005 medlem av Justiskomitéen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) André Kvakkestad hos Stortinget 
(no) André Kvakkestad hos Norsk senter for forskningsdata 
(en) André Kvakkestad hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
kvakkestad.com – Hjemmeside
Kjell Engebretsen

Kjell Engebretsen (født 29. april 1941 i Oslo) er en norsk politiker (Ap).
Han ble innvalgt på Stortinget fra Akershus  i 1993.


== Stortingskomitéer ==
2001–2005 andre nestleder i Kontroll- og konstitusjonskomitéen.
2001–2005 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
2001–2005 varamedlem av Valgkomitéen.
1997–2001 medlem av Utenrikskomitéen.
1997–2001 medlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
1993–1997 medlem av Finanskomitéen fra 11. januar 1996.
1993–1997 medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomitéen til 11. januar 1996.
1993–1997 varamedlem av Valgkomitéen fra 17. januar 1996.
1993–1997 varamedlem av Den forberedende fullmaktskomitéen fra 19. juni 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kjell Engebretsen hos Stortinget 
(no) Kjell Engebretsen hos Norsk senter for forskningsdata
Tiril Sjåstad Christiansen

Tiril Sjåstad Christiansen (født 7. april 1995 på Geilo) er en norsk programleder og tidligere freestylekjører som representerte Geilo Idrettslag. Hun la opp etter Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.
Christiansen er barnebarn av den tidligere alpinisten Asle Sjåstad og lillesøster til skiskytteren Vetle Sjåstad Christiansen og programlederen Pia Rivelsrud.


== Karriere ==
Under Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck tok Christiansen Norges fjerde medalje, med sin sølvmedalje under halfpipeøvelsen i Kühtai.I sin debutsesong som senior, vinteren 2012/13, tok hun gull i slopestyle under Vinter-X Games Aspen 2013, foran Kaya Turski og Dara Howell. Bare noen måneder senere tok hun sølv i Vinter-X Games Europa 2013 i Tignes, denne gangen bak Turski, men foran Howell.Etter å ha vært ute med en kneskade tok hun sølvmedalje i sitt X Games-comeback, under slopestyleøvelsen i Vinter-X Games Aspen 2016. Med 91,66 poeng endte hun rett bak tidenes yngste gullvinner; 13 år gamle Kelly Sildaru fra Estland (93,00), og foran landsvenninnen Johanne Killi (85,66).Christiansen tok sitt første X Games-gull i Big Air under X Games Oslo 2016, foran lagvenninnen Johanne Killi og svenske Emma Dahlström. I perioden 2011–2014 gikk hun på NTG Lillehammer.Christiansen var programleder for Idrettsgallaen 2019, sammen med Nicolay Ramm.Hun vant sesong 3 av Farmen kjendis og i 2019 tok hun over programlederrollen for Farmen Kjendis etter Gaute Grøtta Grav.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tiril Sjåstad Christiansen på Internet Movie Database 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen hos The Movie Database 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen – Olympics.com 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen – Olympic.org 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen – Olympedia 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen – X Games 
(en) Tiril Sjåstad Christiansen – FIS (freestyle) 
(no) Tiril Sjåstad Christiansen på Instagram
Siri Hall Arnøy

Siri Hall Arnøy (født 28. november 1978 i Oslo) er en norsk tidligere politiker (SV).
Hun ble innvalgt på Stortinget fra Akershus  i 2001, men falt ut ved valget i 2005. Fra oktober 2005 til januar 2006 var hun politisk rådgiver for finansminister Kristin Halvorsen.


== Stortingskomitéer ==
2001–2005 medlem av Kontroll- og konstitusjonskomitéen.


== Eksterne lenker ==
(en) Siri Hall Arnøy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Siri Hall Arnøy hos Stortinget 
(no) Siri Hall Arnøy hos Norsk senter for forskningsdata
Morten Høglund

Morten Høglund (født 16. juli 1965 i Ski) er en norsk utenrikstjenestemann og tidligere politiker (FrP).
Fra 1990 til han ble stortingsrepresentant i 2001, arbeidet han i Fremskrittspartiets hovedorganisasjon og stortingssekretariat. Høglund hadde også kommunalpolitiske verv. Han var varaordfører i Ski 1989–1991 og i Asker 1995–2003.Høglund var stortingsrepresentant for Akershus 2001–2013. Han var medlem av Stortingets utenrikskomité, leder for parlamentarikerforsamlingen i Arktisk råd og observatør i Arktis-gruppen i Europaparlamentet.Deretter hadde Høglund et kort mellomspill som spesialrådgiver for Arktis i Utenriksdepartementet, utnevnt av daværende utenriksminister Espen Barth Eide. Etter dannelsen av Solberg-regjeringen høsten 2013 ble Høglund statssekretær i Utenriksdepartementet. Han fratrådte som statssekretær i 2015.I 2017 ble han ambassadør ved Norges faste delegasjon til ASEAN i Jakarta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Høglund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Morten Høglund hos Stortinget 
(no) Morten Høglund hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Morten Høglunds stemmegivning på Stortinget (arkivert) siden 2009 systematisert av organisasjonen Holder de ord Wikiquote: Morten Høglund – sitater
Benediktinerordenen

Benediktinerordenen (Den hellige Benedikts orden, latin Ordo Sancti Benedicti, forkortes O.S.B.) er en katolsk orden. Den har navn etter Benedikt av Nursia.


== Benedikts regel ==
Selv om ordenen har navn etter Benedikt, som levde ca. 480 – ca. 550, ble den ikke grunnlagt av ham. Benedikt grunnla klostre ved Subiaco og Monte Cassino og skrev en klosterregel, kjent som «Benedikts regel», for disse. Regelen var en av flere som ble brukt i klostre på hans tid, men den var på flere måter bedre enn de andre og spredde seg til flere land. I 816 eller 817 slo Ludvig den fromme fast at bare «Benedikts regel» var tillatt i Frankerriket. 
I begynnelsen var det ikke noen samhørighet mellom klostrene, men munker og nonner begynte snart å føle at de tilhørte et samfunn som gikk ut over klostermurene. Dette samfunnet utviklet seg til Benediktinerordenen. Ordensregelen er fortsatt en standard for det vestlige klosterlivet, sammen med «Augustins regel». 
De første klostrene i Norge og på Island tilhørte Benediktinerordenen. Ansgar som brakte kristendommen til Danmark, var benediktiner. Munkenes viktigste oppgave er den felles tidebønnen og deretter arbeid. Deres motto er Ora et labora – «Be og arbeid».
De var etter «Benedikts regel» forpliktet til: 

fast oppholdssted
fattigdom og sølibat
lydighetOrdenen oppmuntret ikke munkene til kontakter utenfor klostersamfunnet, ut fra § 54 i klosterreglene: «Om en munk kan motta brev eller annet.» En munk fikk verken ta imot eller sende brev eller gaver uten abbedens tillatelse. Selv om munken fikk ta imot en gave, kunne abbeden likevel gi den til hvem han ville av «brødrene, og han som den egentlig var tiltenkt, må ikke være misnøyd av den grunn, for ikke å gi djevelen innpass.»


== Den benediktinske konføderasjon ==
Ordenen ble etter hvert splittet opp i en rekke grener, som tolker regelen med forskjellige grad av strenghet. Ordenen ble ikke mer enn et løst nettverk av kongregasjoner. Pave Leo XIII slo dem sammen i Den benediktinske konføderasjon i 1893. Hver kongregasjon innen konføderasjonen beholdt sin egen tolkning av regelen, men deres felles grunnlag ble understreket, og kommunikasjonen mellom grenene ble forbedret. 
Enkelte valgte å ikke slutte seg til konføderasjonen; den viktigste av disse gruppene er Cistercienserordenen. 


== Ikke-katolske benediktinere ==
Det er opprettet bendiktinerkommuniteter innenfor Den anglikanske kirke og Svenska kyrkan. I England fikk dette en uventet følge da munkene i det største klosteret kollektivt konverterte til katolisismen og gikk inn i Den benediktinske konføderasjon. 


== Benediktinske kongregasjoner ==
Benediktinerne av Subiaco
Kamaldulenserne
Vallambrosianerne


== Referanser ==
Franz Hengsbach

Franz Hengsbach (født 10. september 1910 i Velmede i erkebispedømmet Paderborn i Tyskland, død 24. juni 1991 i Essen) var kardinal i den katolske kirke og biskop av Essen 1957–1991. Deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1988 av pave Johannes Paul II, med Nostra Signora di Guadalupe a Monte Mario som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951
Kardinal Franz Hengsbach


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Johannes Joachim Degenhardt

Johannes Joachim Degenhardt (født 31. januar 1926 i Schwelm i Tyskland, død 25. juli 2002 i Paderborn) var kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av Paderborn 1974–2002.
Han ble kreert til kardinal i 2001 med San Liborio som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951
Kardinal Johannes Joachim Degenhardt  (1926-2002) *1968


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Norges natur

Norges natur er ung. Den floraen og faunaen Norge har i dag, er innvandret etter at innlandsisen begynte å trekke seg tilbake fra kysten for ca. 14 000 år siden. Det kan ha vært isfrie fjelltopper over isbreen gjennom hele siste istid, og disse kan ha vært leveområder for organismer. Det vet man imidlertid lite om. Etter at innvandringen begynte, har det vært klimasvingninger som har endret artenes utbredelsesområde; derfor har det vært naturlige variasjoner i det biologiske mangfoldet i landet.
Med sin store utstrekning nord-sør, sin store høgde- og dybdegradient og sin store variasjon i berggrunn og jordarter, har Norge et stort mangfold av habitater. I tillegg har menneskelig aktivitet påvirka og endra den naturlige vegetasjonen. 
Sett i forhold til det totale antall arter på jorda, er artsmangfoldet i den nordlige tempererte og arktiske sonen lite. Det fins anslagsvis 60 000 arter i norsk natur (fraregna virus og bakterier). Til nå er det påvist ca. 38 500 arter, som fordeler seg slik:

Sopper: 6-7 000
Alger: 20 000
Lavarter: 1 800
Moser: 1 050
Karplanter: 2 800
Insekter: 16 000
Fugler: 450
Landpattedyr: 57
Sjøpattedyr: 25
Saltvannsfisk: 150
Ferskvannsfisk: 45
Amfibier: 5
Krypdyr: 5
Virvelløse dyr i ferskvann: 1 000
Virvelløse dyr i saltvann: 3 500En del habitater og artsgrupper er hittil ufullstendig kartlagt, bl.a. gjelder det bunndyrfaunaen i havet, soppene og insektene.
Sjøl om Norge har et relativt sett lite artsmangfold, kan det pga. den store variasjonen i livsmiljøer være en stor genetisk variasjon innafor de enkelte artene. For eksempel har laksen spesifikke stammer som er tilpassa hvert enkelt vassdrag.
3 886 arter er i dag på den nasjonale rødlista over trua og sårbare arter. Av disse er 1988 arter vurdert som truede, og 285 av disse igjen er vurdert som kritisk trua. 


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus i Norge: Naturmangfold(en) Nature of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

Artsdatabanken
Marcelo Spínola y Maestre

Marcelo Spínola y Maestre (født 14. januar 1835 på Isla de San Fernando nær Cádiz i Spania, død 20. januar 1906 i Sevilla) var en av Den katolske kirkes kardinaler, tidligere erkebiskop av Sevilla 1895–1906, og var også senator i Spania 1891–1894 og fra 1898.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X i 1905.
Han ble saligkåret i Vatikanet i 1987.
Alle dåpsnavn: Marcelo Rafael José María de los Dolores Hilario,
Alternativ etternavnsform: Marcelo Espínola y Maestre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi på katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Gregorio María Aguirre y Garcia

Gregorio María Aguirre y Garcia (født 12. mars 1835 i Pola de Gordón nær Oviedo i Spania, død 10. oktober 1913 i Toledo), var en av Den katolske kirkes kardinaler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Gregorio María Aguirre y García var sønn av don Tomás Aguirre og doña Anastasia García. Han studerte ved Colegio de San Antonio de La Pola, inntrådte i fransiskanerordenen etterpå, og studerte katolsk teologi og  filosofi i León.


=== Prest ===
I 1860 mottok han prestevielsen, og underviste etter det ved forskjellige seminarer og høyskoler i Spania og på de filippinske øyer. Han foreleste i filosofi fra 1860 til 1863; og teologi fra 1863 til 1879. Han var rektor for skolene i Consuegra, 1867–1870; Pastrana, 1870–1876; Almagro, 1878; og Puebla de Montalbán, 1881. I 1884 ble han utnevnt til pønitentiar i Lateranbasilikaen i Roma, men frasa seg dette tilbudet.


=== Biskop, erkebiskop ===
Han ble utnevnt den 27. mars 1885 til biskop av Lugo og ble bispeviet 21. juni 1885 i pilaristens kirke San Fernando i Madrid, med erkebiskop Mariano Rampolla del Tindaro som hovedkonsekreator - han var apostolisk nuntius i Spania. Medkonsekrantene var Benito Sanz y Forés, erkebiskop av Valladolid, og Tomás Jenaro de Cámara y Castro, biskop av Salamanca.
Han var senere erkebiskop av Burgos 1894–1909. Han var også senator i Spania 1893–1895 og fra 1902.


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X den 15. april 1907, med San Giovanni a Porta Latina som tittelkirke. Han var erkebiskop av Toledo og patriark av de vestindiske øyer 1909–1913. Han var pavens legatus ved Den eukaristiske kongress som ble celebrert i Madrid den 5. juli 1911.
Kardinal Gregorio María Aguirre y Garcia døde i Toledo den 10. oktober 1913. Han ble begravet i byens katedral.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Gregorio María Aguirre Garcia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
José María Justo Cos y Macho

José María Justo Cos y Macho (født 6. august 1838 på Terán i Cabuérniga i Spania, død 17. desember 1919 i Valladolid) var en av Den katolske kirkes kardinaler, erkebiskop av Santiago de Cuba 1889–1892, biskop av Madrid 1892–1901, og erkebiskop av Valladolid 1901–1919.
Han ble kreert til kardinal av pave Pius X i 1911, med Santa Maria del Popolo som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Kardinal Francisco de Solís Folch de Cardona (1713-1776) *1749
Biskop Agustín Ayestarán y Landa (1738-1804) *1772
Erkebiskop Romualdo Antonio Mon y Velarde (1749-1819) *1804
Kardinal Francisco Javier de Cienfuegos y Jovellanos (1776-1847) *1819
Kardinal Cirilo de Alameda y Brea (1781-1872) *1832
Kardinal Juan de la Cruz Ignacio Moreno y Maisanove (1817-1884) *1857
Erkebiskop Victoriano Guisasola y Rodríguez (1821-1888) *1875
Kardinal José María Cos y Macho (1838-1919) *1886


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church