jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Butanol

Butanol er en enverdig alkohol med 4 karbonatomer hvorav det ene har en OH-gruppe knyttet til seg. 
Kjemisk formel: C4H9OH og kan forekomme som 4 isomerer:

n-butanol, 1-butanol, CH3CH2CH2CH2OH
sec-butanol, 2-butanol CH3CH2CHOHCH3
isobutanol, 2-metyl-1-propanol (CH3)2CHCH2OH
tert-butanol, 2-metyl-2-propanol (CH3)2COHCH3Butanol kan framstilles av biomasse eller fossilt brensel. Brukes industrielt som løsningsmiddel, men kan også brukes som brensel for bensinmotorer. Den er veldig farlig og kan være eksplosivt ved en kjemisk reaksjon med andre stoffer.


== Se også ==
Biobrensel
Løsningsmiddel


== Eksterne lenker ==
Nettside om Butanol
Mario Puzo

Mario Puzo (født 15. oktober 1920 i New York City i USA, død 2. juli 1999 i West Bay Shore på Long Island) var en amerikansk forfatter. Han er kjent for sine bøker om mafiaen, spesielt Gudfaren, som ble filmatisert i 1972.


== Bibliografi ==
1955 The Dark Arena
1965 The Fortunate Pilgrim
1966 The Runaway Summer of Davie Shaw (barnebok)
1969 The Godfather (Gudfaren)
1978 Fools Die (Narrene dør, 1985)
1984 The Sicilian (Sicilianeren)
1990 The Fourth K (Den Fjerde K, 1991)
1996 The Last Don (Den Siste Don, 1997)
2000 Omertà (Omerta, 2001)
2001 The Family (Familien, 2003)


== Filmografi ==
1972 The Godfather (Gudfaren) (manus og bok)
1974 Earthquake (manus)
1974 The Godfather: Part II (Gudfaren 2) (manus og bok)
1978 Superman  (manus)
1980 Superman II (manus)
1982 A Time to Die (historie)
1984 The Cotton Club (historie)
1987 The Sicilian (bok)
1988 The Fortunate Pilgrim (TV-serie) (bok)
1990 The Godfather: Part III (Gudfaren 3) (manus)
1992 Christopher Columbus: The Discovery (manus)
1997 The Last Don (Den Siste Gudfaren, del 1) (TV-serie) (bok)
1998 The Last Don II (Den Siste Gudfaren, del 2) (TV-serie) (bok)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mario Puzo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mario Puzo på Internet Movie Database 
(sv) Mario Puzo i Svensk Filmdatabas 
(da) Mario Puzo på Filmdatabasen 
(da) Mario Puzo på Scope 
(fr) Mario Puzo på Allociné 
(en) Mario Puzo på AllMovie 
(en) Mario Puzo hos The Movie Database
.pk

.pk er Pakistans nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett. Det administreres av PKNIC.


== Registrering ==
Registrering har tidligere kun vært tilgjengelig på tredje nivå, under et av følgende subdomener på andre nivå:

.com.pk – Kommersielle selskaper
.net.pk – Nettverksrelaterte selskaper
.edu.pk – Utdanningsinstitusjoner
.org.pk – Non-profit organisasjoner
.fam.pk – Familier og enkeltpersoner
.biz.pk – Kommersielle selskaper
.web.pk – Nettsteder
.gov.pk – Domener for regjeringen i Pakistan
.gob.pk – Domener for regjeringen i Balutsjistan
.gok.pk – Domener for regjeringen i Azad Kashmir
.gon.pk – Domener for regjeringen i NWFP
.gop.pk – Domener for regjeringen i Punjab
.gos.pk – Domener for regjeringen i SindhFra 2005 ble imidlertid registrering direkte på andre nivå tilgjengelig, med en sunrise-periode begrenset til innehavere av varemerker til å begynne med. PKNIC startet åpen registrering av andrenivå .pk-domener (f.eks. – eksempel.pk i stedet for eksempel.com.pk) den 20. juni 2006, etter sunrise- og landrush-periodene var over.


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
PKNIC Offisielt nettsted
IANA .pk whois informasjon
.PK whois og tilgjengelighet av domenenavn
Giorgio Armani

Giorgio Armani (født 11. juli 1934 i Piacenza, Italia) er en italiensk motedesigner, hovedsakelig kjent for sine eksklusive herreklær. Han hadde i utgangspunktet tatt siket på en karriere innenfor medisin, men satset etter hvert på fotografi i stedet. Fra 1961 til 1970 jobbet Armani som designer hos det kjente motehuset Nino Cerruti. Han fant senere ut at han ville starte sitt eget selskap, noe han greide ved hjelp av kameraten Sergio Galeotti. Selskapet Giorgio Armani S.p.A ble grunnlagt i 1974. Armanis stil er kjent for å være ren og skredderaktig. Hans store gjennombrudd kom da flere skuespillere i Hollywood bestilte klær fra ham, da spesielt Richard Gere.


== Trivia ==
I 1996 var Armanis selskap ett av flere som ble dømt for korrupsjon.
Ifølge «Forbes Magazine» var Giorgio Armani den mest suksessrike italienske designeren i 2001, da konsernet var verdt 1,7 milliarder USD.
Han ble i 2002 utpekt som ambassadør for FNs høykommissær for flyktninger.
I 2006 fikk han i oppdrag å designe antrekkene til de italienske idrettsutøverne i vinter-OL i Torino.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Giorgio Armani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giorgio Armani på Internet Movie Database 
(no) Giorgio Armani hos Nationaltheatret 
(sv) Giorgio Armani i Svensk Filmdatabas 
(da) Giorgio Armani på Filmdatabasen 
(fr) Giorgio Armani på Allociné 
(en) Giorgio Armani på AllMovie 
(en) Giorgio Armani hos The Movie Database 
(en) Giorgio Armani på Discogs 
(en) Giorgio Armani på MusicBrainz 
(en) giorgioarmani.com Offisiell hjemmeside
(en) Giorgio Armani' profil i FMD-databasen
(en) The gentle touch (Suzie Mackenzie, «Guardian», 11. desember 2004)
Pål Lydersen

Pål Lydersen (født 10. september 1965) er en norsk tidligere fotballspiller fra Kristiansand.
Han spilte som forsvarsspiller for Start i 1985-91 og 94-97. I 1991 gikk han til Arsenal, men fikk ikke mer enn 16 kamper på tre sesonger. Noen år senere ble det avdekket en korrupsjonssak der Arsenals manager George Graham hadde mottatt £ 425.000 fra fotballagent Rune Hauge i forbindelse med overgangene til Lydersen og danske John "Faxe" Jensen.. Graham ble utestengt fra all fotball i ett år, mens Hauge ble utestengt som agent på livstid, en dom som senere ble omgjort til to år. Dommen fikk ingen konsekvenser for Lydersen eller "Faxe".
Lydersen var senere på et kort utlån til Sturm Graz hvor han heller ikke fikk mye spilletid. I 1997 gikk han til Molde der han spilte tre sesonger mens han bodde og trente i Kristiansand og pendlet til alle Moldes kamper. Han la opp etter 1999-sesongen.
Lydersen har spilt over 200 kamper i eliteserien og har 20 kamper og ett mål for landslaget. Han har to ganger mottatt Kniksenprisen for Årets forsvarsspiller.


== Landskamper ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Lydersen – UEFA 
(en) Pål Lydersen – Transfermarkt 
(en) Pål Lydersen – national-football-teams.com 
(en) Pål Lydersen – FootballDatabase.eu 
(en) Pål Lydersen – EU-Football.info 
(no) Pål Lydersen – Norges Fotballforbund 
(en) Pål Lydersen – FBref 
(en) Spillerprofil på Arsenal.com
(no) Spillerprofil på AltOmFotball
(en) Profil på FootballDatabase.eu
Aursundbrua

Aursundbrua er ei bru som krysser Aursundet mellom fastlandet og Ruøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua er en del av veiforbindelsen mellom fastlandet og Ertvågsøya. 
Aursundbrua er 486 meter lang. Den ble åpnet i 1995 og er en del av fylkesvei 680.


== Se også ==
Smalsundbrua
Mjosundbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua sett fra sør.
Bilde av brua sett fra nordøst.
Bergsøysundbrua

Bergsøysundbrua eller Bergsøysundet bru er ei flytebru som krysser Bergsøysundet mellom Aspøya og Bergsøya i Møre og Romsdal. 
Den ble åpnet i 1992 og er en del av «Krifast» – fastlandsforbindelsen til Kristiansund. Brua er i dag en del av riksvei 70 og europavei 39.
Brooverbygningen består av et stålfagverk med rørknutepunkter. Selve brobanen består av orthotrop stålplate. De syv pongtongene er bygget i høyfast lettbetong LC55. Brua var ved åpningen verdens eneste flytebru uten sideforankring. Nordhordlandsbrua er den eneste flytbrua i Norge bygget siden.
Broen er utstyrt med konstant instrumentering bl.a. for registrering av lekkasje i  pongtongene, bølgetilstand, tidevann og broens bevegelser. Målingene overføres direkte til en overvåkningssentral. Brua beveger seg opp og ned med tidevannet.
Bergsøysundbrua ble i 2002 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Riksantikvaren fredet brua 17. april 2008.


== Se også ==
Gjemnessundbrua
FreifjordtunnelenListe over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bergsøysundbrua». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bolsøybrua

Bolsøybrua er ei betongbjelkebru som krysser Bolsøysundet i Molde kommune i Møre og Romsdal. Den går mellom Grønneset på fastlandet og Bolsøya.  Bolsøybrua er 555 meter lang, seilingshøyden er 16 meter. Brua har 11 spenn, det lengste spennet er 55 meter.
Bolsøybrua er en del av fylkesvei 64. Veistykket som brua ligger på kalles Skålavegen, som går fra Skålahalvøya, over Bolsøybrua og Bolsøya og gjennom Fannefjordtunnelen til Årø like øst for Molde. Veiprosjektet ble åpnet 24. mai 1991, og var bompengefinansiert til det var nedbetalt sommeren 2005, etter en 14 års innkrevingsperiode. Skålavegen erstattet fergeforbindelsen mellom Grønneset og Lønset på nordsiden av Fannefjorden.


== Se også ==
Fannefjordtunnelen
Skålavegen (Molde)
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Panoramabilde fra Bolsøybrua
Blindsjakk

Blindsjakk er en form for sjakk der trekkene gjøres uten at spillerne kan se brettet eller brikkene, og uten at de har annen form for fysisk kontakt med dem. Trekkene kommuniseres ved hjelp av sjakknotasjon. 
Enkelte spillere er i stand til å spille flere blindsjakkpartier samtidig mot flere motstandere, dette kalles simultanblindsjakk.


== Historikk ==
Blindsjakk er kjent fra tidlig i sjakkens historie, det første partiet ble muligens spilt av Sa'id bin Jubair (665–714) i Midtøsten. I ble blindsjakk brukt for å jevne ut nivåforskjellen mellom en sterk og en svak spiller, eller rett og slett for å vise hvor dyktig man var. Den franske mesteren Philidor kunne spille opptil tre partier samtidig. I 1858 gav den legendariske Paul Morphy simultanoppvisning i blindsjakk mot de åtte sterkeste spillerne i Paris. Han vant seks partier, og spilte to remiser. I simultanblindsjakk overfører vanligvis en mellommann trekkene mellom spillerne.
Etter hvert ble blindsjakkrekordene forbedret. I 1900 spilte Pillsbury 20 partier simultant i Philadelphia. Den tsjekkiske spilleren Richard Réti og den russiske verdensmesteren Aleksandr Alekhin var de neste som forbedret rekorden kraftig. Alekhin spilte mot 28 motstandere i februar 1925, med resultatet 22 seire, 3 remis og 3 tap. Samme år forbedret Réti rekorden ved å spille mot 29 spillere samtidig i São Paulo.
I 1943 spilte polske Miguel Najdorf mot 40 motstandere. Han økte antallet til 45 i 1947, og oppnådde resultatet 39 seire, 4 remiser og 2 tap. I dag blir denne prestasjonen ansett som tidenes mest imponerende når det gjelder simultanblindsjakk. 
Den gjeldende verdensrekorden innehas av ungareren Janos Flesch, som i Budapest i 1960 spilte mot 52 motstandere. Han vant 31 partier, spilte 3 remis og tapte 18. Denne rekorden blir av enkelte trukket i tvil, fordi Flesch under partiene ble tillatt å gjenoppfriske stillingene muntlig.


== Dagens status ==
Nå blir det arrangert flere blindsjakkturneringer årlig. Den mest kjente er Melody Amber-turneringen, som arrangeres i Monte Carlo av milliardæren Joop van Oosterom.


== Eksterne lenker ==
Blindfold Chess av Danny Kopec
George Koltanowski
Lars Helle

Lars Helle (født 1. november 1962) er en norsk jurist, journalist og fra 1. januar 2012 sjefsredaktør i Stavanger Aftenblad. Denne stillingen hadde han til 31. oktober 2021.
Helle arbeidet som ansvarlig redaktør i Rogalands Avis i Stavanger mellom 1996 og 2000. 
Fra 2001 hadde han ulike lederfunksjoner i Dagbladet; som utviklingsredaktør, produksjonsredaktør, magasinredaktør, administrerende redaktør og etikkredaktør. I 2006 ble han konstituert som sjefredaktør da Thor Gjermund Eriksen trakk seg. Han fylte den gang funksjonen i et halvt år fra 8. mars til 14. august, da Anne Aasheim tiltrådte. 
Helle ble på nytt konstituert som sjefredaktør da Aasheim trakk seg på bakgrunn av sviktende opplagstall den 21. januar 2010. Avisen var da inne i en omfattende omleggingsprosess som innebar en rekke oppsigelser og en varslet nedleggelse av Dagbladets fotoavdeling. Den 11. mai 2010 ble Helle formelt ansatt som sjefredaktør. Han var ifølge klubbstyret eneste kandidat som ble spurt.
20. oktober 2011 ble det klart at han forlater Dagbladet til fordel for jobben som sjefredaktør i Stavanger Aftenblad. I 2022 var han igjen tilbake i Dagbladet, som stabsredaktør.
Lars Helle er sønn av tidligere stortingsrepresentant Ingvar Lars Helle (V), og nevø av professor Knut Helle. Han er gift med den norske journalisten Hilde Torgersen. 
Lars Helle var elev ved Stavanger katedralskole.


== Referanser ==
Dromnessundbrua

Dromnessundbrua er ei bru som krysser Dromnessundet mellom fastlandet og Skardsøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua er 388 meter lang. Den ble åpnet i 1996 og er en del av fylkesvei 680.


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua fra nordøst
Bilde av brua fra nordvest
Bilder av Dromnessundbrua: [1] [2]
Giskebrua

Giskebrua er ei bjelkebru mellom øya Giske og Valderøya i Giske kommune i Møre og Romsdal. Brua er 552 meter lang, lengste spenn er 52 meter og seilingshøyden er 17 meter. Brua har 11 spenn. Den ble åpnet i 1987 og er en del av fylkesvei 5957.


== Se også ==
Ellingsøytunnelen
Valderøytunnelen
Alnestunnelen


=== Lister ===
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Joop van Oosterom

Joop van Oosterom (født 12. desember 1937 i Hilversum, død 22. oktober 2016 i Monaco) var en nederlandsk forretningsmann og sjakkspiller. Han var kåret til den 18. verdensmester i postsjakk.
I 1955 ble han nederlandsk juniormester, og kom på 7.-plass i junior-VM. Etter avsluttet utdannelse satset han imidlertid på sjakk, men grunnla IT-firmaet Volmac. I 1988 solgte han sin andel for om lag 1 milliard euro, og regnes i dag som en av de ti rikeste nederlendere.
Fra 1992 har han sponset en sjakkturnering i hans nye hjemland Monaco, og oppkalt den etter sin datter, Melody Amber. Verdens sterkeste spillere inviteres til å delta i hurtigsjakk og blindsjakk.
Van Oosterom er en sterk postsjakkspiller. Allerede i 1980 vant han det nederlandske mesterskapet. Etter at han i 2002 kom på 2.-plass i det 15. postsjakk-VM, lyktes det ham i 2005 å vinne det 18. verdensmesterskapet og igjen i 2007 i det 21. verdensmesterskapet. Det er kjent at han i stor omfang bruker sjakkprogrammer og mottar hjelp fra stormestere. Dette er imidlertid ikke forbudt i henhold til postsjakkreglene, og motstanderne hans har de samme mulighetene.


== Eksterne lenker ==
(en) Joop van Oosterom – chessgames.com 
(en) Joop van Oosterom – 365Chess.com
Wien Air Alaska

Wien Air Alaska ble dannet som en sammenslutning mellom Northern Consolidated Airlines og Wien Alaska Airways. Selskapet var berømt for å være det første flyselskap i Alaska, og et av de første i De forente stater.
Selskapet ble grunnlagt i 1927 av Noel Wien i Nome, Alaska, men kan føre sine linjer tilbake til Wiens flyvninger mellom 1924 – 1926 fra Fairbanks med  Bennett Rodebaughs Fairbanks Airplane company som senere gikk inn i  Wien Alaska Airways.  Wien Air Alaskas rutenett og destinasjoner var en tid større enn alle andre selskaper i verden med unntak av Aeroflot. Tidlig på 1980-tallet strakte rutenettet seg fra Point Barrow og et dusin andre byer og steder i  Alaska ned til Phoenix, Oakland og Denver.  Hovedbasen var i Anchorage og Seattle. 
Før Wien Air gikk inn i 1985, var det kjent for å være det nest eldste flyselskap i USA. 


== Flytyper benyttet ==
På 1920-tallet:

Standard J-1
Fokker F.III (operetta av Noel Wien i Fairbanks Airplane Company)
Stearman C3
Stinson SB-1 "Detroiter" (1926 to-dekker versjon av Detroiter)
Hamilton Metal PlanePå 1930-tallet:

Bellanca
Stinson Model Jr.
Ford Trimotor
Fokker UniversalPå 1940-tallet:

Fairchild Pilgrim
Bellanca Skyrocket
Travelair 6000
Noorduyn Norseman
Republic Seabee
Stinson SR-9 "Gull Wing"
Boeing 247
Douglas DC-3
Curtiss C-46
Cessna 165 AirmasterPå 1950-tallet:

Douglas DC-3
Curtiss C-46
Noorduyn Norseman
Cessna 170, 180, 195
Beech 18På 1960- og 1970-tallet

Cessna 185
de Havilland Beaver
Beech 18
Pilatus PC-6 Porter
Douglas DC-4
Lockheed Constellation
de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter
Fairchild C-82
Douglas DC-3
Curtiss C-46
Short Skyvan
Fokker F-27
Boeing 737 (Et av de første amerikanske selskap som tok i bruk flytypen, i mai 1967.N461GB)På 1980-tallet:

Boeing 737
Boeing 727
McDonnell Douglas DC-8 Freighter (kontrakt for UPS)


== Navnehistorie ==
Wien Alaska Airways 1927-1930
Northern Air Transport 1930
Wien Alaska Airways 1930-194?
Wien Alaska Airlines 194?-196?
Wien Air Alaska 196?-April 1968
Wien Consolidated April 1968-1974
Wien Air Alaska 1974 -1984Selskapet ble kjøpt opp i 1981 av dets nåværende president, Jim J. Flood, etter konkursen 23. november 1984. Flood skaffet seg en betydelig fortjeneste og mer enn 1 500 ansatte mistet arbeidet.


== Eksterne lenker ==
Wiens rutenett, kart
Gjemnessundbrua

Gjemnessundbrua er ei hengebru som krysser Gjemnessundet mellom Gjemnes på fastlandet og Bergsøya i Møre og Romsdal. Gjemnessundbrua ble åpnet i 1992. I dag er brua en del av Europavei 39. I totallengde var den Norges lengste hengebru frem til Hardangerbrua ble åpnet i 2013.  Askøybrua hadde lengst enkeltspenn. Brua er 1 257 meter lang, hovedspennet er 623 meter, og seilingshøyden er 43 meter. Brua har 21 spenn og er 108 meter høy.


== Krifast ==
Gjemnessundbrua er en del av «Krifast», fastlandsforbindelsen til Kristiansund. Krifast er et trekantsamband, der tre veier har sitt møtepunkt på Bergsøya.  Bompenger finansierte en andel av veianlegget og bomstasjonen lå på Bergsøya i knutepunktet mellom disse tre veiene. 1. desember 2012 ble bomstasjonen fjernet og det ble gratis å kjøre på Krifast.

Veien fra øst, fra Tingvoll kommune går over Bergsøysundbrua og Straumsundbrua.
Veien fra Gjemnes i sør, over Gjemnessundbrua.
Veien fra Kristiansund i nord, under Freifjorden i den undersjøiske Freifjordtunnelen.


== Krykkjekoloni ==
Gjemnessundbrua har den nest største krykkjekolonien i Møre og Romsdal og en av de største i landet. Langs hele brospennet er det tett med krykkjereir i fire rekker. Krykkjer er kolonihekkere og bygger reir i bratte fjell (fuglefjell) på små berghyller. De små framspringene på bruspennet er utmerket rugeplass for krykkjer. 

Et stort problemet er fugleskitt som tærer på betongen og skader den. Betongen blir mer sårbar for saltinntrengning som gjør at armeringen ruster. Mange bruer må repareres fordi det salte sjøvannet trekker inn i betongen og får armeringsjernet til å ruste. 
Kolonien har vært uønsket i flere år, men krykkjene har nektet å forlate hekkeplassen. I stedet for å jage vekk krykkjene legger Veivesenet til rette for at krykkjene kan bruke brua som rugeplass. Brua har blitt spylt og rengjort, og en elastisk, sprekkoverbyggende membran er lagt på betongen for å beskytte mot stoffene i fugleskitten.


== Se også ==
Bergsøysundbrua
FreifjordtunnelenListe over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Kilder ==
Tidens Krav 15.mars 2004
NRK Norgesglasset 19.juni 2006
NRK distrikt Møre og Romsdal


== Eksterne lenker ==
(en) Gjemnessundbrua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Side om Gjemnessundbrua
Structurae om Gjemnessundbrua
Bilde av brua sett fra sør.
Bilde av brua sett fra sørvest.
Herøybrua

Herøybrua er ei fritt frambygg-bru mellom Notøy og Røyra i Herøy kommune i Møre og Romsdal. Brua er 544 meter lang, lengste spenn er 170 meter, og seilingshøyden er 32 meter. Brua ble åpnet av kong Olav V den 4. september 1976. Den er en del av fylkesvei 654.


== Se også ==
Nerlandsøybrua
Remøybrua
Rundebrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Gulbrand Eriksen Mørstad

Gulbrand Eriksen Mørstad (født 1829 i Øystre Slidre i Valdres, død 1888 i Chicago) var en av de to straffangene som hugget ut løvene på Løvebakken. Mørstad satt da på Akershus festning dømt til døden for mord. Han var òg kjent som Gulbrand i Lia.


== Liv og virke ==
Gulbrand Mørstad vokste opp under vanskelige forhold med mange søsken og en far som var kriminell. Han ble beskrevet som en «tjukkvoksen kar, ikke særlig høy, med brunt hår og blå øyne. I tillegg hadde han en stor svart vorte på venstre øyebryn».
I 1856 flyttet Gulbrand Mørstad med kone og barn til Vestlandet, først til Sogn og deretter til Bergen. Her ble han kjent med Knut Olson Offerdalen og sammen fant de to på at de skal lage falske penger. Samme år som han kom til Bergen satte de to kameratene planen ut i livet. Håndverket til de to falskmynterne var imidlertid ikke av det beste, og snart ryktes det over hele byen om falske mark- og skillingsstykker. Så prøvde Knut Offerdalen å presse Mørstad for penger for at han ikke skulle røpe for politiet at det var Mørstad som lagde støpeformene til de falske myntene. Det endte med at Knut ble drept, med 13 knivstikk, for deretter å få hodet avskåret. Gulbrand Mørstad ble dømt til døden for mord og anbragt på Akershus festning.
På Akershus ble Mørstad sammen med en annen straffange som het Sivert, de gikk forresten under betegnelsen slaver, rekruttert av billedhuggeren Christopher Borch som skulle utføre de kjente granittskulpturene av løvene på Løvebakken. Borch hadde noen av fangene på Akershus som sine elever, og de drev med modellering i tre og stein. Stortingsløvene ble hugget i løpet av tre måneder av to massive blokker nordmarkitt i 1865, året før den nye Stortingsbygningen ble åpnet. En av løvene ble i 2014 gjengitt på et norsk frimerke, i anledning 200-årsjubileet for Grunnloven.Gulbrand Mørstad ble benådet av Regjeringen i 1873 «for fortjenester mot Norges nasjonalforsamling» etter først å ha fått avslag tre ganger. Han bodde senere på Grünerløkka, i Thorvald Meyers gate 73. Hans første kone Ingeborg døde og han giftet seg på ny. Han utvandret med familien til Amerika i 1881 og ble rydningsmann på prærien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Løvene på Løvebakken
Straffedes organisasjon i Norge
Fra en morders hånd
Løvene laget av drapsmann - NRK - 2013
Midsundbrua

Midsundbrua er ei bru som Midsundet mellom Otrøya og Midøya i Molde kommune i Møre og Romsdal. Brua ble åpnet den 28. juni 1969. Brua inngår i fylkesvei 668 og er totalt 390 meter lang.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Mjosundbrua

Mjosundbrua er ei bru som krysser Mjosundet mellom Rottøya og Ertvågsøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua er en del av veiforbindelsen mellom fastlandet og Ertvågsøya. Mjosundbrua er 346 meter lang. Den ble åpnet i 1995 og er en del av fylkesvei 680.


== Se også ==
Aursundbrua
Smalsundbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Eksterne lenker ==
Bilde av brua fra nordøst.
Bilde av Mjosundbrua
Kart fra hvor.no
Nerlandsøybrua

Nerlandsøybrua er ei bru i Herøy kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser Søre Vaulen fra Igesund på Bergsøya til Kvalsund på Nerlandsøya. Brua er 405 meter lang med lengste spenn på 40 meter. Den ble åpnet den 25. september 1968, og er del av fylkesvei 20.


== Se også ==
Remøybrua
Rundebrua
Herøybrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==