jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vestfold skyttersamlag

Vestfold skyttersamlag ble stiftet under navnet Jarlsberg og Laurvik amts folkevæpningssamlag, den 3. februar 1882. Samlaget har vært medlem av DFS siden oppstarten i 1893 og har vunnet samlagsskytingen på landsskytterstevnet hele ni ganger.


== Historie ==
Navnet på samlaget ble omdøpt fra Jarlsberg og Laurvik amts folkevæpningssamlag til Vestfold folkevæpningssamlag i 1883. Samlaget besto da av følgende 14 skytterlag: Hof, Sande, Harald Haarfagre, Foden, Strømmen, Vaale, Træf i Aasgaardsstrand, (Brunlaugnes) Brunlanæs, Skytaren i Hof, Stokke, Kodal, St. Halvard, Gyttesø skl af Sande, Fredriksværn.
Vestfold skyttersamlag hadde i 1893 med 18 skytterlag 438 skyttere, 140 rifler og 32 tusen skudd. 
Allerede to år senere, i 1895, besto samlaget av 28 skytterlag med 885 skyttere. I 1977 var antallet skytterlag redusert til 19. Nedgangen har fortsatt og i år 2000 besto samlaget av 16 skytterlag.


== Titler ==


=== Senior ===
1922 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Hermann Kjæraas, Erik Rivelsrød, Kristoffer Skjelland og Anton L. Eikeberg.
1925 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristoffer Skjelland, Henrik Kolkinn og Erik Rivelsrød.
1934 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristoffer Skjelland, Lars Eikeberg og Tjøstolf Klåstad.
1961 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Knut Skjelland, Ragnar Skjelland, Per Hansen og Toralf Brekke.
1962 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved  Ragnar Skjelland, Knut Skjelland, Axel Th. Marthinsen og Einar Gjelstad.
1970 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Willy Enger, Ragnar Skjelland, Thoralf Brekke og Knut Skjelland.
1979 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Tor Nystuen, Bjørn Egil Hansen, Jo Laaveg og Knut Skjelland.
2001 – Vinner av samlagsskytingen på Viken I, ved Tommy Gjølberg, Steinar Holtan, Bjørn Egil Hansenn og Hans Kr. Wear.
2004 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Glenn Pettersen, Fredrik Fulsaas, Ragnar Flaatnes og Hans Kr. Wear.
2008 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Ann Kristin Årskog Vikhagen, Bjørn Tonny Stalsberg, Ragnar Flaatnes og Hans Kristian Wear
21 seire i 6-kanten


=== Ungdom ===
1975 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Mette Jahre, Trond Bergan, Egil Kværne og Tor Nystuen.
1999 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristian Gjølberg, Irene Knudsen, Lene Sivertsen og Steinar Holtan.
1999 – Vinner av samlagsskytingen på Viken I, ved Kristian Gjølberg, Irene Knudsen, Lene Sivertsen og Steinar Holtan


== Samlagsformenn ==


== Samlagsmestere ==
Knut Skjelland fra Andebu og Tor Nystuen fra Nøtterøy er de klart mestvinnende skytterne når det kommer til samlagsmesterskap. Skjelland har totalt 13 seire (10 på bane og 3 i felt). Nystuen har totalt 11 seire (7 på bane og 4 i felt).


=== Bane ===


=== Felt ===


== Eksterne lenker ==
Vestfold Skyttersamlag
Myntkabinettet

Myntkabinettet eller Universitetets Myntkabinett er en norsk numismatisk museumssamling og et tidligere museum som ble opprettet av Universitetet i Oslo i 1817. I 1999 ble Myntkabinettet en del av Universitetets kulturhistoriske museer sammen med Oldsaksamlingen (med Vikingskipshuset) og Etnografisk museum. I 2004 ble navnet endret til Kulturhistorisk museum. Museumsavdelingen holder til i Historisk Museum i Frederiks gate i Oslo sentrum. Myntkabinettet har over 200 000 norske og utenlandske mynter, medaljer, pengesedler og annet fra 650 f.vt. til i dag.


== Historikk ==

Myntkabinettet ble etablert gjennom et innkjøp av en samling på over 6 000 antikke mynter. Initiativet kom fra universitetsbibliotekar Georg Sverdrup. Samlingen ble kjøpt fra Den Kongelige Mønt- og Medaillesamling i København, og var deres dubletter. Samlingens andre bestyrer var C.A. Holmboe. I hans tid økte samlingene til over 43 000 gjenstander. 
Oldsaksamlingen og Myntkabinettet holdt fra begynnelsen til i universitetets forskjellige bygninger i Oslo, men da universitetsbygningene ved Karl Johans gate stod ferdig i 1852, flyttet samlingene inn i Urbygningen. Da Historisk museums nybygg åpnet i 1904, flyttet begge museene dit. 


== Samlinger ==
Museet inneholder i dag over en kvart million gjenstander fra hele verden, blant annet:

Fridtjof Nansens og Roald Amundsens samlinger av medaljer og ordener
Kinesiske mynter fra samlingen til Frederik Schjøth (Christian Fredrik Wyller Schjøth, 1846–1935), kinesisk generalkonsul og numismatiker
25 000 greske og romerske mynter
7 000 europeiske vikingtidsmynter
40 000 norske vikingtid- og middelaldermynter fra skattefunn og funn under norske kirkegulv
Samlinger av norsk, europeisk og mynt fra øvrige verden
Pengesedler og medaljer og ordensutmerkelser fra hele verden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
100 år med Historisk museum, Historisk museums historie, fra forskningsmagasinet Apollon
Ken Anderson (fribryter)

Kenneth «Ken» Anderson (født 6. mars 1976 i Green Bay), bedre kjent som Ken Kennedy eller Mr. Kennedy, er en amerikansk fribryter i Total Nonstop Action Wrestling under navnet Mr. Anderson], men er mest kjent for sin tid i WWE. Han er tidligere WWE United States Champion. På WrestleMania 23 vant han Money in the Bank-kampen, og mottok dermed en tittelkontrakt. Han tapte derimot denne kontrakten til Edge på en episode av Raw.
Han er nåværende Han har vært tungvektsmester i Total Nonstop Action(TNA).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ken Anderson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ken Anderson – Cagematch 
(en) Ken Anderson – wrestlingdata.com 
(en) Ken Anderson – Online World of Wrestling 
(en) Ken Anderson – Online World of Wrestling
Ross Halfin

Ross Halfin (født 11. august 1957) er en engelsk musikkfotograf. Han begynte som musikkfotograf på 70-tallet, og har jobbet med band og artister som Led Zeppelin, Jeff Beck, Aerosmith, Iron Maiden, Def Leppard, Guns N' Roses, AC/DC, Black Sabbath, Metallica, The Who, ZZ Top med flere. 
Halfin begynte karrieren som frilansfotograf for Sounds Magazine i 70-åra, hvor han fotograferte nye band som Def Leppard og Iron Maiden. Han fortsatte å arbeide med disse bandene i mange år videre. Han fortsatte fotografkarrieren hos det britiske rockemagasinet Kerrang! og andre høyt profilerte blader, Blant annet Q, Mojo og Classic Rock. Hans tidligere assistent hos Kerrang!, Scarlet Page, datter av gitarspilleren Jimmy Page fra Led Zeppelin, er nå en av deres mest brukte fotografer.
Ross Halfin tilbringer mye til både i London og i Los Angeles, og fotograferer fremdeles flere av verdens mest kjente band. I tillegg til bandfotografiene, er han også kjent for sine landskapsfotografier fra hele verden, spesielt fra orientalske land.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ross Halfin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arne Repål

Arne Repål (født 26. juni 1956) er utdannet psykologspesialist, forfatter og foredragsholder. Han er utdannet psykolog ved Universitetet i Bergen i 1982. Han er godkjent veileder i kognitiv terapi. Repål er tidligere fagsjef/fagdirektør ved Psykiatrien i Vestfold HF (2001 - 2014). Han jobber nå i 50% stilling som Spesialrådgiver OU ved Klinikk psykisk helse og rusbehandling, Sykehuset i Vestfold HF. Han er også redaktør for Tidsskrift for Kognitiv Terapi. Han har deltatt i ulike nasjonale arbeidsgrupper. Ved siden av egne bøker har Repål bidratt med kapitler i ulike fagbøker og skrevet fagartikler og fagessay innen ulike emner i forskjellige tidsskrifter.


== Bøker ==
1997 Trange rom og åpne plasser Arkivert 24. mai 2019 hos Wayback Machine.: hjelp til mestring av angst, panikk og fobier, sammen med Torkil Berge (Flere nye reviderte utgaver)
1999 Mestring av psykoser: Psykososiale tiltak for pasient, pårørende og nærmiljø, sammen med Helge Jordahl. (Fagbokprisen) (Ny redigert utgave 2009)
2000 Den indre Samtalen, sammen med Torkil Berge. (Flere nye reviderte utgaver).
2002 Lykketyvene Arkivert 24. mai 2019 hos Wayback Machine.: Hvordan overkomme depresjon, sammen med Torkil Berge. (Flere nye reviderte utgaver). (Arthur Holmeslands pris for sakprosa)
2004 Angst. Stiftelsen Psykiatrisk Opplysning
2008 Håndbok i kognitiv terapi, Arkivert 31. mars 2016 hos Wayback Machine. redaktør og bidragsyter sammen med Torkil Berge
2011 En annen virkelighet, sammen med Helge Jordahl
2012 Sjalusi. Kjærlighetens skyggesider
2015 Håndbok i kognitiv terapi Arkivert 31. mars 2016 hos Wayback Machine.. Ny revidert og endret utgave. Redaktør og bidragsyter sammen med Torkil berge
2019 Veiledet internettbehandling. Sammen med Tine Nordgreen.


== Priser ==
1999 Fagbokprisen
2002 Arthur Holmeslands Pris for Sakprosa (Aschehoug)
2007 Akuttpsykiatriprisen
Kiribatis riksvåpen

Kiribatis riksvåpen består av et skjold der den øvre delen er rød med en gullfarget fregattfugl (Fregata minor) som flyr over en oppadstigende sol. Den nedre delen er blå med tre horisontale bølgeformede striper som representerer havet og de tre øygruppene; Gilbert-, Phoenix- og Linjeøyene. De 17 solstrålene representerer de 16 Gilbert-øyene og Banaba. På båndet under skoldet står valgspråket: 
«TE MAURI TE RAOI AO TE TAMBOMA» «Helse, fred og velstand». Riksvåpenets motiv finnes også på Kiribatis flagg.
Fylkesvei 5146

Fylkesvei 5146 går mellom Drøna og Kvednavatnet i Austevoll kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 155 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 AustevollDrønen 

Straumsøya 
Heiamark 

Kolbeinsvik 
Vassnes 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5146
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Marianne Birthler

Marianne Birthler (født 22. januar 1948 i Berlin) er en tysk borgerrettsforkjemper og tidligere politiker for De grønne. Fra 2000 til 2011 var hun føderal kommissær for Stasi-arkivene (Bundesbeauftragter für die Stasi-Unterlagen), med ansvar for å forvalte de omfattende etterlatenskapene etter den tidligere overvåkningsorganisasjonen i DDR.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marianne Birthler ble født i den sovjetiske sonen (snart etter konstituert som staten DDF) og tilhørte en sosialdemokratisk arbeiderfamilie. I 1966 fullførte hun gymnaset, og studerte utenrikshandel frem til 1972. 


=== Karriere ===


==== I Øst-Tyskland ====
Hun arbeidet innen DDRs utenrikshandel frem til 1976, da hun bestemte seg for å bryte over tvert og utdanne seg til kateket i den lutherske protestantiske kirke. Hun ble så ansatt som ungdomssekretær i kirken i Berlin. Birthler engasjerte seg tidlig i Initiativgruppe für Frieden und Menschenrechte og la ikke skjul på sin opposisjonelle holdning overfor DDR-staten. 
I 1986 var hun en av grunnleggerne av arbeidsgruppen Solidarische Kirche, som krevde demokratisering av kirken og samfunnet i DDR. 


==== Fra Tysklands samling ====
Hun ble innvalgt i Folkekammeret ved det første demokratiske valget til DDRs parlament i 1990, og var leder for De grønnes gruppe i parlamentet frem til oppløsningen av DDR i oktober samme år. Fra 3. oktober til det føderale valget 2. desember var hun medlem av Forbundsdagen.
I oktober 1990 ble Marianne Birthler innvalgt i landdagen i Brandenburg for De grønne, og i november samme år ble hun utdannelsesminister i Brandenburg. Sommeren 1992 la hun ned sitt landdagsmandat, og 29. oktober samme år gikk hun av som minister. Hun ble kort etter valgt til talskvinne, dvs. partileder, for Bündnis 90/Die Grünen. I 1995 fikk hun Tysklands fortjenstkors.
Marianne Birthler etterfulgte i september 2000 Joachim Gauck som Bundesbeauftragte für die Unterlagen des Staatssicherheitsdienstes der ehemaligen Deutschen Demokratischen Republik, og har i den egenskap ansvar for forvaltningen av det tidligere Stasis omfattende arkiver og bearbeidelsen av Stasi-uretten på vegne av den føderale regjeringen. 27. januar 2006 ble Birthler bekreftet i stillingen av Forbundsdagen med stort flertall. Bare etterfølgerpartiet til det tidligere kommunistpartiet i DDR, Die Linkspartei, stemte mot.
Marianne Birthler var tidligere gift med dyrlegen og politikeren Wolfgang Birthler, og har tre døtre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marianne Birthler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Marianne Birthler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Fylkesvei 5158

Fylkesveg 5158 går mellom Fana i Bergen og Drange i Bjørnafjorden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 163 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Bergen

 Bjørnafjorden
Balandsneset 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5158
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Calogero

Calogero, egentlig Calogero Maurici (født 30. juli 1971 i Échirolles), er en fransk musikkartist. Han både synger, spiller bassgitar og piano. Han komponerer sin egen musikk, men skriver ikke tekstene sine selv. 
Han begynte sin karrière som musiker som 16-åring med bandet Les Charts, som ga ut fem album. Gruppen spilte sammen fra 1987 og frem til 1997. To år senere utkom hans første soloalbum, Au milieu des autres, og siden har han gitt ut tre studioalbum og ett konsertalbum. 
Han er blitt flere utmerkelser til del, blant annet årets mannlige artist under Victoires de la musique i 2004.


== Diskografi ==
Au milieu des autres (1999)
Calogero (2002)
Calog3ro (2004)
Live 1.0 (2005)
Pomme C (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Calogero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Calogero på Internet Movie Database 
(en) Calogero hos The Movie Database 
(en) Calogero på Apple Music 
(en) Calogero på Discogs 
(en) Calogero på MusicBrainz 
(en) Calogero på SoundCloud 
(en) Calogero på Spotify 
(en) Calogero på Songkick 
(en) Calogero på Last.fm 
(en) Calogero på Genius — sangtekster 
(en) Calogero på AllMusic 
Calogero på Twitter 
Calogero på Facebook 
Calogero på YouTube 
Calogero på YouTube 
Calogero på Myspace
Fylkesvei 5192

Fylkesveg 5192 går mellom Midtun og Totland/Riple i Bergen. Veiens lengde er 6,8 km.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 183 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5192
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Trefoil

Trefoil er et olje- og gasselskap som er registrert på Bermuda og notert på Oslo Børs. Selskapet driver innsamling av data og feltutvikling i Argentina, og har også inntekter fra oljeproduksjon der.


== Historikk ==
Selskapet ble etablert 13. november 1997 som Norbay Oil International Limited. Den 16. juni 1998 skiftet selskapet navn til Norbay Oil Limited og den 13. desember 1999 til Trefoil Limited.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Eltek

Eltek AS er et norsk selskap som produserer strømforsyningsenheter (hovedsakelig likerettere) til applikasjoner innen telekom og industri.
Ved siden av har Eltek også fokusert på alternative energikilder for telekom. Dette representerer en stadig større del av det globale markedet.
HE (High Efficiency)-teknologien er også i bruk på andre områder, som ladere for elbiler. Et annet forretningsområde er nett-tilkoblede vekselrettere.
I 2015 ble Eltek kjøpt opp av Delta Electronics, og tatt av Oslo Børs (OSEBX). 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fylkesvei 5302

Fylkesvei 5302 går mellom Morvik og Åstveit i Bergen kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 241 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5302
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
ELT

ELT er forkortelse brukt i flere sammenhenger:

Eltek, et norsk firma i teleindustrien
Ekstraher, last og transformer (ELT), en alternativ metode til ETL, som begge er brukt innen forretningsinnsikt
Extremely Large Telescope, et jordbasert teleskop under bygging i Chile
Nødpeilesender (emergency locator transmitter, ELT), en type radiosender som vanligvis er brukt i fly
Itera

Itera OSE: ITERA er et teknologiselskap som er notert på Oslo Børs. Selskapet leverer tjenester og løsninger i tverrfaglige team til kunder innen ulike bransjer som bank, finans, media, offentlig sektor, helse og telekommunikasjon. 
Konsernet har om lag 650 ansatte og virksomhet i Norge, Danmark, Island, Slovakia og Ukraina.


== Eksterne lenker ==
Itera i Norge
Itera i Danmark
Datterselskapet Ciceros hjemmeside
Datterselskapet Compendias hjemmeside
Det berbiske latinske alfabetet

Det berbiske latinske alfabetet er en versjon av det latinske alfabetet brukt for å skive de nordlige berbiske språk og særlig kabylsk. Det bruker 23 standardbokstaver, syv modifiserte bokstaver og låner to bokstaver fra det det greske alfabetet.  


== Standard latinske bokstaver ==


== Modifiserte latinske bokstaver og 2 greske tegn ==


== Andre fenomener ==
For kabylske:

tt=ts
zz=dz


== Bibliografi ==
Kamal Nait-Zerrad.  Grammaire moderne du kabyle, tajerrumt tatrart n teqbaylit. Editions KARTHALA, 2001. ISBN 978-2-84586-172-5


== Se også ==
Det latinske alfabetet
Fylkesvei 5304

Fylkesvei 5304 går mellom Nyborgkrysset og Åsane videregående skole i Bergen kommune. Veiens lengde er 4,2 km uten arm til Øvre Flaktveit.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 242 (Hordaland).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5304
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Dejan Stanković

Dejan Stanković (født 11. september 1978) er en serbisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den italienske klubben Sampdoria.


== Historie ==
Dejan Stanković vokste opp i Zemun, som er en bydel i Beograd, faren Borislav og moren Dragica har begge en bakgrunn i fotballen. Han debuterte for Røde Stjernes seniorlag i 1994 mot FK Buducnost Podgorica. 


== SS Lazio ==
Stanković ble solgt til SS Lazio i 1998 for en sum av 7.5 millioner euro. Han spilte for Lazio i 6 sesonger der han blant annet vant Serie A i 2000, Coppa Italia i 2004, og cupvinnercupen i 1999.


== Inter Milan ==
I 2004 signerte han for Inter der han ble gjenforent med tidligere manager og medspiller Roberto Mancini, og i februar samme år debuterte han mot AC Siena. Han spilte sin kamp nr. 100 for klubben i 2006. Stanković spilte for Inter til 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Dejan Stanković – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dejan Stanković – FIFA 
(en) Dejan Stanković – UEFA 
(en) Dejan Stanković – Transfermarkt 
(en) Dejan Stanković – Transfermarkt (manager) 
(en) Dejan Stanković – national-football-teams.com 
(en) Dejan Stanković – WorldFootball.net 
(en) Dejan Stanković – Soccerbase.com 
(en) Dejan Stanković – FootballDatabase.eu 
(en) Dejan Stanković – Soccerway 
Dejan Stanković
Modest Mouse

Modest Mouse er et amerikansk indierockband som ble dannet i 1993. Frontfiguren Isaac Brock har også et sideprosjekt med gruppa Ugly Casanova. Bandet debuterte med albumet Sad Sappy Sucker i 1994 og har gitt ut totalt sju album.


== Diskografi ==
Sad Sappy Sucker (1994)
This Is a Long Drive for Someone with Nothing to Think About (1996)
The Lonesome Crowded West (1997)
The Moon & Antarctica (2000)
Good News for People Who Love Bad News (2004)
We Were Dead Before the Ship Even Sank (2007)
Strangers to Ourselves (2015)
The Golden Casket (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Modest Mouse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Modest Mouse på Internet Movie Database 
(en) Modest Mouse på Apple Music 
(en) Modest Mouse på Discogs 
(en) Modest Mouse på MusicBrainz 
(en) Modest Mouse på SoundCloud 
(en) Modest Mouse på Spotify 
(en) Modest Mouse på Songkick 
(en) Modest Mouse på Last.fm 
(en) Modest Mouse på AllMusic 
Modest Mouse på Twitter 
Modest Mouse på Facebook 
Modest Mouse på Instagram 
Modest Mouse på YouTube 
Modest Mouse på YouTube 
Modest Mouse på Myspace
Islands riksvåpen

Islands riksvåpen «Skjaldamerkið» består av et blått skjold med et rødt kors lagt på et sølv kors. Fire landvættir er skjoldholdere som «verner» skjoldet og symboliserer Island, tyren Griðungur verner den sørvestre delen av landet, ørnen Gammur den nordvestre, dragen Dreki den nordøstre og kjempen Bergrisi verner den sørøstre delen av Island.


== Historikk ==
Det antatt tidligste våpen for Island var et skjold med tolv horisontale strenger eller delinger, alternerende blå og sølv, som kanskje representerte islands tolv tingsteder. Det er rekonstruert på grunnlag av et våpen for «roi d'illande, (kongen av Island, egentlig den norske konges representant, jarlen Gissur Þorvaldsson), i Wijnbergen-våpenboken fra om lag 1280. Det kombinerer samveldets rekonstruerte våpen med en modifikasjon av den norske kongens våpen; skjold med tolv strenger, vekselvis blå og sølv under et gull skjoldhode med over det hele en opprett rød løve, som holder en svart øks med rødt skaft. Løven er hentet fra Norges riksvåpen, men er fremstilt uten krone. 
Et islandsk offisielt segl med en klippfisk som sentralmotiv er kjent fra 1560, og kan ha vært benyttet tidligere. Som en del av den danske kongens våpen inngår Islands sølv klippfisk med gull krone på rød bunn 1592 – 1903. Fra 1903 ble klippfisken byttet ut med en sølv falk på blå bunn.
1919 ble flagget for første gang tatt i bruk som riksvåpen. Våpenet ble beholdt da Island ble republikk, men landvettene fikk en annen utforming. Den nåværende formen ble vedtatt 17. juni 1944.

		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Paul Warming: «L'apparition de la Hache dans les armes de Norvége», Archivum Heraldicum, No 3-4/1954
Hallvard Trætteberg: «Norge, Island, Man og Orknøyene», Heraldisk Tidsskrift, bind 2, side 450-467, København 1965-1969 (Islands våpen i Wijnbergen våpenrullen)
Ottfried Neubecker: Heraldik. Kilder, brug, betydning, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
E. Svane: Det danske Rigsvåben og Kongevåben, Odense 1994


== Referanser ==
Slovakias riksvåpen

Slovakias riksvåpen er i et rødt skjold et sølv dobbeltkors oppvoksende fra et oppvoksende, blått treberg.
Korset er hentet fra kong Bela III av Ungarns våpenskjold 1190.
Treberget er en stilisert fremstilling av fjellene Tatra, Mátra og Fatra, den vestligste delen av fjellkjeden Karpatene. Fjellene ble første gang benyttet i kong Ladislaus V av Ungarns våpen 1301.
Riksvåpenet er på Slovakias flagg. Ungarns riksvåpen inneholder de samme figurene med tillegg av andre figurer.