jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tor Nystuen

Tor Jarle Nystuen (født 30. juni 1958) er mangeårig formann i Nøtterø skytterlag og en av Vestfolds beste skyttere gjennom tidene.
Nystuen vant samlagsskytingen på landsskytterstevnet i 1979, for Vestfold.
Individuelt på landsstevnet er hans beste resultat en 2.-plass i klasse 1.
Nystuen har også flere gode resultater fra Viken I-stevner, der han har hevdet seg i en årrekke, særlig innen feltskyting, men også i samlagsskyting og individuelt på bane. På sine eldre dager har Nystuen tatt opp miniatyrskytingen og resultatet har vært overraskende gode resultater, spesielt i liggende skyting. 
Tor Nystuen står bokført med totalt 11 Vestfoldmesterskap (7 i baneskyting og 4 i feltskyting i perioden 1979 til 2003), kun Knut Skjelland fra Andebu kan vise til flere samlagsmesterskap i Vestfold, med totalt 13 seire.


== Titler ==
7 Vestfoldmesterskap på bane –  1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1998, 2003.
4 Vestfoldmesterskap i felt – 1979, 1984, 1990, 1998.
2 Viken I-mesterskap i felt – 1982, 1992.
1 Mesterskap i samlagsskyting på landsskytterstevnet – 1979.


== Bestenoteringer ==
DFS standardprogram – 35 skudd: 348 poeng.
Halvmatch (50 meter): 573 poeng.
60 skudd liggende (50 meter): 595 poeng.


== Verv ==
Formann i Nøtterø skytterlag – 1989–1996 og 2005-?
Amati-familien

Amati-familien var en italiensk fiolinbyggerfamilie, og regnes som grunnleggerne av den cremonesiske skole av fiolinbyggere, som definerte form og funksjon på strykeinstrumentene allerede på midten av 1500-tallet. De tidligste instrumentene som fortsatt eksisterer er datert til ca. 1560. 


== Viktigste familiemedlemmer ==
Andrea Amati (født i Cremona 1505, død i Cremona 1577)
Gerolamo Amati
Antonio Amati
Nicola Amati (født i Cremona 1596, død i Cremona 1684).Nicolo Amati er kjent som læreren til Antonio Stradivari, tidenes mest berømte fiolinbygger.


== Kilder ==
«Amati-familien», treccani.it.
Violin Makers of the Amati Family , Smithsonian
AMATI, 1911 Encyclopædia Britannica
Dénes Szécsi

Dénes Szécsi (død 1. februar 1465 i Eger) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Eger i Ungarn.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, med San Ciriaco som tittelkirke.


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jean Le Jeune

Jean Le Jeune (død 9. september 1451) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Terouanne. 
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.
Alberto Alberti

Alberto Alberti (død august 1445 i Firenze) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Camerino.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Gerardo Landriani Capitani

Gerardo Landriani Capitani (død 9. oktober 1445) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Como.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Isidor av Thessalonika

Isidor av Thessalonika (født mellom 1380 og 1390 et sted sør i Grekenland, død 27. april 1463 i Roma) var en biskop som ivrig arbeidet for en union mellom den ortodokse kirke og den katolske kirke. Han var både ortodoks metropolitt av Kyiv og katolsk kardinal og titulærpatriark av Konstantinopel.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Isidor ble født i det sørlige Grekenland om dro til Konstantinopel i ung alder. Han ble der hegumen (abbed) ved St. Demetrius-klosteret i byen. Han ivret for forsoning med Vestkirken, og ble i 1434 sendt av den bysantinske keiser Johannes VIII for å åpne forhandlinger med dette for øye på konsilet i Basel.


=== Metropolitt av Kyiv ===
I 1437 utnevnte den økumeniske patriark Iosef II Isidor til metropolitt av Kyiv (med sete i Moskva), som var det høyeste embetet i den russiske kirka. Snart etter reiste han med en russisk delegasjon til konsilet i Ferrara, der han undertegnet enhetsavtalen. Den fikk ingen varig virkning, fordi andre østlige kristne avviste den snart etter.


=== Kardinal ===
Rett etter konsilet utnevnte pave Eugenius IV Isidor til apostolisk legat for hele Russland og Litauen og kreerte ham den 18. desember 1439 til kardinal. Da Isidor ankom Moskva i 1441 og proklamerte unionen med Roma i kirken i Kreml, ble det klart at verken storfyrst Vasilij II eller storparten av de russiske biskoper ville vite noe av det. Han ble avsatt av et bisperåd og fengslet av storfyrsten. Dette førte også til et brudd mellom den russiske og den greske kirke, siden metropolittene av Moskva deretter ble valgt uten godkjenning fra den økumeniske patriarken.Isidor klarte i 1443 å flykte og rømte til Roma. Der utnevnte pave Nikolas V ham til kardinalbiskop av Sabina. Paven sendte ham til Konstantinopel for å få bekreftet gjenforeningen med den ortodokse kirke, og sendte også med ham 200 soldater for å forsterke byens forsvar mot osmanene. Den 12. desember 1452 ble gjenforeningen markert med en gudstjeneste i Hagia Sofia, men var ytterst kortvarig.
Isidor opplevde tyrkernes erobring av byen den 29. mai 1453, og unngikk angivelig døden ved å kle opp et lik i hans røde kardinalsgevanter. Tyrkerne skal ha hogd av dets hode og ført det i triumf gjennom gatene. Den ekte kardinalen ble tatt til fange som en ubetydelig slave og sendt til Lilleasia. Der kom han seg unna og kom tilbake til Roma.


=== Latinsk patriark av Konstantinopel ===
Pave Pius II utnevnte Isidor i 1459 til latinsk patriark av Konstantinopel og til apostolisk administrator av Nikosia erkebispedømme (Kypros). Begge embeter var i praksis rene ærestitler. De siste to år av sitt liv var han i tillegg dekanus av kardinalkollegiet. Han døde i Roma i 1463.


== Litteratur ==
Isidore of Thessalonica, Eintrag in der Catholic Encyclopedia
(de) Karin Groll: «Isidoros von Kiew» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 1382–1383.


== Eksterne lenker ==
 (en) Isidore of Kiev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Louis de Luxembourg

Louis de Luxembourg (født 1391, død 18. september 1443) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Rouen i Frankrike.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Niccolò d’Acciapaccio

Niccolò d'Acciapaccio  (født 1382 i Sorrento, død 3. april 1447 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Capua i Italia. 
Han ble ordinert som biskop i Tropea, Italia, i 1410 og kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, og kardinal med San Marcello al Corso som tittelkirke.


== Referanser ==


== Kilder ==
David M. Cheney. «Catholic Hierarchy». 
«Giga-Catholic Information».
John Kemp

John Kemp (født ca. 1380 i Wye i Kent i England, død 22. mars 1454 i London) var engelsk statsmann og en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var i hele sin karriere både involvert i kongemaktens anliggender og i kirkens. Kong Henrik V av England benyttet ham som diplomatisk utsending.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
JohnKemp var sønn av Thomas Kempe, en gentleman av Ollantigh, i sognet Wye nær Ashford i Kent. Han ble utfannet ved Merton College i Oxford.
Kemp virket som kirkejurist, og var assessor ved rettssaken mot John Oldcastle. I 1415 ble han dekan ved hoffet i Arches, men gjorde ikke noen god jobb dom dekan. Han trådte da inn i kongelig tjeneste, og tilknyttet administrasjonen av Normandie der hen etterhvert ble kansler. Han var en kort stund archdeacon av Durham. I 1418 ble han Keeper of the Privy Seal, et verv han beholdt til 1421.


=== Biskop og erkebiskop ===
Han ble biskop av Rochester 1419, biskop av Chichester i 1421 og åtte måneder etter ble han forflyttet til London.
Mens Henrik VI var mindreårig hadde Kemp en fremskutt stilling i det engelske råd, og støttet Henry Beaufort, som han etterfulgte som kansler i mars 1426. Samme år ble han den 20. juli promovert til erkebiskop av York. Kempe var kansler i ni år; hans hovedoppgave skulle bli å holde øye med  Humphrey of Gloucester. Tans tilbaketreden den 28. februar 1432 var en konsesjon til Gloucester. Han beholdt Beauforts gunst, og sin plass i rådet, og ble satt inn i viktige oppdrag som ved Arras-kongressen i 1435, og konferansen i Calais i 1438.
Etter kong Henrik Vs død ble han kansler i Normandie. I 1426 ble han erkebiskop av York.


=== Kardinal ===
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, med Santa Balbina som tittelkirke. I 1452 utnevnte pave Nikolaus V ham til erkebiskop av Canterbury.
Han var mer statsmann enn biskop, og ble kritisert for å ha forsømt sine kirkelige tilsynsoppgaver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
400 meter

400 meter er en løpsøvelse i friidrett, og den lengste av tre sprintdistanser som inngår i mesterskap. 400 meter er nøyaktig en runde rundt banen, dersom man løper i indre bane. Øvelsen løpes i delte baner, slik at det kan være vanskelig å se hvem som leder løpet før løperne kommer ut på oppløpssiden etter 300 meter. Distansen krever en spesiell kombinasjon av anaerob utholdenhet og hurtighet, og 400 meter-løpere er oftest spesialiserte på denne ene distansen. Noen løpere kombinerer 400 meter og 200 meter, mens det hører til sjeldenhetene at en løper er på topp på 400 meter og 800 meter. Et unntak er Alberto Juantorena, som tok OL-gull på 400 meter og 800 meter i Montreal-OL i 1976. 400 meter for herrer har stått på OL-programmet i samtlige moderne olympiske leker og for damer fra og med 1964 i Tokyo. Distansen inngår også i herrenes tikamp.


== Ti på topp gjennom tidene ==
(oppdatert per 03.09.2008)


=== Topp ti i verden – menn ===


=== Topp ti i verden - kvinner ===
(oppdatert per 03.09.2008)


=== Topp ti i Norge – menn ===


=== Topp ti i Norge – kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statistikk kvinner friidrett.no
Statistikk menn friidrett.no
Godlia stasjon

Godlia stasjon er en t-banestasjon på Godlia i Bydel Østensjø i Oslo. Stasjonen ble åpnet i 1966, og er den første stasjonen som Østensjøbanen ikke deler med en annen bane.
Stasjonen ble stengt 7. april 2015 for oppgradering til metrostandard. 10. januar 2016 ble stasjonen gjenåpnet i ny utgave med to leskur, LED-belysning og universal utforming.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for T-banen
Michelle Wie

Michelle Wie (født 11. oktober 1989) er en amerikansk golfspiller. Hun ble født i Honolulu på Hawaii og begynte å spille golf da hun var 4 år gammel.
10 år gammel, i 2000, ble Wie den yngste noensinne til å kvalifisere seg til et USGA-mesterskap da hun deltok i USGA Women's Amateur Public Links Championship.
I 2002 ble hun den yngste til å kvalifisere seg til en LPGA-turnering, i LPGA Takefuji Classic. I 2003 spilte hun en 66-runde i Kraft Nabisco Championship, og delte dermed amatørrekorden for damenes major-turneringer. Samme år vant hun Women's Amateur Public Links og ble den yngste noensinne til å vinne en USGA-turnering for voksne.
15. januar 2004 ble Wie den fjerde kvinnelige golfspilleren (og den yngste noensinne) til å spille en turnering på PGA-touren. Hun spilte runder på 72 og 68 slag, og misset dermed cut'en med ett slag.
Den 13. oktober 2005, to dager etter hennes 16-årsdag, ble hun profesjonell golfspiller og stilte til start i 850.000-dollarturneringen Women's World Championships på Bighorn Golf Club. Hun underskrev sponsorkontrakter anslått til en verdi av rundt 10 millioner dollar (65 mill. kroner) og ble en av verdens best betalte kvinnelige idrettsstjerner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Michelle Wie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Michelle Wie – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michelle Wie – LPGA-touren 
Biografi og profil
Skøyenåsen stasjon

Skøyenåsen stasjon ligger på Skøyenåsen i bydel Østensjø, og er en del av Østensjøbanen. Stasjonen er totalt ombygd til metrostandard og ble gjenåpnet 10. januar 2016.
Stasjonen har på sør-østgående spor 1 fått et nytt adkomstpunkt til Skøyenåsen skole.
Det er etablert to leskur på hver plattform og stasjonen har LED-belysning.
Ved stasjonen er det pendlerparkering og sykkelparkering.


== Eksterne lenker ==
(en) Skøyenåsen stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ulsrud stasjon

Ulsrud stasjon er en av T-banestasjonene som dekker drabantbyene øst i Oslo, langs Østmarka. Den ligger i boligstrøket Ulsrud midt i mellom Bøler og Oppsal. Stasjonsbygningens ventehall ble på tidlig 80-tall utsmykket med et keramikkrelieff av Bøler-kunstneren Fritz Røed. Da T-banens overflatestasjoner ble avbemannet, ble de fleste ombygd til store Narvesen-kiosker. Det skjedde ikke med Ulsrud. Bygningen ble tidligere brukt av
ABS Kjøreskole.
7. april 2015 ble stasjonen stengt for oppgradering til metrostandard og ble gjenpåpnet 10. januar 2016. Et teknikerrom er etablert i de tidligere lokalene til ABS Kjøreskole.
Stasjonen er i ny utgave med universal utforming og LED-belysning.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for T-banen
Bøler stasjon

Bøler stasjon er en T-banestasjon som dekker drabantbyen Bøler sørøst i Oslo. Stasjonen ble åpnet for sporvognsdrift den 20. juli 1958, og overtok da som endestasjon for Østensjøbanen.


== Nyere tid ==
I 2015 ble stasjonen stengt 7. april for oppgradering til metrostandard. 10. januar 2016 ble stasjonen gjenåpnet. Stasjonen har fått en total overhaling med universal standard,
LED-belysning, seks adkomstpunkter og tydelig skilting.


== Historikk ==
Strekningen endte i en trikkesløyfe, hvor trikken snudde, og der av- og påstigning kun skjedde på den siden som vendte mot nåværende  General Ruges vei eller Ytre Ringvei. I sydlige ende av T-baneperrongen for reisende mot sentrum ligger fremdeles et rødmalt hus, som tidligere fungerte som stasjonsbygning med kiosk på sydgavlen og oppholdsrom for førere og konduktører i resten av bygningen. Så lenge bygningen var i bruk som stasjon var den blåmalt med hvite vindskier. Ved ombyggingen til T-bane ble området gjerdet inn, kiosken nedlagt, trikkesløyfen fjernet, og nedre del av Guristuveien, mot krysset Eterveien (eller den nylig anlagte General Ruges vei) og Bølerlia, stengt. 
Inne på sløyfeområdet står også den første Don Quiote-skulpturen, flyttet dit fra området der Bøler bad kom. Senere fikk Bøler-kunstneren Fritz Røed oppdraget med å lage en ny Don Quiote, som står oppe ved det (ombygde) Bøler-senteret.
Under broen ble det i 1973 satt opp utsmykning («Gjenspeilng») av Bøler-kunstneren Irma Salo Jæger. Generelt hærverk og mangel på vedlikehold førte til at verket ble demontert og fjernet i 1990.
Østensjøbanen ble ombygget til T-bane og forlenget videre til Skullerud i 1967.


== Eksterne lenker ==
Ruters nettsted
Ruters linjekart for T-banen
Bogerud

Bogerud er en drabantby (boligstrøk) sørøst for Østensjøvannet og har navn etter Bogerud gård.


== Historie ==
Utbyggingen av Bogerud kom etter Østensjøbanens forlengelse til Bøler i 1958, da den ble forlenget til Bogerud og Skullerud i 1967. OBOS og Ungdommens Selvbyggerlag sto for utbyggingen av boligstrøket. Arkitekter var Thomas Tostrup og Tage Westh Christensen. Den norske Eterfabrikk ble etablert på Bogerud i 1900. Selve gården tilhørte Laurentius kirke og hospital til den ble delt i 1831. Nordre Bogerud som ble fradelt i 1840 fulgte senere med i Bøler område. Søndre Bogerud eksisterer fortsatt som daghjem.


=== Etymologi ===
Navnet Bogerud kommer fra gårdsnavnet Bogerud gård, der Bogerud kan ha opphav fra norrønt bugr, som betyr bog, bukt eller krok. Eventuelt kan bakgrunn for navnet er rydningen med bøketrær, fra dansk bøg, eller bog. Andre stavelse rud fra norrønt ruð, har betydningen nyrydningsgård.


== Bebyggelse ==
Bogerud «sentrum» består i hovedsak av noen få butikker. De fleste av disse tilhører Bogerudsenteret, som består av Bogerud Tekstil, Kiwi, et tannlegesenter, sosialkontor, frisørsalong, blomsterbutikk,  renseri og et apotek. Bogerud T-banestasjon er like ved senteret, der det i tillegg er en Narvesen og en innvandrerbutikk. Funksjonell VVS (VB) har rørleggerbedrift i det som tidligere var Rimi-butikk.De største gatene på Bogerud er Martin Linges vei, Paal Bergs vei, Bogerudveien og Stallerudveien. Barn som vokser opp på Bogerud, går enten på Rustad eller Nøklevann barneskole. På Skullerud ungdomsskole blandes disse sammen.
Som i de fleste av Oslo østs drabantbyer er Bogerud preget av et flerkulturelt miljø, med mange barn og voksne fra forskjellige land. I 2018 bygges Bogerud gård og Bogerudsletta barnehage om til en felles stor miljøbarnehage med solcellepanel på taket.


== Kjente personer med tilknytning til Bogerud ==
Rapartist Arif
Fotograf Dag Thorenfeldt
Historiker Lars Thue
Professor emeritus Magnus Ulleland, i romansk (italiensk) filologi ved Universitetet i Oslo, prisbelønnet oversetter av Dantes Den guddommelige komedie og kunstmaler.
Bedriftseier og gründer Egil Undrum med stort lokalt engasjement.


== I populærkulturen ==
Hovedpersonene i filmen Lasse & Geir er bosatt på Bogerud.


== Se også ==
Bogerud stasjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bogerud – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skullerud

Skullerud er et strøk i Bydel Østensjø i det sydøstlige Oslo. Det ligger syd for Bogerud, på grensen mot Østmarka. 


== Historie ==
Skullerud gård har sine røtter tilbake til middelalderen. Navnet «Skullerud» er sammensatt av mannsnavnet Skule og norrønt ruð (rydning).Boligutbyggingen begynte etter 1964, men det finnes også noen kontorbygg her, bl.a. de tidligere lokalene til Tandberg og Norsk Data. 
Før bydelsreformen i 2003 lå Skullerud i Bydel Bøler. 


== Samferdsel ==

Skullerud stasjon var endestasjon for Østensjøbanen inntil denne ble forlenget til Mortensrud i 1998. Skullerud har en liten bussterminal i forbindelse med T-Banen, denne betjenes av busslinjene: 70 (Skullerud T – Nationaltheatret)  , 76 (Mortensrud T – Helsfyr T), 79 (Åsbråten – Grorud). Fra høsten 2016 begynte Flybussen å stoppe her. 
Nærheten til marka gjør at Skullerud ofte brukes som utgangspunkt for skiturer, blant annet til Skullerudstua. Her er det også en 3,5 kilometer lang løype som hvert år har kunstsnø.Et av Oslos vannrenseanlegg ligger på Skullerud.


== Skoler, idrett ==
Barneskolen i området heter Rustad skole. Skullerud skole er ungdomsskole, og ligger i skogkanten, like ved Skraperudtjern.
Skullerud sogner til Rustad Idrettslag, som har grupper for fotball og langrenn. Rustad skole har også skolekorps, stiftet 1968.


== Butikker ==
Skullerud har Nord-Europas største klatresenter. Det er også noen restauranter på Skullerud torg. På Skullerud er det helsestudio, to frisørsalonger, Rema 1000, Coop extra, Plantasjen, Skullerud sushi og asiatisk mat og en ny italiensk kafé. Skullerud er et kollektivknutepunkt som du kan ta buss og t-baner over hele Oslo. På Skullerud er det også et helsetorg der det er mange leger tannleger, fotpleie og fysioterapi. 
Det kommer folk fra hele verden for å få norskopplæring på Skullerud.


== Kjente personer med tilknytning til Skullerud ==
Artist Arif (rapper)
Artist Maria Mena
Villmarks- og ekspedisjonfarer Lars Monsen


== Referanser ==
Mortensrud

Mortensrud er et boligområde som ligger nord i østdelen av Bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Navnet kommer fra gården Mortensrud som sannsynligvis ble ryddet en gang i middelalderen.
Mortensrud som boligområde startet sin oppblomstring på midten av 1980-tallet med Mortensrudgrenda og Lofsrud som de største prosjektene, mens Maikollen-området med sin distinkte bebyggelse av ferdighus fra Moelven kom noe senere, og fikk det naturlige kallenavnet Moelven. Mens Mortensrudgrenda og Maikollen stort sett består av enkeltstående eneboliger, er det på Lofsrud en bebyggelse bestående av lavblokker og rekkehus.
Ved forlengelsen av Østensjøbanen til Mortensrud i 1998 ble Mortensrud stasjon banens nye endestasjon. Siden da har Mortensrud også blitt et knutepunkt for kollektivtrafikken i denne delen av Oslo, med jevnlige bussavganger til og fra Bjørndal og Dal/Brenna, og til Helsfyr, Hauketo og Vika. Stedet er også knyttet til Oslo lufthavn, Gardermoen via Flybussekspressen.
Mortensrud har fire skoler, Lofsrud skole fra 8. til 10. klasse, Mortensrud, Stenbråten skole og klemetsrud skole alle  disse fra 1. til 7. klasse.
Den mest kjente bygningen er Mortensrud kirke, som har fått mye oppmerksomhet grunnet arkitekturen.


== Se også ==
Mortensrud stasjon
Mortensrud kirke
Klemetsrud Idrettslag


== Eksterne lenker ==
Mortensrud menighet
Mortensrud skole
Vingcard Elsafe

Vingcard Elsafe AS er et norsk selskap som produserer hotellsafer og elektroniske dørlåser. Selskapet er en del av det svenske konsernet Assa Abloy. Hotellsafer med merkenavnet Elsafe produseres i Leksvik i Nord-Trøndelag.


== Historikk ==
Vingcards historie med produksjon av dørlåser går tilbake til 1894 i Moss. Elsafe ble startet av Bjørn Lyng i Leksvik i 1979. I 1994 ble både Elsafe og Vingcard en del av Assa Abloy. I 2006 fusjonerte Elsafe og Vingcard og ble hetende Vingcard Elsafe AS. I 2007 skilte Vingcard Elsafe ut produksjonen i Leksvik til Lyng Elektronikk AS, senere Lyng Protech AS.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Vision SRL, Italy
Carl Berners plass (Oslo)

Carl Berners plass er en plass og et trafikknutepunkt med firkantet rundkjøring i bydel Grünerløkka, syd for Sinsen, i Oslo. Det har gitt navn til strøket Carl Berner, som har plassen som kjerne.


== Området Carl Berner ==

Plassen ligger i krysset mellom Trondheimsveien, Christian Michelsens gate, Grenseveien og Tromsøgata. Det er vei fem retninger ut av plassen, herav har Ring 2 og gamle riksvei 4 en vei hver vestover og nordover, og en på deling sørover.
Plassen fikk sitt navn i 1934, oppkalt etter Carl Christian Berner, som var stortingspresident i 1905. Bare ett bygg har adresse til Carl Berners plass: nr. 2 ligger på hjørnet av Christian Michelsens gate og Trondheimsveien.
Som kryssområde er Carl Berner flerdelt. Nedenfor hovedkrysset møtes Trondheimsveien, Dælenenggata, Finnmarkgata og Frydens gate (nye Magnoliaplassen). Litt lenger ned møtes Finnmarksgata, Sars' gate og Ola Narr.
Ovenfor hovedkrysset har Trondheimsveien avkjøring til Hasleveien.
Carl Berners plass er knutepunkt for trikk, buss og T-bane. T-banestasjonen litt øst for plassen åpnet i 1966.
I 2008 fremkom det i en undersøkelse utført av Statens vegvesen at Carl Berners plass var Oslos mest trafikkfarlige veikryss.


== Nye Carl Berners plass ==
I perioden 2008-2010 bygde Statens vegvesen om Carl Berner-krysset og gatene rundt. Hovedkrysset ble omarbeidet til en rektangulær byplass med trikkespor tvers gjennom rundkjøringen. Hensikten var å redusere trafikkbelastningen med 40 prosent og dermed bedre framkommeligheten for kollektivtrafikken. I den firkantede rundkjøringen er det plantet furu og tokyokirsebærtre og langs trikketraseen søyleeik. Anleggsarbeidet var ferdig i september 2010 og hadde en totalkostnad på 286 millioner kroner. Antall kjørefelt for biler er redusert fra 4 til 2, ved at fortauene ble gjort bredere.
Tiltaket med å etablere en firkantet rundkjøring er meget omdiskutert og det er fortsatt et betydelig antall påkjørsler årlig som leder til store trafikale problemer.


== Bygninger ==
Av kjente bygninger i området kan nevnes:

Ringen kino (1939–1988), nå matvareforretning
Sophies Minde Ortopediske sykehus; før 1935 Nationalbryggeriet, fra 2005 barnehageanlegget Sophies hage
Drosjehuset, hovedkontor Oslo Taxi
Norsk billedhoggerforenings hus og hage (Hekkveien 5), der det er planer om å etablere Carl Berner skulpturpark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Berners plass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Vegvesenets planer for Carl Berner
Flyfoto av Carl Berners plass, med kartmulighet