jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
BBC Worldwide

BBC Worldwide Limited er et datterselskap av British Broadcasting Corporation, som ble opprettet etter en omorganisering av dets forløper BBC Enterprises i 1995.
Worldwide er ansvarlig for en stor mengde kommersielle virksomheter, hovedsakelig forbundet med produkter fra BBC. Selskapets arbeid inkluderer investering i filmer og TV-produksjoner. Worldwide vil ofte tilby flere midler for utvikling av BBC-produksjoner og til gjengjeld få diverse rettigheter til programmene. Nylig har Worldwide eksperimentert med å gjøre det også for programmer laget av andre enn BBC, slik som dramaet Mine All Mine som ble laget av Red Production Company og vist på BBCs rival ITV.
Andre områder Worldwide opererer i er salg og distribusjon av programmer internasjonalt, TV-kanaler over både kabel og satellitt (slik som UKTV i Storbritannia, BBC America i USA og BBC Canada i Canada), utgivelse av bøker og magasiner (hvor det mest kjente er Radio Times), VHS og DVD, lydbøker, musikk, CD-ROM, språkundervisning, utdanningsvideoer og opplæring, interaktiv telefoni, salg av filmopptak fra biblioteker, abonnementer på blader, utstillinger, direktesendte begivenheter og kontroll over film og andre media.
Disse kommersielle virksomhetene lar BBC Worldwide returnere profitten til BBC slik at de kan investere i flere programmer (£145 millioner i 2004/05). Likevel har BBC ofte blitt kritisert i de siste årene på grunn av pengene de tjener på Worldwide. Noen av rivalene har protestert på at Worldwide har en fordel av at de kan utnytte og selge fra BBCs programkatalog.
Det har vært mange spekulasjoner rundt BBCs potensielle salg av Worldwide, spesielt delen av virksomheten som utgir magasiner, for å berolige kritikerne og få en solid profitt. En nylig gjennomgåelse av BBCs kommersielle virksomheter konkluderte med at de ville bare utgi titler som var forbundet med deres programmer eller sjangre. På grunn av dette solgte BBC Worldwide eve magazine til Haymarket Group.
I juli 2004 ble det kunngjort at den delen som utgir DVD-er, BBC Video, som har utgitt programmer av BBC på hjemmevideoformat siden begynnelsen på 1980-tallet, vil bli fusjonert med VCI, en utgiver av video som eies av Woolworths Group plc. Det nye selskapet vil bli kalt 2 Entertain Ltd. 60 % vil bli eid av Worldwide og 40 % av Woolworths. Dette blir den sjette største utgiveren av video og DVD i Storbritannia, og det største merke som er heleid av britiske selskaper. Worldwide vil beholde rettighetene på alle BBC-programmer selskapet vil utgi.[trenger oppdatering]


== Se også ==
BBC Books
Internasjonale BBC-kanaler


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
BBC Magazines Arkivert 12. juni 2006 hos Wayback Machine.
BBC Motion Gallery
2 entertain
BBCs pressemelding om fusjonen av BBC Video og VCI
Tysklands riksadvokat

Tysklands riksadvokat (tysk: Generalbundesanwalt) har ansvaret for føderal straffeforfølgelse i Tyskland. Riksadvokaten holder til ved Tysklands føderale høyesterett, Bundesgerichtshof i Karlsruhe. Ytterligere et tjenestested er i Leipzig der domstolenes femte straffesenat holder til. 
Det tyske føderale riksadvokatembetet ble grunnlagt i 1950. Underlagt riksadvokaten finnes flere føderale forbundsadvokater, (tysk: Bundesanwalt),førstestatsadvokater (Oberstaatsanwalt) og statsadvokater, tilsammen 90 advokater på ulike nivåer. I tillegg kommer vitenskapelig personale og kontorpersonale, tilsammen ca. 200 øvrige medarbeidere.
Den føderale justisministeren foreslår, med samtykke fra Forbundsrådet, riksadvokaten for presidenten, som så utnevner ham eller henne.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Public Prosecutor General (Germany) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Red Production Company

Red Production Company er et britisk uavhengig selskap som produserer TV-programmer. Selskapet ble grunnlagt i 1998 av Nicola Shindler, en erfaren TV-produsent som hadde jobbet på dramaer som Our Friends in the North og Cracker. Selskapet er basert i Manchester i England. Reds første produksjon var det kontroversielle dramaet Queer as Folk, som ble skrevet av Russell T. Davies og handlet om livene til tre homofile menn i en by. Denne serien ble vist på Channel 4 i begynnelsen av 1999 og den fikk mye ros.
Samme året laget Red en annen serie for Channel 4 kalt Love in the 21st Century. Den bestod av seks 30 minutter lange skuespill om kjærlighet. Queer as Folk 2 ble vist i 2000 og etter det har Red vokst til å lage anerkjente dramaer for nesten alle de britiske TV-kanalene. På grunn av dette prøvde Granada Television å kjøpe opp Red, men Shindler avslo tilbudet fordi hun ville holde på kontrollen over sitt eget selskap.


== Programmer ==
For BBC One

Clocking Off (2000–2003)
Linda Green (2001–2002),For BBC Two

Flesh and Blood (2002)For BBC Three 

Burn It (2002–2003)
Casanova (2005)
Conviction (2005)For ITV-1 

Bob and Rose (2001)
The Second Coming (2003)
Mine All Mine (2004)
Dead Man Weds (2005)For Channel 4

Queer as Folk (1999–2000)
Love in the 21st Century (1999)For Sky One

Now You See Her (2001).


== Eksterne lenker ==
Red Production Company
Prager Zeitung

Prager Zeitung er en tyskspråklig ukeavis som utkommer i Prag (Praha). Den ble grunnlagt 5. desember 1991, og ser seg som etterfølger etter Prager Tagblatt. Siden 1996 har den vært i sterk vekst, og hadde pr. 2005 et opplag på 25 000, hvorav halvparten ble solgt i Tsjekkia og resten i Tyskland, Østerrike, Polen og enkelte flyruter. Den utkommer med 48 sider.


== Eksterne lenker ==
Prager Zeitung
Weltverband Deutschsprachiger Medien
Haymarket Media Group

Haymarket Media Group er en forlegger som ble opprettet av blant annet Michael Heseltine. Haymarket er den største privateide utgiveren av magasiner i Storbritannia med flere enn 100 magasiner og atskillige internettsider.


== Eksterne lenker ==
Haymarket Publishing
Haymarket Deutschland
Synne Vo

Synne Vorkinn (født 1998), kjent som Synne Vo, er en norsk sanger og låtskriver fra Lesja i Innlandet.Vorkinn er signert på plateselskapet Warner Music Norway.


== Karriere ==
Vorkinn står bak låten «Gonna Be Alright» som var hovedlåten til spillefilmen Børning 3. Denne låten ga henne en nominasjon til musikkforleggerprisen i 2021.
I 2021 ble Vorkinn nominert til årets nykommer på P3 Gull. Hun er låtskriver på låten «Smilet i ditt eget speil» av Chris Holsten, som vant Spellemannprisen i kategorien årets låt , og to priser på musikkforleggerprisen 2022: årets verk – populærmusikk og årets mest spilte låt. Vorkinn ble også nominert til årets gjennombrudd på musikkforleggerprisen 2022 . Under P3 Gull i 2022 ble hun nominert i klassen årets artist.


== Diskografi ==


=== Sanger ===
2018: «Lær meg å leve»
2020: «Ikkje tenk på meg»
2020: «Gonna Be Alright»
2021: «Ett Minutt»
2021: «De e OK um du glømme me»
2021: «Seksten»
2021: «Spagetti for to»
2022: «Heime»
2022: «Lykke te»
2022: «st.hanshaugen»


=== Låtskriver ===
2021: Chris Holsten – «Smilet i ditt eget speil»
2021: Audien – «Wish It Was You»


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Synne Vo på Apple Music 
(en) Synne Vo på Spotify 
Synne Vo på Facebook 
Synne Vo på Instagram 
Synne Vo på YouTube
Israel-Nachrichten

Israel-Nachrichten er en tyskspråklig dagsavis som utgis i Tel Aviv i Israel, og en av Israels eldste aviser. Avisen ble grunnlagt av Siegfried Blumenthal, en jødisk bokhandler fra Berlin, i 1936 under navnet Blumenthals Neueste Nachrichten. Etterspørselen var fra begynnelsen stor, da det kom tusenvis av jøder fra Tyskland, Østerrike og Europa forøvrig som kunne lite eller ingenting hebraisk. Omkring 1950 var Israel-Nachrichten en av de største avisene i hele Israel. Berømte forfattere som Max Brod og Arnold Zweig skrev for avisen.
Til dagens leserkrets hører de omkring 100 000 jødene med tysk som morsmål i Israel, samt interesserte fra andre deler av verden, f.eks. jøder i de tyskspråklige landene i Europa og i USA med interesse for Israel, og tyskstudenter i Israel, samt turister og utvekslingsstudenter og -elever.
Avisen er en utpreget kvalitetsavis med stoff innen politikk, økonomi og kultur. Det skrives også regelmessig om tyske, østerrikske og sveitsiske forhold.
Alice Schwarz-Gardos (1915–2007) var avisens sjefredaktør fra 1975 til sin død i 2007.
Ferjesambandet Hella–Dragsvik–Vangsnes

Hella–Dragsvik–Vangsnes er et ferjesamband som krysser Sognefjorden og Fjærlandsfjorden i Vestland. Det betjener ferjekaiene Hella i tidligere Leikanger (fra 2020: Sogndal), Dragsvik i tidligere Balestrand (fra 2020: Sogndal) og Vangsnes i Vik. Ferjesambandet drives av Norled. Det ble startet av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane i 1956.
Sambandets trafikkeres av MF «Vikingen» og MF «Folgefonn». Det er ekstrarute om sommeren.


== Referanser ==


== Kilder ==
Førsund, Finn Borgen (1998). Dampen og kaia : stoppestader for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane 1858-1998 (norsk). Førde: Selja Forlag. ISBN 82-91722-04-8.
Alice Schwarz-Gardos

Alice Schwarz-Gardos (født 31. august 1916 i Wien, død 14. august 2007) var en israelsk journalist og forfatter. Hun virket som tyskspråklig journalist i Israel fra 1940-tallet, og var fra 1975 til sin død sjefredaktør for dagsavisen Israel-Nachrichten. Hun var dermed ved slutten av sitt liv verdens eldste avisredaktør. Gjennom sitt virke som journalist har hun skrevet mer enn 5000 artikler, og var en av Israels mest betydelige journalister. Hun har også skrevet flere bøker, og var korrespondent for en rekke utenlandske aviser. Schwarz-Gardos har mottatt Coudenhove-Kalergi-prisen og Tysklands fortjenstorden 1. klasse, og var medlem i arbeidsutvalget i Internationale Medienhilfe.
Schwarz-Gardos tilhørte en velstående familie og vokste opp i Bratislava (Pressburg), hvor hun studerte medisin noen semestre, før hun kom til Palestina med sine foreldre i 1939 etter en eventyrlig flukt. 


== Verker ==
Von Wien nach Tel Aviv : Lebensweg einer Journalistin, Verlag Bleicher, Gerlingen 1992, ISBN 3-88350-717-2
(red:) Hügel des Frühlings : Deutschsprachige Autoren Israels erzählen, Verlag Herder, Freiburg im Breisgau, Basel, Wien 1985, ISBN 3-451-20305-7
(red:) Heimat ist anderswo : Deutsche Schriftsteller in Israel; Erzählungen u. Gedichte, Verlag Herder, Freiburg im Breisgau, Basel, Wien 1985, ISBN 3-451-08064-8
Paradies mit Schönheitsfehlern : So lebt man in Israel, Verlag Herder, Freiburg im Breisgau, Basel, Wien 1982, ISBN 3-451-07944-5
Frauen in Israel: Die Emanzipation hat viele Gesichter; Ein Bericht in Lebensläufen, Verlag Herder, Freiburg im Breisgau, Basel, Wien 1979, ISBN 3-451-07742-6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Alice Schwarz-Gardos i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Utførlig biografi
Tom Levorstad

Tom Levorstad (født 5. juli 1957) er en tidligere norsk skihopper som representerte Kråkstad IL. Han har blant annet bronse fra VM i skiflyving i Oberstdorf i 1981. Han har også hatt bakkerekorden i Holmenkollbakken.
Levorstad gjorde det relativt sett best i store hoppbakker. Ti ganger plasserte han seg blant de 10 beste i verdenscuprenn, og hele ni av disse var i storbakkerenn. Den beste verdenscupplasseringen var en tredjeplass fra franske Saint-Nizier i februar 1980.
Karrierens høydepunkt var bronsemedaljen fra verdensmesterskapet i skiflyging i 1981, der han bare hadde finske Jari Puikkonen og østerrikske Armin Kogler foran seg på resultatlista.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tom Levorstad – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tom Levorstad – FIS (skihopping)
Gunnar S. Gundersen

Gunnar S. Gundersen (født 1921, død 1983) var en pioner innen nonfigurativ norsk kunst, og er av mange regnet som en av etterkrigstidens mest betydelige og markante norske malere. Selv om han aldri fikk den internasjonale anerkjennelse han kanskje hadde fortjent, ble han en samlende skikkelse i sin samtid, og hans kunstnerskap har vært til inspirasjon for mange i de etterfølgende generasjoner. 
Gundersen var blant de unge kunstnere som kom til Statens kunstakademi de første årene etter frigjøringen. Denne generasjonen ønsket å frigjøre seg fra det tradisjonelle norske figurative maleri og søkte mot de toneangivende strømninger ute i Europa. Veien gikk via danske Richard Mortensen til Auguste Herbin, Serge Poliakoff og Victor Vasarely.
Sammen med Ludvig Eikaas, Tor Hoff og Odd Tandberg tilhørte han den såkalte "Dødsgjengen". Det var disse fire som var banebrytende for nonfigurativ kunst i Norge.
Gunnar S. Gundersen utviklet et billeduttrykk som ved første øyekast fortoner seg som et flatemaleri. Dypt forankret i viten om de visuelle persepsjonsteorier formidler kunstneren bilder med en egen romproduserende evne, en konstant skaping av rom og det han selv kalte «det inkonsekvente rom».
Til avisen Verdens Gang uttalte Gunnar S. i 1950 følgende: «Jeg mener de rene farger og former virker sterkest. Jo mindre ramme av ytre attributter en gir seg selv å operere innenfor, jo større spenning og klarhet, jo mer enkelhet og begrensning, jo større styrke.»
Gundersen vokste opp i industribygden Høyanger i Sogn og Fjordane. I november 2018 åpnet et galleri som bærer Gundersens navn i Høyanger; Gunnar S. galleriet. Galleriet består av en permanent samling med verk av Gundersen i 2. etasje og vekslende utstillinger i 1. etasje.
Et portrett i sten av Gunnar S. Gundersen står i Gloppen Skulpturpark Byrkjelo. Det er laget av billedkunstneren Stig Eikaas.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johansen, Jahn Otto; Gunnar S. Gundersen, Oslo 1982 ISBN 82-7201-022-4
Fredly, Janne: Konkret kunst i Norge i 50-årene : en undersøkelse av malerier og utsmykninger av Odd Tandberg, Gunnar S. Gundresen, Jakob Weidemann, Ludvig Eikaas og Gudrun Kongelf. Hovedoppgave i kunsthistorie - Universitetet i Oslo, 2005.


== Eksterne lenker ==
Verk av Gunnar S. Gundersen på nasjonalmuseet.no
Storebrand Kunstsamling
Budstikka.no Arkivert 12. juni 2006 hos Wayback Machine.
BBC Canada

BBC Canada er en canadisk TV-kanal tilgjengelig på digital kabel (kategori 2 i Canada). Sammen med BBC Kids er den et fellesprosjekt av BBC Worldwide og den canadiske kringkasteren Alliance Atlantis. Den begynte sine sendinger 7. september 2001.
Siden BBC Canada er en canadisk kanal som bare tilfeldigvis er delvis britisk eid, må den, ifølge kringkastingsreglene i Canada, vise en viss mengde canadiske programmer. I tillegg til BBC-programmer viser den derfor canadiske serier som House & Home, Debbie Travis' Facelift og Holmes on Holmes. BBC Canada er også den eneste canadiske kanalen som plasserer sin logo i øvre, høyre hjørne av skjermen i motsetning til venstre hjørne, som alle de andre TV-kanalene i landet.
BBC Canada har ikke lov til å vise nyhetssendinger. Likevel er sendinger fra BBC World tilgjengelige gjennom kanalen, CBC Newsworld og noen PBS-stasjoner i Canada.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Dirty Harry

Dirty Harry er en amerikansk action- og kriminalfilm fra 1971, regissert av Don Siegel. Filmen handler om «Dirty» Harry Callahan, en hardbarket og egenrådig politietterforsker ved San Francisco-politiet (spilt av Clint Eastwood). Dirty Harry må bekjempe en lystmorder som krever løsepenger for å ikke drepe flere.  
Den ble i alt produsert fem filmer om Dirty Harry, alle med Eastwood i hovedrollen. 


== Handling ==
En sadistisk snikskytter som kaller seg «Scorpio» myrder ei jente og krever løsepenger fra byen for å ikke plukke ut nye ofre. Den som skal ta ham er Harry Callahan, som ikke har mye til overs for de spilleregler borgermesteren insisterer på skal følges. Etter at en pengelevering går skeis utvikler det seg til et åpent oppgjør mellom morderen og Callahan.


== Om filmen ==
Filmen innbrakte 36 millioner dollar på kino i USA, mot et produksjonsbudsjett på 4 millioner. Den er den nest mest innbringende filmen i denne serien (inflasjonsjustert).Den ble godt mottatt av kritikerne og har fått så mye som 95 % på Rotten Tomatoes. Roger Ebert av den tre av fire stjerner. VGs anmelder gav den terningkast tre.To av filmhistoriens mest berømte filmreplikker kom fra Dirty Harry-filmene, inkludert «You've got to ask yourself one question: 'Do I feel lucky?'....Well? Do ya, punk?» (Dirty Harry) og «Go ahead. Make my day!» (Sudden Impact).
Det ble innspilt fem «Dirty Harry»-filmer mellom 1971 og 1988. Filmene var brutal for sin tid og hadde ofte selvtekt som tema. I Norge fikk filmene visse problemer med filmsensuren og den fjerde «Dirty Harry»-filmen, Sudden Impact som kom ut i 1983, ble forbudt av Statens filmkontroll.


== I rollene ==
(Utvalg)

Clint Eastwood ....  Insp. Harry Callahan
Harry Guardino ....  Lt. Al Bressler
Reni Santoni ....  Insp. Chico Gonzalez
John Vernon ....  The Mayor
Andrew Robinson ....  Scorpio (morderen)
John Larch ....  The Chief
John Mitchum ....  Insp. Frank DiGiorgio
Mae Mercer ....  Mrs. Russell
Lyn Edgington ....  Norma


== Se også ==
Magnum '44 (1973)
Dirty Harry tar hevn (1976)
Sudden Impact (1983)
Dirty Harry og dødsspillet (1988)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dirty Harry på Internet Movie Database 
(no) Dirty Harry hos Filmfront 
(sv) Dirty Harry i Svensk Filmdatabas 
(da) Dirty Harry i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dirty Harry på Allociné 
(nl) Dirty Harry på MovieMeter 
(en) Dirty Harry på AllMovie 
(en) Dirty Harry på Turner Classic Movies 
(en) Dirty Harry på Rotten Tomatoes 
(en) Dirty Harry på Metacritic
BBC Books

BBC Books er den delen av BBC Worldwide som gir ut bøker. Den har vært aktiv siden 1980-tallet.
De gir ut bøker som handler om radio- og TV-programmer fra BBC, slik som kokebøker, programguide, livsstilsmanualer, barnebøker og bøker om produksjonen av programmer. De gir også ut biografier og selvbiografier om berømte personer.
Siden 1997 har selskapet gitt ut romaner om Doctor Who, en science fiction-serie produsert av BBC.
Deres mest berømte bøker er den tidligere TV-kokken Delia Smiths kokebøker og dyrelivsbøkene av David Attenborough.


== Eksterne lenker ==
BBC Books
Bokdelen på BBCs sider
Tårnåsen skole

Tårnåsen skole er en barneskole på Tårnåsen i Nordre Follo, Viken. Skolen ble bygget i 1973 og ligger i et naturrikt område. Skolen dekker 1.–7. klasse, mens den lokale ungdomsskolen er Hellerasten skole.
Store deler av skolen brant ned i en voldsom brann 16. mars 2010. Brannen startet fordi noen barn lekte med ild. Fram til det nye skolebygget ble innviet i mars 2012, foregikk undervisningen i brakker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tårnåsen Skole
Klarte ikke redde noen av klasserommene Østlandets Blad
Mistenker at skoleelever kan ha tent på barneskolen Dagbladet
Full fyr i barneskole i Oppegård Adresseavisen
Barneskole i Oppegård i full fyr NRK Østlandssendingen (video)
Hellerasten ungdomsskole

Hellerasten skole er en ungdomsskole i Nordre Follo kommune, Viken. Skolen dekker området for Tårnåsen og Sofiemyr. Skolen ble bygget i 1967 som barneskole for Hellerasten-Øståsenområdet. Fra 1980 til 1988 hadde den 7. trinn – et ungdomsskoletrinn – men fra 1988 har den vært en ren ungdomsskole med en kapasitet på ni klasser. I 2006 hadde skolen 196 elever fordelt på tre trinn, hovedsakelig fra Tårnåsen skole. Skolen har om lag 30 ansatte. Hellerasten skole er praksisskole for studenter fra Musikkhøgskolen.
Foran skolebygget står Per Ungs skulptur «Gutt med hund» fra 1966.


== Eksterne lenker ==
Hellerasten Skole
Sofiemyrtoppen skole

Sofiemyrtoppen skole i Nordre Follo kommune ble opprettet 1. august 2005 som et resultat av sammenslåing av Sofiemyr skole, Fløysbonn skole og Sofiemyråsen skole.
Fra 1. august 2017 ble skolen igjen delt i 2 skoler: Sofiemyr skole (1.-7. trinn og Sofiemyråsen ressurssenter)  og Fløysbonn skole (8.-10. trinn)


== Eksterne lenker ==
Hangglider

Hangglider er en bemannet, ikke motordrevet innretning, tyngre enn luft, som kan startes og landes ved hjelp av førerens egen muskelkraft og som under flyging bare bæres oppe av aerodynamiske reaksjoner på faste bæreflater (ikke roterende flater).

En hangglider er spent opp av et strukturelt rammeverk.
En paraglider spennes opp av et overtrykk inne i glideren.En hangglider fungerer som et lite seilfly uten hjul, hvor piloten henger under flyvingen, og kan styre ved vektforskyvning. Med en hangglider kan man utnytte oppadstrømmende luft til å vinne høyde, for å fly bort fra startstedet. Dette er vanligvis en fjelltopp, men man kan også taues opp ved hjelp av annen farkost (Opptrekk). Man vinner høyde ved å bruke innsikt i meteorologiske forhold, gjennom å plassere seg i oppadgående luft (Termikk), eller sveve på luft som blir presset opp mekanisk når vind tvinges over en hindring (Mekanisk heng). Hangglider blir også vennskapelig referert til som tørkestativ av paragliderpiloter.
Riksanlegget for hanggliding i Norge finnes i Vågå. Arne Mo har skrevet en roman hvor hanggliding er sentralt, Skywayman.
Regjerende norgesmester er Nils Åge Henden.


== Eksterne lenker ==
Norgesranking
Bergen Hang- og Paragliderklubb
Finn en klubb i ditt område
Norges Luftsportsforbund
Bøker om hanggliding i SAMBOK
Det andre triumvirat

Det andre triumvirat er en betegnelse som historikere har gitt til den offisielle politiske alliansen mellom Gaius Julius Cæsar Octavianus (senere «Cæsar Augustus»), Marcus Aemilius Lepidus og Marcus Antonius, dannet den 27. november 43 f.Kr.. 


== Beskrivelse ==
I motsetning til det mer berømte første triumvirat var det andre triumvirat en offisiell organisasjon, og hadde fullmakt i staten, da triumvirenes imperium overgikk alle magistratene i republikken, medregnet konsulenes. Triumvirat ble inngått ved at loven Lex Titia ble vedtatt, noe som har blitt vurdert som den endelige slutten på den romerske republikk. Loven ble vedtatt den 27. november 43 f.Kr. og ga formelt «kommisjonen på tre menn fullmakt å gjeninnføre republikkens konstitusjon» (triumviri rei publicæ constituendæ) makt til å opprette eller annullere lover uten godkjennelse fra verken folket eller senatet.

Triumviratet eksisterte i to femårsperioder. Det dekket perioden fra 43 f.Kr. til 33 f.Kr. 
Selv om det konstitusjonelle maskineriet til republikken ikke ble ugjenkallelig avviklet av Lex Titia, førte hendelsen til at det aldri kom seg tilbake igjen. I motsetningen til det første triumvirat var det andre triumvirat en offisiell allianse, lovlig etablert institusjon, og dets overveldende makt i den romerske stat var gitt fullstendig juridisk godkjennelse og hvis imperium maius sto over alle andre i rang, inkludert konsulene. Enigheten mellom de tre ble likevel ingen varig suksess. Lepidus ble tidlig plassert på sidelinjen og situasjonen mellom Marcus Antonius og Octavianus forverret seg til det brøt ut krig mellom dem, en krig som førstnevnte tapte. Marcus Antonius begikk siden  selvmord. Dette etterlot Octavianus som enehersker under navnet  Augustus.


== Referanser ==
Tangen stasjon

Tangen stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjon ligger ved Tangen i Stange kommune like ved Mjøsa. Stasjonen ble åpnet i 1880 da jernbaneforbindelsen mellom Eidsvoll – Hamar ble fullført. Fra Tangen stasjon til Oslo S er det 101,77 km. 


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 80–81. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Hamar distrikt: Eidsvoll-Dombåsbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 65–80. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bane NORs informasjonsside om Tangen stasjon
(no) Tangen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Hedemarksbanen
Strokkenesbrua

Strokkenesbrua er ei 80 meter lang veibru på fylkesvei 851 i Salangen kommune i Troms. Brua krysser elva Strokken mellom Øvervatnet og Nervatnet. Elva har et fall på kun 1 meter. Dagens bru ble bygd i 1986 og er den tredje i rekken. Den første ble bygd i 1879 og den andre i 1934. I dag er det kun den nye brua som står, men brukar fra de eldre bruene er tydelige på begge sidene av elva.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde