jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vårsøg

«Vårsøg» er et dikt skrevet i april 1945 av Hans Hyldbakk (1898–2001). Det blir regnet som Hyldbakks mest kjente dikt ved siden av «E slåttatæja». Hyldbakk skrev diktet mot slutten av andre verdenskrig, og det heter seg at «våren» i teksten er en metafor for frigjøringen. Slik skal diktet være en hyllest til fred.


== Tonesatt versjon ==
Henning Sommerro og gruppa Vårsøg platedebuterte i 1977 med en svært kjent viseversjon av diktet, til Sommerros melodi.  Den finnes på LP-platen med samme navn (Arctic Records ARC 8614). Sigmund Grovens tolkning av denne melodien på LP-platen Songar utan ord (Polydor 813 587-1), som ble utgitt i 1983, ble lenge brukt som kjenningsmelodi i NRKs radioprogram Nattønsket.
Alexander Rybak har en engelsk versjon av sangen («If You Were Gone») på sitt album Fairytales, som ble utgitt i 2009.
Den norske hiphop-duoen Multicyde brukte Henning Sommerros melodi i sangen «A Better Day» i 2001. Den koreanske hiphopgruppa JTL har spilt inn en koreansk utgave av Multicydes versjon.


== Referanser ==
Luxury Liner

Luxury Liner er et album av Emmylou Harris fra 1977.
Albumet var det andre av til nå fire album av Emmylou Harris som gikk til topps på listen the Billboard Music Charts, (det første var Elite Hotel). Men ingen av låtene på albumet nådde helt til topps på singellisten. De to låtene som gjorde det best var; coverversjonen av Chuck Berrys «(You Never Can Tell) C'est la Vie» som kom på sjetteplass og «Making Believe» som nådde en åttendeplass.


== Sporliste ==
«Luxury Liner» (Gram Parsons) – 3:41
«Pancho and Lefty» (Townes Van Zandt) – 4:50
«Making Believe» (Jimmy Work) – 3:37
«You're Supposed to Be Feeling Good» (Rodney Crowell) – 4:01
«I'll Be Your San Antone Rose» (Susanna Clark) – 3:43
«(You Never Can Tell) C'est la Vie» (Chuck Berry) – 3:27
«When I Stop Dreaming» (Ira Louvin/Charlie Louvin) – 3:15
«Hello Stranger» (med Nicolette Larson) (A.P. Carter) – 3:59
«She» (Gram Parsons/Chris Ethridge) – 3:15
«Tulsa Queen» (Emmylou Harris/Rodney Crowell) – 4:47


== Kilder ==

(en) Luxury Liner på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Luxury Liner på Discogs 
(en) Luxury Liner på MusicBrainz 
(en) Luxury Liner på AllMusic
Malcolm Young

Malcolm Mitchell Young (født 6. januar 1953 i Glasgow i Skottland, død 18. november 2017) var gitarist og låtskriver i det australske bandet AC/DC. Han var bror til bandets andre gitarist og frontfigur Angus Young. Som låtskriver skrev han de fleste av AC/DCs låter sammen med broren Angus og Bon Scott og etter Scotts død sammen med broren og den nye vokalisten Brian Johnson.
Malcolm Young var sju år da familien flyttet fra Skottland til Sydney i Australia. I november 1973 startet Malcolm Young bandet AC/DC sammen med broren Angus Young. Etter mange spillejobber rundt omkring i Australia våren, sommeren og høsten 1974, spilte bandet inn sitt første album i november samme år. Debutalbumet High Voltage ble utgitt i februar 1975. Etter at vokalisten Bon Scott døde i 1980, var Malcolm Young innstilt på at AC/DC skulle fortsette. Brian Johnson tok over Scotts plass i bandet, både som vokalist og som låtskriver sammen med Young-brødrene.      
På midten av 1980-tallet utviklet han et stort alkoholproblem og la seg frivillig inn på avrusningsklinikk i 1988. Det var hans nevø Stevie Young som spilte mens han var på avrusning. Malcolm Young ble kalt The Brain i bandet. I september 2014 kunngjorde Malcolm Young at han forlot bandet av helsemessige årsaker, hans familie bekreftet at han led av demens, og at hans nevø Stevie Young erstattet ham på bandets neste album, Rock or Bust, samt på turneen i 2015.
Young bodde i England sammen med kone og to sønner frem til han døde av sykdommen den 18. november 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Malcolm Young – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Malcolm Young på Internet Movie Database 
(en) Malcolm Young hos The Movie Database 
(en) Malcolm Young på Discogs 
(en) Malcolm Young på MusicBrainz 
(en) Malcolm Young på AllMusic
Angus Young

Angus McKinnon Young (født 31. mars 1955 i Glasgow, Skottland) er en australsk gitarist, best kjent som hovedgitarist, låtskriver og det eneste konstante medlemmet av det australske «hard rock»-bandet AC/DC. 
Familien Young emigrerte til Australia i 1959. Han begynte å spille gitar som femåring, og grunnla AC/DC sammen med sin bror Malcolm Young i 1973. For mange år siden hevdet bandet selv at Angus ble født i 1959 i stedet for 1955 for å videreføre myten om at han fortsatt var en skolegutt da bandet ble dannet. Angus Young fulgte et forslag fra sin søster og begynte å bruke Ashfield Boys High-skoleuniform på scenen, som siden har blitt et av varemerkene til AC/DC. Young var rangert på 24. plass i Rolling Stones Magazine´s liste over «100 greatest guitarists of all-time». 16. mai 2012 ble han tildelt tittelen «Best Australian Guitarist of All Time» av Australian Guitar Magazine.
Angus er gift med Ellen Young, og bor sammen med henne i Sydney. Han har også et hus i Aalten, Nederland, hvor Ellen kommer fra.Young påsto at han først begynte å spille gitar når han var 5-6 år. Det var i den alderen han hørte Little Richard for første gang. I et intervju med «The Guitar Shows», fortalte Angus at hans påvirkninger til å begynne med gitar, var broren Malcolm Young, Chuck Berry, Freddie King og Muddy Waters.  
Angus Young var 18 år da han og hans eldre bror Malcolm Young formet AC/DC i 1973. Angus var hovedgitarist, Malcolm spilte rytmegitar, Colin Burgess  trommer, Larry Van Kriedt bassgitar og Dave Evans var vokalist. Når han opptrer på scenen er han kjent for å gjøre Chuck Berrys «duckwalk» og falle ned i spasmer mens han spiller en gitarsolo. Angus Young fant også på navnet AC/DC sammen med sin bror Malcolm etter at de så det sto på søsterens symaskin. Hans spillestil er bluesinspirert.
Angus Young bruker Gibson SG standardgitarer, og har i tillegg en egen «signaturmodell». Oftest bruker han Gibson SG Cherry red eller Ebony svart gitar. Han bruker diverse Marshall-forsterkere, men det er JTM45-modellen han benytter mest. Angus Young er kjent for å opptre energisk. Han og AC/DC har spilt i Norge flere ganger, i Chateau Neuf i Oslo i 1980, et par ganger i Drammenshallen i 1986 og 1988, i Oslo Spektrum i 1991 og 1996 og 2000, Telenor Arena i 2009, og i 2009, 2010 og 2015 på Valle Hovin stadion i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angus Young på Internet Movie Database 
(en) Angus Young hos The Movie Database 
(en) Angus Young på Discogs 
(en) Angus Young på MusicBrainz 
(en) Angus Young på AllMusic
Musikkstudio

Musikkstudio er et eller flere rom laget for innspilling av musikk.
Det består vanligvis av flere rom som er akustisk tilpasset en aktivitet.  Det kan være innspilling av sang, trommer og andre instrumenter, eller det kan være akustikk tilpasset miksing av musikk.  Rommet som brukes til miksing av musikk kalles kontrollrom.  Her arbeider teknikere og produsenter.  Rommet er optimalisert for å lytte på musikk og lyd som kommer ut fra monitorene.
Sigurd Ulveseth

Sigurd Ulveseth (født 13. juli 1953 i Bergen) er en norsk jazzmusiker (bass) og orkesterleder, kjent fra en rekke utgivelser.Ulveseth har med egen kvartett utgitt tre plater. Gruppen består av Adam Nussbaum på trommer, Knut Riisnæs på saksofon, og Dag Arnesen på piano. Han er også med i Marit Sandvik band, gruppa SWAP med Jan Gunnar Hoff, og North West Quartet med blant andre Frode Nymo.  
Han har medvirket på plater med Bergen-musikerne Dag Arnesen, Frank Jakobsen, Tore Faye, Knut Kristiansen, Ole Jacob Hystad, Jan Kåre Hystad og Merethe Mikkelsen. Han reiste til Vietnam med Urban Connection på turné.


== Premier ==
Vossajazzprisen 1998
Den 10. Sildajazz-prisen 2009.


== Utgivelser ==
To wisdom, the prize (Gemini Records, 1995),
Infant eyes (Gemini, 1997)
Wish I knew (Gemini, 2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Ulveseth på Discogs 
(en) Sigurd Ulveseth på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Jazzbasen.
(no) Diskografi fra Jazzbasen.
Boris Kagarlitskij

Boris Juljevitsj Kagarlitskij (russisk: Бори́с Ю́льевич Кагарли́цкий; født 29. august 1958 i Moskva) er en russisk marxistisk sosiolog og dissident.
Kagarlitskij ble politisk engasjert i studenttiden sin, og i 1982 ble han dømt til 18 måneder i fengsel for å ha spredt den illegale avisa Levyj povorot. I 1988 ble han kjent for et internasjonalt publikum da boka The Thinking Reed ble utgitt på engelsk. Den tar for seg forholdet mellom staten og de intellektuelle i Sovjetunionen siden 1917, og for denne fikk han Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize.
I forbindelse med glasnost ble Kagarlitskij er fremtredende venstre-kritiker av det sittende regimet. Han var en av lederne for Folkefronten i Moskva mellom 1988 og 1990, og var medlem av bystyret i Moskva i årene 1990–1993, først som representant for Russlands Sosialistiske Parti, fra 1992 for Det Russiske Arbeiderpartiet, som han var med på å stifte. I kjølvannet av Boris Jeltsins kupp i 1993, da parlamentet ble satt ut av funksjon, ble Kagarlitskij nok en gang arrestert for sine synspunkter, men en internasjonal kampanje førte til at han ble satt fri dagen etter. I årene har han jobbet som rådgiver overfor de uavhengige fagforeningene, og i 1998 ble han også hyret inn som rådgiver av arbeidskomiteen i parlamentet.
Siden 2002 har Kagarlitskij vært sjef for det Moskva-baserte Institute of Globalization Studies. Han er også fast bidragsyter til magasiner som The Nation, Neues Deutschland og Junge Welt. Han har også gitt ut en rekke bøker, hvorav de mest kjente utgjør trilogien Recasting Marxism. I denne trilogien tar Kagarlitskij til orde for at utfordringen i dag er å gjenvinne hegemoniet over staten gjennom å reise et tredje venstre som verken er kommunistisk eller sosialdemokratisk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Boris Kagarlitzky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Røstlandet

Røstlandet er en øy ytterst i Lofoten og den største av øyene på Røst kommune i Nordland. Øya rager ikke mer enn 11 moh på sitt høyeste punkt og er ellers flat og gresskledd med en del myrområder som er viktig for fuglene. Øyas areal er på 3,6 km². De fleste av innbyggerne i kommunen bor på Røstlandet.
Et område vest på øya er vernet som naturreservat, under navnet Røstlandet naturreservat. Nord på øya ligger Røst lufthavn langs fylkesvei 7586 og lengst sør på øya ligger Røst fergekai, med adkomst via fylkesvei 7582, der den gassdrevne fergen MS «Værøy» trafikkerer ferjesambandet Bodø–Røst–Værøy–Moskenes daglig.
Sørvest for Røstlandet ligger de kjente fuglefjelløyene Vedøya, Storfjellet, Ellevsnyken, Trenyken og Hernyken som perler på ei snor, og aller ytterst, og så langt sør og vest man kommer i Lofoten, ligger den vesle flate øya Skomvær med Skomvær fyr. Fuglefjellene har tradisjonelt vært Norges viktigste hekkeplass for lunde, en sjøfuglart som også er kjent som sjøpapegøye.


== Tettstedet Røstlandet ==
Røstlandet er også navnet på tettstedet og administrasjonssenteret på Røst. Tettstedet utgjør et areal på  km² og har innbyggere per 1. januar 2022.


== Se også ==
Røstlandet naturreservat
Røstøyan landskapsvernområde


== Referanser ==
Dog Soldiers

Dog Soldiers er en britisk-luxembourgsk skrekkfilm fra 2002, skrevet og regissert av Neil Marshall, og med blant annet Kevin McKidd, Liam Cunningham & Sean Pertwee, i noen av hovedrollene. 
Filmen er ment av fans og være en kultklassikker (ofte nevnt sammen med filmer som Shaun of the Dead og 28 Days Later) grunnet manuskript, regien, filmingen, kjemien mellom skuespillerne og sterke skuespiller prestasjoner og mangelen på spesialeffekter skapt ved hjelp av PC.


== Handling ==
Filmen handler om en gruppe soldater fra den britiske hæren, som er på et treningsoppdrag i det skotske høylandet. De forventer seg en vanlig trenings-øvelse, men oppdager snart restene av en gruppe spesialsoldater som var på et annet oppdrag. De finner kun en overlevende som er i sjokk og hard skadet. I det fjerne hører de ulvehyl som flerrer stillheten, mørket holder på å senke seg og fullmånen stiger frem. Soldatene prøver og komme seg unna uten å bli oppdaget, men det går snart opp for dem at de blir forfulgt, de kommer seg unna i siste liten da de blir plukket opp av en zoolog som tar dem med til en øde gård langt inne i skogen. Huset blir snart omringet av forfølgerne, som viser seg og være varulver. Resten av filmen omhandler beleiringen av huset.


== Medvirkende ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dog Soldiers på Internet Movie Database 
(no) Dog Soldiers hos Filmfront 
(sv) Dog Soldiers i Svensk Filmdatabas 
(da) Dog Soldiers i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dog Soldiers på Allociné 
(nl) Dog Soldiers på MovieMeter 
(en) Dog Soldiers på AllMovie 
(en) Dog Soldiers på Turner Classic Movies 
(en) Dog Soldiers på Rotten Tomatoes
E slåttatæja

«E slåttatæja» er et dikt av Hans Hyldbakk. Diktet er et av Hyldbakks mest kjente dikt ved siden av «Vårsøg». Diktet er skrevet på nordmørsdialekt. På bokmål blir tittelen «I slåtteteigen». Henning Sommerro har satt melodi til diktet.


== Referanser ==
Marius Lundeberg Enger

Marius Lundeberg Enger (født 3. februar 1989 i Porsgrunn) er en norsk fotballspiller som spiller i angrep for Pors GrenlandHan ble hentet opp i A-troppen til Odd Grenland før 2006-sesongen fra egen ungdomsstall, og var dermed den yngste spilleren i Tippeligaen denne sesongen og Odds yngste proffspiller noensinne. Før han gikk til Odd hadde han spilt for Eidanger, Urædd og Team Porsgrunn. Enger har én landskamp på G15-nivå, seks på G16-nivå, ni på G17-nivå og fem på G18, og regnes som et av fotball-Norges fremste talenter i sin årsklasse. 
Enger debuterte i Tippeligaen sommeren 2007 mot Sandefjord Fotball, noe som er hans eneste innhopp så langt. Manglende spilletid gjorde at han høsten 2007 er på utlån til Pors Grenland, senere var han også utlånt til Lørenskog Idrettsforening. Den 20. desember 2007 skrev Enger under en ny toårsavtale med Odd. Like før sesongstart i 2009 skrev Enger under for Pors.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marius Lundeberg Enger – Transfermarkt 
(en) Marius Lundeberg Enger – FBref 
Spillerprofil på Odd Grenlands hjemmesider
Spillerprofil på Oddranes hjemmesider
Gaukværøya

Gaukværøya er ei øy i Bø kommune i Nordland, vest for Steine på Langøya og nord for Litløya (med Litløy fyr). Øya har et areal på ca. 1,1 km² og høyeste punkt er Skjerdingstadtinden på 273 moh.
I middelalderen var Gaukværøya et av de største fiskeværene i Vesterålen, men etter 2. verdenskrig ble øya fraflyttet. De siste innbyggerne flyttet fra øya i 1951, og i dag står bare hustuftene igjen.
Gaukværøya er lokalt kjent som «Værøya», som gjør at den kan forveksles med øya i Lofoten med samme navn.


== Eksterne lenker ==
Bent Svinnungs side om Gaukværøya
Påskevigilien

Påskevigilien eller påskenatt er en gudstjeneste som i mange kirkesamfunn feires på kvelden påskeaften. Den feires etter solnedgang, når påskedagen har begynt ifølge kirkelig tidsregning, som den første feiringen av Kristi oppstandelse. 
I oldkirken ble dåp gjennomført denne dagen. Senere ble det vanlig å døpe også andre dager, men man forsøker gjerne også å ha dåp, spesielt voksendåp, under vigilien. Dåpsvann blir vanligvis velsignet under gudstjenesten. En annen viktig tradisjon er tenningen av påskelyset.


== Katolsk liturgi ==
Den katolske liturgien for vigilien består av:

Tenning av påskelyset, som gjøres utenfor kirken og følges av en prosesjon inn
Påskelovsangen
Ordets liturgi, som er utvidet til minst fem og inntil ni lesninger
Velsignelse av dåpsvann, eventuell dåp og fornyelse av dåpsløftene
Nattverdens liturgiUnder påskevigilien ringer kirkeklokkene, sammen med små håndklokker inne i kirken, for første gang siden skjærtorsdag, mens man synger Ære være Gud i det høyeste. Ettersom dette skjer rundt midnatt er det mange steder vanlig at man av hensyn til naboer ikke bruker kirkeklokkene, men bare håndklokker.
Et annet spesielt element er «det store Halleluja». i fastetiden brukes ikke dette gledesropet i gudstjenestene, og når man tar det i bruk igjen under vigilien skjer dette gjerne I spesielt høytidelige former.
KNM «Fridtjof Nansen» (F310)

KNM «Fridtjof Nansen» er en norsk fregatt av Fridtjof Nansen-klassen, bygget ved det spanske verftet Navantia og overlevert til det norske Sjøforsvaret 5. april 2006, seks måneder forsinket. Overleveringen skjedde i den spanske byen Ferrol. Forsvaret hadde planlagt å overta fem fregatter i denne klassen, samt seks NH90-helikoptre til bruk på fregattene, i perioden 2006–2009. Fregattprosjektet har en totalkostnad på 21 milliarder kroner, noe som gjør prosjektet til det største i Forsvaret noensinne. «Fridtjof Nansen» var den første båten som ble overlevert. Den siste fregatten, KNM «Thor Heyerdahl» skulle etter planen overleveres høsten 2009, men ble først levert januar 2011.


== Oppdrag ==


=== Piratjakt ===
I februar 2009 bestemte regjeringen at KNM «Fridtjof Nansen» fra og med 1. august 2009 skulle settes inn i oppdrag i Adenbukta ved Afrikas horn som del av EU-styrke Task Force Atalanta, i kampen mot somaliske pirater som herjet dette sjøområdet.«Fridtjof Nansen» var i området i seks måneder, i en operasjon som kostet ca. 200 millioner kroner. I forkant av oppdraget ble skipet utstyrt med ekstra våpen og annen utrustning. Et eget fengsel for potensielle fangete pirater ble også bygget ombord. 
Norske marinejegere fra Forsvarets marinejegerkommando ble med skipet sydover, og bemannet to hurtiggående båter som opererte ut ifra skipet.Natt til 14. august seilte fregatten gjennom Suezkanalen, og sluttet seg dermed til EUs anti-piratoperasjon «Atalanta».Allerede om morgenen 22. august fanget mannskapet syv mistenkte pirater da de bordet et mistenkelig fartøy og fant bl.a våpen og leidere ombord. De syv mistenkte ble i forvaring av de norske spesialstyrkene. Den norske fregatten brukte sine hurtiggående båter i samarbeide med et helikopter fra den nederlandske fregatten Evertsen og et japansk overvåkingsfly. Episoden skjedde ca. 42 nautiske mil, 70 kilometer fra kysten av Jemen, og 115 nautiske mil, omtrent 200 kilometer fra kysten av Somalia. Etter en diskusjon med den nederlandske lederen av styrkene i området, ble de syv satt fri igjen grunnet «mangel på bevis for piratvirksomhet».«Fridtjof Nansen» deltok for annen gang i patruljering av havområdene utenfor Somalia i perioden juni 2013 til desember 2013. Fartøyet var da en del av NATOs flernasjonale flåteoperasjon Operasjon Ocean Shield. «Fridtjof Nansen» var under dette oppdraget operasjonens flaggskip, noe som innebar at den norske skipssjefen var sjef for NATO-operasjonen. Dette var første gang Norge hadde ansvaret for en av NATOs flåtestyrker.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forsvarets hjemmeside for Fridtjof Nansen-klassen Arkivert 21. mai 2016 hos Wayback Machine.
(en) MarineTraffics side om fregatten; info, siste posisjon samt sporlogg.
Hallusinogen

Hallusinogene stoffer (eller bare hallusinogener) er en stor gruppe psykoaktive stoffer som kjennetegnes ved at brukeren opplever en endret bevissthetstilstand. En kan oppleve hallusinasjoner, hvilket vil si syns- og hørselsendringer, sanseendringer, endringer i føleser og tankemønster. Hallusinogener deles ofte opp i tre ulike kategorier, psykedelika, dissosiativer og derilanter, men oppdelingen er ikke eksakt. De mest kjente hallisinigenene er LSD, psilocybin, DMT, meskalin (psykedelika), lystgass, ketamin (dissosiativer), piggeple, bulmeurt, skopolamin (derialnter).
I motsetning til andre psykoaktive stoffer som stimulanter og opiater, forsterker ikke bare hallusinogener vanlige mentale tilstander men induserer tilstander som er helt annerledes enn vanlig bevissthet.
Rusopplevelsen varierer fra person til person avhengig av mental tilstand, omgivelse og verdenssyn, to personer under påvirkning av samme substans kan både oppleve de samme opplevelsene samt helt ulike, selv om de har helt lik set og setting.
Hallusinogener kan fremkalle helt forskjellige effekter i den samme brukeren fra dose til dose, dog noen effekter er det samme er det vanskelig å forutsi effektene som blir produsert.
Erfarne brukere kan lære seg å kontrollere effektene til hallusinogener, som oftest psykedelika, og en erfaren bruker kan som oftest navigere opplevelsen etter eget ønske, og fremkalle de ønskede effektene med konsentrasjon, meditasjon, yoga og andre spirituelle praksiser kan også forsterke effektene av substansen, og derav også effektene av praksisen. Historikere attribuerer ofte bruken av enteogener med utviklingen av disse praksisene, men emnet er svært kontroversielt.
Alment brukte kriterier for etablering at et legemiddel er hallusinogene er:
Endringer i tankevirksomhet, persepsjon, og stemning overskygger andre effekter
Svekkelse av hukommelse og intellekt bør være minimal
Bedøvelse, handlingslammelse eller overdreven stimulering bør ikke være en dominerende effekt
Bivirkninger på det autonome nerversystemet bør være minimale
Avhengiget bør være fraværende


== Se også ==
Enteogen
Muskat
Psykedelisk krise
Psykedeliske stoffer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kristin Straumsheim Grønli (2006). «Skadevirkninger av hallusinogener». Forskning.no. Arkivert fra originalen 15. august 2006.
Espen Stueland

Espen Stueland (født 30. mai 1970 i Porsgrunn) er en norsk lyriker og litteraturkritiker.
Han bokdebuterte i 1992 med diktsamlingen Sakte dans ut av brennende hus, og har siden skrevet ytterligere 12 bøker. Han er bokanmelder i avisen Klassekampen, har vært redaktør av litteraturtidsskriftet Vagant, og ble i 2005 kåret til Årets litteraturkritiker. Han mottok Halldis Moren Vesaas-prisen i 2003 og Bøker i Bø-prisen i 2018. Eilert Sundt-tilstanden er kåret til en av de femten beste norske utgivelsene i perioden 2018–2020, et prosjekt i regi av Lom Folkebibliotek i samarbeid med 68 andre bibliotek.


== Bibliografi ==


=== Diktsamlinger ===
sakte dans ut av brennende hus, 1992
Stemmens pantomime, 1996
Å si om seg selv, 2003
Eilert Sundt-tilstanden. Sakpoesi, 2019


=== Romaner ===
Kjærlighet i tide og utide, 2001


=== Essay ===
Å erstatte lykka med eit komma. Essay om cesur, rituell forseintkomming i produksjonen til Jon Fosse , 1996; ISBN 82-521-4706-2
Aero, 2000; ISBN 82-10-04523-7
Brått revet bort, 2006
Gjennom kjøttet, 2009; ISBN 82-49-50281-7
Falsk tilståelse og andre essays. 2013. ISBN 978-82-495-1063-4
700 årsflommen. 13 innlegg om klimaendringer, poesi og politikk, 2016. ISBN 9788249515707


=== Sakprosa ===
Pandemiarkivene. 2021. ISBN 978-82-495-23207


=== Gjendiktning ===
Rosmarie Waldrop: Reproduksjon av profiler, 1994; ISBN 82-588-1054-5
Rosmarie Waldrop: Det utelukkede tredjes plen, 1997; ISBN 82-05-25339-0,
Stig Larsson: Helhjertet på en annen måte. Poesi og prosa i utvalg, 2004; ISBN 82-10-04925-9


== Litterære priser ==
Den norske lyrikklubbens pris (2003)
Halldis Moren Vesaas-prisen (2003)
Olav Dalgards kritikerpris (2005)
Årets litteraturkritiker (2005)
Det norske akademis pris til minne om Thorleif Dahl (2012)
Bøker i Bø-prisen (2018)
Stemme savnet-prisen (Strawbery Publishing) (2021)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Espen Stueland i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Espen Stueland i NRK Forfatter
Espen Stueland i Dagbladet Forfatter
Espen Stueland i Aftenposten Alex
Espen Stueland om flommen på Vestlandet – lydopptak ved Bergen Offentlige Bibliotek 22. september 2016