jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kasseapparat

Et kassaapparat er en innretning for registrering av kontante inn- og utbetalinger i butikker, kontorer og lignende. Det første kasseapparatet ble funnet opp av James Ritty i 1879. Han eide et vertshus i Dayton, Ohio, og ønsket å stoppe uærlige arbeidere fra å stjele overskuddet.
Blant produsenter av kasseapparater er Sharp Corporation, Casio, NCR, IBM, Wincor-Nixdorf og Uniwell. Firmaet Jørgen S. Lien produserte kasseapparater i Norge under varemerket "Regna", 


== Historie ==
Et mekanisk kassaapparat ble oppfunnet av James Ritty og John Birch etter den amerikanske borgerkrigen. James var eier av en saloon i Dayton, Ohio, USA, og ønsket å stoppe ansatte fra nasking av hans fortjeneste.Ritty Modell I, ble oppfunnet i 1879 etter James Ritty så et mekanisk verktøy som telte omdreiningene av en propell på et dampskip. Med hjelp av James bror, John Ritty, patenterte de den i 1883. Den ble kalt Ritty's Incorruptible Cashier (Ritty den Ubestikkelige Kasserer) og den ble oppfunnet i den hensikt å eliminere tyveri eller underslag blant ansatte.De tidligere apparatene var helt mekanisk, uten kvitteringer. Den ansatte ble pålagt å ringe opp hver transaksjon i registeret, og når knappen for totalen ble presset, åpnet skuffen seg og en bjelle ville ringe, varsle sjefen om et salg fant sted. Disse originale maskinene var ikke noe annet enn enkle tellemaskiner. 


== Referanser ==
Trekasse

Ei trekasse er en boks med lokk som er snekret av trematerialer for bruk ved forsendelse og transport av varer. Trekasser har dimensjoner som passer innholdet med egnet fasong og størrelse. Lokket er festet med spiker og åpnes med brekkjern. Hvis transporten gjør det nødvendig kan kasser også lukkes kraftigere med båndjern. Store trekasser kan ha en fasong som gjør det mulig å flytte dem med jekketralle eller løfte dem med truck. Ved løfting med talje eller heisekran brukes løftestropper. Små kasser som kan bæres har vanligvis håndtak på sidene. Innvendig brukes vanligvis fyllmasse eller støtdempende materiale av bølgepapp, isopor, bobleplast, halm eller treull.
Ved transport merkes trekasser med avsenders og mottakers navn og adresse, og også med antall kolli i forsendelsen. Merkingen kan også skje på en måte som ikke forteller direkte hvem avsender og mottaker er.


== Se også ==
Kiste
Magnus Olsen

Magnus Bernhard Olsen (1878–1963) var en norsk språkforsker, og professor i norrøn filologi ved Universitetet i Oslo 1908–48.


== Liv og virke ==
Olsen tok artium i 1896, studerte ved Universitetet og ble cand.philol. med innstilling i 1903. Fra 1899 hadde han arbeidet som amanuensis ved Universitetsbiblioteket i Oslo, og fra 1904 var han universitetsstipendiat. I 1908, 30 år gammel, ble han utnevnt til sin lærer Sophus Bugges etterfølger i professoratet i gammalnorsk og islandsk språk og litteratur (fra 1921 het faget norrøn filologi).
Hans arbeider omfatter 7 hefter Edda- og skaldekvad med kommentarer, og 5 bind med tolkninger av runeinnskrifter. Han bidro til å fullføre Oluf Ryghs Norske Gaardnavne som redaktør/medredaktør av 3 bind. Hans teorier av forholdet mellom stedsnavn og religion og samfunnsforhold i førkristen tid ble presentert i  bøkene Hedenske kulturminder i norske stedsnavne (1915) og Ættegård og helligdom, norske stednavn sosialt og religionshistorisk belyst (1926). Hva våre stedsnavn lærer oss (1934) er en konsentrert og lettlest innføring i temaet.
Han grunnla tidsskriftet Maal og Minne i 1909, og redigerte det i 40 år.
Magnus Olsen ble kommandør av St. Olavs Orden i 1945, han var medlem av Vitenskapsakademiet fra 1904, medlem av DKNVS, og ridder av Den islandske falkeorden og den svenske Nordstjerneordenen. Olsen ble utnevnt til statsstipendiat i 1952.
I Stavanger er han hedret med Magnus Olsens gate som ligger på Madla.


== Familie ==
Han var sønn av  Ole Christian Olsen (1834–87) og Therese Evine Olsen (1843–1926). Faren var kjøpmann. Magnus giftet seg i 1912 med Gjertrud Kjær (1890–1976), datter av bibliotekar Albert Kjær. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Magnus Rindal, Magnus Olsen i Norsk biografisk leksikon


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bøker av Olsen og om Olsen hos Nasjonalbiblioteket
Rune Hauge (fotballagent)

For andre personer med det samme navnet, se pekersiden Rune HaugeRune Hauge (født 23. april 1954) er en norsk fotballagent fra Voss i Hordaland. 
Han er utdannet siviløkonom fra Nürnberg i Tyskland og har også vært assistentmanager i FC Nürnberg. I 1984 forlot han den tyske toppklubben og ble tilsatt som markedssjef havnet i Bryne Fotballklubb. 
I 1987 startet han flere virksomheter sammen med kamerater (blant dem Kjell Schou Andreassen, Dag Kaas og Arne Larsen Økland), innen sponsorvirksomhet, spillerformidling og lederutvikling. Et finansselskap og reklamebyrå ble også etablert. Etter tre år ble Hauge fotballagent på heltid. 
Han stiftet også selskapet Profile Media som har sin hovedvirksomhet innen megling av medierettigheter.
Rune Hauge solgte i 2005 medierettigheter til norsk fotball til TV 2/Telenor for én milliard kroner. Meldingene ble ikke bare positive da det ble kjent at Norges Fotballforbund hadde solgt medierettighetene til norsk fotball for utrolige én milliard kroner til TV 2 og tv-distributøren Canal Digital. I hovedsak skyldtes dette at Rune Hauge og hans selskap hadde fått 100 millioner kroner i honorar for å megle i havn avtalen.
Selskapet har også forhandlet om svensk ishockey, en fireårsavtale med Canal+ og Sportfive til 900 millioner svenske kroner.
Rune Hauge er en dyktig bridgespiller med blant annet gull fra europamesterskapet.


== Korrupsjonssaker ==
I 1995 ble den tidligere Arsenal-manager George Graham utestengt fra fotballen i ett år. Grunnen til dette var at Graham skal ha mottatt 425 000 pund (rundt 5 millioner norske kroner) under bordet fra agent Rune Hauge, i forbindelse med overgangene til norske Pål Lydersen og danske John «Faxe» Jensen.


== Overganger formidlet av Rune Hauge ==
1991: Pål Lydersen, fra Start til Arsenal
1992: Alf Inge Håland, fra Bryne til Nottingham Forest
1992: Teddy Sheringham, fra Nottingham Forest til Tottenham
1992: John «Faxe» Jensen, fra Brøndby til Arsenal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rune Hauge på Internet Movie Database 
(no) Ordnet svensk TV-avtale (VG, april 2006)
Tromsøya

Tromsøya (nordsamisk: Romssasuolu) er ei øy i sundet mellom fastlandet og Kvaløya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Tromsø sentrum ligger øst på øya, og store deler av byens befolkning bor spredt på øya. Tromsø lufthavn, Langnes ligger på vestsiden, og øya er knyttet til Tromsdalen på fastlandet med Tromsøbrua og Tromsøysundtunnelen og til Kvaløysletta på Kvaløya med Sandnessundbrua.
Tromsøya er omtrent 10 km fra nord til sør. Midt oppe på øya ligger sjøen Prestvannet, som ble demmet opp i 1867. Bebyggelsen dekker store deler av øya, men det er skogområder langs høydedraget som strekker seg i nord-sørretning, da særlig i den nordlige delen.
Både Universitetet i Tromsø, Universitetssykehuset Nord-Norge og Tromsø Museum har tilhold på den østlige delen av øya.


== Befolkning ==
Tromsøya er Norges folkerikeste øy, etter nylig å ha passert Hinnøya. Øya hadde 38 980 innbyggere 1. januar 2017, fordelt på fem statistiske delområder:

Tromsø 6 784
Sommerlyst 7 283
Nordre Tromsøya 7 477
Mortensnes 9 046
Søndre Tromsøya 5 498Delområde Tromsø består av sentrum og området rundt. Sommerlyst og Mortensnes omfatter vestsida av øya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tromsøya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Satellittbilde av Tromsøya (Google)
Bastian Schweinsteiger

Bastian Schweinsteiger (født 1. august 1984 i Kolbermoor) er en tysk tidligere fotballspiller. 
Til vanlig spilte Schweinsteiger midtbane eller defensiv midtbane.


== Landslaget ==
Han debuterte på A-landslaget 6. juni 2004 i Kaiserslautern i 0-2-tapet mot Ungarn. Han fikk totalt 121 landskamper for Tyskland.
Bastian Schweinsteiger deltok med Tyskland i EM 2004 i Portugal. Han spilte også for Tyskland under VM 2006, og scoret to mål i bronsefinalen mot Portugal.
Han ble tatt ut i Tysklands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.31. august 2016 spilte han sin 121 og siste landskamp for Tyskland mot Finland. Han scoret også 24 mål i sin landslagskarriere.


== Statistikk ==
(Oppdatert per 13.06.2016)

Landskamper: 121 (24 mål) (2004–2016)
Bundesliga-kamper: 342 (45 mål)
Premier League-kamper: 18 (1 mål)
Europacup-kamper: 113 (13 mål)


== Meritter ==


=== Klubb ===
Bayern MünchenBundesliga (7): 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015
DFB-Pokal (7): 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014
DFB-Ligapokal (2): 2004, 2007
DFL-Supercup (2): 2010, 2012
UEFA Champions League (1): 2013
UEFA Super Cup (1): 2013
VM for klubblag (1): 2013Manchester UnitedFA-cupen (1): 2015/16
Ligacupen: (1) 2017


=== Tyskland ===
VM-Gull (1): 2014
VM-Bronse (2): 2006, 2010
EM-Sølv (1): 2008


=== Individuelt ===
Årets fotballspiller i Tyskland (1): 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bastian Schweinsteiger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bastian Schweinsteiger på Internet Movie Database 
(en) Bastian Schweinsteiger hos The Movie Database 
(de) Bastian Schweinsteiger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bastian Schweinsteiger – FIFA 
(en) Bastian Schweinsteiger – UEFA 
(en) Bastian Schweinsteiger – Major League Soccer 
(fr) Bastian Schweinsteiger – LÉquipe 
(en) Bastian Schweinsteiger – Transfermarkt 
(en) Bastian Schweinsteiger – Transfermarkt (manager) 
(en) Bastian Schweinsteiger – national-football-teams.com 
(en) Bastian Schweinsteiger – WorldFootball.net 
(en) Bastian Schweinsteiger – Soccerbase.com 
Bastian Schweinsteiger på Twitter 
Bastian Schweinsteiger på Facebook 
Bastian Schweinsteiger på Instagram 
Bastian Schweinsteiger på YouTube 
(en) Bastian Schweinsteigers spillerprofil for Manchester United på Stretfordend.co.uk
Maitreya

Maitreya (sanskrit, devanāgarī: मैत्रेय; pāḷi: metteyya; singalesisk: මෛත්, maithri; thai: พระศรีอริยเมตไตรย, phra si aiya mettrai; burmesisk: အရိမေတ္တယျ ʔəɹḭmèdja; tibetansk: བྱམས་པ་, jampa wylie: byams pa; mongolsk: ᠮᠠᠶᠢᠳᠠᠷᠢ᠂ ᠠᠰᠠᠷᠠᠯᠲᠣ; mайдар, aсралт (mayidari, asaraltu); tradisjonell kinesisk: 彌勒菩薩, pinyin: mílè púsa; hangul: 미륵보살, koreansk: mireuk bosal; japansk: 弥勒菩薩, miroku bosatsu), eller Maitreya Buddha, er innenfor buddhistisk eskatologi navnet på den neste fremtidige Buddha. Han skal være den femte Buddha i en rekke av tusen Buddhaer som skal komme. Siden alle ting i samsara er forgjengelige, vil også læren etter den historiske Sakyamuni Buddha (Siddharta Gautama) til slutt forsvinne og bli glemt av alle. Etter at dette har skjedd vil boddhisattvaen Maitreya bli gjenfødt på jorden, oppdage sannheten på nytt, oppnå full oppvåkning og bli en Buddha på egen hånd uten læremester. Mens han venter lever Maitreya i Tusita-himmelen. Forutsigelsen om Maitreya anerkjennes av alle de buddhistiske tradisjonene, både Theravada og Mahayana.
Den kinesiske munken Budai, den leende munken, regnes av mange for å ha vært en tidligere inkarnasjon av Maitreya. De populære bildene og statuene som viser en leende og tykk Buddha er bilder av denne munken som en inkarnasjon av Maitreya, og ikke av den historiske Sakyamuni Buddha.


== Maitreya utenfor buddhismen ==
Opp igjennom historien har mange enkeltpersoner stått frem og hevdet å være Maitreya. Flere nyreligiøse grupper har også adoptert Maitreya-legenden til sine formål. Mest kjent er kanskje Benjamin Creme som grunnla den teosofiske bevegelsen Share international. L. Ron Hubbard, grunnleggeren av Scientologi, hevdet også å være Maitreya. Bahai-religionen ser på sin grunnlegger Bahá'u'lláh som oppfyllelsen av Maitreya-legenden.


== Eksterne lenker ==
The Maitreya Project, India Arkivert 9. april 2012 hos Wayback Machine.
April 2010 Smithsonian Magazine Article Arkivert 30. desember 2013 hos Wayback Machine.
Om den fremtidige Buddha Ariya Ajita Metteyya Arkivert 13. mars 2017 hos Wayback Machine.
The Story of the Coming Buddha: Ariya Metteyya Arkivert 13. mars 2017 hos Wayback Machine.
Eilert Hægeland

Eilert Magnus Hægeland (født 22. september 1951 i Arendal, død 13. februar 2004) var en norsk komponist og organist.


== Liv og virke ==
Han vokste opp på Evje. Etter å ha gått latinlinjen på Kristiansand katedralskole, studerte han ved Norges musikkhøgskole. 
I 1975 debuterte han som konsertorganist. Han arbeidet ved Nordnorsk Musikkonservatorium fra 1976 til 1979, hvor han var en drivkraft for opprettelsen av en egen kirkemusikkutdanning. Han var domorganist ved Bodø Domkirke i perioden 1979–1986. Fra 1993 til 2002 var han rektor ved Åmli Musikk- og Kulturskole.
Hægeland komponerte verker for kor, kammermusikk og orkesterverk, og arrangerte flere tradisjonelle bryllupsmarsjer, i all vesentlighet med en neoklassisk uttrykksform. Etter en alvorlig ulykke i 1994 var han mindre aktiv en tid. Etter en lengre rehabiliteringsperiode ble han organist i Bygland og sentral i landsdelens folkemusikkliv.


== Heder ==
1973: Aust-Agder fylkes kulturpris


== Diskografi ==
1991: Juletid, Kirsten Bråten Berg, Hallvard T. Bjørgum og Eilert M. Hægeland – Grappa AS
1992: Made in England, Arctic Brass – Kudos KUCD 103
1998: I Jolo – jul på gamlemåten, Øyonn Groven Myhren, Alf Tveit og Eilert M. Hægeland – Grappa AS
2000: Orgeltoner i sør, Eilert M. Hægeland, Lynor AS
2005: Draumkvedet «det lyser ivi vene lònd», Telemark Kyrkjeakademi,  Notodden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
haegeland.no - nettside tilegnet Eilert Hægeland
Katalog til arkiv etter Eilert Hægeland hos Statsarkivet i Kristiansand
Karine

Karine, Karina, Carine og Carina er kvinnenavn med opprinnelse i greske Katharina, med usikker betydning, eller italienske Cara, «elsket». Karina er den mest utbredte formen på verdensbasis.


== Etymologi ==
Karina er:

en variant av Karin, en yngre svensk form av Kadhrin og Kadherin, de gammelsvenske formene av Katharina, som igjen har opprinnelse i det greske navnet Aikaterine (gresk: Αικατερινη), med usikker betydning. Noen teorier er at navnet betyr «ren», «kjær», «navneinnvielse», «begge to», «tortur», «fin dame», «fyrstinne», «prinsesse» eller «kjærtegn».
en skrivemåte av Carina.
en kortform av Oskarine.Karine er en variant av Karina.
Carina er:

en annen skrivemåte av Karina
en italiensk kjæleform av Cara, som har opprinnelse i latinske carus, «elsket».Carine er en fransk form av Carina.


== Utbredelse ==
Karina er kjent brukt i Norge fra 1400-tallet. Navnet var mest brukt i Norge rundt 1980-tallet. I Sverige var Karina mest brukt på 1950- og 1960-tallet.
Carina er kjent brukt i Sverige første gang i 1877. Navnet var mest populært i Sverige på 1960- og 1970-tallet.
Kaarina er kjent brukt i Finland på 1600-tallet. Navnet var mest populært i Sverige rundt 1940-tallet.
Karine har navnedag 24. mars i Frankrike og 22. oktober i Norge. Karina har navnedag 2. januar i Tsjekkia, 17. mars i Latvia, 24. mars i Ungarn, 2. august i Polen, 17. oktober i Latvia, 22. oktober på Færøyene, 7. november i Litauen. Carina har navnedag 7. mai i Sverige og 4. november i Finland. Kaarina har navnedag 25. november i Finland.
Karine er vanlig blant annet i Frankrike og Canada. Karina er vanlig blant annet i Sør-Amerika, Oseania og flere østeuropeiske land. Kaarina er vanlig i Finland. Carine er vanlig i mange fransktalende land i Afrika. Carina er vanlig blant annet i Østerrike og Sverige.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Karine og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente navnebærere ==
Anne-Karine Strøm – norsk musiker
Karine Haaland – norsk tegneserietegner og illustratør
Karine Mathisen – den første distriktsjordmoren på Værøy
Karina Krawczyk – tysk skuespillerinne
Carina Burman – svensk forfatter
Carina Dahl – norsk artist, modell og reality-tv-deltaker
Carina Westberg – norsk forfatter og oversetter
Karine Haaland - norsk tegneserieskaper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Karine
(en) Think Baby Names: Karine
De Gyngende Seismologer

De Gyngende Seismologer er en forfatterkvartett opprettet i 1988 som består av Jan Staff, Sigmund Falch, Håkon Johnson og Askild Hagen.De har skrevet manus til en rekke radio- og TV-programmer, forestillinger og bøker. Sommeren 1993 hadde de faste innslag i NRKs Reiseradioen. Fra omtrent samme tid var de faste tekstforfattere for ukemagasinet Hallo i uken. Seinere var de forfattere bak Egentlig, Egentlig i live og Jims Frisørsalong. I 1997 skreiv de tekster for ei stand-up-forestilling med Åsleik Engmark, og året etter utgav de sammen Engmarks selvbiografi, Så langt i livet. Sommeren 2000 var de forfattere av Radioteatrets sommerserie Hjelp, vi må på biblioteket med en eneste gang. Tjo!.De Gyngende Seismologer var manusforfattere for UHU!, NRKs hovedserie for barn fra høsten 2001 og utover, i alt rundt 65 programmer. Samme høst kom det ut ei plate med sanger fra serien. Plata fikk året etter Spellemannprisen som årets barneplate. Høsten 2002 kom UHU Store morobok av gruppa. Oppfølgingsplata UHU! vol. 2 fikk Spellemannprisen i 2003. I 2004 skreiv de teksten til en opera basert på Uhu!-konseptet.I 2009 redigerte seismologene humorboka Hei Norge! Stortinget 2009–2013 presenterer seg selv, der politikere fikk presentere seg.


== Referanser ==
Poststrukturalisme

Poststrukturalisme er en retning innenfor samfunnsfag og humaniora. Retningen oppsto i Frankrike på 1960-tallet, med tenkere som Michel Foucault, Jacques Derrida, Jean-François Lyotard og Roland Barthes som forgrunnsfigurer. Poststrukturalismen tar utgangspunkt i strukturalismen, men forkaster de fleste av strukturalismens konklusjoner. Poststrukturalismen danner grunnlaget for det som senere er blitt kalt postmodernismen.
Poststrukturalistisk teori er blant annet vesentlig innenfor feministiske og postkolonialistiske samfunns-, kultur- og litteraturstudier. 
Poststrukturalismen er et forsøk på å kople sammen strukturalismen med andre deler av virkeligheten. Det er således ikke bare strukturen på arbeidsplassen, i familien, i nabolaget, i økonomien osv. som bestemmer hvordan mennesker opptrer, men også andre sammenhenger i hverdagslivet der vi mennesker samspiller må trekkes inn i analysen. Den sosiale virkeligheten er en sosial konstruksjon (det vil si sosial konstruksjon/konstruktivisme).
Den mest kjente poststruktualistiske arkitekten kan sies å være Frank Gehry, som blant annet er kjent for å ha designet Guggenheimmuseet i Bilbao.
Gary Mounfield

Gary Mounfield (født 16. november 1962), bedre kjent som Mani, er en engelsk bassist. Han har spilt i det skotske alternativ-rockbandet Primal Scream siden 1996. Før han ble med Primal Scream var han bassist i The Stone Roses fra 1987 til bandet ble oppløst i 1996. Han var også med på The Stone Roses' gjenforening fra 2012 til 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Mounfield – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gary Mounfield på Discogs 
(en) Gary Mounfield på MusicBrainz 
(en) Gary Mounfield på MusicBrainz 
(en) Gary Mounfield på Spotify 
(en) Gary Mounfield på Songkick 
(en) Gary Mounfield på AllMusic
Sjel

En sjel er ifølge mange religiøse og filosofiske tradisjoner en selvbevisst «eterisk substans» som er enestående for hvert enkelt vesen. Det tenkes ofte at sjelen gir grunnlag for bevissthet, og den betraktes av mange troende som udødelig. I antikkens Hellas ble sjelen forstått som det et levende menneske har til forskjell fra et dødt, livspusten. I dualistiske menneskeoppfatninger (orfisme, platonisme, gnostisisme) tenkes sjel og legeme som to selvstendige og motstridende enheter. Sjelen blir her oppfattet som den udødelige, ikke-stofflige bærer av det spesifikt menneskelige.I legenden Myten om Er, som inngår i Platons Staten (ca 380 f.Kr.), påstås det at sjelen må være udødelig. Her innfører Platon også tanken om at gode mennesker belønnes og umoralske mennesker straffes etter døden.


== Se også ==

Sjel-legeme-problemet, motsetningen og forbindelsen mellom sinn og kropp
Sjelevandring
Karma
Atman
Ånd
Jeg (filosofi)
Bevissthet
Besjeling


== Referanser ==
Rutetid

Rutetid er en ukentlig vitsetegning som tegnes av tegneserieskaperen Frode Øverli. Rutetid har slektskap med Larsons Gale Verden og Bizarro. Rutetid blir trykket i Dagbladet og en rekke andre norske aviser, samt bladet Pondus, i tillegg på noen av Tysklands største nettportaler under navnet Durchgeknallt. I mars 2010 ble bladet Rutetid lansert, bladet ble nedlagt med siste nummer høsten 2018.  Foruten Frode Øverlis tegninger, inneholdt bladet etablerte og nye, norske vitsetegninger. Januar 2020 ble bladet relansert igjen.

AlbumRutetid-album 1 (2003)
Rutetid-album 2 (2005)
Rutetid-album 3 (2007)
BøkerRutetid-bok 1 (2008)
Rutetid-bok 2 (2013)
Rutetid-bok 3 (2016)


== Eksterne lenker ==
Pondus.no – Offisiell nettside
Kulturo.no – Anmeldelse av "Rutetid Bok I på Kulturo.no
– Anmeldelse av nytt Rutetidblad
Rutetid – rettigheter og publisering
AT&T Pebble Beach National Pro-Am 2006

AT&T Pebble Beach National Pro-Am 2006 var en golfturnering på PGA-touren som ble arrangert i Pebble Beach i California 6. til 12. februar 2006.
AT&T Pebble Beach National Pro-Am ble spilt første gang i 1937 under navnet National Pro-Amateur Golf Championship. Opprinnelig var Bing Crosby vert for turneringen, som er kjent for sin «pro-am»-konkurranse, hvor lag med profesjonelle og amatører, hovedsakelig kjendiser, spiller sammen. AT&T ble tittelsponsor i 1986.
Phil Mickelson var tittelforsvarer. Premiepotten var $ 5 400 000 dollar og fordeles med $ 972 000 til førsteplass, $ 583 200 til annenplass og $ 367 200 til tredjeplass.


== Pro-am ==
I 2006 deltok blant andre Michael Bolton, Tom Brady, Eric Close, Carson Daly, Kenny G, Andy Garcia, Thomas Gibson, Samuel L. Jackson, Rush Limbaugh, George Lopez, Bill Murray, Craig T. Nelson, Chris O'Donnell, Dennis Quaid, Ray Romano, Justin Timberlake, Donald Trump, Mark Wahlberg og James Woods.


== Grupper (utvalg) ==


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Turneringens nettsted Arkivert 17. januar 2021 hos Wayback Machine.
Pebble Beach Resorts
Informasjon på PGATOUR.com
Bjørnstad mot Timberlake – Aftenposten
Mumifisering (fetisj)

Mumifisering er en seksuell fetisj der personer pakkes inn, nesten som oldegyptiske mumier. Seksuell mumifisering kan være en form for bondage, sadomasochistisk rollelek der en sexpartner blir bundet eller på andre måter hemmet i bevegelsene. Personer som mumifiseres i seksuell lek, kan pakkes i plastfolie eller for eksempel sekker av silke eller spandex, eller de  kan rulles inn i tepper av det stoffet man liker. Deretter kan man feste og pakke ytterligere med kraftig teip rundt kroppen eller binde med tau. Ved slik mumifisering er det normalt å «mumifisere» hele kroppen. Det er viktig å lage pustehull til «offeret» selv om personen er kneblet. Man må alltid ha saks i nærheten.


== Se også ==
Bondage,  sadomasochistisk binding av en sexpartner
Gimp suit, heldekkende, ettersittende sexslavedrakt
Munnknebel, sadomasochistisk bissel eller gag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mummification (BDSM) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wasabi (radioprogram)

Wasabi er et norsk musikalsk radioprogram med Guttorm Andreasen som gikk på NRK Radio fra 2003 til 2006 (samt en kort periode i 2011). Programmet spilte mye alternativ musikk og ble omtalt som et «multirytmisk hverdagsprogram» som skulle gi lytteren all musikken man vanligvis ikke fikk på riksradio. Musikken som ble sendt spente over en rekke sjangre som funk, hiphop, elektronika, jazz, reggae, samba, disco, salsa, dub, ska, opera, tango. Programmet gikk på P2, mandag til fredag kl 11.03–12.00 og åpnet alltid med en coverlåt. På onsdager kunne lytterne vinne plater dersom de kjente igjen sangen som ble spilt.
Wasabi var populært og hadde opptil 200 000 daglige lyttere. Det ble totalt sendt 702 utgaver av programposten (2003-2006).NRK besluttet å legge det ned etter å ha fått kritikk av Lytterforeningen for klassisk musikk. Foreningen mente at programmet ikke passet for P2s programprofil og at det gikk på bekostning av klassisk musikk.Wasabi ble erstattet med programmet Musikkmassasjen.


== Referanser ==