Jono El Grande

Jono El Grande, artistnavnet til Jon Andreas Håtun (født 29. juli 1973), er en norsk komponist og kunstner fra Bærum. Han leder Norges Symfoniorkester (Norway Symphony Orchestra) fra 2017. Han er en selvlært komponist, bandleder, gitarist og dirigent.Jono El Grande har utgitt fem album, og har også opparbeidet seg et navn utenlands.
I Norge er han best kjent for performance/dada-inspirerte live-opptredener,
og som sentralt medlem av kunstnerfraksjonen Den Nye Vinen
på nittitallet. I 2000 dannet han The Jono El Grande Orchestra, som hadde sin debutopptreden live i studio på den Oslobaserte TV-kanalen Metropol. Bandet skiftet navn i 2005 til Jono El Grande & The Luxury Band. 
Jono El Grande var festivalkomponist for Happy Days 2007, presentert av Ny Musikk, den norske seksjonen for ISCM (International Society For Contemporary Music). I 2009 var han jubileumskomponist for 5-årsmarkeringen av Bærum Kulturhus.Jono El Grande bor i Oslo. Han var gift med forfatteren og helsejournalisten Anbjørg Sætre Håtun fram til hennes død i 2014. Han giftet seg med designer Ingunn Birkeland i 2017.


== Diskografi ==
Soloalbum:

Utopiske danser (LP – Krusedull prod. – des 1999)
Fevergreens (CD/Download – Rune Grammofon – sep 2003)
Neo Dada (LP/CD/Download – Rune Grammofon – mar 2009)
Phantom Stimulance (LP/CD/Download – Rune Grammofon – 2010)
The Choko King (LP/CD/Download – Rune Arkiv – 2011)
Melody Of A Muddled Mason (LP/CD/Download – Rune Grammofon – 2015)
Der Tod Der Gegenwartsmusik (EP Kassett – Kassettkultur – 2016)
Artificial Stupidity (Digital download – Håtun Records – 2018)Bidragsyter:

Money Will Ruin Everything (Rune Grammofon – nov 2003) (bidragsyter med verket "Tango On The Crest Of Reality")
Money Will Ruin Everything 2 (Rune Grammofon – nov 2008) (bidragsyter med verket "Evas Horse Dance")
The Wire Tapper #21 (The Wire Magazine – mar 2009) (bidragsyter med verket "Neo Dada")
Blårollinger 2009 (dBut Records – jun 2009) (bidragsyter med verket "Ode til Arne Nordheim")
Classic Rock Presents Prog CD – Dec 2011 (Jono El Grande contributes with the composition "Neo Dada".)


== Band ==
Menu Bizarra (januar – februar 1995) (performanceband)
Menu Tizarra (vår 1995) (performanceduo)
Menü Tizz Aura (1995 – 96) (performanceteater)
The Gringo Quartet (1996)
Grande Corpse (1996)
Vidunderlige Vidda (The Wonderful Mountain Plateau) (1996 - 98)
The Jono El Grande Orchestra (2000)
Jono El Grande & The Luxury Band (2005)
Norway Symphony Orchestra (2017)


== Biografi ==
Jono El Grande ble født på Bærum sykehus i 1973. Han vokste opp med to eldre brødre på Rykkinn (1973 - 83) og Bekkestua (1983 - 92). I 1983 skapte Jono El Grande sitt første dada-inspirerte bandkonsept The Handkerchiefs. Han fikk sin første gitar i 1987 og dannet sitt første liveband i 1989 - et teenage-kunstrockprosjekt ved navn Mannes Fatales, som fremførte surrealistisk poesi kombinert med dynamisk støy. Jono El Grande var vokalist og tekstforfatter. Mannes Fatales holdt bare tre konserter før de ble oppløst i 1990. Mellom 1990 - 1992, dannet Jono El Grande atskillige konseptband ment for éngangsforestillinger: Terrorduoen, The Pez Dispensers, Black Satan, Acetated Beat og As Drosera. Han jobbet i platebutikken Musikk og Foto i Sandvika i 1989 - 90. Fra 1991 - 92 jobbet Jono El Grande som programleder ved nærradiostasjonen Radio Express. To timer hver søndag ble viet utelukkende Frank Zappa- og kunstrock-relatert musikk. Han var også gjesteprogramleder for progrock-programmet Uhørt, et program som eksisterer fremdeles i dag på FM 99,3. I 1992 - 93 gikk han på scenografilinjen ved Romerike Folkehøgskole. I 1993 - 94 gikk Jono El Grande på Kunstskolen i Bergen (KIB) og jobbet som programleder for programposten Brunt Platå på Studentradioen i Bergen. I 1994 hadde Jono El Grande jobb som dekoratør på Norsk Film, der han jobbet på Pakten (movie) (Waiting For Sunset) med Hollywood-veteranen Robert Mitchum. I 1995 sa han opp denne jobben for å bli komponist. Jono El Grande var et sentralt medlem av den Oslo-baserte kunstnergruppen Den nye vinen, med forfatter Ari Behn, fotograf Per Heimly, lyriker Bertrand Besigye, popartist Alexander Stenerud og smykkedesigner Owe Egon Grandics. Han er fadder til Prinsesse Märtha Louise og Ari Behns andre datter Leah Isadora Behn. Smykkedesigner og venn Owe Egon Grandics har oppkalt et par sølvmansjetter "Jono El Grande".


== Verkliste ==
Bestillingsverk:
Bærums Hovedverk (urfremført 2009), 22 instrumenter, 35 min. (i forb. med 5-årsjubileum, Bærum Kulturhus).Oslo City Suite I – IV (urfremført 2007), 15 instrumenter, 20 min. (festivalkomponist for Happy Days Sound Festival 2007, Ny Musikk).Solo:

Cold & Empty, (2008), 3 min, piano. Komponert for Joachim Kwetzinsky, urfremført 2009.Ode til en lavstatus elitestreber (2007), 5 min, piano (med performance). Komponert for Joachim Kwetzinsky, urfremført på Nordea Colosseum, Oslo 2007.Utopian Dances (Suite) (1999), 29 min, diverse elektronikk, utgitt som LP, «Utopian Dances» (Krusedull Prod., des 1999)Kammerbesetninger:

Your Mother Eats Like A Platipus (2008), 6 min, strykekvartett, srfremført på Parkteatret, Oslo, des 2008.En verkebyll av ypperste klasse (2007), 7 min, altsaksofon, accordion, kontrabass. Komponert for trioen Poing, urfremført på Oslo City, april 2007.Orkester:

Neo Dada (Suite) (2009), 42 min, vokal (2), sopran-, tenor- og baritonsaksofon, fagott, elektrisk og akustisk gitar, bass, synthesizer (2), marimba (+ perk), trommer + strykekvartett. Innspilt og utgitt som LP, CD og på iTunes, «Neo Dada», (Rune Grammofon, mars 2009), urfremført i Bærum Kulturhus, mars 2009.Bærums Hovedverk (2009), 35 min, vokal (3), altsaksofon (2), tenorsaksofon (2), baritonsaksofon, flugelhorn, trompet (4), trombone (3), basstrombone, tuba, perkusjon, marimba, vibrafon, trommesett, elektrisk gitar, elektrisk bass, kontrabass. Urfremført i Bærum Kulturhus, mars 2009.Oslo City Suite I – IV (2007), 20 min, piccolo, fløyte, obo, klarinett, fagott, valthorn, trompet, trombone, timpani, perkusjon, fiolin (2), bratsj, cello, kontrabass. Komponert på bestilling fra Ny Musikk (Happy Days Sound Festival 2007), urfremført på Oslo City, april 2007.Fevergreens (Suite) (2003), 46 min, fløyte, obo, sopranino-, sopran-, tenor-, baritonsaksofon, trompet, melodisk perkusjon, trommer, piano, synthesizer, elektrisk og akustisk gitar, kontrabass. Innspilt og utgitt som CD og på iTunes, , «Fevergreens», (Rune Grammofon 2003), urfremført i Oslo Konserthus, Lille sal, sept 2003.


== Kronikker ==
«Kunstrocken tar makten tilbake», Aftenposten, 15.09.06
«Den truende musikken», Aftenposten, 14.11.08
«Musikkbransje i utakt», Aftenposten, 22.05.09


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jono El Grande – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jono El Grandes offisielle Facebook-side
(en) Jono El Grandes offisielle Soundcloud-profil
(en) Jono El Grandes offisielle MySpace-side
(no) Norsk Musikkinformasjon