Kings Bay-saken

Kings Bay-saken i norsk politikk ble utløst av en den såkalte Kings Bay-gruveulykken på Svalbard høsten 1962, og som førte til regjeringskrise i Norge etter at rapporten om ulykken ble fremlagt sommeren 1963. Krisen endte med at Arbeiderparti-regjeringen under ledelse av Einar Gerhardsen måtte gå av, og banet dermed veien for den første borgerlige regjering i Norge etter andre verdenskrig, under ledelse av Høyres John Lyng. I ettertid blir dette oppfattet som et politisk skuespill, ettersom det reelt sett ikke var grunnlag for mistillit, men det nye partiet Sosialistisk Folkeparti (SF) ønsket å markere sin avstand fra Arbeiderpartiet.
Selve ulykken, der 21 mennesker mistet livet, fant sted på Svalbard 5. november 1962 i gruven «Esther I» i Kongsfjorden (derav det engelske navnet på gruveselskapet Kings Bay). Årsaken til ulykken er fortsatt uklar, men det spekuleres i at gruven var i for dårlig stand og hadde en altfor høy konsentrasjon av metangass.
John Lyngs regjering ble utnevnt av kong Olav V i statsråd 27. august 1963, med virkning fra kl. 12.00 samme dag. Den overtok etter Einar Gerhardsens tredje regjering, etter at den hadde fått mistillitsvotum mot seg i Stortinget i saken om gruveulykken i Kings Bay på Svalbard.
I statsråd 21. september 1963 søkte John Lyngs regjering avskjed, etter at avstemningene over tiltredelseserklæringen hadde vist at regjeringen ikke hadde parlamentarisk grunnlag. Avskjedssøknaden ble innvilget av kong Olav V i statsråd 25. september 1963, med virkning fra kl. 12.00 samme dag. Samtidig ble Einar Gerhardsens fjerde regjering utnevnt, med virkning fra samme tidspunkt.


== Sakens bakgrunn ==
Bakgrunnen, både for selve ulykken og dens politiske ringvirkninger, var at Stortinget i 1956 besluttet at driften i Kings Bay-gruvene skulle gjenopptas etter flere store ulykker i 1948, 1952 og 1953 der tilsammen 43 mennesker hadde mistet livet. Forutsetningen for at driften skulle tas opp igjen etter 1953-ulykken var at forholdene skulle være trygge. Totalt omkom det 75 gruvearbeidere.For den rent politiske delen av sakens bakgrunn var det i tillegg avgjørende at hendelsene fant sted under den første stortingsperioden etter 2. verdenskrig da Arbeiderpartiet ikke lenger hadde rent flertall på Stortinget, etter at Sosialistisk Folkeparti hadde kommet inn med to representanter ved stortingsvalget i 1961.


== Regjeringskrisen ==
Tønseth-rapporten, som ble presentert sommeren 1963, avdekket grove brudd på sikkerhetsforskriftene, og de ikke-sosialistiske partiene fremmet derfor mistillitsforslag mot regjeringen. Forslaget ble vedtatt med 76 mot 74 stemmer, og regjeringen Gerhardsen gikk av. En regjering av fire borgerlige partier med John Lyng som statsminister ble utnevnt 25. august 1963, og dette ble dermed den første borgerlige regjering etter krigen. Etter fire uker ble imidlertid den nye Lyng-regjeringen felt da den ikke fikk positiv tilslutning til regjeringserklæringen den la frem for Stortinget, og Gerhardsen ble på ny statsminister. Avgjørende ved begge voteringer var Sosialistisk Folkepartis to representanter.


== Sakens etterspill ==
I kjølvannet av saken ble byråsjef Harry Lindstrøm avskjediget og senere dømt for utroskap i tjenesten i en sak som hevdes å være et justismord. Lindstrøms etterlatte har begjært saken gjenopptatt.


== Se også ==
Norske katastrofer og store ulykker


== Referanser ==


== Litteratur ==
Monica Kristensen, Kings Bay-saken (2012) ISBN 9788275476355
Nils-Petter Enstad, Sommeren som endret Norge - om John Lyngs regjeringsdannelse (2013)


== Eksterne lenker ==
(en) Ny-Ålesund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Kings Bay-saken», fra Stortingets nettsted