Nymphalini

Nymphalini er en delgruppe av nettsommerfuglene i den store familien flikvinger (Nymphalidae).
I Norge forekommer sju arter.
Disse var tidligere fordelt over flere slekter, men har nå blitt samlet i to:
Admiral og tistelsommerfugl (tidligere Cynthia) hører til Vanessa.
Dagpåfugløye (tidligere Inachis), hvit c (tidligere Polygonia), kirsebærsommerfugl, neslesommerfugl (tidligere Aglais) og sørgekåpe hører til Nymphalis. Denne inndelingen er foreløpig omstridt, noen nyere publikasjoner holder på den gamle inndelingen, andre har innført den nye.


== Utseende ==
Middelsstore (vingespenn 30 – 80 mm) sommerfugler, forholdsvis robuste. Kroppen har ofte lange, men glisne, oppstående hår. Hodet har nokså lange, fremstrakte labialpalper, velutviklet sugesnabel og antenner som er nokså kraftige, markert klubbeformet og rundt halvparten så lange som forvingene. Som hos de aller fleste Nymphalidae er forbeina redusert. Vingene er store, vanligvis med bølgete eller flikete ytterkant. De er gjerne ganske fargerike. Grunnfargen er oftest oransje, rødlig eller svart, med tverrbånd og/eller flekker i forskjellige farger, ofte inkludert blått. Mange har en bord av halvmåneformede flekker langs vingekantene. Larvene er vanligvis mørke, kledt med mer eller mindre lange, forgrenete pigger.


== Levevis ==
Disse sommerfuglene er vanligvis gode flyvere, som gjerne besøker blomster. Mange av de nordlige artene (neslesommerfugl, admiral, dagpåfugløye, hvit c, av og til også tistelsommerfugl) har larver på brennesle (Urtica dioica), ellers kan larver finnes på mange ulike urter, busker og trær. De piggete larvene lever gjern selskapelig, og lager løse silkespinn der de oppholder seg når de ikke er ute og spiser. Piggene ser ut til å beskytte dem mot de fleste rovdyr, derimot er de ofte svært utsatte for snyltevepser som legger egg på dem. Mange av de nordlige artene overvintrer som voksne sommerfugler, i barksprekker, hule trær, uthus og andre lite frostutsatte steder. Andre, som de vandrende artene admiral og tistelsommerfugl, har ikke denne evnen og fryser i hjel om høsten i nordlige strøk.


== Vidt utbredte vandrere ==
En del Nymphalini kan vandre over lange avstander, mens andre er mer stedbundne. Av de artene som forekommer i Norge er admiralen (Vanessa atalanta), tistelsommerfuglen (Vanessa cardui) og sørgekåpen (Nymphalis antiopa) kjente vandrere. De to førstnevnte kan ikke overleve vinteren i Norge, mens sørgekåpen overvintrer. Innflygingene av admiral og tistelsommerfugl til Norge er praktisk talt årvisse og noen ganger så store at disse sommerfuglene er de tallrikeste sommerfuglene i Sør-Norge om sommeren og høsten. Den vandrende slekten Vanessa finnes over hele verden, særlig er tistelsommerfuglen vidt utbredt. Den forekommer praktisk talt over alt der det ikke er altfor kaldt og er kanskje det insektet som har spredt seg videst uten menneskets hjelp.


== Systematisk inndeling / nordiske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
Underfamilien Nymphalinae Swainson, 1827
Nymphalini – ca. 100 arter, alle verdensdeler
Slekten Smyrna Hübner, 1823 – to arter, Sør-Amerika
Slekten Antanartia Rothschild & Jordan, 1903 – fem arter, Afrika og Madagaskar
Slekten Vanessa Fabricius, 1807 – 19 arter, over hele verden
Admiral, Vanessa atalanta (Linnaeus, 1758)
Tistelsommerfugl, Vanessa cardui (Linnaeus, 1758)
Slekten Hypanartia – 14 arter, Sør-Amerika
Slekten Symbrenthia Hübner, 1819 – 15 arter
Slekten Mynes  – minst sju arter
Slekten Araschnia Hübner, 1819 – 14 arter, Holarktis
Europeisk kartsommerfugl, Araschnia levana (Linnaeus, 1758) – ikke i Norge, finnes i Sverige og Danmark
Slekten Aglais Dalman, 1816 – eventuelt del av Nymphalis. Seks arter, Holarktis
Neslesommerfugl, Aglais urticae (Linnaeus, 1758)
Dagpåfugløye, Aglais io (Linnaeus, 1758) – nord til Sør-Trøndelag, uvanlig på Vestlandet
Slekten Polygonia Hübner, 1819 – eventuelt del av Nymphalis. 14 arter, Holarktis.
Hvit c, Polygonia c-album (Linnaeus, 1758) – nord til Nord-Trøndelag
Kaniska canace (Linnaeus, 1763) – Asia
Slekten Nymphalis Kluk, 1780 – seks arter
Sørgekåpe, Nymphalis antiopa (Linnaeus, 1758)  – funnet over det meste av Norge, men danner faste bestander bare på Øst- og Sørlandet
Kirsebærsommerfugl, Nymphalis polychloros (Linnaeus, 1758) – noen gamle funn fra Sør- og Østlandet, men usikkert om denne arten noen gang har hatt permanente bestander i Norge
Nymphalis xanthomelas (Esper, 1781) – ikke i Norge, funnet i nabolandene
Nymphalis vaualbum (Denis & Schiffermüller, 1775) – ikke i Norge, funnet i nabolandene
Slekten Colobura – to arter, Sør-Amerika
Tigridia acesta (Linnaeus, 1758) – Sør-Amerika
?Pycina zamba Doubleday, 1849 – Sør-Amerika, hører kanskje til her.


== Kilder ==
Wahlberg, N. (2006) Nymphalini på Tree of life [1]
Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3


== Eksterne lenker ==
(sv) Nymphalini hos Dyntaxa 
(en) Nymphalini hos Fauna Europaea 
(en) Nymphalini hos Fossilworks 
(en) Nymphalini hos ITIS 
(en) Nymphalini hos NCBI 
(en) Kategori:Nymphalini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nymphalini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Svenska Fjärilar, med bildegalleri
Norges sommerfugler