jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eli Anne Linnestad

Eli Anne Linnestad (født 1944) er en norsk skuespiller som var ansatt ved Oslo Nye Teater gjennom flere tiår.
Linnestad er utdannet ved Statens Teaterhøgskole.
Hun debuterte i 1965 i Arthur Millers Heksene fra Salem i Fjernsynsteatret, og ble ansatt ved Oslo Nye Teater i 1967. Der har hun blant annet medvirket i stykker som Vintereventyret, En midtsommernattsdrøm, Hamlet (Dronning Gertrud), monologene Bag Lady, Ringeren & Notre Madame og Det minner meg om Oslo. Hun var ved teatret frem til hun gikk av med pensjonen i 2014. Hennes siste forestilling var I siste minutt. Hun har parallelt med tiden der deltatt i flere film- og TV-produksjoner, blant annet for Fjernsynsteatret. Hun har også flere bidrag til Radioteatret.Av de spillefilmer hun har deltatt i kan en nevne Ingen roser takk, Elling og Budbringeren. 
Hun vant Amandaprisen for sin rolle i Budbringeren.


== Filmografi ==
(utvalg)

2006 Gymnaslærer Pedersen som Gerd Tangen
2005 Amuletten som Frøken Pettersen
2003 Capo Nord
2002 Kissed by You som Wenche (kortfilm)
2002 Jeg er Dina som Hushjelp
2001 Elling som Johanne
2001 Amatørene som Apoteker
1999 Magnetisörens femte vinter som tjenestejente
1998 1732 Høtten som Audhild
1997 Budbringeren som Betsy
1994 Asterix erobrer Amerika som Godemine (stemme)
1989 Bryllupsfesten som Dyveke Holm
1985 Adjø solidaritet som Tove
1982 Krypskyttere som Journalisten
1979 Ingen roser takk som Anne
1975 Min Marion som Anne-Lise
1973 Fem døgn i august som Vivecas venninne
1973 Snehvit og de syv dvergene som Dronningen (stemme)


== TV-opptredener ==
2020 Ragnarok som Wenche
2010 Dag som Dags mor
2008 Sørgekåpen som Erna Svendsen
2007 Seks som oss som Leifs mor
2005 Ran som Kristians mor  (miniserie)
2001 Olsenbandens første kupp som Servitør
1998-99 Venner og fiender som Ragnhild Sunde
1996 Mot i brøstet som Tante Erna (gjesterolle)
1993 Fredrikssons fabrikk som Fru Glad (gjesterolle)
1988 Nonni und Manni (TV-serie)
1980 Den som henger i en tråd som Anna (Fjernsynsteater)
1973 Fleksnes – episode «Blodgiveren» som sykepleier
1965 Heksene fra Salem (Fjernsynsteateret)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eli Anne Linnestad på Internet Movie Database 
(no) Eli Anne Linnestad hos Sceneweb 
(sv) Eli Anne Linnestad i Svensk Filmdatabas 
(da) Eli Anne Linnestad på Filmdatabasen 
(da) Eli Anne Linnestad på danskefilm.dk 
(da) Eli Anne Linnestad på danskfilmogtv.dk 
(da) Eli Anne Linnestad på Scope 
(fr) Eli Anne Linnestad på Allociné 
(en) Eli Anne Linnestad på AllMovie 
(en) Eli Anne Linnestad hos The Movie Database
Solbergfoss kraftverk

Solbergfoss kraftverk er et vannkraftverk i elven Glomma i Indre Østfold kommune i Viken fylke. Kraftverket er et elvekraftverk og i Solbergfoss er det er laget en betongdemning over elven som demmer ned de fem fossefallene mellom Solbergfoss og Mørkfoss ved utløpet av Øyeren slik at til sammen er det et nominelt fall på 20 meter. Fallhøyden varierer mye med vannføringen i elva. Ved flom får man en oppstuvning i utløpet og fallhøyden kan synke ned mot 11m. Ved lav vannføring er fallhøyden over 21m. Det formelle navnet på kraftanlegget er Mørkfoss-Solbergfossanlegget men kalles i dagligtale for Solbergfossanlegget. Gjennomsnittlig årsvannføring i Glomma ved anlegget er 700 m³/sekund.
Anlegget består av to kraftstasjoner:

Solbergfoss I ble satt i produksjon i 1924/1925 med syv francisturbiner . Det ble senere installert ytterligere seks turbiner av samme slag, hvorav en i hvert av årene 1931, 1939, 1954 og de tre siste ble satt i drift i 1959. Total kapasitet er 108 MW. Kraftstasjonen ligger i dagen og er tegnet av Bredo Greve.
Solbergfoss II ble påbegynt bygget i 1981 og startet produksjonen i 1985 og er utstyrt med en kaplanturbin på 100 MW. Stasjonen er sprengt ned i fjellet. Arkitekt for interiør og landskapsmessige arbeider var Egil Sorteberg.
Snitt årsproduksjon er 900 GWh. Produksjonen er fordelt med 40/60% i hhv. Solbergfoss I og II. Samlet slukeevne for begge stasjoner er ca. 1300 m3/s.
En modell i skala 1:25 av Solbergfoss kraftverk ligger ved Skjærsjøen i Maridalen i Oslo. Før utbyggingen av Solbergfoss ble Glommas bunnforhold ved sprengning, utgraving og støp kopiert her i en lengde på om lag 100 meter. Modellen besto av en steinkistedam (laftedam) og basseng med avløp for overvann, elveløp med valser, kraftstasjon og ledemurer. I dette miniatyranlegget ble halvparten av vannføringen i Skjærsjøelva brukt til forsøk med dimensjon, beliggenhet og utforming av det planlagte anlegget i Solbergfoss ved ulike vannføringer. Modellen er i dag delvis overgrodd, men kan fortsatt beskues.
For å frakte materialer til byggingen av kraftverket, ble Solbergfossbanen bygget.
Kraftverket eies av E-CO Energi (2/3) og Statkraft (1/3, mens produksjonen fordeles med E-Co Energi 64,4 % og Statkraft med 35,6 %.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hafslund E-CO


== Eksterne lenker ==
vasskrafta.no
«Solbergfoss kraftverk». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Detektivfortelling

Detektivfortelling er en undergenre av kriminallitteraturen.
I dagligspråket brukes betegnelsen ofte om kriminallitteratur generelt. Mer spesifisert brukes den imidlertid bare om den typen kriminalfortellinger, der en forbrytelse etterforskes av en enkeltstående detektiv – det vil si tradisjonen etter Poe og Doyle. Som en underavdeling av detektivfortellingen kan man regne mysteriet, der forbrytelsen som etterforskes tilsynelatende er umulig (mord i lukket rom, etc.).
Disse genrene hadde sin storhetstid i Storbritannia mellom ca. 1910 og 1950, med forfattere som E.C. Bentley, G.K. Chesterton, Agatha Christie, Dorothy L. Sayers og John Dickson Carr / Carter Dickson.
Detektivfortellingen er typisk konsentrert om en genial privatdektiv eller amatøretterforsker, som etterforsker et mord i et lite miljø (oftest i overklassen). Antallet deltagere er begrenset, og de skal helst alle være mulige skyldige. Leseren skal presenteres for alle de spor som leder detektiven frem til løsningen på mysteriet.
Denne formen for kriminallitteratur har operert med en rekke skrevne og uskrevne regler, som til dels også har vært betraktet som kvalitetskriterier.
Lekum kraftverk

Lekum kraftverk er et vannkraftverk i Eidsberg, Indre Østfold kommune, Viken fylke.
Kraftverket utnytter et fall på 27 meter i Hæra.
Produksjonen startet i 1992 og er utstyrt med to francisturbiner på tilsammen 1,5 MW.
Samlet midlere årsproduksjon er 4.7 GWh og regnes som et småkraftverk.
Kraftverket eies av Småkraft som har overtatt Norsk Grønnkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Gapestad kraftverk

Gapestad kraftverk er et vannkraftverk i Rakkestadelva i Rakkestad kommune i Viken fylke.
Det utnytter et fall på 16 meter i Rakkestadelva. Produksjonen startet i 1987.
Kraftverket er utstyrt med tre turbiner på totalt 1,5 MW.
Samlet midlere årsproduksjon er 4 GWh, og kraftverket regnes som et småkraftverk.
Nedbørsfeltet er på 464 km² og middelvannføringen på 7,5 m³/s.
Kraftverket eies av Småkraft, som har overtatt Norsk Grønnkraft.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Brekke kraftverk

Brekke kraftverk er et vannkraftverk i Rakkestad kommune i Viken fylke.  Kraftverket utnytter et fall på 15 meter i Rakkestadelva. Kraftverket ligger der Rakkestadelva renner ut i Glomma.
Produksjonen startet i 1987 og verket er utstyrt med tre turbiner på totalt 1,35 MW. Nedbørsfeltet er på 465 km² og middelvassføringen er på 7,7 m³/sekund
Samlet midlere årsproduksjon er 3.5 GWh. Brekke kraftverk regnes som et småkraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
NVE vannkraftdatabase
E-Co Energi
Småkraft AS


== Se også ==
Brekke kraftverk i Haldensvassdraget
Haugaard kraftverk

Haugaard kraftverk er et vannkraftverk i Rakkestadelva i Rakkestad kommune i Viken fylke.  Kraftverket utnytter et 6 m fall.
Produksjonen startet i 1985 og anlegget er utstyrt med tre turbiner på totalt 450 kW.
Samlet midlere årsproduksjon er 1,5 GWh, og kraftverket regnes som et småkraftverk.
Nedbørsfeltet er på 374 km² og middelvannføringen på 6,2 m³/s.  
Navnet kan også staves Hauggard.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Nordsiden Kraft AS
Buer kraftverk

Buer kraftverk er et vannkraftverk i Rakkestadelva i Rakkestad kommune i Viken fylke.  Kraftverket utnytter et fall på 16 meter og vannet ledes i en 550m lang trerørgate (TUBUS) med innvendig diameter 2,2m fra inntaket i elven til kraftstasjonen.
Produksjonen startet i 1913 og er utstyrt med tre FLYGT-turbiner på totalt 1,35 MW.
Midlere årsproduksjon er 3,5 GWh og kraftverket regnes som et småkraftverk
Nedbørsfeltet er på 436 km², middelvannføringen 7,1 m³/sekund.
Kraftverket ble bygget av Østfold Energi men eies nå av Småkraft


== Referanser ==


== Kilder ==
Lier, Carsten (2013). 100 år med kraft og vekst. no#: Rakkestad energi. ISBN 9788230322505. 
NVE vannkraftdatabase
Småkraft
Gerald Lehner

Gerald Lehner (født 12. mars 1968, død 2. september 2016) var en fotballdommer fra Østerrike. Han dømte to kamper i U-21 EM for menn i Portugal i 2006.


== Referanser ==
Vamma kraftverk

Vamma kraftverk er et vannkraftverk i Glomma i Indre Østfold og Skiptvet kommune i Viken fylke.  Kraftverket utnytter et fall på 28,5 meter mellom Kykkelsrud og Vamma og er et elvekraftverk.
Kraftverket ble påbegynt i 1907 av Vamma Fossekompagnie, der Sam Eyde var grunnlegger, med tanke på å sikre energi til produksjon av kunstgjødsel. Denne produksjonen kom aldri i gang og Hafslund overtok anlegget.


== Første byggetrinn, aggregat 1 - 10 ==
Produksjonen startet i 1915 med to turbiner. Kraftverket er utvidet og modifisert en rekke ganger og det inneholder siden 1944 ti francisturbiner.


== Aggregat 11 ==
I 1971 ble et nytt bygg med en kaplanturbin på 110 MW satt i drift. Det var en av de største av denne typen i Europa.


== Aggregat 12 ==
I september 2015 var det oppstart for en større utbygging i Vamma. Et nytt stort aggregat på 128 MW (kaplanturbin) og middelårsproduksjon på 1000 GWh, benevnt Vamma 12 (det 12. aggregatet i Vamma kraftverk), etableres som en separat enhet på vestsiden av Glomma. Aggregatet vil dels overta produksjon fra de eldste aggregatene, og dels gi ny kraftproduksjon på 230 GWh, tilsvarende det årlige strømforbruket til 11 500 eneboliger.
Vamma 12 ble satt i prøvedrift 16. mai 2019.
Samlet maksimal effekt er 344 MW. Kraftverket har en midlere årsproduksjon på 1580 GWh.
Kraftverket eies av Hafslund Produksjon og er Hafslunds største kraftverk og Norges største elvekraftverk. Etter restrukturering av Hafslund ASA i 2017 eies Hafslund Produksjon fra 4. august 2017 av E-CO Energi (90 prosent) og Fortum (10 prosent).

		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
E-CO Energi
Norconsult: Vamma 12, Norges største elvekraftverk


== Se også ==
TU: artikkel med bilder fra maskinhallene
Kykkelsrud Fossumfoss kraftverk

Fellesanlegget Kykkelsrud Fossumfoss kraftverk er et vannkraftverk i Glomma i Indre Østfold kommune i Viken fylke.  Kraftverket utnytter et fall på 26,5 meter i Fossumfoss og Kykkelsrud og er et elvekraftverk.
Det er tre kraftverk her: 

Kykkelsrud kraftverk åpnet i 1903, nedlagt i 2008.
Fellesanlegget ble påbegynt i 1963 som et fellesprosjekt mellom Oslo Lysverker og Hafslund. Anlegget ble utvidet fra to til tre kaplanturbiner i 1985.
I 2011 ble et nybygg med et fjerde aggregat på 40 MW kaplanturbin satt i drift. Det bruker deler av vannveien til det nedlagte verket.Maksimal kapasitet er 230 MW, og den midlere årsproduksjon er på 1 265 GWh.
Kraftverket eies av Hafslund Produksjon. Hafslund overtok anlegget i 1996. Etter restrukturering av Hafslund ASA i 2017 eies Hafslund Produksjon fra 4. august 2017 av E-CO Energi (90 prosent) og Fortum (10 prosent).


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
E-CO Energi Kykkelsrud
Lambretta

Lambretta var en svensk rockegruppe som eksisterte fra 1993 til 2005 og bestod det meste av tiden av Linda Sundblad på vokal, Klas Edmundsson på gitar, Petter Lantz på bass og Marcus Nowak på trommer.
Bandet startet i 1993, da uten Linda som vokalist. Etter en tid ble hun med og den første CD-en ble utgitt. I 2005 kunngjorde hun at hun ville forlate bandet og begynne en solokarriere. De resterende medlemmene dannet så bandet Psycho Nation. 


== Diskografi ==
Breakfast (1999)
Lambretta (2000)
The Fight (2004)


== Eksterne lenker ==
(en) Lambretta på Discogs 
(en) Lambretta på MusicBrainz 
(en) Lambretta på Songkick
Nik & Jay

Nik & Jay er en dansk rapgruppe fra Værløse, som rapper på dansk.
Nik & Jay startet sin karriere i 2002 i samarbeid med produsentene Jon & Jules.
Duoen ble kåret til Årets navn innen dansk popmusikk i 2003, og vant i tillegg følgende musikkpriser:

«Publikumsprisen» ved Danish DeeJay Awards 2003.
«Årets Gennembrud» ved Boogie Awards 2003
«Best Danish Act» ved NRJ Radio Awards 2003
«Årets Nye Danske Navn» og «Årets Danske Hit» ved Danish Music Awards 2003.I 2004 ga duoen ut sitt andre album, som bar tittelen 2. De oppnådde enda større suksess med dette albumet enn med sitt første. Nik & Jay har solgt til sammen over 250 000 album, og i september 2006 slapp de sitt tredje album.


== Diskografi ==


=== Album ===
Nik & Jay (2002)
2  (2004)
3: Fresh, Fri, Fly (2006)


=== Singler ===
«Nik & Jay» (2002)
«Hot!» (2002)
«Elsker Hende Mere» (2003)
«Tag Mig Tilbage» (2003)
«Pige» (2003)
«Pop-Pop!» (2004)
«En Dag Tilbage» (2004)
«Lækker» (2004)
«Lækker (Remix)» (2005)
«Kan Du Høre Hende Synge» (2005)
«Strip» (2005)
«Strip (Remix)» (2005)
«Boing!» (2006)
«Når Et Lys Slukkes» (2006)
«I love ya»  (2007)
«Et Sidste Kys»  (2007)
«Op På Hesten»  (2007)
«Clappin'»  (2013)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nik & Jay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nik & Jay på Internet Movie Database 
(en) Nik & Jay på Discogs 
(en) Nik & Jay på MusicBrainz 
(en) Nik & Jay på SoundCloud 
(en) Nik & Jay på Spotify 
(en) Nik & Jay på Songkick 
(en) Nik & Jay på Last.fm 
(en) Nik & Jay på Genius — sangtekster 
(en) Nik & Jay på AllMusic
Isabella Rossellini

Isabella Fiorella Elettra Giovanna Rossellini (født 18. juni 1952 i Roma) er en svensk-italiensk skuespiller og tidligere modell. Hun er datter av Ingrid Bergman og Roberto Rossellini. 
Rossellini var kosmetikkfirmaet Lancômes hovedmodell fra 1982 til 1996, da hun ble sagt opp fordi hun var «for gammel» (hun var 44 år), noe som medførte oppstuss i media.Fra sin karriere som skuespiller er Isabella Rossellini kjent for sin hovedrolle i David Lynch' film Blue Velvet fra 1986. Hun har også skrevet flere bøker. Rossellini vant en Saturn Award for rollen i komedien Døden kler henne (1992).
Isabella Rossellini har vært gift to ganger, med Martin Scorsese fra 1979 til 1982, og med Jon Wiedemann fra 1983 til 1986. Isabella Rossellini har en datter, Elettra Rossellini Wiedemann (født 1983), og en adoptert sønn, Roberto (født 1993).
Fra sin mors ekteskap med Roberto Rossellini har hun to søsken, tvillingsøsteren Isotta Ingrid Rossellini, som er underordnet professor i italiensk litteratur, og broren Roberto Ingmar Rossellini, som arbeider innen finans. Hun har også en halvsøster, Pia Lindström, fra sin mors første ekteskap. Hun har også fire halvsøsken fra sin fars to andre ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isabella Rossellini på Internet Movie Database 
(sv) Isabella Rossellini i Svensk Filmdatabas 
(da) Isabella Rossellini på Filmdatabasen 
(da) Isabella Rossellini på Scope 
(fr) Isabella Rossellini på Allociné 
(en) Isabella Rossellini på AllMovie 
(en) Isabella Rossellini hos Turner Classic Movies 
(en) Isabella Rossellini hos Rotten Tomatoes 
(en) Isabella Rossellini hos The Movie Database
Otto Monster

Otto Monster er hovedperson i en lang rekke humoristiske lettlestbøker skrevet av den norske forfatteren Jon Ewo (født 1957) og illustrert av Reidar Kjelsen (født 1970).
Bøkene preges av bakvendtlandskomikk og infantil humor med store mengder av promp, gørr og utrolige monstre. Første bok kom på Damm forlag i 1996.


== Bøker i serien om Otto Monster ==
1996: Ingen er redd for Otto Monster  – utgitt på Damm forlag
1998: Otto Monster i familietrøbbel – Damm
1998: Otto Monster hopper i vulkanen – Damm
1999: Otto Monster vil også bli syk – Damm
2000: Otto Monster vil ha søt hevn – Damm
2001: Otto Monster i mageknipe – Damm
2001: Otto Monster vil ha alt for seg selv – Damm
2004: Otto Monsters grusomme natt – Damm
2006: Otto Monster blir superslem – Damm
2006: Otto Monster slipper alt løs – Damm
2007: Otto Monster og drittungen – Damm
2009: Otto Monster forlater planeten – utgitt på Cappelen Damm
2011: Otto Monsters skumle skolestart  – Cappelen Damm
2012: Otto Monsters møkkaferie – Cappelen Damm
2015: Otto Monsters strandkaos – Cappelen Damm
2016: Otto Monster i bølletulliball – Cappelen Damm
San Carlo

San Carlo har flere betydninger:

San Carlo ai Catinari, en kirke i Roma
Teatro di San Carlo, et operahus i den italienske byen Napoli


== Se også ==
San Carlos
Palazzo Valmarana

Palazzo Valmarana er et palass i Vicenza designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Det er et av byggene i Vicenza som står på UNESCOs liste over verdensarven.

En byggekontrakt for palasset ble undertegnet i desember 1565 av Isabella Nogarola Valmarana. Hun var enke etter Giovanni Alvise Valmarana som hadde vært en av Palladios støttespillere under valget av hans design til portikoene til basilikaen ca. 20 år tidligere. I likhet med andre palasser Palladio designet var også dette en konstruksjon hvor tidligere bygg ble inkorporert i det ferdige palasset. Valmarana familien eide bygningene fra slutten av det 14. århundre, og hadde stadig forbedret dem og slått dem sammen. Også Palladio hadde utført forbedringer på det etter at Giovanni Alvise hadde arvet det i 1554. 
Palasset er beskrevet i Quattro Libri, men ble aldri fullført etter plantegningen der. Det skulle hatt ett indre gårdsrom med et bygg bakom. Det vites ikke om Leonardo Valmarana, sønn av Isabella og Giovanni, hadde intensjoner om en slik utvidelse selv om han kjøpte naboeiendommene. Utvidelsen kunne imidlertid ikke ha blitt fullført etter tegningene i Quattro Libri under noen omstendighet ettersom det ville ha strukket seg inn i et annet palass som Palladio også planla. 


== Eksterne lenker ==
(en) Palazzo Valmarana (Vicenza) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Det internasjonale senter for studier av Andrea Palladios arkitektur (engelsk og italiensk)
Comune di Vicenza  (italiensk, engelsk og fransk)
Serotonerg

Serotonerg betyr «relatert til nevrotransmitteren serotonin». En synapse er serotonerg hvis den har serotonin som sin nevrotransmitter. En substans er serotonerg dersom den er i stand til å produsere, modifisere eller frigi serotonin. Samtidig administrering av legemidler med serotonerg effekt (for eksempel tramadol og triptaner) kan føre til serotonergt syndrom.
Et serotonergt middel er ethvert kjemisk stoff som har til funksjon å forbedre virkningene som formidles av serotonin i sentralnervesystemet, og de inkluderer følgende klasser av kjemiske stoffer:

Serotoninforstadier (slik som tryptofan og 5-HTP)
Kofaktorer som er nødvendige for kroppens produksjon av serotonin
Serotonerge enzymer
Selektive serotoninreopptakshemmere (SSRIer) – En vanlig kategori av serotonerge antidepressiver
Noradrenerge og spesifikk serotonerge antidepressiver – En annen kategori av serotonerge antidepressiver
Serotonerge psykedeliske stoffer – De serotonerge hallusinogene stoffer


== Se også ==
Kolinerg
Dopaminerg
Nootropisk stoff
Linux XP

Linux XP er en Linux-distribusjon som utgitt for å etterligne brukergrensesnittet til Microsoft Windows XP mest mulig. Hensikten er at brukere av Windows skal føle seg mest mulig velkjente og således trekke til seg flere Windows-brukere til Linux. Den nåværende versjonen av Linux XP er 2006 (per 19. desember 2005). En avgift på $40 blir krevd etter at datamaskinen har blitt startet 99 ganger.
Kjernen i Linux XP er Fedora. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ariel (Shakespeare)

Ariel er en luftånd som opptrer i William Shakespeares skuespill Stormen og annen del av Johann Wolfgang von Goethes Faust, samt andre verker.
Karlsson på taket

Karlsson på taket er en figur fra en serie svenske barnebøker skrevet av Astrid Lindgren.  Karlsson beskrives som «en passe tykk mann i sin beste alder». Han bor på taket over en bygård i Stockholm og har en propell på ryggen, slik at han kan fly omkring. I bøkene stikker han stadig innom syvåringen Lillebror i leiligheten han og familien bor i. Karlsson lyver, skryter og ødelegger ting, og i begynnelsen tror ikke Lillebrors familie engang at han finnes, men at Lillebror bare har funnet ham på som en unnskyldning for at ting blir ødelagt.
Karlsson på taket er særlig populær i Russland.


== Bøker ==
1955 Lillebror og Karlsson på taket
1962 Karlsson på taket flyr igjen
1968 Karlsson på taket spøker igjen
1972 Alt om Karlsson på taket (samleutgave)


== Filmer ==
1968 Malysh I Karlson, regi: Boris Stepantsev.
1970 Karlson vernulsya, regi: Boris Stepantsev.
1974 Världens bästa Karlsson, regi: Olle Hellbom
2001 Karlsson på taket, tegnefilmserie
2002 Karlsson på taket, animasjonsfilm, regi: Vibeke Idsøe


== Eksterne lenker ==
Astrid Lindgren – offisiell webside
Sergej Stanisjev

Sergej Dmitrievitsj Stanisjev (bulgarsk: Сергей Дмитриевич Станишев; født 5. mai 1966 i Kherson i Ukraina) er en bulgarsk politiker. Han var statsminister i Bulgaria fra 2005 til 2009. Han leder partiet Bălgarska Socialistitsjeska Partija (Det bulgarske sosialistiske partiet), og regjerte i en storkoalisjon med det liberale partiet til den forrige statsministeren og avsatte tsaren, Simeon Sakskoburggotski. Fra 2011 er han president i Det europeiske sosialdemokratiske parti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergei Stanishev – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sergej Stanisjev på Twitter 
Sergej Stanisjev på Facebook 
(en) Sergej Stanisjev hos Europaparlamentet
Försvarets materielverk

Försvarets materielverk (FMV) er en sivil etat under det svenske Forsvarsdepartementet. Det arbeider med å sikre utviklingen av teknikk og materiell til det svenske totalforsvaret. 
FMV sporer sine røtter til Kungl. Krigskollegium, opprettet i 1630 under Gustav II Adolfs regjering. Målet var videreutvikle krigsmateriell, som ved regalskipet «Vasa»s forlis to år tidligere hadde fremstått som undermåls. 
Etter flere omorganisasjoner i årenes løp ble FMV i 1968 organisert som en egen etat (myndighet). Organisasjonens motto er «teknik för Sveriges säkerhet».


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Försvarets materielverk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Försvarsmaktens logistik

Försvarsmaktens logistik (FMLOG) er organisasjonen som har ansvar for underhold og støtte til avdelinger, staber og skoler innen Försvarsmakten. FMLOG ble opprettet i 1. januar 2002 fra Norra, Mellersta og Södra underhållsregementer, Underhållsgrupp Gotland, Försvarsmaktens flygverkstäder, Örlogsvarvet Muskö, FMV Resmat, Militära servicekontoret, Försvarsmaktens underhållscentrum, serviceenhetene og ressurser for drift og underhold av IT/telesystem ved militære avdelinger. Noe underholdsvirksomhet ble også overtatt fra fly- og marineavdelinger.
FMLOG er den største avdelingen innen Försvarsmakten, med cirka 6000 ansatte, hvilket innebærer at FMLOG utgjør en tredel av Försvarsmakten.
Virksomheten er oppdelt i tre divisjoner:

Försörjningsdivisionen
Teknikdivisionen
Servicedivisionen
STV

STV kan vise til:

STV (fjernsynskanal) – fjernsynskanal i Skottland
Stasjonsvogn
Student-TV
Single transferable vote – en valgordning med «overførbar enkeltstemme»