jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torunn Ystaas

Torunn Ystaas (født 26. mai 1943 på Voss) forfatter og sceneinstruktør, bosatt på Voss og i Granvin, Hordaland. 
Ystaas er cand.philol. med hovedfag i nordisk språk og litteratur fra 1976. Hun debuterte som dramatiker og sceneinstruktør ved Den Nationale Scene i Bergen i 1979. Etter registudier ved New York University 1984, arbeidet hun for Bergen Kammer-Opera, Sogn og Fjordane teater og andre frigrupper. Hun har skrevet romaner, skuespill, en barnebok, og musikkdramatiske verk for kirker og har også  arbeidet som produsent. Hun er engasjert i miljø og bygningsvern på gården Ystås, fra 1600-tallet, i Granvin.

Eg har i mange år vore oppteken av vår nære fortid. Denne interessa har etter kvart utdjupa mi oppleving av den kulturarven me har å forvalta og styrkjer oppfattinga mi av den einskildes verd, utvidar forståing for andre kulturar, og gjev røynda synleg meining. Musikken er og eit naudsyn; han løyser ut det undermedvitne og er ein berebjelke.

Ystaas ble utnevnt til statsstipendiat i 2002. Hun mottok Emmausprisen i 2000 og Amalie Skram-prisen i 2006. 


== Bibliografi ==
Mannsrolle og kvinnesyn hjå Agnar Mykle : ein studie i personlegdomsforming i Lasso rundt fru Luna og Sangen om den røde rubin. Gyldendal, 1977. ISBN 82-05-09381-4
Når eg kan gå. barnebok. Samlaget,1981
Ut med deg, skitne madam! : Amalie Skram – sett gjennom hennes brev skuespill. Oppført Den Nationale Scene, 1979. Utgitt: Pax, 1981. ISBN 82-530-1117-2
Holberg 300 år : i kvinners lag. Sogn og Fjordane Teater, 1984. Redigert kavalkade fra Holbergs skuespill
Skip i fjellet. Black Box Teater, 1988
Krossring. roman. Samlaget1993.  ISBN 82-521-4168-4
Så tok Han eit barn og sette midt mellom dei. musikkdramatisk verk. Kampen kirke, 1993
Liv Engebretsdotter : soga om Fange-Liv : eit lagnadsdrama frå 1700-talet. drama. Aschehoug,1994. ISBN 82-03-17420-5
Oppført som FangeLiv av Hallingdal teaterverksted i Hol 1993, 1994 og på Gol 1996
Fedrane : ei forteljing frå Hardanger på 1800-talet. roman i 3 bind. Aschehoug 1996-2000. Begeret; Børa og Blånane. ISBN 82-03-17701-8
Kveikjaren. musikkdramatisk verk. Voss kyrkje, 2000
Livstid. roman. Aschehoug 2003. ISBN 82-03-18721-8
Heilagbrotet - eit lagnadsdrama om Ragna Asolfsdotter - drama for Utandørsteater i Simadal, Eidfjord 2009
Det er ein krig der ute, roman, Bokvennen, 2014


== Priser ==
Amalie Skram-prisen 2006
Emmausprisen 2000, for Blånane
Aschehougs reisestipend 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av Torunn Ystaas i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
hardingpuls.no portrett- og bokfoto
dagbladet.no forfatterpresentasjon
bt.no Om Skram-prisen
L. Rødne & Sønner

L. Rødne & Sønner, ofte kalt Rødne, er et av Norges største rederier innen hurtigbåttransport. Rederiet har hovedkontor på Sjernarøy i Rogaland.
Selskapet ble etablert i 1956 for å utføre lokal skoleskyss. Selskapet har med årene ekspandert og driver i dag rutetrafikk for Rogaland fylkeskommune og Hordaland fylkeskommune, ambulansebåter for Helse Stavanger, Helse Fonna og Helse Bergen. I tillegg leverer selskapet transporttjenester til Norled. Selskapet driver også med omfattende charter og turistvirksomhet på Lysefjorden. I tillegg har selskapet  konsepter for teambuilding og firmaturer.
Ved Rødnes hovedkontor på Sjernarøy ligger også verkstedet som ivaretar vedlikeholdet av båtene. Selskapet har salgskontor i Stavanger og i Bergen – Rødne Fjord Cruise. Salgskontorene står for salg og markedsføring av båt- og opplevelsesturer i Stavanger og i Bergen. Rødne eier også restauranten Lysefjord-Helleren i Lysefjorden. Denne brukes til firmaturer, jubileum, dåp og bryllup.
Den lokale bussruten på Sjernarøy utføres også av selskapet.Siden 1. januar 2021 har Rødne driftet det nye Ryfylkeferjesambandet fra Nedstrand. De drifter dette med ferjen M/F «Rygerfjell» fram til sommeren 2022.


== Flåte ==
Selskapets flåte består av en rekke båter som listes her.
«Rygerprins»
«Rygertroll»
«Rygervakt»
«Rygerfonn»
«Rygerkongen»
«Rygerdronningen»
Rygerelektra
«Rygerprinsessen»
«Rygercruise»
«Rygerfjord»
«Rygerkatt»
«Rygerdoktoren»
Rygermedic
«Rygerbuen»
«Rygerfjell» (Også kalt Ryfylkets Svane)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
L. Rødne & Sønner/
Vivi Krogh

Vivi Krogh (født 18. oktober 1919, død 23. mai 2014) var en norsk innvandringsmotstander som var leder av Organisasjon mot skadelig innvandring i Norge.Krogh ble i 1981 dømt for rasistiske ytringer og er en av fire personer i Norge som er dømt for brudd på Almindelig borgerlig Straffelovs § 135a, den såkalte Antidiskrimineringsparagrafen. Bakgrunnen var at hun hadde produsert og distribuert løpesedler som inneholdt hets mot muslimske innvandrere i Norge, og for å ha fremsatt sterke angrep på islamske skikker og på norsk innvandringspolitikk. For dette ble Krogh først dømt til 120 dagers betinget fengsel i herredsretten, en dom som senere ble forkortet ned til 60 dagers betinget fengsel i Høyesterett.


== Referanser ==
Tasmansk djevel

Tasmansk djevel eller pungdjevel (Sarcophilus harrisii) er et rovpungdyr som nå bare finnes på den australske øya Tasmania. Tidligere fantes den også på det australske fastlandet, men der er den nå utryddet. Pungdjevelen er det største nålevende pungrovdyret, såfremt ikke pungulver fortsatt finnes.


== Biologi ==
Kroppen blir opptil 80 cm lang, og vekten ligger på omkring 4–12 kg. I tillegg kommer halen, som måler i underkant av 30 cm. Forbena er lengre enn bakbena, noe som er uvanlig blant pungdyr. Den er kraftig bygd og har kraftige kjever og velutviklede tenner som kan knuse knokler på dyr den spiser.
I dag finnes arten naturlig kun på Tasmania, men tidligere fantes den også i Australia. Nå har imidlertid australske myndigheter reintrodusert arten til fastlandet. 15 individer ble sluppet i Barrington Tops National Park i mars 2020, omkring 210 km nord for Sydney. Deretter ble ytterligere 11 individer sluppet på senhøsten. Området er predatorfritt og dyra er sjekket for den smittsomme kreftsykdommen DFTD (Devil Facial Tumor Disease).Pungdjevelen er kjent for sitt hissige temperament. Når den blir skremt, skriker, freser og bjeffer den. Pungdjevelen har et formidabelt bitt. Om man sammenligner bittet med andre rovdyrs bitt kilo for kilo (såkalt BFQ eller bitestyrkekvotient), er bittet uten sammenligning det kraftigste av alle nålevende rovdyrs. I en vitenskapelig studie der 39 ulike nålevende og utdødde rovdyr inngikk, ble pungdjevelens BFQ målt til 181 (418 kg/cm²). Nærmest av de kjente rovdyrene var bittet til afrikansk villhund, som hadde en BFQ på 142 (428 kg/cm²), mens for eksempel vanlig gråulv hadde en BFQ på 136 (593 kg/cm²), rødrev 92 (164 kg/cm²), flekkhyene 117 (773 kg/cm²) og tiger 127 (1 525 kg/cm²).Pungdjevelen bor i ganger eller mellom steiner og røtter. Den er hovedsakelig nattaktiv og spiser alt fra insekter til pungekorn, wallabyer og åtsler. Den fortærer så å si alt på dyret, inkludert skinn, ben og innvoller. Mennesker i Tasmania setter derfor pris på dette dyret, som fungerer som en effektiv renovatør i faunaen.
Hunnen går drektig i rundt 3–4 uker og føder 20–30 unger på størrelse med et riskorn, men bare 2–4 av dem overlever.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tasmansk djevel i Encyclopedia of Life 
(en) Tasmansk djevel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tasmansk djevel hos Fossilworks 
(en) Tasmansk djevel hos ITIS 
(en) Tasmansk djevel hos NCBI 
(en) Kategori:Sarcophilus harrisii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Sarcophilus harrisii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sarcophilus harrisii – detaljert informasjon på Wikispecies
Mathias Blumenthal

Mathias Blumenthal (født ca. 1719, død november 1763 i Bergen) var en norsk maler. 


== Liv og arbeid ==

Mathias Blumenthal  var sønn av kirurgen Georg Henrik Blumenthal (født i 1687 i Rosche i Lüneburg, Tyskland, begravet på Kongsberg 5. januar 1742).Blumenthal regnes for å være en av Skandinavias viktige kunstnere på 1700-tallet og den som avløste barokken og innførte rokokkoen i norsk kunst.   
Han kom fra en dansk-tysk slekt, og fikk antakelig sin kunstutdannelse i Riga. Hans tyske far var først skipskirurg i Grønlandsfart, slo seg ned i København i 1710, og ble overkirurg ved flåten i 1715. I 1736 ble han bergmedikus på Kongsberg, der han døde ved nyttårsskiftet 1741-1742. Mathias Blumenthal skal ha kommet til Norge fra København på 1740-tallet, og ble fast bosatt i Bergen fra 1749. 
I 1747 malte han et portrett i Fredrikshald (nå Halden) av «den Gudfrygtige og Dydige Jomfrue Maria Epeyubs Daatter, som Ao 1746 med Missionarius Hr Sylo Reyste fra Grønland til Kjøbenhavn». Dette maleriet er det første vi kjenner til at Blumenthal har malt i Norge. Blumenthal selv malte for øvrig en kopi av portrettet i 1753, og dette senere bildet  tilhører den etnografiske samlingen i København.  I 1748 malte han en rekke byprospekter av Fredrikshald med Fredriksten festning.Tidlig i 1749 slo Mathias Blumenthal seg ned i Bergen, etter å ha mottatt en invitasjon fra Bergens magistrat og «eligerede mænd» om å designe en æresportal i anledning et forestående besøk av kong Fredrik V. Det foreligger en kontrakt for oppdraget, datert 17. april 1749. I henhold til kontrakten skulle «Konstskieldrer Blumenthal» levere 21 emblemer og ornamenter, mot en betaling på 600 riksdaler. Kontraktssummen skulle dekke arbeidet, maling (pigmenter og olje) og gull, mens byen skulle betale ekstra for lerret, spiker og blindramme.Gjennom sitt virke i Norge malte han blant annet dekorasjoner, portretter og byprospekter. Han har etterlatt seg flere storslagne malerier av figurer og landskap, særlig i Bergen, men også i Halden. Et iøynefallende arbeid er det gjennomdekorerte «Blumenthal-rommet», opprinnelig utført ca. 1756 i spisestuen til den bergenske kjøpmannen og hollandske konsulen Hendrich Jansen Fasmer (1698 - 1779). Bildene har en mytisk-allegorisk karakter, hvor for eksempel byen Bergen er avbildet som en lærd kvinne med laurbærkrans, og gjenspeiler samtidens borgerlige dyder og tidens økonomiske virksomhet. Blumenthal-rommet har siden 1916 vært en del av Rasmus Meyers samlinger.Salmonsens konversationsleksikon beskriver ham slik: Uden at eje megen malerisk Charme, er hans Arbejder dog ganske festlige og virkningsfulde.


== Litteratur ==
Johannesen, Ole Rønning; Mathias Blumenthal: østfoldbyenes skildrer – portrettmaler i Bergen 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Blumenthal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kort biografi i Weilbachs danske kunstnerleksikon
Monumentalmaleri med forklaringer av Blumenthal
Dekorasjonsmaleri av Blumenthal
kunsthistorie.com Blumenthal-rommet
Blumenthal-oppgave i Universitetsbiblioteket i Bergen
Kristiansandsfjorden

Kristiansandsfjorden, eller Byfjorden, er fjorden utenfor Kristiansand i Agder. Det er vel 5,5 nautiske mil (10 km) fra Vestre havn til åpent hav i Skagerrak sør av Oksø og Grønningen fyr. Otra, Norges åttende lengste elv renner ut i Kristiansandsfjorden.
Fjorden er opptil 260 meter dyp og det dypeste området midt i leia er tidligere brukt til ammunisjonsdumping. På fjordbunnen, spesielt i de indre områdene, er det mye forurensing fra tidligere tiders virksomheter langs strendene. Mye av fjordbunnen er de senere årene blitt dekket til med fyllinger av stein og sand. 
Fjorden har to innløp, Østergapet (gabet på dialekt) mellom Oksøy og Grønningen og Vestergapet mellom Flekkerøy og Møvik/Kroodden. Før sa man at Vestergapet lå mellom Indre og Ytre Flekkerøy og i sundet mellom øya og fastlandet var den viktigste havnen langs Skagerrakkysten fra omkring 1550.
Topdalsfjorden er en sidearm av fjorden som går fra Topdalselvens munning til Gleodden/Marvika. Fra elveoset ved Kjevik og Hamresanden og videre innover brukes navnet Ålefjærfjorden. Fra Ålefjær til Gleodden er det 5 nautiske mil. 
I området ved Torsviga og Kongsgårdbukta på Lund mellom Marvika og Ringvoldåsen/Ringknuten i Topdalsfjorden bygges for tiden (2006) et nytt havneanlegg for Kristiansand.


== Referanser ==
Johan Arnt Elverum

Johan Arnt Elverum (1938–2017) var en norsk politiker og næringslivsleder. Han var ordfører i Stjørdal kommune fra 1999 til 2013. Han representerte Senterpartiet.


== Familie og yrke ==
Han vokste opp på slektsgården Øvre Elvran (Litj-Elvrin) i Elvran i Lånke som sønn av gårdbruker John Elverum og hustru Dorthea Sætnan. Han gikk Mære landbruksskole og Hamar katedralskole og studerte så økonomi ved Norges landbrukshøgskole. Han studerte også ved Bedriftsøkonomisk institutt.Elverum var fylkessekretær i Akershus bondelag 1966–1968, sekretær og konsulent ved utbyggingsavdelingen ved Sør-Trøndelag fylkesmannsembede 1968–1972, økonomikonsulent i Stjørdal kommune 1972–1975, filialsjef i Forretningsbanken i Stjørdal 1976–1987, økonomidirektør i Felleskjøpet Trondheim (nå Felleskjøpet Agri) 1987–1992 og økonomidirektør i Trøndelag Meieri/TINE Midt-Norge 1992–1999. Han hadde en rekke styreverv, blant annet i Nobø Electro, Gjensidige Stjørdal Brannkasse og Stjørdal Tomteselskap.


== Politisk arbeid ==
Han var første gang medlem av Stjørdal kommunestyre og formannskap 1984–1995. Ved valget i 1999 ble Elverum på nytt valgt inn i kommunestyret. Gjennom et samarbeid mellom Senterpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti ble Elverum valgt til ordfører. Dette samarbeidet fortsatte etter valgene i 2003, 2007 og 2011, med Elverum som ordfører, og Einar Fløttum, Ole Myrbekk og Ole Hermod Sandvik fra Høyre som varaordførere. Senterpartiet oppnådde sin største oppslutning i 2007 med 25 % av stemmene.De fremste politiske spørsmålene i kommunen i Elverums ordførertid handlet om å håndtere en betydelig befolkningsvekst; i denne perioden vokste folketallet fra rundt 18 200 til 22 500. Med Elverum var Stjørdal landets største kommune i folketall med ordfører fra Senterpartiet. Elverum var også en pådriver for byggingen av Kimen kulturhus.I juni 2013 ba Elverum seg fritatt fra ordførervervet av helsemessige årsaker. Samme måned ble Ivar Vigdenes valgt til ny ordfører.


== Referanser ==
Abruptum

Abruptum var et black metal-band fra Sverige, stiftet i 1990 av «IT», «All» og «Ext». 
Etter en stund fikk «Ext» sparken, og han ble erstattet av «Evil». Abruptum skrev platekontrakt med Deathlike Silence Productions,  som ble drevet av Euronymous fra norske Mayhem. Senere fikk de sitt eget plateselskap, Blooddawn Productions. Abruptum bidro med åpningslåten på albumet Nordic Metal: A Tribute to Euronymous som ble gitt ut etter at Euronymous ble drept.
Abruptum ble lagt ned i 2005.


== Medlemmer ==
Siste kjente oppstillingMorgan Steinmeyer Håkansson («Evil») – Trommer, gitar og piano (1991–2005)Tidligere medlemmerTony Särkkä («IT») – Gitar, bass, trommer, fiolin og vokal (1990–1996)
Jim Berger («All») – Vokal (1990–1991)
«Ext» – Bass (1990)


== Utgivelser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abruptum på Discogs 
(en) Abruptum på MusicBrainz 
(en) Abruptum på Encyclopaedia Metallum 
(en) Abruptum på Spotify 
(en) Abruptum på AllMusic
Urban Dictionary

Urban Dictionary er en nettdugnad-drevet ordbok på nett for slangord og uttrykk, som drives under mottoet «Definer din egen verden». 
 Nettsiden ble startet i 1999 av Aaron Peckham. Opprinnelig var Urban Dictionary ment som en ordbok for slang og kulturelle ord eller uttrykk, som man typisk ikke finner i vanlige ordbøker, men nå blir ordboken brukt for å definere et hvilket som helst ord, hendelse eller frase. Ord eller fraser på Urban Dictionary kan ha flere definisjoner, eksempler på bruk og merkelapper. Per 2014 hadde ordboken over 7 millioner oppslagsord, mens 2000 nye oppslagsord ble lagt til daglig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Siri Senje

Siri Senje (født 13. april 1957 i Oslo) er en norsk dramatiker, regissør og dramaturg. 
Hun er utdannet Master of Fine Arts i sceneregi fra USA. Han har arbeidet sceneregissør, dramaturg, pedagog og forfatter, og har vært tilknyttet både Rogaland Teater og Den Nationale Scene som instruktør. Hun har vært regissør ved flere norske teatre, hovedsakelig innen samtidsdramatikk.
I 1985 var hun med på å stifte Norsk Dramatikkfestival, og hun ledet og utviklet denne i over ti år. Innen film har hun arbeidet som manuskonsulent ved Norsk filminstitutt. Hun har holdt en rekke kurs i klassisk dramaturgi og underviste i ti år ved Statens Teaterhøgskole i rollefag og manusutvikling. 
Siri Senje har regissert rundt 40 teaterforestillinger, mange på de største scenene i Norge, og skrevet for teater, film og TV, blant annet spillefilmen Det største i verden i 2001 og TV-serien En udødelig mand i 2005. Hun har også undervist i rollefag og dramaturgi i Norge og utlandet. I 2006 gav hun ut ungdomsboka De unge hos Ibsen. Høsten 2006 til 2009 arbeidet hun som manuskriptkonsulent hos Norsk filmutvikling, senere Norsk filminstitutt.
Fra høsten 2009 går hun på stipendiatprogrammet i kunstnerisk utviklingsarbeid ved Den norske filmskolen.


== Produksjon som dramatiker ==
Days of Winter (2006), spillefilm
En udødelig mann (2006), TV-serie, NRK
Det største i verden (2001), spillefilm
Den magiske timen (1992), sommerteater Frognerparken
Prestekrageland (1987) Rogaland Teater, og senere NRK barne-TV som serie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Siri Senje hos Norske Dramatikeres Forbund
(en) Siri Senje på Internet Movie Database 
(no) Siri Senje hos Nationaltheatret 
(da) Siri Senje på Filmdatabasen 
(en) Siri Senje hos The Movie Database 
Anmeldelse av Senjes ungdomsbok
Kjempemaursluker

Kjempemaurslukeren (Myrmecophaga tridactyla) er eneste art i slekten Myrmecophaga, som er én av to slekter som inngår i maurslukerfamilien (Myrmecophagidae). Arten den fysisk største av maurslukerne (Vermilingua). Tre underarter blir normalt anerkjent.


== Biologi ==
Kjempemaursluker lever i Mellom- og Sør-Amerika, der den blant annet trives på cerradoen.
Kjempemaurslukeren har en lang, rørformet snute som utvider seg til et lit ansikt med bitte små ører og øyne. De kraftige forbeina og mindre bakbeina gir den en luntende gange, og den beskytter de store klørne på forbeina mot slitasje ved å gå på knokene. 
Kjempemaurslukeren er aktiv både dag og natt, og vandrer hjemområdet, som kan dekke opptil 25 km², avhengig av mattilgangen. Kjempemaurslukeren sover i en grop eller i ly av en busk, med halen over hodet og kroppen. 
Kjempemaurslukeren er truet av jakt og biotopødeleggelser.


== Inndeling ==

Pilosa, (dovendyr og maurslukere)
Folivora, dovendyr
Vermilingua, maurslukere
Cyclopedidae, dvergmaurslukerfamilien
Cyclopes, dvergmaurslukere
C. didactylus, (ikke navngitt)
C. catellus, (ikke navngitt)
C. dorsalis, (ikke navngitt)
C. ida, (ikke navngitt)
C. thomasi, (ikke navngitt)
C. rufus, (ikke navngitt)
C. xinguensis, (ikke navngitt)
Myrmecophagidae, maurslukerfamilien
Protamandua †
Myrmecophaga
M. tridactyla, kjempemaursluker
M. t. tridactyla, nominatformen er utbredt fra Venezuela og Guyanas til det nordlige Argentina
M. t. centralis, er utbredt i Mellom-Amerika, det nordvestre Colombia og nordlige Ecuador
M. t. artata, er utbredt i det nordøstre Colombia og nordvestre Venezuela
Neotamandua †
Tamandua, tremaurslukere
T. mexicana, nordtremaursluker
T. tetradactyla, sørtremaursluker


== Fylogeni ==
Fylogeni etter Delsuc et al. (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjempemaursluker i Encyclopedia of Life 
(en) Kjempemaursluker i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kjempemaursluker hos Fossilworks 
(en) Kjempemaursluker hos ITIS 
(en) Kjempemaursluker hos NCBI 
(en) Kategori:Myrmecophaga tridactyla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myrmecophaga tridactyla – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrmecophaga tridactyla – detaljert informasjon på Wikispecies
Sørkapp

Sørkapp eller Sydkapp er det sørligste punktet på Sørkappøya, som ligger 4 nautiske mil sør for Spitsbergen og er 7 km lang. Sørkapp regnes som det sydligste punktet på Svalbard, med unntak av Bjørnøya som ligger for seg selv 230 km lenger syd, men Sørneset 10 km lenger nord er det sydligste punktet på selve Spitsbergen. Sørkapp ligger mot tre hav – Grønlandshavet mot vest, Norskehavet mot sør og Barentshavet mot øst.
Sørkapp er sammen med Sørkappøya og de øvrige øyene, holmene og skjærene sørvest for Øyrlandet på Sørkapp Land vernet som fuglefredningsområde under Sørkapp fuglereservat. Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973 og omfatter et areal på 35 986 dekar. Området er et viktig hekkeområde for hvitkinngås og ærfugl. Sørkapp fuglereservat ligger innenfor Sør-Spitsbergen nasjonalpark.
All ferdsel, inkludert ferdsel på sjøen og landing med luftfartøyer er forbudt i perioden 15. mai – 15. august.


== Eksterne lenker ==
Sørkapp Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Fylkesvei 6944

Fylkesvei 6944 (Fv6944) går mellom Gangstad og Heggstad i Inderøy kommune.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 235 (Nord-Trøndelag).


== Kommuner og knutepunkter ==

 InderøyHustadlandet 

Sandvollanvegen 

Korsavegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6944
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hagebønne

Hagebønne (Phaseolus vulgaris) er en art i planteslekten bønner. Den er opprinnelig fra Amerika og begynte trolig å dyrkes uavhengig av hverandre i både Mesoamerika og Andes. Bønnen dyrkes nå over hele verden, til og med bladene brukes iblant som føde.
Hagebønne forekommer i mange ulike varianter, som kan være fra 20 cm til 3 meter høye. Alle varieteter har grønne eller purpurfargede blad som er delt i tre ovale småblad, 6–15 cm lange og 3–11 cm brede. De har ca. 1 cm lange hvite, rosa eller purpurfargede blomster. Belgene er 8–20 cm lange, 1-1,5 cm brede som er grønn, gul, svart og purpur i farge, hvor hver inneholder 4-6 bønner. Bønnene er glatte, nyreformet og opptil 1,5 cm lange. Bønnene varierer sterkt i farge og er ofte spettet i to eller flere farger.
Hagebønner må kokes i det minste 10 minutter før de kan spises, siden de inneholder et lektin, fytohemagglutinin, som kan skape magebesvær. Dette lektinet fins i de fleste av varietetene.

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Hagebønne i Encyclopedia of Life 
(en) Hagebønne i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hagebønne hos Artsdatabanken 
(sv) Hagebønne hos Dyntaxa 
(en) Hagebønne hos ITIS 
(en) Hagebønne hos NCBI 
(en) Hagebønne hos The International Plant Names Index 
(en) Hagebønne hos Tropicos 
(en) Kategori:Phaseolus vulgaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phaseolus vulgaris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phaseolus vulgaris – detaljert informasjon på Wikispecies
Fôrvikke

Fôrvikke (Vicia sativa) er en plante i slekten vikker i erteblomstfamilien.
Den vokser ikke naturlig i Norge, men som navnet antyder dyrkes den som dyrefôr, og fins sparsomt ved kysten av Sør-Norge.
Planta blir 30-80 cm høy og er svakt klatrende. Stilken er kantete og mer eller mindre hårete, enkel eller noe grenet. Småbladene sitter sammensatt av 5-7 par og er smalt omvendt eggrunde. 
Blomstene er 16-26 mm lange og sitter parvis eller alene, med et kort skaft i bladhjørnene. Seilet, det store kronbladet, er lyst fiolett, vingene og kjølen er purpurrøde. 
Belgen blir omkring 5 cm lang og inneholder ett stort antall grå eller brune frø.


== Eksterne lenker ==
(en) Fôrvikke i Encyclopedia of Life 
(en) Fôrvikke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fôrvikke hos Artsdatabanken 
(sv) Fôrvikke hos Dyntaxa 
(en) Fôrvikke hos ITIS 
(en) Fôrvikke hos NCBI 
(en) Fôrvikke hos The International Plant Names Index 
(en) Fôrvikke hos Tropicos 
(en) Kategori:Vicia sativa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Vicia sativa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vicia sativa – detaljert informasjon på Wikispecies