jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lars Leiro

Lars Leiro (født 13. april 1914 i Haus, død 22. mars 2005) var en norsk politiker (Sp) og gårdbruker.  
Lars Leiro var ordfører på Voss i perioden 1956–1958. Han var samferdselsminister i John Lyngs regjering i 1963 og ble valgt til parlamentarisk leder for Senterpartiet i 1965, i perioden 1961–1969 var han også nestformann for partiet. Han representerte Hordaland for Senterpartiet på Stortinget mellom 1958 og 1969.
I 1966 ble han utnevnt til fylkesmann i Bergen og Hordaland.  Han gikk av med pensjon i 1984.
Leiro var kommandør av St. Olavs Orden (1982).Lars Leiro var far til forretningsmannen Sverre Leiro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Leiro hos Stortinget 
(no) Lars Leiro hos Norsk senter for forskningsdata
Norges samferdselsminister

Norges samferdselsminister er medlem av regjeringen og sjef for Samferdselsdepartementet. Denne personen har egentlig ikke tittelen «minister», men statsråd. Likevel brukes tittelen i dagligspråket. Samferdselsdepartementet, opprettet i 1946, har ansvaret for samferdsel og kommunikasjon i hele landet og underliggende departementet finnes syv etater: Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, Statens jernbanetilsyn, Luftfartstilsynet, Statens havarikommisjon for transport, Jernbaneverket, Taubanetilsynet og Statens vegvesen. Før 1946 hadde Arbeidsdepartementet ansvaret for oppgavene Samferdselsdepartementet i dag innehar.
Norges første samferdselsminister var Nils Langhelle (Ap), som medlem i Einar Gerhardsens andre regjering fra 1946 til 1952. Han er per i dag den nest lengst sittende samferdselsministeren like bak Kjell Opseth (Ap).


== Liste over Norges samferdselsministre ==
For Samferdselsdepartementets statsråder før 1946, da Arbeidsdepartementet, se Liste over Norges arbeidsministre.Listen over Norges samferdselsministre viser en oversikt fra 1946 til i dag over perioden statsråden hadde sin posisjon, hvilket parti personen representerte og i hvilken regjering ministeren var medlem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Torild Skogsholm

Torild Skogsholm (født 18. oktober 1959 i Bodø, Nordland) er en norsk politiker (V). Hun var samferdselsminister i  Bondevik II-regjeringen 2001 til 2005.
Skogsholm er utdannet sosialøkonom med mellomfag i spansk fra Universitetet i Oslo og grunnfag i kristendom fra Menighetsfakultetet.
Hun var direktør for samfunnskontakt i teleselskapet NetCom fra 1999 til 2001. Fra 19. oktober 2001 til 17. oktober 2005 var hun statsråd og samferdselsminister i Kjell Magne Bondeviks andre regjering.
Hun har vært nestleder i Oslo Venstre, organisasjonssekretær Norges Unge Venstre, sentralstyremedlem Norges Unge Venstre og leder i Venstrekvinnelaget.
Fra februar 2006 til januar 2011 var Skogsholm administrerende direktør i Sporveien Trikken, som håndterer trikkevirksomheten til Sporveien AS. Fra januar 2011 overtok hun som generalsekretær i nødhjelps- og utviklingsorganisasjonen CARE Norge. Etter sommeren 2014 begynne hun som sekretariatsleder for Venstres stortingsgruppe.I 2005 ble hun utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.


== Eksterne lenker ==
(en) Torild Skogsholm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Torild Skogsholm på Internet Movie Database 
(no) Torild Skogsholm hos Stortinget 
(no) Torild Skogsholm hos Norsk senter for forskningsdata
Tonghua

Tonghua er også et fylke i Jilin.
Tonghua (kinesisk: 通化; pinyin: Tōnghuà; Wade-Giles: T'ūng-huà) er et byprefektur i provinsen Jilin i det nordlige Kina. Befolkningen anslås (2005) til 2 263 000 innbyggere.
Tonghua var hovedstad i den tidligere provinsen Antung.  


== Administrative enheter ==
Byprefekturet Tonghua har jurisdiksjon over to distrikter (区 qū), to byfylker (市 shì) og tre fylker (县 xiàn).


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 201 fører gjennom området. Den begynner i Hegang i provinsen Heilongjiang og fører via blant annet Mudanjiang og Dandong sør til Liaodonghalvøya til Lüshunkou/Dalian.
Kinas riksvei 303 fører gjennom området. Den løper fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tonghua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Borgestad

For selskapet, se Borgestad ASA
Borgestad er en tettbebyggelse på østsiden av Skienselva, på grensa mot Porsgrunn. Borgestad er en del av Skien kommune, tidligere Gjerpen kommune, og er oppkalt etter Borgestad gård. I middelalderen lå i området et kapell, siste gang omtalt i 1398, på den tiden hvor Borgestad var kirkegods.Borgestad kirke ble innviet i 1907. Barneskolen på Borgestad heter Buer Skole, ungdomsskolen Menstad Ungdomsskole. I tillegg ligger Enggrav skole for barn med varige behov for omfattende tiltak på Borgestad. Borgestad hadde også tidligere en jernbanestasjon som i perioder betjente både Vestfoldbanen og Bratsbergbanen, i tillegg til lokaltog, men som siden 11. juni 2006 ikke lenger er i drift.
Statsminister Gunnar Knudsen og tidligere LO-leder Tor Halvorsen var begge fra Borgestad.
Borgestadalléen ble anlagt av grunneieren Gunnar Knudsen i 1920, og bygget med tanke på økt biltrafikk og et 500-årsperspektiv for trærne. Alléen fikk i 2012 Vakre vegers pris av en fagjury av Vegdirektoratet, ledet av vegdirektør Terje Moe Gustavsen.


== Se også ==
Idrettsforeningen Borg
MS «Borgestad»
Borgestad gård


== Referanser ==
Seiland

Seiland (nordsamisk: Sievju) er ei øy i Hammerfest og Alta kommuner i Troms og Finnmark. Den har et areal på 583,65 km².Arkeologiske funn har vist at det har bodd folk på Seiland i omtrent 7000 år, men i dag er det kun bosetting i Kårhamn, Hønseby, Eidvågen, Fiskebukta og Survika i nord (Hammerfest kommune) og på Altneset og Hakkstabben i sør (Alta kommune). Av øyas 147 innbyggere (2013) bor 125 i Hammerfest og 22 i Alta kommune.
Det er to isbreer på Seiland. Seilandsjøkelen, den største isbreen, ligger midt på øya og har en høyde på 985 moh. Den andre er Nordmannsjøkelen. Her ligger det høyeste fjellet på øya, Seilandstuva, 1079 moh., som også er det høyeste punktet i Hammerfest kommune. Seiland nasjonalpark ble opprettet i 2006, etter at et utredningsarbeid hadde pågått siden 2003.
På nordsiden av øya går Fv114 fra Kjerringholmen til Hønsebyhamn. Hit er det fergeforbindelse fra Akkarfjord på Kvaløya. På sørsiden av øya går Fv31 mellom Hakkstabben og Hammelnes. Hit går det ikke ordinær fergerute, men det er mulig å transportere kjøretøy med godsrute.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seiland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordmannsjøkelen

Nordmannsjøkelen (nordsamisk: Dáččavuonjiehkki) er en isbre på øya Seiland i Hammerfest og Alta kommuner i Finnmark. Den er ca. 3 km² og høyeste punkt er rundt 1040 meter over havet.
Seilandsjøkelen

Seilandsjøkelen (nordsamisk: Nuortageašjiehkki) er en isbre i Seiland nasjonalpark på øya Seiland i Troms og Finnmark.
Breen har et areal på ca. 14 km² og et høyeste punkt på ca. 950 moh.
Navnet Seilandsjøkelen brukes også om toppen av det faste fjellet, som er isfritt. Denne toppen ligger 985,9 meter over havet, og danner grensepunkt mellom kommunene Hammerfest og Alta. Dette var det høyeste punktet i den tidligere kommunen Kvalsund.


== Referanser ==
Bildøy

Bildøy (offisielt Bildøyna) er en øy mellom Sotra og Litlesotra som ligger i Øygarden kommune, vest for Bergen. Den huser blant annet Sotra videregående skole, Fjell ungdomsskule, Bildøyhallen og Indremisjonsforbundets bibelskole.
Nordre del av Bildøy er preget fritidseiendommer, nøstbebyggelse og en del utmark. Sør for riksvei 555, som deler Bildøy på tvers, har man derimot samling av skoler og idrettspark, samt boligfeltet Søre Bildøy helt på sydspissen av øyen.
Bildøy har også gitt navn til toppen Bildenuten (også kalt Bildefjellet), 221 moh, som er en del av fjellryggen som strekker seg på Sotras østside.
Sydslesvig

Sydslesvig (på dansk) eller Landesteil Schleswig, i dagligtale gjerne bare Schleswig og eventuelt Südschleswig primært i historisk kontekst (på tysk)  er et tysk landområde mellom Eider og den dansk-tyske grensa i delstaten Schleswig-Holstein og Lauenborg. Regionens største by er Flensburg (på dansk Flensborg). Ved vestkysten ligger Nordfrisland, ved østkysten Angeln (Angel) og Schwansen (Svans).
Hertugdømmet Slesvig (Sønderjylland) var inntil 1864 et dansk len i det danske monarkiet (personalunion). Etter den Andre slesvigske krig ble Slesvig sammen med Holstein og Lauenborg innlemmet i Preussen. Etter en folkeavstemning i 1920 ble Nordslesvig gjenforent med Danmark, Sydslesvig forble tysk. I Sydslesvig bor det i dag en dansktalende minoritet med omtrent 50 000 medlemmer. Mindretallet har sine egne skoler, biblioteker, kirker og så videre. De snakker en egen form av riksdansk som kalles sydslesvigsk. Enkelte snakker stadig den gamle sønderjyske dialekten. De har også en egen avis, Flensborg Avis, og et baseballag som spiller i den danske baseballserien har treningsfelt på Mikkelberg ved Husum.


== Eksterne lenker ==
Velkommen til Sydslesvig
Hvad er Sydslesvig?
Sydslesvig Kort
Gudmund Holmen

Gudmund Nikolai Holmen (født 2. februar 1949) er tidligere ordfører (Ap) i Sokndal, Rogaland.Han har bakgrunn som lærer ved Sokndal skole. Han har også skrevet boka Sakse. Boka handler om hjemstedet Sokndal og gården hans på Eik. 


== Referanser ==
Jorunn Strand Vestbø

Jorunn Strand Vestbø (født 16. juli 1945) var ordfører i Finnøy i Rogaland for Senterpartiet i fire perioder fra 1991 til 2007. I tillegg var hun medlem av kommunestyret i to perioder før dette. Jorunn Strand Vestbø var elev ved Stavanger katedralskole.Vestbø som er adjunkt av yrke satt som varaordfører i Finnøy før hun overtok som ordfører.


== Referanser ==
Kinn

Kinn er en kommune i Vestland fylke. Den ble etablert 1. januar 2020 og består av de tidligere kommunene Flora i Sunnfjord og Vågsøy i Nordfjord i det tidligere fylket Sogn og Fjordane, med unntak av bygda Bryggja som fra samme dato ble overført fra Vågsøy til nye Stad kommune. Folketallet i kommunen var ved opprettelsen på rundt 17 300 innbyggere, og arealet var på samme tid ca 870 km².
Det spesielle med Kinn kommune er at den består av to geografisk adskilte deler, ettersom de to opprinnelige kommunene ikke hadde felles grense, hverken over land eller hav. Kommunesenterfunksjonen blir delt mellom byene Måløy og Florø. Reisetiden mellom Måløy og Florø er 1 time og 10 minutt med hurtigbåt og 2 timer og 15 minutt med bil. Flere og flere pendler mellom de to byene etter at kommunen og næringslivet i området jobbet frem flere båtruter.


== Forslag om deling av kommunen ==
Det ble avholdt en rådgivende folkeavstemning om deling av Kinn kommune den 1. september 2022. Avstemningen ga et knapt flertall for at kommunen skulle bestå: 49,14 % stemte mot deling, 48,52 % stemte for deling, mens 2,34 % stemte blankt. Valgresultatet ble jevnt, med kun 44 stemmer i forskjell.Den 7. september 2022 vedtok Kinn kommunestyre at kommunen skulle bestå, med 21 mot 18 stemmer. Den 8. september 2022 anbefalte Statsforvalteren i Vestland det samme, og 30. september 2022 avsluttet regjeringen delingsprosessen.


== Politikk ==


=== Kommunestyrevalget 2019 ===
 Kilde: og 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nn) Offisielt nettsted 
(en) Kinn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Kinn i Store norske leksikon
Sunnfjord

Sunnfjord er et distrikt i Vestland fylke og det midterste av de tre fogderiene i det tidligere fylket Sogn og Fjordane. De to andre er Nordfjord og Sogn. Sunnfjord består av kommunene Askvoll, Fjaler og Sunnfjord, og den sørlige delen av Kinn (tidligere Flora kommune). Regionen har et samlet areal på 3 643 km² og 39 060 innbyggere per 1. oktober 2013.Mot vest ligger byen Florø, mens byen Førde ligger innerst i fjorden. Folk fra Sunnfjord kalles sunnfjordinger og snakker sunnfjordsdialekt. Sunnfjordsbunaden kommer fra dette området. Sunnfjord er ett av de 15 distriktene som til sammen utgjør landsdelen Vestlandet.
Sunnfjord og Nordfjord var i middelalderen de to halvfylkene som sammen utgjorde fylket Firdafylke (nå kalt Fjordane) under Gulatingsloven.


== Administrative inndelinger ==
Florø, Førde, Naustdal, Gaular og Jølster deltar i regionrådet Samarbeidsforum i Sunnfjord, Askvoll og Fjaler deltar i HAFS regionråd.
Distriktet inngikk i det tidligere Sønd- og Nordfjord fogderi.
Distriktet inngår i domsmyndighetsområdet til Fjordane tingrett under Gulating lagdømme.
Distriktet utgjør virkeområdet for Sunnfjord prosti under Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.


== Sunnfjord kommune ==
Fra 1. januar 2020 blir Førde, Naustdal, Gaular og Jølster slått sammen til en storkommune med navn Sunnfjord.


== Tettsteder ==
Tettsteder i Sunnfjord rangert etter innbyggertall 2021 (Kommune i parentes):
Førde – 10 451 (Sunnfjord)
Florø – 8 917 (Kinn)
Naustdal – 1 202 (Sunnfjord)
Dale – 1 184 (Fjaler)
Sande – 915 (Sunnfjord)
Langhaugane – 820 (Sunnfjord)
Farsund – 771 (Sunnfjord)
Askvoll – 718 (Askvoll)
Brandsøy – 698 (Kinn)
Skei – 483 (Sunnfjord)
Eikefjord – 379 (Kinn)
Vassenden – 331 (Sunnfjord)
Flekke – 280 (Fjaler)


== Politikk ==


=== Stortingsvalget 2017 ===
Valgresultat ved Stortingsvalget 2017 i Sunnfjord:

		


=== Stortingsvalget 2013 ===
Valgresultat ved Stortingsvalget 2013 i Sunnfjord:


=== Stortingsvalgene 1906-1918 ===
Søndfjord var en valgkrets i Nordre Bergenhus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Søndfjord valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Søndfjord bestod av herredene Ytre Holmedal/Fjaler, Indre Holmedal/Gaular, Jølster, Førde, Naustdal og Vevring med rundt 16 000 innbyggere og 8 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.


==== Valgresultat ====


==== Stortingsrepresentanter ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regionrådet HAFS nettsider
Portal for Sogn og Fjordane
Turistinformasjon for Sunnfjord
Riksvei 2

Riksvei 2 (Rv2) går mellom sentrum i Elverum og riksgrensen ved Morokulien i Eidskog.
Riksveien går langs Glommas østside fra Elverum til Kongsvinger, og fortsetter sørover til Sigernessjøen, for så å passere Matrand og Skotterud, før den går sørøst forbi Magnor og ender ved riksgrensen mot Sverige ved Morokulien i Eidskog kommune. I Sverige fortsetter veien som Riksväg 61 gjennom Eda, Arvika og Kil kommuner til Karlstad. Grenseovergangen ved Morokulien er etter Svinesund den mest trafikkerte grenseovergangen mellom Norge og Sverige.


== Historikk ==
Før 1. januar 2010 var veien stamvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som riksvei. Strekningen mellom Elverum og Kongsvinger hadde betegnelsen riksvei 20 frem til september 2012, før den opprinnelige delstrekningen av riksvei 2 mellom Kløfta og Kongsvinger ble overført til europavei 16.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

Elverum

VålerSolørvegen 

ÅsnesSolørvegen 

Solørvegen 

GrueSolørvegen 

KongsvingerØstre Solørveg 

EidskogArko-vegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv2
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Riksvei 4

Riksvei 4 (Rv4) går mellom E6 i Gjøvik kommune og Oslo, den er en av hovedveiene nordover fra Oslo. Veien går fra Mjøsbrua gjennom Toten, Hadeland og Nittedal til Oslo.
Med utgangspunkt i Mailundveien i Oslo går veien nordøstover via Trondheimsveien, fortsetter via Sinsenkrysset og gjennom Groruddalen til Gjelleråsen hvor den møter fylkesvei 22. Derfra går veien nordover gjennom Nittedal og Hakadal, forbi Harestua langs vestsiden av Harestuvatnet og videre gjennom Grua, Roa, Gran og Jaren. Fra Jaren går veien nordøst til Lygna hvor den møter fylkesvei 180. Derfra går veien nordover til Einavoll, langs østsiden av Einavatnet til Eina. Den er oppgradert til motortrafikkvei utenfor  Reinsvoll sentrum og forbi Raufoss til rundkjøringen med fylkesvei 33 i Hunndalen og videre ned til Mjøsstranda i Gjøvik. Fra Gjøvik går veien langs vestsiden av Mjøsa til Mjøsbrua ved Moelv hvor den går inn på E6.


== Historikk ==
Før Mjøsbrua ble åpnet 1985 var strekningen langs vestsida av Mjøsa mellom Lillehammer og Sandvoll del av veien, sammen ble Mjøsbrua ble denne strekningen del av europavei 6.
Frem til 1. januar 2010 gikk veien også mellom rundkjøringene i Mailundveien og ved Galleriet i Oslo. Gjennom forvaltningsreformen har denne strekningen blitt kommunal vei, mens Nylandsveien mellom Galleriet og E18 har blitt del av riksvei 162.
I 2017 ble 9,3 km motorvei åpnet mellom Jaren og Lunner.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

Gjøvik

Lillehammervegen 

 Motortrafikkvei Sandvoll – Skulhus (2 km)
 Skulhus

Vestre TotenUten navn 

Einavegen 

 Reinsvoll

GranUten navn 

 Amundrud–Jaren (3,8 km)

 Jaren–Lunner grense (9,3 km): Oslolinna 


=== Viken fylke ===

Lunner
Hadelandsvegen 

 Motortrafikkvei Stryken–Sand

NittedalHadelandsveien 


=== Oslo ===
Trondheimsveien 


== Fremtid ==


=== I Oslo ===
Langtidsplanen for RV4 i Oslo er at Trondheimsveien (på Oslo-siden) i fremtiden i all hovedsak ikke lenger vil være en del av riksvei 4. Fossumdiagonalen ved Grorud skal føre trafikken sørover og inn på riksvei 163, som skal være oppgradert for å ta i mot større trafikkmengder. Dermed ledes trafikken vekk fra de folkerike områdene langs nordsiden i Groruddalen til industriområdene i dalbunnen.


=== Utenfor Oslo ===
Det er planer om å bygge firefelts motorvei mellom Roa og Jaren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv4
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger(no) Vegvesenets vegkart
Riksvei 5

Riksvei 5 (Rv5) går mellom Florø i Kinn og Eri i Lærdal i Vestland. Veien (unntatt fergestrekningen og felles trasé med E39) er 152,7 km lang.
Med utgangspunkt der E16 går inn i Lærdalstunnelen, omtrent fem kilometer sør for Lærdalsøyri, går veien nordvest til Sogndal og Fjærland og derfra nordover til Jølster og videre ut til havet der den ender i Florø.


== Historikk ==
Delstrekningen mellom Skei og Fjærland ble åpnet i 1986 av den tidligere visepresidenten i USA, Walter F. Mondale; etternavnet hans stammer fra Mundal i Fjærland. Før Fjærlandstunnelen ble åpnet var veien mellom Skei og Lunde skiltet riksvei 625.
Strekningen mellom Fjærland og Sogndal ble ferdig i 1994. Da ble veien Skei – Fjærland – Sogndal riksvei 5. Før det gikk riksveien over ferjen Hella–Dragsvik og Gaularfjellet (nå fylkesvei 55 og fylkesvei 613).
Amlatunnelen på strekningen mellom Sogndal og Lærdal er 2969 meter lang og ble åpnet i 1995. Samtidig avløste fergeleiet på Mannheller det tidligere fergeleiet i Kaupanger : Ferjesambandet Kaupanger–Revsnes ble lagt ned, mens Ferjesambandet Mannheller–Fodnes åpnet. Da Lærdalstunnelen på E16 åpnet i 2000 forsvant også Ferjesambandet Kaupanger–Gudvangen fra riksveinettet.
Veien har gjennomgått veiarbeid siden 1999 på stykket Brandsøy – Svarthumle. 6. juli 2005 ble den nye veien åpnet.
Veien var såkalt stamvei før veireformen i 2010, og beholdt derfor statusen som riksvei f.o.m 1. januar samme år.
Fra 1928 frem til 1965 gikk Rv 5 fra Karlshus i Råde til Trara i Fredrikstad (Østfold) som en sidevei til Rv 1. Den veien er nå en del av Rv 110.


== Planer og prosjekter ==

Arbeidet med å forlenge Støylsnestunnelen med 6 km ble innledet høsten 2019. Dette gjøres for å unngå et særlig skredutsatt parti langs Kjøsnesfjorden.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

Kinn

Sunnfjord
Naustdalsvegen 

Sogndal

Fjærlandsvegen 

Uten navn 

LærdalFodnesvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv5
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerFergeinfo Fodnes-Mannheller
Gurkemeie

Gurkemeie (Curcuma longa L.) er en flerårig plante som hører til ingefærfamilien. Den kan bli over to meter høy, har liljeliknende blad og blekgule til rosa blomster i form av et aks. Under jorden er en rotknoll med flere sylindriske siderøtter.
Gurkemeie stammer fra Sydøstasia. Den største produsenten er India, men den blir også dyrket i Kina, Taiwan, Indonesia, Sri Lanka, Australia, Afrika, Peru og Karibia. Krydderplanten ble antakelig tatt med til Europa av venetianeren Marco Polo (1254–1324). I sin bok En beskrivelse av verden omtaler han planten som «en frukt som likner safran».Krydderet gurkemeie, av og til kalt indisk safran, er plantens tørkede og malte rotknoll. Krydderet inneholder stoffet curkummin, et stoff som lenge har vært ansett for å ha helende effekt mot en rekke sykdommer, og kan brukes til å teste for grunnstoffet bor. Aromaen minner om ingefær, smaken er lett bitter og skarp. Den blir sjelden brukt alene, men er en viktig del av karri, som får den gule fargen sin fra gurkemeien. Også sennep og worchestershiresaus inneholder ofte gurkemeie. Gurkemeie er lysømfintlig og må lagres mørkt.
Importen av gurkemeie til Norge har øket sterkt de første ti årene av 2000-tallet, fra 4707 kilo i 1999, til 7693 kg i 2003, 9224 kg i 2006, 16 699 kg i 2009 og 28 531 i 2011.Gurkemeie kan brukes som en rimeligere fargeerstatning for safran, f.eks. i lussekatter.
I folkemedisinen har gurkemeie hatt utstrakt anvendelse, men grunnet lav biotilgjengelighet er de effektene man ser in vitro vanskelige å gjenskape in vivo. Av denne årsak har alternative behandlere også forsøkt å gi pasienter gurkemeie intravenøst, noe som kan være svært farlig og som også har medført dødsfall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gurkemeie i Encyclopedia of Life 
(en) gurkemeie i Global Biodiversity Information Facility 
(en) gurkemeie hos ITIS 
(en) gurkemeie hos NCBI 
(en) gurkemeie hos The International Plant Names Index 
(en) gurkemeie hos Tropicos 
(en) Kategori:Curcuma longa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Curcuma longa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Curcuma longa – detaljert informasjon på Wikispecies 
NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT) Arkivert 26. november 2011 hos Wayback Machine.
Om Gurkemeie på Urtekildens planteleksikon
Gurkemeie - fra krydder til medisin
Riksvei 22

Riksvei 22 (Rv22) går mellom Hvam i Lillestrøm og Øra i Fredrikstad. Veiens lengde er 117,3 km, hvorav frem til 2019 35,8 km i Akershus og 81,5 km i Østfold.
Trasé: Hvam – Kjeller – Lillestrøm – Vinsnes – Fetsund der den passerer Glomma – videre sørover langs østsiden av Øyeren – Båstad – Skjønhaug – Mysen – Rakkestad - Ise - Hafslund - Årum - Torp - Sellebakk - Lundheim - Øra.
Før 1965 var veien Lillestrøm–Mysen–Halden–Holtet riksvei 3.
Før 1. januar 2010 gikk veien mellom Gjelleråsen og riksgrensen i Halden, se fylkesvei 22 (Akershus) og fylkesvei 22 (Østfold), etter at regionsreformen trådte i kraft fikk disse strekningene status som fylkesvei. Før mars 2019 var strekningen mellom Bergenhus i Rakkestad og Øra i Fredrikstad en del av riksvei 111.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Viken fylke ===

LillestrømTrondheimsveien 

Fetveien 

Indre ØstfoldBåstadveien 

Kirkeveien 

Uten navn 

Havnåsveien 

RakkestadMysenveien 

SarpsborgRakkestadveien 

Fredrikstad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Rv22
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 24

Fylkesvei 24 (Fv24) går mellom sentrum i Stange og Skarnes i Sør-Odal.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
E16 mellom Kløfta og Skarnes og fylkesvei 24 mellom Skarnes og Stange brukes av og til som omkjøringsvei når det er ekstra stor trafikk på E6.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Innlandet fylke ===

StangeVallsetvegen 

Nord-OdalNord-Odalsvegen 

Sør-OdalNord-Odalsvegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv24
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger