jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Til sæters

Til sæters er en norsk stumfilmkomedie fra 1924 regissert av Harry Ivarson (hans første norske film). Han skrev også manuset, som bygger på Claus Pavels Riis' syngespill Til Sæters : dramatisk Idyl med Sange fra 1850. Handlingen i syngespillet var svært tynn og tjente mest som et påskudd for å knytte sammen ulike danseopptrinn til framførelsen av kjente norske folketoner. Ivarson la derfor til flere personer i handlingen og litt mer intrige, men beholdt grunnstemningen til syngespillet.Til sæters er et eksempel på den nasjonalromantiske filmsjangeren som ble populær i Norge i 1920-årene.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn i Østre Slidre og på Norsk folkemuseum på Bygdøy.


== Handling ==
En enke på en storgård har to døtre hun håper på å få giftet bort. Ragnhild, den ene av døtrene er tenkt giftet med bygdas skolemester, men hun er glad i den fattige bondegutten Asmund. Asmund gir Ragnhild et sølvkors, som skolemesteren stjeler, og Ragnhild prøver i fortvilelse å unngå Asmund, som tror at Ragnhild flørter med rikmannssønnen Halvor. Etter mange forviklinger kommer sølvkorset til rette igjen, skolemesteren får sin straff, Ragnhild og Asmund får hverandre. I tillegg viser det seg at Halvor liker Sigrid og det blir dobbeltbryllup.


== Rolleliste ==
Ellen Sinding ...  Ragnhild
Hjalmar Fries ...  Asmund Nordheia
Olafr Havrevold ...  Halvor, en rik gårdmannsønn
Didi Holtermann ...  Desideria, tjenestejente
Sigrun Svenningsen ...  Sigrid
Signe Heide Steen ...  Gunhild
Sverre Næss...  Skolemesteren
Rudolf Mjølstad ...  Per
Emmy Worm-Müller ...  Kari
Arne Svendsen ...  Presten
Idar Tranar ...  Nordal, stud.teol.
Henry Randolf ...  Stenby, stud.teol
Josef Sjøgren ...  Busk, stud.perp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Til sæters på Internet Movie Database 
(no) Til sæters i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Til sæters hos Filmfront
Bleik

Bleik er et tettsted og fiskevær i Andøy kommune, Norge. Tettstedet har 453 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger på nordvestsiden av Andøya omtrent ti kilometer fra Andenes.
Navnet kommer antagelig av gammelnorsk bleikr – lys, etter den lyse sandstranden. Det gammelnorske adjektivet ”bleikr” har samme betydning som dagens norske ord bleik, men betydde også mer konkret ”lys”. Sett fra sjøen er den lyse sandstranda et kjennetegn for Bleik, enten man regner med den delen som ligger nærmest bosetninga eller man tar med hele Storsanden.


== Stedet ==
Bleik har en særpreget klyngebebyggelse og næringsgrunnlaget er hovedsakelig fiskeindustri, mekanisk verksted og reiseliv. I 1925 ble store deler av bebyggelsen ødelagt i en storstorm. En gammel gårdshaug kan spores tilbake til 600 e. Kr og har en dybde på 6 meter.
Det kjente fuglefjellet Bleiksøya ligger rett utenfor Bleik, innenfor ligger Bleiksmorenen naturreservat. På Bleiksøya hekker det lundefugl i perioden april til august. Disse fuglene er svært truet grunnet havørna og kongeørnen. Det er flere fugler som hekker på fugleøya. Disse artene som hekker er lomvi, skarv, fiskemåke, stormåke, svartbak og havørn. Havørna tar i gjennomsnitt 2 lundefugl pr døgn på Bleiksøya.Bleik var det første stedet i Vesterålen som tok i bruk et vannkraftverk til strømproduksjon. Bleikselva ble oppdemmet, og kraftverket ble satt i drift 9. oktober 1904. Det leverte fra starten av 25 kW, nok til lys til ca. 50 husstander.I løpet av høsten 2020 var Alex Rosén og Aune Sand å se i realityprogrammet Alex og Aune som ble spilt inn på Bleik rett før Sankthans. Serien ble strømmet på TV2 Sumo og er tilgjengelig for alle på TV2 Zebra i 2021.


== Kjente personer fra Bleik ==
Lasse Nilsen, fotballspiller for Tromsø IL
Sigurd H. Jacobsen (1894–1976), stortingsrepresentant for Samfundspartiet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulturlandskapet på Bleik
Lokalhistorie om Bleik
Fager er lien

Fager er lien er et norsk romantisk stumfilmdrama fra 1925 regissert av Harry Ivarson (hans andre langfilmsregi etter debuten med Til sæters i 1924). Han skrev også manus. Filmen tilhører den nasjonal romantiske periode i 1920-årene.


== Handling ==
I ei hytte på åsen bor Aase sammen med sin morfar. Hun synes at livet er trist og fattig. Det beste hun vet er å sitte ved skumringen og drømme. Aase er glad i Kaare som arbeider på et stort gods i nærheten. Godseier Fredrik-August Reventlow er også interessert i Aase og gir ikke opp, tross at hun har avvist hans invitasjoner. Fredrik-August arrangerer en fest på godset og Aase serverer. Hun blir antastet av godseieren og føder senere et barn.


== Rolleliste ==
Aase Bye – Aase Nordhaug
Oscar Larsen – Aases morfar
Olafr Havrevold – Kaare
Finn Lange – Kristian, frelsessoldat
Didi Holtermann – Hulda Stiansen
Oscar Magnussen – Oskar
Frithjof Fearnley	– Fredrik-August Reventlow, godseier
Ruth Brünings-Sandvik – Mademoiselle Wadjewska
Rebekka Lie – Ei gatepike
Britt Eriksen – Liten pike
Erling Knudsen
Unni Torkildsen


== Merknad ==
Før filmen ble vist ble seks meter med dansing klipt vekk.


== Filmen i dag ==
Den er gått tapt.


== Eksterne lenker ==
(en) Fager er lien på Internet Movie Database 
(no) Fager er lien i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Fager er lien hos Filmfront
Sportsklatring

Sportsklatring er en gren innen aktiviteten klatring. Sportsklatring innebærer klatring på ferdig tilrettelagte klatrevegger, utendørs eller innendørs. Rutene er sikret med borebolter, og det kreves mindre utstyr og kunnskap om sikring og tauarbeid enn ved tradisjonell fjellklatring. Sportsklatring er den mest utbredte formen for klatring på verdensbasis, og er også en konkurranseidrett, og gren under Sommer-OL i 2020.


== Eksterne lenker ==
(en) Sport climbing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Apostrof

Apostrof ( ’ eller ' ) er et skrifttegn. Apostrof brukes vanligvis i norsk for å skille to vokaler (mest i utenlandske navn) og for å vise at en del av et ord er utelatt i dagligtalen.
I Unicode har ’ (RIGHT SINGLE QUOTATION MARK) verdien U+2019, og ' (APOSTROPHE) verdien U+0027.


== Bruk ==
På norsk brukes apostrof normalt ikke i genitivform. Det heter derfor «Hansens biler», ikke «Hansen’s biler». At apostrof likevel finnes en del brukt i slike tilfeller skyldes trolig påvirkning fra engelsk. Hovedunntaket fra regelen er når ord slutter på s, z og x, uavhengig av uttale. Da brukes apostrof etter ordet; for eksempel «Anders’ biler». Aftenposten bruker i tillegg apostrof når ordet ender med en uttalt vislelyd (Bush’), men dette er ikke i tråd med Språkrådets anbefalinger. Andre unntak fra regelen er forbokstavord som ender på liten bokstav og blir skrevet uten punktum (for eksempel «Sp's» for «Senterpartiets»), enkeltbokstaver, visse forkortinger og ord som er brukt mer tilfeldig som substantiv.Apostrof skal ikke brukes til å binde sammen forkortelser, slik som CD'er. Den riktige stavemåten er CD-er.


=== Trivia ===
Forfatteren Agnar Mykle valgte i bøkene sine om Ask Burlefot å bruke apostrof for å indikere eiendomsforhold, på samme måte som dette blir gjort på engelsk. Det er uklart hva grunnen til dette var.


== Digital typografi ==

Det typografisk korrekte apostrof-tegnet ’ (Unicode: U+2019, RIGHT SINGLE QUOTATION MARK) minner om et hevet komma eller et fylt 9-tall. Det nøyaktige utseendet avhenger av skrifttypen som benyttes. Ved hjelp av tastaturet kan den typografisk korrekte apostrofen settes inn på følgende måte, avhengig av system:

i Windows gjennom Alt+0146
i Mac OS X gjennom ⌥+m, med norsk tastaturoppsett
i Linux/X gjennom Alt Gr+⇧+BEt mye brukt erstatningstegn for den typografisk korrekte apostrofen ’ er den rette apostrofen ' (Unicode U+0027, APOSTROPHE). Tegnet er tilordnet en egen tast på standard ISO-tastatur. For tastaturerer med norsk tastaturoppsett, er tasten normalt til høyre for æ på PC-tastaturer og til venstre for tallet 1 på Mac-tastaturer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om apostrof på språkrådet.no (kilde)
AMO AMO, en forening mot orddeling. Mange gode eksempler på apostrofmisbruk.
Mykle, A. Lasso rundt fru Luna
Husstøvmidd

Husstøvmidd er mikroskopiske små dyr som befinner seg blant annet i tepper, flass og sengetøy. De spiser døde hudceller som mennesker feller hver dag. De kan frembringe allergiske reaksjoner hos noen folk. Det er avføringen støvmidden etterlater seg som forårsaker denne allergiske reaksjonen. En støvmidd lever ca. 2 måneder, og i løpet av dens levetid feller den omtrent ti ganger så mye avføring som sin egen kroppsvekt.


== Eksterne lenker ==
(en) Husstøvmidd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Husstøvmidd hos Artsdatabanken 
(sv) Husstøvmidd hos Dyntaxa 
(en) Husstøvmidd hos NCBI 
(en) Kategori:Dermatophagoides pteronyssinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dermatophagoides pteronyssinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Henger du opp klesvasken din inne?
Jeremy Irons

Jeremy John Irons (født 19. september 1948) er en britisk skuespiller.
Etter å ha studert ved Bristol Old Vic Theatre School, begynte Irons sin skuespillerkarriere på teater i 1969. Han har siden spilt i mange teaterproduksjoner som er satt opp i London, inkludert Vintereventyret, Macbeth, Stor ståhei for ingenting, Troll kan temmes og Godspell. I 1984 debuterte han på Broadway i Tom Stoppards Det helt store, og ble belønnet med en Tony Award for rolletolkningen sin. 
Irons' første store filmrolle var i det romantiske dramaet Den franske løytnantens kvinne (1981), som han ble BAFTA-nominert for. Han spilte deretter i filmer som Moonlighting - svart arbeid (1982), Utroskap (1983) og The Mission (1986). Irons fikk gode kritikker for dobbeltrollen som et enegget tvillingpar som er gynekologer i David Cronenbergs psykologiske thriller Tvillingskjebner (1988). I 1990 spilte Irons rollen som Claus von Bülow, som var anklaget for mord, i filmen Von Bülow-mysteriet. Han vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin. 
Irons har også spilt i filmer som Steven Soderberghs mysterythriller Kafka (1991), periodedramaet Åndenes hus (1993), det romantiske dramaet M. Butterfly (1993), Disneys animasjonsfilm Løvenes konge (1994), der han hadde stemmen til Scar, actionfilmen Die Hard i New York (1995), dramafilmen Lolita (1997), eventyrfilmen Mannen med jernmasken (1998), det romantiske dramaet Kjøpmannen i Venedig (2004), dramafilmen Being Julia (2004), den historiske dramafilmen Kingdom of Heaven (2005), fantasyfilmen Eragon (2006), westernfilmen Appaloosa (2008) og indiedramaet Margin Call (2011).
Irons har også vært aktiv innen TV. Han fikk sitt gjennombrudd da han spilte i ITV-serien Gjensyn med Brideshead (1981), som han fikk sin første Golden Globe-nominasjon for. I 2005 spilte han mot Helen Mirren i den historiske miniserien Elizabeth I. Irons vant både Golden Globe og Emmy for beste mannlige birolle. Fra 2011 til 2013 spilte han hovedrollen som pave Alexander VI i Showtimes historiske dramaserie The Borgias.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Jeremy Irons på Internet Movie Database 
(sv) Jeremy Irons i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeremy Irons på Filmdatabasen 
(da) Jeremy Irons på danskfilmogtv.dk 
(da) Jeremy Irons på Scope 
(fr) Jeremy Irons på Allociné 
(en) Jeremy Irons på AllMovie 
(en) Jeremy Irons hos Rotten Tomatoes 
(en) Jeremy Irons hos The Movie Database 
(en) Jeremy Irons hos Internet Broadway Database 
(en) Jeremy Irons på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Kollegialitet (romersk)

Kollegialitet var i den romerske forfatningen prinsippet om at et embete til en hver tid måtte bestå av to personer, kollegaer. Dette for at den ene skulle regulere den andre, for å forhindre eventuelt maktmisbruk. Det var for eksempel alltid to konsuler, det høyeste embetet under republikken. Unntaket var i krisetilstander, da senatet valgte ut ekstraordinære magistrater, som for eksempel en diktator.
Parentes

Parentes er et skrifttegn i tekst og matematikk.


== Parentes i tekst ==
Parentes består av to buer som står på hver side av en del av en tekst. Tegnet uttrykker at den aktuelle delen av teksten er en sidebemerkning, et innskudd eller tillegg.
Tegnparet som henholdsvis påbegynner og avslutter en parentestekst, kalles «parentes begynner» («(») og «parentes slutt» («)»).
Parenteser kan brukes for å vise et alternativt navn eller en alternativ betegnelse på noe:

 Ussia (Asarja) var ifølge Bibelen en konge i tostammeriket.
Fullstendig forvandling (Holometabol utvikling) er den mest omfattende utviklingen insektarter gjennomgår.Parenteser kan også brukes for å uttrykke en innskutt tanke:

For å unngå klager (eller endog juridiske søksmål) har de fleste arbeidsplasser satt opp bestemte avtaler som man må gå med på.


=== Typer ===
Det er fire grunnleggende typer parenteser:

( ) : Vanlige (runde) parenteser eller bueparenteser
[ ] : Hakeparenteser, (fir)kantede parenteser, klammer, brackets (fra engelsk). Disse brukes hovedsakelig for å markere endringer man har foretatt i et sitat: «Ifølge [Eriksens bok], stemmer dette ikke.» Her indikerer parentesen at den opprinnelige teksten brukte et annet navn eller et pronomen for å referere til bokens forfatter, men dette har blitt endret i gjengivelsen, for å gjøre meningen klarere.
{ } : Klammeparenteser, krøllparenteser, sløyfeparenteser, curly brackets, braces, akkolade
⟨ ⟩ : Vinkelparenteser, spissparenteser, angle bracketsDet finnes også andre typer, f.eks. 

⁅ ⁆ : piggparenteser. Benyttes i enkelte ordbøker


== Parentes i matematikk ==
I matematikk blir parenteser brukt for å gruppere siffer ut fra hvilken rekkefølge en skal utføre operasjoner i.  En kan også bruke parenteser for å markere intervall.
Det som står like utenfor en parentes, gjelder for alle tegn som står inni. For eksempel vil et to-tall bety at alt som står inni parentesen skal ganges med to, mens et minustegn betyr at alt som står inni må bytte fortegn.


=== Eksempel ===
Eksempel på oppløsing av parenteser i matematikk:

(47x-3)-(63x+y+7)(5xy-12)(47x-3)-(315x2y-756x+5xy2-12y+35xy-84)47x-3-315x2y+756x-5xy2+12y-35xy+84803x+81-315x2y-5xy2+12y-35xy
Eksemplet viser at parenteser kan gjøre en ligning ryddigere og mer oversiktlig.


== Eksterne lenker ==
Om parentes, fra nettstedet korrekturavdelingen.no
Hjelmsgate 3

Hjelmsgate 3 (egentlig Hjelmsgate 5) er en eldre, fredet trebygning i Hjelms gate på Majorstuen i Oslo. 
Bygningen tilhørte opprinnelig Halléns garveri, og ble stående tomt etter at de la ned. Huset ble så fylt av alternative grupper, som et makrobiotisk spisested, bokhandelen «Dalis bart» og noen andre butikker samt Futurum Forlag. Sistnevnte ble drevet av forsøksgymnasiastene Iben Hjort og Øystein Holter, som gav ut avisen PH.
Det ble inngått leiekontrakt med Oslo kommune, men på 1970-tallet kom planer om riving av huset, som ligger i et svært fortettet område. I 1979 ble huset fredet av Oslo bystyre. 
I 1981 tok Stiftelsen Arbeidskollektivet over huset, og denne stiftelsen eier det fortsatt. Det er mange grupper som har kommet og gått; blant de som per 2010 befant seg der var Gateavisa, bokkaféen «Jaap van Huysmands minde», det vegetariske «Spisestedet», Straffedes organisasjon i Norge og NORMAL. Kampanjen mot verneplikt hadde tidligere tilhold der. Felles for mange av gruppene er at de har en nær tilknytning til forskjellige former av anarkisme. 

26. juni 2014 ble huset rammet av brann, og påført store skader.Fra høsten 2014 ble det satt i gang dugnadsprosjektet «Gjenreise Hjelmsgate» i regi av «Ildsjeler for Hjelmsgate».
Per desember 2019 var bygningen i det store og hele gjenoppbygget, i samsvar med krav til brann og el-sikkerhet, rømningsveier og lignende. Det er nå toalett også i andre etasje, og moderne branndører mellom alle rom og etasjer.
Foreningen Hjelmsgates venner ble stiftet desember 2019. Dets formål er å samle inn penger til bevaring av Arbeidskollektivet Hjelmsgate 3. Foreningen kan motta grasrotandel fra Norsk Tipping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjelms g. 3s nettside
«Hjelmsgate 3». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Anthony Hopkins

Philip Anthony Hopkins (født 31. desember 1937 i  Port Talbot i West Glamorgan i Wales i Storbritannia) er en britisk skuespiller, filmregissør, filmprodusent og komponist. 
Hopkins regnes som én av de beste nålevende skuespillerne.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Anthony Hopkins' foreldre var Annie Muriel (født Yeates) og Richard Arthur Hopkins, som var baker.Da han var femten år traff Hopkins skuespilleren Richard Burton som oppmuntret ham til å bli skuespiller. Han ble uteksaminert fra Royal Welsh College of Music & Drama i 1957 og fikk deretter opplæring ved Royal Academy of Dramatic Art i London.


=== Skuespiller ===
Hopkins ble oppdaget av Laurence Olivier, som inviterte ham til å bli med i Royal National Theatre. Gjennombruddet innen film kom da Hopkins spilte rollen som Rikard I i filmen Løven om vinteren (1968).
Han er kjent for rollen som Hannibal Lecter i Nattsvermeren (1991), som han vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for, oppfølgeren Hannibal (2001) og forløperen Den røde drage (2002). Hopkins har også spilt i filmer som Magic (1978), Elefantmannen (1980), Mytteriet på Bounty (1984), 84 Charing Cross Road (1987), Bram Stoker's Dracula (1992), Resten av dagen (1993), Lidenskapens pris (1994), Nixon (1995), Amistad (1997), Zorro – Den maskerte hevner (1998), Møt Joe Black (1998), Instinkt (1999), En høyst uvanlig mann (2005), Thor (2011) og Hitchcock (2012).
Hopkins har vunnet tre BAFTA, to Emmy og to Oscar, samt Cecil B. DeMille Award. Han ble gjort til kommandør av Order of the British Empire (CBE) i 1987. I 1993 ble han utnevnt til Knight Bachelor og derved opphøyet i ridderstanden. Hopkins fikk da rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn. I 1996 ble han tildelt æres-fellowship fra University of Wales, Lampeter. Hopkins ble tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 2003.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Hopkins på Internet Movie Database 
(sv) Anthony Hopkins i Svensk Filmdatabas 
(da) Anthony Hopkins på Filmdatabasen 
(da) Anthony Hopkins på Scope 
(fr) Anthony Hopkins på Allociné 
(en) Anthony Hopkins på AllMovie 
(en) Anthony Hopkins hos Turner Classic Movies 
(en) Anthony Hopkins hos Rotten Tomatoes 
(en) Anthony Hopkins hos The Movie Database 
(en) Anthony Hopkins hos Internet Broadway Database
Glock 19

Glock 19 (G19) er en pistol bygget på Glocks modell 17 men med mindre ramme, kortere løp og lavere magasinkapasitet.
Våpenet er utseendemessig identisk med Glock 23, Glock 25 og Glock 32.
I Sverige brukes den av forsvaret under navnet P88B.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Glock 19 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Comitia tributa

Comitia tributa, tribusforsamlingen, var en underavdeling av folkeforsamlingen i den romerske republikk, der man valgte de laverestilte embetene og folketribunene. Forsamlingen var oppdelt i 31 landtriber og fire bytriber, og ble etter 287 f.Kr. det viktigste lovgivende organet i riket.
Tribusforsamlingen er svært lik Plebeierforsamlingen (Concilium Plebis), og blir i antikke kilder satt under ett. Forskjellen på de to går ut på om det var en folketribun eller en magistrat med imperium som ledet møtene. I det første tilfellet var det et concilium plebis, dvs et råd kun åpent for plebeiere, mens det i det siste tilfellet var åpent for alle borgere, comitia tributa


== Kilder ==
Bjørn Qviller Romersk politisk kultur og sosiologisk historie Cappelen Akademiske Forlag 1999
Jørger Christian Meyer Antikkens historie Cappelen Akademiske Forlag 2. utg. 2002
Roberto Benigni

Roberto Remigio Benigni (født 27. oktober 1952 i Manciano La Misericordia i Castiglion Fiorentino) er en italiensk skuespiller og regissør.
Benigni vant Oscar, BAFTA, David di Donatello og Screen Actors Guild Award for rollen som Guido Orefice i Livet er herlig (1997), en film han også regisserte og skrev manuset til.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Benigni på Internet Movie Database 
(sv) Roberto Benigni i Svensk Filmdatabas 
(da) Roberto Benigni på Filmdatabasen 
(da) Roberto Benigni på Scope 
(fr) Roberto Benigni på Allociné 
(en) Roberto Benigni på AllMovie 
(en) Roberto Benigni hos Turner Classic Movies 
(en) Roberto Benigni hos Rotten Tomatoes 
(en) Roberto Benigni hos The Movie Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Sverre Brandhaug

Sverre «Brandy» Brandhaug (født 22. juni 1959) er en norsk tidligere fotballspiller.
Han spilte for Falken og Trondheims-Ørn før det ble fire sesonger for Strindheim (1977–80) der han var midtspiss og toppscorer i 1979 (17 scoringer). Høsten 1980 tok han steget opp fra andre divisjon til første divisjon da han ble solgt for 30 000 kroner til Rosenborg. Der etablerte han seg på midtbanen, og høsten 1981 fikk han sin A-landslagsdebut som innhopper mot Romania. Han ble toppscorer i 1. divisjon fotball for herrer 1984 med 13 av lagets 36 scoringer, og vant Aftenposten/Adidas sin «Gullstøvel». Fra 1986 var han også lagets kaptein. Brandhaug  måtte gi seg på grunn av ryggproblemer etter semifinalen mot Lillestrøm i cupen i 1991. 24. juli 1992 spilte han dog på et trøndersk lag som slo Arsenal 1-0 på Guldbergaunet. Høsten 1992 hjalp han Steinkjer med å unngå nedrykk fra 2. divisjon.
Brandhaug spilte 225 seriekamper og sørget for 84 seriemål. I tillegg hadde han i perioden 1981 til 1991 35 opptredener for det norske landslaget. Han scoret to mål, ett mot Italia i 1988, det andre mot Kypros i 1990. I 1991 ble han tildelt Olavstatuetten og Kniksenprisen (hedersprisen). Etter at han la opp fortsatte han i Rosenborg inntil han i 2008 trakk seg ut fra markedsavdelingen og meldte overgang til sponsorvirksomheten Nordic Arena og Endre Storholt.
«Brandy» huskes best for sitt gode humør og for alltid å spille med skjorta utenfor shortsen. Han var en god offensiv midtbanespiller, men hans defensive kvaliteter var heller labre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Brandhaug – UEFA 
(en) Sverre Brandhaug – Transfermarkt 
(en) Sverre Brandhaug – national-football-teams.com 
(en) Sverre Brandhaug – EU-Football.info 
(no) Sverre Brandhaug – Norges Fotballforbund 
(en) Sverre Brandhaug – FBref 
Sverre Brandhaug på RBKweb.com
Soestdijk slott

Soestdijk slott (ned.: Paleis Soestdijk) er et slott i Baarn i provinsen Utrecht i Nederland. Slottet ligger mellom Baarn og Soest, og er et av den nederlandske kongefamiliens fire offisielle slott. Slottet ble bygd av Maurits Post i 1674, og var i seks tiår hjemmet til dronning Juliana av Nederland og hennes ektemann, prins Bernhard av Nederland, inntil de begge døde i 2004. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Soestdijk Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sami Mahlio

Sami Mahlio (født 12. januar 1972) er en finsk fotballspiller og fotballtrener. Han hadde spilt for FC Haka og Myllykosken Pallo-47 (MyPa) i Finland før han kom til Odd Grenland før sesongen 1999. Skader og problemer i forbindelse med astma gjorde at han aldri fikk etablert seg i klubben, og før sesongen 2003 gikk han til Sandefjord Fotball etter å ha vært i søkelyset hos både Lillestrøm og Brann. Også her var han mye skadet, og etter ett år gikk han til Pors Grenland. I 2005 dro han hjem til Finland og FC Lahti, men fikk etter eget utsagn hjemlengsel til Skien og Grenland, og allerede høsten samme år flyttet han tilbake. I 2008 fikk han kontrakt  som trener i SOIL i Stathelle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sami Mahlio – FIFA 
(en) Sami Mahlio – Transfermarkt 
(en) Sami Mahlio – national-football-teams.com 
(en) Sami Mahlio – EU-Football.info 
(en) Sami Mahlio – FBref