jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Infected Mushroom

Infected Mushroom er en israelsk duo bestående av Erez Eisen og Amit Duvdevani, i tillegg til enkelte gjesteartister. Opprinnelig spilte de musikk i sjangeren psykedelisk trance, men har på de siste albumene beveget seg bort fra sine røtter og hentet inspirasjon fra psykedelisk rock og heavy metal. Duoen har nådd internasjonale høyder med musikken sin, og er idag et av de mest kjente og anerkjente innenfor elektronisk musikk.


== Diskografi ==
The Gathering (1999)
Classical Mushroom (2000)
B.P. Empire (2001)
Converting Vegetarians (2003)
IM The Supervisor (2004)
Vicious Delicious (2007)
Legend Of The Black Shawarma (2009)
Army of Mushrooms (2012)
Friends on Mushrooms (2015)
Converting Vegetarians II (2015)
Return to the Sauce (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Infected Mushroom på Apple Music 
(en) Infected Mushroom på Discogs 
(en) Infected Mushroom på MusicBrainz 
(en) Infected Mushroom på SoundCloud 
(en) Infected Mushroom på Spotify 
(en) Infected Mushroom på Songkick 
(en) Infected Mushroom på Last.fm 
(en) Infected Mushroom på Genius — sangtekster 
(en) Infected Mushroom på AllMusic
Mashhad

Mashhad (også skrevet Mashad og Meshed) er Irans nest største by, den ligger 850 kilometer nordøst for Teheran. Byen har 2,43 millioner innbyggere (2006) og er hovedstad i Khorasan-provinsen. Byen ligger 945 m.o.h. i en jordskjelvsone og jordskjelv i Bam (2008) hadde virkning også i Mashhad. Byen er samferdselsknutepunkt (med jernbane til Teheran og veier til Afghanistan og Sentral-Asia) og tidligere et karavanesentrum. Mashhad er sentrum for tradisjonell produksjon av tepper og tekstiler. Det er også forekomst av mineraler i omlandet.Byen er en av sjiittenes helligste byer og det viktigste pilegrimsmålet i Iran. Omkring 15 millioner pilegrimer besøker byen hvert år (i 1977 var tallet anslagsvis 3,5 millioner pilegrimer). Også en del sunnimuslimer fra Sentral-Asia besøker byen. Mashhad er en kosmopolitisk by preget av nærheten til Sentral-Asia. Stiftelsen som ivaretar Imam Reza helligdommen, Astan-e Qods, er den største i den islamske verden. I 818 ble Imam Ali al-Reza, den åttende sjia-imamen, forgiftet og døde som martyr i byen. Mashhad har bymur og storslåtte moskeer bl.a. Goharshadmoskéen.
Da sjiismen ble statsreligion i Persia på 1500-tallet fikk de hellige byene Mashhad og Qom økt betydning fordi de lå innenfor rikets grenser.


=== Etymologi og tidlig historie ===
Det eldre navn for Mashhad var Sanabad (سناباد). Den ble endret til Mashhad under safavidenenes rike. Navnet Mashhad er fra arabisk, og betyr martyrium. Byen er også stedet der Ali ar-Ridha (persisk Imam Reza), den åttende imam for sjiamuslimene, døde (ifølge sjiaene: led martyrdøden). Rezas mausoleum er her.Den gamle partianske by Patigrabanâ, som nevnes i Behistuninnskriftene (520 f.Kr.) fra akhemenidekeiseren Darius I, kan muligens ha vært der det senere Mashhad ligger.Tidlig på 800-tallet var Sanabad en småby som lå 24 km fra Tus. Humayd ibn Qahtaba, guvernøren av Khurasan, hadde sommerpalass der. I 808, da abbasidenes kalif Harun al-Rashid var på vei for å slå ned Rafi ibn al-Layths opprør i Transoxania, ble han syk, og døde her. Han ble begravet under Humayd ibn Qahtabas palass. Etter dette ble Dar al-Imarah kjent som Haruniyyeh-mausoleet. I 818 ble Ali al-Ridha drept av al-Ma'mun, og han ble begravet ved siden av Haruns grav. Skjønt Mashhad skylder Tus sin kulturelle arv (og dens viktige skikkelser Nizam al-Mulk, Al-Ghazali, Ahmad Ghazali, Ferdowsi, Asadi Tusi, Shaykh Tusi og andre), sjelnet de tidlige arabiske geografer helt riktig mellom Mashhad og Tus som separate byer, som med den moderne tids kommunikasjoner ligger om lag 19 km fra hverandre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mashhad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kontekstfri grammatikk

Kontekstfri grammatikk er et sett med formelle regler som kan brukes til å beskrive og uttrykke både overordnet og detaljert struktur til språk og setninger. Kontekstfri grammatikk blir blant annet benyttet til å beskrive høynivå programmeringsspråk, og er nært relatert til kompilatorer og syntaks. Språket for en kontekstfri grammatikk er kalt et kontekstfritt språk.
Rør-i-rør systemet

Et rør-i-rør system er utviklet for å tilfredsstille de tekniske forskriftene til plan- og bygningsloven, som stiller funksjonskrav om utskiftbar og vannskadesikker framføring av vannrør i boliger. Et slikt system består av fire hovedkomponenter; et indre vannrør, et ytre varerør, veggbokser og et fordelerskap.


== Krav i norsk byggeforskrift ==
Rør-i-rør-systemet kom i 1995, og det er et krav om at det skal installeres i alle nye hus som blir bygget, og at det i praksis er det systemet som skal brukes.
Basert på erfaringer med lekkasjer fra tradisjonelle kobberrør mellom 1970 og 1995 kom det i 1997 et krav om at vannrør skulle være enkle å bytte ut etter installasjon. I praksis har dette ført til at rør-i-rør-systemet har blitt en de facto standard.
Uavhengige kontroller har avdekket en del slurv ved installasjon av rør-i-rør-systemer, særlig når det gjelder feilaktig installasjon av klamring og bend.


== Virkemåte ==
Vannet renner gjennom det indre vannrøret, som er omsluttet av det ytre varerøret. Deretter legger man rør-i-rør tilbake til et sentralt plassert fordelerskap. I dette skapet ligger rørene til alle boligens tappesteder samlet på ett sted. Ved eventuelle skader og lekkasjer på vannrør, skal varerørene sikre at lekkasjevannet blir sikkert bortledet til fordelerskapet, før det synliggjøres og går videre til rom med sluk i gulvet. Det er en fordel om det ligger en føler fra en automatisk vannstoppventil i området, som stenger vanntilførselen. Ved synlige lekkasjer skal det også være en lett tilgjengelig hovedavstengingsventil, som skal stoppe all vanntilførsel i rørene.


== Installasjon og reparasjon ==
På grunn av måten rør-i-rør-systemet er koblet sammen er det mulig å trekke ut og skifte vannrørene uten at vegger eller dører må brytes opp. Det er viktig at varerør klamres godt slik at de sitter fast til bygningskonstruksjonen, men ikke slik at de skades. Dette er helt avgjørende for hvor lett det er å skifte vannrørene. Klamringen bør utføres nær veggbokser og fordelerskap. 


== Trykkstøt ==
I tillegg til god klamring av ytterrørene til bygningsmassen er det også viktig med god klamring av fordelere i fordelerskapet for å unngå trykkstøt ved hurtig avstenging av tappearmaturen. Ved installasjon av rør-i-rør systemer anbefales det å bruke trykkstøtdempende armaturer, på den måten unngår man trykkstøt.


== Se også ==
Byggebransjens våtromsnorm


== Referanser ==
Benedicte Adrian

Benedicte Christine Adrian  (født 22. oktober 1963) er en norsk sanger.


== Musiker ==
Hun har gitt ut materiale på egen hånd, men er mest kjent for sitt samarbeid med Ingrid Bjørnov i popduoen Dollie (1980–1984), som tok tilnavnet «de Luxe» i 1984. Som duoen «Dollie de Luxe» opptrådte de første gang i Melodi Grand Prix. Gruppen fikk Spellemannprisen 1987 i «Åpen klasse» for musikkalbumet Which Witch fra musikalen Which Witch, som hadde premiere på Festspillene i Bergen 27. mai 1987. Musikalen ble satt opp på Londons West End i 1992 med Adrian og Jahn Teigen i rollene. Den oppnådde langt fra samme suksess der som i Norge.
Adrian har også markert seg som soloartist i flere år med rollen som «Nattens dronning» i Mozarts Tryllefløyten på Den Norske Opera. Hun har senere sunget med Bergen Oratoriekor og Bergen filharmoniske orkester i tillegg til å ha medvirket i stykker som Dido og Aeneas, Peer Gynt og Olav Engelbrektsson.
Hun deltok på juleturneen Stille natt, hellige natt i 2000, og i 2002 og 2003 var hun på juleturné med Jan Werner. Hun var også med på Jan Werners Back to Broadway-show i Tønsberg i 2002 sammen med Lisa Stokke og Kåre Conradi. Hun har også opptrådt med Bjørn Sverre Henriksen i 2018 i Vardø under sin juleturné i Finnmark.


== TV ==
Høsten 2007 var Adrian dommer i femte sesong av talentshowet Idol på TV 2. Hun var også med i Det store korslaget i 2010 med «Team Benedicte».


== Privatliv ==
Adrian vokste opp på Oppsal i Oslo sammen med foreldre og to brødre. Hun gikk på musikklinjen på Manglerud videregående skole, hvor hun tok sangtimer med Jartrud Ringdal. Hun giftet seg i 1998 med franskmannen Gauthier Mouton. Paret ble separert i 2011. Adrian bor i Norge med sine to barn.


== Diskografi (album) ==
1980: Dollie: Første akt – vokal
1981: Dollie: Dollies dagbok – vokal
1982: Dollie: First Act – vokal
1982: Dollie: Rampelys (album) – vokal
1984: Dollie De Luxe: Dollie De Luxe – vokal
1985: Dollie De Luxe: Rock vs. Opera – vokal
1985: Forente artister: Sammen for livet – vokal på spor 1, 11
1987: Dollie De Luxe: Which Witch – vokal
1995: Dollie De Luxe: Prinsessens utvalgte – vokal
1999: Benedicte Adrian, Ingrid Bjørnov: Adrian/Bjørnov – vokal
2001: Sølvguttene: Sølvguttene synger julen inn – solist
2004: Seppo: Retrofeelia – vokal
2008: Desember – vokal


== Musikaler (komponert sammen med Bjørnov) ==
1992: Which Witch
1995: Henriette VIII
1998: Den syngende frøken detektiv
2004: Markus og Julie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Benedicte Adrian på Internet Movie Database 
(en) Benedicte Adrian hos The Movie Database 
(en) Benedicte Adrian på Discogs 
(no) Backstage Managements presentasjon av Benedicte Adrian
(no) Om Benedicte Adrian i artikkelen om Dollie de Luxe fra Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
Canada Cup

Canada Cup kan peke til blant annet:

World Cup of Golf (tidligere navn)Innen Proffsports i Canada:

Canada Cup i ishockey for menn
Canada Cup (curling) for menns og kvinners curling
Canada Cup (floorball) for menns, kvinners og barns floorball
Canada Cup (golf)
Canada Cup (rugby) for kvinners rugby union
Canada Cup (fotball)
Canadian Cup of Soccer,  det kanadiske mesterskapet i fotball
Canada Cup (softball) for kvinners fastpitch softball
Open Canada Cup for menns fotball
Canada's Cup, for match race yachting
Klikkertrening

Klikkertrening er en treningmetode som opprinnelig ble utviklet til trening av delfiner, men som siden også er adaptert for trening av (spesielt) hunder og andre pattedyr.


== Hovedpunkter ==
Metoden bygger på følgende hovedpunkter:

dyrets egeninitiativ
Positiv forsterkning/negativ straff (belønning/fravær av belønning)
Bevisst bruk av en betinget forsterker (for eksempel en klikker eller "bra")
Forankret i læringsteorien (fokuserer på observerbar adferd)


== Bruk av klikker ==
Klikkeren er bare et eksempel på en betinget forsterker som kan brukes. En betinget forsterker er noe som sier at «det du gjorde akkurat nå var rett, nå kommer belønningen». Et signal om at rett adferd er utført, og belønningen er på vei. Et annet eksempel er ordet «bra». Man bruker klikkeren fordi en klikker er meget presis, dyret hører ikke klikkeren hele dagen lang, klikkeren har alltid samme «tonefall», og dersom man bruker den rett vil lyden aldri bety noe annet enn belønning for dyret. Det går dessuten, med litt trening, raskere å bruke klikkeren enn å trekke pusten for å si «bra» eller å stikke hånden ned i lomma for å hente en godbit. Når du kommer med godbiten er nemlig dyret ferdig med adferden du ville belønne.

Positiv forsterkning – man tilfører noe individet vil ha. For dyret kan det være en fri-kommando, en godbit som dyret har lyst på.
Negativ straff – Man tar vekk noe individet ønsker. Det kan holde at man «feiler» dyret i øvelsen, altså tar fra den muligheten til å jobbe videre, at man ikke klikker, eller at man vender ryggen til dyret i et par sekunder.Disse to hører sammen, og det gjør også de to neste. Blander man vil man i mange tilfeller få en lite effektiv trening.

Positiv straff – Man tilfører et ubehag/noe individet vil unngå. Dette kan f.eks være at man klyper dyret i øret eller lignende hvis det ikke utfører handlingen. Da er sjansen større for at den gjør det neste gang; den vil unngå smerten i øret.
Negativ forsterkning – Individet unngår straff når det gjør riktig. Når dyret utfører handlingen raskt og rett på første kommando unnslipper det straffen.Mange bruker belønning og ros sammen med straff, men dette er det egentlig liten vits i. I hjernen finnes det et straff-senter, og et belønningssenter. Når straffsenteret blir stimulert (eks klyp i øret), overstiger det trangen til å få belønning. For et dyr er nemlig trangen til å overleve større enn å få en godbit.
Bloomsbury

Bloomsbury kan vise til:

Bloomsbury (London), et område i sentrale London.
Bloomsbury-gruppen, en gruppe britiske forfattere og litterater.
Bloomsbury Publishing, et britisk forlag.
UCL Bloomsbury, et teater i London.
Bloomsbury, New Jersey, USA.
Shigeki Maruyama

Shigeki Maruyama (født 12. september 1969) er en japansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1992.
Maruyama er kjent for sitt blide oppsyn på golfbanen, noe som har gitt ham tilnavnet The Smiling Assassin («Den smilende snikmorder»). Han begynte sin karriere på Japan Golf Tour og ble raskt en av tourens ledende spillere. To ypperlige prestasjoner i World Golf Championships-turneringer i 1999 bidro til å gi ham spillerett på den amerikanske PGA-touren for 2000-sesongen, og siden har han spilt mest i USA. Han har tre seire på PGA-touren.
Maruyama spilte på det internasjonale laget i The Presidents Cup i 1998 og 2000. Hans prestasjoner i 1998 gav ham internasjonal anerkjennelse etter at han vant alle matchene i turneringen.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2003: Chrysler Classic of Greensboro
2002: Verizon Byron Nelson Classic
2001: Greater Milwaukee Open


=== Seire på Japan Golf-touren ===
1993 Pepsi Ube Kosan Open
1995 Bridgestone Open
1996 Bridgestone Open
1997 Japan PGA Championship, Yomiuri Open, Japan PGA Match-Play Championship Promise Cup, Golf Nippon Series Hitachi Cup
1998 PGA Philanthropy Tournament
1999 Bridgestone Open
2009 Golf Nippon Series JT Cup


== Eksterne lenker ==
(en) Shigeki Maruyama – PGA-touren 
(en) Shigeki Maruyama – Japantouren 
(en) Shigeki Maruyama – Verdensrankingen
21. serierunde i Tippeligaen 2006

21. serierunde i Tippeligaen 2006 startet med seks kamper den 24. september, mens oppgjøret mellom Rosenborg og Odd Grenland ble spilt den 25. september.


== Resultater ==


== Referanser ==
Sigmund Sinding

Sigmund Sinding (1875–1936) var en norsk maler og forfatter.
Han var sønn av Anna Christine Nielsen (1855–1914) og maleren Otto Sinding (1842–1909) av slekten Sinding. Sigmund ble født i München, hvor hans far hadde studert og hadde atelier.  I 1899 giftet Sigmund seg med Marie (Lilly) Vauvert (1873–1917). Deres sønn Tore Sinding (1903–69) ble pianist og komponist, og datteren Iben Sinding (1914–96) var gift med tinnsmeden Gunnar Havstad på Blylaget; deres sønn Aanund Havstad ble en kjent gullsmed.
Sinding var elev ved flere kunstskoler i Berlin fra 1890, i et par uker hos Léon Bonnat i Paris, og som sønn av sin far fikk han også undervisning av Harriet Backer, Erik Werenskiold, Hans Heyerdahl og Eilif Peterssen i Kristiania. Han skal ha hatt lite til overs for samtidens franske kunst, men vendte likevel tilbake til Paris flere ganger. Han besøkte også Italia.Som 19-åring debuterte han på Høstutstillingen med noe som het I skumringstimen.  Han  var representert der jevnlig frem til sin død. Ellers deltok han på en rekke kollektivutstillinger i inn- og utland. Sinding malte landskap, interiør, portretter og fantasikomposisjoner, senere også stilleben og motiver fra byliv. Det var kanskje først og fremst i portrettene han markerte seg, blant annet et hendig portrett av sin far i 1904, som nå finnes i Rasmus Meyers samlinger i Bergen. Han har portrettert blant annet Hans E. Kinck, Knut Hamsun i 1924 og Ragnhild Jølsen ca. 1907. Hans interiørmaleri Sommeraften (ca. 1901) henger i Nasjonalgalleriet. «Stort sett har hans kunst en temmelig tørr karakter», slår et nasjonalt leksikon fast. Hans tidligste malerier var basert på naturalismen, men likevel preget av melankolsk stemning.
Som faren forsøkte Sigmund Sinding å være mangesidig, og han prøvde seg også som forfatter, men uten større hell. Sinding bodde på Blylaget i Akershus, på den odden som nå kalles Sindingodden, i et hus som han kjøpte omkring 1915.  Det året Sinding døde, ble det holdt en minneutstilling i Kunstnernes Hus. I Hans Ødegaards maleri Kunstnergruppe i Drammens Kunstforening fra 1905 kan Sinding ses som nummer fire i rekken fra venstre.


== Bokutgivelser ==
Sorte traade i 1911
Eventyr og fortællinger 1912, illustrert av ham selv
Sigmund Sinding (1931). Rotten. Oslo: Tangen.  [Skuespill i tre akter]


== Referanser ==
Tom Hagen

Tom Hagen (født 1950 i Oslo) er en norsk bygningsingeniør, eiendomsbesitter, forretningsmann og milliardær, som er siktet for drapet på sin ektefelle Anne-Elisabeth Falkevik Hagen.


== Forretninger ==
Hagen grunnla selskapet Elkraft AS i 1992, og han har i tillegg drevet utstrakt eiendomshandel. Magasinet Kapital anslo i 2018 at hans formue var på 1,7 milliarder norske kroner.


== Drapssiktelse ==

Den 31. oktober 2018 forsvant hans kone Anne-Elisabeth Falkevik Hagen, og etter at det angivelig ble fremsatt krav om løsepenger på 9 millioner euro antok norsk politi først at hun ble kidnappet av personer med økonomisk vinning som motivasjon. Betalingen ble krevd i kryptovalutaen Monero. Politiet la først lokk på saken, men offentligjorde den i januar 2019. 
Den 28. april 2020 ble Tom Hagen pågrepet og siktet for drap, eller medvirkning til drap, på Anne-Elisabeth Falkevik Hagen. Politiet mistenker ham også for å ha fabrikkert løsepengekravet for å dekke over forbrytelsen. Han ble varetektsfengslet for fire uker, etter kjennelse i Nedre Romerike tingrett. Kjennelsen ble anket til Eidsivating lagmannsrett, som med to mot tre stemmer avsa kjennelse for at Hagen skulle løslates fra varetekt. Politiet anket kjennelsen til Høyesterett. Anken ble sendt til lagmannsretten, som ga anken oppsettende virkning. Dette innebar at Hagen skulle sitte i varetekt til Høyesterett fikk behandlet saken. 8. mai forkastet Høyesterett politiets anke, og Hagen ble løslatt fra varetektsarresten, men drapssiktelsen ble opprettholdt. Umiddelbart etter løslatelsen ønsket politiet å pågripe ham på nytt på nytt grunnlag, men statsadvokaten sa nei på det tidspunktet fordi han nettopp var løslatt.


== Referanser ==
Sicco Janmaat

Sicco Janmaat (født 22. november 1978) er en nederlandsk tidligere skøyteløper. 
I VM allround ble Sicco Janmaat nr. 8 i Hamar i 2000 og nr. 9 i Calgary i 2006. I VM enkeltdistanser i Nagano i 2000 ble Janmaat nr. 5 på 5 000 meter.   


== Personlige rekorder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sicco Janmaat – Speedskatingbase.eu 
(en) Sicco Janmaat – SpeedSkatingNews.info 
(en) Sicco Janmaat – SpeedSkatingStats.com 
«Sicco Janmaat» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 12. desember 2015.
Susan Holmes

Susan Holmes (født 5. mai 1972) er en amerikansk formgiver av badetøy og tidligere modell. Hun er gift med Duff McKagan, bassist i rockebandet Guns N' Roses. Hun har døtrene Grace og Mae Marie med ektemannen Duff.


== Referanser ==
Gottfried Semper

Gottfried Semper (født 29. november 1803 i Hamburg, død 15. mai 1879 i Roma) var en av de mest betydelige tyske arkitekter på midten av 1800-tallet.


== Liv og virke ==
Den 1. september 1835 giftet han seg med Bertha Thimmig. De fikk seks barn.
Semper var overbevist republikaner, og sammen med sin venn Richard Wagner anførte han maioppstanden i Dresden under Revolusjonene i 1848. Etter oppstanden flyttet Semper fra Dresden, som han aldri vendte tilbake til.
De neste seks årene var uten faste holdepunkter for Semper. Han hadde korte opphold i flere tyske byer, flyttet til Paris, for endelig sent i 1850 å flytte til London. Her deltok han i utformingen av hertugen av Wellingtons kiste, men Semper fant ingen fast beskjeftigelse og skrev flere bøker.I Sveits ville man oppføre et polyteknisk universitet i Zürich, og Semper skulle være arkitektonisk ekspert i forbindelse med arkitektkonkurransen. Semper forkastet imidlertid alle forslag og endte med å tegne bygningen selv. Læreanstalten ble oppført 1853–1864, og Semper ble ansatt som professor i 1855.
I 1871 flyttet han til Wien for å delta i oppførelsen av en rekke monumentale bygningsverker på Ringstraße. Sammen med Karl von Hasenauer skulle han stå for oppførelsen av Wiens naturhistoriske museum og Wiens kunsthistoriske museum, men det kom til flere og flere uoverensstemmelser mellom de to arkitektene, og i 1876 forlot Semper prosjektet.Semper døde to år senere på en reise til Italia.


== Utvalgte verker ==
i Bautzen
Alte Kaserne
i Dresden
Hoftheater – 1838–1841 (nedbrent 1869)
Villa Rosa – 1839 (ødelagt under annen verdenskrig)
Synagogen i Dresden – 1839–1840 (ødelagt 9. november 1938)
Oppenheim-Palais – 1845–1848
Gemäldegalerie – 1847–1855
Neues Hoftheater (Semperoper) – 1871–1878
i Schwerin
Schwerin slott
i Zürich
Stadthaus – 1858 (ikke realisert konkurranseutkast)
Polytechnikum, idag ETH – 1858–1864
Eidgenössische Sternwarte
Waschschiff – 1862–1864
i Winterthur
Stadthaus – 1865–1869
i Wien
Burgtheater – 1873−1888
Kaiserforum
Kunsthistorisches Museum Wien – 1872–1881, fullendt 1889
Naturhistorisches Museum Wien – 1872–1881, fullendt 1891
Neue Burg in Wien – 1881–1923


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Gottfried Semper i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Drew Carey’s Green Screen Show

Drew Carey's Green Screen Show er et amerikansk humorprogram med Drew Carey som gikk på amerikansk TV fra 2004 til 2005. Programmet var et improvisasjonsprogram som ble sendt høsten 2004 på WB Television Network og høsten 2005 på Comedy Central. Drew Carey's Green Screen Show ble ledet av Drew Carey og var tungt basert på improvisasjonsprogramet Whose Line Is It Anyway?, som Carey også var programleder for. Kjenningsmelodien var forøvrig melodien «La Trampa», spilt av Manu Chao.
Hoveddelen av programmet bestod av flere improvisasjonssketsjer som ble spilt foran en greenscreen, og der animasjon, musikk og lydeffekter ble lagt på etter at disse var ferdige. Hver episode hadde syv utøvere, inkludert Carey, og de faste deltakerne var blant andre Brad Sherwood, Colin Mochrie, Jeff Davis, Greg Proops, Chip Esten, Julie Larson, Sean Masterson, Jonathan Mangum, og Kathy Kinney.
Programmet ble kansellert grunnet andre engasjementer hos deltakerne og på grunn av høye kostnader ved animasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Drew Carey's Green Screen Show på Internet Movie Database 
(en) Drew Carey's Green Screen Show på Metacritic
Brødrene Dobloug

Brødrene Dobloug (Mikkel Dobloug og Jens Dobloug) etablerte sitt tekstilhus og grossistvirksomhet i Oslo i 1870.
Fra en beskjeden begynnelse i Storgaten 12, hvor man drev handel fra et lokale med 2 vinduer og en smal dør, flyttet firmaet til nr 14 for å få bedre plass. I 1901 stod Doblouggården ferdig og firmaet flyttet til sin nye adresse, Storgata 1. 
Ingar Dobloug, sønn av Mikkel Dobloug, tok over driften av firmaet i 1914 etter at broren Birger Dobloug gikk ut på grunn av uoverensstemmelse med Ingar Dobloug. Ingar bygde Dronningens gate 40 i 1933, også kalt Doblouggården. Huset er kjent for sin «nye» arkitektur i funkisstil.  
Brødrene Dobloug ble kjent for sin utrettelige kamp for det rene norske flagg, og venstrepolitikeren Mikkel Dobloug ble siden den tid kalt «Flagg-Dobloug». Brødrene Dobloug var det første stedet man kunne kjøpe rene norske flagg uten unionsmerket «sildesalaten».I 1964 kom sønnene til Ingar sen., Mikkel og Ingar jr. Dobloug med i ledelsen av firmaet, og disse drev firmaet frem til 1986.
Brødrene Dobloug feiret sitt 100-årsjubileum i 1970. På 80-tallet rant tiden ut for varemagasinene, og Dobloug stengte dørene i 1986 etter 116 år med drift.
Mikkel Dobloug

Mikkel Dobloug er navnet til flere personer:

Mikkel Dobloug (politiker) (1844-1913), norsk politiker (V)
Mikkel Dobloug (kombinertløper) (født 1944), norsk idrettsmann
Christian Mikkel Dobloug (født 1979), norsk siviløkonom


== Oppkalte steder ==
Mikkel Doblougs gate (Oslo)