jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Djurgårdens IF Fotboll

For kvinnelaget, se Djurgårdens IF DamDjurgårdens IF Fotboll er en svensk fotballklubb som holder til i Stockholm. Klubben ble stiftet 12. mars 1891, og har vunnet tolv seriemesterskap og fem cuptitler. De spiller i Allsvenskan, og supporterklubben heter Järnkaminerna. Klubben har fra juli 2013 Tele2 Arena som hjemmebane. Fra 1936 til 2013 hadde klubben Stockholms stadion som hjemmebane.
Sammen med Malmö FF har klubben vært en av de dominerende på 2000-tallet. Begge klubbene måtte spille i Superettan i 2000, men rykket rett opp igjen, og året etter kom Djurgården på andreplass. I 2002, 2004, 2005 og 2018 vant de cupen, mens de vant Allsvenskan i 2002, 2003, 2005 og 2019. Djurgården er (2019) med sine åtte titler på 2000-tallet Sveriges mest suksessrike lag i løpet av denne perioden når det gjelder antall vunnet titler (før Malmö FF som har seks titler).
Sesongen (Allsvenskan) 2013 vil Djurgårdens IF ha Djurgårdsandans logo på brystet.


== Spillerstall ==
Oppdatert 6. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Djurgårdens IF Fotboll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Järnkaminerna Stockholm – supporterside
Fylkesvei 569

Fylkesvei 569 går mellom Flotane ved Romarheim i Alver og Dalseid i Vaksdal.


== Historikk ==


=== Dalseid – Eidslandet ===
Veien mellom Dalseid og Bolstadstraumen bru ble bygd mellom 1920 og 1939. Veien er smal, med fem korte tunneler. Den første parsellen mellom Stamnes og Hesjedalstø ble åpnet 1931, veien videre til Eidsland 21. oktober 1939. Strekningen hadde til sammen ni tunneler og to kortere bruer. Ved åpningen var Høgabergtunnelen med 658 m Norges lengste veitunnel. Bolstadstraumen bru ble åpnet i 1963. Fram til brua ble bygd gikk det skyssbåt over fjorden. I 1997 ble to nye, bredere tunneler åpnet, de traséene som ble erstattet har blitt stengt for biltrafikk og omgjort til sykkel- og gangvei. Trasèene ble imidlertid stengt for all ferdsel etter kort tid på grunn av rasfare.
Veien mellom Dalseid og Eidslandet er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Langarenntunnelene og Småtunnelene har fått en særlig streng vernestatus, de ble bygd på 1930-tallet.Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble fylkesvei 346 (Hordaland) arm av Fv569.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

AlverModalsvegen 

Modalen

Modalsvegen 

 Klubbentunnelene II og I (179 og 94 m, uskiltet med navn)
Modalen 

Uten navn 

VaksdalEidslandsvegen 

EidslandetStamneshella
   (3,4 m) Småtunnelene III, II og I (31, 20 og 48 m)
   (3,4 m) Langarenntunnelene I og II (23 og 32 m)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv569
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Narsaq

Narsaq er den eneste byen i Narsaq kommune, syd på Grønland. Den er samtidig kommunens administrative sentrum. Byen ligger i sundet mellom Tunulliarfik (dansk: Skovfjorden) og Sermilik (dansk: Bredefjord). Byen har ca. 1 740 innbyggere (2006). Hele kommunen har i alt 2 050 innbyggere.
Ordet Narsaq betyr «sletten», og viser til den grønne sletten som byen Narsaq ligger på. 
Byen ble anlagt som handelsstedet «Nordprøven» i 1834, i kolonien Julianehåp (dansk: Julianehåb, nå Qaqortoq). Handelsstedet ble etablert her på grunn av gode havneforhold, ved at vannet er så dypt at båter kunne legge til helt inne ved stranden. Her kjøpte de spekk og skinn fra lokale fangstfolk, og solgte varer fra kontinentet, som kaffe, sukker, brød og gryn.  
Fram til ca. 1900 var selfangst hovedgrunnlaget for Narsaq, men på begynnelsen av 1900-tallet sviktet selfangsten, og de gikk mer over til fiske. På grunn av dette ble også byens fiskehus bygd i 1914. Dette huset brukes i dag av elverket i byen. Befolkningen økte også i denne perioden; fra 25 i 1870 til 162 i 1919 og 300 i 1930. I 1953 stod reke- og fiskefabrikken klar, dette ga ny vekst i byen. 
Byen har i dag saueslakteri, samt Grønlands skole for næringsmiddelhygiene (Inuili).
De andre tettstedene i kommunen er Igaliku, Qassiarsuk og Narsarsuaq, samt mange mindre sauedriftsteder. Qassiarsuk var hjemsted for Eirik Raudes gård, og den første kirken i Nord-Amerika. I norrøn tid var stedet kjent som Brattalid.


== Eksterne lenker ==
Narsaq Turistkontor
Narsaq Kommune
Levnedsmiddelskolen Inuili
Bilder fra Narsaq 
Narsaq Tourist office
Bilder fra Narsaq
Opplysningskontoret (kulturgruppe)

Opplysningskontoret var «en uavhengig, radikal kulturgruppe i folkets tjeneste» som holdt til i Oslo. Gruppa la i 2008 all aktivitet på is på ubestemt tid.
Opplysningskontoret fikk mest oppmerksomhet for musikalen (ml) – en marxist-leninistisk popmusikal fra 2004. Ellers har gruppa opptrådt på forskjellige arrangementer hos solidaritetsorganisasjoner, fagforeninger, partier og andre organisasjoner. På Globaliseringskonferansen i 2004 satte de opp Individinvestering – et syngespill om kjærlighet, markedsliberalisme og kontorrekvisita.
I 2005 spilte Opplysningskontoret forestillingene Sannheten om hver måned på kulturpuben Skuret. I februar 2006 satte gruppa flere sketsjer fra disse forestillingene sammen med en framtidsvisjon hvor Opplysningskontoret styrte landet, og ga oss Sannheten om 2005 (og resten!) på Parkteatret. I februar 2007 hadde Sannheten om 2006 (og alt annet!) premiere. Etter seks forestillinger på Parkteatret dro de på norgesturné med forestillingen.


== Forestillinger ==
Helaftens oppsetninger:

(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal, 2004.
Individinvestering – et syngespill om kjærlighet, markedsliberalisme og kontorrekvisita, 2004.
Sannheten om 2005 (og resten!), 2006.
Sannheten om 2006 (og alt annet!), 2007.


== Medlemmer ==
Det er mange som har deltatt på de forskjellige prosjektene til Opplysningskontoret, men tilsammen har det ikke vært mer enn ti faste medlemmer av gruppa.
Knut Nærum var regikonsulent på (ml) – en marxist-leninistisk popmusikal og hadde regien på Sannheten om 2005 (og resten!) og Sannheten om 2006 (og alt annet!). Anders Rogg og Jan Simonsen deltok også på Sannheten om 2005 (og resten!). Snorre Valen, som senere ble valgt til Stortinget for SV, spilte piano på (ml) – en marxist-leninistisk popmusikal.
Nåværende medlemmer av gruppa:

Helga Feiring
Eivind Volder Rutle
Eivin Winsvold
Tormod Friis Pettersen
Ida Søraunet WangbergTidligere medlemmer av gruppa:

Anders Dalsaune Jansen
Hanne Lorimer Aamodt
Siv Mælen
Øystein Horgmo
Jørgen Strickert


== Eksterne lenker ==
Opplysningskontoret
Anmeldelser og andre presseklipp
(ml) – en marxist-leninistisk popmusikal
Aktivistkollektivet - en kortfilm av Opplysningskontoret
Miranda (tegneserie)

For andre betydninger av oppslagsordet, se Miranda (pekerside).Miranda er en episk norsk tegneserie i fantasysjangeren, skrevet og tegnet av InkaLill. De fem første bøkene i serien er utgitt av Westwind forlag, deretter utgitt av Vigmostad & Bjørke. Serien har sitt navn etter hovedpersonen Miranda, en ung kvinne i en verden i omveltning. Krig og eventyrlyst fører Miranda ut på fantastiske eventyr blant dverger og troll, soldater og musikanter, trollmenn og feer, konger og dronninger.
Serien Miranda foregår i  samme fiktive verden som InkaLills Ridderne av Dor. Handlingen i Miranda er imidlertid lagt til en senere tidsalder.  Mens Ridderne av Dor var allalderlitteratur har Miranda en mørkere grunntone.  
Miranda var ved oppstarten det inntil da mest ambisiøse norske tegneserieprosjektet noensinne. Serien er planlagt i 24 bind, og utgivelsene preges av høy kvalitet også på utstyrssiden.
Ved utgangen av 2009 var det utgitt sju bøker i serien:

Miranda 1: Fargenes mester (2003)
Miranda 2: Datterbefrierne (2004)
Miranda 3: Slaget på Kvassvollen (2004)
Miranda 4: Slaget om Arubia (2005)
Miranda 5: Smaragdgruven (2006)
Miranda 6: De sorte alvene (2008)
Miranda 7: Krystallfjellet (2009)senere ble det utgitt påfølgende fire bøker i serien: 

Miranda 8: Det indre monsteret (2014)
Miranda 9: Fortidens gåte (2016)
Miranda 10: Åndenes land (2018)
Miranda 11: Angrepet på Emalin (2021)InkaLill mottok i 2004 Kultur- og kirkedepartementets tegneseriepris for barne- og ungdomslitteratur  for Fargenes mester.


== Eksterne lenker ==
Inkalill.no – Miranda, overblikk over serien
Trailer: De sorte alvene. Nettserier.no, besøkt 4. juli 2008.
IF Elfsborg

IF Elfsborg er en svensk fotballklubb som holder til i Borås. Klubben ble stiftet 26. juni 1904 som Borås Fotbollslag, og har vunnet det svenske seriemesterskapet seks ganger, 1936, 1939, 1940, 1961, 2006 og 2012. De har vunnet den svenske cupen to ganger, i 2001 og 2003.


== Spillerstall ==
Oppdatert 6. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) IF Elfsborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Guliganerna – den offisielle supporterklubben
Ålgårdsläktaren – supporterside
Soria Moria hotell og konferansesenter

Soria Moria hotell og konferansesenter er et konferansehotell i Voksenkollveien 60 i Oslo, bygget i 1983. Hotellet er oppkalt etter Soria Moria slott. I forbindelse med stortingsvalget 2005 er hotellet blitt kjent som stedet der regjeringsforhandlingene mellom Arbeiderpartiet, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti fant sted i september og oktober 2005. Den andre Stoltenberg-regjeringen hadde Soria Moria-erklæringen som et samlende politisk grunnlag.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Soria Moria hotell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NASDAQ

NASDAQ (opprinnelig et akronym for National Association of Securities Dealers Automated Quotations) er et amerikansk elektronisk aksjemarked. Det ble grunnlagt av National Association of Securities Dealers (NASD) og begynte virksomheten 8. februar 1971 ledet av Bernard Madoff. Markedet eies og drives nå av Nasdaq Inc.
NASDAQ er det nest største aksjemarkedet i USA og i verden. Per 13. januar 2011 var det 2 872 listinger. NASDAQ har det største handelsvolum av alle elektroniske børser i verden.


== Historie ==
Markedet ble etablert i 1971 av National Association of Securities Dealers (NASD), som trakk seg ut i en serie av salg i 2000 and 2001. Det eies og driftes av Nasdaq, aksjen som ble listet på sin egen børs i 2002, og kontrolleres av Securities and Exchange Commission (SEC). Med oppkjøp av Norden-baserte børser OMX, etterfulgt av avtale med Borse Dubai, NASDAQ har en 67 prosent kontrollerende post i børsen, og står dermed nærmere til å overta selskapet og danne et trans-atlantisk maktsenter.


== Aksje ticker ==
NASDAQ tickere finnes på tre nivåer:

Nivå 1 viser høyest bud og lavest tilbud.
Nivå 2 viser alle offentlig sitater fra prisstiller sammen med informasjon om disses ønske om å selge eller kjøpe aksje og nylig utførte ordre.
Nivå 3 brukes av prisstiller og tillater dem å gi deres sitater og utføre ordrer.


== Indekser ==
NASDAQ Composite
NASDAQ-100
NASDAQ Biotechnology Index 6:00-9:45


== Se også ==
NASDAQ MarketSite
ACT (NASDAQ)
NASDAQ-100


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) NASDAQ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NASD
Fylkesvei 5626

Fylkesvei 5626 (Fv5626) går mellom Undredal og E16 ved Langhuso i Aurland.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei 601, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 601.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

AurlandUndredalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5626
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Kertsj

Kertsj (ukrainsk: Керч; russisk: Керчь; krimtatarisk: Keriç; av tidligslavisk къркъ, kŭrkŭ, «strupe») er en ukrainsk by på Kertsjhalvøya som er en del av Krim. Byen ligger ytterst på Kertsjhalvøya ved Kertsjstredet mellom Svartehavet og Azovhavet og har en viktig havn. 
Byen er en viktig industriby, i området er det store jernforekomster. Andre viktige næringsveier er skipsfart, fiskeri, skipsbygging og turisme. Fra byen går det jernbane over sundet til den russiske siden. Byen har 28 skoler, 9 institutter knyttet til russiske og ukrainske universiteter, polyteknisk høyskole, medisinsk utdanning og seks tekniske skoler. Byen er administrasjonssenter for Kertsj kommune. Etter den russiske anneksjonen av det ukrainske Krim bygget russiske myndigheter Kertsjbroen som ble åpnet for biltrafikk 15. mai 2018. Den skal åpnes for jernbanetrafikk i 2019. Krim var tidligere uten landforbindelse med Russland, halvøya er forbundet over landet bare til Ukraina.Utgravninger ved byen Majak ved Kertsj har vist bosetninger som stammer fra tiden mellom 1600- og 1400-tallet f.Kr. På 700-tallet ble den greske byen Pantikapaion (Panticapaeum) grunnlagt ved Kertsj av jonere fra Milet. Pantikapaion gav navn til den siste attiske kunststilen (370–320 f.Kr.). Pantikapaion ble senere den viktigste byen i Det bosporanske rike (som fått sitt navn av Kertjsundet, som den gang ble kalt Kimmeriska bosporen) og hadde stor betydning som havneby og handelsby. 
Kertj kom senere under Romerriket, Bysants, Genova og Krimkhanatet. Krimkhanerne bygget fortet Jenikale ved byen. Ved freden i Kutschuk-Kainardji i 1774 ble Kertsj overført til Det russiske keiserdømmet. På 1830-tallet på det påbegynt store og omfattende utgravninger av de antikke kulturminnene i Kertsj. 
Byen ble svært ødelagt i 1855 under Krimkrigen, og igjen under andre verdenskrig. 
I 1900 ble den store metallurgiske fabrikken grunnlagt og denne er fortsatt i virksomhet. 
Under andre verdenskrig ble byen først erobret av tyskerne i november 1941. 30. desember satte Den røde armé i gang en motoffensiv i et amfibieangrep over Kertsjsundet, og gjenerobret byen, men 17. mai 1942 var Kertsj igjen på tyske hender. Under offensiven i Ukraina vinteren og våren 1944 tok sovjeterne også Krim tilbake, denne gang for godt. Kertsj ble gjenerobret 11. april.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kerch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kerch – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kunsthåndverk

Kunsthåndverk eller kunsthandverk er en visuell, skapende kunstform som tar utgangspunkt i teknikker, materialer og former knyttet til spesialiserte håndverk. Hovedforskjellen fra tradisjonelle håndverk er at kunsthåndverkere ikke primært har som mål å lage forhåndsdefinerte funksjonelle og dekorative gjenstander, men å utføre en utforskende prosess som resulterer i frie kunstuttrykk. Kunsthåndverkere arbeider ofte materialspesifikt med enten keramikk, metall, tekstil, glass, lær eller andre håndverksmaterialer med solid dybdekunnskap innen sitt håndverk. De kan også arbeide tverrmedialt eller utforske materialer som ikke tradisjonelt er relatert til håndverk. Produksjonen kan bestå av alt fra unike bruksobjekter til skulpturer, konseptkunst, installasjoner og performative verk. 
Kunsthåndverkere arbeider ofte individuelt, i eget eller delt verksted, og produserer unike arbeider til visning i utstillinger, til offentlig utsmykning og til salg i gallerier og på markeder. Kunsthåndverkerne bruker også sin kompetanse gjennom oppdrag som kunstkonsulent, kurator eller designer og gjennom formidlings- og undervisningsarbeid, styre- og juryarbeid o.l.


== Kunsthåndverk i Norge ==
I Norge får man i hovedsak utdanning som kunsthåndverker ved de offentlige kunsthøgskolene, med BFA (Bachelor of Fine Arts) eller MFA (Master of Fine Arts). 
Kunsthåndverk et forholdsvis ungt fag i Norge, for alvor etablert og definert i forbindelse med deltakelse i Kunstneraksjon -74 og opprettelsen av organisasjonen Norske Kunsthåndverkere i 1975. Tidligere ble kunsthåndverk ofte forbundet med folkeindustri, husflid, prydkunst, kunstindustri eller brukskunst – praksiser som har hatt en videre betydning enn dagens kunsthåndverk. Den estetiske verdien ved håndverksproduktet har stadig blitt viktigere i forhold til bruksverdien, og kunsthåndverk er i dag ansett som en selvstendig kunstform.
Det norske tidsskriftet Kunsthåndverk utgis fire ganger i året og dekker de mest sentrale uttrykkene og debatter innen området både nasjonalt og internasjonalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kunsthåndverk i Store norske leksikon
Organisasjonen Norske Kunsthåndverkere
Fylkesvei 50

Fylkesvei 50 (Fv50) går mellom Fossheim i Aurland og Hol.
Traséen går i Aurland langs Vassbygdevatnet, opp Låvisberget, gjennom tunneler til Heimrebø i Aurlandsdalen som den følger til fylkesgrensen ved Geiterygghytta og følger deretter Sudndalen i Hol.


== Historikk ==
Fra 1931 til 1962 var riksvei 50 betegnelsen på hovedveien mellom Oslo og Kirkenes, denne er i dag europavei 6 og følger over lange strekninger samme trasé.
I forbindelse med kraftutbygging i Aurlandsvassdraget ble det anlagt vei fra Aurland over fjellet til Hol. Veien åpnet i 1974, men var opprinnelig åpen for alminnelig ferdsel bare om sommeren.Strekningen mellom Strønde og Hol var tidligere skiltet riksvei 288. Veien ble åpnet til Flåm, opprinnelig skiltet riksvei 601, i 1987 og videre til Gudvangen da Gudvangatunnelen åpnet i 1991. Mellom 1991 og 2000 var riksvei 50 den første og eneste fergefrie veiforbindelsen mellom Østlandet og Bergen. I november 2000 åpnet Lærdalstunnelen til Aurland, og riksvei 50 fikk endepunkt på Fossheim i Aurland.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. 2019 ble den tidligere fylkesvei 244 (Sogn og Fjordane) del av veien.


== Trafikk ==
Gjennomsnittlig trafikk i døgnet er på 370 kjøretøy ved Geiteryggtunnelen, av dette er omkring 11 % tungtrafikk. I juli er trafikken omkring 800 i døgnet. Trafikken er 550 ved Vassbygdtunnelen, og 2300 ved Hol.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

Aurland

Vassbygdevegen 

Uten navn 

Hovsvegen 

Holsfjordvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv50
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerAksjonsgruppen for vinteråpen Rv50
Taiwansk uavhengighet

Taiwansk uavhengighet (kinesisk 台灣獨立, pinyin: Táiwān dúlì, taiwansk: Tâi-oân To̍k-li̍p; forkortet 台獨, Táidú, Tâi-to̍k) betegner målet for en politisk bevegelse som ønsker å opprette en taiwansk stat, Republikken Taiwan, på det området som idag administreres av Republikken Kina, og som er politisk og kulturelt uavhengig av det øvrige Kina (Fastlands-Kina).
Den historiske bakgrunnen er delingen av Kina i 1949, da nasjonalistregjeringen (Kuomintang) etter å ha tapt kontrollen over fastlandet til kommunistene, søkte tilflukt på Taiwan (Formosa) og enkelte andre øyer. Til dags dato har begge regjeringene hevdet å utgjøre den legitime regjeringen for hele Kina, og hatt ambisjoner om å militært ta kontrollen over den andre delen for å gjenforene landet.
Bevegelsen for taiwansk uavhengighet støttes av den pan-grønne koalisjonen i Republikken Kina, mens den pan-blå koalisjonen, som består av bl.a. Kuomintang, er imot en slik taiwansk uavhengighet og ønsker å bevare Republikken Kina som en kinesisk stat. Folkerepublikken Kinas regjering er også imot taiwansk uavhengighet, fordi den ønsker at territoriet som kontrolleres av Republikken Kina, gjenforenes med Fastlands-Kina. Folkerepublikken Kina truer derfor med å angripe Republikken Kina dersom landet erklærer seg som en uavhengig taiwansk stat. Meningsmålinger indikerer at et flertall av innbyggerne i Republikken Kina er for å bevare status quo.


== Se også ==
Kina
Taiwan
Republikken Kina
Folkerepublikken Kina
Fastlands-Kina
Erich Raeder

Erich Johann Albert Raeder (født 24. april 1876 i Wandsbek i Hamburg i Tyskland, død 6. november 1960 i Kiel) var en tysk sjøoffiser før og under andre verdenskrig. Han hadde graden storadmiral (tysk: Großadmiral), og var leder for den tyske  Kriegsmarine frem til januar 1943.
Raeder ble etter andre verdenskrig dømt til fengsel på livstid for forbrytelser mot freden, men ble løslatt i 1955 på grunn av dårlig helse.


== 1876–1918 ==
Raeder kom fra en middelklassefamilie fra Wandsbek utenfor Hamburg. Han gikk inn i den keiserlige marinen (Kaiserliche Marine) som 18-åring i 1894, der han gjorde lynkarriere. I 1912 ble han stabssjef for viseadmiral Franz von Hipper. Under første verdenskrig deltok Raeder i Jyllandsslaget og slaget ved Doggerbank.


== 1918–1945 ==

Etter krigen fortsatte Raeder karrieren, og ble kontreadmiral i 1922 og viseadmiral i 1925. I 1928 fikk han graden admiral, og ble øverstkommanderende i den tyske marinen.
Raeder mislikte NSDAP, men støttet sterkt Adolf Hitlers planer om å gjenoppbygge Kriegsmarine. Umiddelbart før sin 60-årsdag, ble han av Hitler utnevnt til generaladmiral for sitt arbeid for å gjenreise den tyske flåten. I dette arbeidet var han i konstant rivalisering med Hermann Göring, som arbeidet med oppbyggingen av Luftwaffe. I 1939 ble Raeder storadmiral.
Raeder var en av hovedpådriverne bak Operasjon Weserübung, det tyske angrepet på Danmark og Norge.
De etter hvert dårlige resultatene for Kriegsmarine, kombinert med undervannsbåtenes suksess under Karl Dönitz, gjorde at Raeder ble degradert i januar 1943. Dönitz overtok som ny leder av Kriegsmarine. Raeder trakk seg tilbake like etterpå, i mai 1943.
Raeder ble mistenkt for å ha vært en av deltakerne i 20. juli-attentatet, men ble frikjent for mistankene da han umiddelbart reiste til Wolfsschanze for personlig å forsikre Hitler sin lojalitet.


== 1945–1960 ==

Etter krigens slutt ble Raeder under Nürnbergprosessen dømt til livsvarig fengsel for forbrytelse mot freden, en tiltale som hadde sin bakgrunn i hans rolle i planleggingen av angrepet på Norge i 1940.
Den 26. september 1955 ble han løslatt på grunn av dårlig helse.
Han bosatte seg etter løslatelsen i Uhlandstrasse i Lippstadt i Westfalen. Han skrev senere selvbiografien Mein Leben som ble gitt ut i 1957. Raeder døde i Kiel i 1960.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erich Raeder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Erich Raeder – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pål Gitmark Eriksen

Pål Gitmark Eriksen (født 15. desember 1973 i Kristiansand) er en norsk forfatter. Eriksen har hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo. Han debuterte litterært i 1998 med diktsamlingen Fangevokterens skritt.


== Bibliografi ==
Fangevokterens skritt – Dikt (1998)
Sort vokser – Prosa (2001)
Tilhørende havet – Prosa (2003)
Tale om dyrene – (2005)


== Kilder ==
Presentasjon av Pål Gitmark Eriksen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Pål Gitmark Eriksen i NRK Forfatter
Digitaliserte bøker av Pål Gitmark Eriksen hos Nasjonalbiblioteket
Artikler om og av Pål Gitmark Eriksen i Norart
Andram

Andram (Sindarin: Langmuren) var en åsrekke i J.R.R. Tolkiens Midgard. Andram var navnet på en lang rekke åser som løp fra øst til vest i Beleriand, og delte landet i to som en lang mur. Den gikk fra Nargothrond til Sirions porter og endte ved Ramdal.
Andram blir også av og til kalt Lang veggen.
Den østligste åsen var Amon Ereb, Den Ensomme Ås, som vandligvis ikke ble regnet som en del av Andram.
Ingunn van Etten

Ingunn Margrete van Etten (født 12. februar 1950) er en norsk illustratør og billedkunstner. Hun har utdannelse fra Frankrike, Belgia og Norge. Som illustratør arbeider hun mest med bildebøker for barn, illustrasjoner i skolebøker og bokomslag. Hun har også hatt flere utstillinger som billedkunstner. 
Ingunn van Etten er oppvokst og bosatt på Grimo i Hardanger.


== Egne barnebøker ==
Trollkjerringa i Hausafjellet (1999)
Meistersmeden (2002)


== Illustrasjoner i barnebøker (utvalg) ==
Liv Holmen: Så nær (1980)
Tor Åge Bringsværd: Tordenguden (1988)
Hans Sande: Den dagen det regna kattungar (1988)
Hans Sande: Sprettert og eg (1991)
Gunn Marit Meyer: 4,5,6 heks (1994)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ingunn van Etten i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Kort presentasjon på Grafills nettsider