jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Probot

Probot (probe + robot) er et eksperimentelt heavy metal-prosjekt med Dave Grohl (kjent fra Nirvana, Queens of the Stone Age og Foo Fighters) som frontfigur og drivkraft. Grohl samlet sammen sine egne favorittvokalister blant heavy metal-sjangeren, og spilte inn en CD sammen med dem. Musikken i hver enkelt sang er tilpasset vokalistens hovedband og musikken varierer i flere sjangere, både groove, stoner, doom og heavy metal. Alle sangene er skrevet av Grohl selv, og han spiller instrumentene på samtlige spor, mens hver sang har hver sin vokalist. Noen av de som gjester albumet er vokalistene Lemmy Kilmister (Motörhead), Tom G. Warrior (Celtic Frost/Hellhammer), Cronos (Venom), Max Cavalera (Sepultura/Soulfly), Kim Bendix Petersen (Mercyful Fate/King Diamond) og Kim Thayil fra Soundgarden.
CD-en fikk navnet Probot og kom ut 10. februar 2004, og prosjektet står foreløpig på hold og det er usikkert om Dave Grohl noen gang vil lage mer musikk under navnet.
Grohl ønsket også å ha med Slayer sin vokalist Tom Araya på albumet, men det ble ikke noe av ettersom Tom Araya ikke hadde tid og mulighet.


== Sangene på Probot-albumet ==
«Centuries of Sin» med Cronos (Venom)
«Red War» med Max Cavalera (Soulfly, Sepultura)
«Shake Your Blood» med Lemmy Kilmister (Motörhead)
«Access Babylon» med Mike Dean (Corrosion of Conformity)
«Silent Spring» med Kurt Brecht (D.R.I.)
«Ice Cold Man» med Lee Dorrian (Cathedral, Napalm Death, Teeth of Lions Rule the Divine) og Kim Thayil (Soundgarden)
«The Emerald Law» med Wino (Saint Vitus, The Obsessed, Spirit Caravan, Place of Skulls, The Hidden Hand)
«Big Sky» med Tom G. Warrior (Apollyon Sun, Hellhammer, Celtic Frost)
«Dictatosaurus» med Snake (Voivod)
«My Tortured Soul» med Eric Wagner (Trouble)
«Sweet Dreams» med King Diamond (King Diamond, Mercyful Fate)
«I Am the Warlock» (skjult bonussang) med  Jack Black (Tenacious D)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Probot på Discogs 
(en) Probot på MusicBrainz 
(en) Probot på Encyclopaedia Metallum 
(en) Probot på Songkick 
(en) Probot på Last.fm 
(en) Probot på Genius — sangtekster 
(en) Probot på AllMusic
Mass Distraction

Mass Distraction er debutalbumet til det norske bandet Span, og kom ut i 2003.


== Sporliste ==
«Found»
«Don't Think the Way They Do»
«Peaceful»
«Papa»
«Stay As You Are»
«Missing In Stereo»
«On My Way Down»
«Buckle Under Pressure»
«Baby's Come Back»
«Wildflower»
«When She Stares»
«The End» 11 Er kun med på spesialutgaven.


== Kilder ==

(en) Mass Distraction på Discogs
Hannelore Kohl

Johanna Eleonore Kohl, kalt Hannelore, (født 7. mars 1933 i Berlin, død 5. juli 2001 Ludwigshafen) var gift med Tysklands tidligere kansler Helmut Kohl, og var i hans 16 år lange regjeringstid Tysklands kanslerfrue.


== Liv og virke ==
Hun vokste opp i Leipzig, hvor hennes far, Wilhelm Renner, var direktør for Hugo Schneider AG (HASAG), den største våpenfabrikanten i Midt-Tyskland fra 1939 til slutten av andre verdenskrig. Ved slutten av krigen flyktet familien til de vestlige okkupasjonssonene.
Under en klassefest i Ludwigshafen ble hun i 1948 kjent med den da 18 år gamle Helmut Kohl, som hun ble gift med 27. juni 1960 etter tolv års bekjentskap og et stort antall kjærlighetsbrev.
Hun studerte språk og snakket fransk og engelsk flytende – i motsetning til sin mann, som ikke snakket noen fremmedspråk. Med sin mann fikk hun sønnene Walter (1963) og Peter (1965). I hennes manns regjeringstid grunnla hun Kuratorium ZNS, som i 2005 ble omdøpt til ZNS - Hannelore Kohl Stiftung. Stiftelsen arbeider for å hjelpe ulykkesskadede med skader i sentralnervesystemet.
Den 5. juli 2001 ble hun funnet død i Kohlfamiliens hjem i Ludwigshafen. Hun hadde trolig begått selvmord etter å ha lidd av en svært sjelden og smertefull lysallergi siden 1993, som hadde tvunget henne til å unngå alt solskinn i flere år. Sykdommen var muligens blitt utløst etter et penicillininntak, men kan også ha vært en psykosomatisk senreaksjon på grunn av krigstraumer.Hun mottok Baden-Württembergs fortjenstorden, og etter hennes død ble i mai 2004 en elvepromenadei Ludwigshafen ved Rhinen oppkalt etter henne. Hennes liv er behandlet i et teaterstykke av Johann Kresnik og en opera av Dea Loher.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kujacinski, Dona og Peter Kohl: Hannelore Kohl, Köln, 2002 (ISBN 3-426-27271-7)
Clough, Patricia: Hannelore Kohl, Stuttgart, 2002. (ISBN 3-421-05615-3)


== Eksterne lenker ==
(en) Hannelore Kohl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hannelore Kohl på Internet Movie Database 
(de) Verk av og om Hannelore Kohl i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) http://www.hannelore-kohl-stiftung.de/
GSG 9

GSG 9 der Bundespolizei er en tysk antiterrorstyrke underlagt det tyske føderale politiet. Den anses som en av de beste antiterrorstyrkene i verden, og har særlig stor erfaring i å bekjempe venstreekstrem terrorisme (se RAF).
GSG 9 ble dannet etter mønster fra det britiske SAS etter Münchenmassakren i 1972, som følge av politiets dårlige håndtering av denne situasjonen. GSG 9 spilte en viktig rolle i terrorbekjempelse under «den tyske høsten» i 1977. Under kapringen av Landshut ble GSG 9 satt inn for å befri flyet i Mogadishu, noe gruppen lyktes med uten at gisler mistet livet. Mange andre antiterrorenheter er organisert med GSG 9 som forbilde.
GSG 9 stod opprinnelig for Grenzschutzgruppe 9, og GSG 9 var organisert som en gruppe i Bundesgrenzschutz. Etter at Bundesgrenzschutz ble omdannet til Bundespolizei i 2005 beholdt gruppen navnet GSG 9, med tillegget «der Bundespolizei», men navnet GSG9 brukes nå bare i initialform og står ikke offisielt for noe.
Bourree

Bourrée var en populær dans i Auvergne og Bizkaia i Spania i det 17. århundre. Den ble danset i rask todelt takt og kan sammenlignes med gavotten. Den musikalske formen ble også brukt av enkelte komponister; ofte som en dansesats i en suite, men også som selvstendige stykker. Frédéric Chopin komponerte to bourréer for piano.
Ellen Moen

Ellen Moen (født 6. desember 1946, død 1. juli 2004 i Spania) var en norsk forsvarsadvokat og journalist.Moen var journalist i Morgenbladet fra 1969 til 1972, da hun begynte som reporter og etter hvert ankerkvinne i Dagsrevyen i NRK. I 1985 gikk hun over i jusen og ble fullmektig og senere kompanjong hos Tor Erling Staff (firma Staff & Moen AS). Fra 1998 drev hun eget advokatfirma. 
Moen ble i 2000 valgt til president i Kongelig Norsk Automobilklub (KNA).
Moen døde i en rideulykke.


== Referanser ==
Frantz Saksvik

Frantz Olav Saksvik (født 16. april 1937 i Drammen, død 1. juli 2004 i Drammen) var programsekretær i Norsk rikskringkasting i 30 år, fram til 2001. Han var også forfatter, konsulent og hadde bakgrunn som lærer. Saksvik var særlig kjent for fjernsynsprogrammet Unnskyld at jeg spør. Han sto også bak programmene Åpen post og Kveldsforum som var Norges første talkshow. Han ledet også TV-aksjonen for Flyktningerådet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frantz Saksvik på Internet Movie Database
Henning Kraggerud

Henning Kraggerud (født 23. juni 1973) er en norsk fiolinist, bratsjist og komponist. 
Kraggerud ble født i Oslo som sønn av filologen Egil Kraggerud og Ellen Beate Sinding-Larsen. Han gikk på Rudolf Steinerskolen i Oslo, debuterte i 1992, og er en profilert kammermusiker. Han har også vært solist med alle norske symfoniorkestre og en rekke utenlandske. Han har gjort flere innspillinger, blant annet av Edvard Grieg sine sonater. Han har også utgitt konsertene til Sibelius og Christian Sinding, som han forøvrig er i fjern slekt med.

Se Sinding for slekta.Som kammermusiker har han samarbeidet med musikere som bl.a. Leif Ove Andsnes, Martha Argerich, Stephen Kovacevich, Bugge Wesseltoft, Truls Mørk og Kathryn Stott. Sammen med pianisten Helge Kjekshus har Kraggerud gitt konserter i USA i abonnementseriene til ledende arrangører i San Francisco, Washington D.C., Chicago og New York, og i London Wigmore Hall Young Masters Series.
Kraggerud deltar også i dokumentarfilmen om Ole Bull. Han spiller ikke personen Ole Bull, men fiolinisten tolker Bulls musikk, og blir dermed en gjennomgangsfigur i filmen.
Henning Kraggerud fikk Griegprisen i 1998, og var festspillmusiker i Bergen i 2004. For albumet Eugéne Ysaÿe: Six Sonatas For Solo Violin fikk han Spellemannprisen 2008 i klassen klassisk musikk. Han fikk Gammleng-prisen i klassen kunstmusikk i 2011. 
Siden 2000 er han professor ved Barrat Due musikkinstitutt i Oslo. Fra høsten 2012 er han kunstnerisk leder i Nordnorsk Opera og Symfoniorkester. Siden 2015 har han vært tilknyttet Royal Northern College of Music i Manchester som «International Chair in Violin». Han er også kunstnerisk leder for kammerorkesteret til Arktisk Filharmoni.


== Diskografi (utvalg) ==
Grieg: Violin Sonatas Nos. 1-3 (1997)
Sibelius: Violin Concerto / Sinding: Violin Concerto No. 1 (2004)
Eugéne Ysaÿe: Six Sonatas For Solo Violin (2007)
Sinding: Violin and Piano Music (2008)
Last Spring (2012, med Bugge Wesseltoft)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henning Kraggerud på Discogs 
(en) Henning Kraggerud på MusicBrainz 
(en) Henning Kraggerud på Spotify 
(en) Henning Kraggerud på Songkick 
(en) Henning Kraggerud på AllMusic 
(en) Biografi
Gresskar

Gresskar er en frukt fra planteslekten Cucurbita som tilhører gresskarfamilien. Det finnes ca. 20 arter, men den mest kjente er kjempegresskar (Cucurbita maxima) med sin store størrelse og klare oransje farge.


== Matlaging ==
Gresskar kan fint brukes i matlagingen. På grunn av konsistensen er det ikke så vanlig å spise gresskar i rå form. Det er vanligere at gresskar stekes, kokes eller dampes. Om man heller melk og sirup ned i et gresskar og rører rundt så vil det etter hvert danne seg en velsmakende pudding. Gresskar brukes også i blant annet suppe, salat, marmelade, pai, puré, scones og kake.


== Halloween ==
Bruken av gresskar går igjen i mange tradisjoner rundt om i verden. De brukes som oftest ved feiring av halloween i USA, der man tar ut fyllet, skjærer ut grimaser i skallet og legger stearinlys eller elektriske glødelamper i gresskaret. Dette er en gammel tradisjon som stammer fra det keltiske samfunnet og som ble bragt med til USA av emigrerende irer.


== Størrelse ==

Gresskar finnes nær sagt i alle størrelser. Mini-gresskar, i USA ofte kalt gourds, er på størrelse med pærer, mens kjempegresskar er en populær grønnsak å dyrke blant dem som har hang til å sette rekorder. Verdensrekorden innehar tyskeren Mathia Willemijn. 9. oktober 2016 under en europeisk innveiing, presenterte han ett gresskar på hele 1190,5 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gresskar i Encyclopedia of Life 
(en) Gresskar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gresskar hos Artsdatabanken 
(sv) Gresskar hos Dyntaxa 
(en) Gresskar hos ITIS 
(en) Gresskar hos NCBI 
(en) Gresskar hos The International Plant Names Index 
(en) Gresskar hos Tropicos 
(en) Kategori:Cucurbita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cucurbita – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cucurbita – detaljert informasjon på Wikispecies 
Canadisk gresskarrekord fra 2011
Bjarte Engeset

Bjarte Engeset (født 25. august 1958) er en norsk dirigent.
Engeset er fra Ørsta og har studert direksjon med Jorma Panula ved Sibelius-akademiet. (diplomeksamen i 1989). I 1991 ble han innbudt til dirigentseminaret i Tanglewood i USA med lærere som Seiji Ozawa, Gustav Meier, Simon Rattle og Marek Janowski.
Engeset har vært sjefdirigent og kunstnerisk leder for Ålesund Symfoniorkester, Tromsø symfoniorkester og for Det Norske Blåseensemble. I en årrekke var han kunstnerisk leder for Nordlysfestivalen og Opera Nord og permanent gjestedirigent for det flamske radiosymfoniorkester. I perioden 2007–2012 var han sjefdirigent og kunstnerisk leder for Sveriges DalaSinfonietta. Han er siden høsten 2014 kunstnerisk leder og musikkdirektør for Kongelige Norske Marines Musikkorps.I juni 2008 ledet han DalaSinfoniettaens første turne i USA blant annet på Worchester-festivalen ved Boston og i Washington D.C. Under Festspillene i Bergen 2011 ga Engeset og DalaSinfoniettan tre konserter med kjente solister som Ida Haendel, Henning Kraggerud, Oleg Kogan, Truls Mørk, Arve Tellefsen, Vilde Frang og Lars Anders Tomter.
Konsertene hans med Baltimore Symphony Orchestra i Baltimore og Strathmore ble mottatt med svært rosende omtale i blant annet The Washington Post. Han har dirigert Moskvas radiosymfoniorkester under gjestespill på den østerrikse Wörthersee Classics-festivalen i Klagenfurt. I 2010 gjestet han Russlands nasjonalfilharmoni i Moskva med reengasjement i 2012. I oktober 2014 ledet han åpningskonserten til Bergen Filharmoniens 250 års jubileumssesong. I 2011 ledet han 100-års jubileumskonsertene for Johan Svendsen med Bergen Filharmonien og Kristiansand Symfoniorkester.Han er faglig leder for Norsk musikkarvs arbeid med kritiske noteutgaver.Engeset har gjort over 40 CD-innspillinger, blant annet Johan Svendsens symfonier med Bournemouth Symphony Orchestra. (Naxos), De fire CD-innspillingene av Geirr Tveitts Orkestersuiter fra «100 Hardingtonar» og klaverkonserter (solist Håvard Gimse) med Royal Scottish National Orchestra (Naxos) har oppnådd flere «Editor´s Choice» i Gramophone og høyeste utmerkelser i BBC Music Magazine. «Norske Orkesterfavoritter» med Island Symfoniorkester. (Naxos). Engeset har også samarbeidet med Eikanger-Bjørsvik Musikklag EMI og den portugiske gruppen Madredeus, .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjarte Engeset på Discogs 
(en) Bjarte Engeset på MusicBrainz 
(en) Bjarte Engeset på Songkick 
(en) Bjarte Engeset på AllMusic 
(en) Biografi
Aker Stadion

Aker stadion (sponsornavn, tidligere Molde stadion eller Nye Molde stadion) er et fotballstadion i Molde, og Molde Fotballklubbs hjemmebane. Anlegget blir i noen medier kalt Røkkeløkka.


== Historie ==

Anlegget ble gitt som gave til byen av forretningsmennene Kjell Inge Røkke og Bjørn Rune Gjelsten. Kjell Kosberg var arkitekt for byggverket, som sto ferdig i 1998. Det ble nominert til FIABCIs Prix d'Excellence i 1999, vant den norske City-prisen samme år, og fikk i 2007 Equalitasprisen for god tilrettelegging for funksjonshemmede.Anlegget til 212 millioner kroner huser også kontorer for idrettsorganisasjoner, forretningslokaler, kafeteria og restaurant. Stadionet ble offisielt innviet av daværende statsminister Kjell Magne Bondevik den 18. april 1998, da Molde slo Lillestrøm 4–0. 13 010 tilskuere var til stede på åpningskampen, hvor det første målet var et selvmål av Lillestrøms Tommy Berntsen. Banen har vært åsted for to A-landskamper: Norge–Saudi-Arabia (6–0) i 1998 og Norge–Skottland (0–1) i 2013.
Molde Fotballklubbs gamle hjemmebane kalles i dag Molde idrettspark og brukes av byens øvrige fotballag, samt til andre idretter. Aker stadion ble opprinnelig kalt Molde stadion, og fikk sitt nåværende navn 3. mai 2006 etter hovedsponsor Kjell Inge Røkkes firma Aker Holding, som igjen har navn etter nå nedlagte Akers mekaniske Verksted i Oslo. Navneendringen fulgte en trend som var forholdsvis ny i Norge (tidligere hadde Aalesunds Color Line Stadion vært det eneste stadionet i Tippeligaen som var oppkalt etter en næringslivsbedrift), men som er blitt mer og mer utbredt i Europa. I forbindelse med navneendringen kunngjorde Aker at de også ville gi seks millioner kroner til en fotballhall på Årø i Molde, som har fått navnet Akerhallen. Kommunen bidro med 3,5 millioner kroner og tomt.
I oktober 2013 bestemte klubben seg for å legge kunstgress på banen, og det ble ferdigstilt før seriestart i 2014. Da begynte Moldes kvinnelag å spille hjemmekamper på Aker stadion.


== Tekniske detaljer ==

Aker stadion har publikumskapasitet på 11 249, hvorav 10 100 er sitteplasser. Tilskuerrekorden er på 13 308 og ble satt mot Rosenborg den 26. september 1998. I 1999 kvalifiserte Molde seg til Mesterligaen i fotball for menn, noe som førte til at ståtribunen ble erstattet av sitteplasser og kapasiteten redusert. 
Banens mål er 105×68 meter, tilsvarende UEFAs standard banestørrelse for spill i de forskjellig europacupene.
Anlegget har elektrisk undervarme og flomlys som yter 1 200 lux. 
Lydanlegget består av 226 små høyttalere og 32 større høyttalergrupper. Gruppene består av to horn og en basshøyttaler. Den samlede forsterkerkraften er 32 kW.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aker Stadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Molde Fotballklubb
Baltikum

Baltikum (muligens av baltisk baltai (baltere) «de hvite») er en fellesbetegnelse for en region og utgjøres av de tre nasjonene Estland (cirka 1,3 millioner innbyggere), Latvia (cirka 1,9 millioner innbyggere) og Litauen (cirka 2,8 millioner innbyggere). Regionen utgjør cirka 175 000 km² og omhandler i alt cirka 6 millioner innbyggere. Den ligger langs østbredden av Østersjøen (også kalt Det baltiske hav) og grenser i øst mot Russland, i sørøst mot Hviterussland, og i sør mot den russiske oblasten Kaliningrad og Polen.
De baltiske statene var en del av det tidligere Sovjetunionen, men etter Sovjetunionens fall (1991) har de gjenoppstått som selvstendige nasjoner. Historisk regnes også Øst-Preussen med til Baltikum, men dette området ble delt etter andre verdenskrig og inngår nå i henholdsvis Polen og som Kaliningrad oblast i Russland.
Baltikum har tradisjonelt stått sentralt for all handel i denne delen av Europa, og regionen er i dag i ferd med å vinne tilbake denne posisjonen. Estland, Latvia og Litauen har siden Sovjetunionens fall hatt høyere økonomisk vekst enn andre land i Europa.


== Etymologi ==
Baltia (Ba'ltia) ble først nevnt av den greske forfatteren Xenofon av Lampsakos som en enorm øy, som ligger tre dagers reise fra kysten av Skytia. Andre greske forfattere nevner et annet Baltia liggende på vestkysten av Schleswig eller Holstein, muligens med henvisning til en av øyene Sylt eller Helgoland. Den romerske forfatteren og naturfilosofen Plinius den eldre snakker også om en øy som heter Baltia. I nyere tid har det blitt antatt at med dette navnet ble det referert til den skandinaviske halvøy, snarere enn Samland på den prøyssiske kysten, nordvest for dagens Kaliningrad.I Adam av Bremen (1000-tallet) forekommer navnet Det baltiske hav (av lat. Mare Balticum) for Østersjøen. Navnebeskrivelsene Baltia og Balticum kommer sannsynligvis fra samme rot som det latinske ba'lteus, som betyr «belte». Adam av Bremen mener at Det baltiske hav (altså Østersjøen) har fått navnet sitt fordi det er formet som et belte. Ifølge en annen tolkning kan navnet Mare Balticum også tolkes som havet som nås ved å seile gjennom et belte (med referansene til Storebelt, Lillebelt eller Fehmarnbelt).


== Språklig sammensetning ==
Esterne lengst i nord taler estisk, som er et østersjøfinsk språk. Latvierne og litauerne, som utgjør områdene for det sørligste baltiske folket, taler baltiske språkene latvisk og litauisk. Dette er to språk som innbyrdes er omtrent like forståelige seg imellom som norsk og tysk.
Selv etter Sovjetunionens fall er det fortsatt mange etniske russere bosatt i Baltikum, og disse snakker primært russisk. Litauen har også en polsktalende minoritet. Estland og Latvia hadde en tysktalende overklasse, men denne forsvant etter andre verdenskrig. Minoritetsspråkene estlandssvensk og livisk er gått ut av bruk.


== Nasjonsflaggene i Baltikum ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statistical data based on 2000/2001 censuses
vifanord – a digital library that provides scientific information on the Nordic and Baltic countries as well as the Baltic region as a whole.
Freden i Nystad

Freden i Nystad er navnet på freden som ble sluttet mellom Sverige og Russland den 30. augustjul./ 10. september 1721greg. i byen Nystad i Finland, og dermed avsluttet den store nordiske krig. Sverige hadde da allerede sluttet fred med de andre motstanderne i Stockholm og Frederiksborg. 
Under krigen hadde Peter av Russland okkupert alle de svenske områdene på østsiden av Østersjøen. I de ny-okkuperte områdene lå blant annet den nye hovedstaden St. Petersburg (grunnlagt 1703).
I freden måtte Sverige (representert ved Fredrik I av Sverige) avstå til Russland deler av Viborgs og Kexholms län og hele Ingermanland, Estland (med øyene Ösel og Dagö) samt Livland. Resten av Finland fikk Sverige, samt to millioner sølv-dalar. Freden i Nystad markerte et avgjørende skifte i maktbalansen i Europa. Det svenske imperiet var over, mens Russland oppsto som et nytt imperium.
Charles Eugene de Croy

Charles Eugène de Croÿ (eller Karl Eugen de Croy) (født 1651 i Le Roeulx, Hainaut, Belgia, død 30. januar 1702 i Tallinn, Estland) var en hertug, feltmarskalk, offiser fra Nederlandene offiser av fransk opprinnelse. 
Han deltok på den danske siden i slaget ved Lund 1676. 
Han kjempet med stor fremgang i den keiserlige hær mot tyrkerne og deltok både ved Wiens frigjøring i 1683 og ved stormen av Beograd i 1690. Han ble forfremmet til keiserlig generalfeltmarskalk for sine fortjenester. 
I 1697 gikk han inn i tsar Peter den stores tjeneste og ble øverstkommandør for hans styrker i Livland.  og hadde kommandoen over de russiske troppene i slaget ved Narva den 20. november 1700, da han også overgav seg og ble tatt til fange av svenskene under kong Karl XII. 
Han døde i svensk krigsfangenskap i 1702.


== Referanser ==
Moritzburg (Sachsen)

Moritzburg er en kommune i Sachsen. Frem til 1934 het den Eisenberg. Borgermester er Georg Reitz (CDU).


== Distrikter ==
Auer
Boxdorf
Friedewald
Moritzburg
Reichenberg
Steinbach


== Kultur og severdigheter ==
Viltpark
Gestüt Moritzburg (stutteri)


=== Byggverk ===
Jagdschloß Moritzburg


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Moritzburg (Sachsen) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Moritzburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Schloss Moritzburg

Schloss Moritzburg (norsk: Moritzburg slott) er et jaktslott i barokkstil i Landkreis Meissen nærheten av Dresden i Sachsen i Tyskland. 
Kurfyrst Moritz av Sachsen fikk i 1542 reist et jaktslott i renessansestil. I 1661 bygde Johan Georg II  slottskapellet. August den sterke satte i 1723 i gang med omfattende ombygging av slottet i barokkstil. Matthäus Daniel Pöppelmann var arkitekt for arbeidene. Kunstige innsjøer ble anlagt sammen med viltinnhegninger og fasaneri. Slottet fikk sju saler og over 200 rom. Fredrik August I fortsatte arbeidene på slottsanlegget med omgivelser. Fasanenschlösschen ble reist og det ble anlagt havn med fyrtårn.
Slottet var fra 1933 til 1945 brukt som bolig av Ernst Heinrich von Sachsen. 
I Norge er Schloss Moritzburg særlig kjent som kongeslottet i filmen Tre nøtter til Askepott, en tysk-tsjekkoslovakisk samproduksjon fra 1973.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Moritzburg Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Moritzburg – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Slottets internettside
Moritzburgfestivalen
Dresdenbilder
Schloss Bellevue

Schloss Bellevue er et slott i Tiergarten i Berlin og fra 1994 residensen til Tysklands president. Ved Tysklands gjenforening i 1990 var Bonn Tysklands hovedstad. Etter at Berlin var valgt som ny hovedstad i landet, ble det også bestemt at presidentens residens skulle være i byen. Villa Hammerschmidt som til da hadde vært presidentens residens, ble beholdt som residens i Bonn.
Slottet finnes i Berlins sentrum like ved elven Spree og i utkanten av parken Grosser Tiergarten, med kort avstand til Siegessäule, Riksdagsbygningen og Brandenburger Tor. Det ble bygget av prins Ferdinand av Preussen, den yngre broren av kong Fredrik den store. 
President Roman Herzog er den eneste av Tysklands presidenter som ikke bare arbeidet, men også bodde i Schloss Bellevue. Av sikkerhetsgrunner er presidentens bolig lagt til en villa i Berlin-Dahlem.


== Referanser ==