jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cantabria

Cantabria eller Kantabria er en historisk provins  og en autonom region nord i Spania. Regionen består bare av den ene provinsen Cantabria. Regionen grenser i øst til Baskerland, i sør til Castilla y León og i vest til Asturias. Regionen grenser i nord til Atlanterhavet (Biscayabukten). Hovedstaden i provinsen er Santander. Regionen har et areal på 5 321 km², og hadde 589 235 innbyggere i 2009.

Cantabria tilhører Grønne Spania, navnet er gitt til en stripe land mellom Biscayabukten og De kantabriske fjell, grunnet dets særlige frodige vegetasjon grunnet det våte og moderate havklimaet. Klimaet er sterkt påvirket av Atlanterhavets vinder som blir fanget mot fjellene. Gjennomsnittlig nedbør er på rundt 1200 mm.
Cantabria er den rikeste regionen i verden for arkeologiske funnsteder fra sen paleolittisk tid (steinalderen), skjønt det første tegn på menneskelig tilstedeværelsen er datert til tidlig paleolittisk tid. Det mest betydningsfulle steder for grottemalerier er i hulen i Altamira, datert fra rundt 37 000 f.Kr. og er erklært, sammen med ni andre grotter i Cantabria, som verdensarv på UNESCOs liste over verdensarvsteder.
Den moderne provinsen Cantabria ble konstituert den 28. juli 1778. Ley Orgánica, organisk lov innenfor Spanias lover av den selvstyrte statuetten for Cantabria, ble godkjent den 30. desember 1891 og ga regionen egne institusjoner selvstyre.


== Etymologi ==
Mange skribenter og lærde i årenes løp, blant annet Isidor av Sevilla, Julio Caro Baroja, Aureliano Fernández Guerra, Joaquín González Echegaray, og Adolf Schulten, har undersøkt stedsnavnet Cantabrias etymologi, men dets opprinnelse har forblitt usikker. Det er generelt akseptert at rotordet cant- kommer fra kontinentalt keltisk for «fjell» eller «stein», mens -abr var en vanlig endelse benyttet i keltiske regioner. Således kan Cantabria bety «folket som lever i fjellene», det vil si «høylendere», en referanse til det bratte og fjellrike området i Cantabria.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cantabria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cantabria – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Alfonso XIII av Spania

Alfonso XIII av Spania (født 17. mai 1886 i Madrid, død 28. februar 1941 i Roma) ble utropt til Spanias konge ved sin fødsel, idet hans far Alfonso XII døde 25. november 1885, nesten seks måneder før tronarvingens fødsel. 


== Liv og virke ==


=== Barndom ===
Moren Maria Christina av Østerrike var regent inntil Alfonso tok over på sin 16-årsdag i 1902.
Tidlig i hans regjeringstid, mens moren var regent, mistet Spania sine siste kolonier i Amerika (Cuba og Puerto Rico) og makten på Filippinene.


=== Fra 1902 ===
Alfonso XIII interesserte seg for militær planlegning. I 1921 var han involvert i en militæraksjon ved Annual i Spansk Marokko, hvor det meste av den spanske hærstyrke ble drept. Meget tydet på at kongen selv hadde økonomisk interesse i krigen og i de store naturrikdommer i området. Befolkningen og regjeringen var utilfreds med det.I Catalonia medførte den langvarige krigen i Marokko en lang rekke streiker og terroraksjoner. Situasjonen kunne verken løses av parlamentet eller kongen. 
Den antimonarkistiske følelse hos middelstanden førte til samarbeid med sosialistene om innføring av republikk. Der fantes allerede spredte borgerlige republikanske småpartier som ønsket sosiale og politiske reformer, forbedring av undervisningssystemet og et demokratisk styre som i Frankrike og Storbritannia. 
Alfonso XIII gjennomlevde diktaturregimet til Miguel Primo de Rivera. General Primo de Rivera krevde i 1923 at kongen og regjeringen skulle forlate sine poster. Maktovertagelsen fant sted uten blodsutgydelse, og kongen ble fritatt for skyld. I stedet ble politikerne kritisert. Maktovertagelsen var både i offiserenes og borgerskapets interesse, da Rivera forbød de anarkistiske organisasjoner.


=== Fra 1930 ===
Det kostet Alfonso tronen da monarkiets legitimitet ble sterkt svekket gjennom den politiske prosessen under og etter Primos fall 28. januar 1930.Hans fotballinteresse gjorde at han ble beskytter av flere «kongelige» fotballklubber: Real Sociedad, Real Madrid, Real Betis and Real Unión.
Alfonso XIII døde i Roma 28. februar 1941. I Spania beordret diktatoren Franco tre dagers landesorg. Han ble begravet i kirken Santa Maria in Monserrato degli Spagnoli, den spanske nasjonale kirke i Roma, rett under gravene til pavene Callixtus III og Alexander VI. I januar 1980 ble levningene til Alfonso flyttet til El Escorial i Spania.


=== Familie ===
Hans kone Victoria Eugenia var datterdatter av den britiske dronning Victoria og søskenbarn av dronning Maud. Gjennom sin tredje sønn Juan er Alfonso farfar til Spanias tidligere konge Juan Carlos I og oldefar til Spanias konge Felipe VI.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfonso XIII of Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alfonso XIII of Spain – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Human Collateral

Human Collateral er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Lawrence C. Windom.


== Handling ==
Patricia Langdon har interessen til en velstående bank-mannen Roderick Duncan og den frekke Richard Morton. Hun favoriserer  Duncan inntil faren hennes, som befinner seg i alvorlige økonomiske problemer, appellerer til sin potensielle svigersønn om hjelp. Ergerlig begynner Patricia å oppmuntre Mortons oppmerksomhet.
Men når de to blir utsatt for en bilulykke, reiser de til en hytte i nærheten for å tilbringe natten der. I mellomtiden begynner Duncan, bekymret for Patricias sikkerhet, å lete etter forloveden sin. Han ankommer akkurat i tide for å redde henne fra Mortons fremskritt.


== Skuespillere ==
Corinne Griffith som Patricia Langdon
Webster Campbell som Roderick Duncan
Maurice Costello som Richard Morton
William T. Carleton som Stephen Langdon
Charles Kent som Malcolm Melvin
Alice Calhoun som Beatrice Bruswick


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Human Collateral på Internet Movie Database
Axel Krogh

Axel Krogh (født 2. januar 1892 i Holme, død 1982 i Valencia) var en norsk forfatter. 


== Tilknytning til Setesdal ==
Han kom som gutt til Setesdal fordi hans far, kunstmaleren Henrik Asor Hansen, arbeidet her i lengre perioder. Etter at foreldrene ble skilt, bosatte moren seg på Langeid i Bygland sammen med Axel og bror hans. 
I voksen alder kjøpte Axel Krogh seg både skog og litt jord og bygget huset Dorgheim av to eldre tømmerbygninger, den eldste trolig 300 år gammel, like sør for Langeid. Han innredet huset med tradisjonelle møbler fra Setesdal, blant annet tre veggfaste senger, to svært gamle skap og et dobbelt langbord. 
Huset har nå blitt solgt og er planlagt flyttet til Hovden Fjellstoge. 
Av og til brukte Krogh etternavnet Fjalkekrone etter det skogstykket han hadde kjøpt. Han bodde det meste av  livet på Langeid og skrev 15 bøker – romaner og noveller. I tillegg skrev han noen artikler og noveller i aviser og blad. 


== Krogh og NS ==
Han meldte seg inn i NS sommeren 1940 og skrev noen sterke artikler i bladet deres. Men om høsten reiste han til Oslo og møtte ledere i partiet, og etter hvert gikk det opp for ham hva han var med på, så han meldte seg ut. I 1946 ble han stilt for retten beskyldt for landssvik, men han ble helt frikjent, han fikk ikke engang bot.


== Krogh og kristendommen ==
Axel Krogh var sterkt imot kristendommen, så sterkt at han ikke kunne tenke seg at han skulle begraves på en kirkegård. Han søkte derfor om å bli begravet på det skogstykket han hadde kjøpt i Bygland, Fjalkekrone. På den tiden måtte man søke Kongen om slikt, og han fikk etter hvert innvilget ønsket sitt. Men han døde i Valencia i Spania, der han bodde de siste år av sitt liv. Trolig var det utgiftene med å føre ham hjem til Setesdal som gjorde at bror hans, som var fruktgrossist i Spania, valgte å la ham bli begravet der. 


== Bibliografi ==
Det spiller i haugen 1939
Sannsoga um Gildeteigen og pengarne hans 1936
Den røde strid 1933
Høst over Tordstun 1932
Åsgrim Undbjørges arv 1931
Skibet 1930
Kjærlighetens krønike 1929
Turid Dorge 1928
Vagle 1927
Jomfruens hjerte 1926
Foged Carolius 1925
Utenfor grinden 1924
Muld og stjerner 1923
Stålisen 1922
Avdrift 1921


=== Tilrettelagt for utgivelse ===
Eide, Arthur: Blandt byttekonefolket 1937


=== Om Krogh ===
Beek, Dag Johan: Tema og tendenser hos Axel Krogh – den glemte sørlandsdikter 2000 (ikke publisert, tilgjengelig på Kristiansand folkebibliotek)
Haugen, Tarjei: Setesdal og setesdølar. Poesi og prosa gjennom 1000 år (1993). Har utdrag fra romanen Turid Dorge og litt informasjon om Krogh.
Vickers Virginia

Vickers Virginia var et britisk bombefly. Prototypen fløy første gang 24. november 1922, og de seks første serieproduserte flyene ble levert fra 1924 som Virginia Mk III. Disse ble fulgt av tre Virginia Mk IV, som skilte seg fra Mk III ved at den kunne ta en større bombelast. Virginia Mk V introduserte et tredje midtstilt haleparti, og ble produsert i 22 eksemplarer. Med Virginia Mk VI ble også de øverste vingene lett tilbakestrøket, de tidligere variantene hadde kun de nederste vingene tilbakestrøket, og 25 fly av denne varianten ble produsert. Virginia Mk VII hadde et forlenget skrog, endret neseparti og forbedringer som gjorde det lettere å fly. 11 fly ble produsert, og 38 fly av tidligere varianter ble oppgradert til samme standard som Mk VII. Virginia Mk IX introduserte haleskyts og ble produsert i ni eksemplarer. I tillegg ble 26 fly av tidligere varianter ombygd til samme standard som Mk IX.
Virginia Mk X var den mest produserte varianten, 50 ble produsert og ytterligere 53 fly av tidligere varianter ble ombygd til samme standard som Mk X. Virginia Mk X skiftet ut mye av konstruksjonen som tidligere hadde vært bygget i tre med metall.
Vickers Virginia ble trukket tilbake som bombefly i 1937, men var fortsatt i bruk i andre roller helt frem til 1941. 


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Vickers Virginia
Luggmøll

Luggmøll (Tischeriidae) er en familie av små sommerfugler som har larver som minerer i bladene på busker og løvtrær. De voksne møllene er slanke og langbeinte og sitter på en karakteristisk, oppreist måte med vingespissene støttet mot underlaget, i likhet med medlemmer i familien Gracillariidae. Det er funnet fire arter i Norge.


== Utseende ==
Små (vingespenn 6–11 mm), slanke sommerfugler. Hodet er ganske bredt med små fasettøyne. Pannen er kledt med tette, lange, oppstående, hårlignende skjell. Sugesnabelen er velutviklet. Antennene er trådformede og omtrent så lange som forvingene. Forvingene er lange og smale, vanligvis ensfarget gulaktige, brune eller grå, av og til med svak metallglans. De er avrundede i spissen med lange hårfrynser rundt spissen og langs bakkanten. I spissen har de mange lange, hårlignende skjell som gir dem et litt rufsete utseende. Det er også en del mikroskopiske pigger spredt over overflaten. Beina er ganske lange, med markerte sporer på leggene. Larvene er beinløse, flate, med markert segmentoppdeling (perlekjede-lignende). De er ofte rødaktige eller grønne.


== Levevis ==
Larvene lager store flateminer (dvs. alt innholdet i bladet er spist over en stor flate slik at bare over- og underhuden står igjen) på blader av planter i rosefamilien (bjørnebær, slåpetorn, rose) eller eik. Et uvanlig trekk er at larvenes avføring slippes ut gjennom et hull på undersiden og ikke samler seg opp i minen. Larven forvandler seg til en puppe inne i minen og det tomme puppeskallet står gjerne igjen etter at den voksne sommerfuglen har klekket. Luggmøllene gjør ikke vesentlig økonomisk skade.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata – Homoneura
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Overfamilien Tischerioidea  – bare én familie
Familien luggmøll, Tischeriidae
Slekten Astrotischeria Duplesis & Diskus, 2003 – Nord- og Sør-Amerika, blant annet to arter på Galápagosøyene
Slekten Coptotriche Walsingham, 1890 (= Emmetia Leraut, 1993)
Coptotriche heinemanni (Wocke, 1871)  – bare kjent fra Vestfold i Norge
Coptotriche angusticollella (Duponchel, 1843) – til Møre og Romsdal
Slekten Tischeria Zeller, 1839
Eikeminérmøll, Tischeria ekebladella (Bjerkander, 1795) – til Hordaland
Tischeria dodonaea Stainton, 1858 – Øst- og Sørlandet


== Kilder ==
Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 367 – 379. ISBN 978-91-88506-60-3
Nettsiden Svenska fjärilar, med bilder og biologisk informasjon: [1]
Nettressursen Norske sommerfugler, med liste over de norske artene: [2].
Tischeriidae på Tree of life: [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Luggmøll i Encyclopedia of Life 
(en) Luggmøll i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Luggmøll hos Artsdatabanken 
(sv) Luggmøll hos Dyntaxa 
(en) Luggmøll hos Fauna Europaea 
(en) Luggmøll hos ITIS 
(en) Luggmøll hos NCBI 
(en) Kategori:Tischeriidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tischeriidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Oset vannbehandlingsanlegg

Oset vannbehandlingsanlegg er Oslos største vannrenseanlegg som renser drikkevannet fra Maridalsvannet. Anlegget administreres av Vann- og avløpsetaten (VAV) i Oslo kommune, og har kapasitet til å forsyne hele byen med drikkevann. Likevel dekker det normalt 85% av byens behov, noe som tilsvarer 95 millioner kubikkmeter i året eller 3 000 liter i sekundet.


== Utbygging ==
Bystyret vedtok 20. mars 2002 å bygge ut Oset vannbehandlingsanlegg for å tilfredsstille drikkevannsforskriften. Utbyggingen startet i november 2003, og var planlagt ferdigstilt våren 2008. Anlegget er dimensjonert til å forsyne inntil 90 % av byens befolkning med fullrenset drikkevann. Det er Europas største vannrenseanlegg i fjell.Det nye vannrenseanlegget består hovedsakelig av to store fjellhaller som er 160 meter lange og har en bredde på 27 meter.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Nye Oset Vannrenseanlegg». Vann- og avløpsetaten, Oslo kommune. 
Brosjyre om Oset vannrenseanlegg
Max Pechstein

Max Hermann Pechstein (født 31. desember 1881, død 29. juni 1955), var en tysk ekspresjonistisk maler og grafiker, født i Zwickau.
Han ble utdannet som kunstner i Dresden og ble inspirert til å bli ekspresjonist etter å ha sett på arbeidene av van Gogh. Han deltok i gruppen Die Brücke i 1906 som den eneste der med formell kunstskolering. Senere dro han til Berlin hvor han ble med på den andre secessjonen (Neue Sezession), hvor han ble kjent for fargesterke og dekorative bilder som bygget på Van Gogh, Matisse og fauvistene. Etterhvert ble bildene mere primitivistiske med tykke svarte streker og kantete figurer.
Han havnet på nazistenes liste over entartete kunst i 1933. 326 av hans malerier ble fjernet fra tyske offentlige utstillinger. 16 av dem var med på den store utstillingen i 1937. Beslagslisten inneholder 340 nummer. Han selv søkte tilflukt på landet i Pommern
Han var en produktiv grafiker, og det er registrert 421 litografier, 315 tresnitt eller lino og 165 intagliotrykk, for det meste etsinger.
Han var professor i kunst ved Berlinakademiet i ti år før han ble avskjediget av nazistene, og fikk stillingen tilbake i 1945. Han er tildelt flere priser og utmerkelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Pechstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Pechstein på Internet Movie Database 
Max Pechstein i Artcyclopedia
Official Max Pechstein Webpage/Catalogue raisonné of Pechstein's oil paintings
Biography & Available works by Max Pechstein Arkivert 20. mars 2007 hos Wayback Machine. Galerie Ludorff, Duesseldorf, Germany
Alltingsvalget 1967

Alltingsvalget 1967 ble avholdt 11. juni 1967.


== Kilder ==
Election Resources on the Internet
Alltingsvalget 1963

Alltingsvalget 1963 ble avholdt 9. juni 1963.


== Referanser ==
Alltingsvalget 1953

Alltingsvalget 1953 ble avholdt 28. juni 1953.


== Referanser ==
Alltingsvalget 1949

Alltingsvalget 1949 ble avholdt 23. oktober – 24. oktober 1949.


== Referanser ==
Alltingsvalget 1946

Alltingsvalget 1946 ble avholdt 30. juni 1946.


== Referanser ==
Alltingsvalget 1956

Alltingsvalget 1956 ble avholdt 24. juni 1956.


== Referanser ==
Alltingsvalget juni 1959

Alltingsvalget juni 1959 ble avholdt 28. juni 1959.


== Referanser ==
Alltingsvalget oktober 1959

Alltingsvalget oktober 1959 ble avholdt 25. oktober – 26. oktober 1959.


== Referanser ==
Torkil Williksen

Torkil Williksen (født 6. november 1968 i Stjørdal) er en norsk forfatter og sivilingeniør.
Williksen er utdannet sivilingeniør fra NTH, og arbeider med miljø og forurenset grunn i Norconsult. Han er bosatt i Sandvika.
Han debuterte som kriminalforfatter med romanen Snøfall i 2005.


== Bibliografi ==
Snøfall – kriminalroman (2005)
Lerken – kriminalroman (2007)
Trippel F – barne- og ungdomsroman (2009)
Huseby gård (Stange)

Huseby gård  , gnr 77 brnr 1, Stange på Hedmarken i Innlandet er en stor gård som ligger pent til med god utsikt over Mjøsa. Den har gått i arv gjennom flere generasjoner. Den ligger rundt en mil sør for byen Hamar.
Huseby gård ligger i et gammelt kulturlandskap. Fra Huseby gård er det utsikt over Mjøsa mot Helgøya. Islandske og norske kongesagaer og registrerte beviser tyder på at Huseby var kongsgård.
Eier av Huseby gård er (pt.) Jens Ringnes. 


== Eksterne lenker ==
Hedmarksmuseets fotoarkiv: Historiske bilder fra Huseby gård
Stange bygdebok
Gammel Dansk

Gammel Dansk er en dansk alkoholholdig drikk produsert av De Danske Spritfabriker i Dalby, Sjælland, og er i dag regnet som den mest populære bitter i Danmark. Gammel Dansk serveres romtemperert i små glass, den brukes ofte som aperitif, men også som digestif. Drikken sidestilles ofte med den tyske bitteren Jägermeister.


== Historikk ==
I 1961 fikk daværende produksjonssjef for De Danske Spritfabriker, J.K. Asmund, i oppdrag å fremstille en bitter. Det ble stilt tre krav; det skulle være en dram og den skulle være myk, men også bitter. Etter tre år med forsøk og testing med smakspanel skapte de Gammel Dansk slik den er i dag. Drikken ble første gang solgt i 1964.


== Innhold ==
Gammel Dansk inneholder 29 ulike urter, krydder og blomster, en av hovedingrediensene er rognebær. En annen interessant ingrediens er Ensian-roten som har en bittersøt smak. Drikken har et alkoholinnhold på 38%.


== Priser og utmerkelser ==
2002 Gammel Dansk kommer på andreplass på den internasjonale vin- og spritkonkurransen (IWSC) i London.
2001 Gammel Dansk stemmes frem som en av Danmarks 50 største varemerker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gammel Dansk offisiell hjemmeside
Rambutan

Rambutan (betyr «hårete ting» på malayisk) er en liten frukt med et nært slektskap til litchi. Den er på størrelse med en valnøtt og kommer opprinnelig fra Sørøst-Asia. Rambutan består av en kjerne dekket av hvitt fruktkjøtt som igjen er dekket av et hårete, læraktig skall. Den har en søt og mild smak og er rik på C-vitamin og mineraler, spesielt fosfor.


== Referanser ==
Kompani Knudsen

Kompani Knudsen er et norsk humor- og musikkprogram for ungdom som gikk på NRK Radio fra 2006 til 2009. Programmet gikk alle hverdager på P3 mellom kl. 14 og 16. Det ble ledet av Siri Knudsen sammen med Kristoffer Reinsfelt Arnesen og Øyvind Thoen (reporter). Programmet tok opp «hverdagskos», og hadde mange faste programposter, som blant annet «Kristoffers hjørne» og «Hva har Øyvind gjemt i buksa si i dag?» På onsdager var programmet vert for VG-lista topp 20 (Norges offisielle singleliste).
Programmet hadde første sending 12. juni 2006. 
Det erstattet programmet Marthe, og ble selv erstattet av Popsalongen.


== Referanser ==
Hanne Refsholt

Hanne Refsholt (født 16. november 1960) opprinnelig fra Larvik i Vestfold, nå bosatt i Oslo er sivilagronom/cand.agric fra Universitetet for miljø- og biovitenskap på Ås og har en MBA fra BI. Hun var konsernsjef i TINE SA fra februar 2005 fram til 31. desember 2018. I mars 2007 ble hun av avisa Nationen kåret til den mektigste kvinne i norsk landbruk.Refsholt begynt i på forsknings- og utviklingssenteret til TINE på Voll i 1988, og ble senere produktutviklingssjef. I perioden 1996-1998 var hun direktør i Kjøttbransjens Landsforbund, men kom tilbake til TINE som direktør for forsknings- og utviklingssenteret i 1998. Hun ble viseadm. direktør i TINE i 2001, og visekonsernsjef i 2002.
Refsholt ble 3. april 2007 valgt til ny styreleder i Domstein ASA. Hun er også styreleder i Norseland Inc., TINEs heleide datterselskap i USA.


== Referanser ==
Andreas Bye

Andreas Bye (født 1975) er en norsk jazzmusiker (slagverk) fra Skoppum i Vestfold, kjent fra en rekke innspillinger med norske jazzband han er medlem av. 
Bye gikk musikklinja på Sandefjord Gymnas fra 1991-1994 før han begynte på Norges musikkhøgskole i Oslo.
Bye er med i Frode Berg kvartett (Dig it, 2003), 
i Bugge Wesseltofts serie New Conception of Jazz (2004), 
i Sigurd Køhn kvartett (This place, 2004),
i Elvira Nikolaisens orkester (2005),
i Anders Aarum trio (First communion, 2006),
i Jazzmob (Infernal machine, 2006),
i Nils Olav Johansen band (My deal, 2007) og
i Roy Powell trio (Live at Ronnie Scott, 2007).
Videre har han deltatt i Sharp 9, samt spiller med Jon Eberson i «New High Quartet», i «Montée» i Michael Bloch trio, i Ketil Gutvik F E M, i gruppa Moment med Jens Fossum, Tore Brunborg og  Jørn Øien, Barth & Johnsen Trio med Frode Barth og Harald Johnsen, Christian Reim samt medvirket på Lars Martin Myhre (Stengetid?, 2006).  Med Astor Andersen har han også utgitt (Nå synger vi om dyra våre 1997; Lilleby brannstasjon 2006).


== Referanser ==