jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
XX korps

XX korps (XX Corps) var et korps i den britiske hæren under første verdenskrig, opprettet i Palestina i 1917.  Bakgrunnen var at etter fiaskoen i det andre slaget om Gaza så ble styrkene i Egypt omorganisert under general Edmund Allenby.  Infanteriet ble organisert i to korps, XX korps og XXI krops.  Sjef for XX korps ble general Philip Chetwode, tidligere sjef for Desert Mounted Corps.
Korpset besto opprinnelig av fire divisjoner:

10th (Irish) Division
53rd (Welsh) Division
60th (2/2nd London) Division
74th (Yeomanry) DivisionKorpset fikk sin ilddåp i det tredje slaget om Gaza på 31. oktober 1917.  60. og 74. divisjon inntok tyrkiske stillinger vest for byen, men var ikke involvert i det endelige angrepet.   Etter Beersheba 6. november så gikk XX korps til frontalangrep på tyrkiske befestninger i nærheten av Sheria hvor 10., 60. og 74. divisjon lyktes i å få et gjennombrudd.  10. divisjon inntok Hareira-befestningen på 7. november og 60. divisjon rykket inn mot Huj for å støtte Australian Mounted Division i avskjære den tyrkiske hærens retrett.
Filippo Sega

Filippo Sega (født 22. august 1537 i Bologna i Kirkestaten, død 29. mai 1596 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som nuntius, men var samtidig biskop først av Ripatransone og senere av Piacenza. Han var involvert i forhandlingene som førte til den katolske liga, et forsvarsforbund mot tyrkerne.
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1591 av pave Innocens IX.
Han var onkel til kardinal Girolamo Agucci (kreert 1604).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tore Strømøy

Tore Strømøy (født 19. februar 1960 på Frøya i Trøndelag), er en norsk journalist, programleder, forfatter og tidligere idrettsmann.
Han har vunnet tolv norgesmesterskap i kappgang, samt en rekke sølv- og bronsemedaljer. Strømøy begynte arbeidet som journalist som vikar i Arbeider-Avisa i 1984 og i Adresseavisen i 1985. Året etter ble han ansatt i Hitra-Frøya der han med base på Frøya skulle ta opp konkurransen med Frøyavisa. Sommeren 1986 ble han ansatt i NRK Trøndelag som radioreporter. I 1991 ble han ansatt i NRK-fjernsynet.
Strømøy er mest kjent for tv-programmet Tore på sporet, men har også arbeidet med TV-serier på NRK som Go'fot på låven, Tett på og På loffen.
Han har blitt kåret til «Årets TV-navn» 1996, 1997 og 2000. 
Strømøy har også utgitt en rekke bøker. I 2008 debuterte han som skjønnlitterær forfatter med barne- og ungdomsboken Isprinsessen (Gyldendal Norsk Forlag). Den handler om en kvinnelig arkeologstudent som tror at hun har funnet graven til Leiv Eriksson utenfor Munkholmen i Trondheimsfjorden. Hun finner et sverd, men blir utsatt for et drapsforsøk. Det tok ham nesten ti år å skrive boken.


== TV ==
2022 Gåten Agnes
2014 Sanger om Norge
2012 Det må jeg gjøre før jeg dør
2007 Lyden av lørdag
2004 Noen bedre
1996- Tore på sporet
1998 Ja, vi elsker
1994 På loffen (sammen med Åge Aleksandersen)
1993-95 Tett på
1992-94 Go'fot på låven
1988-91 Hånballjentene våre(Dokumentar om Håndballjentene før OL i Seoul)
1988-91 Det gjelder livet (Dokumentar om politimannen Birger A.Myrstad)
1988-91 Men hva med Stig Jomar (Dokumentar om HVPU reformen)
1988-91 Velkommen hjem, Vasilij (Dokumentar om russisk krigsfange. Premiert i Prix Circom)
1989 Bevare oss vel? (enkeltstående dokumentar sendt 07.07.1989)


== Litteratur ==
Tore Strømøy og Finn Karlsen: På sporet av deg selv.  Håndbok i slektsforskning. N.W. Damm & Sønn AS 2006. ISBN 82-04-12391-4
2001 Tore Strømøy : Wera, Flukten fra babij Jar (Gyldendal)
2003 Tore Strømøy : På Sporet (Gyldendal)
2004 Tore Strømøy : Liv Grete (Gyldendal)
2008 Tore Strømøy : Isprinsessen (Gyldendal)
1995-2009 Tore Strømøy m flere:  Det gjelder livet (Trygghetsforlaget) 7 bind


== Diskografi ==
Ole Ivars: Juleplata tel Ole Ivars (1995)
Gustav Lorentzen: Amadeus (1997)
Ole Ivars: Ole Ivars' Jul (2003)


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Strømøy på Internet Movie Database 
(no) Tore på sporet, hos nrk.no
(no) Trygghetsforlaget, eget forlag
Statens jernbanetilsyn

Statens jernbanetilsyn (SJT) er tilsynsmyndighet for tog, trikk og T-bane og for taubaner og fornøyelsesinnretninger i Norge, og markedsovervåker innen jernbane. SJTs fremste rolle er å være en pådriver for sikkerhet innen virksomhetene på tilsynsområdet. En annen oppgave er å bidra til et jernbanemarked med sunn konkurranse. SJT fører tilsyn med at aktørene har systemer som ivaretar sikring mot tilsiktede handlinger som terror og sabotasje. SJT skal også fremme norske interesser i europeisk regelverksutvikling innen tog, trikk, T-bane, taubaner og fornøyelsesinnretninger.
SJT er en etat underlagt Samferdselsdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
De fortapte

De fortapte (orig.: The Lost Boys) er en amerikansk skrekkfilm fra 1987 som handler om ungdommer fra California som må slåss mot en gjeng tenåringsvampyrer. Filmens engelske originaltittel er hentet fra Peter Pan av J.M. Barrie.


== Handling ==
En skilt mor og hennes to tenåringssønner «Michael» og «Sam» flytter til en liten by i California for å bo sammen med morens far. Byen de flytter til, Santa Carla, er plaget av problemer med en motorsykkelgjeng og uforklarlige forsvinninger.
Den eldste sønnen, «Michael», blir etterhvert dratt inn i motorsykkelgjengen på grunn av at han blir tiltrukket av piken i gjengen, «Star» (Jami Gertz), og på grunn av at han ikke vil være dårligere enn gjengens karismatiske leder, «David» (Kiefer Sutherland). Etter en slags innvielsesseremoni med gjengen som involverer farlige aktiviteter som å kjøre motorsykkel gjennom tåken mot et stup, og å henge etter hendene fra under en jernbanebro, begynner «Michael» å være sammen med dem. Etter hvert blir han lurt til å drikke blod som gjengen overbeviser ham om at bare er vin. Han sover hele dagene, og er sammen med gjengen hele natten, noe som varer helt til de tar ham med seg til en ekte jakt og viser ham at han må drepe for å overleve.
Dette får «Michael» til å reagere, og med hjelp fra «Star», «Laddie» (et vampyrbarn) og sin bror «Sam», som i mellomtiden har slått seg sammen med to uskikkede vampyrjegere («Edgar og Alan Frogg»), går han i gang med å riste av seg forbannelsen ved å finne og ta livet av ledervampyren. Dette viser seg å være vanskeligere enn først antatt, spesielt på grunn av at det ikke er innlysende hvem som er lederen.


== Rolleliste ==


== Lydspor ==
Lydsporet inneholder flere bemerkelsesverdige sanger, inkludert «Good Times», en duett mellom INXS og tidligere vokalist i Cold Chisel, Jimmy Barnes. Sangen gikk til topps på den australske topplisten tidlig i 1987. 
Lydsporet inneholder også en coverversjon av The Doors' sang «People are Strange» innspilt av Echo & the Bunnymen. Tittelsporet, «Cry Little Sister», ble originalt innspilt av Gerard McMann. 


=== Sporliste ===
«Good Times» – INXS og Jimmy Barnes
«Lost in the Shadows (the Lost Boys)» – Lou Gramm
«Don't Let the Sun Go Down on Me» – Roger Daltrey
«Laying Down the Law» – INXS og Jimmy Barnes
«People are Strange» – Echo & The Bunnymen
«Cry Little Sister (tema fra The Lost Boys)» – Gerard McMann
«Power Play» – Eddie & the Tide
«I Still Believe» – Tim Capello
«Beauty Has Her Way» – Mummy Calls
«To the Shock of Miss Louise» – Thomas Newman


== Eksterne lenker ==
(en) The Lost Boys på Internet Movie Database 
(no) The Lost Boys hos Filmfront 
(sv) The Lost Boys i Svensk Filmdatabas 
(da) The Lost Boys i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Lost Boys på Allociné 
(nl) The Lost Boys på MovieMeter 
(en) The Lost Boys på AllMovie 
(en) The Lost Boys på Turner Classic Movies 
(en) The Lost Boys på Rotten Tomatoes 
(en) The Lost Boys på Metacritic
Wissenschaftszentrum Berlin für Sozialforschung

Wissenschaftszentrum Berlin für Sozialforschung (WZB) er et forskningsinstitutt for samfunnsvitenskap i Berlin. Det ble grunnlagt i 1960 og er med ca. 140 medarbeidere det største av sitt slag i Europa. Ved WZB drives først og fremst grunnforskning innen utvalgte sosiale og politiske problemområder, arbeidsgruppene deler seg i fire avdelinger:
Arbeid, sosialstruktur og sosialstat,
Marked og politisk økonomi,
Organisasjoner og viten,
Sivilsamfunn, konflikter og demokrati.WZB er en almennyttig stiftelse underlagt den føderale regjeringen i Tyskland og bystaten Berlin med 50 % hver. Leibniz-Gemeinschaft er en del av forskningsinstitusjonen. 
WZB pleier et omfattende globalt samarbeidsnettverk, og samarbeider nært med Freie Universität Berlin.


== Presidenter ==
Jutta Allmendinger (2007–)
Jürgen Kocka (2001–2007)
Friedhelm Neidhardt (1994–2000)
Wolfgang Zapf (1987–1994)
Meinolf Dierkes (1980–1987)


== Eksterne lenker ==
WZB
The Movies

The Movies er et strategispill utviklet av Lionhead Studios, utgitt høsten 2005 til Windows. Spillerens oppgave er å styre et helt eget Hollywoodstudio.The Movies skulle opprinnelig også gis ut til PlayStation 2, GameCube og Xbox, men grunnet dårlige salg ble disse planene skrinlagt.


== Oppbygning ==
I The Movies må spilleren holde styr på mange av utfordringene i et studio. Folk må ansettes, og skuespillernes karrierer må formes. I tillegg skal spilleren passe på at de faktisk lager gode filmer.


== The Movies: Stunts & Effects ==
16. juni 2006 ble utvidelsen The Movies: Stunts & Effects gitt ut. Den legger til stunts, effekter, nye sett og nye kostymer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Movies på Steam 
(en) The Movies hos MobyGames 
(en) The Movies hos MobyGames 
(en) The Movies hos Internet Game Database 
Gamespot om The Movies
Kvinne- og barndivisjon (Ullevål universitetssykehus)

Kvinne- og barndivisjonvar en divisjon ved Ullevål universitetssykehus i Oslo. Den inngår nå i Kvinne- og barneklinikken ved Oslo universitetssykehus. Divisjonen hadde ca. 1500 ansatte. Divisjonen besto av fire klinikker:

Barneklinikken
Kvinneklinikken
Klinikk for barnenevro/habilitering, CF og sosialpediatri
Klinikk for psykisk helse – barn og ungdom


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Johannes Pedersen Aga

Johannes Pederson Aga (født 8. desember 1767 på Åkre i Ullensvang, død 24. desember 1838 på Aga i Ullensvang) var en fremstående tidlig stortingsmann, foruten gårdbruker, lensmann og forlikskommisær. Aga har navn fra en gammel gård i Ullensvang kommune i Hordaland som har vært bebodd siden steinalderen. Navnet har også blitt skrivet «Age» i noen tidlige tekster.
Aga ble valgt til Stortingene i 1818 og 1824, og var med i deputasjonen til kroningen av kong Karl Johan i Stockholm. I 1822 fikk han medaljen for borgerdåd. Han var kjent for sin vide bekjentskapskrets, for et sterkt, men sindige engasjement og var svært respektert både i politiske kretser og lokalt. Spesielle hjertesaker var folkeopplysning og forbedring av landbruksteknikker. 
I 1792 plantet Johannes Aga de to første gravenstensepletrær i Hardanger, som senere ble opphav til flere tusen nye trær. Trærne ble importert via Hamburg og kjøpmann Bøschen i Bergen. Agas satsing på epler regnes som starten på moderne fruktdyrking i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johannes Pedersen Aga hos Norsk senter for forskningsdata 
Oppslagsord Aga, Salmonsens Konservationsleksikon, Prosjekt Runeberg
Kort samtidig beskrivelse i Claus Pavels dagbøker
Labyrint (Norsk TV-serie)

Labyrint er et norsk gameshow for barn som går på NRK Super. Et lag på tre barn reiser til Daidalos sin skumle labyrintverden med vanskelige oppgaver, slim og ekle robotskapninger. Margrethe Røed er programvert/reporter. Fra og med sesong fire er det Håvard Lilleheie som har rollen som Daidalos. Tidligere var det Jeppe Beck Laursen som hadde denne rollen. 
Konseptet er utviklet av SVT i Sverige, og serien ble første gang sendt på svensk TV i 2012. Den norske versjonen er laget av NRK i samarbeid med SVT.
Serien vant Gullruten 2016 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram.
Sesong 5 ble annonsert i sent 2019. Men er utsatt på grunn av koronaviruset.
I samme serien finnes også Labyrint: Daidalos' hemmelighet, Daidalos befaler og Labyrint X.


== Konsept ==
Den noe onde Daidalos har brukt store deler av sitt liv på å bygge en labyrint, og nå utfordrer han barn til å prøve seg i denne. I hvert program sender Margrethe et team med tre barn av sted gjennom en teleport og ned til Daidalos' verden.
I de første labyrint-oppgavene må barna løse oppgaver og samle "livspucker" som brukes i finalen. I tillegg må de passe seg for store, skumle roboter. Blant annet møter de den slimsprutende Taurus som fanger barna i et bur eller den stinkende komposteringsmaskinen Muttern som slukker de lysende livspuckene om de ikke klarer å lede slimballer til spesielle trakter.
I finalen må barna først komme seg over et slimbasseng. Her må de hoppe fra "pute til pute", der en av dem er roterende, for å komme over til finalen på den andre siden. Hver gang noen faller i slimet, slukker Daidalos en livspuck. Til slutt må barna løse et memory-spill og finne to og to like bilder. Går de tom for livspucker, blir ett og ett barn tatt ut av spill gjennom "slimsuget" hvis de svarer feil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Labyrint på NRK TV
Albertus Magnus

Albertus Magnus (Albert den store, født mellom 1193 og 1206 i Lauingen ved Donau, død 15. november 1280 i Köln) tysk filosof, teolog og naturvitenskapsmann. Biskop i Regensburg 1260–1262, dominikaner. Utnevnt til helgen 1931. Festdag 15. november.
Ved siden av Thomas Aquinas var Albertus den viktigste representanten for den middelalderske skolastikken. Han trådte inn i dominikanerordenen i 1223 og ble etter studier i Padova og Paris lærer i flere tyske byer, blant annet Köln.
Albertus var den første i sin tid som systematisk forsøkte å påvise at det ikke finnes noen motsigelse mellom den den aristoteliske filosofien og den kristne troen. Han var også en fremragende naturvitenskapsmann.


== Eksterne lenker ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.

(en) Albertus Magnus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Albertus Magnus – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hypermetropi

Hypermetropi, (hyperopi) eller langsynthet er en vanlig synsfeil som innebærer at øyet er for kort i forhold til lysbrytningen i hvileposisjon. Den gjør det vanskelig å se klart på nært hold. Graden av langsynthet kan variere, og korrigeres med briller eller kontaktlinser med plusstyrke. Ved lav til middels grad av langsynthet, oppleves synet normalt som feilfritt. På grunn av at øyet må anstrenge seg for å se tydelig på nært hold, fører ukorrigert hyperopi ofte til hodepine.
Det er færre tilfeller av langsynthet enn av nærsynthet. I Norge har man nylig funnet at ca. 13% av personer i alderen 20-25 år er langsynte og ca. 17% i alderen 40-45 år er langsynte. Personer over 40 år blir også rammet av presbyopi, som har en lignende effekt og gjør det vanskelig å fokusere på objekter som er nærme.


== Behandling ==
Øyeleger kan, etter en øyeundersøkelse forordne briller med brillestyrke.
Små utslag av hypermetropi behøver ikke nødvendigvis behandles. Større utslag kan korrigeres med konvekse optisk linser, enten i form av briller eller kontaktlinser. Konvekse linser har pluss-styrke – positiv dioptrisk verdi – hvilket får lyset til å brytes nærmere enn ellers. Hypermetropi kan også korrigeres med ulike behandlingsformer innen refraktiv kirurgi.


== Referanser ==
Medisinsk divisjon (Ullevål universitetssykehus)

Medisinsk divisjon er en av divisjonene ved Ullevål universitetssykehus, og har ansvar for å tilby spesialisthelsetjenester innen bla. hjertesykdommer, lungesykdommer, genetikk, geriatri, hematologi, infeksjonsmedisin, nyresykdommer og forebyggende medisin.


== Avdelinger i Medisinsk divisjon ==
Akuttmedisinsk avdeling
Hjertemedisinsk avdeling
Lungemedisinsk avdeling
Geriatrisk avdeling
Hematologisk avdeling
Nyremedisinsk avdeling
Infeksjonsmedisinsk avdeling
Avdeling for medisinsk genetikk
Avdeling for preventiv kardiologi
Senter for fellesfunksjoner
Kirurgisk divisjon (Ullevål universitetssykehus)

Kirurgisk divisjon er en av de store divisjonene ved Ullevål universitetssykehus. Dens oppgaver omfatter bl.a. traumatologi (behandling av hardt skadede pasienter), kreftbehandling, øyekirurgi, dagkirurgi, foruten forskning og undervisning.
Divisjonen har ca. 1 300 årsverk fordelt på 14 avdelinger, og årlig foretas det ca. 23 000 innleggelser og 62 000 polikliniske konsultasjoner, samt 12 000 dagkirurgiske inngrep.


== Avdelinger ==
Anestesiavdelingen
Dagkirurgisk avdeling
Fysioterapitjenesten
Gastrokirurgisk avdeling
Institutt for eksperimentell medisinsk forskning (IEMF)
Intensivavdelingen kirurgen
Kjeve / Ansiktskirurgisk avdeling
Kompetansesenter for lindrende behandling (KSLB)
Mottagelsesavdelingen
Nevrokirurgisk avdeling
Onkologisk avdeling
Operasjonsavdelingen
Plastikkirurgisk avdeling
Postoperativ avdeling
Sosionomtjenesten kir.divisjon
Sterilavdelingen
Øyeavdelingen
Jobs bok

Job (hebraisk: אִיּוֹב – ʾIyyôḇ; gresk: Ἰώβ – Iṓb) er en av læreskriftene i den hebraiske Bibelen og den første poetiske boken i Det gamle testamente i den kristne Bibelen. Boken handler om den rettskafne Job og de lidelser han opplever. Boken tilhører visdomslitteraturen. Den er særegen i sin måte å kombinere en poetisk tekst med en fortellende historie. Teksten adresserer temaet Guds rettferdighet i lyset av menneskelig lidelse, som i spørsmålet: «Hvorfor skal de rettskafne lide?»Den er et rikt teologisk verk som omhandler en rekke perspektiver. Boken har vært gjenstand for mange spekulasjoner og forsøk på tolkninger. På grunn av sin særegne form og de problemstillinger den reiser, har den av noen blitt omtalt som «den vanskeligste boken i Bibelen». Den har jevnlig og ofte overdådig blitt lovprist for sine litterære kvaliteter. Den britiske lyrikeren Alfred Tennyson mente den var «det største dikt i oldtiden og moderne tid.»


== Innhold ==
Jobs bok kan deles inn i tre deler: 

Kapittel 1 og 2: en fortellende prolog
Kapittel 3-42:6: en lang del med samtaler i poetisk form
Kapittel 42:7-17: en fortellende epilogJob var en meget rik og velstående mann. Bibelen forteller om hvordan djevelen prøvde å få ham til å slutte å tjene Gud ved å utsette ham for ulykker. Job ble berøvet sin helse og store deler av sine rikdommer. Tre venner, Elifas, Bildad og Sofar, kommer for å trøste Job. De mener han må ha gjort noe galt slik at han nå blir straffet med ulykker. Mot slutten av fortellingen kommer en fjerde trøster, Elihu, inn i bildet. Han kritiserer først og fremst de tre vennene, men også Job selv, for det de har sagt om Gud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Book of Job – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Book of Job – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Poesi- og visdomsbøker, Kirkehistorie
Sephardic Cantillations for the Book of Job, «Sefardiske messing for Jobs bok», av David M. Betesh og det sefardiske Pizmonim-prosjektet
Hebraisk og engelsk parallelltekst og fullstendig tekst av Jobs bok, engelsk oversettelse av den jødiske bibelteksten fra 1917
Hjerte-lunge-senteret (Ullevål universitetssykehus)

Hjerte-lunge-senteret er en divisjon ved Ullevål universitetssykehus, og har ansvar for pasienter med sykdommer og skader i hjerte, lunger og brysthule, foruten forskning og undervisning.


== Avdelinger ==
Hjertemedisinsk avdeling
Lungemedisinsk avdeling
Thoraxkirurgisk avdeling
Fysioterapitjenesten, HLS
Forskning og undervisning ved HLS
Seksjon for lungerehabilitering
Roland Barthes

Roland Barthes (født 12. november 1915 i Cherbourg, Manche, død 26. mars  1980 i Paris) var en fransk litteraturkritiker, litteraturteoretiker, filosof og semiotiker.
Barthes begynte sine litteraturstudier innenfor den historisk-biografiske tradisjonen, som han senere tok kraftig avstand fra. På 1960-tallet tilhørte han strukturalismen (en retning han senere betegnet som «et intellektuelt delirium»), før han beveget seg i retning av poststrukturalismen. I sine siste arbeider søkte han imidlertid igjen mot de absoluttene poststrukturalismen forkaster.
Hans kjente artikkel Bildets retorikk fra 1964 laget en ny lingvistisk retning: semiologien. Der ga han en redegjørelse for hvorfor bildet burde bli sett på som språk. Han utvidet også begrepsapparatet for analyser og annen teoretisk virksomhet. 
Barthes ble påkjørt av en bil 25. februar 1980 og døde én måned senere i Paris.


== Verker oversatt til norsk ==
Det lyse rommet: tanker om fotografiet (La chambre claire, 1980) Pax 2001
Fragmenter av kjærlighetens språk (Fragments d'un discours amoureux) Spartacus 2000
Retorikken: en moderne innføring i den gamle retoriske kunst (L'ancienne rhéthorique, 1965) Spartacus 1998
Etapper i fransk avantgardeteori 1950-1980 (med en oversettelse av Roland Barthes: Forelesning) ved Karin Gundersen (Universitetsforlaget 1989?)
Japan – tegnenes rike (L'Empire des signes) Pax 1996
I tegnets tid: utvalgte artikler og essays Utv. ved Knut Stene-Johansen, Pax 1994
Lysten ved teksten (Le plaisir du texte, 1973) Solums smale serie, 1990
Mytologier – Om "mytene" i den moderne tids hverdag (Mythologies, 1957) Gyldendal Fakkel-bok 306, 1975
Litteraturens nullpunkt (Le degré zéro de l'écriture, 1953) Cappelens upopulære skrifter, 1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roland Barthes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Roland Barthes på Internet Movie Database 
(no) Roland Barthes hos Sceneweb 
(sv) Roland Barthes i Svensk Filmdatabas 
(fr) Roland Barthes på Allociné 
(en) Roland Barthes på AllMovie 
(en) Roland Barthes hos The Movie Database 
(en) Roland Barthes på Discogs 
(en) Roland Barthes på MusicBrainz 
(no) Hele oversettelsen av boka Mytologier tilgjengelig på nettet hos nasjonalbiblioteket
(en) Utdrag fra kapitlet Myth Today i Barthes Mythologies
Tempograf

Tempograf er et instrument som brukes til å måle farten til et legeme. Den virker ved at en elektromagnet lager flekker på et papirbånd med en vibrator med spiss og blåpapir. Vibratoren trekker seg tilbake og fram igjen grunnet vekselspenninga. Ved hjelp av dette instrumentet kan kan man blant annet regne ut akselerasjon og mekanisk energi.
Vandalsk

Vandalsk var et germansk språk som trolig var nært beslektet med gotisk. Vandalene bosatte seg i det sørlige Spania i følge med andre germanske og ikke-germanske folk (visigotere, alaner, o. fl.), før de flyttet til Nord-Afrika, omkring Karthago.
Man vet svært lite om det vandalske språket utover at det var østgermansk, og i slekt med gotisk. Bare noen få personnavn på språket kjennes.