jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Asialekene

Asialekene (eller Asiaden) er en multisportkonkurranse for asiatiske utøvere, som arrangeres hvert fjerde år, etter modell av de olympiske leker. Arrangementet omfatter over 40 forskjellige idretter, mange av dem ikke-olympiske, som stort sett avholdes innenfor en tidsramme på to uker. Det arrangeres også andre leker, så som asiatiske vinterleker og asiatiske innendørsleker, separat fra selve Asialekene.
Arrangementet ble første gang gjennomført i 1951. Tilsammen 45 land kan delta i Asialekene.


== Arrangørbyer ==


=== Asiatiske vinterleker ===
1986 – Sapporo, Japan
1990 – Sapporo, Japan
1996 – Harbin, Kina
1999 – Gangwon, Sør-Korea
2003 – Aomori, Japan
2007 – Changchun, Kina
2011 – Almaty, Kasakhstan
2017 – Sapporo, Japan


=== Asiatiske ungdomsleker ===
2009 – Singapore, Singapore
2013 – Nanjing, Kina
2021 – Shantou, Kina
2025 – Tasjkent, Usbekistan


=== Asiatiske innendørs- og kampsportleker ===
2013 - Incheon, Sør-Korea
2017 - Ashgabat, Turkmenistan
2021 - Bangkok / Pattaya, Thailand


==== Asiatiske innendørsleker ====
2005 – Bangkok, Thailand
2007 – Macao, Kina
2009 – Hanoi, Vietnam


==== Asiatiske kampsportleker ====
2009 – Bangkok, Thailand


=== Asiatiske strandleker ===
2008 – Bali, Indonesia
2010 – Muskat, Oman
2012 – Haiyang, Kina
2014 – Phuket, Thailand
2016 – Da Nang, Vietnam
2020 – Sanya, Kina


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Asian Games – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Asian Games – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Olympic Council of Asia
Äppelviken

Äppelviken er en bydel i Västerort i Stockholm kommune. Bydelen ligger i Bromma bydelsområde, og grenser til bydelene Ålsten, Stora Mossen, Alvik, Stora Essingen og Smedslätten.
Enskede Gård

Enskede Gård er en bydel i bydelsområdet Enskede-Årsta-Vantör i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Johanneshov, Gamla Enskede, Enskedefältet og Årsta.
Området ble kjøpt av Stockholm by i 1904, og utbyggingen startet på 1910-tallet og fortsatte utover 1920-tallet. Bydelen består overveiende av småhus. Bydelen har ikke et eget bydelsentrum, de nærmeste ligger i Johanneshov og Gamla Enskede.

Navnet Enskede gård kommer fra gården med samme navn som ligger i Enskede Gårdsväg 25. Gården er omtalt allerede i 1392.


== Se også ==
Enskede gård tunnelbanestasjon
Skepsis (organisasjon)

Skepsis er en norsk organisasjon som fremmer og publiserer kritiske undersøkelser og analyser av okkulte emner, som for eksempel konspirasjonsteorier. Andre felt som blir dekket, er fenomener som moderne sagn, mirakelberetninger, astrologi, parapsykologi og UFOer.Organisasjonen har som intensjon å være et kritisk korrektiv til overnaturlige og dårlig begrunnede påstander i norsk offentlighet.Skepsis er tilknyttet et internasjonalt nettverk av lignende, skeptiske organisasjoner (CSI (CSICOP) og ECSO). Styreleder for organisasjonen er Ingvild Tinglum Bøckman.


== Historie ==

Moderorganisasjonen i USA, The Committee for the Scientific Investigation of Claims of the Paranormal (CSICOP), ble opprettet som et svar på den «okkulte eksplosjon» USA opplevde mot slutten av 1970-tallet. Disse miljøene opplevde at påståtte overnaturlige fenomener fikk en bred mediedekning, mens bare få motforestillinger og kritiske analyser kom frem i lyset.For å nå ut til publikum som eksponeres for okkulte påstander gjennom media har organisasjonen fra tid til annen tatt i bruk ukonvensjonelle og fargerike metoder i sine avsløringer av feilaktige påstander fra parapsykologer og svindel blant mirakelmenn og medier. De norske skeptikerne utnevnte da også «tøvsugere» (dvs. personer som framsatte urealistiske og urimelige påstander) på 1990-tallet.På 1990-tallet og ut 2001 utga Skepsis medlemsbladet ved samme navn, samt et internt nyhetsblad. Siden har Skepsis flyttet mesteparten av aktiviteten til opplysning i massemedier og informasjon gjennom nettsider: Nye artikler av hovedsakelig norske skeptikere legges fra tid til annen ut på Skepsis' hovedsider.
I tillegg til denne virksomheten har Skepsis også utgitt bøker.


== Liste over ledere ==
Marit M. Simonsen (2011–2012)
Mona Hide Klausen (2012–2013)
Jan-Erik Sandberg (2013–2014)
Magnus Bernhardsen (mars 2014–2016)
Øyvind Ertsås (2016–2017)
Morten Guldberg (2017–2019)
Ingvild Tinglum Bøckman (2019–d.d.)


== Utgivelser ==
Terje Emberland, Arnfinn Pettersen (red.), Fyrster i tåkeland. Falsknere, fantastikere og fanatikere ved vitenskapens grenser, Humanist forlag, 2001; ISBN 82-90425-51-1
Terje Emberland, Arnfinn Pettersen (red.), Konspiranoia. Konspirasjonsteorier fra 666 til WTC, Humanist forlag 2003; ISBN 82-90425-69-4
Asbjørn Dyrendal, Arnfinn Pettersen, Didrik Søderlind (red.), Åpent sinn eller høl i hue?, Humanist forlag 2006; ISBN 82-92622-16-0
Asbjørn Dyrendal, Arnfinn Pettersen (red.), Dommedag! Verdens undergang før og nå, Humanist forlag 2008; ISBN 978-82-92-62248-3
Mona Hide Klausen, Kjetil Hope (red.), Skepsis. Guide til kritisk tenkning, Humanist Forlag 2012; ISBN 978 -82-92-62284-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Skeptical Inquiry
European Skeptics
Skepsisforumet
VTOHL

VTOHL (et akronym for vertical take-off horizontal landing) beskriver fly som kan ta av vertikalt, men som lander på tradisjonell måte.
Mange VTOL-fly kan operere på denne måten. Noen fly må lande normalt etter en vertikal take-off fordi en vertikal landing ikke er mulig eller at den er upraktisk.
Mad TV

Mad TV (stilisert som MADtv) er en amerikansk humorserie som gikk på amerikansk TV fra 1995 til 2009 og igjen fra 2016. Programmet er basert på både forhåndsinnspilte kortfilmer og sketsjer innspilt direkte foran et studiopublikum. Programmet har sitt grunnlag fra humorbladet Mad.  Programmet gikk på Fox fra 1995 til 2009 og gjenoppstod på The CW i 2016. Programet har tradisjonelt blitt sendt på lørdagskvelder.
I Norge har programmet blant annet gått på NRK 3.


== Skuespillere ==
Bobby Lee
Nicole Parker
Keegan-Michael Key
Crista Flanagan
Arden Myrin
Johnny Sanchez
Erica Ash
Matt Braunger
Eric Price
Lauren Pritchard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mad TV på Internet Movie Database 
(en) Mad TV på Metacritic
Årsta

Årsta er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Hoveddelen ligger i bydelsområdet Enskede-Årsta-Vantör, resten ligger i bydelsområdet Södermalm. Årsta grenser til bydelene Södermalm, Södra Hammarbyhamnen, Johanneshov, Enskede Gård, Enskedefältet, Östberga og Liljeholmen. 


== Historie ==
Årsta gård, som har gitt bydelen sitt navn, er kjent fra så langt tilbake som middelalderen. Man tror at gården var eid av Birger jarl på 1200-tallet. Gårdens eiendommer omfattet i eldre tid også dagens Södermalm. 
Området ble kjøpt av byen allerede i 1905, og bydelen ble dannet i 1926, men like til inn på 1940-tallet var det stort sett bare kolonihager og noen mindre gårdsbruk. I 1939 begynte man å bygge i den østlige delen av området. 
Årsta sentrum ble innviet i 1953, og da var det meste av bydelen bebygd.
Bell 212

Bell Helicopter 212 eller UH-1N er et transporthelikopter i UH-1-klassen. Helikoptertypen er basert på UH-1 helikopteret, også kalt Huey, som fløy for første gang allerede på slutten av 1950-tallet. Huey ble berømt gjennom sin fremtredende rolle under krigføringen i Vietnam på 1960- og 1970-tallet. Forskjellen fra Huey som er et enmotors helikopter, til Bell 212 er at den fikk to motorer. Forskjellen fra Bell 212 videre til Bell 412 er hovedsakelig en 4-blads hovedrotor i komposittmaterialer.


== Litteratur ==
Chant, Christopher. Fighting Helicopters of the 20th Century. Graham Beehag Books, Christchurch, Dorset, England (1996).
Debay, Yves. Combat Helicopters, France: Histoire & Collections (1996).
Mutza, Wayne. UH-1 Huey in Colors. Carrolton, TX: Squadron Signal. ISBN 0-89747-279-9.
Jakovlev Jak-38

Jakovlev Jak-38 (NATO-kallenavn «Forger») var den sovjetiske Marinens første og eneste operative VTOL multi-rolle kampfly. Senere kom også Jak_38M (Modernised), som fortsatt er i tjeneste. 


== Spesifikasjoner (Jak-38A) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Yakovlev Yak-38 (Forger)
Gammelhøytysk

Gammelhøytysk (tysk: Althochdeutsch, forkortelse Ahd.) i er betegnelsen på den eldste skriftlig kjente form for høytysk, og ble brukt mellom 750 og 1050 e.Kr.
Det var ikke noe enhetlig språk, men omfattet en gruppe av vestgermanske dialekter som ble talt syd for den såkalte Benrath-linjen. Dialektene skilte seg fra de andre vestgermanske språkene eller dialektene gjennom den høytyske lydforskyvningen. I det nordtyske lavlandet med dagens Nederland skjedde ikke denne lydforskyvningen. Språket som ble talt der kalles gammelsaksisk.
Ordet «tysk» dukker første gang opp i den middellatinske formen «theodisce» i 786. I en kirkelig forsamling skal beslutningene ha blitt lest opp «tam latine quam theodisce», det vil si «både på latin og folkespråket».
Gammelhøytysk utviklet seg i middelalderen til middelhøytysk.


== Karaktertrekk ==
Hovedforskjellen mellom gammelhøytysk og vestgermanske dialekter som fra det er utviklet er at det gjennomgikk andre lydskifte eller høygermanske lydforskyvning. Dette er antatt å ha skjedd en gang på slutten av 400-tallet og begynnelsen av 500-tallet, derav dateringen til å ha begynt rundt år 500 som et rundt tall. Resultatet av denne lydendringen er at konsonantsystemet i tysk har forblitt forskjellig fra andre vestgermanske språk, inkludert engelsk og nedertysk. Grammatikalsk derimot har gammelhøytysk forblitt svært likt som gammelengelsk, gammelnederlandsk, og gammelsaksisk.
Ved midten av 1000-tallet er det mange forskjellige vokaler i stavelser uten trykk som hadde blitt redusert til «e». Ettersom disse vokalene var en del av de grammatikalske endelsene i substantiver og verb, førte tapet av disse til en radikal forenkling av bøyningsgrammatikken i tysk. Av disse grunnene er år 1050 sett på som begynnelsen av middelhøytysk periode, skjønt det eksisterte knapt noen tekster på tysk i løpet av de neste hundre årene.
Eksempler på vokalreduksjon i stavelser uten trykk:

(De moderne tyske formene av disse ordene er løselig det samme som på middelhøytysk.)


== Dialekteksempler ==
Den kristne bønnen Fader vår gjengitt nedenfor i fire gammeltyske dialekter. Ettersom disse oversettelser av en liturgisk tekst, er det best å ikke anse dem som eksempler på idiomatisk språk, men de viser forskjellene i dialektene meget klart.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bostock, J. Knight (1976): A Handbook on Old High German Literature, 2. utg, revidert av K.C.King & D.R.McLintock, Oxford. ISBN 0-19-815392-9
Keller, R.E. (1978): The German Language, London. ISBN 0-571-11159-9
Sonderegger, S. (1974): Althochdeutsche Sprache und Literatur, de Gruyter, ISBN 3-11-004559-1


== Eksterne lenker ==
Wright, Joseph (1906): An Old High German Primer
Althochdeutsche Texte im Internet (8.–10. Jahrhundert) Arkivert 6. juni 2011 hos Wayback Machine. - lenker til en rekke tekster online
Ordbok for moderne engelsk og gammelhøytysk (PDF)
Gåsehud

Gåsehud (latin: horripilatio) forårsakes når arrektor pili-musklene trekker seg sammen, og gir et drag på hårfolliklene. Denne virkningen blir regulert av det autonome nervesystem og er tydelig i sterk kulde, frykt eller behag.

Hos pelsdyr reguleres pelsens isolasjonsevne på denne måten, men hos mennesker har reaksjonen liten fysiologisk betydning.


== Litteratur ==
Sand, Olav. Sjaastad, V, Øystein. Haug, Egil; Menneskets fysiologi. Gyldendal Akademisk (2001).
English Electric Lightning

English Electric Lightning (senere BAC Lightning) var et britisk supersonisk jagerfly fra den kalde krigen. Flytypen gjorde seg spesielt bemerket på grunn av den høye hastigheten og det ofte umalte flyskroget. I løpet av sin operative periode var det i bruk hos blant annet RAF og det saudiarabiske luftforsvaret. Flyet var en publikumsfavoritt på flystevner, det var i en periode innehaver av verdens hastighetsrekord, og var også det første flyet i verden til å kunne fly i overlydshastighet uten bruk av etterbrenner, såkalt Supercruise.
Flyet var i stand til å utføre unnamanøvrer med påvirkning på hele 9 g, en egenskap som først F-16 klarte å gjenta blant amerikanske jagerfly. Electric Lightning bidro til å befeste noe av det britiske forspranget i kampflydesign som har vart helt inn på 2000-tallet. 


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
English Electric Lightning History
M61 Vulcan

M61 Vulcan er en hydraulisk eller pneumatisk drevet seksløpet, luftavkjølt, elektronisk avfyrt Gatlingkanon med en ekstremt høy skuddtakt.
Den har vært hovedkanon-bestykningen på amerikanske militærfly i fem tiår, og er blant annet i bruk på F-16. Den er også i bruk på Taiwans AIDC Ching-Kuo. M61-A1 som brukes i norske F-16 er hydraulisk drevet og har en skuddtakt på 100 skudd i sekundet. Hele systemet (AHS: Ammunition Handling System) har plass for 511 skudd. 
Det som muliggjør denne høye skuddtakten er at hvert løp (6 i alt) har hvert sitt sluttstykke som følger et spor på innsiden av den ytre faste innkapslingen rundt som gjør at sluttstykkene med patronene føres gradvis frem etter hvert som hele innmaten med løpene roterer rundt. Når sluttstykket er helt fremme låses dette og skuddet avfyres og det fortsetter da sin ferd bakover igjen samtidig som et nytt i sporet og løpet ved siden av når sin posisjon for avfyring. Med andre ord kan man si at det er 3 skudd på vei til avfyring til enhver tid og 3 tomme patroner på vei ut fra kanonen til enhver tid.
Klassereise

Klassereise er en sosiologisk og litterær betegnelse på en persons virkelige eller selvopplevde overgang mellom to grupper i samfunnet. Betegnelsen brukes vanligvis om forflyttelsen fra en lavere til en høyere sosioøkonomisk klasse i det moderne samfunnet, for eksempel fra en barndom i arbeiderklassen til et voksenliv med høyere utdannelse og lønn.
Det sosiologiske begrepet sosial mobilitet dekker det samme i bredere, faglig forstand.


== Historikk ==
Ordet klassresa i svensk oppstod i 1990-årene. Klassereiser, som særlig er vært vanlig i sosialdemokratiske samfunn etter Den annen verdenskrig, beskrives i eller er tema for flere bøker, blant andre idéhistoriker Ronny Ambjörnssons Mitt förnamn är Ronny : berättelsen om en klassresa (1996) og Karin Sveens Klassereise : Et livshistorisk essay (2000).
Klassereiser handler ikke bare om økonomi, men også om tilegnelse av sosial status og kulturelle koder. Utdannelse betraktes vanligvis som et sentralt element i klassereiser.


== Litteratur ==
Hjellbrekke, Johannes og Korsnes, Olav: Sosial mobilitet Samlaget, 2006. ISBN 978-82-521-6572-2 ISBN 82-521-6572-9
Johannessen, Gøril: Klassereisens uutholdelige tyngde : om å ta doktorgrad uten akademisk stamtavle Masteroppgave i pedagogikk. Universitetet i Oslo, 2007.
Natalia Sokolova

Natalia Sokolova (født 15. oktober 1976 i Moskva) er en russisk glamourmodell.
Sokolova kommer fra en velstående, akademisk familie som ga henne anledning til en å ta høyere utdanning. Hun var intelligent, hardt arbeidende og fikk gode resultatet.Hun vant flere konkurranser på skolen og hun fikk muligheten til å reise rundt i verden for å representere Russland i forskjellige konkurranser. Hun var en måned i England for å studere engelsk, og da hun kom tilbake vant hun en språk konkurranse som ble holdt av et universitet i Russland. Sokolovas språkkunnskaper kom godt med da hun bestemte seg for å fortsette sine studier i USA.
Hun begynte ved Springbook High School i Maryland i 1993, hvor hun gikk ut med toppkarakterer, så begynte hun ved University of Maryland i Baltimore. Hennes studietid ved skolen ble kortvarig, etter at hun ble hardt skadet i en bilulykke i løpet av halloween. Sokolova havnet i rullestol med brukket rygg, delvis lammelser og det var flere alvorlige indre organer som ble alvorlig skadet. Hun returnerte til Russland for å begynne på et rehabiliteringssenter. Sokolova begynte på et hardt treningsprogram og to år senere var hun på beina igjen. Hun returnerte tilbake til universitetet i Maryland og fortsatt sine studier innen internasjonal forretning og finans, her gikk hun ut med 3.8 GPA da hun var ferdig i 1998.Samtidig som hun gikk ved universitetet meldte hun seg på modellkonkurransen Hawaiian Tropics Internasjonal Swimwear som ble holdt i Las Vegas. Dette gjorde at Playboy oppdaget henne og ville ha henne med i sitt magasin. Hun ble kåret til «Playboys Playmate of the Month» i april 1999 og har flere ganger vært å se i Playboys videoer. Etter eksamen reiste hun til Los Angeles for å fortsette på sin nye karriere.
Hun kommer fra en konservativ familie og hun var redd familien ville si om hennes nye karriere, men de sto på hennes side. Sokolova har jobbet mye for mannfolkbladet Playboy, samt andre modelloppdrag og reklamefilmer. Hun har også fått sjansen til å jobbe som skuespiller og har hatt diverse gjesteroller i show, tv-serier og hun har spilt i flere episoder i tv-serien Baywatch.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalia Sokolova (female model) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Natalia Sokolova på Internet Movie Database 
(en) Natalia Sokolova hos The Movie Database
Langangen Idrettslag

Langangen Idrettslag (stiftet 15. februar 1931) er et idrettslag i tettstedet Langangen like utenfor Porsgrunn. Klubben har gjennom historien hatt forskjellige tilbud som terrengløp, friidrett, skøyter, skyting, langrenn, håndball og fotball. Langangen spiller sine hjemmekamper på Myrhaug stadion. Herrelaget i fotball spiller i 5. divisjon.


== Tabell ==


== Historikk ==
Klubben ble stiftet 15. februar 1931, og på den første generalforsamlingen 12. mars samme år ble Yngvar Sundsåsen valgt som formann.


== Kilder ==
Historien om Langangen IL


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Langangen Fotball
Multi-modus fiber

Multi-modus fiber er innen fiberoptisk kommunikasjon en av to fibertyper, hvor den andre er single-modus fiber. Forskjellen mellom disse typene er tykkelsen (diameteren) på fiberens kjerne. En multimodus fiber har kjerne på enten 50 µm eller 62,5 µm. Kjernen er da så "stor" at lysbølgene kan ta flere forskjellige veier (modi) gjennom fiberen, derav navnet multimodus.


== Teori ==
Lys består av en blanding av elektriske og magnetiske stråler. Disse to strålingsformer opererer sammen, og energien forflytter seg i samme retning, men innbyrdes beveger de seg ulikt. For en bestemt modus er det innbyrdes forholdet mellom disse strålingsformene likt. Men dette innbyrdes forholdet er ulikt det innbyrdes forholdet i en annen modus. Lys med en gitt bølgelengde/frekvens inneholder et utall av disse bølgetyper, som sammen danner energien til denne frekvensen. Innen fiberoptikk brukes normalt begrepet bølgelengde. Multimodus kommunikasjon foregår på båndene 850 nm eller 1300 nm.
Som følge av at lyset kan ta forskjellige veier gjennom en multimodus fiber (forskjellig vinklede sikk-sakk-ruter),vil en gitt puls lys komme frem til mottakeren spredd over en viss tid, ettersom transportveiens lengde er forskjellig for de forskjellige modi. Dette gir en utbredelse av pulsen, kalt modedispersjon. Dispersjonsfenomenet begrenser overføringslengden for multimodus kommunikasjon som en funksjon av datahastigheten. Ved 100 Mbit/s kan det sendes ca. 3 km, ved 10 Gbit/s bare 33 m! 
Multimodus fiber er derfor kun egnet ved korte avstander og/eller lave datahastigheter


== Se også ==
Single-modus fiber
Fiberoptikk
Gigabit Ethernet
Mørk fiber
Jul i Tøyengata

Jul i Tøyengata er en norsk komiserie som gikk på TVNorge i 2006. Serien var utformet som en julekalender og var ment som en parodi på Jul i Skomakergata. Handlingen i denne er imidlertid lagt til 2006, der Skomakergata er blitt erstattet med Tøyengata og persongalleriet erstattet av diverse personer med innvandrerbakgrunn (som ofte driver med lyssky virksomhet). Zahid Ali spiller dobbeltrollen som skomaker Ali og den hvite jernvarehandler A.O. Konnerud. Serien har innslag av noen korte dokkefilmer om «Mulla Blund», som er opptatt av å fremme innvandrernes særrettigheter i det norske samfunn, som en parodi på «Jon Blund». Serien ble vist hver kveld kl 20:15. Målgruppen var ungdom og voksne fra 12 til 44 år. Serien ble ingen seersuksess.
Serien ble også sendt på svenske Kanal 5. TVNorge sendte den i reprise i 2009.
Zahid Ali mottok en del kritikk fra Henki Kolstad som følte seg krenket av skomaker-parodien.


== Seertall og mottakelse ==
Premieren ble sett av 432 000, noe som var meget høye tall for TVNorge. Men etter noen episoder begynte seertallene å falle dramatisk og etter drøyt to uker lå seersnittet på 147 000.Premieren fikk lunken mottakelse fra TV-anmelderne. Mest positiv var Dagsavisens anmelder som gav terningkast 5. VGs anmelder gav terningkast fire, Aftenposten og Dagbladet tre, Bergens Tidende og Stavanger Aftenblad to og Adressa terningkast 1.


== DVD ==
Serien ble utgitt på DVD i 2007. Den inneholder nærmere 30 minutter med ekstramateriale, noe som inkluderer alle innslagene fra «Alis TV» og dokumentaren «Jul bak Tøyengata».


== Rollebesetning ==
Zahid Ali – Skomaker Ali; Konnerud
Nikis Theophilakis – Naeem
Morten Rudå – Varberg
Siw Anita Andersen – Iram
Bodil Lahelle – Fru Konnerud
Charlotte Frogner – Barnehagetante
Tre afrikanere: Buntu Pupa, Banthata Mukguatsane og Jimu Makurumbandi
Ragnar Dyresen – Kadir Butt(Hedmark-Pakistaneren og kameraten til Skomaker Ali som har sittet fengslet på Ullersmo fengsel siden de to kom til Norge.)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jul i Tøyengata på Internet Movie Database
Hjemmeside (arkivert versjon fra 2006)
Egon Olsen

Egon Olsen er en fiktiv karrièrekriminell og leder av Olsenbanden, som ellers består av Benny Fransen og Kjell Jensen. Han kom først til syne i den danske filmen Olsen-banden fra 1968, og Norge fulgte rett etter i 1969 med Olsenbanden – Operasjon Egon. Egon kan lett gjenkjennes da han alltid har på seg stripete dress og skalk, samt en sigar i munnviken.
I de norske filmene sitter Egon stadig inne på Botsen, men slipper alltid ut i begynnelsen av hver film. Stort sett ender hver film med at han åker inn igjen. I Danmark satt han inne i Vridsløse Statsfængsel.Den norske Egon Olsen ble født 13. mars 1923, på Kløfta.I de danske filmene spilles Egon Olsen av Ove Sprogøe og av Arve Opsahl i den norske. I de svenske filmene om Jönssonligan har figuren navnet Charles-Ingvar «Sickan» Jönsson og ble spilt av Gösta Ekman d.y..
I 2004 fikk veien foran Vridsløse Statsfængsel navnet Egon Olsens vej. I 2017 fikk alléen fra Grønlandsleiret til hovedinngangen til Botsfengselet navnet Egon Olsens allé.


== Referanser ==
Det kongelige nordiske oldskriftselskab

Det kongelige Nordiske Oldskriftselskab ble stiftet 28. januar 1825 av blant andre Carl Christian Rafn og Rasmus Rask. Selskapets formål var blant annet å gi ut norrøn litteratur og fremme nordisk historie og arkeologi. Selskapet ble først kongelig 9. mai 1828.Selskapet gir ut Aarbøger for nordisk Oldkyndighed og Historie, men har også stått bak utgivelsen av flere enkeltstående verk som Christian Jürgensen Thomsen, Ledetraad til Nordisk Oldkyndighed (1836), Carl Christian Rafn, Antiquitates Americanae (1837), Konungs skuggsjá (Kongespeilet) i dansk oversettelse ved Finnur Jónsson (1926) og hans Lexicon poeticum antiquæ linguæ septentrionalis: Ordbog over det norsk-islandske Skjaldesprog (2. utgave 1931), samt serien Nordiske Fortidsminder.
I tidsrommet 1845–1847 fantes det en norsk avdeling av selskapet.Selskapet har den danske monark som president.


== Referanser ==