Max Linder

Max Linder (født Gabriel Leuvielle 16. desember 1883 Saint-Loubès i departementet Gironde i Frankrike, død 31. oktober 1925 i Paris) var en fransk komiker i stumfilmtiden.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
I en alder av fem år fikk Linder kolera og var nær døden. Allerede i skoletiden øvet han seg på skuespilleri, og skulket en del skoletimer i den forbindelse. Han gikk i to år ved et konservatorium i Bordeaux.


=== Karriere ===
Linder spilte deretter i noen mindre teaterroller ved teatre i Paris i et antall år. Han startet sin filmkarriere i 1905 hos Pathé Frères. I løpet av noen få år oppnådde han stjernestatus som «Max», en sjarmerende gentleman med mustasje, flosshatt og stokk. «Max» opptrådte i flere hundre kortkomedier i årene fra 1907 til 1914. Linder ble snart verdensberømt. I 1913 dro han på turné Europa rundt og fikk en mottagelse ingen annen filmskaper tidligere hadde fått. Linder betraktes ofte som verdens første store filmstjerne.Høsten 1914, ved utbruddet av første verdenskrig, meldte Linder seg frivillig som ambulansesjåfør ved fronten. Han ble i den forbindelse fysisk skadet, og måtte sendes hjem etter et halvt års tid.I 1920 flyttet Linder til USA, hvor han forble i to år. Her spilte han blant annet inn langfilmen Seven Years Bad Luck (Hollywood, 1921). I 1923 giftet han seg med syttenårige Hélène Peters (iblant omtalt som «Jane» og «Ninette»). De fikk en datter året etter, som fikk navnet Maud.


=== Siste år ===
Til tross for alle personlige framganger, forble Linder angivelig svært deprimert i årene etter krigen. Han begikk selvmord på et hotell i Paris sammen med sin kone en natt i oktober 1925. Hans datter, Maud, laget i voksen alder to dokumentarer om sin far, Laugh With Max Linder (1963) og The Man in the Silk Hat (1983).
Charlie Chaplin kalte Linder ved en anledning sin «professor».


== Filmografi ==


=== Kortfilmer i utvalg ===
1907: Les débuts d'un patineur
1908: Vive la vie de garçon
1908: Mon pantalon est décousu
1909: Les surprises de l'amour
1910: Max prend un bain
1911: Max victime du quinquina
1912: Max et son chien Dick
1912: Max a peur de l'eau
1912: Max et l'inauguration de la statue
1913: Max toréador
1913: Le chapeau de Max
1913: L'anglais tel que Max le parle
1914: Max, professeur de tango
1914: Max et la doctoresse
1914: Max et sa belle-mère
1914: Max au convent
1915: Le hasard et l'amour
1917: Max Comes Across (USA, Essanay)
1917: Max Wants a Divorce (USA, Essanay)
1917: Max in a Taxi (USA, Essanay)
1917: Max entre deux feux
1924: Au secours! (Regi: Abel Gance)


=== Langfilmer (komplett) ===
1913: Le duel de Max
1919: Den lille Café
1921: Seven Years Bad Luck (USA)
1921: Be My Wife (USA)
1922: The Three Must-Get-Theres (USA)
1924: Max, der Zirkuskönig (Østerrike)


=== Kompilasjonsfilmer ===
1963: En compagnie de Max Linder
1983: L'homme au chapeau de soie


== Litteratur ==
Charles Ford:: Max Linder, Paris, Seghers,‎ 1966
Jean Mitry: Max Linder, Anthologie du cinéma, fascicule no 16, Supplément à L'Avant-Scène du Cinéma no 60 - CIB, Paris, juin 1966
Maud Linder: Max Linder, Paris, Éditions Atlas,‎ 1992
Maud Linder: Max Linder était mon père, Paris, Flammarion,‎ 2003
Pascal Djemaa: Max Linder, du rire au drame, Frassy,‎ 2004
Jacques Richard: Dictionnaire des acteurs du cinéma muet en France, éditions de Fallois,‎ 2011, 909 s. (ISBN 978-2-87706-747-8)
Thomas: «Vie & mort de Max Linder», L'Impossible, no 4,‎ juin 2012, s. 85-90
Snorre Smári Mathiesen: Max Linder: Father of Film Comedy, BearManor Media, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Max Linder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Linder på Internet Movie Database 
(sv) Max Linder i Svensk Filmdatabas 
(da) Max Linder på Filmdatabasen 
(fr) Max Linder på Allociné 
(en) Max Linder på AllMovie 
(en) Max Linder hos The Movie Database 
Portrett