jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joseph Wendel

Joseph Wendel (født 27. mai 1901 i Blieskastel i det daværende Pfalz i Tyskland, død 31. desember 1960 i München) var kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av München og Freising 1952–1960.


== Biografi ==
Han ble bispeviet i 1941 av biskop Ludwig Sebastian av Speyer, ble to år etter dennes etterfølger.  Under Andre verdenskrig forsvarte han på det sterkeste kirkens rettigheter og menneskeligheten. Wendel ble kjent som «fredsbiskopen» etter krigen på grunn av sine anstrengelser for å vinne for Vest-Tysklands et renommé for god vilje.I 1952 ble han promovert til erkebiskop i München. Han ble kreert til kardinal i 1953, med Santa Maria Nuova som tittelkirke.
Han deltok på konklavet i 1958 som valgte pave Johannes XXIII.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1743
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1846) *1822
Kardinal Antonio Saverio De Luca (1805-1883 ) *1845
Erkebiskop Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr, O.S.B. (1804-1877) *1856
Erkebiskop Friedrich Josef von Schreiber (1819-1890) *1875
Erkebiskop Franz Joseph von Stein (1832-1909 ) *1879
Erkebiskop Joseph von Schork (1829-1905) *1891
Biskop Ferdinand von Schlör (1837-1924) *1898
Erkebiskop Johann Jakob von Hauck (1861-1943) *1912
Biskop Ludwig Sebastian (1862-1943) *1917
Kardinal Joseph Wendel (1901-1950) *1941


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Samuel Alphonse Stritch

Samuel Alphonse Stritch (født 17. august 1887 i Nashville i Tennessee i USA, død 26. mai 1958 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1939–1958, og ble utnevnt til pro-prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse i mars 1958. På grunn av komplikasjoner etter at han måtte amputere en arm over albuen, døde han kort tid etter.
Han ble kreert til kardinal i 1946 av pave Pius XII, med Sant'Agnese fuori le mura som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Biskop Benedict Joseph Flaget, P.S.S. (1763-1850) *1810
Erkebiskop Francis Patrick Kenrick (1797-1863) *1830
Erkebiskop William Henry Elder (1819-1904) *1857
Erkebiskop Henry Moeller (1849-1925) *1900
Kardinal Samuel Alphonse Stritch (1887-1958) *1921


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Albert Gregory Meyer

Albert Gregory Meyer (født 9. mars 1903 i Milwaukee, Wisconsin i USA, død 9. april 1965 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1958–1965.
Han ble kreert til kardinal i 1959 av pave Johannes XXIII, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi, O.C.D. (1876-1948) *1920
Erkebiskop Moses Elias Kiley (1876-1934) *1604
Kardinal Albert Gregory Meyer (1903-1965) *1946


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
John Patrick Cody

John Patrick Cody (født 24. desember 1907 i St. Louis, Missouri i USA, død 25. april 1982 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1965–1982.
Han ble kreert til kardinal i 1967 av pave Paul VI, med Santa Cecilia som tittelkirke.
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842-1917) *1892
Biskop Joseph Chartrand (1870-1933) *1910
Erkebiskop Joseph Elmer Ritter (1892-1967) *1933
Kardinal John Patrick Cody (1907-1982) *1947


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Joseph Louis Bernardin

Joseph Louis Bernardin (født 2. april 1928 i Columbia, Sør-Carolina i USA, død 14. november 1996 i Chicago) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Chicago 1982–1996.
Han ble kreert til kardinal i 1983 av pave Johannes Paul II, med Gesù Divin Lavoratore som tittelkirke. Den 9. desember 1996 ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje av president Bill Clinton.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Erkebiskop Paul John Hallinan (1911–1968) *1958
Kardinal Joseph Louis Bernardin (1928–1996) *1966


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Cardinals of the Holy Roman Church
Theatercaféen

Theatercaféen er en del av Hotel Continental i Stortingsgaten i Oslo sentrum, med plass til ca. 240 gjester. Caféen åpnet 22. desember 1900, vis-à-vis Nationaltheatret, som hadde åpnet året før.
Hotel Continental / Theatercaféen var opprinnelig bygget og eid av Foss Bryggeri. I 1909 overtok Caroline og Christian Boman Hansen leieavtalen, og etter tre års drift kjøpte de Hotel Continental av bryggeriet. Elisabeth C. Brochmann er fjerde generasjons eier av Theatercaféen. Hun overtok etter sin mor Ellen Brochmann i 1985.
Theatercaféen ble «modernisert» i 1949, og mye av det gamle særpreget ble borte. I 1971 ble Theatercaféen tilbakeført til original, opprinnelig jugendstil, under ledelse av arkitekt Hans-Gabriel Finne. Deler av originalinventaret var intakt, og gjennom studier av eldre fotografier ble det mulig å bringe Theatercaféen tilbake til sin opprinnelige form. Inspirasjonen ble også hentet fra reiser til Paris, København og Stockholm. Gulvet er lagt med ett hundre tusen små linoleumsbiter. En ny epoke startet i 2010 med et nytt chambre séparée og en egen Theatercafébar.
Theatercaféen ble fra første stund et fast møtested for sentrale personer fra norsk kunst- og kulturliv, deriblant Sigurd Bødtker, Sven Elvestad, Herman Wildenvey og mange av skuespillerne fra Nationaltheatret. I 1924 ble de første portrettene av disse stamgjestene hengt opp i caféen. Samlingen omfatter nå 81 portretter (2017) av forfattere, skribenter, skuespillere, malere, fotografer, musikere og komponister. Felles for dem alle er at de har vært trofaste gjester i hotell- og restauranthuset. De fleste portrettene er tegnet av Henrik Lund, Gösta Hammarlund, Pedro og Ulf Aas. Ellers finner vi arbeider av Finn Graff, Nils Aas, Per Palle Storm, Arne Raknes, Knut Hermod Knudsen, Kristofer Sinding-Larsen, Yukon Gjelseth, Odd Nerdrum og Arne Nøst.
«Valsekongen» Reidar Thommessen (1889–1986) ledet i mange år Theatercaféens orkester. Theatercaféen er i dag et samlingssted for mange, spesielt kulturpersonligheter, forretnings- og finansfolk.
Den står på The New York Times liste over verdens ti mest berømte caféer i denne sjanger.


== Litteratur ==
Paul Grøtvedt. Caféen med veggene, levende portretter og morsomme døde. Oslo 1991
Walter Øverland. Sett og hørt på Theatercaféen; med tegninger av Pedro og fotografier. Oslo 1991
Ellen Brochmann. Til bords og til veggs i Theatercaféen – taler holdt i Theatercaféen. Oslo 1998
Caspar Brochmann: Mors hus, Hotel Continental – en personlig affære gjennom 75 år. Oslo 1986.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.theatercafeen.no
Negociant

Negociant (fransk: négociant, fransk uttale: ​[ne.go.sjɑ̃]) er hentet fra fransk, og kan oversettes til «vinhandler». Selskap eller person som kjøper inn vin eller vindruer. Dette innkjøpte materialet, blir foredlet til ferdig produkt som selges under navnet til negocianten .
Négocianter kjøper alt fra druer, til druemost, til viner i ulik grad av ferdigstillelse. Når det gjelder druer eller most, utfører negocianten praktisk talt all vinfremstilling selv. Viner fra négocianter produseres i alle klassifikasjoner, helt opp til AOC Village og Premier cru. Vinmateriale fra Grand cru-marker er sjelden til salg grunnet sin eksklusivitet.
Et stadig økende antall respekterte vinbønder har også en négociantbedrift som drives parallelt. Egen vin, fra egne vinmarker, blir merket med «Domaine» .


== Velrenommerte négocianter i Burgund ==
Bouchard Pére et Fils
Louis Jadot
Joseph Drouhin
Pascal Clément
Vincent Girardin


== Referanser ==


== Litteratur ==
The world atlas of wine, Jancis Robinson, Hugh Johnson
Augier

Augier Robin Briand er et konjakkhus (Frankrike). De driver ikke egne vinmarker, så de er en negociant. 


== Historie ==
Huset er en sammenslåing av 3 konjakkhus, fra 1. januar 1989. Disse er Augier Frères, Jules Robin og Maison Briand. Augier Frères er det eldste av disse, og ble etablert i 1643 av Philippe Augier (1615–1667) fra Châteauneuf. Dette gjør Augier til det eldste konjakkhuset som fortsatt eksisterer.Etter at Philippe Augier etablerte Augier Frères, utviklet dette huset seg raskt, og ble et av de største husene. Augier-familien har også et medlem som har vært med i det franske parlamentet; Etienne Augier ble valgt inn der i 1789. Han ble senere adlet for sin innsats for å bevare kongedømmet i 1791, av Ludvig XVIII. Etienne uttalte også i 1794 at han aldri kom til å bruke destillater fra andre områder enn Konjakk-regionen. 
Senere gikk det dårligere med firmaet, og det ble i 1968 kjøpt opp av Seagram, som hadde planer om å dyrke fram Augier som et stort merke. Planene og satsingene ble imidlertid ikke gjennomført, og lagrene deres ble gradvis solgt ut. I 1988 kjøpte imidlertid Seagram også opp Martell, dette førte til at interessen deres for Augier også ble gjenopptatt.
Huset ledes i dag av Comte Jacques Burignot de Varennes, en arving av Philippe Augier.


== Utvalg ==
Three Star (VS) (produseres ikke lenger)
1643 VSOP (produseres ikke lenger)
1643 XO – 100% ugni blanc, 12 – 45 års fatlagring, over halvparten av blandingen er over 20 år
Napoleon
Special Reserve Grande Champagne
Vintage Konjakk 1989 – En ren årgangskonjakk, med druer fra Grande og Petite Champagne, Borderies og Fins BoisI 2000 fikk 1643 XO utmerkelsen «Merket for god design» av Norsk Designråd.


== Referanser ==
Telt

Et telt er konstruksjon med plast- eller stoffduk over en ramme av stenger, hvor hensikten er beskyttelse mot innsyn eller været.
Telt ble først brukt av nomadefolk, men moderne telt brukes mest til lystturer.
Alt etter sted på kloden og tilgang på materialer har teltene vært kledd med dyrehuder eller filt. Bærekonstruksjonen har vært av tre. Den vanligste formen har vært konisk (rund pyramide), gjerne med en åpning øverst for å slippe ut røyk fra ildsteder for matlaging og oppvarming. I dag kan en få telt i mange varianter og med ulike stofftyper. Flere norske produsenter leverer telt. De leverer både telt for alle formål, spesielt tilpasset det kalde norske klima. 
I nyere tid har det og blitt mer populært med alternative telt. Blant annet slike som slår seg opp "automatisk" eller med lite hjelp og hengekøye-telt. Mange ser på disse telttypene som nye og innovative, men fakta er det at mennesket har brukt forskjellige former for hengekøye-telt siden tidenes morgen. Mens vi i nyere tid velger hengekøye-telt av komforthensyn valgte våre forfedre å sove i trærne for å beskytte seg mot rovdyr.


== Se også ==
Lavvo
Wigwam
Jurt
Tsjum
Tipi
Teltplugg
Tunneltelt
Kuppeltelt
Hustelt
Taktelt
Knappeduktelt
Fortelt
Combi-Camp
Partytelt
Hengekøye-telt


== Eksterne lenker ==
(en) Tents – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tent – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aagot Vinterbo-Hohr

Aagot Vinterbo-Hohr (født 2. desember 1936 i Måsøy), er en norsk lege og forfatter. Hun debuterte i 1987 med boken Palimpsest, en samling lyriske tekster, som ble belønnet med Tarjei Vesaas' debutantpris.


== Bibliografi ==
Palimpsest – lyriske tekster (1987)
Kjærlighetsfuge – dikt (1991)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris (1987)


== Referanser ==
Morten Harry Olsen

Morten Harry Olsen (født 15. august 1960 i Narvik) er en norsk forfatter. Olsen har grunnfag i kriminologi fra Universitetet i Oslo og grunnfag i filosofi fra Universitetet i Tromsø. Han har arbeidet som ekspeditør, taxisjåfør, nattportiér, journalist, oversetter, kontorist, litteraturkritiker, forlagskonsulent og forlagsredaktør, samt serieredaktør. Han har vært formann i Norsk Forfattersentrum (1989–91), formann i arrangementskomitéen for Brageprisen (1991–95) og nestformann Den norske Forfatterforening (1997–98). Fra 1988 til 1991 var han medlem av Den norske Forfatterforeningens litterære råd. I perioden 1992–1996 var han redaktør for Bokklubben krim og spenning. Siden 2008 har han hatt diverse tillitsverv i Norsk kulturråd, i Litteraturutvalget, Tegneserieutvalget, Ankenemnda og sist som suppleant for Prosautvalget. I årene 2001 til 2008 var han en fremstående journalist i Norsk Golf. I årene 1998-2000 var han gjestehovedlærer ved forfatterskolen i Bø. I 2014 startet han sin egen forfatterskole, Forfatterakademiet. Den skiftet navn til Forfattercoaching i 2018. 
Olsen debuterte litterært i 1985 med novellesamlingen For alt hva vi er verdt, som ble belønnet med Tarjei Vesaas' debutantpris. Flere av bøkene hans har vakt betydelig oppmerksomhet hos kritikerne.


== Bibliografi ==
For alt hva vi er verdt – noveller (1985)
Ganske enkelt sand – roman (1986)
En dans til – noveller (1988)
Tråder – essays (1989)
Mississippi – roman (1990)
Syndenes forlatelse – kriminalroman (1991)
Mannen som hatet duer – skuespill (1992)
Begjærets pris – kriminalroman (1993)
Tilfeldig utvalg – kriminalroman (1996)
Naken for leseren, naken for Gud: et essay om romanen – litteraturkritikk (1997)
Mord og galskap – roman (2000)
Mississippi. neo – roman (2002)
Størst av alt – roman (2004)
Golfballens flukt – essays (2007)
Adrian Marconis store sorg – roman (2010)
Skrivehåndverket – håndbok (2014)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris 1985, for For alt hva vi er verdt
Rivertonprisen 1993, for Begjærets pris
Havmannprisen 2004, for Størst av alt


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Morten Harry Olsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Morten Harry Olsens hjemmesider
Kreativ Prosa v/Morten Harry Olsen
Morten Harry Olsen i NRK Forfatter
Anne Bøe

Anne Bøe (født 9. juli 1956 i Ålesund) er en norsk lyriker. Bøe er misjonærdatter, med oppvekst blant annet i Tanzania. Hun gikk i det første kullet på forfatterstudiet ved Høgskolen i Telemark – Bø 
Bøe debuterte i 1984 med diktsamlingen Silkestein, som ble belønnet med Tarjei Vesaas' debutantpris.  Hun er gjendiktet til spansk og kroatisk.


== Bibliografi ==
Silkestein – dikt (1984)
Ordenes kildemor – dikt (1987)
Ildrose – dikt (1989)
Sinobersol snø – dikt (1993)
Ingensteds overalt – dikt (1994)
Bølgenes sorg? De vet ingenting – dikt i utvalg (1996)
Krigslogikkene – en diktpamflett (2001)
Sisyfos synger – dikt (2003)
Minimum, dikt (2009)
Frostdokumenter, dikt (2012)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris (1984), for Silkestein


== Kilder ==
Presentasjon av Anne Bøe i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Anne Bøe i NRK Forfatter
Anne Bøe i Aftenposten Alex
Billund

Billund er en by i Billund kommune i Region Syddanmark, sydvest i Jylland. Frem til kommunalreformen i 2007 lå den i Ribe amt. Billund hadde 6 451 innbyggere i 2018.Byen vokste frem rundt virksomheten til LEGO, som har hovedkontor og fabrikk her, og fornøyelsesparken Legoland.Rett ved byen ligger Billund lufthavn, den nest største flyplassen i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Billund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Smoking

Smoking (britiskengelsk dinner jacket eller black tie, amerikansk tuxedo) er et antrekk som brukes av menn i forbindelse med større fester eller feiringer på kveldstid. Smoking er stadiet mellom mørk dress og kjole og hvitt hva angår formelle herreantrekk.
En smokingjakke er som regel av ull, og skal ha jakkeslag i sateng, ofte silkesateng. Jakken kan være både enkelt- og dobbeltspent, og har enten spisse slag eller sjalskrage. En smokingjakke er fortrinnsvis sort, men også midnattsblått er korrekt. I sommerhalvåret eller i sydlige strøk er også jakke i hvitt vanlig.
Buksene er alltid sorte, selv om jakken er i en annen farge. Smokingskjorten er hvit med doble mansjetter, den kan ha stivet bryst i piké for pynteknapper med og uten stivet krage. Til smoking skal man alltid bruke sort tversoversløyfe, fortrinnsvis selvknytt. Tradisjonelt sett ble det benyttet en lavt skåret vest i samme stoff som jakken, men rundt 1920 ble magebelte populært i de britiske koloniene, da det ble brukt til å legge ballkortet i. Derfor skal brettene på magebeltet vende oppover. Til smoking benyttes kun lakksko. Hverken smoking eller lakksko skal noen gang benyttes før klokken 18:00. Man går heller aldri i smoking når man skal i kirken.
Ved anledninger hvor menn bruker smoking, skal kvinner på tilsvarende måte bruke selskapskjole men ikke bunad, som i Norge i utgangspunktet er klassifisert som galladrakt.


== Historikk ==
Smokingens opprinnelse finner man tilbake ved slutten av 1800-tallet. Amerikanerne feiret hundreårsjubileum for sin tuxedo i 1986, men det er en kjensgjerning at Henry Poole i Savile Row, Londons legendariske skreddergate, «made a short smoking jacket for the Prince of Wales as early as 1865». Her røpes forøvrig ett av smokingens historiske opphav; det som i England kalles «smoking jacket» – en fløyelsjakke man iførte seg når man skulle røke etter en middag og lignende. Den nye engelske moten ble lagt merke til av en tilreisende, James Potter fra Tuxedo Park i New York, som gikk til Poole og fikk sydd en jakke å ta med seg hjem – herav den amerikanske betegnelsen «tuxedo».


== Litteratur ==
Lundesgaard, Erik (2005): Skikk og bruk, Cappelen
Roetzel, Bernhard (1999): En gentleman: håndbok i klassisk herremote, Könemann
Christensen, Mads (1998): Absolutt mann, en guide til ham om klær og stil, Cappelen


== Eksterne lenker ==
(en) Tuxedoes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blaabjerg kommune

Blaabjerg kommune er en tidligere kommune i Ribe amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970. Den inngikk i den nye Varde kommune i Region Syddanmark ved kommunal- og regionreformen 2005-07, sammen med Blåvandshuk kommune, Helle kommune, Varde kommune (1970–2006) og Ølgod kommune.


== Tettsteder i kommunen ==
Henne Strand
Henneby (inkludert Henne Stationsby)
Nymindegab
Nørre Nebel
Outrup


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommuner i tall (fra Danmarks Statistik)
Blåvandshuk kommune

Blåvandshuk kommune var en kommune i Ribe amt i Danmark, dannet ved kommunalreformen i 1970. Den ble lagt sammen med  Blaabjerg kommune, Helle kommune, Varde kommune (1970–2006) og Ølgod kommune fra 1. januar 2007 til den nye Varde kommune i Region Syddanmark i forbindelse med kommunal- og regionreformen 2005-07.Kommunens økonomi var sterkt avhengig av turisme, og det var stor byggeaktivitet, for det meste av fritidsboliger for utleie, men også av hoteller og andre turismerelaterte næringer.Det danske artilleriets hovedøvingsområde ligger i den tidligere kommunen Blåvandshuk.


== Tettsteder i kommunen ==
Blåvand
Ho
Oksbøl
Vejers (inkludert Vejers Strand)
Vrøgum


== Referanser ==
Bramming kommune

Bramming kommune er en tidligere dansk kommune i Ribe amt. Etter kommune- og regionreformen 2005–07 er kommunen innlemmet i nye Esbjerg kommune i Region Syddanmark.


== Referanser ==