jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Silver Side Up

Silver Side Up er det tredje albumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut 11. september 2001. 
Mange av tekstene var skrevet før The State, bandets forrige album, kom ut, men ble først spilt inn til denne platen. Denne gangen skrev Chad Kroeger tekster som var direkte og realistiske. «Too Bad» handler om Mike Kroegers far, som aldri var der under oppveksten og «Never Again» handler om ødelagte hjem, om mishandling og hvordan barn opplever det.
Populariteten til Nickelback ble bare større og større. Platen solgte over 6 millioner eksemplarer bare i USA og 10 millioner i hele verden mens singelen «How You Remind Me» ble en av de mest spilte på amerikansk radio i 2002. 


== Sporliste ==
«Never Again» – 4:20
«How You Remind Me» – 3:43
«Woke Up This Morning» – 3:50
«Too Bad» – 3:52
«Just For» – 4:03 (ny versjon av sang fra Curb)
«Hollywood» – 3:04
«Money Bought» – 3:24
«Where Do I Hide» – 3:38
«Hangnail» – 3:54
«Good Times Gone» – 5:18
«Hero» – 3:21 (kun med på utgivelser i enkelte land)


== Eksterne lenker ==
(en) Silver Side Up på Discogs 
(en) Silver Side Up på MusicBrainz 
(en) Silver Side Up på AllMusic
The Long Road

The Long Road er det fjerde albumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut 23. september 2003. 
Albumet solgte mindre enn forgjengeren Silver Side Up, men var likevel en storselger med over 3 millioner solgte eksemplarer i USA og totalt 5 millioner i hele verden. Dette var forøvrig siste album til trommeslager Ryan Vikedal som kort tid etter ble byttet ut med Daniel Adair.


== Sporliste ==
«Flat on the Floor»  – 2:02
«Do This Anymore» – 4:03
«Someday» – 3:27
«Believe it or Not» – 4:07
«Feelin' Way Too Damn Good» – 4:16
«Because of You» – 3:30
«Figured You Out» – 3:48
«Should've Listened» – 3:42
«Throw Yourself Away» – 3:55
«Another Hole in the Head» – 3:35
«See You at the Show» – 4:04


== Eksterne lenker ==
(en) The Long Road på Discogs 
(en) The Long Road på MusicBrainz 
(en) The Long Road på AllMusic
All the Right Reasons

All the Right Reasons er det femte albumet til det canadiske rockebandet Nickelback. Albumet ble gitt ut 4. oktober 2005. 
Abumet ble populært med en gang og solgte over 250 000 kopier i løpet av den første uken. Det er også det første albumet til Nickelback som toppet Billboard-listen. Under Billboard Music Awards i 2006 vant det tre priser i klassene Rock Album of the Year, Duo/Group of the Year og Hot 100 Artist Duo/Group of the Year. Det ble sluppet hele seks singler fra albumet: «Photograph», «Animals», «Savin' Me», «Far Away», «Rockstar» og «If Everyvone Cared». Totalt har albumet solgt nesten 5 millioner eksemplarer i USA og totalt 7 millioner i hele verden.


== Sporliste ==
«Follow You Home» – 4:20
«Fight for All the Wrong Reasons» – 3:44
«Photograph» – 4:18
«Animals» – 3:06
«Savin' Me» – 3:39
«Far Away» – 3:58
«Next Contestant» – 3:34
«Side of a Bullet» – 3:00
«If Everyone Cared» – 3:38
«Someone That You're With» – 4:01
«Rockstar» – 4:15


== Eksterne lenker ==
(en) All the Right Reasons på Discogs 
(en) All the Right Reasons på MusicBrainz 
(en) All the Right Reasons på Spotify 
(en) All the Right Reasons på AllMusic
Næringslivet i Norge

Næringslivet i Norge består av selskaper og bransjer som til sammen bidrar til landets bruttonasjonalprodukt (BNP). Norges BNP er det 23. høyeste i hele verden og det tolvte største i Europa. Per innbygger er BNP cirka 500 000 kroner, kun slått av Luxembourg. Grunnen til at Luxembourg ligger foran er høy innpendling fra nabolandene, og disse pendlerne teller ikke med når man skal dele BNP på innbyggerne som har bidratt til det. 
I likhet med resten av Norden er næringslivet i Norge kjennetegnet av generøse velferdsordninger, høye lønninger, høyt privat forbruk, velstand, relativt lav sysselsetting, (med unntak for olje og gass, tildels fisk) små naturressurser, kaldt klima, dårlige jordbruksvilkår og høye produksjonskostnader.
Norges viktigste handelspartnere har vært Norden, Europa, USA og Japan. De senere år har Russland blitt en viktig handelspartner. Private aksjeselskaper notert på Oslo Børs. Staten eier fremdeles en stor del av næringslivet, men andelen er mindre etter at blant annet Telenor og Statoil delvis ble privatisert. 
I Norge er det 180.000 bedrifter som har ansatte. Hele 133.000 av bedriftene er småbedrifter med 1-9 ansatte, mens 44.000 bedrifter er mellomstore med 10-99 ansatte. 2.700 bedrifter har over 100 ansatte.
Norge er en råvarenasjon. Eksport av råolje og gass utgjør størst bidrag til BNP i dag, mens solenergi og lakseoppdrett vokser raskt. Petroleum er en ikke-fornybar naturresurs som forventes å gi et avtagende økonomisk bidrag, og inntektene avsettes derfor i det såkalte Petroleumsfondet. Norge har under én promille av verdens befolkning, men eier via Petroleumsfondet én prosent av verdien av de selskaper som er notert på verdens børser.
Funnet av olje på Ekofisk i 1969 førte til en restrukturering av næringslivet i Norge. Landet var da underlegent i Norden, og det var stort sett skipsfarten som holdt økonomien oppe. Etter hvert som produksjonen av petroleum kom i gang, ble næringslivet gradvis mer relatert til petroleumsvirksomhet, og ulønnsomme bedrifter ble lagt ned. 


== Norges største selskaper ==
Equinor (tidligere Statoil)
Telenor
DNB
Norsk Hydro
Yara
Reitangruppen
Helse Sør-Øst
Orkla
Aker Solutions
NorgesGruppen
Storebrand
Total
Exxonmobil
KLP
Shell
Vard Group
Coop Norge
Posten
ConocoPhillips
National OilwellStatoil har større omsetning enn de 7 neste på listen til sammen, og er rangert som nr 49 i hele verden, foran selskaper som Nestlé, BMW, Nokia og Boeing.
Kilde: DN500 (omsetning i mrd. kr i 2009)


== Bransjer etter andel av ansatte ==
Mens nabolandet Sverige har skapt seks IKT-selskaper som senere er verdsatt til milliardbeløp i dollar, har Norge bare fått fram Telenor og Tandberg. Blant selskapene som har vært nærmest milliardgrensen når de ble tatt av børs er Fast, Evry, Visma, Eltek og Vizrt. Andre verdifulle selskaper med teknologifokus er REC, Schibsted og Opera.
Kilder: Fagbladet Arbeidsgiver, Dagens Næringsliv og Kapital 500
Hilde Andersen

Hilde Andersen (født 1951) er en norsk teaterregissør.
Andersen ble født i Stavanger, men flyttet til Bergen i 1964. Hun startet studier ved Universitetet i Oslo og fullførte med en cand.mag. (med fransk, teater og musikk) ved Universitetet i Bergen i 1979. Hun studerte deretter regi ved Statens teaterhøgskole i 1979–1982. I 2005 studerte hun organisasjonspsykologi i et halvt år ved BI.
Hun debuterte som teaterregissør i 1983 med oppsetningen I denne lange natt (Canto Libre) på Nationaltheatret. Hun fikk et kunstnerisk gjennombrudd senere i 1980-årene med regi på flere av Cecilie Løveids teaterstykker. Blant annet Vinteren rivnar på Det Norske Teatret og Balansedame på Den Nationale Scene. Begge disse stykkene hadde musikk spesialkomponert av Synne Skouen. I 1987 satte hun opp Astrid Lindgrens Brødrene Løvehjerte på Nationaltheatret. Senere har hun særlig virket som iscenesetter av samtidsopera. Hun har også regissert oppsetninger av Glassmenasjeriet, Maid of Norway og Kassandra. Hun har også hatt regi på musikaler som My Fair Lady, An-Magritt og Evita. På Den Norske Opera var hun assisterende regissør for Mike Ashmanns Ringen syklus, samt ansvarlig regissør for Den flyvende Hollender, Rigoletto og Maskeballet i tillegg til å regissere Karmelittsøstrene. 
Andersen var ansatt ved Nationaltheatret fra 1982 til 1987 og ved Den Norske Opera fra 1995 til 2020.Hun er datter av musiker Karsten Andersen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hilde Andersen hos Nationaltheatret
Liberatores

Liberatores («frigjørere») er den betegnelsen som Julius Cæsars drapsmenn brukte om seg selv for å rettferdiggjøre drapet.
Mennene som er regnet for å være lederne av sammensvergelsen, var Gaius Cassius Longinus og Marcus Junius Brutus (sønn av Cæsars elskerinne Servilia Caepionis)
Marcus Tullius Cicero var ikke medlem av sammensvergelsen, og ble overrasket da attentatet var et faktum, men skrev senere til konspiratoren Trebonius at han ønsket han hadde blitt «invitert til den herlige banketten». Cicero mente at liberatorene også skulle ha drept Marcus Antonius. Konspiratorene mente imidlertid at én tyranns dødsfall ville ha en sterkere symbolsk effekt, og hevdet i tillegg at hensikten ikke var et statskupp, men å fjerne en tyrann.
Mordet på Julius Cæsar var resultatet av en konspirasjon ved flere romerske senatorer. Det ble ledet av Gaius Cassius Longinus, Decimus Junius Brutus, og Marcus Junius Brutus. Der stakk Julius Cæsar til døde på et sted som lå tilstøtende til Pompeius’ teater på Idus martiae (15. mars) 44 f.Kr. Cæsar var romersk diktator av den romerske republikk på denne tiden etter å ha blitt erklært dictator perpetuo (diktator på livstid) av senatet. Denne utnevnelsen førte til at flere senatorer fryktet at Cæsar ønsket å fjerne senatet til fordel for et tyranni. Konspiratørene, liberatores, som de kalte seg, var ikke i stand til å gjenopprette republikken. Forgreningene av konspirasjonen og drapet førte til innbyrdeskrig og til sist at prinsipatet ble innført, noe som var begynnelsen på det romerske keiserrike


== Liste over liberatores ==
Rundt 40 mennesker var involvert i sammensvergelsen, men rundt halvparten av navnene har gått tapt i historien og bortimot ingenting er kjent om de navnene som har overlevd. De kjente attentatmennene var:

Gaius Cassius Longinus
Marcus Junius Brutus
Lucius Minucius Basilus
Servilius Casca
Gaius Casca (Servilius Cascas bror)
Decimus Junius Brutus Albinus
Lucius Tillius Cimber («Metellus Cimber» i Shakespeares drama Julius Cæsar, 1599)
Servius Sulpicius Galba
Gaius Trebonius
Lucius Minucius Basilus
Gaius Servilius Casca (bror av Publius Servilius Casca Longus)
Publius Servilius Casca Longus (bror av Gaius Servilius Casca og den som var ansvarlig for å stikke først)
Lucius Cassius Longinus (bror av Gaius Cassius Longinus)
Gaius Cassius Parmensis
Caecilius (bror av Bucolianus)
Bucolianus (bror av Caecilius)
Rubrius Ruga
Marcus Spurius
Publius Sextius Naso
Lucius Pontius Aquila[
Petronius
Decimus Turullius
Pacuvius Antistius Labeo
Lucius Cornelius Cinna (sønn av fire ganger konsul med samme navn)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Redegjørelse av drapet fra Nikolaos fra Damaskus
Redegjørelse av drapet fra historikeren Appian. Seksjon 114 inneholder en liste over de som deltok.
Suetonius, Life of Julius Caesar, inkluderer en redegjørelse av sammensvergelsen.
Patrick Staudacher

Patrick Staudacher (født 29. april 1980 i Sterzing, Syd-Tirol) er en italiensk tidligere alpinist.
I OL 2006 i Torino kom han på niendeplass i utfor. Hans beste prestasjon i verdenscupen er en tredjeplass i super-G i Gherdëina (Val Gardena) 18. desember 2009.
I VM 2007 i Åre gikk han svært overraskende til topps i super-G.


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Staudacher – Olympedia 
(en) Patrick Staudacher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Patrick Staudacher – FIS (alpint) 
(en) Patrick Staudacher – FIS (langrenn) 
(en) Patrick Staudacher – ski-db.com 
Fanklubbside
Inger Marie Andersen

Inger Marie Andersen (1930–1995) var en norsk skuespillerinne som i 1950- og 1960-årene ble regnet blant den norske filmens ledende krefter. Hun ble særlig ble kjent fra rollene som ung tidstypisk husmor i en rekke filmkomedier i den perioden.


== Biografi ==
Andersen scenedebuterte som Nina i Tsjekhovs Måken (1950) på Nationaltheatret. I 1954 ble hun ansatt ved Den Nationale Scene hvor hun blant annet medvirket i stykker som Brand og Mordet på Marat. Utover disse dramastykkene viste hun seg som en medrivende komiker både på scenen og på film.
Hun filmdebuterte i den norske komedien Vi gifter oss (1951), sammen med Henki Kolstad. Det var rollen som den prototypiske unge husmoren i denne, og en rekke andre andre filmkomedier, som gjorde henne særlig populær i 1950- og 1960-årene. Etter dette hadde hun ledende roller i filmkomedier som Støv på hjernen (1959), Sønner av Norge (1961) og Sønner av Norge kjøper bil (1962). Hun fremstilte også yrkeskvinner på film, slik som i Nils R. Müllers Kvinnens plass (1956) og i Bjarne Andersens Roser til Monica (1956). I barnefilmen Bjurra (1970) var hun og Henki Kolstad atter det sympatiske paret. Sammen ble disse to 1950-årenes populære filmpar i Norge.
På TV medvirket hun i komiserien Pim og Laffen (1970) samt en del produksjoner av Fjernsynsteatret.
I 1962 mottok hun Aamot-statuetten.
Hun ble gift i 1956 med kunstanmelder og grafiker Thomas Breivik.


== Se også ==
Om kunstnerslekten Solløs (Andersen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inger Marie Andersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Inger Marie Andersen på Internet Movie Database 
(no) Inger Marie Andersen hos Sceneweb 
(en) Inger Marie Andersen hos The Movie Database
Christian Mayer (alpinist)

Christian Mayer (født 10. januar 1972 i Finkenstein, Kärnten) er en tidligere østerriksk alpinist.


== Karriere ==
Han var aktiv i verdenscupen fra 1991 til 2006, og oppnådde i løpet av karrieren sju enkeltseire (6 i storslalåm og 1 i Super-G). I 1994 gikk han til topps i storslalåmcupen.
Under OL 1994 på Lillehammer tok han bronse i storslalåm, og under OL 1998 i Nagano bronse i slalåm. I VM 1999 i Vail i Colorado ble det bronse i kombinasjonen.
9. mars 2006 kunngjorde Mayer at han la opp som aktiv alpinist.


== Resultater i verdenscupe i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Christian Mayer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Christian Mayer – Olympedia 
(en) Christian Mayer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Christian Mayer – FIS (alpint) 
(en) Christian Mayer – ski-db.com 
Offisielt nettsted
Titania (bedrift)

Titania A/S er et bergverk som vesentlig er basert på et dagbrudd på Tellnes i Sokndal ved Jøssingfjord i Rogaland. Dette er verdens største ilmenittforekomst med reserver på 400 millioner tonn. Titania står for ti prosent av verdens ilmenittproduksjon.Aktieselskabet Titania ble registrert i Kristiania handelsregister den 29. april 1902. Professor Peder Farup fikk patent i Norge på framstilling av et titanholdig fargestoff i 1909, og sammen med dr. Gustav Jebsen utviklet han de påfølgende årene metoder for industriell produksjon av titandioksid til pigment (titanhvitt). I 1916 ble aksjemajoriteten overtatt av Titan Co. A/S fra Fredrikstad, som ville sikre råstoffer for egen produksjon av titanhvitt.Oppredningsverket på Sandbekk stod ferdig i 1918-1919.  I juni 1927 ble konsesjonen gitt amerikanske National Lead Co. for 99 år, de overtok eierskapet av Titan A/S. Modernisering av driften i 1935 økte produksjonskapasiteten til ca. 100 000 tonn ilmenittkonsentrat. Fra 1937 ble dette skipet fra Jøssingfjord, mens magnetittkonsentrat fremdeles skipes fra Rekefjord. Tellnesanlegget startet 14. oktober 1960. Utvidelser av produksjonskapasiteten til 500 000 tonn ilmenittkonsentrat i 1969, 650 000 tonn i 1970 og en million tonn i 1973. Etter nye miljøkrav startet deponering av avgangsmassen på Dyngadjupet i 1977 og tyngdekraftseparasjonsanlegg startet i 1982. Deponidammen var truet av mye regn i 2021.Ilmenittsmelteverket i Tyssedal ble satt i drift i 1986.


== Referanser ==
Volkswagen Crafter

Volkswagen Crafter er den største varebilmodellen fra Volkswagen i klassen 3-5 tonn. Crafter ble introdusert i 2006, og erstattet den 31 år gamle Volkswagen LT-serien.Volkswagen Crafter. Mercedes Sprinter er bygget på Volkswagen Crafter, (EDIT. VW Crafter produseres av Mercedes Benz ved Daimler's Mercedes-Benz Düsseldorf and Ludwigsfelde production plants) og hovedkonkurrentene i Europa er Opel Movano, Ford Transit, Fiat Ducato og Iveco Daily.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Volkswagen Crafter – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Normann Records

Normann Records er et norsk platelabel og forhenværende  plateselskap. 


== Selskapet ==
Selskapet Normann Records AS hadde adresse Kalvesund, Staubø i Arendal kommune, og ble drevet av familien Normann med Wenche Normann som daglig leder. Selskapet har gjenutgitt flere plater med den norske gitaristen Robert Normann (1916–1998) og annen årgangsmusikk opprinnelig utgitt på 78-plater, samt barneplater og annet.
Normann Records AS drev også foreningen Robert Normanns Venner.
I en periode på seks år kjempet selskapet i retten mot Siri Juster, datteren til Leif Juster, om rettighetene til lyd- og bildematerialet etter hennes far. Selskapet hadde lånt i overkant av hundre lydopptak, og da datteren ville ha dem tilbake, krevde selskapet erstatning for brutt avtale. Selskapet tapte i lagmannsretten i november 2011, og ble også idømt saksomkostninger på 450 000 kroner. Samme måned begjærte selskapet oppbud etter å ha oppgitt gjeld på 288 603 kroner og verdi på aktiva til 140 888 kroner.


== Labelet ==
Labelet «Normann Records» er et varemerke som forvaltes av Normann Management og fortsatt i drift.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Omtale på Ballade.no Arkivert 31. mai 2009 hos Wayback Machine.
Frode Skarsgard Bjørnevik

Frode Skarsgard Bjørnevik (født 4. november 1980) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte midtstopper, og kom foran 2007-sesongen til Ham-Kam fra Eidsvold Turn, der han spilte i ni sesonger og var kaptein mot slutten.Bjørnevik spilte sin første ordinære kamp for Hamarkameratene mot Skeid den 9. april 2007, og fikk sin Tippeliga-debut omtrent ett år senere mot Bodø/Glimt den 30. mars 2008, da han kom inn som innbytter for Knut Henry Haraldsen. Han spilte sin første tippeligakamp fra start mot Vålerenga den 5. juni 2008 og fikk i tiden etter dette positiv omtale i rikspressen.Etter sin periode i Ham-Kam spilte Bjørnevik for Strømmen i perioden 2010 til 2012, da han valgte å legge opp som fotballspiller. Frode Bjørnevik har for øvrig tidligere spilt ungdomsfotball for Kløfta IL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frode Bjørnevik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Frode Skarsgard Bjørnevik – Transfermarkt 
(en) Frode Skarsgard Bjørnevik – Soccerway 
(en) Frode Skarsgard Bjørnevik – FBref 
Spillerprofil hos Fotball.no
Spillerprofil hos Altomfotball.no
Georg Wissowa

Georg Wissowa (født 17. juni 1859 i Neudorf ved Breslau, død 11. mai 1931 i Halle an der Saale) var en tysk klassisk filolog. Hans fremste fagområde var utforskningen av gammel romersk religion.


== Liv ==
Wissowa gikk på skole i Breslau og studerte ved Universität Breslau og Ludwig-Maximilians-Universität München. Han tok doktorgraden i Breslau i 1880 og habiliterte seg samme sted i 1882. I 1886 ble han utnevnt til professor ved Universität Marburg og i 1895 fikk han en lærestol ved Universität Halle.
Han er kjent som nyutgiver av Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft, som ble oppkalt etter ham og verkets opprinnelige utgiver August Friedrich Pauly (Pauly-Wissowa). Fra 1893 til 1910 utgav han bindene 1,1 til 7,1. Frem til avslutningen av nyutgaven i 1978 hadde verket vokst til 66 halvbind og 15 supplementsbind.


== Publikasjoner ==
Religion und Kultus der Römer. Handbuch der klassischen Altertumswissenschaft V.4, C.H. Beck, München 1902
Gesammelte Abhandlungen zur römischen Religions- und Stadtgeschichte, C.H. Beck, München 1904


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Georg Wissowa i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Zero Mostel

Samuel Joel «Zero» Mostel (født 28. februar 1915 i Brooklyn i New York City, død 8. september 1977 i Philadelphia i Pennsylvania) var en amerikansk skuespiller.
Zero Mostel har spilt i en rekke filmer, hovedsakelig komedier, blant annet A Funny Thing Happened To Me On My Way To Forum, The Model and the Marriage Broker, Du Barry Was a Lady, The Producers (i rollen som Max Bialystock) og Rhinoceros.


== Eksterne lenker ==
(en) Zero Mostel på Internet Movie Database 
(sv) Zero Mostel i Svensk Filmdatabas 
(da) Zero Mostel på Filmdatabasen 
(fr) Zero Mostel på Allociné 
(en) Zero Mostel på AllMovie 
(en) Zero Mostel hos Turner Classic Movies 
(en) Zero Mostel hos Rotten Tomatoes 
(en) Zero Mostel hos The Movie Database 
(en) Zero Mostel hos Internet Broadway Database 
(en) Zero Mostel hos Internet Broadway Database 
(en) Zero Mostel på Internet Broadway Database
(en) Zero Mostel på Internet Off-Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Stig Arild Råket

Stig Arild Råket (født 6. april 1978) er en tidligere norsk fotballspiller som sist spilte i Kristiansund Ballklubb. Han spilte tidligere for Kristiansund Fotballklubb, Clausenengen, Molde og Bodø/Glimt. 
Stig Arild Råket kom til Bodø/Glimt fra Molde foran 2005-sesongen. Han spilte i ca. halvparten av kampene til Glimt i en det som skulle bli en marerittsesong med sisteplass i Tippeligaen og nedrykk. 2006-sesongen startet bra for Råket. Han scoret sesongens første mål for Bodø/Glimt og ble machvinner i åpningskampen hjemme mot Sparta Sarpsborg 9. april 2006. Han spilte relativt fast i første halvdel av sesongen. Bodø/Glimt hadde store økonomiske problemer og måtte kvitte seg med mange spillere midt i 2006-sesongen. Råket var en av spillerne som måtte gå, og gikk da gratis til Kristiansund BK. Han la opp som aktiv fotballspiller etter 2007-sesongen og er for tiden (2009) spillerutvikler for Molde FK
Gavin MacLeod

Gavin MacLeod (født Allan George See 28. februar 1930 i Mount Kisco i New York, død 29. mai 2021 i California) var en amerikansk skuespiller. Han spilte blant annet i fjernsynsserien The Love Boat. 
MacLeod gjorde 19. januar 2004 en opptreden hos Late Show with David Letterman i forbindelse med segmentet «Potatoes or Gavin MacLeod», der poenget var å gjette på 30 sekunder om det var Gavin MacLeod eller Idaho Russet-poteter tilsvarende hans vekt som var bak døra.


== Filmografi ==
I Want To Live!
Compulsion
Pork Chop Hill
Operation Petticoat
The Gene Krupa Story
Twelve Hours to Kill
High Time
The Party (1968)
Kelly's Heroes (1970)
The Crimebusters
McHale's Navy Joins the Air Force
Time Changer (2002)
The Sand Pebbles
The Secrets of Jonathan Sperry (filming)


=== TV ===
My Favorite Martian
Mr. Lucky
The Untouchables
Dan Raven
Perry Mason
Dr. Kildare
The Investigators
The Dick Van Dyke Show
The Munsters
The Twilight Zone
Gomer Pyle, U.S.M.C.
McHale's Navy
The Andy Griffith Show
The Man from U.N.C.L.E.
Hogan's Heroes
The Rat Patrol
Combat!
The Big Valley
It Takes a Thief
Hawaii Five-O
Mary Tyler Moore
The Love Boat
Kongen av Queens
Et syttitallsshow … Smitty (2 episoder, 2006)
JAG … Raymond Harrick (1 episode, 2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gavin MacLeod på Internet Movie Database 
(sv) Gavin MacLeod i Svensk Filmdatabas 
(fr) Gavin MacLeod på Allociné 
(en) Gavin MacLeod på AllMovie 
(en) Gavin MacLeod hos The Movie Database 
(en) Gavin MacLeod hos Internet Broadway Database 
(en) Gavin MacLeod hos Behind The Voice Actors 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gavin MacLeod – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kristian Bergheim

Kristian Bergheim (født 6. juni 1926 i Bærum, død 30. mai 2010) var en norsk jazzmusiker (saksofon), en av landets ledende på 50- og 60-tallet, sammen med Bjarne Nerem.
Han spilte tidlig i Oslo-orkestre ledet av Stein Lorentzen, Arne Klette, Hein Paulsen, Hans Backe, Rowland Greenberg og Ivar Wefring.  Han leder flere egne besetninger, og tok del i skandinaviske orkestre.  Siden 1980 har han blant annet ledet Kristian Bergheim/Øistein Ringstad kvintett (1974–84), og medvirket på utgivelser med Per Borthen, Radiostorbandet og Bjarne Nerem.
Bergheim utga selv platen Live at Malla (1977).
Han mottok Buddyprisen 1978, Gammleng-prisen 1991, og ble hedret med utgivelsen Portrait of a Norwegian Jazz Artist (Gemini Records, 2001).


== Diskografi ==
Rainbow Sessions (1990) med Bjarne Nerem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Bergheim på Discogs 
(en) Kristian Bergheim på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Jazzbasen.
(no) Diskografi fra Jazzbasen.