jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Figurisme

Med figurisme menes den kristne eksegese og fortolkning av steder i Det gamle testamente der konkrete begivenheter eller forutsigelser der også forstås figurativt, slik at man i slike beretninger eller billedlige skildringer også ser belyst fremtidige hendelser, som for eksempel utviklingen av den kristne lære eller senere kirkehistoriske hendelser.
Grunnlaget for ordet figurisme i eksegesen i denne forstand er inspirert av 1 Kor. der det heter

1 Kor 10,6: Haec autem in figura facta sunt...og

1 Kor 10,11: Haec autem omnia in figura contingebant illis.I nyere norske oversettelser reflekteres ikke figura så tydelig. Der oversettes det greske ordet typos annerledes. Men eldre norske oversettelser kan nyttes for å illustrere: Bibelen 1930 Bokmål Kor 10,6.11: Men disse ting skjedde som forbilleder ... Dette hendte dem som forbilleder. Nynorskbibelen fra 1938 bruker her order fyredøme.


== Litteratur ==
Claudia von Collani: P. Joachim Bouvet S.J. – sein Leben und sein Werk, Nettetal: Steyler Verlag, 1985 (Monumenta serica monograph series; 17), ISBN 3-87787-197-6
Mil Mi-14

Mil Mi-14 ( NATO-kallenavn: «Haze» ) er et helikopter utviklet i Sovjetunionen. Mi-14 er basert på den tidligere Mi-8, og fløy første gang som prototype under betegnelsen V-14 i 1973.
Den første produksjonsserien Mi-14PL ( «Haze-A» ) er fullt utstyrte anti-ubåthelikoptre med sonarer og relevant radarutstyr. Mi-14BT ( «Haze-B» ) er en minesveiper, og Mi-14PS ( «Haze-C» ) er et redningshelikopter basert på Mi-14BT.
Mi-14 har blitt eksportert til blant annet Bulgaria, Cuba, Libya, Polen og Syria ( Mi-14PL ), og det tidligere Øst-Tyskland ( Mi-14BT ).


== Spesifikasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Mil Mi-14 (Haze)
Industrimekaniker

Industrimekaniker er en yrkesgruppe som utfører vedlikehold og montering av maskiner og utstyr. Faget kalles "Industrimekanikerfaget".
De arbeider innen en rekke virksomheter, som i olje- og gassvirksomhet, prosessindustri, matvareproduksjon, offshore, mekaniske verksteder og servicebedrifter. Industrimekanikerfaget er svært variert og man må kunne tenke helhetlig, jobbe tverrfaglig og selvstendig. Man må kunne bruke PC-baserte vedlikeholdsprogrammer, lagerstyring og overvåkningsprogrammer i tillegg til å være allsidig i sin evne.
Daglige gjøremål kan være alt fra rørarbeid, platearbeid, monteringsarbeid og feilsøking på maskiner og prosessutstyr. Man må kunne utføre sponfraskillende arbeid med ulike typer verktøy samt kjenne til sammenføyningsmetoder (Sveising og Lodding). I tillegg må man ha kunnskap om hydraulikk, pneumatikk, elektriske styresystemer og kunne tolke skjemaer og tekniske tegninger.
Industrimekanikerfaget er fysisk krevende og det innebærer også en del overtidsarbeid da vedlikehold av maskiner kan kreve produksjonsstans.
I Norge kan utdannelsen tas som to års videregående opplæring i skole og to år som lærling. Du kan også ta påbygg etterpå og få generel studiekompetanse


== Eksterne lenker ==
Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av industrimekaniker
Tom Harald Jenssen

Tom Harald Eklund Jenssen (født 27. august 1953) er en norsk siviløkonom og forlagsmann. Jenssen er konsernsjef for bokkonsernet Cappelen Damm som er en sammenslåing av forlagene Cappelen og Damm samt bokhandlerkjeden Tanum og distribusjonssentralen Sentraldistribusjon. I januar 1990 ble han administrerende direktør i forlaget N.W. Damm & Søn AS. Fra 2002 fram til 2007 var han også konserndirektør i Egmont med ansvar for Egmonts Bokdivisjon, som omfattet forlag i Sverige og Danmark. Tom Harald Jenssen ble valgt til styreleder for Den norske Forleggerforening i 2012.
Tom Harald Jenssen kom til Damm da mediekonglomeratet Gutenberghus, seinere Egmont, som hadde kjøpt populærforlaget Damm i 1984, i 1988 også kjøpte det mindre Teknologisk Forlag. Jenssen hadde i 1984 overtatt lederjobben i Teknologisk forlag etter faren Rudolf Jenssen, som grunnla forlaget. Fra 1998 til 2005 kjøpte Damm under Jenssens ledelse de åtte forlagene Allehånde, Universitetsforlagets grunnskoleavdeling, Ex Libris forlag inklusive de de norske utgiverrettighetene til Harry Potter-bøkene, Faktum Orfeus-forlagene, NKS-forlaget, ukemagasinet Ny Tid, Tingleff forlag og Hilt & Hansteen. I samme periode ble de Egmont-interne fusjonene mellom Damm og bokklubbforlaget Hjemmets Bokforlag og seriebokforlaget Fredhøis Forlag gjennomført. I og med fusjonen med Fredhøis fikk Damm tilgang til Bladcentralens distribusjonsapparat. I 2006 kjøpte Jenssen og Damm bokhandlerkjeden Tanum fra Anne Carine Tanum. Senere samme år tok Jenssen initiativet til forhandlinger mellom Bonnier og Egmont om en fusjon mellom Cappelen og Damm. Fusjonen ble bekjentgjort 11. juni 2007. Dermed ble det fusjonerte forlaget, Cappelen Damm, Norges største forlag.
Jenssen er gift med forfatteren Gudny Ingebjørg Hagen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Jenssen og Damm i Dagbladet 21.1.2006
Om forlagsfusjonen mellom Cappelen og Damm (Aftenposten 11.6.2007)
Solbrekk kapell

Solbrekk kapell er et kapell fra 1958 i Sauda kommune, Rogaland fylke. Det dreier seg om gravkapellet på Solbrekk gravplass. Byggverket er i mur.


== Eksterne lenker ==
Sauda menighet: Begravelse/gravferd
Lupang Hinirang

«Lupang Hinirang» er nasjonalsangen til Filippinene. Musikken ble komponert i 1898 av Julian Felipe på spansk, mens teksten ble skrevet av Jose Palma i 1899.
Den har vært offisiell siden 1956.
Versjonen av 1898 var skrevet som instrumentalmarsj, den spanske teksten kom året etter. I 1920, etter at den amerikanske regjering hadde opphevet forbudet mot filippinske nasjonalsymboler, ble det utarbeidet en engelskspråklig versjon, I 1938 utropte den filippinske kongress den mest populære av de engelske versjoner til offisiell nasjonalsang. I 1948 ble en versjon på tagalog, «O Sintang Lupa», utropt til nasjonalhymne. Først 1956 forordnet president Ramón F. Magsaysay at man skulle ta i bruk den bearbeidede versjon «Lupang Hinirang». Senere er senere blitt omarbeidet i 1966, og denne justerte versjonen ble i 1998 erklært for eneste offisielle versjon. 


== Offisiell tekst ==
Kun den filippinske versjonen er offisielt anerkjent av loven. Republic Act No. 8491, the 1998 Flag and Heraldic Code spesifiserer, «Nasjonal sangen skal alltid bli sunget på nasjonal språket innenfor eller utenfor landet», og gir bøter og fengsel for brudd.


== Referanser ==
Radio 5 – Indre Østfold Nærradio

Radio 5 – Indre Østfold Nærradio var en nærradio som sendte programmer i Rakkestad, Trøgstad og Marker, der kanalen hadde egne avdelinger. I tillegg sendte radiokanalen i Eidsberg. Kanalen sendte omtrent 35 timer ukentlig fra deres egne avdelinger. De resterende 133 timer i uken ble sendt ifra Radio Smaalenene.
Radio 5 gikk konkurs og ble avviklet i 2015.


== Referanser ==
Isabel Allende

Isabel Allende (født 2. august 1942 i Lima) er en chilensk forfatter.


== Liv og virke ==
Allende ble født i Lima i Peru som datter av diplomaten Tomás Allende, fetter av Chiles tidligere president Salvador Allende. I 1945 ble hennes foreldre separert, og moren flyttet med sine tre barn til Chile, hvor de bodde inntil 1953.
Senere flyttet familien til Bolivia, og deretter til Libanon. I Bolivia gikk Allende på en amerikansk privatskole, og i Libanon på en britisk privatskole i Beirut. Hun returnerte til Chile i 1958 for å gjøre ferdig gymnasiet, og møtte der sin fremtidige ektemann, Miguel Frías, som hun giftet seg med i 1962.
Fra 1959 til 1965 arbeidet Allende ved FNs mat- og landbruksorganisasjon i Santiago de Chile, senere i Brussel i Belgia og andre steder i Europa. Hennes datter Paula ble født i 1963. I 1966 returnerte Allende til Chile, og hennes sønn Nicolás ble født der samme år.
Hun tilhørte redaksjonen i magasinet «Paula» fra 1967, og fra 1973 til 1974 barnemagasinet «Mampato». Hun publiserte to barnehistorier, La abuela Panchita og Lauchas y Lauchones, samt en artikkelsamling kalt Civilice a su troglodita. Hun arbeidet også i chilensk fjernsynsproduksjon for kanalene 7 og 13.
I 1973 hadde Allendes skuespill El embajador première i Santiago. Samme år (11. september) ble Salvador Allende styrtet og drept i et voldelig kupp ledet av Augusto Pinochet. I 1975 dro Allende i eksil i Venezuela. Der arbeidet hun for avisen «El Nacional» i Caracas og som gymnaslærerinne.
I 1981 ble hun kjent med at hennes bestefar, som var 99 år gammel, lå på sitt dødsleie. Hun begynte å skrive et brev til ham som senere utviklet seg til romanen Åndenes hus. Boken ble filmatisert i 1993 av Bille August og er blant annet oversatt til norsk.Den norske regissøren Per Olav Sørensen dramatiserte i 1994 Allendes Eva Luna forteller – kalt Stories – til gode kritikker.


== Bibliografi ==
Åndenes hus (1984)
Om kjærlighet og skygge (1986)
Eva Luna (1988)
Eva Luna forteller (1990)
Den endeløse planen (1992)
Paula (1995)
Afrodite. Fortellinger, oppskrifter og andre afrodisiaka (1998)
En lykkens datter (1999)
Aurora – et portrett i sepia (2001)
De ville guders by (2002)
Gulldragens rike (2004)
Mitt oppdiktede land (2004)
Pygmeenes skog (2005)
Zorro (2005)
Ines, jeg elsker deg (2006)
Summen av dagene (2008)
Øya under havet (2010)
Maya (2011)
Den japanske elskeren (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Isabel Allende – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isabel Allende – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isabel Allende på Internet Movie Database 
(fr) Isabel Allende på Allociné 
(en) Isabel Allende på AllMovie 
(en) Isabel Allende hos The Movie Database 
(en) Isabel Allende på Discogs 
(en) Isabel Allende på MusicBrainz 
(en) Isabel Allende på Songkick 
(es) Isabel Allende på Twitter 
(en) Guardian: Lenkesamling
Pierre Bonnard

Pierre Bonnard (født 3. oktober 1867, død 23. januar 1947) var en fransk maler og grafiker. 


== Liv og virke ==
Bonnard var født i Fontenay-aux-Roses. Faren var ansatt i ledende stilling i forsvarsdepartementet og ønsket at sønnen skulle bli jurist. Bonnard tok eksamen og praktiserte som sakfører en kort periode før kunsten ble førsteprioritet.
Hans første separatutstilling var i Galerie Durand-Ruel i 1896. Han stilte også jevnlig med bilder i Salon des indépendants. På denne tiden var han også med i en gruppe som kalte seg Les Nabis, som forsøkte å legge inn symbolske og åndelige elementer i bildene sine. I 1910 forlot han Paris og slo seg ned på Rivieraen.
Bildene hans er kjent for intense farger og komplekse komposisjoner, gjerne befolket med venner og familiemedlemmer. En periode var bildene inspirert av japanske tresnitt.
Martha, som han var gift med, var stadig modell, ved sytøyet, på kjøkkenet eller i badet. Han laget også selvportretter, landskaper og stilleben med blomster og frukt.
Bonnard tok enten skisser med notat om farger, eller fotograferte i tillegg. Bildene ble deretter laget i atelieret.Han fullførte sitt siste maleri av mandeltrær i blomst få dager før han døde i Le Cannet i 1947. Museum of Modern Art i New York arrangerte en posthum utstilling for ham i 1948. Den var egentlig ment å være til hans 80-årsjubileum.
I 1998 ble det arrangert en stor utstilling i Tate Gallery i London som fortsatte i Museum of Modern Art.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cowling, Elizabeth; Mundy, Jennifer (1990). On Classic Ground: Picasso, Léger, de Chirico and the New Classicism 1910-1930. London: Tate Gallery. ISBN 1-85437-043-X


== Eksterne lenker ==
Biografi og noen bilder
Guggenheim museum
Margaret Yorke

Margaret Yorke, et pseudonym Margaret Beda Larminie Nicholson, (født 30. januar 1924, død 17. november 2012) var en britisk forfatter.


== Liv og virke ==
Hun ble født i Surrey, men tilbrakte barndommen i Dublin i Irland fram til 1937. Under andre verdenskrig tjenestegjorde hun som sjåfør i Women's Royal Naval Service. Deretter arbeidet hun i biblioteker ved to kollegier ved Universitetet i Oxford. Hun var den første kvinne ansatt ved Christ Church-biblioteket. Hun bodde deretter i Long Crendon i Buckinghamshire fram til sin død i 2012.
Yorke debuterte som skjønnlitterær forfatter i 1957 med romanen Summer Flight, men er mest kjent som forfatter av krimromaner. Hennes kriminallitterære debut med Dead in the Morning i 1970 var starten på en serie klassiske kriminalmysterier. Fra midten av 1970-tallet begynte hun å skrive psykologiske kriminalromaner, og er lenge blitt regnet som en av Englands fremste krimforfattere. Fra 1979 til 1980 var hun forkvinne for britiske Crime Writers' Association.
Yorke ble i 1999 tildelt æresprisen The Cartier Diamond Dagger for et livslangt krimforfatterskap av særlig høy kvalitet.


== Bibliografi ==
Summer Flight (1957)
Pray, Love, Remember (1958)
Christopher (1959)
Deceiving Mirror (1960)
The China Doll (1961)
Once a Stranger (1962)
The Birthday (1963)
Full Circle (1965)
No Fury (1967)
The Apricot Bed (1968)
The Limbo Ladies (1969)
Dead in the Morning (1970)
Silent Witness (1972)
Grave Matters (1973)
No Medals for the Major (1974)
Mortal Remains (1974)
The Small Hours of the Morning (1975)
Cast for Death (1976)
The Cost of Silence (1977)
The Point of Murder (1978) (også utgitt som The Come-On)
Death on Account (1979)
The Scent of Fear (1980)
The Hand of Death (1981)
Devil's Work (1982)
Find Me a Villain (1983)
The Smooth Face of Evil (1984)
Intimate Kill (1985)
Safely to the Grave (1986)
Evidence to Destroy (1987)
Speak for the Dead (1988)
Crime in Question (1989)
Admit to Murder (1990)
A Small Deceit (1991)
Criminal Damage (1992)
Dangerous to Know (1993)
Almost the Truth (1994)
Serious Intent – noveller (1995)
Pieces of Justice (1995)
A Question of Belief (1996)
Act of Violence (1997)
False Pretences (1998)
The Price of Guilt (1999)
Case to Answer (2000)
Cause for Concern (2001)


=== Oversettelser til norsk ===


== Priser og utmerkelser ==
Martin Beck-prisen 1982, for En känsla av fruktan (The Scent of Fear)
The Cartier Diamond Dagger 1999, for livslangt krimforfatterskap av særlig høy kvalitet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Yorke på Internet Movie Database 
(en) Fantasticfiction: Margaret Yorke
(en) Twobooks.co.uk: Margaret Yorke – kort biografi, bokomtaler
(sv) Bokförlaget Prisma: Margaret Yorkes svenske utgiver om forfatteren og bøkene
Aspervika skole

Aspervika skole er en barneskole i Aspervika i bydelen Hana i Sandnes. Skolen ble grunnlagt i 1981.Skolens rektor per 2021 er Mats Herholdt-Bjørnrå.


== Dronning Sonjas skolepris ==
I 2006 feiret skolen 25-årsjubileum og mottok Dronning Sonjas skolepris. Det var første gang denne prisen ble utdelt og skolen ble besøkt av mange viktige personer innen norsk politikk.I 2012 fikk skolen Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen.


== Referanser ==
William Ling

William Ling (født 1. august 1908, død 8. mai 1984) var en engelsk fotballdommer som er mest kjent for å ha dømt VM-finalen i 1954 mellom Ungarn og Vest-Tyskland.
Ling dømte også FA-cupfinalen i 1951 mellom Newcastle og Blackpool. 
Tre år senere dømte han altså VM-finalen. Denne VM-finalen blir kalt «mirakelet i Bern». Ungarn hadde slått tyskerne 8–3 i gruppespillet og var trolig verdens beste lag. Men Vest-Tyskland vant finalen 3–2, selv om Ungarn tok ledelsen med to mål etter åtte minutter. 
Ling var den andre engelske dommeren som dømte en VM-finale. Den adre var George Reader fire år tidligere. 


== Se også ==
Liste over fotballdommere som har dømt VM-finalen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Ling – Olympedia 
(en) William Ling – Transfermarkt (dommer) 
(en) William Ling – WorldFootball.net (dommer) 
(en) William Ling – Soccerway 
(en) William Ling – EU-Football.info (dommer) 
(en) William Ling – PlaymakerStats.com (dommer)
Live Bressendorf Lindseth

Live Bressendorf Lindseth (født 1950) er en norsk forfatter. Hun arbeider som kommunikasjonsrådgiver i Kondor AS.
Hun har blant annet utgitt følgende bøker: 

Vis meg ditt kroppsspråk – og jeg skal si deg hva du oppnår (2002), ISBN 82-91238-07-3
Jeg ser det på deg.  Slik forstår du kroppsspråk (2004), ISBN 82-02-23739-4
Sats på førsteinntrykket.  Her er vinnertipsene (2006), ISBN 82-02-26117-1
Kroppsspråkets makt (2009), ISBN 978-82-91238-09-8


== Eksterne lenker ==
(en) Live Bressendorf Lindseth på Internet Movie Database
Zoran Petrović (fotballdommer)

Zoran Petrović (født 10. april 1952) er en tidligere serbisk fotballdommer. Han har dømt i to verdensmesterskap. Han dømte to kamper i fotball-VM 1986 og to kamper i fotball-VM 1990.


== Kamper i VM ==
1986

Irak – Mexico
Marokko – Tyskland1990

England – Nederland
Sverige – Costa Rica


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Profil
Rockwell-MBB X-31

Rockwell-MBB X-31A er et tysk-amerikansk eksperimentelt fly utviklet utelukkende for å utforske aerodynamiske egenskaper og drivsystemer, til senere bruk i utviklingen av nye jagerfly. X-31A har spesielt blitt brukt til å utforske manøvrering ved svært høye angrepsvinkler og de eventuelle taktiske fordelene ved slike manøvrer.
To X-31A er bygget, den første fløy første gang 11. oktober 1990, og den andre 19. januar 1991. 


== Kilder ==
NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 39) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
Marat Safin

Marat Mikhajlovitsj Safin (russisk: Марат Михайлович Сафин; født 27. januar 1980 i Moskva) er en russisk politiker og tidligere profesjonell tennisspiller. Safin er tidligere verdensener på ATP-rankingen.Han har en søster (Dinara) som også har vært verdensener på ATP-rankingen. Safin vant US Open i 2000. Han har spilt profesjonelt siden 1997.
I Wimbledon 2008 klarte han å beseire en av favorittene Novak Djokovic i andre runde, han kom helt til semifinalen dette året hvor han tapte for daværende verdensener Roger Federer.
Han la opp i 2009.I desember 2011 ble han valgt inn i Russlands Duma som representant for partiet Forent Russland i Nizjnij Novgorod. Han stillte ikke til gjenvalg seks år senere.Han er medlem av Russlands olympiske komité, og er aktiv inne Russland tennisforbund.I 2016 ble han innlemmet i International Tennis Hall of Fame.


== Grand Slam-titler ==
 US Open:
single herrer – 2000 (han beseiret Pete Sampras med 6-4, 6-3, 6-3 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marat Safin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Marat Safin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marat Safin – Olympedia 
(en) Marat Safin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marat Safin – ATP-touren 
(en) Marat Safin – ITF Tennis 
(en) Marat Safin – Davis-cupen 
(en) Marat Safin – International Tennis Hall of Fame
Heinrich Haussler

Heinrich Haussler (født 25. februar 1984) er en tysk/australsk landeveissyklist som sykler for Bahrain Merida.
Haussler vokste opp i den australske byen Inverell sammen med sine tyske foreldre. I 1999 flyttet han til Tyskland for å prøve lykken som landeveissyklist. Han ble proff i 2005 og viste lovende takter med sin seier på den 19. etappen i Vuelta a España 2005. Han fikk sitt gjennombrudd i 2009 da han i vårsesongen blant annet tok en etappeseier i Paris–Nice og ble nummer to i både Milano–Sanremo og Flandern rundt.
Haussler hadde dobbelt statsborgerskap, men sto over muligheten for å representere Tyskland, og i 2010 valgte han å gi fra seg sitt tyske statsborgerskap for å kunne stille for Australia i VM.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Heinrich Haussler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Heinrich Haussler – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heinrich Haussler – ProCyclingStats 
(en) Heinrich Haussler – Cycling Archives 
(en) Heinrich Haussler – Cycling Quotient 
(en) Heinrich Haussler – CycleBase
Hugh Dallas

Hugh Dallas (født 26. oktober 1957) er en skotsk tidligere fotballdommer.
I 1999 dømte han UEFA-cupfinalen og han dømte både i fotball-EM 2000 og fotball-VM 2002. Han var 4. dommer i VM-finalen i 2002.
Han dømte Norge i den kontroversielle kampen mot Jugoslavia i EM 2000, som Jugoslavia til slutt vant 1–0 etter at Dallas hadde tillatt jugoslavenes uthaling av tid, samt en rekke ufinheter. I en kamp tidligere i mesterskapet ga han et omdiskutert straffespark til Italia mot Tyrkia. Straffesparket viste seg å være feil idømt. Som følge av det måtte Dallas ha politieskorte ut av stadion.
I USA er han mest kjent for å ikke ha gitt USA straffespark i kampen mot Tyskland i kvartfinalen i VM 2002. Et skudd fra amerikanske Gregg Berhalter ble stoppa på mållinja av Tysklands Torsten Frings. Tyskland vant kampen og gikk senere til finalen som de tapte 0–2 for Brasil.
I desember 2002 ble han utnevnt til medlem av Order of the British Empire for sin innsats for skotsk fotball. Hugh Dallas la opp etter 2004/05-sesongen i Skottland


== Eksterne lenker ==
(en) Hugh Dallas – Olympedia 
(en) Hugh Dallas – Transfermarkt (dommer) 
(en) Hugh Dallas – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Hugh Dallas – Soccerway 
(en) Hugh Dallas – EU-Football.info (dommer) 
(en) Hugh Dallas – PlaymakerStats.com (dommer)
Bell 214

Bell 214 er et amerikansk helikopter, utviklet for Iran som en forbedret variant av Bell 205. Bell 214A fløy første gang 13. mars 1974, og 287 av denne varianten ble levert til Iran hvor den fikk navnet «Isfahan». Iran fikk også levert 39 Bell 214C redningshelikoptre, og en kontrakt for ytterligere 400 Bell 214A ble tegnet før revolusjonen satte en stopper for leveringen av disse. En kommersiell utgave ble også produsert som Bell 214B BigLifter.


== Spesifikasjoner ==


== Litteratur ==
Taylor, John W.R., Jane's All The World's Aircraft 1974-75, Jane's Yearbooks, 1974.
Apostolo, Giorgio. The Illustrated Encyclopedia of Helicopters, p. 54. Bonanza Books, New York, 1984. ISBN 0-517-43935-2.
Frawley, Gerard. The International Directory of Military Aircraft, p. 34. Aerospace Publications Pty Ltd, 2002. ISBN 1-875671-55-2.


== Eksterne lenker ==
Bell Model 214
Norgesmesterskapet i landeveissykling

Norgesmesterskapet i landeveissykling arrangeres hvert år, vanligvis i slutten av juni.
Det er i hovedsak fire øvelser; individuell tempo og lagtempo, fellesstart og criterium/gateritt. Øvelsene arrangeres for kvinner og menn, senior og junior.
Norgesmesteren får kjøre med den norske trøya i alle tilsvarende sykkelritt frem til neste mesterskap.


== Menn ==


=== 1912–1939 ===


=== 1940–1956 ===


=== 1957– ===


== Kvinner ==


== Se også ==
Liste over norgesmestere i landeveissykling, lagtempo


== Kilder ==
Norgesmestere – landevei, menn senior + U23 Arkivert 18. mars 2017 hos Wayback Machine.
Norgesmestere – landevei, kvinner senior Arkivert 2. februar 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(no) Norgesmesterskapet i landeveissykling i Store norske leksikon
KVN (TV-program)

KVN (russisk: KBH, forkortelse for Клуб весёлых и нахо́дчивых; norsk transkripsjon: Klub vesiolykh i nakhodtsjivykh; norsk oversettelse: klubben for de glade og skarpsindige) er et gameshow som har gått på russisk TV siden 1961. I programmet konkurrerer lag bestående av studenter ved å avgi vittige svar på spørsmål, improvisere og fremføre sketsjer.Programmet har blitt sendt på russiske Pervyj kanal siden 1961. Syv år etter starten ble programmet imidlertid forbudt av sovjetiske myndigheter fordi de fant morsomhetene fornærmende og anti-sovjetiske. Forbudet varte i 14 år, før programmet ble startet igjen under perestrojka-perioden, i 1986, med Aleksander Masljakov som programleder. Programmet er et av de lengstlevende på russisk TV gjennom tidene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) KVN på Internet Movie Database 
KVN Union offisiell side (Russisk)
KVN Vest-Europa (Russisk)