jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fjellfly

Fjellfly ble etablert av Einar Andersen i 1977 etter at navnet tidligere hadde vært i bruk fra 1954 til 1972 av Snorre Kjetilson, med base ved Skien lufthavn, Geiteryggen. Kjetilson kjøpte tidlig på 1960-tallet to Scottish Aviation Twin Pioneer. Begge flyene ble satt inn i rute mellom Skien og Fornebu. En tid mellom 1956 og 1960 ble ruten utvidet til Hamar. Etter en treg start opererte selskapet på det mest 14 fly av variert størrelse (1965). De opererte også charterfly og godstransport. Kafeteriadrift var også en viktig inntektskilde for selskapet på grunn av to bjørner (Tasselass og Bamse) som bodde på Geiteryggen. Snorre Kjetilsons Fjellfly ble slått konkurs i 1972. 
Etter at Andersen reetablerte selskapet på Hovden i Setesdal i 1977 begynte han med en Cessna 206 med flottører. Flåten ble senere utvidet med en Cessna 185 og en DeHavilland Beaver. I 1983 anskaffet selskapet sitt første helikopter. Driften innebar en utstrakt virksomhet innen sightseeing, transport av jegere og fiskere (gjerne høyt til fjells), foto- og reklameflyging, overvåking og anleggsflyging. Selskapet drev også helikopterskole med Hughes 269C, hvor selskapet satset på å gi en profesjonell utdannelse under realistiske forhold. Selskapet etablerte sin egen heliport i naturskjønne omgivelser like sør for Hovden sentrum.
Fjellfly hadde også avdelinger ved Bergen lufthavn, Flesland samt Ulvik i Hardanger.
Etter å ikke ha eksistert som selvstendig selskap siden 2007 ble selskapet reetablert på høsten i 2010. Fra og med januar 2011 har Fjellfly kunnet tilby teorikurs for trafikkflygere (både for helikopter og fly), og fra og med mai 2013 har selskapet hatt egen AOC, lisens og driftstillatelse for operativ flyging med helikopter og sjøfly. Skoledriften ble utvidet med praktisk utdanning på helikopter og sjøfly fra og med oktober 2013.
Selskapet har sin hovedbase for utdanning ved Stavanger lufthavn, Sola, mens operativ base primært er Hovden. I jakt- og fiskesesongen tilbyr Fjellfly flyging ut fra Songadammen og Vågslid skisenter med helikopter, og fra Møsvatn/Skinnarbu med sjøfly.


== Eksterne lenker ==
Fjellflys hjemmeside
Fjellfly på Facebook
Innslag i Norge Rundt på NRK1 den 26. mars 2004
Ma’alot-massakren

Ma'alot-massakren var en skolemassakre i byen Ma'alot i Israel, utført 15. mai 1974 (26-årsdagen for Israels selvstendighet) av palestinere med tilknytning til Demokratisk front for frigjøring av Palestina. Palestinerne tok seg inn i Israel, forkledde som israelske soldater, og stormet Netiv Meir, en grunnskole hvor det oppholdt seg rundt hundre skoleelever i alderen 14-16 år. 
DFLP-medlemmene gikk først inn i byen Ma'alot, drepte en familie i leiligheten sin og tok deretter over en lokal skole. Her ble umiddelbart ytterligere tre personer drept. Noen av elevene klarte å stikke av, men ca. 90 personer ble tatt som gisler.
Gisseltakerne presenterte sine krav neste dag, løslatelse av 26 "politiske fanger". Fristen ble satt til klokka seks samme dag. 
Israelerne ønsket å forhandle med gisseltakerne, men bad om mer tid. Gisseltakerne nektet. Et kvarter før fristen gikk ut ble skolen stormet av israelske spesialstyrker. Alle gisseltakerne ble drept, men ikke før de rakk å drepe en rekke av gislene sine. I alt ble 26 israelere drept og mer enn 60 skadet i det som ble kjent som Ma'alot-massakren.
På DFLPs hjemmesider omtales fortsatt Ma'alot-massakren som "the heroic operation of Maalot in Galilee" [1].
DFLP var organisasjonen som Lars Gule engasjerte seg i tre år senere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Omtale av massakren i Terrorism Knowledge Base
Avivim-massakren

Avivim-massakren var en skolebussmassakre som fant sted i Israel den 8. mai 1970, nær grensa mot Libanon. Handlingen ble utført av palestinske geværmenn fra Demokratisk front for frigjøring av Palestina. Tolv mennesker skal ha blitt drept, hvorav ni barn. Ytterligere 25 ble såret.Israel hevnet angrepet ved å beskyte fire landsbyer i det sørlige Libanon, der 20 ble drept og 40 skadet. Flere tusen libanesere skal ha blitt drevet på flukt.


== Referanser ==
Åpent hus

Åpent hus er en norsk underholdningsserie med Petter Nome og Hilde Hummelvoll som gikk på NRK1 høsten 2000. De to vekslet mellom programlederjobbene. Mens den ene var i studio, var den andre å se ute i "felten", og motsatt. De to programlederne var annenhver gang i studio på Marienlyst. I studio satt publikum og man hadde kjente gjester på besøk. I tillegg var Jon Almaas såkalt «glamreporter». Han hadde innslag med premierer og andre "hotte" ting som skjedde. Programmet gikk på fredagskvelder.
Programmet ble ingen seersuksess og en av TV-anmelderne beskrev det gammeldags og forutsigbart. Premieren ble sett av 536 000. Til sammenligning hadde Skavlans Først & sist og Juritzens Vil du bli millionær? over 800 000 seere på fredagskveldene.Programmet skulle egentlig ha ti sendinger, men dette ble redusert til ni i løpet av høsten. Årsaken var at NRK fant programmet for dyrt i forhold til antall seere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Åpent hus på Internet Movie Database 
(no) Åpent hus hos Filmfront 
Hjemmeside (arkivert av NRK)
Kiryat Shmona-massakren

Kiryat Shmona-massakren var et terrorangrep som fant sted i Israel den 11. april 1974, i Kiryat Shmona nær grensa mot Libanon. Tre medlemmer av Folkefronten for frigjøring av Palestina – Generalkommandoen krysset den israelske grensa fra Libanon og gikk inn i et leilighetskompleks der de drepte 18 personer, inkludert ni barn.
Bob Hoskins

Robert William «Bob» Hoskins (født 26. oktober 1942 i Bury St. Edmunds, Suffolk, England, død 29. april 2014 samme sted) var en britisk skuespiller. Han er best kjent for roller som gangster og i familiefilmer som Hvem lurte Roger Rabbit? (1988) og Hook (1991).


== Karriere ==
Hoskins hadde hatt en mengde ulike jobber før han prøvde seg som skuespiller. Han fikk sin scenedebut 1969.
Etter en del småroller på film og TV fikk han 1978 sitt store gjennombrudd i tv-serien Penger fra oven i rollen som Arthur Parker.
Hoskins rolletolkninger i britiske filmer som Mona Lisa gjorde ham til en kritikerfavoritt, og han ble Oscarnominert for sin rolle som sjåfør for den luksusprostituerte Mona Lisa i 1986. Han fikk BAFTAprisen og pris ved filmfestivalen i Cannes. Hoskins gjorde senere komiske roller i Terry Gilliams Brazil, Super Mario Bros og Mrs. Henderson presenterer (den rollen ble han senere en Golden Globenominert for i kategorien Beste mannlige birolle). Sent på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet medvirket han i reklamer for selskapene British Gas og British Telecom.


== Filmografi ==
1972 : Up the Front
1975 : Royal Flash
1979 : Zulu Dawn
1980 : The Long Good Friday
1982 : Pink Floyd The Wall
1983 : The Honorary Consul
1984 : Lassiter 
1984 : The Cotton Club
1985 : Mussolini: The Decline and Fall of Il Duce
1985 : Brazil
1986 : Sweet Liberty
1986 : Mona Lisa
1987 : The Lonely passion of Judith Hearne
1987 : A Prayer for the Dying
1988 : Hvem lurte Roger Rabbit?
1988 : The Raggedy Rawney
1990 : Mermaids
1991 : The Inner Circle
1991 : Shattered
1991 : The Favour, the Watch and the Very Big Fish
1991 : Hook
1992 : Blue Ice
1992 : Super Mario Bros
1994 : A Century of Cinema
1995 : Nixon
1995 : Balto
1996 : The Secret Agent
1996 : Michael
1998 : Cousin Bette 
1998 : 24 7: Twenty Four Seven
1999 : The White river kid
1999 : Felicia's Journey 
2000 : American virgin
2000 : Enemy at the Gates
2001 : Last Orders
2001 : The Lost World: Jurassic Park
2002 : Maid in Manhattan
2003 : Den of Lions
2003 : Beyond the Sea
2003 : The Sleeping Dictionary
2004 : Vanity Fair
2004 : Danny the Dog
2004 : Mrs. Henderson presenterer
2005 : Stay
2005 : Maskens sønn
2006 : Paris, je t'aime
2006 : Garfield 2
2008 : Doomsday
2009: A Christmas Carol
2010: Jentene fra Dagenham
2011: Outside Bet
2012: Snow White and the Huntsman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bob Hoskins på Internet Movie Database 
(sv) Bob Hoskins i Svensk Filmdatabas 
(da) Bob Hoskins på Filmdatabasen 
(da) Bob Hoskins på Scope 
(fr) Bob Hoskins på Allociné 
(en) Bob Hoskins på AllMovie 
(en) Bob Hoskins hos Turner Classic Movies 
(en) Bob Hoskins hos Rotten Tomatoes 
(en) Bob Hoskins hos The Movie Database 
(en) Bob Hoskins hos Behind The Voice Actors
Økotrim

Økotrim (også kjent som Øre for kroner) er et norsk forbrukerprogram med Steinar Mediaas som gikk på NRK1 fra 1995 til 2000. Serien tok for seg økonomi og var særlig rettet inn mot forbrukerøkonomi. I starten handlet den også mye om emner som aksjesparing, forretninger og børs. 
Programmet endret navn fra Øre for kroner til Økotrim i forkant av høstsesongen i 1998. Programmet gjennomgikk samtidig en del endringer og ble mer renskåret som forbrukerprogram enn tidligere.Programmet ble i snitt sett av 600 000 de første par årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Deler av serien på NRK Nett-TV
Nikkei 225

Nikkei 225 er børsmarkeds-indeksen til den japanske børsen Tokyo Stock Exchange (TSE).


== Historie ==
Nikkei-indeksen nådde sin "all-time high" 29. desember 1989, etter en periode der Japan hadde løftet seg fra å være et land i krise etter andre verdenskrig. Fra 1950 begynte små selskaper og fabrikker å vokse frem, og på 70- og 80-tallet, begynte japansk industri å ta i bruk roboter i større grad enn andre  hadde gjort før. Dette skjøt spesielt fart i bilindustrien, og etter hvert teknologiindustrien. Kjente firmaer som Honda, Hitachi og Sony ble store. 29. desember nådde indeksen 38,957.44, før den sluttet dagen på 38 915,87. Optimismen i Japan hadde vært veldig høy i mange år, og nå var den på topp. Det kom et markant fall, og i dag ligger indeksen på rundt 16 000 (september 2014). 
Tiden før fallet har blitt kalt «jappetiden».


== Eksterne lenker ==
(cmn) Offisielt nettsted 
(en) Nikkei 225 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MK «Gunnerus»

MK «Gunnerus» var Trondhjem biologiske stasjons forskningsfartøy fra 1920 til 1952 (beslaglagt av den tyske marine under annen verdenskrig). Det var det tredje fartøyet til Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab etter sluppen Delphin og M/K «Bios». Fartøyet sto ferdig bygget ved Steinkjer Værft og Slip i desember 1919, og ble døpt «Gunnerus» etter biskop og naturforsker Johan Ernst Gunnerus, kjent som en av stifterne av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. M/K «Gunnerus» var i drift fra august 1920. Fartøyet var unikt for sin tid ved å være utstyrt med brønn for transport av levende fisk.


== Se også ==
FF «Gunnerus»


== Kilder ==
Sakshaug, E. og Sneli, J.-A (red.) 2000. Trondheimsfjorden. Tapir Forlag, Trondheim, 336 sider.
Reidar Jørgensen

Reidar Jørgensen (født 5. oktober 1904 på Lillehammer, død 22. september 1985 i Trondheim) var en norsk lærer, botaniker og idrettsmann. Han ble tildelt Egebergs Ærespris i 1929 for fremragende prestasjoner innen friidrett og langrenn. 
Han representerte Norge på 800 m under OL 1928 i Amsterdam, og deltok i fem friidrettslandskamper. Han satte flere norske rekorder på 1 500 m. I 1933 løp han på 3.56,5, en rekord som ble stående i fire år. Jørgensen representerte Lillehammer Idrettsforening og Lillehammer Skiklub, før han flyttet til Trondheim og meldte overgang til Sportsklubben Freidig og ble også medlem av Trondhjems skiklub.
Botanikeren Jørgensen har flere publikasjoner, blant dem er boken Fjellflora fra 1952, som han skrev sammen med Olav Gjærevoll, illustrert av Dagny Tande Lid. 
Reidar Jørgensen er morfar til Simen Agdestein og Jo Strømgren.Jørgensen flyttet til Trondheim i 1930-årene og arbeidet der hele tiden som lærer ved Trondhjems borgerlige realskole, senere Gerhard Schønings skole, hvor han til slutt ble rektor. Jørgensen var aktiv i Trondhjems Turistforening der han var formann 1953–1957. Han ble i 1957 tildelt æresmedlemskap i foreningen.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Sport i navn og tall, Aftenpostens sportshåndbok, 1950
Aschehoug og Gyldendals Store norske leksikon (Kunnskapsforlaget) (1983) ISBN 82-573-0017-9


== Eksterne lenker ==
(en) Reidar Jørgensen – Olympedia 
(en) Reidar Jørgensen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Reidar Jørgensen – Track and Field Statistics
Kristin Scott Thomas

Kristin Scott Thomas (født 24. mai 1960 i Redruth, England) er en  britisk skuespiller (med fransk statsborgerskap) som ble nominert til Oscar i 1996 for rollen i Den engelske pasienten.


== Biografi ==
Kristin Scott Thomas mistet sin far i 1964 i en flyulykke, og hennes stefar døde seks år senere på tilsvarende måte. Som ung var hun au pair i Paris, hvor hun senere studerte på teaterskole. Hun ble gift med den franske lege François Oliviennes, som hun har tre barn med.Hun ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire i 2003. I nyttårslisten for 2015 ble hun forfremmet til kommandørdame (DBE) av samme orden. Hun ble derved adlet og fikk rett til tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Filmografi i utvalg ==
Under the Cherry Moon (1986) .... Mary Sharon
Bitter hevn (1992)
Fire bryllup og en gravferd (1994) .... Fiona
Richard III (1995) .... Lady Anne
Angels and Insects (1995) .... Matty Crompton
Den engelske pasienten (1996) .... Katharine Clifton
Mikrokosmos (1996) .... Fortellerstemme (engelsk utgave)
Mission: Impossible (1996) .... Sarah Davies
Kjærlighet med forvirring (1997) .... Sarah
Hestehviskeren (1998).... Annie MacLean
Tilfeldighetenes spill (1999) .... Kay Chandler
Up at the Villa (2000) .... Mary Panton
Play (2000) .... First Woman
Gosford Park (2001).... Sylvia McCordle
Mitt liv som hus (2001) .... Robin Monroe
Petites coupures (2003) .... Béatrice
Arsène Lupin (2004) .... Joséphine, comtesse de Cagliostro
Man to Man (2005) .... Elena Van Den Ende
En hushjelp til besvær (2005) .... Gloria Goodfellow
The Walker (2007) ... Lynn Lockner
Jeg har elsket deg så lenge (2008) ... Juliette Fontaine
Confessions of a Shopaholic (2009) ... Alette Naylor
Laksefiske i Jemen (2011)
Darkest Hour (2017) ... Clementine Churchill


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristin Scott Thomas på Internet Movie Database 
(sv) Kristin Scott Thomas i Svensk Filmdatabas 
(da) Kristin Scott Thomas på Filmdatabasen 
(da) Kristin Scott Thomas på Filmdatabasen 
(da) Kristin Scott Thomas på danskfilmogtv.dk 
(da) Kristin Scott Thomas på Scope 
(fr) Kristin Scott Thomas på Allociné 
(en) Kristin Scott Thomas på AllMovie 
(en) Kristin Scott Thomas hos Turner Classic Movies 
(en) Kristin Scott Thomas hos Rotten Tomatoes 
Kristin Scott Thomas Profil på Dagbladet film
J. Gordon Edwards

J. Gordon Edwards (født 24. juni 1867 i Montréal i Canada, død 31. desember 1925 i Canada) var en filmregissør, -produsent og forfatter som begynte som teaterskuespiller og teaterregissør. Han redigerte sin første film i 1914: St. Elmo. Snart etter begynte han som regissør for alle Fox Film Corporations megabudsjettproduksjoner, deriblant alle de produksjonene skuespillerinnen Theda Bara var med i mellom 1916 og 1919. Senere ble han produksjonsinspektør for Fox, skjønt han fortsatte å redigere helt til sin død i 1925.


== Filmografi ==


=== Produksjonsleder ===
A Daughter of the Gods (1916)


=== Regissør ===
The Adventurer (1920)
Anna Karenina (1915)
Blindness of Devotion (1915)
Camille (1917)
Cleopatra (1917)
The Darling of Paris (1917)
Drag Harlan (1920)
Du Barry (1917)
The Forbidden Path (1918)
The Galley Slave (1915)
The Green-Eyed Monster (1916)
Heart and Soul (1917)
Heart Strings (1920)
Her Double Life (1916)
Her Greatest Love (1917)
His Greatest Sacrifice (1921)
If I Were King (1920)
It Is the Law (1924)
The Joyous Troublemaker (1920)
The Last of the Duanes (1919)
Life's Shop Window (1914)
The Light (1919)
The Lone Star Ranger (1919)
Nero (1922)
The Net (1923)
The Orphan (1920)
The Queen of Sheba (1921)
Romeo and Juliet (1916)
The Rose of Blood (1917)
St. Elmo (1914)
Salome (1918)
The Scuttlers (1920)
The She Devil (1918)
The Shepherd King (1923)
Should a Mother Tell (1915)
The Silent Command (1923)
The Siren's Song (1919)
The Song of Hate (1915)
The Soul of Buddha (1918)
The Spider and the Fly (1916)
Tangled Lives (1917)
The Tiger Woman (1917)
Under the Yoke (1918)
Under Two Flags (1916)
The Unfaithful Wife (1915)
The Vixen (1916)
When a Woman Sins (1918)
When Men Desire (1919)
A Wife's Sacrifice (1916)
Wings of the Morning (1919)
Wolves of the Night (1919)
A Woman There Was (1919)
A Woman's Resurrection (1915)


=== Forfatter ===
The Queen of Sheba (1921)
A Wife's Sacrifice (1916)
Blindness of Devotion (1915)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) J. Gordon Edwards på Internet Movie Database 
(sv) J. Gordon Edwards i Svensk Filmdatabas 
(en) J. Gordon Edwards på AllMovie 
(en) J. Gordon Edwards hos The Movie Database 
(en) J. Gordon Edwards hos Internet Broadway Database 
(en) J. Gordon Edwards på Internet Broadway Database
Nasjonalparkriket

Nasjonalparkriket er et begrep etablert av seks reiselivsorganisasjoner i Nord-Gudbrandsdalen for felles markedsføring av de seks nasjonalparkene Jotunheimen, Rondane, Dovre, Dovrefjell-Sunndalsfjella, Breheimen og Reinheimen. Dette opereres i dag under samordningen Nasjonalparkriket Reiseliv As.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Thure Forsberg

Thure William Forsberg (1917–1989) var en norsk trekkspiller. 
Forsberg kom fra Sarpsborg, og begynte den musikalske karrieren som gatemusikant sammen med Willy Eriksen tidlig i 1930-årene. I 1934 reiste de på Norgesturné, der de kom helt til Vardø. Dette året debuterte de også i kringkastingen, i Tromsø radio. Senere samme år opptrådte de i Trøndelag kringkasting på julaften.I 1936 stoppet han som gatemusikant og begynte med fast spillejobb på en restaurant i Trondheim. I 1937 ble han organisert i Norsk Musikerforbund, og fra 1944 var han tilbake i hjembyen Sarpsborg.Han avsluttet karrieren som heltidsmusiker i 1948, da han begynte å arbeide ved Karl Pettersens Sønner. Han fortsatte musikkarrieren på hobbybasis blant annet som trekkspillærer i Sarpsborg, og Forsberg var æresmedlem i Sarpborg Musikerforening.


== Referanser ==
Macao internasjonale lufthavn

Macao internasjonale lufthavn (IATA: MFM, ICAO: VMMC) er den eneste flyplassen i Macao, som er en særskilt administrativ region i Folkerepublikken Kina. Den er et yndet knutepunkt for trafikanter mellom Folkerepublikken og Taiwan, og er en av de få flyplasser i verden med direkte flyvninger til Nord-Korea.
Som er tilfelle med Hongkong har Macao egne innreiseregler og er tollmessig atskilt fra Folkerepublikken. Flyvninger til Folkerepublikken betraktes derfor teknisk som utenrikstrafikk. 


== Historie ==
Flyplassen åpnet i november 1995. Før det hadde Macao kun to småflyplasser og enkelte heliporter. Cathay Pacific hadde sjøflyrute mellom Hongkong og Macao på 1940-tallet. Den eneste ruten Macao hadde på 1990-tallet var helikopterrute med East Asia Airlines til Hongkong.


== Fasiliteter ==
Flyplassanlegget med plass til 24 fly ligger på øya Taipa men rullebanen med tilbringerbaner er helt og holdent på en landfylling øst for øya. Flyplassen er i stand til å ta i mot Boeing 747-fly. Cateringanlegget kan produsere inntil 10 000 flymåltider om dagen.


== Selskaper og reisemål ==
AirAsia (Johor Bahru, Kuala Lumpur, Kota Kinabalu, Kuching)
Thai AirAsia (Bangkok-Suvarnabhumi)
Air China (Beijing)
Air Macau (Bangkok-Suvarnabhumi, Beijing, Chengdu, Guilin, Haikou, Kaoshiung, Kunming, Manila, Nanjing, Osaka-Kansai, Seoul-Incheon, Shanghai-Pudong, Shenzhen, Taipei-Taoyuan, Xiamen)
Cebu Pacific (Cebu, Manila)
China Eastern Airlines (Shanghai-Pudong)
East Star Airlines (Wuhan)
EVA Air (Kaoshiung, Taipei-Taoyuan)
Jetstar Asia Airways (Singapore)
Malaysia Airlines (Kuala Lumpur)
Philippine Airlines (Manila)
Shanghai Airlines (Shanghai-Pudong)
Shenzhen Airlines (Wuxi)
Tiger Airways (Manila-Clark, Singapore)
TransAsia Airways (Kaoshiung, Taipei-Taoyuan)
Viva Macau (Ho Chi Minh-byen, Jakarta, Sydney, Tokyo-Narita, Muan [New Gwangju Airport, Korea], Cairns)
Xiamen Airlines (Fuzhou, Hangzhou, Xiamen, Tianjin, Nanchang)


=== Fraktselskaper ===
Følgende fraktselskaper betjener Macao internasjonale flyplass (oktober 2006):

Air Macau
EVA Air Cargo
Shanghai Airlines Cargo
Singapore Airlines Cargo


=== Tidligere selskaper ===
Følgende selskaper har tifligere benyttet Macao internasjonale flyplass:

Asiana Airlines
Korean Air
Malaysia Airlines
SilkAir
Singapore Airlines
TAP Portugal


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Macau International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ergoterapi

Ergoterapi, tidligere kalt arbeidsterapi, er en helsefaglig betegnelse for behandling gjennom forskjellige former for (arbeids-) aktivitet. Terapien har som mål å hjelpe mennesker å oppnå maksimalt funksjonsnivå ut fra deres egne forutsetninger. Behandlingsformen utøves av en ergoterapeut.  De tilbyr blant annet trening i enkelte aktiviteter, tilrettelegging av hjemmet og råd om og formidling av hjelpemidler. Det er også et mål å forebygge ulykker, isolasjon og aktivitetstap. Faget omfatter medisin, natur-, samfunns- og humanvitenskap, med særlig vekt på pediatri, psykiatri, geriatri, nevrologi, ortopedi og kunnskap om utstyr og hjelpemidler for mennesker som er psykisk eller fysisk svekket. 
I 2011 var det omkring 3500 yrkesaktive ergoterapeuter i Norge. Rundt 2900 av disse er organisert i Norsk Ergoterapeutforbund.


== Historikk ==


== Se også ==
Ergoterapeut


== Eksterne lenker ==
(en) Occupational therapy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Norsk Ergoterapeutforbund
Helsebiblioteket.no om fysio- og ergoterapi
Josef Walcher

Josef «Sepp» Walcher (født 8. desember 1954 i Schladming, død 22. januar 1984 samme sted) var en østerriksk alpinist.
Walcher vant gull i utfor under VM 1978 i Garmisch-Partenkirchen. I verdenscupen vant han fem utforrenn i løpet av karrieren.
Walcher la opp som aktiv idrettsutøver i 1982. To år senere omkom han etter et fall i et veldedighetsrenn.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Josef Walcher – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Josef Walcher – Olympedia 
(en) Josef Walcher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Josef Walcher – FIS (alpint) 
(en) Josef Walcher – ski-db.com
Isak Isaachsen

Isak Isaachsen (født 11. august 1863 i Kristiansand, død 1955) var en norsk forfatter, vitenskapsmann og diplomingeniør. Da Videnskapsakademiet i 1924 hadde organisert sin gruppe for tekniske og praktisk-øknonomiske vitenskaper, var Isaachsen en av de aller første som ble valgt i den nye gruppen. Da han ble innvalgt i akademiet i 1925, var han 62 år gammel, og hadde en rekke arbeidsår bak seg i Tyskland og i Sveits. Han kom tilbake til Norge ved utbruddet av den første verdenskrig.
Han publiserte en rekke vitenskapelige arbeider om sentrifugalkrefter i vœsker og gasser, samt regulering av kraftmaskiner, og ble regnet som en av pionerene i reguleringsteknikken. Han var også opptatt av almenmenneskelige, etiske og filosofiske spørsmål, og publiserte i 1919 boken Tanker, som kom ut på Aschehougs forlag.


== Bøker ==
Tanker, 1919 Aschehoug & Co
Die Bedingungen fur Eine Gute Regulirung, 1899 Verlag von Julius Springer


== Referanser ==


== Kilder ==
Årbok 1959, Det Norske Vitenskaps-Akademi i Oslo (Særtrykk til minne om Isak Isaachsen)


== Eksterne lenker ==
A/S De norske saltverker – en fiasko med positive ettervirkninger
Dendrofili

Dendrofili (kommer fra gresk, hvor "dendron" betyr tre og "philia" betyr kjærlighet eller vennskap) brukes noen ganger om mennesker som gir uttrykk for seksuell tiltrekkelse til trær. Aktivitet knyttet til dette kan omfatte at menn gnisser kjønnsorganet sitt mot trær, mens kvinner bruker grener til å masturbere.
«Dendrofili» er ikke et klinisk begrep, og er ikke definert som en parafili i noen diagnosehåndbøker.