jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nykil

Nykil er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. Nykil ligger cirka 20 kilometer sydvest for Linköping. I 2010 hadde tettstedet 321 innbyggere. Stedet har skole, barnehage, kirke (svenska kyrkan) og en matbutikk.


== Referanser ==
Hermippos

Hermippos (gresk: Ἕρμιππος) var en athensk komedieforfatter i antikkens Hellas, som var virksom Peloponneskrigen på 400-tallet f.Kr.Det er sagt at han skrev over 40 stykker, derav fragmenter av ni er bevart den dag i dag. Han var en motstander av Perikles.


== Referanser ==
Tussan (Eide)

Tussan er et fjellmassiv på Nordmøre. Det ligger sør for tettstedet Eide i Hustadvika kommune på kommunegrensen til Gjemnes kommune. De består av to fjell, men flere topper. Tussvatnet (452 moh) ligger i mellom.
De høyeste toppene er Snøtinden (1026,5 moh) og Stortussen (1026 moh), som ligger 600 meter fra hverandre med ei smal egg i mellom. Toppen av Snøtinden er også det høyeste punkt i både Hustadvika og Gjemnes kommuner. På motsatt side av Stortussen fortsetter egga nordover til Nordtussen (871 moh), og fra Snøtinden fortsetter egga mot sør til Litltusten (810 moh). 
Fra Gjemnes-siden er det sti opp til toppen fra Ulleland i Åndalen. Stien følger Kvernsteinelva til Ullalandsvatnet, videre mot vest til toppen. Fra Eide-siden starter stien i Herskedalen eller fra Ugelstadmyra. Begge stiene møtes og går over Tverrliknausen, Gongøra (835 moh), og Kaka. 
På vestsida av Tussvatnet ligger Sørtussen (902 moh). Sti til toppen går fra Gjemnes siden, fra parkeringsplassen ved enden av bomveien til Åndalssetra (262 moh). Den går først opp til Trolldalsvatnet (354 moh), videre til Fagerdalsvatnet (482 moh) og til toppen. 


== Referanser ==
Snøtinden

Snøtind eller Snøtinden kan referere til:

Snøtind, et fjell (1377 moh) i Narvik kommune
Snøtinden (Ibestad), et fjell (1215 moh) i Ibestad kommune
Snøtinden (Ofoten), et fjell (980 moh) mellom Lødingen og Tjeldsund kommune
Snøtinden (Svartisen), et fjell (1594 moh) mellom Meløy og Rana kommune
Snøtinden (Nordmøre), et fjell (1027 moh) mellom Eide og Gjemnes kommune
Apologia

Apologia (latin for unnskyldning, fra gresk ἀπολογία, «forsvarstale») henviser til et formelt forsvar av en mening, posisjon eller handling. Begrepet benyttes vanligvis om et skrift fra antikken som utlegger og forsvarer et standpunkt, gjerne innenfor teologi, filosofi eller religion. Det trenger strengt tatt ikke å dreie seg om noe skriftlig. Begrepets nåværende anvendelse ble popularisert i John Henry Newmans Apologia pro Vita Sua («Et forsvar for ens eget liv») fra 1864, som representerte et formelt forsvar av historien til hans kristne liv, og førte fram til at han aksepterte den katolske kirke i 1845. I moderne anvendelse beskriver apologia et formelt forsvar og ikke til å bli forvekslet med «unnskyldning» som et uttrykk for beklagelse eller anger.I urkirkelig sammenheng var de fleste skrifter med navnet apologia trosutlegninger, gjerne skildringer som avgrenset troen mot andre oppfatninger eller forsvarte den mot innvendinger eller kritikk. Det kunne også dreie seg om personlige forsvar mot angrep, eller forsvar av standpunkter fra andre områder enn teologi eller filosofi.
Det greske ordet apologia kan på norsk også skrives apologi, og betyr da forsvar for en bestemt sak i form av en forsvarstale eller et  forsvarsskrift. Forsvarerne av kristendommen kalles gjerne apologeter, og den teologiske faggrenen der en begrunner og forsvarer kristendommen som den sanne religionen, kalles apologetikk.


== Utvalg av apologier ==
Noen kjente apologier:


=== Førkristne ===
Platon: Apologia (Sokrates' forsvarstale)


=== Urkirkelig tid ===
Apollinaris Claudius: Apologia
Kirkefaderen Athanasius: Apologia ad Constantium, Apologia contra arianos, Apologia de fuga
Kirkefaderen Tertullian: Apologia


=== Middelalderen ===
Bonaventura: Apologia pauperum (ca. 1270)


=== Renessansen ===
Jacob Hoogstraeten: Apologia Fr. Jacobi Hoogstraeten (1518)
Albert Pigghius: Apologia adversus novam Marci Beneventani astronomiam (1522)


=== Moderne tid ===
John Henry Newman: Apologia pro vita sua (1864)


== Referanser ==


== Se også ==
Apologeter
Apologetikk
Hemnes prestegjeld

Hemnes prestegjeld var et prestegjeld i Nordland. Det ble opprettet i «Indre Ranen» 17. april 1843, og var et sokn i Alstahaug prestegjeld 1589–1843.
Kongelig resolusjon av 30. mars 1731, stadfestet 12. desember 1738, besluttet at prestegjeldet skulle ha en sokneprest og en residerende kapellan.
Omkring 1820 ble det opprettet en gravplass på Storforshei, som var i bruk frem til 1892, da det kom kapell på Nordre Nevernes.
Ved kongelig resolusjon 19. april 1843 ble to sokn i Ranen prestegjeld delt i Hemnes prestegjeld og Mo prestegjeld. Samtidig ble det residerende kapellaniet nedlagt.
Ved kongelig resolusjon 19. april 1849, ble gårdene Rundsvoll og Skogsmo overført fra Vefsn til Hemnes prestegjeld. 
Ved kongelig resolusjon 25. februar 1863 ble prestegjeldet delt i to sokn, hovedsoknet Hemnes og annekset Korgen. Til Korgen hørte gårdene fra og med Røssåauren (matr.nr. 41) til og med Lillebjerka (matr. nr. 90). Samtidig ble det tillatt å bygge kirke for Korgen ved hjelpekirkegården på gården Korgen. 
Høyeste resolusjon 19. juni 1886 tillot å legge en ny gravplass på et jordstykke av Hemnes prestegård. Ved høyeste resolusjon 22. november 1887 ble det tillatt å opprette en ny kirkegård for Korgen anneks på et jordstykke av Benoni S Korgens gård.
Ved kongelig resolusjon 18. oktober 1918 ble borgerleiet Bardal overført fra Hemnes sokn til Nesna sokn og prestegjeld. 
Ved kongelig resolusjon 5. april 1929 ble Hemnes sokn delt i Elsfjord sokn, i Elsfjord herred, og Hemnes sokn, som omfattet herredene Hemnes og Sør-Rana. 
Ved kongelig resolusjon 5. februar 1965 ble Elsfjord sokn overført til Vefsn prestegjeld.
Prestegjeldet ble faset ut i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.


== Eksterne lenker ==
Prestegjeld og sogn i Nordland
Gang of Four

Gang of Four er en britisk post-punk-gruppe fra Leeds.
De var aktive fra 1977 til 1984, og deretter dukket de opp to ganger i 1990-årene. I 2004 ble den opprinnelige besetningen gjenforent.
De spiller en renspikket miks av punkrock, med sterke elementer av funk, minimalisme og dub, og har et fokus på samfunnets sosiale og politiske problemer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gang of Four (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gang of Four på Apple Music 
(en) Gang of Four på Discogs 
(en) Gang of Four på MusicBrainz 
(en) Gang of Four på SoundCloud 
(en) Gang of Four på SoundCloud 
(en) Gang of Four på Spotify 
(en) Gang of Four på Songkick 
(en) Gang of Four på Last.fm 
(en) Gang of Four på Last.fm 
(en) Gang of Four på Genius — sangtekster 
Gang of Four på Twitter 
Gang of Four på Facebook 
Gang of Four på Instagram 
Gang of Four på YouTube 
Gang of Four på Myspace
Gang of Four (andre betydninger)

Gang of Four kan sikte til:

Firerbanden (engelsk: Gang of Four), en gruppering i Kina som ble anklaget for å stå bak kulturrevolusjonen.
Gang of Four, et engelsk band.
Heinz Aldinger

Heinz Aldinger (født 7. januar 1933 i Waiblingen) er en tidligere vesttysk fotballdommer. Han dømte en kamp i fotball-EM 1980 (Belgia – England). Han har i tillegg dømt 136 kamper i Bundesligaen og finalen i Cupvinnercupen i 1978.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Heinz Aldinger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heinz Aldinger – Transfermarkt (dommer) 
(en) Heinz Aldinger – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Heinz Aldinger – Soccerway 
(en) Heinz Aldinger – EU-Football.info (dommer) 
(en) Heinz Aldinger – PlaymakerStats.com (dommer)
Monkey Fist

Lord Montgomery «Monty» Fiske (også kalt Lord Monkey Fist) er en fiktiv figur og stadig tilbakevendende skurk Disneyserien Kim Possible. Originalstemmen blir gitt av Tom Kane.
Lord Monty Fiske er en rik, eksentrisk engelsk aristokrat og berømt arkeolog. Han er også verdens fremste autoritet når det gjelder aper, som gjorde at han ville bli mer lik dem. Dette førte til at han fikk utført radikale genetiske endringer på seg selv for å få apelignende hender og føtter, ble mester i Ape-Kung Fu, og er nå på jakt etter Mystiske Apekrefter som skal gjøre ham allmektig.
Han ledsages ofte av sin personlige hær av Apeninjaer, selv om han har samarbeidet med Duff Killigan og Doktor Drakken i et forsøk på å ta over verden gjennom tidsreising, som vist i første halvdel av Kim Possible – I tide og utide. I sin første episode, ble Monkey Fist verken assistert av apeninjaer eller andre skurker, men av sin tjener, Bates. Bates opptrer imidlertid kun i denne ene episoden.
Episoder som dreier seg om Monkey Fist har som oftest en «mystisk» bakgrunn, i motsetning til de høyteknologiske plottene til de andre vanlige skurkene i serien. (Monkey Fist er en av de få Kim Possible-skurkene som ikke behytter dommedagsmaskiner eller annen avansert teknologi for å ta over verden.) Monkey Fists plott om å ta over verden involverer som oftest å skaffe seg og bruke kunstfigurer med mystiske apekrefter.
Ved noen få anledninger har Monkey Fist blitt omtalt som Rons erkefiende, som en følge av Rons apeskrekk, varierende grad av Tai Shing Pek Kwar (Ape-Kung Fu), og det faktum at det er Ron (ofte med Rufus' hjelp) for det meste må slåss med Monkey Fist. I minst en episode har Monkey Fist uttrykt ergrelse over at hans erkefiende er hjelper og ikke helt. Ifølge Ron er Monkey Fist den eneste skurken som alltid husker navnet hans (noe Ron respekterer ham for).


== Krefter og evner ==
Monkey Fist sløste bort familieformuen på en operasjon som ga han apeaktige gripeføtter og -hender (en prosdyre som ble gjennomført av den gale forskeren DNAmy). Dette resulterer i at armene og beina hans er dekket med pels. Dessuten er armene hans betydelig lengre enn armene til et normalt menneske, som gir ham muligheten til å gå på knoklene så vel som å la ham nå ting lengre unna. Monkey Fists gripeføtter har også den samme fingerferdigheten som et par menneskehender, som gjør ham i stand til å hold tre ting samtidig eller å holde seg fast med alle fire lemmer. Han later ogsp til å være sterkere enn et vanlig menneske, siden han kan slå seg gjennom betongvegger eller skoleskap med slag som bommer på sitt egentlige mål, eller til og med knuse en romhjelm mellom hendene.
Monkey Fist er mester i Tai Shing Pek Kwar (Ape-Kung Fu), og besatt av å skaffe seg Mystiske Apekrefter (av en eller annen grunn tror Monkey Fist at å bli en magisk ape vil hjelpe ham med ta over verden). Kung Fu-evnene hans er ganske imponerende; Monkey Fist er en av de skurkene utenom Shego som kan matche Kim slag for slag i en fysisk kamp. Ofte blir Monkey Fist beseiret som en konsekvens av innblanding fra Ron og Rufus, snarere enn av Kim.
Juksekoder

Juksekoder er ord- og tallkoder som er lagt inn i et videospill av spillprodusentene for å kunne teste ut spillet effektivt i løpet av produksjonsprosessen (gjør det for eksempel mulig å hoppe raskt mellom de ulike nivåene). Disse kodene kan deretter brukes av andre enn produsentene for å få en udødelig avatar, gå direkte til det mest avanserte nivået og så videre.
En juksekode kan for eksempel bestå i å skrive w23QsQ7 på tastaturet, og dermed få opp alle bilbanene i et bilspill. Uten juksekoden ville spilleren måtte oppnå en bestemt mengde poeng for å få tilgang til bilbanene. I videospillet Screamer ga juksekoden CARBO tilgang til alle bilene og LEALL alle banene.


== Referanser ==
Midtlinjeprinsippet

Midtlinjeprinsippet trer i kraft dersom det er en avstand på mindre enn 400 nautiske mil mellom et lands kyst, og et annet. Da skal havområdet mellom landene deles i to. Dersom det er mer enn 400 nautiske mil mellom to kyster, får hvert land 200 nautiske mils havområde ifra kysten og utover.
Vassdragsloven § 3 gir anvisning på bruk av et midtlinjeprinsipp når grensen skal trekkes mellom to eiendommer på hver sin side av en innsjø. Bestemmelsen underbygger at det er en rettsteknisk fordel å trekke eiendomsgrensen etter et midtlinjeprinsipp også når det er tale om eiendomsrett til sund i sjøen. Det er vanskelig å se reelle grunner for at eiendomsrett skal avgrenses annerledes i saltvann enn i ferskvann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ot.prp. nr. 35 (2002-2003) - Om lov om Norges territorialfarvann og tilstøtende sone, Regjeringen.no, 17. januar 2003, Proposisjon, Utenriksdepartementet
Roar Matheson Bye

Roar Matheson Bye (født 26. april 1895 i Trondhjem, død 1. april 1987 samme sted) var en norsk maler, ansett som neoklassisist og en av de ledende trøndermalerne i mellomkrigstiden.Etter debut i hjembyen (1913)  studerte han ved SHKS (1914–15) og under Christian Krohg og Halfdan Strøm ved Kunstakademiet (1915–17). Bye debuterte på «De unges utstilling» (1917).  Derpå studerte han i København (1918), ved Académie Colarossi  i Paris der han oppholdt seg i flere år (1919–26). Han var derpå  i Berlin (1926–27). Tilbake (1928) ledet han Trondheim Kunstforening til landsutstilling (1930) og drev egen skole (1928–85) der han blant annet instruerte Petter Eide og Håkon Gullvåg. Videre bidro han til Adresseavisen og var fast lærer hos Heimdal Kunstforening (1953–60). Malerklubben «Atelier St. Olav» har sine røtter i Byes skole.Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i august 1940, men hans internasjonale orientering og brede kunnskap om samtidskunsten gjorde det umulig for ham å slutte seg til det kunstsyn som var NS' offisielle politikk.


== Arbeider ==
Altertavler i Sokndal kirke (1934), Ila kirke (1933–36), Røyrvik kirke (1938), Elvran kapell (1945).  Diverse til Hitterdal kapell (1960)
portrettsamling til Trondheim rådhus og Trondheim katedralskole


== Utmerkelser ==
Diplôme d'honneur, Maison Alfort, Paris (1926).


== Referanser ==
Kinnskjeggugle

Kinnskjeggugle (Xenoglaux loweryi) er en art ugler som
ble oppdaget i 1976, og eneste art i slekten
Xenoglaux (som betyr «rar ugle»).
Den er endemisk til et lite område i Andesfjellene i
Amazonas og San Martin nord i Peru. 
Den holder seg i tåkeskog med tett underskog og epifytter på
omtrent 1890-2200 moh.
Denne uglen er stort sett brun, men den har en hvitaktig mage og øyenbryn. 
De store øynene er rød-oransje. 
Selv om den ikke har dusker på ørene, strekker ansiktsfjærene seg ut
slik at det ser ut som den har lange dusker.
Den blir 13-14 cm lang, og er dermed en av verdens minste ugler.
Veldig lite er kjent om denne arten. Den har blitt fanget i nett ved tre
ulike anledninger, men har aldri blitt observert under normale
omstendigheter før tidlig i 2007, da den ble observert tre ganger på
høylys dag. Uglesangen ble tatt opp om natten. 
Den lever trolig av insekter.
Arten regnes som utrydningstruet. Man regner med at den totale
populasjonen er på mellom 250 og 1000 individer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kinnskjeggugle i Encyclopedia of Life 
(en) Kinnskjeggugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kinnskjeggugle hos Artsdatabanken 
(en) Kinnskjeggugle hos ITIS 
(en) Kinnskjeggugle hos NCBI 
(en) Kategori:Xenoglaux loweryi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xenoglaux loweryi – detaljert informasjon på Wikispecies Kinnskjeggugle på owlpages.com
Valerij Serdjukov

Valerij Serdjukov (født 9. november 1945 i landsbyen Horosjevka i Homjel voblasts i Hviterussland) er guvernør i Leningrad oblast. 
Serdjukov har bergverksutdanning fra Leningrad Plekhanov gruveinstitutt, med spesialisering innen økonomi og organisasjon i gruveindustrien. Han begynte i 1962 som arbeider ved fabrikken Gomseljmasj og fra 1967 i kullgruver i Vorkuta. Fra 1970 var han aktiv politiker i SUKP (Sovjetunionens Kommunistiske parti) og Komsomol (det kommunistiske ungdomsforbundet). I en periode var han førstesekretær i Vorkuta SUKP og folkevalgt i Vorkuta Sovjet av folkets deputerte, og i Statsrådet i republikken Komi. I 1990 ble han utnevnt som visegeneraldirektør i gruveselskapet Vorkutaugolj.
I 1996 ble Valerij Serdjukov viseguvernør i Leningrad oblast (Leningrad fylke), med ansvar for industri, energi, skog og naturressurser. I desember 1997 ble han utnevnt til første viseguvernør i Leningrad oblast. I ett år, fra 1998 til 1999, var han fungerende guvernør i Leningrad oblast på grunn av at daværende guvernør Vadim Gustov ble medlem i regjeringen Primakov. 
19. september 1999 ble Valerij Serdjukov valgt som guvernør i Leningrad oblast. I september 2003 ble han gjenvalgt. Senere er han «utnevnt» til guvernør av president Vladimir Putin.
Valerij Serdjukov er gift, har to voksne sønner og tre barnebarn, to gutter og en jente.
2A

2A var under andre verdenskrig navnet på et nettverk av norske motstandsceller med utgangspunkt i et miljø på vestkanten i Oslo. Organisasjonen var også aktiv i Østfold, Vestfold, Aust-Agder, Vest-Agder og Trondheim.
2A knyttet allerede i 1940 kontakt med Den britiske legasjonen i Stockholm, senere med SOE og Osvald-gruppen under Asbjørn Sunde. I en periode fra høsten 1941 fungerte Osvald-gruppen som en aksjonsgruppe for 2A. Kontakten med Den norske legasjonen i Stockholm gikk gjennom det såkalte Idrettskontoret som var dekke for arbeidet med den norske hjemmefronten. Blant de mest sentrale medlemmene var Karl Armin Fürst, Øivind Øwre, Trygve Høgberg, Sverre Ellingsen, Rolf Tjersland, Jan Skappel, Gunnar Sønsteby, Asbjørn Bryhn og Alvhild Hovland.
2A var, i likhet med kommunistene, involvert i aksjoner mot okkupantene på et tidspunkt da dette fremdeles var i mot London-regjeringens politikk. Etter hvert fikk organisasjonen flere undergrupper:

2AX – flyktningetrafikk ut av Norge (X stod for «EKSport»)
2AE – etterretning
2AP – varsling (P stod for «Politigruppen»)Organisasjonen var også innblandet i trykking og distribusjon av illegale aviser samt aksjoner for å befri arresterte motstandsfolk. Det var medlemmer av 2A som blant annet befridde Max Manus etter at han ble tatt av tyskerne i 1941.
Mange i 2As ledelse var kritiske til London-regjeringen og ønsket en mer aktiv motstandslinje. Fra 1943 førte dette til konflikter med Milorg og det norske militærapparatet i Sverige. Idrettskontoret ble nedlagt i 1943 og erstattet av Sambandskontoret, som stod under tettere kontroll fra London-regjeringen. I 1944 toppet konflikten seg ved at 2As representanter ved Sambandskontoret måtte fratre sine stillinger.


== Personer med tilknytning til 2A med egen artikkel på Wikipedia ==
Alfhild HovdanHarald Gram
Gunnar Sønsteby


== Litteratur ==
Gunnar Sønsteby: Rapport fra nr. 24, Mortensen, Oslo 1960
Ragnar Ullstein: Etterretningstjenesten i Norge 1940—45, bind I, Cappelen, Oslo 1989
Gerd Vold Hurum: En kvinne ved navn «Truls», Wings, Oslo 2006


== Eksterne lenker ==
Norsk krigsleksikon
Zadar

Zadar (italiensk: Zara) er en kroatisk by som ligger i Dalmatia ved Adriaterhavet.


== Historie ==
Zadar har vært bebodd i 3000 år. Den første notering om bebyggelsen er fra det 4. århundre f.Kr. mens de materielle spor er fra det 9. århundre f.Kr.. De første innbyggere var stammen Libur. Bosettingen fikk bykarakter først da den ble erobret av romerne. I starten av det 7. århundre ble Zadar hovedstad i Dalmatia og forble det til året 1918.
Gjennom tidene har det vært mange herskere i byen: i det 7. århundre hersket kroater og ungarere. I tiden fra 1102 til 1409 hersket kroater-ungarere og fra 1409 kom byen under Venezias styre, som holdt byen til 1797. Etter det kom området først under Østerrike frem til 1814, deretter hersker franskmenn over området til 1818, og til slutt Italia helt til slutten av den første verdenskrig.
Med avtalen fra 1920 i Rapallo tilfalt byen Italia, men etter kraftig bombardement i den andre verdenskrig, ble byen en del av Republikken Kroatia i Jugoslavia. Etter sammenbruddet av eks-Jugoslavia, opplevde byen enda en gang beleiring fra 1991 til 1995, da den ble overtatt av den kroatiske armé.


== Verdensarv ==
Sammen med andre venetianske forsvarsverk fra det 15. til det 17. århundre i Italia, Kroatia og Montenegro ble forsvarsverkene i Zadar i 2017 oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zadar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zadar – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Itras By

Itras By er et norskspråklig rollespill skrevet av Ole Peder Giæver og Martin Bull Gudmundsen, og er illustrert av Thore Hansen. Itras by ble gitt ut på Kolofon forlag i 2008, med støtte fra bl.a. Kulturrådet. Spillet er oversatt til engelsk, fransk, finsk og katalansk. I 2020 ble spillet relansert av Outland forlag.


== Miljø og Metode ==
Spillet finner sted i en surrealistisk by befolket av drømmer, edderkoppmennesker, leiemordere og tertebakere. Estetikken trekker veksler på 1920-tallet. Spillet benytter handlingskort og sjansekort inspirert av Keith Johnstones improvisasjonteater. Metoden har blitt omtalt som nyskapende i rollespillsammenheng.


== Mottakelse ==
Spillet fikk en del presseomtale ved den norske utgivelsen i 2008, og god mottakelse i den engelskspråklige indierollespill-bevegelsen. Den engelske oppfølger-antologien Itras By: The Menagerie ble kåret til «årets supplement» i Indie RPG Awards 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Spillets hjemmesider
Vagrant Workshop, utgiver av den engelske utgaven
Anmeldelse på RPG.net
Intervju med medforfatter Ole Peder Giæver i tidsskriftet Analog Game Studies
Den norske utgaven til fri nedlasting (PDF)
Industrial and Financial Systems

IFS (Industrial and Financial Systems) er en svensk bedrift som ble startet i 1983 av en gruppe studenter på Linköpings tekniska högskola i Sverige. Det første oppdraget var å utvikle et vedlikeholdssystem for et svensk kjernekraftverk. I dag er IFS et verdensomfattende selskap med sitt IFS Applications. Hovedkontoret ligger i Linköping i Sverige.
IFS er i dag representert i rundt 50 land og er notert på Stockholmsbørsen. De er også representert i Norge som IFS Norge AS. I Norge har selskapet blant annet levert integrerte økonomi- og logistikksystem til Luftforsvaret. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Franz Grothe

Franz Grothe (egentlig Franz Johannes August Grothe) (født 17. september 1908 i Berlin, død 12. september 1982 i Köln) var en tysk dirigent og komponist. Han skrev særlig filmmusikk og slagere og var svært populær i sin tid. 
Franz Grothe kom fra en musikerfamilie. Faren var pianist og moren konsertsanger. Han lærte tidlig å spille flere instrumenter og komponerte allerede som tiåring. Senere studerte han musikk og ble i 1926 ansatt som pianist og arrangør i et danseorkester (Dajos Béla). 
I 1920-årene fikk han et gjennombrudd med flere sanger han skrev for Richard Tauber. I 1931 startet han sitt eget musikkforlag, Edition Franz Grothe. Dette måtte han oppgi i 1933 da hans jødiske forretningspartnere måtte emigrere etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen. Han hadde meldt seg inn i NSDAP i 1933.
Grothe drog så til Wien, senere til Hollywood. Han returnerte imidlertid til Østerrike og måtte finne en løsning med nazistene etter anschluss for å få flere oppdrag. Fra 1940 til 1945 var han leder for Deutsches Rundfunk-Tanz- und Unterhaltungsorchester i Berlin.
Etter krigen kviet han seg for avnazifiseringen og spilte i amerikanske klubber i Bayern. Han ble i 1946 idømt bot når det ble oppdaget at han hadde vært medlem av nazi-partiet og stått i et tjenesteforhold til regimet under krigen.
I 1950- og 60-årene fortsatte han som slager- film- og tv-komponist og skrev en stor mengde musikk. I 1972 ble Grothe styreformann i det tyske rettighetsselskapet GEMA.
Gift med den norske skuespilleren Kirsten Heiberg fra 1938, formelt skilt fra henne 1960.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Franz Grothe på Internet Movie Database 
(sv) Franz Grothe i Svensk Filmdatabas 
(da) Franz Grothe på Filmdatabasen 
(fr) Franz Grothe på Allociné 
(en) Franz Grothe på AllMovie 
(en) Franz Grothe hos The Movie Database 
(en) Franz Grothe på Discogs 
(en) Franz Grothe på MusicBrainz 
(de) Franz Grothe-stiftelsen