Wenche Foss

Eva Wenche Steenfeldt-Foss Stang (født 5. desember 1917 i Kristiania, død 28. mars 2011 i Oslo) var en norsk skuespiller, ofte karakterisert som etterkrigstidens store diva i norsk teater.


== Biografi ==
Foss debuterte i 1935 på Søilen Teater i Vilhelm Dybwads operette Taterblod. Aftenposten skrev at Foss hadde «smukke betingelser for scenen – både talestemme og sangstemme av en avgjort tiltalende beskaffenhet, et godt sceneytre, en fri og naturlig fremtreden, en god diksjon.» Hun markerte seg tidlig som operette- og lystskuespiller på flere av Oslos scener. Hennes største operetterolle var som Hanna Glawari i Den glade enke i 1948. Det ble Centralteatrets største suksess. Hun kom til Nationaltheatret første gang i 1952 og var der i 15 år. Etter en periode på Oslo Nye Teater fra 1967 til 1978, avsluttet hun sin karriere som fast ansatt skuespiller, på Nationaltheateret fra 1978. Hun spilte 55 roller.
Hun begynte tidlig å spille inn film. I 1940 debuterte hun i Tørres Snørtevold og hun ble også kjent for sin rolle i En herre med bart i 1942. Foss huskes også for samspillet med Per Aabel i teaterstykket Soloppgang i Riga (1979).
Hennes senere filmer omfatter blant annet stemmen til tekannen i Disney-filmen Skjønnheten og udyret og hovedrollen i Gull og grønne skoger, en kortfilm og svart komedie i Harald Zwarts regi, om eneboersken som blir gal i møte med media. 
Hun mottok Aamot-statuetten i 1959, og i 1988 ble hun utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden. Hun ble i 1963 utnevnt til ridder av Dannebrogordenen. Foss var også ridder av den franske Æreslegionen. Hun mottok St. Hallvard-medaljen fra Oslo by i 1991. I september 2007 ble det avduket en bronsestatue av Wenche Foss, utført av Per Ung, på Johanne Dybwads plass i Studenterlunden rett ved Nationaltheatret.
Hun var åpen om forhold omkring sin egen helse, som selvmordsforsøk og at hun overlevde brystkreft både i 1971 og ved senere tilbakefall. I forbindelse med utdelingen av Wenche Foss' ærespris i desember 2010 offentliggjorde hun at hun var alvorlig syk. Foss var rammet av anemi og benmargssvikt, noe som førte til at hun var avhengig av jevnlige blodoverføringer. Hun døde av sykdommen 28. mars 2011.4. april 2011 ble hun bisatt fra Oslo domkirke på statens bekostning. Hun hadde regissert bisettelsen selv.Foss' sønn, Fabian Stang, var ordfører i Oslo i 2007–2015.


== Aktivisme og livssyn ==


=== «Våre små søsken» ===
Etter at Wenche Foss i 1953 fikk en sønn med Down syndrom som hun kalte Tommeliten, engasjerte hun seg for å øke bevisstheten omkring utviklingshemmedes kår.I 2003 ble det arrangert opptak hjemme hos Wenche Foss hvor skuespilleren fremførte diktet «Våre små søsken». På 100-årsdagen for Wenche Foss' fødsel, 5. desember 2017, ble den nye innspillingen av «Våre små søsken» lansert, hvor Wenche Foss og Tore Magnus Pettersson står som hovedartister.


=== Annen aktivisme ===
Foss gikk flere ganger ut i media og talte homofiles sak, og har blant annet derfor en høy stjerne hos mange homofile.Foss engasjerte seg sterkt i Rødseth-saken der hun tok initiativ til en underskriftskampanje til støtte for gjenopptakelse av saken.Hun donerte én million kroner til feriekolonien på Hudøy i 2018.


=== Livssyn ===
Foss tilkjennegav et kristent livssyn. Hun uttalte til VG at det var en dårlig idé å blande politikk og religion, og at Kristelig Folkeparti derfor burde nedlegges.


== Filmografi ==

2009 – I siste øyeblikk .... Gammel kvinne (novellefilm)

2006 – En udødelig mann .... faster Ploug (TV mini-serie)

2002 – Jeg er Dina .... Karen

2002 – Musikk for bryllup og begravelser .... Lisa

2001 – Rosmersholm

2000 – Ballen i øyet .... gammel dame

2000 – Sejer - se deg ikke tilbake .... bestemor (TV-serie)

1998 – Karl og Co .... Karls mor (TV-serie)

1998 – Solan, Ludvig og Gurin med reverompa .... (stemmen til Enkefru Stengelføhn-Glad)
1998 – Vestavind .... Marie Nedrebø (TV-serie)

1997 – Anastasia - Dronningen (stemme) (Tegnefilm)

1993 – Rygg i rand, to i spann (TV)

1993 – Gull og Grønne Skoger .... Tora (hovedrolle, kortfilm)

1991 – Skjønnheten og udyret .... Fru Potts (stemme)

1989 – Når den ny vin blomstrer .... fru Arvik (TV)

1988 – Begynnelsen på en historie .... tante Ally

1987 – På stigende kurs .... Rogers svigermor

1986 – Peer Gynt .... Mor Aase (TV)

1985 – Adjø solidaritet .... mor til Atle

1983 – Åpen framtid .... Hybelvertinne

1982 – Leve sitt liv .... Victoria Lund

1982 – Ivan Blatný .... Reader (TV)

1981 – Julia Julia .... Fru Åstrøm

1980 – Liv og død .... fru Bergmann

1978 – John Gabriel Borkman .... Ella (TV)

1978 – Twigs .... Emily/Celia/Dorothy/mor (TV mini-serie)

1975 – Flåklypa Grand Prix ....(stemmen til Enkefru Stengelføhn-Glad)

1974 – Bør Børson Jr. .... baronessen
1974 Fru Biksby og skinnkåpen. Etter en novelle av Roald Dahl. Fru Biksby

1973 – Scener fra et ekteskap .... moren

1970 – Song of Norway .... fru Hagerup

1970 – Operasjon V for vanvidd .... justisministeren

1969 – Glassmenasjeriet .... Amanda Wingfield (TV)

1967 – Cocktail party .... Julia (TV)

1966 – Afrikaneren .... Mrs Vasser

1966 – Kontoristene (TV)

1963 – Episode .... Moren

1963 – Om Tilla .... Overlegen

1963 – Vildanden .... Gina Ekdal

1962 – Tonny .... Tonnys mor

1959 – Støv på hjernen .... Edna Grindheim

1959 – Herren og hans tjenere .... fru Helmer

1954 – Portrettet .... Sosse Laurantzon, fru skipsreder

1953 – Brudebuketten .... en bardame

1953 – Ung frue forsvunnet .... Tora Haug, kriminalkonstabel

1952 – Det kunne vært deg .... Ingrid

1951 – Kranes konditori .... Elise Gjør

1948 – Trollfossen

1946 – Et spøkelse forelsker seg

1945 – Rikard Nordraak .... Louise Lund

1942 – Den farlige leken

1942 – Jeg drepte! .... Liv Bøhmer

1942 – En herre med bart .... Cecilie, hans kone

1940 – Tørres Snørtevold .... frøken Thorsen


== Litteratur ==
1943. Reidar Lunde. Wenche Foss (i serien 12 små filmbiografier)
1970. Ebba Haslund. Aldri en grå hverdag
1984. Sverre Inge Apenes. Livets gave
1988. Hilsen Wenche! brev gjennom året (av Wenche Foss i samarbeid med Peter Brandt)
1992. Mona Levin. Wenche Foss : på livets scene
1999. Etterpå (av Wenche Foss i samarbeid med Sturle S. Nærø)
2002. Jan E. Hansen (red.) Kjære Wenche!
2004. Petter Mejlænder  Nærkontakt : Wenche Foss & Arne Næss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wenche Foss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wenche Foss på Internet Movie Database 
(no) Wenche Foss hos Nationaltheatret 
(no) Wenche Foss hos Sceneweb 
(sv) Wenche Foss i Svensk Filmdatabas 
(da) Wenche Foss på Filmdatabasen 
(da) Wenche Foss på danskfilmogtv.dk 
(da) Wenche Foss på Scope 
(fr) Wenche Foss på Allociné 
(en) Wenche Foss på AllMovie 
(en) Wenche Foss hos The Movie Database 
(en) Wenche Foss på Discogs 
(en) Wenche Foss på MusicBrainz 
(en) Wenche Foss på Spotify 
(no) Om Wenche Foss, fra Norsk biografisk leksikon