jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fogn

Fogn er en øy i Stavanger kommune i Rogaland. Øyen er særlig kjent for en stor produksjon av tomat i veksthus, omtrent 15 prosent av Norges totale produksjon. Dette sysselsetter store mengder utenlandsk arbeidskraft.
Det bor rundt 350 personer på Fogn. Innbyggerne har egen barnehage og en skole som gir undervisning til og med 7. klasse. Fra og med 8. klasse må elevene ta båten til ungdomsskolen, som ligger på Finnøy.
Øyen har en butikk med bensin/diesel utsalg og apotekvarer. Fogn har også et aktivt idrettsmiljø med fotball som hovedaktivitet. Fogns A-lag ligger i 7. divisjon. Det er også en egen speidergruppe på øya, som holder til i kirka eller i skogen.
Øyen har et stort antall hytter, og på sommerstid er befolkningen mangedoblet.
Fogn har et variert næringsliv.
Med sine mange lune viker er Fogn et mye benyttet område av båtfolket, særlig sørsiden med Rossøysundet og vestsiden med Holmastø. På Eidsvåg, der det i tillegg er en slipp, for båter.
Aktiviteter for unge og voksne finner sted hele uka. Blant annet zumba for voksne og fotball for yngre.
Det er bilvei rundt hele øya.
Hvordan komme seg til Fogn? Det går ferje fra Judaberg på Finnøy. Utenom går det også hurtigbåt til/fra omliggende øyer og Stavanger


== Eksterne lenker ==
Skolenettside
Nettside for nyheter fra Fogn
Byre

Byre er en liten øy i Stavanger kommune i Rogaland. Det er en av de minste bebodde øyene i kommunen, med 4 gårdsbruk og om lag 9 fastboende.
Øya har betydelig fruktdyrking (epler og moreller) og ca. 100 hytter.


== Historie ==
Øya har god dyrkingsjord og det er gjort funn fra yngre steinalder, det har trolig vært fast bosetning der siden tidlig jernalder. Det er funnet flere gravanlegg fra jernalderen, og også en fallos-stein som dateres til samme periode. I middelalderen var øya et stormannssete, flere riddere med sete på Byre er kjent fra denne perioden.


== Kilder ==
Bjørkvik, H. (1997) Finnøy, Gard og ætt III. Gardane på Fogn, Talgje og Fisterøyane. Finnøy Kommune ISBN 82-990132-2-4
BBC Young Sports Personality of the Year

Prisen BBC Sports Personality of the Year Young Personality blir utdelt årlig til en britisk idrettsutøver under 17 år, som har bidratt i høy grad det siste året. Først ble prisen utdelt som «årets nykommer», med aldersgrense under 25 år, i 1999. Da ble den gitt til Dean Macey. Prisen fikk nytt navn i 2001 da den ble kalt «Young Sports Personality of the Year.» 


== Tidligere vinnere ==
1999 Dean Macey (friidrett)
2000 Jenson Button («Årets nykommer»: Formel 1)
2001 Amy Spencer
2002 Wayne Rooney (fotball)
2003 Kate Haywood (svømming)
2004 Andy Murray (tennis)
2005 Harry Aikines-Aryeetey (sprint)
2006 Theo Walcott (fotball)
2007 Tom Daley (stuping)
2008 Eleanor Simmonds (svømming)
2009 Tom Daley (stuping)
2010 Tom Daley (stuping)
2011 Lauren Taylor (golf)
2012 Josef Craig (svømming)
2013 Amber Hill (skyting)
2014 Claudia Fragapane (turn)
2015 Ellie Downie (turn)
2016 Eleanor Robinson (svømming)
2017 Phil Foden (fotball)
2018 Kare Adenegan (rullestolracing)


== Se også ==
BBC Sports Personality of the Year
BBC Sports Personality of the Year

Prisen BBC Sports Personality of the Year har blitt utdelt årlig til en britisk idrettsutøver siden 1954. Den prestisjetunge prisen deles ut av BBC, og vinneren er valgt av folket, ved avstemning. Ideen bak prisen kom fra BBC-produser Paul Fox. Utdelingen skjer mot slutten av hvert kalenderår. De eneste som har vunnet prisen to ganger er bokseren Henry Cooper og Formel 1 sjåførene Nigel Mansell og Damon Hill. En rekke andre priser blir utdelt under samme seremonien.


== Liste over vinnere ==
1954: Christopher Chataway (langdistanseløp)
1955: Gordon Pirie (mellomdistanseløp)
1956: Jim Laker (cricket)
1957: Dai Rees (golf)
1958: Ian Black (svømming)
1959: John Surtees (motorsykkelrace)
1960: David Broome (sprangridning)
1961: Stirling Moss (bilrace)
1962: Anita Lonsborough (svømming)
1963: Dorothy Hyman (sprint, friidrett)
1964: Mary Rand (lengdehopp)
1965: Tom Simpson (sykling)
1966: Bobby Moore (fotball)
1967: Henry Cooper (boksing)
1968: David Hemery (friidrett)
1969: Ann Jones (tennis)
1970: Henry Cooper (boksing)
1971: Princess Anne (feltritt)
1972: Mary Peters (femkjemper)
1973: Jackie Stewart (bilrace)
1974: Brendan Foster (langdistanseløp)
1975: David Steele (cricket)
1976: John Curry (kunstløp – skøyter)
1977: Virginia Wade (tennis)
1978: Steve Ovett (mellomdistanseløp)
1979: Sebastian Coe (mellomdistanseløp)
1980: Robin Cousins (Kunstløp – skøyter)
1981: Ian Botham (cricket)
1982: Daley Thompson (tikjemper)
1983: Steve Cram (mellomdistanseløp)
1984: Jayne Torvill and Christopher Dean (kunstløp – skøyter)
1985: Barry McGuigan (boksing)
1986: Nigel Mansell (formel 1)
1987: Fatima Whitbread (spydkast)
1988: Steve Davis (snooker)
1989: Nick Faldo (golf)
1990: Paul Gascoigne (fotball)
1991: Liz McColgan (langdistanseløp)
1992: Nigel Mansell (formel 1)
1993: Linford Christie (100 meter sprinter)
1994: Damon Hill (formel 1)
1995: Jonathan Edwards (tresteg)
1996: Damon Hill (formel 1)
1997: Greg Rusedski (tennis)
1998: Michael Owen (fotball)
1999: Lennox Lewis (boksing)
2000: Steve Redgrave (roing)
2001: David Beckham (fotball)
2002: Paula Radcliffe (langdistanseløp)
2003: Jonny Wilkinson (rugby)
2004: Kelly Holmes (mellomdistanseløp)
2005: Andrew Flintoff (cricket)
2006: Zara Phillips (feltritt)
2007: Joe Calzaghe (boksing)
2008: Chris Hoy (sykling)
2009: Ryan Giggs (fotball)
2010: Tony McCoy (hestesport)
2011: Mark Cavendish (sykling)
2012: Bradley Wiggins (sykling)
2013: Andy Murray (tennis)
2014: Lewis Hamilton (formel 1)
2015: Andy Murray (tennis)
2016: Andy Murray (tennis)
2017: Mo Farah (friidrett)
2018: Geraint Thomas (sykling)


== Andre priser fra BBC for årets idrettspersonligheter ==
BBC Sports Personality of the Year Team Award
BBC Sports Personality of the Year Overseas Personality
BBC Sports Personality of the Year Coach Award
BBC Sports Personality of the Year Lifetime Achievement Award
BBC Sports Personality of the Year Helen Rollason Award
BBC Young Sports Personality of the Year
BBC Sports Personality of the Year Unsung Hero Award


== Eksterne lenker ==
BBC Sports Personality 2005
BBC Sports Personality 2004
BBC Sports Personality 2003
Fjellhamar

Fjellhamar er et tettbebygd sted i Lørenskog kommune i Akershus i Viken fylke. Beliggenheten er nord/nordøst i kommunen, med grense mot Strømmen i øst og mot et skogområde med navn Skjettenåsen i nord. Fjellhamar og Haneborg går veldig i ett med hverandre, og de to områdene i Lørenskog betraktes ofte som ett. 
Vys lokaltog mellom Lillestrøm og Oslo går gjennom området, og sørger for en sentral beliggenhet til både Lillestrøm, Strømmen og Oslo. De mest aktuelle stasjonene for bosatte på Fjellhamar, er Fjellhamar, Hanaborg og Lørenskog stasjon.
Fjellhamar grenser til vannet Langvannet og Kjenn i syd, Langvannet tilfører området og Lørenskog er et trivelig bademiljø om sommeren.
Før kommuneadministrasjonen ble flyttet til Kjenn, lå denne på Fjellhamar.


== Skoler ==


=== Barneskoler ===
Klassetrinn 1 - 7: Fjellhamar skole er Norges største barneskole. Skolen har fire bygg: hovedbygget, gamleskolen, brakker og paviljongen. Fjellhamar skole er en skole med rundt 950 elever


=== Ungdomsskoler ===
Klassetrinn 8 – 10: Fjellsrud skole
Fjellsrud skole er en ny-renovert skole som har rundt 300 elever på 3 klassetrinn, fra 8. – 10. klasse. Det er fire klasser på hvert trinn.


== Idrett ==
Fjellhamarhallen er brukt av mange håndballspillere og brukes også til turn og dans. 
Fjellhamarhallen er samlingspunktet for størstedelen av innendørsaktivitetene i området. Hvor det også arrangeres en rekke turneringer og andre arrangementer gjennom året.
Fjellhamar Fotballklubb er det nest største idrettslaget på Fjellhamar. 
Fjellhamar Stallions representerer Fjellhamar på norsk basketballs øverste nivå – BLNO.
Pancake Circle Ltd. Frisbee Klubb er landets eldste frisbeeklubb, og er blitt grunnsteinen for frisbee i Norge.


== Historie ==
Før boligbebyggelsen i området, var Fjellhamar bebygd med hytter og et velkjent landsted for godt stilte byborgere. Nesten ingen av de opprinnelige hyttene står den dag i dag, med unntak av de hyttene som ble ombygd til boliger. Enkelte hus har blitt bygd oppå grunnmuren til de gamle hyttene.


== Referanser ==
Primo Carnera

Primo Carnera (født 26. oktober 1906 i Sequals nær Udine i Italia, død 29. juni 1967) var verdensmester i tungvektsboksing 1933–34.
Carnera var en stor bokser, 2,05 m høy og veide over 125 kg, historiens største tungvektsmester frem til 19. desember 2005, da den 147 kg tunge og 2,13 m høye Nikolay Valuev vant WBA-tittelen.
Den 12. september 1928 gikk Carnera sin første kamp som profesjonell, mot Leon Sebilo, i Paris. Carnera vant på knockout i den andre runden. Han vant sine seks første kamper, men siden tapte han mot Franz Diener etter diskvalifisering i første runde i Leipzig. Siden hadde han en ny seiersrekke på syv kamper innen han møtte Young Stribling i tre kamper. Stribling ble diskvalifisert i den første kampen i runde fire og Carnera ble diskvalifisert i den andre kampen i sjuende runden. I den tredje kampen mot Stribling vant Carnera på knockout i sjette runden.
I 1930 flyttet Carnera til USA, og han var svært aktiv. Han vant 17 strake kamper på knockout. Hans seiersrekke ble brutt da han ble diskvalifisert i femte runde mot George Godfrey i en kamp i Philadelphia. Carnera tapte også mot Jim Maloney i Boston.
I 1931 bokset han åtte kamper med resultatet 7-1. Han beseiret blant andre Jim Maloney og King Levinsky, og hans eneste tap det året kom mot den fremtidige verdensmesteren i tungvekt; Jack Sharkey.
I 1932 bokset han hele 25 kamper med resultatet 23-2, 17 seire på knockout, men de fleste mot motstandere av ukjent kaliber. De to tapene var mot Larry Gains i London og mot
Stanley Poreda, i en kontroversiell kamp i Newark, New Jersey.
1933 var et av de viktigste i Carneras liv. Den 10. februar slo han Ernie Schaaf knockout i 13. runden i New York. Schaaf døde to dager senere.
Hans neste var tittelkampen om verdensmesterskapet i tungvektsboksing mot verdensmester Jack Sharkey. Kampen fant sted den 29. juni i Madison Square Garden's bowl på Long Island, New York. Carnera vant kampen på knockout i sjette runden og var dermed ny verdensmester. 
Carnera forsvarte tittelen mot Paulino Uzcudun fra Spania og mot Tommy Loughran. Begge kampene gikk i 15 runder og ble vunnet på poeng.
I 1934 tapte Primo Carnera sin verdensmestertittel på knockout til Max Baer. Han ble gulvet hele tolv ganger i en kamp som varte i elleve runder.
Carneras kampresultat som profesjonell bokser var 87 seire, herav 69 på knockout, 14 tap og en uten avgjørelse. Hans 69 knockoutseire gjør han til medlem av en eksklusiv klubb over boksere som har vunnet over 50 kamper på knockout.


== Se også ==
Tungvekt
Boksingens Hall of Fame
Boksing
Verdensmestere i tungvektsboksing
«Årets Bokser» – Ring Magazine
«Årets Kamp» – Ring Magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Primo Carnera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Primo Carnera på Internet Movie Database 
(sv) Primo Carnera i Svensk Filmdatabas 
(en) Primo Carnera på AllMovie 
(en) Primo Carnera hos The Movie Database 
(en) Primo Carnera hos American National Biography 
(de) Primo Carnera – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Primo Carnera – BoxRec 
(en) Primo Carnera – Cagematch 
(en) Primo Carnera – Online World of Wrestling 
(en) Primo Carnera – Online World of Wrestling
Wulfoald

Wulfoald (død 680) var rikshovmester av Austrasia fra 656 eller 661 til han døde og rikshovmester av Neustria og Burgund fra 673 til 675.
Han var regent av Austrasia mens Childerik II var mindreårig, frem til 670. Selv etter at Childerik ble myndig, beholdt Wulfoald den reelle makten. I 673 ble han rikshovmester i Neustria siden Childerik hadde overtatt dets trone. Men da Childerik døde, måtte Wulfoald flykte til Austrasia. Wulfoald og adelsmennene utropte Dagobert II til konge, men Ebroin, den rivaliserende rikshovmesteren i Nesutria, forsøkte å plassere Klodvig III på den austrasiske tronen for å utvide sin innflytelse.
Det var først i 676 at Wulfoald lyktes i å plassere Dagobert på tronen med full autoritet. Krig fortsatte på grensen til 677 da Neustria anerkjente austrasisk uavhengighet. Dagobert ble myrdet 23. desember 679. Wulfoald levde bare en kort stund lenger enn sin konge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wulfoald hos Foundation for Medieval Genealogy
Hypertrikose

Hypertrikose er en tilstand som gjør at kroppen blir dekket av uvanlig masse hår på regioner som ellers ikke ville vært hårete. Det finnes ulike grader av hypertrikose og det er individuelt hvor mye hår vedkommende har avhengig av hvilken type hypertrikose man har. Syndromet er genetisk og kan være arvelig.Den økte hårveksten kan også skyldes en sykdom i stoffskiftet eller være en bivirkning av enkelte medisiner. Økt hårvekst blant kvinner med mannlig vekstmønster kalles hirsutisme.


== Eksempler ==
Flere personer med sterk hårvekst på grunn av hypertikose har blitt vist fram som kroppslige kuriositeter i «freak show» på markeder og sirkus. Galleriet viser noen kjente personer og artister med hypertrikose. Siden tilstanden er ganske sjeldent, ble det ansett som ekstra «eksotisk» for publikum. Tilstanden har også blitt omtalt som «varulvsyndrom» på grunn av alle hårene.

		
		
		


== Se også ==
Løvekvinnen
Hår


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hypertrichosis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Strindheim Fotball

Strindheim Fotball (stiftet 9. mars 1926) er en norsk fotballklubb fra Trondheim som spiller i 3. divisjon. Strindheim Toppfotball er del av Strindheim Idrettslag. Den er videre inndelt i Strindheim Toppfotball og Strindheim Fotball Yngres Avdeling. Strindheim har spilt to sesonger i Tippeligaen, i 1984 og 1995. Begge gangene endte det med nedrykk.


== Tabellen ==


== Kjente spillere ==
Noen kjente spillere som har spilt for Strindheim:

Gøran Sørloth
Alexander Sørloth
Thomas Rønning
Jørn Ove Rønning
Jørn Jamtfall
Daniel Skjølberg Krogstad
Alexander Larsen
Øystein Rogstad
Robert Stene
Kristian Sørli
Steinar Sørlie
Joachim Walltin
Jon Eirik Ødegaard
Gjermund Åsen
Bård Solem
Per Joar Hansen


== Se også ==
Strindheim IL


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Richard Francis Burton

Richard Francis Burton (født 19. mars 1821 i Torquay i Devon i England, død 20. oktober 1890 i Triest i Østerrike-Ungarn) var en engelsk utforsker, oversetter, forfatter, etnolog, lingvist, spion, poet, hypnotisør, fekter og diplomat. I sin svært mangfoldige karriere ble han kjent for sine reiser og utforskninger i Asia, Afrika og Amerika, foruten sin kunnskap om språk og kulturer. I henhold til en redegjørelse snakket han 29 europeiske, asiatiske og afrikanske språk.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Richard Francis Burtons mor, Martha, stammet fra en velstående familie, fra Richard Baker, en squire fra Hertfordshire. Joseph Netterville Burton, hans far, var generalløytnant i British Army. Hans farfar, Edward Burton, var av irsk-engelsk slekt og virket som prest i Westmorland for Church of Ireland. Burton hadde to søsken, Maria Katherine Elizabeth og Edward Joseph Netterville, født 1823 og 1824.Under hans unge år foretok familien reiser for eksempel i 1825 til Tours i Frankrike. Richard ble først undervist av huslærere, og i 1829 begynte han på grunnskole som ble ledet av Reverend Charles Delafosse i Richmond Green i London Borough of Richmond upon Thames. Familien reiste igjen til Frankrike, og til Italia, og Richard fikk interesse for språk. Han lærte seg raskt fransk og latinsk og italiensk, og enkelte dialekter som napolitansk. Senere i livet kunne han lære seg hindi og andre indoariske språk.


=== Karriere ===
Blant Burtons best kjente prestasjoner, inkludert en farlig reise til Mekka forkledd som muslim, en ikke fordekt eller forkortet utgave av Tusen og en natt (på engelsk kalt for The Arabian Nights etter de tidlige oversettelsene av Antoine Gallands franske versjon), utgi Kama Sutra på engelsk, og hans reiser sammen med John Hanning Speke som de første europeere som besøkte de store innsjøer i Afrika på jakt etter Nilens kilder. Burtons verker og brev kritiserte i stor grad kolonipolitikken til Det britiske imperiet i en slik grad at det skadet hans karriere. Han var en profilert og lærd forfatter som skrev en rekke bøker og akademiske artikler om emner som omfattet menneskelig adferd, reiser, falkeoppdrett, fekting, seksualpraksis og etnografi. En karakteristisk trekk ved hans bøker er rikelig med fotnoter og referanser og appendikser (vedlegg) som inneholder bemerkelsesverdige observasjoner og informasjon.
Han var kaptein i hæren til Det britiske ostindiske kompani, tjenestegjorde i India (og senere også kortvarig i Krimkrigen). Som følge av dette ble han engasjert av Royal Geographical Society til å utforske østkysten av Afrika og han ledet en ekspedisjon av lokale og var den første europeer som så Tanganyikasjøen. Senere i livet tjenestegjorde hans som britisk konsul på øya Fernando Po; i Santos i Brasil; Damaskus i Syria; og til sist i Trieste i dagens Italia. Han var et medlem av Royal Geographical Society og ble belønnet med et orden, (KCMG) i 1886.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Samlede verker av Richard Burton hos Burtoniana.org, omfatter over 200 av Burtons artikler i magasiner og tidsskrifter
(en) Verker av Richard Francis Burton i Prosjekt Gutenberg
Luftfilter

Luftfilter er en barriere som fjerner uønskede partikler. Barrieren kan være en mekanisk og/eller kjemisk innretning. Ofte er barrieren lagd av filterpapir og/eller aktivt kull. Luftfilteret står oftest i innsugsdelen av luftrommet og finnes i forbrenningsmotorer, air conditioning og andre innretninger som krever renset luft. Ikke bare faste stoffer som støv og fin sand stoppes av et luftfilter. Enkelte luftfiltre kan også hindre forskjellige gasser, væsker å trenge igjennom, som for eksempel i en gassmaske.
Luftfilter brukes i mange forskjellige applikasjoner, som for eksempel:

luftrenser
ventilasjonsanlegg i bolig, kontor og andre bygninger
forbrenningsmotorer (biler, motorsykler etc)
luftavfuktere
Luftrenser

En luftrenser er en innretning som bruker mekaniske eller og kjemiske luftfilter for å rense luft for uønskede partikler. En luftrenser har ofte ei luftpumpe eller ei vifte for å pumpe lufta inn i luftrenseren gjennom filtrene og ut tilbake i rommet igjen.
En luftrenser kan ha flere typer filter, og bruker ofte en kombinasjon av forskjellige filtre for å oppnå ønsket renseeffekt.


== HEPA-filtre ==

Et vanlig filter for luftrensere er HEPA-filter. Dette filteret er bygget opp av mange små tråder som skaper et nett der partiklene i luften fanges og fester seg. Det finnes flere forskjellige typer HEPA-filter, og ikke alle er like effektive. Eksempler på betegnelser er E11 eller H13. De forskjellige typene har forskjellige egenskaper når det gjelder luftgjennomstrømning og partiklene som fanges. HEPA-filter brukes ofte også i støvsugere. HEPA-filteret fjerner partikler fra luften. Dette kan være støv, pollen, fiber fra klær, trafikkforurensning og lignende.


== Kullfiltre ==
I tillegg til HEPA-filter brukes ofte et kullfilter. Kullfilteret består av kull som kan komme fra bambus. Når luften blåses gjennom kullfilteret fanges luktpartikler. Kullfilteret brukes sammen med HEPA-filter, slik at HEPA-filteret fjerner støv og forurensning, mens kullfilteret fjerner lukten.


== Fjerning av batkerier ==
Avanserte luftrensere bruker ofte UV-lys i tillegg til dette. UV-lyset fjerner bakterier og virus fra luften. Enkelte luftrensere bruker også en ionisering av luften for å bedre luftrensingen. Ved å ionisere de små partiklene i luften vil flere små partikler binde seg sammen til store partikler, som lettere fanges opp av filteret. 


== Referanser ==
Kasabian

Kasabian er et britisk rockeband fra Leicester i England. Bandet består av Tom Meighan, Serge Pizzorno, Christopher Edwards og Chris Karloff. Medlemmene traff hverandre da de studerte på Leysland High School og på Countesthorpe Community College i England.
I Norge er bandet kanskje mest kjent for singelene «Club Foot» og «L.S.F (Lost Souls Forever)». Bandet har blitt sammenlignet med band som Primal Scream og Oasis, de var også support på sistnevntes Don't Believe the Truth-turné.
Under innspillingen av debutalbumet Kasabian flyttet de inn på en liten bondegård i Rutland et stykke utenfor Leicester, der de, som alle andre «store» artister, stort sett levde på narkotika mens de spilte.
Singelen «Club Foot», som er tilegnet den tsjekkiske studenten Jan Palach, er blant annet med på soundtracket til populære videospill som Pro Evolution Soccer 5 og Marc Ecko's Getting Up: Contents Under Pressure. Den har også blitt brukt i traileren til filmen Serenity og i en reklamefilm for Chef Boyardee. Bandet har også bidratt med musikk til spillene FIFA 2004 og Gran Turismo 4. Flere av deres sanger er også blitt brukt i tv-serien CSI: Crime Scene Investigation.
Navnet Kasabian er hentet fra Linda Kasabian, et medlem i gjengen til den beryktede amerikanske forbryteren Charles Manson, «The Manson Family».


== Bandmedlemmer ==
Tom Meighan (vokal)
Serge Pizzorno (gitar)
Christopher Edwards (bass)
Ian Matthews (2005–) (slagverk)Tidligere medlem:

Chris Karloff (2003–juli 2006) (bass, synth, gitar)


== Diskografi ==


=== Album ===
Kasabian (september 2004)
Live From Brixton Academy (juli 2005, kun utgitt digitalt)
Empire (album) (september 2006)
West Ryder Pauper Lunatic Asylum (2009) ('Best Album' at the 2009 Q Awards)
Velociraptor (2011)
48:13 (2014)
For Crying Out Loud (2017)
The Alchemist's Euphoria (2022)


=== Singler ===
«Reason Is Treason», (2004)
«Club Foot», (2004)
«L.S.F (Lost Souls Forever)»,(2004)
«Processed Beats», (2004)
«Cutt Off», (2005)
«Club Foot // 55», (2005)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kasabian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kasabian på Internet Movie Database 
(en) Kasabian på Apple Music 
(en) Kasabian på Discogs 
(en) Kasabian på MusicBrainz 
(en) Kasabian på Spotify 
(en) Kasabian på Songkick 
(en) Kasabian på Last.fm 
(en) Kasabian på Last.fm 
(en) Kasabian på Genius — sangtekster 
(en) Kasabian på AllMusic