jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Garde nationale

Nasjonalgarden (fransk: Garde nationale) i Frankrike er en del av landets militær- og politireserve. Nasjonalgarden ble opprinnelig opprettet som en borgermilits under den franske revolusjonen i 1789 og avskaffet i 1872. Etter en rekke terrorangrep mot Frankrike, ble Nasjonalgarden gjenopprettet av president François Hollande i 2016.


== Historie ==
Nasjonalgarden ble opprettet som en bevæpnet borgermilits i juli 1789, under den franske revolusjonen, og formålet var å forhindre en kontrarevolusjon støttet av de regulære militære styrkene. Kjennetegnet til Nasjonalgarden var opprinnelig et bånd i Paris' farger, rødt og blått. Den 14. juli 1789 støttet Nasjonalgarden stormingen av Bastillen. Etter dette valgte Ludvig 16. å trekke troppene sine tilbake fra Paris 15. juli, for å unngå borgerkrig. Som et tegn på lojalitet til kongen, besluttet borgerkomiteen som styrte Paris å utnevne Joseph Motier La Fayette til å lede Nasjonalgarden, og at den skulle bære en kokarde med huset Bourbons hvite farge, i tillegg til Paris' farger rødt og blått. Denne kokarden var opprinnelsen til dagens franske flagg.
Nasjonalgarden ble assosiert med den borgerlige middelklassen og støtte for konstitusjonelt monarki. Dette endret seg dramatisk sommeren 1792 da fédérés, frivillige tropper, vervet seg til garden og Antoine Joseph Santerre overtok kommandoen da markien av Mandat ble myrdet. Etterhvert utviklet garden seg til en republikansk revolusjonsstyrke.
I 1827 ble Nasjonalgarden oppløst, men gjenoppstod i 1830, før den igjen ble oppløst i 1872.


== Moderne tid ==
Etter en rekke terrorangrep mot Frankrike i 2015 og 2016, annonserte president Holland i juli 2016 at Nasjonalgarden skulle gjenopprettes. Den moderne Nasjonalgarden er ikke styrt av borgerne, men av Forsvarsdepartementet og Innenriksdepartementet. Det er frivillig å melde seg til tjeneste i Nasjonalgarden, og de fleste frivillige er også reservister i gendarmerie nationale, police nationale og det franske forsvaret.


== Referanser ==
Bramsnæs kommune

Bramsnæs kommune var en kommune i det nå oppløste Roskilde amt i Danmark, opprettet ved Kommunalreformen (1970) av sognene Gershøj Sogn, Kirke Hyllinge Sogn, Kirke Sonnerup Sogn, Lyndby Sogn, Rye Sogn og Sæby Sogn fra 1. april 1970.Ved Kommunalreformen i 2007 inngikk kommunen i nye Lejre kommune i Region Sjælland sammen med Hvalsø kommune og Lejre kommune (1970–2006). Alle de tre kommunene som slo seg sammen 1. januar 2007 hadde Venstre-borgermester og eneste spenning i valget 15. november 2005 var knyttet til om Hvalsøs Virginia Holst eller Bramsnæs' Flemming Jensen skulle bli ny borgermester i Lejre. Sistnevnte ble valgt til vervet.


== Referanser ==
Gundsø kommune

Gundsø kommune var inntil 1. januar 2007 en kommune i Roskilde amt i Danmark. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970, og innlemmet i nye Roskilde kommune i Region Sjælland i forbindelse med kommune- og regionreformen 2005–07.


== Referanser ==
Hvalsø kommune

For plassen på Grønland med samme danske navn, se Hvalsey.Hvalsø kommune er en tidligere dansk kommune i det nå oppløste Roskilde amt, dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved kommunalreformen i 2007 inngikk kommunen i nye Lejre kommune i Region Sjælland sammen med  Bramsnæs kommune og Lejre kommune (1970–2006).Alle de tre kommunene som slo seg sammen 1. januar 2007 hadde Venstre-borgermester og eneste spenning i valget 15. november 2005 var knyttet til om Hvalsøs Virginia Holst eller Bramsnæs' Flemming Jensen skulle bli ny borgermester i Lejre. Sistnevnte ble valgt til vervet.Den siste borgmesteren i Hvalsø, Virginia Holst, var amerikansk statsborger og Danmarks første utenlandske statsborger i et borgmesterverv.


== Referanser ==
Lejre kommune

Lejre kommune er en kommune i Region Sjælland, som oppstod ved kommunalreformen  i 2007 ved en sammenslåingen av Bramsnæs, Hvalsø og Lejre kommuner. Tidligere lå kommunen i Roskilde amt. Den ble dannet ved kommunalreformen i 1970. Kommunesenteret ligger i Kirke Hvalsø.
I kommunen ligger byen Lejre.  Like nord for Lejre ligger Gammel Lejre som har vært kongesete.


== Lokalpolitikk ==
Alle de tre tidligere kommuner hadde Venstre-borgermester og eneste spenning i valget 15. november 2005 var knyttet til om Hvalsøs Virginia Holst eller Bramsnæs' Flemming Jensen skulle bli ny borgermester i Lejre. Sistnevnte ble valgt til vervet.


=== Borgermestre ===
Tina Mandrup (V) 2022–
Carsten Rasmussen (S) 2016–2021
Mette Touborg (SF) 2010–2016
Flemming Jensen (V) 2007–2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lejre Kommune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lejre Kommune – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Valgresultater i Lejre: 2005 2009 og 2013
Ramsø kommune

Ramsø kommune var inntil 1. januar 2007 en dansk kommune i Roskilde amt. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970, og innlemmet i nye Roskilde kommune i Region Sjælland i forbindelse med kommune- og regionreformen 2005–07.


== Referanser ==
Skovbo kommune

Skovbo kommune er en tidligere kommune i Roskilde amt på Sjælland. Kommunen ble dannet ved kommunalreformen i 1970 av sognene Bjæverskov Sogn, Borup Sogn, Ejby Sogn, Gørslev Sogn, Kimmerslev Sogn, Lidemark Sogn, Nørre Dalby Sogn og Vollerslev Sogn.Ved kommune- og regionreformen 2005–07 ble kommunen med virkning fra 1. januar 2007 slått sammen med Køge kommune (1970–2006) til den nye Køge kommune i den nyopprettede Region Sjælland.


== Referanser ==
Åge Rønning

Åge Rønning (født 4. oktober 1925 i Oslo, død 31. januar 1991 i Oslo) var en norsk forfatter og journalist. 
Rønning arbeidet som journalist i Verdens Gang (1945–47), Norsk Telegrambyrå (1947–54) og Morgenbladet (1954–64).
Han var katolikk, og trosspørsmål som ondskapens problem og Guds fravær går igjen i hans diktning. I perioden 1967–76 var han redaktør av det katolske tidsskriftet St. Olav. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1984. Han var gift med Magda Rønning (f. Malerbakken) og fikk sønnene John, Bjørn, og Åge.
Rønnings roman Kolbes reise ble dramatisert og oppført på Nationaltheatret 1986–87. Romanen tar utgangspunkt i fortellingen om den polske prest og helgen Maxmillian Kolbe.
Han ble rammet av sykdommen multippel sklerose, og var de siste årene av sitt liv avhengig av rullestol. Sykdommen bidro også til at tekstene han skrev ble mer og mer komprimert og kortfattet.


== Bibliografi ==
Fotfeste for elskere – roman (1954)
Gjennom gitteret – noveller (1955)
Kvinnene – roman (1957)
Uro i desember – (1958)
Narrens krets – roman (1960)
De ukjentes marked – roman (1966)
Protestmarsjen – (1968)
Alle klovner – roman (1971)
Komedien om slottsherrene – roman (1974)
Usynlige tråder – noveller (1979)
Fortsettelse i Hamburg – roman (1987)
Arvingen kommer torsdag – roman (1981)
Kolbes reise – roman (1982)
Et Satans spill – noveller (1984)
Husker du Scobie? – to fortellinger (1986)


== Priser ==
Gyldendals legat 1959
Riksmålsforbundets litteraturpris 1979
Kritikerprisen 1982
Doblougprisen 1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Åge Rønning i Store norske leksikon
(no) Åge Rønning i Norsk biografisk leksikon
Køge kommune

Køge kommune ligger i  Region Sjælland (før 1. januar 2007 i det nå oppløste Roskilde amt) på Sjælland i Danmark. Kommunesenteret ligger i byen Køge. 
Køge kommune er en sammenslåing i 2007 av Køge kommune (1970–2006) og Skovbo kommune.Etter kommunevalget 15. november 2005 ble Marie Stærke fra Socialdemokratiet borgermester i Køge. Sosialdemokratene fikk i alt 11 av 27 mandater. Valget ga ellers følgende mandatfordeling:

11 fra Socialdemokratiet
8 fra Venstre
3 fra Dansk Folkeparti
2 fra Det Konservative Folkeparti
1 fra Socialistisk Folkeparti
1 fra Det Radikale Venstre
1 fra (I)Køges vennskapsby i Norge er Kongsberg.


== Borgermestre ==
Marie Stærke (S) 2018–
Flemming Christensen (K) 2014–2017
Marie Stærke (S) 2007–2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Køge Kommune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Valgresultater i Køge: 2005,2009 og 2013
Solrød kommune

Solrød kommune er en dansk kommune innerst i Køge Bugt i Region Sjælland, tidligere Roskilde amt. Kommunen er uendret etter kommunalreformen i 2007. Kommunesentret er Solrød Strand. Folketallet  i kommunen er stigende.


== Kommunalpolitikk ==
Etter kommunevalget 16. november 2021 hadde kommunalbestyrelsen følgende sammensetning:

Liberal Alliance (I) – 3 medlemmer
Venstre (V) – 4 medlemmer
Det Konservative Folkeparti (C) – 3 medlem
Havdruplisten (L) – 1 medlem
Socialdemokraterne (A) – 4 medlemmer
VoresSolrød (G) – 3 medlemmer
Dansk Folkeparti (O) –  1 medlemI alt 19 mandater


=== Borgermestre ===
Emil Blücher (LA) 2022–
Niels Emil Hörup (V) 2006–2021
Merete Wiid (V) 2003–2006
Mogens Baltzer (V) 1991–2003
Arne Haugaard-Hansen (V) 1970–1991


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Solrød Kommune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Valgresultater i Solrød kommune: 2005 2009 2013 2017 og 2021
Arden kommune

Arden kommune er en tidligere dansk kommune i Nordjyllands amt, og siden Kommunalreformen (2007) i Mariagerfjord kommune i Region Nordjylland. Den hadde navn etter stasjonsbyen Arden som ligger sør for Aalborg. 
Ved sammenslåingen i 2007 ble Ardens egen borgermester, Hans Christian Maarup, også valgt til borgermester i den nye storkommunen Mariagerfjord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Kommunalreformen i 2007» (dansk). Økonomi- og Indenrigsministeriet. Arkivert fra originalen 13. august 2018. Besøkt 14. august 2018.
Sunnmørsprisen

Sunnmørsprisen er en litterær pris som utdeles årlig av Sunnmøre frilynde ungdomssamlag for beste bok på nynorsk utgitt foregående år. Prisen ble opprettet i 1953. Prisen kan gis både for skjønnlitteratur og sakprosa. Samme forfatter kan bare vinne prisen én gang. 
På årsmøtet for Sunnmøre Frilynde Ungdomssamlag i 2011 ble det vedtatt å legge ned prisen, da Nynorsk litteraturpris' formål lå nær opp til Sunnmørsprisen.


== Prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sunnmøre frilynde Ungdomssamlag
Bærum folkebibliotek
Volker Beck

Volker Beck (født 12. desember 1960 i Stuttgart) er en tysk politiker (De grønne). Han var medlem av Forbundsdagen fra 1994 til 2017. Beck var partiets juridiske talsmann i perioden 1994–2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Volker Beck – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Volker Beck – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Volker Beck på Internet Movie Database 
(de) Volker Beck hos Forbundsdagen 
Volker Beck på Twitter 
Volker Beck på Facebook 
Volker Beck på Instagram 
Volker Beck på YouTube 
Volker Beck på Flickr
Stanisław Kazimierz Nagy

Stanisław Kazimierz Nagy (født 30. september 1921 i Bieruń Stary, Katowice, Polen, død 5. juni 2013 i Kraków) var en av Den katolske kirkes kardinaler.
Han kommer fra en arbeiderfamilie fra Øvre Schlesien. Nagy trådte i 1937 inn i kongregasjonen Prestene av Det hellige hjerte i Zgromadzenia. Han avla der sine evige løfter i september 1941.
Nagy ble presteviet i juli 1945 i Kraków og studerte deretter ved Det jagiellonske universitet i samme by til 1948, og så ved Johannes Paul II katolske universitet i Lublin hvor han tok en doktorgrad i teologi i 1952. Hans spesialfelt er moralteologi og økumenikk.
Han arbeidet ved universitetet i Lublin samtidig som Karol Wojtyła underviste i moralteologi der, og han ble slik kjent med den fremtidige pave Johannes Paul II. I 1968 ble Nagy habilitert professor, i 1979 ekstraordinær professor og i 1985 ordinær professor. Han har også hatt en rekke andre akademiske stillinger.
Ved konsistoriet oktober 2003 ble han kreert til kardinal av pave Johannes Paul II. Han var ved annonseringen av dette ikke bispeviet, og 7. oktober 2003 ble han utnevnt til titularerkebiskop av Hólar. Ordinasjonen fant sted seks dager senere. Han hadde allerede fylt åtti år da han ble kreert til kardinal. Nagy tilhører gruppen av eldre teologer som er utnevnt til kardinaler som en gunstbevisning, uten av de deltar aktivt i Den romerske kurie eller har stemmerett ved pavevalg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
José Saraiva Martins

José Saraiva Martins (født 6. januar 1932 i Gagos de Jarmelo i Portugal) er en av den katolske kirkes kardinaler. Han var prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer.
Han trådte som ung mann inn hos Claretianerne, og studerte i Taipei på Taiwan og i Leuven i Belgia. I 1954 ble han sendt til Roma. Han ble presteviet i 1957.
I 1988 ble han sekretær for Kongregasjonen for katolsk utdannelse, og han ble samtidig utnevnt til titularerkebiskop av Tuburnica av Johannes Paul II. I 1998 ble han prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer. Han ble gjenutnevnt til embedet av pave Benedikt XVI i 2005.
Han ble kreert til kardinaldiakon ved konsistoriet februar 2001, og ble medlem av Kongregasjonen for biskoper, Kongregasjonen for gudstjenesten og sakramentsordningen og Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Kardinal Agostino Casaroli (1914-1998) *1967
Kardinal José Saraiva Martins (1932-) *1988


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Alfons Maria Stickler

Alfons Maria Stickler (født 23. august 1910 i Neunkirchen ved Wien  i Østerrike, død 12. desember 2007 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var bibliotekar og arkivar for Vatikanets bibliotek og arkiv 1983/1984–1988.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alfons Maria Stickler maturerte i 1928 ved Gymnasium Fichtnergasse i Wien-Hietzing. Han trådte inn etter skoleårene i salesianerordenen, tilbrakte novisiatet i Tyskland, og studerte ved salesianske studiehus i Tyskland, Østerrike, Torino og Roma.


=== Prest ===
Han ble presteviet den 27. mars 1937 i Lateranbasilikaen i Roma. Der studerte han kirkelig og verdslig rett (utriusque). Han tok doktorgrad i kirkerett, og deretter underviste han i kirkerett i Torino og Roma. Han deltok på Det annet Vatikankonsil som sakkyndig, og spilte en rolle særøig inder arbeidet med liturgikonstitusjonen Sacrosanctum Concilium.
Han ble utnevnt til prefekt for Vatikanbiblioteket i 1971, hvor han ledet byggingen av et underjordisk magasin for å lagre gamle manuskripter.


=== Erkebiskop, kardinal ===
I 1983 ble han ordinert til erkebiskop og ble bibliotekar for Vatikanbiblioteket, og året etter også arkivar for Vatikanets hemmelige arkiv. Han ble kreert til kardinal i 1985.
Han gikk av både som bibliotekar og arkivar i juli 1988, nesten 78 år gammel.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Alfons Maria Stickler (1910-2007) *1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Stemjern

Stemjern, huggjern og huggmeisel er ulike jernverktøy for bearbeiding av tre og lignende materialer. De brukes for å fjerne materiale for å lage for eksempel plansenkinger, skjøter (f.eks. tappsammenføyning) eller hull.
Et stemjern er et finere verktøy, og brukes til å stemme (trykke eller presse) med håndmakt, for eksempel når man skal forme treverk for å lage en tappsammenføyning. Det kan også brukes til å stikke eller skjære med. Det har en stålegg som er på 33° i den ene enden, av varierende bredde fra 5 mm til 50 mm. Eggen står vinkelrett på lengderetningen og har et skaft av tre eller plast i den andre.
Et huggjern er et litt grovere verktøy, og brukes til å hogge ut stykker av treverk eller andre materialer, ofte med en treklubbe. Skaftet er ofte forsterket med ringer av jern, slik at det ikke går i oppløsning når jernet bankes inn i arbeidsstykket ved hjelp av en treklubbe eller gummihammer. For bruk med hammer bruker man istedet huggmeisel, som er en enda grovere variant.
En huggmeisel er en grov variant med bred kileformet og herdet egg (meisel), drives med hammerslag.


== Hardhet på stålet ==
Stemjern fås med ulik hardhet på stålet. Mykt stål vil være enklere å slipe, men vil raskere bli sløvt igjen. Hardt stål vil dermed holde seg skarpt lengre. For hardt stål kan enklere knekke. Hardheten kan måles med Rockwell-skalaen sin C-skala (HRC). Eksempelvis kan en herdet klinge ha en hardhet på rundt 60 HRC.


== Typer ==
Stemjern: Brukes ved at det presses mot arbeidsstykket med håndmakt. Det finnes mange spesialiserte typer stemjern til forskjellige arbeidsoperasjoner.
Tappjern, type stemjern som kan brukes til å lage tapper for tappsammenføyning. Har avfasing langs sidene for at verktøyet skal få plass når man former svalehaleskjøter. Foruten tappsammenføyning ansees tappjern som en variant av stemjernet som kan være egne til mange varierte oppgaver. De fleste moderne stemjern kommer i dag med avfasing langs sidene (lik som for tappjern) for å utvide bruksområdene.
Huggjern eller hoggjern, har skaft dimensjonert for å slås på med treklubbe, og brukes til å hogge ut stykker fra arbeidsemnet.
Hulljern eller huljern, er en variant av huggjern til å lage hull eller uthulinger, og har derfor buet eller v-formet skjæreflate (for eksempel en konkav og en konveks side)
Huggjernkniv, et kraftig verktøy som både er spiss på tuppen og langs ene siden, og kan brukes på vanlig måte til tappforbindelser, samt til kløyving ved å slå på bakeggen (som fortrinnsvis er slagfast) med en hammer.
Huggmeisel, grov variant med bred kileformet og herdet egg (meisel), drives med hammerslag.


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Se også ==
Brynestein, brukt for å slipe stemjern


== Referanser ==
Murskje

En murskje er et redskap for å legge mørtel på murstein eller andre typer blokker. Skjeen er vanligvis trekantet med avrundede hjørner og et skaft som står opp fra bladet. Skjeene fåes i flere størrelser, tilpasset bruken. De største brukes ofte også som blandeskje for sement, sand og vann, alternativt annen mørtel og vann.
Legg merke til at enkelte skjeer har S formet håndtaksholder hvor håndaket står relativt skrått ned mot bladet og har håndtaket temmelig nær midten av bladet, slik som på bildet, mens på andre skjeer står en L formet stang rett opp fra bladet helt i enden og håndtaket kommer derved i sin helhet til å stikke utenfor og omtrent parallelt med bladet. Når man tar en skje med svanehals og legger pekefingeren rett under der håndtaket begynner uten å gripe om håndtaket vil skjeen henge på fingeren i balanse. Fyller man skjeen med mørtel for å legge på en murstein og gjør samme øvelse som beskrevet over vil skjeen fortsatt henge på fingeren i balanse. Gjør man samme øvelse med skjeer av den andre typen vil skjeen tippe over fingeren og falle ned. Man vil derfor måtte bruke flere krefter for å holde skjeen fordi tyngdepunktet ligger langt foran hånden og vil dermed også gi større belastning på håndleddet under arbeidet. For dem som måtte, og de som fortsatt må legge 2-3000 stein om dagen er dette en fantastisk oppfinnelse. HMS på sitt aller beste, lenge før det var noe som het HMS. Og i tillegg kan man henge skjeen på baljekanten uten at skaftet blir griset til av mørtelen.


== Se også ==
Murer
Mørtel

Mørtel er et materiale som brukes i murverk til å fylle fugene mellom de enkelte mursteinene og til å binde dem sammen. Mørtel betegner også limet som brukes til å feste fliser til underlaget. Mørtel kan bestå av leire med og uten tilslagsmaterialer, eller av sand med et bindemiddel. Som bindemiddel til mørtel har kalk lange tradisjoner. Fra omkring 1800 ble sement (Portlandsement) et stadig vanligere bindemiddel i mørtel, ofte i kombinasjon med kalk. I etterkrigstiden er sement blitt nær enerådende.


== Sementmørtel ==
Sementmørtel består av vann, sement og tilslag som sand eller stein, og eventuelle fibermaterialer eller tilsetningsstoffer.
Mørtel er lett å forme i fersk tilstand fordi den er tilsatt vann og har flytende konsistens. Etter hvert som vannet reagerer med sementen gjennomgår mørtelen en herdeprosess og blir et fast materiale. Sementmørtel er en form for betong, men har kun tilslag med diameter mindre enn 4 mm.


== Kalkmørtel ==
Som bindemiddelet ble før i tiden brukt kalk, fremstilt av kalkstein (kalsiumkarbonat, CaCO3), marmor eller skjell som ved brenning i kalkovn ble til ulesket kalk eller brent kalk (kalsiumoksid, CaO). Ved tilsetting av vann dannes lesket kalk (kalsiumhydroksid, Ca(OH)2), et fast stoff som ved tilsetting av ytterligere vann blir til deigkalk eller kalkvelling.Kalkmørtel er en blanding av kalkdeig og sand. I motsetning til sementmørtel er den ikke hydraulisk, det vil si at den ikke herder ved å reagere med vann. Den får en viss fasthet ved å tørke, for så å herde gjennom lang tids opptak av karbondioksid fra luften. Da omdannes kalsiumhydroksid til kalsiumkarbonat, altså kjemisk sett det samme som kalkstein.
Den kjemiske sammensetningen til mørtelen er svært viktig både for herdingen og bestandigheten til muren. En god mørtel kan holde i flere tusen år. Vanligvis skal mørtelen bestå av 90-95 % kalsiumkarbonat og resten leire/sand.


== Se også ==
Ekspanderende mørtel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Søk etter Mørtel i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok