jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Landmine

En landmine er eksplosiver som plasseres på eller under bakken og som utløses av en tredjepart, som et menneske eller et kjøretøy uten at den som har plassert minen må foreta seg noe. Som militært våpen benyttes landminer for å nekte fiendtlige styrker adgang til et område, og det kan være en effektiv måte å kanalisere fiendtlige styrker inn i et mindre område der en organisert mindre styrke kan nedkjempe dem. Fordi landminer ikke kan skille mellom stridende og sivile bryter de med distinksjonsprinsippet i krigens folkerett. Antipersonellminer er totalforbudt under Minekonvensjonen.
Landminer i forskjellige former har sannsynligvis eksistert like lenge som eksplosiver. Fra 1700-tallet kjenner vi bombefeller kjent under den franske betegnelsen fougasse, senere videreutviklet under den amerikanske borgerkrigen. Den moderne landminen ble utviklet i årene fram mot første verdenskrig. Forskjellige modeller ble introdusert i flere land omtrent samtidig. En av landminens "fedre" var den norske oppfinneren Nils Waltersen Aasen.
Det finnes et utall utløsningsmekanismer for landminer. Den mest brukte er trykk, men det finnes også miner som reagerer på lyd, bevegelse, magnetisme og vibrasjon.

Den kinesiske Type 73 er antageligvis verdens mest brukte landmine. De koster omtrent 25 kr stykket bestilt i større kvanta og kan sprenge bort benet til den som tråkker på den. Siden landminer er såpass billige blir de ofte brukt i «lavkost» konflikter, slik som for eksempel borgerkriger.
Siden landminer ofte blir liggende igjen lenge etter at konflikten er over, blir de en vedvarende fare for sivilbefolkningen i landet flere år etter konflikten. I enkelte konflikter har også landminer blitt brukt som rene terrorvåpen mot sivilbefolkningen.
Minekonvensjonen (offisielt navn The 1997 Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer or Anti-Personnel Mines and on Their Destruction) av 3. desember 1997 forbyr de statene som har ratifisert den å bruke landminer. Avtalen er gjeldende folkerett fra mars 1999. Pr. august 2008 har avtalen 156 statsparter, deriblant Norge. 37 land har ikke undertegnet avtalen, deriblant Russland, USA, Finland og de fleste statene i Midtøsten.
Nobels fredspris 1997 ble tildelt Den internasjonale kampanjen mot landminer og dens leder Jody Williams, USA.


== Se også ==
Sektormine
Stridsvognmine
Antipersonellmine


== Eksterne lenker ==
FNs arbeid mot landminer
Linn Ullmann

Linn Ullmann (født 9. august 1966 i Oslo) er en norsk forfatter og journalist.


== Forfatterskap ==
Hun er utdannet ved New York University der hun studerte engelsk litteratur. Da hun debuterte med romanen Før du sovner i 1998, var hun allerede etablert som kritiker og kulturjournalist i Norge. Hennes andre roman Når jeg er hos deg ble utgitt i 2001, fulgt opp av romanen Nåde i 2002 . For Nåde ble Linn Ullmann tildelt Den norske leserprisen, boken ble også kåret til en av årets ti beste romaner av danske Weekendavisen. I 2007 ble Nåde nominert til The Independent Foreign Fiction Prize i Storbritannia, og i mars 2007 hadde Riksteatret premiere på den dramatiserte versjonen av romanen.Linn Ullmanns fjerde roman Et velsignet barn utkom høsten 2005, og ble nominert til Brageprisen. Et velsignet barn ble kåret til beste oversatte roman i avisa The Independent i 2008, og året etter ble romanen nominert til The Independent Foreign Fiction Prize og til irske International IMPAC Dublin Literary Award. I 2007 mottok hun Amalie Skram-prisen for sitt forfatterskap. Alle Linn Ullmanns romaner er utgitt i store deler av Europa og i USA. 24. november 2011 utkom Linn Ullmanns femte roman Det dyrebare.


== Annet kunstnerisk ==
I 2009 var Linn Ullmann med på å stifte kunstnersenteret Bergmangårdarna på Fårö, hvor hun også var kunstnerisk leder i oppstartsfasen. Linn Ullmann arbeider som journalist og kommentator i Aftenposten, og mottok i 2007 Gullpennen for sin journalistiske virksomhet der.
I 2011 satt Linn Ullmann i hovedjuryen på Filmfestivalen i Cannes sammen med blant andre Robert De Niro, Jude Law og Uma Thurman.


== Familie ==
Linn Ullmann er datter av skuespiller og regissør Liv Ullmann og regissør Ingmar Bergman. Hun er gift med forfatteren Niels Fredrik Dahl.
Se Ullmann for mer om slekta.


== Bibliografi ==
Før du sovner (1998)
Når jeg er hos deg (2000)
Nåde (2002)
Et velsignet barn (2005)
Det dyrebare (2011)
De urolige (2015)
Jente, 1983 (2021)


== Priser (utvalg) ==
Doblougprisen (2017)
P2-lytternes romanpris (2015)
Gullpennen (2007)
Amalie Skram-prisen (2007)
Den norske leserprisen (2002)
TCO:s litteraturpris (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Linn Ullmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Linn Ullmann på Internet Movie Database 
(sv) Linn Ullmann i Svensk Filmdatabas 
(fr) Linn Ullmann på Allociné 
(en) Linn Ullmann på AllMovie 
(en) Linn Ullmann hos The Peerage 
(no) Linn Ullmann i Oktober forlag
(no) Linn Ullmann i NRK Forfatter
(no) Linn Ullmann i Dagbladet Forfatter
Klemens von Metternich

Klemens Wenzel (eller Clemens Wenceslaus) Nepomuk Lothar von Metternich (født 15. mai 1773 i Koblenz i Tyskland, død 11. juni 1859 i Wien), greve av Königswart, siden 1813 fyrste av Metternich-Winneburg-Beilstein, siden 1818 hertug av Portella, var en østerriksk statsmann, som initierte restaurasjonen etter seieren over Frankrikes diktator Napoléon Bonaparte. 
Metternich regnes som en av de viktigste diplomater og politikere under restaurasjonstiden, og spilte en ledende rolle i utformingen av Den hellige allianse mellom de gamle monarkier i Østerrike, Russland og Preussen. Metternich stod for et monarkistisk prinsipp og bekjempet de nasjonale og liberale bevegelsene.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født i Koblenz i fyrsterkebispedømmet Trier (nå i Rheinland-Pfalz i Tyskland). Faren, fyrst Franz Georg Karl von Metternich, var diplomat i tjeneste hos kurfyrsten av Trier, og ble senere minister i De østerrikske Nederlandene.
Metternich studerte ved Universitetet i Strasbourg og Mainz.


=== Karriere ===

I 1809 ble han østerriksk utenriksminister, og fra 1813 stod han frem som en av Europas ledende statsmenn. Han spilte den førende rolle under Wienerkongressen (1814-1815), fredsforhandlingene etter Napoleonskrigene.
Hver kveld ble der avholdt middag på palasset Hofburg. Herutover arrangerte kongressens leder, fyrst Metternich en lang rekke av festligheter, banketter, baller, konserter, teaterforestillinger, jaktturer og så videre, især for representanter for de mindre stater – herunder Danmark. Det lyktes Metternich å blokkere de russiske planer om å annektere hele Polen og Preussens forsøk på å innlemme Sachsen. Det lyktes ham også å danne en tysk samling under østerriksk ledelse. 
Etter kongressen spilte fyrsten en sentral rolle i den europeiske stormaktspolitikk frem til revolusjonene i 1848. Metternich var imot liberalisme, nasjonalisme, demokrati og revolusjon. Han var for konservatisme. Da den østerrikske regjering falt i 1848, flyktet han til England. I 1851 trakk han seg tilbake til sitt slott Johannesberg ved Rhinen. Han døde den 11. juni 1859.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berglar, Peter: Metternich. Kutscher Europas – Arzt der Revolutionen, Zürich/Frankfurt 1973.
Palmer, Alan: Metternich, (London 1972, engelsk) tysk utgave: Claassen 1977 ISBN 3-546-47346-9.


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Klemens von Metternich – sitater

Artikel im Österreich-Lexikon aeiou
Norsk fotball 1948

Resultater fra norsk fotball i 1948.


== Norgesserien 1947-48 ==


=== Finale ===
9. juli: Freidig - Sparta 2-1


== Norgesmesterskapet ==


=== Finale ===
17. oktober: Sarpsborg – Fredrikstad 1-0


== Nordnorsk mesterskap ==


=== Finale ===
Mjølner - Narvik/Nor 3-1 


== Landskamper ==
Utdypende artikkel: Norges landskamper i fotball 194826. mai: Norge - Nederland 1-2, treningskamp
12. juni: Danmark - Norge 1-2, treningskamp
6. august: Norge - USA 11-0, treningskamp
5. september: Norge - Finland 2-0, treningskamp
19. september: Norge - Sverige 3-5, treningskamp
24. desember: Egypt - Norge 1-1, treningskamp


== Referanser ==
Min Áigi

Min Áigi var en samiskspråklig avis med redaksjon i Karasjok. Den dekte samisk språk, kultur og samfunnsliv. Min Àigi hadde lokalkontor i Tana, Kautokeino og Jokkmokk, samt markedsavdeling i Lakselv.
Avisen ble etablert i 1993, og hadde en målsetting om å utgi en fri og uavhengig avis for den samiske befolkningen. Første nummer utkom 22. mai 1993. Siden kom avisa i hovedsak ut to ganger i uken. Min Áigi hadde som visjon å bli en «allsamisk» avis som dekte hele det samiske bosettingsområdet, uavhengig av rikenes grenser.
Finnmark Dagblad i Hammerfest var hovedeier gjennom eierselskapet Min Áigi AS. Blant de andre eierne var Karasjok kommune, Norske Samers Riksforbund (NSR), Samenes Landsforbund (SLF) og Davvi Girji. Den siste ansvarlige redaktøren var Svein Nordsletta.
Fra og med 6. februar 2008 ble Min Áigi sammen med Áššu en del av den nye samiske dagsavisa Ávvir.


== Opplag ==
2002: 1 197
2003: 1 072
2004: 1 211
2005: 1 179
2006: 1 177
2007: 1 104:


== Se også ==
Liste over nedlagte norske aviser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Min Áigi
Áššu

Áššu var en samiskspråklig avis som ble utgitt to ganger i uka, tirsdag og fredag. Avisa ble etablert i 1993 og ble utgitt i Kautokeino. Dekningsområdet var hele det samiske området i Norge, Sverige og Finland. Redaksjonelt søkte Áššu sine nyheter og bakgrunnsstoff på tvers av grenser og politiske skillelinjer. Avisa ble utgitt av Sami Aviisa AS, som eies av Nordavis AS (35,0 %), Norske Samers Riksforbund (32,5 %) og Norske Reindriftssamers Landsforbund (32,5 %). Den siste ansvarlige redaktøren var Anders J. Bals.
Fra og med 6. februar 2008 er Áššu sammen med Min Áigi en del av den nye samiske dagsavisa Ávvir.


== Opplag ==
2002: 1 129
2003: 1 117
2004: 1 084
2005: 1 021
2006: 975
2007: 1 008:


== Se også ==
Liste over nedlagte norske aviser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Áššu
Königlicher Hausorden von Hohenzollern

Königliche Hausorden von Hohenzollern er en orden som ble innstiftet den 5. desember 1841, i tilsammen 3 klasser, av kong Friedrich Wilhelm IV. Det var ikke en ren militærorden, og kunne dermed også tildeles sivile som utmerket seg overfor huset Hohenzollern.
I krigstid ble ordenen utelukkende tildelt offiserer som hadde gjort fedrelandet særlig store tjenester og utvist usedvanlig tapperhet. 
Det kompliserte ordensystemet i Det tyske rike sørget for at ingen fikk samme orden to ganger for samme fortjeneste. En offiser som allerede hadde fått Jernkorset første klasse, fikk for fortsatte fremragende tjenester denne husordenen. Den var dermed et mellomnivå før Pour le Mérite.
Den kongelige husordenen var under første verdenskrig en svært viktig utmerkelse, som ble tildelt tilsammen 8291 personer.
Etter 1918 ble den ikke lenger utdelt som statlig orden, men en dynastisk orden innenfor Huset Hohenzollern til medlemmer av familien og personer som utmerket seg i tjeneste for familiens interesser..
Philipp Scheidemann

Philipp Scheidemann (født 26. juli 1865 i Kassel, død 29. november 1939 i København) var en tysk politiker (SPD) som var ansvarlig for proklamasjonen av republikken den 9. november 1918, og ble den første regjeringssjefen under Weimarrepublikken. Den regjering han ledet bestod av den såkalte Weimarkoalisjonen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Scheidemann gikk i lære som boktrykker i Kassel. Hans familie levde i fattigdom etter hans fars død, og som 18-åring gikk han inn i fagforeningen og den hemmelige sosialdemokratiske partiorganisasjonen. 
I 1895 ble han redaktør av Mitteldt. Sonntagszeitung i Gießen og senere for en rekke partiutgivelser i Nürnberg. 


=== Politiker ===
Han ble i 1903 medlem av Riksdagen for det sosialdemokratiske partiet, og ble hurtig en av partiets ledende politikere. Under første verdenskrig var Scheidemann sammen med Friedrich Ebert leder av partiets majoritetsfraksjon, som gikk inn for å gi regjeringen krigsbevilgninger, samtidig som den oppfordret til forhandling om en kompromissfred. Da det sosialdemokratiske partiet for første gang fikk plass i en føderal regjering under prins Maximilian av Baden i oktober 1918, ble Scheidemann medlem av regjeringen som minister (Staatsekretär) uten portefølje.Etter keiserens abdikasjon den 9. november trakk prins Maximilian seg som kansler til fordel for Ebert. Selv om den nye regjeringen ønsket å støtte et konstitusjonelt monarki, trolig under en av keiserens sønnesønner, var Scheidemann bekymret for en mulig arbeiderrevolusjon i Berlin og proklamerte derfor at landet var republikk fra balkongen på Riksdagsbygningen, uten å konsultere andre medlemmer av kabinettet. Denne beslutningen viste seg å være ugjenkallelig.


=== Statsminister ===
Scheidemann fortsatte å være medlem av den provisoriske regjeringen de neste seks månedene, og etter at Ebert ble valgt til president av den forfatningsgivende forsamlingen i Weimar i februar 1919, ble Scheidemann hans etterfølger som regjeringssjef, i koalisjon med Deutsche Demokratische Partei og Det katolske sentrumspartiet. Han hadde tittelen statsminister (Ministerpräsident) i motsetning til den tradisjonelle kansler-tittelen. Scheidemann trakk seg i juni sammen med DDPs statsråder i protest mot Versaillestraktaten, og ble aldri igjen medlem av regjeringen. 


=== Senere virke ===
Han var overborgermester i Kassel fra 1920 til 1925, og deretter igjen riksdagsmann. Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen i 1933 dro han i eksil, og døde i Danmark kort etter utbruddet av annen verdenskrig.
Philip Scheidemann døde i København, men hans jordiske levninger ble i 1954 overført til en æresgrav i den gamle delen av Kassels hovedkirkegård (ty: Hauptfriedhof).


== Se også ==
Philipp Scheidemanns regjering


== Referanser ==
Liste over Tysklands koloniministre

Liste over Tysklands koloniministre er en oversikt over koloniministre i det keiserlige Tyskland fra 1890 til 1919. Med tapet av Tysklands kolonier i Versaillestraktaten etter første verdenskrig ble ministerposten avskaffet.


== Direktører for koloniavdelingen i utenriksdepartementet, 1890-1907 ==
Friedrich Richard Krauel 1890
Paul Kayser 1890-1896
Baron Oswald von Richthofen 1896-1898
Gerhard von Buchka 1898-1900
Oscar Wilhelm Stübel 1900-1905
Prins Ernst zu Hohenlohe-Langenburg 1905-1906
Bernhard Dernburg 1906-1907


== Statssekretærer for koloniene, 1907-1918 ==
Bernhard Dernburg 1907-1910
Friedrich von Lindequist 1910-1911
Wilhelm Heinrich Solf 1911-1918
Philipp Scheidemann 1918-1919


== Koloniminister ==
Johannes Bell 1919–1920


== Se også ==
Liste over tidligere tyske kolonier


== Referanser ==
Broadway & 52nd

Broadway & 52nd er Us3s andre album og er et forsøk om å fusjonere jazz og hiphop. Platens navn er hentet fra et berømt gatekryss i New York hvor den berømte jazzklubben Birdland en gang lå. På denne platen hadde produsent Geoff Wilkinson brukt mindre sampler og flere musikere enn på forrige plate Hand on the Torch.


== Sporliste ==
«Intro»
«Come on Everybody (Get Down)»
«Caught Up in a Struggle»
«True to the Game»
«Snakes»
«I'm Thinking About Your Body»
«Grand Groove»
«Nowadays»
«Sheep»
«Doin' a Crime»
«Recognise and Realise»
«Time and Space»
«Soul Brother»
«Hymn for Her»


== Kilder ==

(en) Broadway & 52nd på Discogs


== Eksterne lenker ==
(en) Broadway & 52nd på Discogs 
(en) Broadway & 52nd på MusicBrainz
An Ordinary Day in an Unusual Place

An Ordinary Day in an Unusual Place er Us3s tredje album og kom ut i 1997. Albumet er veldig forskjellig fra de andre albumene som gruppen har gitt ut, antagelig på grunn av at mange av de rapperne og musikerne som var med på de tidligere platene ikke er med på denne. På denne platen viser gruppen seg fra sin samfunnsengasjerte side, både gjennom musikken og collagen i coverbladet.


== Sporliste ==
«An Ordinary Day in an Unusual Place (Part 1)»
«Get Out»
«You Can't Hold me Down»
«Let my Dreams come true»
«India»
«Sittin' on my Park Bench»
«Dead End Street»
«Enough»
«Enough (Bonus Beats)»
«World No More»
«Pay Attention»
«Sugar Sugar (She She Wah Wah)»
«Why?»
«Shady People»
«An Ordinary Day in an Unusual Place (Part 2)»


== Eksterne lenker ==
(en) An Ordinary Day in an Unusual Place på Discogs 
(en) An Ordinary Day in an Unusual Place på MusicBrainz
Iddefjordsgranitt

Iddefjordsgranitt er granitt fra Iddefjorden ved Halden, og kalles også østfoldgranitt eller haldengranitt. Den er valgt som fylkesstein (fylkesbergart) for Østfold. Den er middels kornet, hovedsakelig gråhvit og med noen korn i svart og grått. Iddefjordsgranitten er en spesielt finkornet og jevn variant av denne granitten og brukes derfor til bygningsstein.


== Bruksområder ==
Den norske grå granitten brukes mest som bygningssten, både som gatestein, kantstein, trapper, fasader, gulvflis og finstein/skulptur.
Grå granitt som brukes til produksjon av gravminner i Norge, kommer fra Finland.


== Anvendelse i bygg og anlegg ==
Gustav Vigeland brukte mye iddefjordsgranitt i skulpturparken, Vigelandsanlegget, i Frognerparken. Monolitten er hogd ut av ei stor steinblokk fra Iddefjorden.
Arkitekt Bredo Greve brukte råkopp av iddefjordsgranitt i nord-, øst- og vestfasaden på Hovedbygningen til Norges tekniske høgskole, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, som ble innviet i 1910.


== Egenskaper ==
En spesiell egenskap ved granitt er at den har gode spalteegenskaper. Den lar lar seg ganske lett dele i tre retninger, men betraktes likevel som anisotrop.


== Galleri ==

		
		


== Se også ==
Liste over bergarter


== Eksterne lenker ==
Halden Historiske Samlinger
Datavitenskap

Datavitenskap er et tverrfaglig felt som bruker statistikk, vitenskapelige metoder, prosesser, algoritmer og systemer for å generere kunnskap og innsikt fra støyete, strukturerte og ustrukturerte data. Datavitenskap er relatert til datautvinning, maskinlæring og stordata.
Datavitenskap er et har blitt beskrevet som et konsept for å forene statistikk, dataanalyse, informatikk og deres relaterte metoder for å forstå og analysere faktiske fenomen med data. Det tas i bruk teknikker og teori fra felt som matematikk, statistikk, datateknikk, informatikk, informasjonsvitenskap og domenekunnskap. Datavitenskap er imidlertid forskjellig fra datateknikk (computer science) og informasjonsvitenskap. Turing-prisvinneren Jim Gray så for seg datavitenskap som et et fjerde paradigme av vitenskap (empirisk, teoretisk, beregnet, og nå datadrevet), og hevdet at alt om vitenskap endrer seg på grunn av innvirkningen fra informasjonsteknologi og informasjonseksplosjonen.En dataviter er en person som lager programmeringskode og kombinerer den med statistisk kunnskap for å skape innsikt fra data.Det er fortsatt ingen konsensus om definisjonen av datavitenskap, og det anses av noen å være en moteord. Stordata er et relatert markedsføringsbegrep. Datavitere er ansvarlige for å bryte ned stordata til brukbar informasjon og lage programvare og algoritmer som hjelper selskaper og organisasjoner med å styre driften optimalt.


== Se også ==
Maskinlæring
Stordata


== Referanser ==
Iddefjorden

Iddefjorden er en grensefjord mellom Norge og Sverige. Den strekker seg fra herregården Berby i sør til Halden i nord, der den går over i Ringdalsfjorden. 
Ringdalsfjorden og Iddefjorden utgjør egentlig bare en enkelt fjord, som er en sidefjord til Oslofjorden. Fjorden heter Ringdalsfjorden inn til Halden, der den skifter navn til Iddefjorden. Årsaken til at navnet på fjorden er todelt er sannsynligvis at det er haldenserne som har gitt fjorden navn, og sett fra Halden kan man snakke om to fjorder, en utover mot sjøen (Ringdalsfjorden), og en innover i landet (Iddefjorden, navn fra Idd). Dette er gjenspeilet i for eksempel det svenske språket, der fjorden heter Idefjorden i hele sin lengde.
Elvene Tista og lakseelva Enningdalselva har utløp i Iddefjorden. I tillegg til en del mindre holmer og skjær, så finner en to større øyer i fjorden, Sauøya med Norske Skogs utskipingshavn, og Brattøya som er naturreservat. Lenger opp i fjorden ligger Skriverøya, ei halvøy med kulturminner fra jernalderen, den store nordiske krigen og stenhoggernes glansdager.
Iddefjorden har gjennom mange år blitt sterkt forurensa av utslipp fra Saugbrugsforeningen (Norske Skog) i Halden. Fjorden var i 1970-årene biologisk død. Effektive rensetiltak ble først satt i gang i 1980-årene, og livet har siden vendt tilbake.
Iddefjorden har fortsatt mye ubebygd strandlinje. Denne er nå utsatt for sterkt press fra ulike utbyggingsprosjekter. 


== Eksterne lenker ==
Iddefjorden.no
Window Maker

Window Maker (tidligere WindowMaker) er en vindusbehandler for vindussystemet X og en av hjørnesteinene i GNUStep, et prosjekt som arbeider med å etterape NeXTs OpenStep brukergrensesnitt.  Windowmaker har for det meste blitt skrevet av Alfredo Kojima (utviklingsleder siden 1997) og er utgitt under GNUs GPL lisens. Window Maker ble egentlig laget som en arvtager til AfterStep.
Windowmaker har rykte på seg å være mindre ressurskrevende enn andre vindusbehandlere av samme type, og brukes derfor både av personer som vil ha et raskt og effektivt brukergrensesnitt, personer som ønsker å jobbe i et lettkjørt miljø på grunn av lite maskinressurser, og personer som har et nostalgisk forhold til OpenStep-grensesnittet. En annen grunn til at mange brukere foretrekker Window Maker fremfor andre lette vindusbehandlere, som Fluxbox, Ion og Ratpoison er at Window Maker er laget slik at brukeren skal slippe å sette opp programmer gjennom arkaiske tekstfiler, men gjennom ett grafisk program kalt WPrefs.


== Dockapper ==
Window Maker har blitt kjent for å ha støtte for dockapper, små dataprogrammer som låser seg på spesielle steder på skrivebordet. Disse programmene kan vise forskjellig informasjon, som hvor mye ressurser man bruker eller hva klokken er, eller de kan utføre spesielle oppgaver. To av de vanligste dockappene er wmcalclock (klokke) og wmxmms (styringsverktøy for Xmms).


== Navnet ==
Opprinnelig het programmet WindowMaker (uten mellomrom), men navnet ble skiftet etter en nettadresse-konflikt mellom windowmaker.org, eid av Window Maker-prosjektet og windowmaker.com, eid av Windowmaker Software Ltd., som produserer programvare for vinduer og dører.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Window Maker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Largo's Window Maker Page
dockapps.org – Dockapper for Window Maker