jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Manovar

Manovar er norsk variant av engelske man-of-war, i det minste i Grimstad, og ble benyttet av Henrik Ibsen i hans dikt Terje Vigen (1861). Man-of-war var den engelske betegnelsen på store krigsskip i seilskutetiden. Den ble mest brukt om skipene med to eller flere kanondekk. Ordet manovar er en sammentrekning av det engelske og ble ofte brukt i sjøfortellinger fra Napoleonskrigene.Ordet er nå så godt som ute av bruk i denne forstand, men er tatt i bruk av bandet Manowar. Ellers er det vanligste navnet på maneten portugisisk krigsskip det engelske portuguese mano'war eller norsk Portugisisk manovar.«Man o'War» (1917–1947) var navnet på en berømt amerikansk fullblods galopphest i mellomkrigstiden.


== Referanser ==
Lånord

Lånord er ord som har kommet inn i ordforrådet til et språk fra et annet språk, til forskjell fra arveord, som var en del av ordforrådet da språket (eller språkfamilien det er en del av) ble dannet. Et annet begrep for det samme er importord. Man kan skille mellom lånord og fremmedord, der forskjellen er at lånord i større grad blir en naturlig del av mottagerspråket.
Lånordsforskning er viktig i språkhistorisk forskning av flere grunner. For utforskningen av språkslektskap gjelder det å skille mellom arveord og lånord. Der to språk har samme ord med samme betydning, vil det være argument for språkslektskap, men bare dersom ordet ikke er et lånord. Et eksempel på tilfeller der dette er aktuelt, er spørsmålet om språkslektskap mellom uralske og tyrkiske språk, der lånord står sentralt.
Lånord kan også fortelle noe om tidligere språktrinn i det långivende språket. For eksempel er det mange urnordiske lånord i finsk, ord som i finsk ikke har gått gjennom de lydendringene de senere gikk gjennom i nordisk, slik at man for eksempel har kuningas «konge» og rastas, «trost» fra urnordisk *kuningaR og *trastaR, der a-en i suffikset forsvant i synkopetiden i germansk.


== Lånord i norsk ==
Norsk har en stor andel lånord, hvorav størsteparten er hentet fra nedertysk. I senmiddelalderen skjedde en voldsom import av nedertyske ord i det skandinaviske ordforrådet, som endret de skandinaviske språkene dramatisk i forhold til slik språkene var i høymiddelalderen. Det er anslått at mellom 30 og 40 prosent av det norske ordforrådet i dag er hentet fra nedertysk. Ord av nedertysk opprinnelse er f.eks. arbeid, betale, bruke, føle og snakke. Det er også en god del lånord av latinsk og gresk opprinnelse i skandinaviske språk; dette er ord som gjerne gjenfinnes i de fleste europeiske språk, og som ble tatt opp i norsk langt senere, særlig gjennom universitetene og vitenskapen. Generelt er de nedertyske lånordene i skandinavisk i større grad basisvokabular, altså ord som brukes svært ofte av alle lag av befolkningen, er en nødvendig del av språket og som «føles norske», mens lånord av latinsk og gresk opprinnelse er mer utpregede fremmedord, gjerne ord knyttet til vitenskap og utdannelse (typisk eksempel: leksikon). Norsk har også en del lånord fra høytysk og lånord hentet fra diverse andre europeiske språk. Også i vår tid tar norsk opp lånord/fremmedord, særlig fra engelsk, men også fra andre språk. Nye fremmedord kommer inn i språket bl.a. gjennom fjernsynet og Internett.


== Se også ==
Fremmedord


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Innbyrdes lån – låneord blant skandinaviske land (Engelsk)
Snømannen

For den britiske filmen fra 2017, se Snømannen. For den britiske tegnefilmen fra 1982, se Snømannen (tegnefilm)Snømannen er Jo Nesbøs syvende roman om politiførstebetjent Harry Hole, gitt ut i 2007. Nesbø mottok Bokhandlerprisen for andre gang for denne boken.


== Handling ==
Boken handler om Harry Hole, som oppdager en merkelig sammenheng mellom oppsiktsvekkende mange forsvinningssaker de siste ti årene. Fellestrekkene er at de er gifte kvinner med barn, og at de alle har forsvunnet på senhøsten - akkurat rundt årets første snøfall. Sammen med sin nye kompanjong i politiet, Katrine Bratt, kommer Harry på sporet av en seriemorder som dreper kvinner og lager snømenn.
I tillegg handler boken om Harrys forhold til hans store kjærlighet; Rakel, og hennes sønn; Oleg, samt hennes nye kjæreste, legen Mathias Lund-Helgesen. 
Handlingen i Snømannen er lagt til Oslo og Bergen. Også i denne boken bruker Nesbø flere lenker tilbake til tidligere saker om Harry Hole. Eksempelvis nevnes stedsnavnet «Toowoomba» flere ganger både i Flaggermusmannen og Snømannen. 


== Filmatisering ==

Filmatiseringen av boken har vært et tema omtrent siden den kom ut. Etter mye om og men gav Jo Nesbø til slutt etter og solgte rettighetene til filmatiseringen til produksjonsselskapet Working Title. Det lå lenge i kortene at stjerneregissør Martin Scorsese skulle stå for regien etter Nesbøs eget ønske. Han ble annonsert offisielt som regissør, men ga fra seg oppgaven. Han ble imidlertid sittende som eksekutiv produsent for filmen. Filmens regi gikk til slutt til svenske Tomas Alfredson som slo gjennom i Hollywood med spionthrilleren Tinker Tailor Soldier Spy (også produsert av Working Title). Filminnspillingen startet i Oslo i januar 2016, og rollen som Harry Hole spilles av tysk-irske Michael Fassbender.Filmen hadde premiere fredag 13. oktober 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Snømannen på Aschehougs hjemmeside
Kåre Virud

Kåre Virud (født 31. desember 1943 i Notodden) er en norsk bluesmusiker, -komponist og -låtskriver. 
En av hans første opptredener som musiker var med det lokale rockebandet The Tornadoes i Notodden teater i 1962. I et intervju i forbindelse med sin egen 60-årsdag i 2003 fortalte han at han oppdaget blues-sjangeren i København i 1964, og startet det som trolig var Norges første bluesband i et bomberom på Notodden i 1965.Etter «lære- og vandreår» i Oslo, København og til sjøs debuterte han i 1974 med Barbeinte engel. Hans dragning mot Bob Dylan gjennomsyrer det meste av hans verk, og førte ham i 1970-årene i kontakt med Jan Erik Vold, som gjendiktet Dylans tekster til norsk, noe som førte til  platen Virud synger Vold skriver Dylan.Sammen med Lars Saabye Christensen dannet han «poesibluesbandet» Norsk Utflukt i 1991. Bandet ga ut fire plater mellom 1993 og 2004. 


== Priser og utmerkelser ==
Virud fikk i 1995 Gammleng-prisen i klassen «Pop». Året etter mottok han Notodden Blues Festivals Bluespris, og i 2002 fikk han Norsk Hydros kulturpris. I februar 2014 blei han tildelt Telemark fylkeskommunes kulturpris.Han ble nominert til Spellemannprisen både i 2002 og i 2003.


== Diskografi ==
Barbeinte engel (1974)
Vår daglige blues (1975)
Virud synger Vold skriver Dylan (1977)
Stein. Regn (1981)
Blueslaget (1984)
Sjuende sønn (1992)
Med lyset på (1993)
Diger og gul (1997)
Kåre Virud i teatret ( 2000)
I Teateret (2001) – konsertplate med opptak fra en konsert i Notodden teater
Det blå arret (2002) – med Norsk Utflukt
Kåre Virud Band: Ild og Vann (2006) – vant Spellemannprisen 2005 i kategorien «Blues».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
mic.no biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
Alamogordo

Alamogordo er en by i New Mexico i USA. Ved folketellingen i år 2000 var befolkningen i byen på 35 582 mennesker. Bynavnet kommer fra spansk og betyr «tykt cottonwood-tre». Alamogordo er administrasjonssenter i Otero County. Nær Alamogordo ligger to store militærbaser, Holloman Air Force Base og White Sands Missile Range. Alamogordo er kjent for at verdens første kjernefysiske eksplosjon, Trinityprøvesprengningen, fant sted ved byen den 16. juli 1945.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alamogordo, New Mexico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Knut Hamre

Knut Hamre (født 3. mars 1952 på Voss) er en norsk folkemusiker på hardingfele.
Hamre er fra Granvin i Hordaland. Han har arbeidet som kulturskolelærer og som fylkesmusiker.  Han har vunnet en lang rekke priser: Landskappleiken sju ganger, Myllargutprisen 1986, Edvard Grieg-prisen, Hilmar Alexandersens minnepris 1993, og Anders Kjerlands minnepris 2000. Sammen med Bjarne Herrefoss og Hallvard T. Bjørgum vant han Spellemannprisen 1998 i klassen folkemusikk for albumet Toneflaum. Han var dessuten nominert til Spellemannprisen 1994 i klassen folkemusikk/gammaldans for Fargespel og til Spellemannprisen 2000 i samme klasse for Håstabøslåttar. Han vant Folkelarmprisen 2014 i klasen solo for Spelarhola (med Alexander Aga Røynstrand og Åse Teigland) og Folkelarmprisen 2019 i klassen dokumentasjon for Slåttar frå Granvin. I 2017 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden «for den framståande innsatsen hans for norsk folkemusikk.»


== Diskografi ==
Nøringen 1981
Slik spelar Knut 1984
Fargespel 1992
Trio, sammen med Geir Botnen og Reidun Horvei, 1992
Toneflaum, sammen med Bjarne Herrefoss og Hallvard T. Bjørgum, 1998
Å, sammen med Steve Tibbetts og Mark Anderson, 1998
Håstabøslåttar, sammen med Åse Teigland og Frank Rolland 1999
Halldors ånd , sammen med Åse Teigland og Frank Rolland 2000
Rosa i totnen, sammen med Benedicte Maurset, Nils Økland og Sigbjørn Apeland 2004
Anima, sammen med Nils Økland, Philppe Perliot, Elisabeth Seithz, Benedikte Maurseth 2007
Eg ser deg, sammen Turid Nerdrum Spildo 2009
Ferd, (2012, Heilo/Grappa)
Slåttar frå Granvin (2018, Heilo/Grappa) 4 CD-er og bok
Slåttar etter Anders Bonde (2019, ta:lik)


== Referanser ==
Jonathan Ke Quan

Jonathan Ke Huy Quan (født 20. august 1971) er en vietnam-født amerikansk skuespiller, kjent for rollene som Data i The Goonies og Short Round i Indiana Jones and the Temple of Doom. Han fortsatte skuespillerkarriæren i 2022 som Waymond Wang i Daniels Everything Everywhere All at Once , en film han vant best supporting actor for under Gotham awards 2022.


== Bakgrunn ==
Quan ble født i Saigon, Sør-Vietnam. Hans mor ble født i Hongkong og faren ble født i Kina.


== Skuespillerkarriere ==
Quan var tolv år gammel da han spilte i sin første film. 


=== Filmografi ===
1984: Indiana Jones and the Temple of Doom
1985: The Goonies
1991: Breathing Fire
1992: Encino Man
2002: Second Time Around
2022: Everything Everywhere All at Once


== Eksterne lenker ==
(en) Jonathan Ke Quan på Internet Movie Database 
(no) Jonathan Ke Quan hos Filmfront 
(no) Jonathan Ke Quan hos Filmfront 
(sv) Jonathan Ke Quan i Svensk Filmdatabas 
(da) Jonathan Ke Quan på Filmdatabasen 
(da) Jonathan Ke Quan på Scope 
(fr) Jonathan Ke Quan på Allociné 
(en) Jonathan Ke Quan på AllMovie 
(en) Jonathan Ke Quan hos Rotten Tomatoes 
(en) Jonathan Ke Quan hos TV Guide
Alltingsvalget 1999

Alltingsvalget 1999 ble avholdt 8. mai 1999.


== Referanser ==
Alltingsvalget 2003

Alltingsvalget 2003 ble avholdt 10. mai 2003.


== Referanser ==
John T. Scopes

John T. Scopes (født 3. august 1900 i Paducah i Kentucky, død 21. oktober 1970) var en amerikansk lærer i Dayton i Tennessee som i 1925 ble anklaget for å ha forbrutt seg mot en lov som la ned forbud mot å undervise elever i evolusjonslæren. Rettssaken fikk stor publisitet, og ble kjent som Scopessaken. Den 21. juli samme år ble Scopes ilagt en bot på 100 dollar.


== Referanser ==
The Fragile Art of Existence

The Fragile Art of Existence er det eneste albumet gitt ut av det amerikanske power metal bandet Control Denied. Bandet ble oppløst etter at låtskriver Chuck Schuldiner døde av kreft i 2001.


== Sporliste ==
«Consumed»  – 7:24
«Breaking the Broken»  – 5:41
«Expect the Unexpected»  – 7:17
«What If....?»  – 4:29
«When the Link Becomes Missing»  – 5:17
«Believe»  – 6:10
«Cut Down»  – 4:50
«The Fragile Art of Existence»  – 9:38


== Besetning ==
Tim Aymar – Vokal
Chuck Schuldiner – Gitar
Steve DiGiorgio – Bass
Shannon Hamm – Gitar
Richard Christy – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) The Fragile Art of Existence på Discogs 
(en) The Fragile Art of Existence på MusicBrainz
Per Kvist

Vidar Wexelsen (født 4. april 1890 i Overhalla i Nord-Trøndelag, død 23. mai 1947), bedre kjent under psevdonymet Per Kvist, var en norsk skuespiller,  forfatter, sanger og revyartist. 
I 1919 giftet Per seg med Kally Bachke (1891–1943), datter av Kalle Løchen av slekten Løchen). Paret gikk fra hverandre, og Per giftet seg på nytt i 1932 med skuespilleren Sigrun Svenningsen (1902–1971).


== Karriere ==
Han var tilknyttet flere revyscener i Oslo og skrev en rekke muntre viseslagertekster (deriblant «Ola var fra Sandefjord», «K.N.S.-visen» og «Leve De forenede nasjoner»), revyer og kabareter samt flere guttebøker.
I 1925 var Kvist ansvarlig for tekstene til Chat Noir-revyen Ikke mas, alle får, som ble en stor publikumssuksess. Musikken var av Kolbjørn Svendsen. I 1926 fikk Kvist og Svendsen en ny suksess på samme scene med revyen Lån meg øre!.Per Kvist skrev også teksten til «Sommersangen» (Melodi: H. Larssen), som vant Norsk Musikkforlags førstepris i «Sommerens konkurransemelodier» (1936). Sangen «Pølsemaker, pølsemaker», som ble fremført av Leif Juster i filmen Den forsvundne pølsemaker (1941), hadde også tekst av Per Kvist.


== Familie ==
Kvist var sønn av Anna Nilssen (1853–1942) og Vilhelm Andreas Wexelsen (1849–1909) som var biskop i Nidaros bispedømme.  Søstera Anna Beate (1875–1954) ble mor til Karl Evang og Wilhelm Evang.


== Bibliografi ==
16 cabaretviser, Bergen 1920
Tolv viser, Trondheim 1923
Glade gutteår. Fortelling, 1925
Stud. midd. Nils. Fortelling, 1926
Nils dekksgutt. Sjøfortelling for gutter, 1927
Tyve av mine beste viser fra “Chat noir” og “De to små kroner”, 1928
Den røde hånds liga. Nils og Nilsanerne, 1929
red.: Når katten er ute ..., Chat Noir 1912–1942. Et jubileumsskrift, 1942
Lillegutts dagbok. For småpiker og smågutter, 1943


== Filmografi ==
1939 – De vergeløse .... Mathias

1936 – Vi vil oss et land... .... Skattemesteren

1934 – Op med hodet .... Skuespiller

1932 – Fantegutten .... Elias, en tater

1927 – Syv dage for Elisabeth .... Gunnar Erlind, lektor

1927 – Madame besøker Oslo .... Båtsmann på 'Mayfair'

1927 – Fjeldeventyret .... Ole Finberg, student


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Kvist på Internet Movie Database 
(no) Per Kvist hos Sceneweb 
(en) Per Kvist hos The Movie Database 
Biografi i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
Kort omtale som kunstner fra Akershus
Hepatitt C-virus

Hepatitt C-virus (HCV) er et RNA-virus i gruppen hepatittvirus som ved infeksjon fører til hepatitt (leverbetennelse). Svært mange med infeksjonen er asymptomatiske, men en liten andel er svært alvorlige og fører til utstrakt leverskade og leversvikt eller leverkreft.


== Overføring ==
HCV overføres med blod og andre serum-avledede kroppsvæsker. Vanligste smittemåte i Vest-Europa er sprøytemisbruk. Omtrent 80% av dem som smittes blir kroniske bærere av viruset. Før man ble kjent med problematikken var spredning på sykehus (nosokomial spredning) en viktig faktor.


== Vaksinering ==
Det finnes vaksine mot hepatitt C, som leger uten grenser bruker og hjelper andre med.


== Behandling ==
Kronisk Hepatitt C behandles i dag med pegylert interferon kombinert med Ribavirin. Avhengig av hvilken undertype Hepatitt C virus du har, og hvordan du svarer på behandlingen, vil du måtte behandles i 24 eller 48 uker. Er du infisert med genotype 1, har du litt over 50% sjanse for å bli kvitt viruset med 48 ukers behandling. Med genotype 1 må du også ta leverbiopsi før oppstart av behandling er mulig. Er du smittet med genotype 2 eller 3, har du over 80% sjanse for å bli kvitt viruset med 24 ukers behandling. 
Oppdatering: Mot slutten av 2011 ble det lansert nye medisiner for genotype 1, som øker muligheten til å bli frisk til 75-80%. Ved genotype 1 må man bruke både Ribavirin, Ribitol og de nye medisinene(Sovaldi) samtidig, for å øke sjansen til å bli 100% frisk. I tillegg må man bruke mye vitamin D-tilskudd. Behandlingstiden er nå lik genotype 1 og 2 ved bruk av medisinen Sovaldi. Sjansen for å bli frisk er dermed like for alle genotyper, men det er fortsatt slik at genotype 1 er den alvorligste av de 3, også når det gjelder mulige bivirkninger under behandlingen. Tidligere var de nye medisinene så dyre at kun noen få fikk behandling med Sovaldi i Norge, men fra begynnelsen av 2018, får alle som har genotype 1 tilbud om behandling. 
Nå er behandlingen fri for interferon og det skjedde i 2017 da Vestre Viken tilbød interferon fri behandlingen for alle med hepatitt C men prisen lå på 1.4 mill men har sunket til rundt 350 000 norske kroner  pr idag og de fleste blir friske 


== Referanser ==
Oikos Oslo

Oikos Oslo er en studentorganisasjon ved Handelshøyskolen BI som jobber for å motivere og engasjere studenter og næringsliv til å rette et aktivt fokus mot  bærekraftig økonomisk vekst og ledelse.
Oikos Oslo er underlagt Studentforeningen SBIO.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Oikos International
Inger Jacobsen

Inger Johanne Jacobsen (født 13. oktober 1923 i Christiania, død 21. juli 1996 i Oslo) var en norsk sangartist og skuespiller. 


== Familie ==
Hun giftet seg i 1950 med buktaleren Jackie Hein Bülow Jantzen (født 8. januar 1923 i Odense, død 1. oktober 1959 i Lørenskog), som brukte scenenavnet Jackie Bülow. De var begge engasjert av Jens Book Jensen på flere av hans oppsetninger på Chat Noir og turneer i Norge og utlandet i 1950-årene.


== Artistkarriere ==

Jacobsen utgav sin første plate allerede i 1941. Det var «Du er alltid i mine tanker»/«To små hjerter» med Kristian Haugers Danseorkester på Telefunken. De var hentet fra filmen Den forsvundne pølsemaker. Etter krigen ble hun en svært populær sanger. Hun var på  Musica (1946–1953) og Columbia (1954–1970) og var lett gjenkjennelig med sin myke, dype altstemme. Som skuespiller og artist opptrådte hun både i revyer, tv, radio og teatre helt fram til 1990-åra, fra 1976 som ansatt ved Riksteatret. Inger Jacobsen deltok i den norske Melodi Grand Prix-finalen fire ganger. Hennes største slager, singelen «Frøken Johansen og jeg» fra 1959, solgte i over 50 000 eksemplarer. Innspillingen var ment som en parodi på tidens mange skillingsvise-lignende slagere og måten de ble sunget på.


=== Deltakelse i Melodi Grand Prix ===


=== Diskografi ===
Djupt in i skogen (1958)
Vi seiler mot lykken (1958)
Letters From Norway (1963) med Jens Book-Jenssen
Inger Jacobsens beste (1966)
Refrenget 1 (1967) med Thore Skogmann
Refrenget nr. 2 (1968) med Thore Skogmann
Refrenget nr. 3 (1970) med Thore Skogmann
Refrenget nr. 4 (1971) med Thore Skogmann
Vi er dus med hele landet (1973) med Jens Book-Jenssen
Einar Schankes gledeshus (1974)
Julerefrenget (1977) med Thore Skogmann
Jeg har mitt hjerte i Oslo (1979)
Ja, vi husker (1993)
Diamanter (2006)
Refrenget - 41 sangfavoritter (2007) med Thore Skogmann
Presang til mor (2007)


=== Filmografi ===
1994: Mot i brøstet (En norsk situasjonskomedie som gikk på TV 2 fra 1993 til 1997) Inger deltok i episode 12 "Bare rot",sesong 4(1994) i rollen som vaskedamen Agnes
1994: I de beste familier Ruth
1975: Skraphandlerne Tante Liv
1975: Einar Schankes gledeshus
1966: Kontorsjef Tangen Fru Tangen
1957: Smuglere i smoking (stemme) Sanger
1941: Den forsvundne pølsemaker (stemme) Radiosanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Inger Jacobsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Inger Jacobsen på Internet Movie Database 
(no) Inger Jacobsen hos Sceneweb 
(sv) Inger Jacobsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Inger Jacobsen hos The Movie Database 
(en) Inger Jacobsen på Discogs 
(en) Inger Jacobsen på MusicBrainz 
(en) Inger Jacobsen på Spotify 
Biografi i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
Diskografi (utvalg)
Diskografi 78-rpm (utvalg)
Carnsore Point

Carnsore Point eller Carn tSóir (irsk) er et nes helt sørøst på øya Irland, i grevskapet Wexford i Irland.
Carnsore Point er først og fremst kjent for at bygging av et atomkraftverk var planlagt der på 1970-tallet. Planene vakte stor motstand blant miljøvernere, og flere protestaksjoner ble iverksatt. Blant annet fikk to store konserter, «Get To The Point» i 1978 og «Back To The Point» i 1979, stor oppmerksomhet, og bidrog til å sette spørsmålet om atomkraftverk på dagsordenen i Irland.
Irlands første vindkraftverk ble plassert ved Carnsore Point. Det åpnet i 2002 og består av 14 Vestas 850kW turbiner med en kapasitet på like under tolv megawatt.


== Eksterne lenker ==
Nuclear Energy (An Bord Fuinnimh Núicléigh) Act, 1971 (engelsk)
Carnsore: Why Ireland never got nuclear power (engelsk)
Minister Opens Carnsore Windfarm (engelsk)
Making the Point: remembering the first festival weekend (engelsk)
Ingibjörg Sólrún Gísladóttir

Ingibjörg Sólrún Gísladóttir (født 31. desember 1954 i Reykjavík, Island) er en islandsk politiker. Hun var leder av det sosialdemokratiske partiet Samfylkingin mellom 2005 og 2009, og islandsk utenriksminister fra 2007 til 2009.
Ingibjörg startet sin politiske karriere i Samtök um kvennalista (Kvinnelista), som hun representerte i Reykjavík bystyre fra 1982 til 1988, samt i Alltinget fra 1991 til 1994.
Hun ble ordfører i Reykjavík i 1994 da Sjálfstæðisflokkurinn (Selvstendighetspartiet) mistet majoriteten partiet hadde hatt i bystyret i 12 år, til en koalisjon som bestod av alle de andre politiske partiene som hadde samlet seg bak Reykjavíkurlistinn (Reykjavíklista). Hun var ordfører fram til 2003, og gikk av etter krav fra Framsóknarflokkurinn (Fremskrittspartiet) og Vinstri hreyfingin – grænt framboð (Venstrebevegelsen – de grønne) som mislikte at hun samtidig representerte Samfylkingin (Sosialdemokratene) i Alltinget, der hun ble innvalgt i 2003.
Hun ble valgt som leder i Samfylkingin etter hard konkurranse med tidligere partileder Össur Skarphéðinsson. I 2009 avslo hun et tilbud om å bli landets statsminister, og ble avløst av Jóhanna Sigurðardóttir som ble landets første kvinnelige statsministerster.


== Eksterne lenker ==
Alþingi biografi
Dundalkbukten

Dundalkbukten eller Dundalk Bay er den største bukten mot Irskesjøen på østkysten av øya Irland. Dundalkbukten ligger sør for Cooleyhalvøya i grevskapet Louth, nord på Irlands østkyst. Byen Dundalk ligger innerst i bukten.
Østnordiske språk

Østnordiske språk er de språkene som har utvikla seg fra urnordiske, som rundt vikingtiden skilte seg fra de vestnordiske språkene. Til de østnordiske språkene regnes dansk og svensk. Noen ganger regnes også gutnisk som et østnordisk språk, men det regnes vanligvis som en egen gren av nordiske språk, på lik linje med vest- og østnordiske språk.
Østnordiske språk skiller seg fra vestnordiske språk blant annet gjennom følgende:

færre diftonger har blitt bevart enn i de vestnordiske språkene: blant annet heter det sten i stedet for stein, öga i stedet for auga, rök istedenfor røyk, ö istedenfor øy osv.
i de vestnordiske språkene assimileres n foran k og t og m assimileres foran p. Noen eksempler: I islandsk og i visse norske dialekter finnes ordet ekkja. Det tilsvarer i dansk enke og i svensk änka. Ordet bratt i islandsk og i norsk tilsvarer i svensk og i dansk brant. Islandsk sveppur og norsk sopp tilsvarer i dansk og svensk svamp. Altså skjer ikke den nevnte assimileringen i de østnordiske språkene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ragnvald Iversen, Norrøn Grammatikk, Aschehoug & Co., Oslo 1961.
Sven B.F. Jansson, Isländsk-svensk ordbok, Íslenzk-Sænsk Orðabók, Rabén & Sjögren Bokförlag, Kungälv 1989.
Wexford Harbour

Wexford Harbour (engelsk) eller Loch Garman (irsk) er en fjord som går fra munningen av elven Slaney sørøst på øya Irland ut mot Irskesjøen. Den blir også beskrevet som et estuar for Slaney. Fjorden danner en naturlig havn, derav dens engelske navn. Fjorden ligger i grevskapet Wexford i Irland, byen Wexford ligger innerst i fjorden ved elvemunningen.
Fjorden var opprinnelig omtrent halvannen mil bred, med store mudderflater på begge sidene. På 1800-tallet ble det bygget diker og et pumpesystem for å drenere mudderflatene, og dette ga gode jordbruksområder under havnivå, lignende det vi finner i Nederland. 
Størrelsen på den naturlige havnen ble ved dette betraktelig redusert. Problemet med oppsamling av silt fra elven i nye og ustabile sandbanker tiltok, og den er ikke lenger egnet som havn for større skip.