jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gaspard Ulliel

Gaspard Ulliel (født 25. november 1984 i Boulogne-Billancourt, død 19. januar 2022 i Grenoble) var en fransk skuespiller og modell.
Internasjonalt var han mest kjent for rollen som den unge Hannibal Lecter i filmen Hannibal Rising, og for å ha spilt mot Audrey Tautou i kjærlighetsdramaet En langvarig forlovelse. Han spilte også i Xavier Dolans dramafilm Det er bare verdens undergang (2016). Han mottok to César-priser: Mest lovende mannlige skuespiller for En langvarig forlovelse i 2005; og beste mannlige skuespiller for Det er bare verdens undergang i 2017.18. januar 2022 ble Ulliel hardt skadet etter en kollisjon med en annen skiløper på vintersportsstedet La Rosière i Savoie i Alpene. Han ble fraktet til universitetssykehuset i Grenoble, men døde dagen etter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaspard Ulliel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gaspard Ulliel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gaspard Ulliel på Internet Movie Database 
(sv) Gaspard Ulliel i Svensk Filmdatabas 
(da) Gaspard Ulliel på Filmdatabasen 
(da) Gaspard Ulliel på Scope 
(fr) Gaspard Ulliel på Allociné 
(en) Gaspard Ulliel på AllMovie 
(en) Gaspard Ulliel hos Rotten Tomatoes 
(en) Gaspard Ulliel hos TV Guide 
(en) Gaspard Ulliel hos The Movie Database
Mental Helse Ungdom

Mental Helse Ungdom er en brukerstyrt organisasjon for barn og unge opp til fylte 36 år. Mental Helse Ungdom ble stiftet våren 2005 og teller per 1. januar 2016 nærmere 1250 medlemmer. Mental Helse Ungdom har vært en selvstendig organisasjon siden 1. januar 2011.  
Mental Helse Ungdom har per 9 September 2022 19 lokallag i Norge. Annethvert år samles to delegater fra hvert lokallag på Landsmøtet. Landsmøtet er Mental Helse Ungdoms høyeste organ. Landsmøtet vedtar blant annet vedtekter, programmer, årsregnskaper, årsmeldinger, handlingsplaner og rammebudsjetter for organisasjonen. Sentralstyret i Mental Helse Ungdom velges også av Landsmøtet.Mental Helse Ungdom er medlem av paraplyorganisasjonen Unge funksjonshemmede.Mental Helse Ungdom utgir årlig statusrapporten Status Ung. Den 5. mai 2022 ble første rapport utgitt - og rapporten gir et kvantitativt øyeblikksbilde av barn og unge i Norge sin psykiske [1]. 


== Styreledere i Mental Helse Ungdom ==
Heidi Bakkland: 1. juli 2004 – 7. mars 2005
Roy Anders Tollåli: 7. mars 2005 – 15. desember 2006
Adrian Wilhelm Kjølø Tollefsen: 15. september 2006 – 1. juli 2011
Adrian Johannes Lorentsson: 1. juli 2011 – 28. februar 2016
Martine Antonsen: 1. mars 2016 -


== Generalsekretær i Mental Helse Ungdom ==
Ole Marius Vollen: 1. mars 2004 – 31. juli 2011
Adrian Wilhelm Kjølø Tollefsen: 31. juli 2011 –


== Lokallag ==
Dette er en liste over Mental Helse Ungdom sine lokallag rundt om i Norge. Mental Helse Ungdom har per 9 september 2022 19 lokallag rundt om i Norge. Lokallagene er drevet av frivillige medlemmer. Lokallagene arrangerer blant annet lokale treffsted og sosiale sammenkomster. 
MHU Gjøvik, Toten
MHU Orkland
MHU Steinkjer
MHU Stjørdal
MHU Trondheim
MHU Hammerfest
MHU Fredrikstad
MHU Romerike
MHU Øvre Eiker
MHU Ås
MHU Kongsberg
MHU Sunnmøre
MHU Nord-Vestland
MHU Sotra
MHU Bergen
MHU Nord-Jæren
MHU Sandnes
MHU Grenland
MHU Mosjøen
MHU Oslo


== Prosjekter ==
Mental Helse Ungdom har både nasjonale og internasjonale prosjekt. Prosjekt som driftes eller har blitt gjennomført av Mental Helse Ungdom er følgende: 
#gameprat
kostholdsprosjektet
Psykt Normalt
Frisk Pust og Mestring
Klatreveggen
Slagkraft
Dyreassistert Arbeidstrening
Digimat
Unghørt
Inngangsbilletten
Start Praten (Avsluttet)
Psykens Koreografti (Avsluttet)
Unge Samers Psykiske Helse (Avsluttet)
Psykt Tabu (Avsluttet)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Fylkesvei 5732

Fylkesvei 5732 følger øvre linje mellom Sande og Fitje på sørsida av Gloppefjorden i Gloppen kommune. Veien er 6,7 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 697 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 GloppenSandsvegen 

Øvre Sørstranda 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5732
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5730

Fylkesvei 5730 går mellom Å bru og Gjengedal i det østre dalføret i Hyen i Gloppen kommune. Veien er 10,5 km lang.
Veien i Austredalen ble bygd mellom 1890 og 1898. En steinsprengning under vedlikeholdsarbeid ved Laksehammaren ved Ommedalsvatnet 27. april 2004 førte til et stort ras som tok med seg deler av veien. Senhøsten 2004 ble det bygd en tunnel gjennom Laksehammaren.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 691 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 GloppenAustredalen 

 Lakshammartunnelen (120 m)Ommedal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5730
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
På’n igjen

På'n igjen var en norsk underholdningserie med Alf Tande-Petersen og Hilde Hummelvoll som gikk på NRK1 i 1998.
Premieren ble sett av 950 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) På'n igjen på Internet Movie Database 
(no) På'n igjen hos Filmfront
Alan McManus

Alan McManus (født 21. januar 1971 i Glasgow) er en skotsk profesjonell snookerspiller.
McManus har lenge vært en jevnt god spiller, men har aldri tatt skrittet opp i det absolutte toppsjiktet. Han var rangert i topp 16 fra 1990 til 2006 og var i mellom sesongene 1993/94 og 1996/97 rangert som nummer seks i verden. Tilsammen har McManus nådd 21 semifinaler i rankingturneringer, men har bare nådd fire finaler i karrieren. To av semifinalene har vært i VM, men han har aldri vært i en VM-finale. Sist han nådde en semifinale var i Grand Prix 2006, denne tapte han mot Neil Robertson, som senere vant turneringen.
Han har vunnet Dubai Duty Free Classic i 1994 og Thailand Open i 1996. I tillegg til Masters i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan McManus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(cn) Alan McManus – Kinas olympiske komité 
(en) Alan McManus – CueTracker 
Profil på Pro Snooker Blog Lesedato 4. februar 2016.
Bossier City

Bossier City er en by i Bossier Parish, Louisiana, USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen en total befolkning på 68 315. Byen er tett knyttet sammen med den større søsterbyen Shreveport, som ligger på vestbredden av Red River. Byområdet Shreveport-Bossier er senter for regionen kjent som Ark-La-Tex.
Byen er også stedet hvor Barksdale Air Force Base ligger. Denne basen er hjemmebase for 2nd Bomb Wing, 8th Air Force og 917th Wing og er en av områdets største arbeidsplasser, grunnlagt 2. februar 1933. Basen er på 89 km² og er hjemsted for de fleste B-52 Stratofortress som United States Air Force bruker.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bossier City, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sunndal skytterlag

Sunndal skytterlag ble stiftet den 17. mai 1863 og det ble da besluttet å melde laget inn i Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug – en av forløperne til dagens Det frivillige skyttervesen. Først 21.- 22. juni 1924 fikk skytterlaget sin egen bane. På grunn av omlegging av riksveien, ble denne ødelagt ca. 1962. Ny bane kom på plass ca. 1975 med 300m og 100m hold. Den var plassert på Gravem øverst i Sunndal. Banen ble ombygget i 2004 og ble da utstyrt med elektroniske skiver, nå på 200m og 100m. På baneområdet har skytterlaget også et skytterhus som er mye benyttet til forskjellige arrangementer. I en utvidelse av skytterhuset har laget nå bygget en innendørs skytebane for kaliber .22. Sunndal Skytterlag har vært og er et av de mest aktive skytterlagene på Nordmøre. Det er via Nordmør Skyttersamlag tilsluttet Det frivillige skyttervesen.
Av de mer prominente medlemmer av laget kan nevnes Barbara Arbuthnott som i en vanskelig tid for laget bidro til å opprettholde aktiviteten, og Ivar Ivarson Halden – kalt Ivaso. Førstnevnte hedres hvert år med skytterstevnet som kalles "Lady Arbuthnotts pris". Ivaso fikk også sitt navn knyttet til et årlig stevne – feltstevnet Ivasofelten.


== Eksterne lenker ==
Sunndal skytterlag
Dfs.no
Nordmør Skyttersamlag
Norgeskatalogen

Norgeskatalogen (NK) er en katalog over norske frimerker. Nummereringssystematikken (NK-serien) er den faktiske standarden som benyttes for norske frimerker. Til NK-nummeret kan så føyes bokstaver, tall og koder i et sinnrikt system for angivelse av ulike varianter og feiltrykk.
Katalogen inneholder ei oversikt over samtlige norske frimerker fra «4 skilling våpen» fra 1855 og fram til utgivelsestidspunktet, inklusiv de aller fleste kjente varianter. Likeså er det oversikt over frimerkehefter, tjenestemerker, portomerker og en del andre objekter av interesse for filatelister. Det er prisanslag på alle kjente varianter i ulike kvaliteter.
I tillegg til selve katalogdelen inneholder Norgeskatalogen ulike oversikter over vannmerker, poststempler m.v. Hver utgivelse har også gjerne et par spesialartikler om filatelistiske emner.
Norgeskatalogen er et registrert varemerke (TM) og er blitt utgitt av Oslo Filatelistklubb fra 1948, årlig til og med 2014 og deretter annet hvert år.
En tilleggsutgivelse er Norgeskatalogen Postal, som kom første gang i 2011. Den inneholder blant annet oversikter over poststempler og postale blanketter/etiketter, portosatser gjennom tidene og kjente, eldre brev med ulike frankeringer.


== Eksterne lenker ==
Norgeskatalogen
Nina Frisak

Nina Frisak (født 28. november 1950 i Oslo) er en norsk jurist og embetskvinne. Hun var regjeringsråd ved Statsministerens kontor fra 2001 til 2016.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nina Frisak vokste opp på Nøtterøy utenfor Tønsberg. Hun ble cand. jur. ved Universitetet i Oslo i 1977, og hadde siden  studieopphold i London og gjennomgikk Forvaltningshøyskolen og Forsvarets høgskole.


=== Karriere ===
Nina Frisak har arbeidet som advokat hos Kommuneadvokaten i Oslo og som dommerfullmektig i Fredrikstad. Hun var ansatt i Justisdepartementet fra 1981 til 1988, blant annet som lovrådgiver ved lovavdelingen. 
Deretter jobbet hun som advokat i Nordisk Skibsrederforening fram til 1991 da hun ble lagdommer, og seinere lagmann, i Eidsivating lagmannsrett. I 1995 ble hun ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor med ansvar for administrativ avdeling. Fra 2000 til 2001 var hun høyesterettsdommer. Siden ble hun departementsråd ved Statsministerens kontor. Dette embetet ble fra da av hetende regjeringsråd. Hun ledet arbeidet i den faste staben ved kontoret i mer enn 14 år.
Selv om Nina Frisak var relativt usynlig i det offentlige bildet, hadde hun stor innflytelse ved statsministerens kontor, som er samordningsleddet i regjeringsarbeidet. Flere regnet henne derfor som en av de mektigste personene innen den offentlige forvaltningen i Norge. På økonomitidsskriftet Kapitals uhøytidelige liste over Norges hundre mektigste kvinner ble hun i 2010 rangert som nummer to,
i 2011 som nummer fire og i 2012 som nummer fem.Fra 2000 til 2012 var Frisak ordenskansler i ordensrådet for St. Olavs Orden. Ordensrådet gir sine råd til Kongen og har dermed hovedansvaret for hans tildelinger av ordenen. Selv er Frisak blitt utnevnt som kommandør med stjerne av St. Olavs orden for sin embetstjeneste.
Nina Frisak er gift med den tidligere industrimannen og miljøverneren Øystein Dahle (født 1938).


== Utmerkelser ==
Frisak er innehaver av storkors (første klasse) av den estiske Terra Mariana-korsets orden. I 2016 ble hun tildelt Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort merittliste 2001
Intervju i Dagbladet 2001
Maktstillinger i norsk embetsverk 2005
Trond Petersen

Trond Karl Arne Petersen (født 25. mars 1954 i Oslo) er en norsk sosiolog. Petersen er professor i sosiologi ved University of California, Berkeley i USA.
Han tok magistergrad i sosiologi (mag.art.), profesjonsstudiet i samfunnsøkonomi (cand.oecon.) i 1982, mellomfag i filosofi og støttefag i matematikk og statistikk fra Universitetet i Oslo. Deretter tok han Ph.D. ved University of Wisconsin, Madison i 1987.
Petersen er særlig kjent for videreutvikling av analyseteknikker for kvantitative samfunnsdata. Han har særlig arbeidet med hvordan benytte forløpsanalyser og statistisk analyse av hendelseshistorier for å forstå utvikling av karrierer, familiehistorier og dødelighet.Petersen var assistant professor ved Harvard University fra 1985 til 1989, professor ved Universitetet i Oslo 1993–1997 og har vært professor i sosiologi ved University of California, Berkeley siden 1988.


== Priser og hedersbevisninger ==
2012 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for fremme av forskningssamarbeidet mellom Norge og USA.»
2013 I 2013 ble han valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for samfunnsfag
2016 mottok han Norsk sosiologforenings hederspris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Trond Petersens side på Berkeley med CV og publikasjonsliste Arkivert 9. mai 2012 hos Wayback Machine.
(no) Publikasjoner av Trond Petersen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Trond Petersen i BIBSYS
Ran (TV-serie)

Ran er en norsk miniserie som ble sendt på TV 2 i 2005. Serien skildrer en guttegjeng som starter en kriminell løpebane tidlig i tenårene. Som voksne planlegger de et stort kupp. Idé og manus var ved Pål Aam og regi ved Gunnar Vikene.Ran var den første TV-serien som fikk støtte av Norsk Filmfond. Den ble produsert av Maipo Film- og TV-Produksjon for TV 2, og vant Gullruten 2005 i klassen beste TV-drama.Premieren ble sett av 471 000, mens siste episode ble sett av 420 000.


== Handling ==
Serien handler om en gjeng på fem gutter som møtes i 14-15-årsalderen. Deres kriminelle løpebane begynner med små rampestreker, men etter hvert blir det mer alvorlige forbrytelser. Handlingen følger dem fram til det store siste kuppet. Politiet er oppmerksomme på dem, men den største trusselen blir etter hvert deres eget vennskap. Lojaliteten blir satt på prøve.


== Roller ==


=== Gjengen ===
Anders Baasmo Christiansen
Kyrre Hellum
Edward Schultheiss
Cato Skimten Storengen
Biniam Yhidego


=== Andre roller ===
Johannes Joner – Anders Far
Fridtjov Såheim – Lillegutt
Ingar Helge Gimle – Roy
Eivind Sander – Nicolai Strøm
Anna Katharina Haukeland – Rikke
Henrik Schatvet – Magnus
Christian Soldal – Richard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ran på Internet Movie Database 
(no) Ran hos Filmfront
Den sentralafrikanske krig

Den sentralafrikanske krig er en pågående konflikt i Sentral-Afrika som involverer landene Sudan, Tsjad og Den sentralafrikanske republikk. Konflikten er et resultat av Darfur-konflikten med flyktninger som rømmer over landegrenser, med geriljaer og myndigheter som opererer på ulike sider av grensene. Tsjad og Den sentralafrikanske republikk, med støtte fra den tidligere koloniherren Frankrike, står på den ene siden, mens Sudan står på den andre. Hver av sidene har alliert seg med ulike militser som driver diverse geriljavirksomhet i sine respektive land mot den sittende regjering.
Tsjad og Sudan er offisielt i krig med hverandre, dog aktiviteten er noe begrenset.
I mai 2007 ble det inngått en våpenhvile mellom Tsjad og Sudan.
Espen Rian

Espen Rian (født 10. februar 1981 i Stadsbygd) er en norsk kombinertløper.
Espen Rian debuterte i verdenscupen 29. desember 2001 i Oberwiesenthal, der han kom på 22.-plass i sprintkonkurransen. I november og desember 2006 oppnådde han to plasseringer blant de ti første i verdenscupen. Den beste plasseringen er per 13. juli 2009 en femteplass fra Holmenkollen sesongen 2007/2008.
Under VM 2007 i Sapporo var han med på ta bronse i lagkonkurransen med det norske laget, sammen med Petter Tande, Magnus Moan og Håvard Klemetsen.
Rian var uttatt som reserve til vinter-OL 2010 i Vancouver. Da Ole Christian Wendel ble syk og reiste hjem, dro Rian over til Canada. Han deltok i stor bakke + 10 km der han ble nummer 35 og i lagkonkurransen der Norge ble nummer fem.
Han la opp som aktiv kombinertløper etter sesongen 2010-2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Espen Rian – Olympedia 
(en) Espen Rian – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Espen Rian – FIS (kombinert) 
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(en) Profil på NBC Olympics 2010
(en) Profil på BBC Sport Olympics 2010
(en) Profil på Yahoo Sports Olympics 2010
Rebusløpet

Rebusløpet er et norsk gameshow som gikk på TV 2 i 1997 og 1999. Programleder var Tom Sterri.Konsept: I hver episode skulle fire kjendiser, inndelt i to lag, konkurrere med hverandre. Konkurransene fant sted i Oslo, Bergen eller Trondheim hvor det var skjult en rekke elementer som gav vink og råd om hvor neste gjenstand befant seg. Deltakerne kjørte rundt i elbiler. Den av deltakerne som først kom frem til det riktige ordet vant. Deltakerne måtte gjennom fire oppgaver før en vinner kunne kåres.
Programmet hadde mellom 300 000 og 400 000 seere, med sesong to som den beste.Programmet ble godt mottatt av VGs TV-anmelder.


== Referanser ==
Stemmeapparat

Et stemmeapparat er et elektronisk hjelpemiddel ved stemming av musikkinstrumenter. Musikeren spiller en tone, og en viser eller et display på apparatet viser om tonen ligger lavere, høyere, eller omtrent likt med den ønskede tonehøyden. 
Mange stemmeapparater kan bare stilles inn på noen bestemte tonehøder, for eksempel de frie strengene på en gitar. Kromatiske stemmeapparater kan brukes til å finne alle de tolv halvtonene over flere oktaver. Enkle apparater er kun innstilt for temperert stemming, og blir hovedsakelig brukt til å stemme gitarer. Mer avanserte modeller også kan stilles inn for flere andre stemmemetoder, for eksempel pytagoreisk stemming eller middeltonestemming. 
Det finnes flere ulike varianter. Noen har en innebygget høyttaler som angir bestemte toner, oftest tonene for de frie strengene på en gitar, når brukeren trykker på en knapp. Mange av disse kan også transponere skalaen det stemmes etter. 


== Eksterne lenker ==
Janjaweed

Janjaweed er en arabisk militsgruppe beskyldt for grusomme overgrep mot sivile i Darfur-konflikten. Janjaweed var støttet av regjeringen i Sudan. Janjaweed opererer i Darfur på den sudanske siden av grensen, men er også involvert i østre Tsjad. Denne aktiviteten på Tsjads territorium førte til krig mellom Sudan og Tsjad: den sentralafrikanske krig.


== Eksterne lenker ==
(en) Janjaweed – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
James Collinson

James Collinson (født 9. mai 1825, død 24. januar 1881) var en engelsk maler og medlem av Det pre-rafaelittiske broderskap fra 1848 til 1850.


== Bakgrunn og virke ==
Collinson var en inderlig kristen som var tiltrukket til de religiøse aspektene ved pre-rafaelittenes idealer. Som en konvertitt til katolisismen vendte han tilbake til Den engelske kirke for å kunne gifte seg med Christina Rossetti, søster av kollega Dante Gabriel Rossetti i Broderskapet, men hans samvittighet tvang ham igjen til å vende tilbake til katolisismen og den beslutningen var en effektiv avslutning av hans forlovelse med Christina Rossetti (som aldri giftet seg siden). Da John Everett Millais’ maleri Jesus i sine foreldres hus (1850) ble anklaget for blasfemi på grunn av deys realistiske skildring av mennesker og miljø trakk Collinson seg fra Det Pre-Rafaelittiske Broderskap i den overbevisning at gruppen brakte kristendommen i vanry.
I løpet av sin tid som pre-rafaleitt bidro Collinson med et langt og dypt religiøst dikt til gruppens kvartalsmagasin «The Germ» og han malte rekke religiøse verker, det mest betydningsfulle var Sankt Elisabeth av Ungarn ydmyker seg foran den korsfestede Kristus (The Renunciation of St. Elizabeth of Hungary) i 1850, som var malt i henhold til pre-rafaelittenes idealer angående fargeskala, komposisjon og formspråk. Etter at han trakk seg fra Broderskapet studerte Collinson teologi for å bli prest ved en jesuittskole, men fullførte aldri studiene.
Da han i 1854 fortsatte sin kunstnerkarriere malte han et antall verdslige genremalerier, det best kjente er To Let og For Sale, begge med et tema hvor en vakker kvinne er i en situasjon som antyder en moralsk fristelse. Hans kunst var generelt rotfestet i genremaleriet, nettopp det som pre-rafaelittene hadde gjort opprør mot. Den tenksomhet og omtanke han ga til sine malerier og hans oppmerksomhet på detaljene er den arv han tok med seg fra sitt korte opphold hos pre-rafaelittene.
I 1858 giftet han seg med Eliza Wheeler, svigerinne til maleren John Rogers Herbert, en av de først påvirket pre-rafaelittene.
Han var sekretær for Samfunnet for britiske kunstnere (Society of British Artists) fra 1861 til 1870.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
James Collinson hos Open Directory Project
Victorianweb: James Collinson's «The Child Jesus» – analyse av Collinsons dikt
W.E. Johns

William Earl Johns (født 5. februar 1893, død 21. juni 1968) var en britisk forfatter, militær flyver og journalist som skrev under navnet «kaptein W.E. Johns». Han er mest kjent for bøkene om James «Biggles» Bigglesworth.
Johns skrev de første historiene under pseudonymet William Earle, men senere tok han forfatternavnet kaptein W.E. Johns. Kapteinsgraden var kun et påfunn.Han publiserte de første fortellingene om Biggles i sitt eget blad Popular Flying. Den første boken kom i 1932 og omhandlet Biggles eventyr som tenårig pilot under første verdenskrig. I løpet av serien følger vi Biggles gjennom mellomkrigstiden, andre verdenskrig og i etterkrigstiden, hvor han skaffer seg jobb som flydektektiv både privat og under Scotland Yard. W. E. Johns skrev om Biggles til sin død i 1968, og gav totalt ut nesten hundre bøker om denne figuren.
På oppfordring fra det britiske krigsministeriet skrev Johns under den andre verdenskrig en serie på elleve bøker om Biggles' kvinnelige motstykke, Joan «Worrals» Worralson, og hennes opplevelser under og etter krigen. Hensikten var å rekruttere unge kvinner til WAAF (Women’s Auxiliary Air Force), et kvinnelig britisk flykorps. Alle Worrals-bøkene ble oversatt til norsk i årene etter krigen.
Andre mindre kjente personer fra Johns' forfattergalleri inkluderer kaptein Lorrington «Gimlet» King og astronautpioneren kaptein Timothy «Tiger» Clinton, som ble sendt ut i verdensrommet i 1954.


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Biggles ===
(Se Biggles.)


=== Worrals ===
Worrals klarer jobben
Worrals på krigsstien
Worrals i Afrika
Worrals i Østen
Worrals i Frankrike
Worrals på sydhavsøyene
Worrals på hemmelig oppdrag
Worrals på nye eventyr
Worrals i ødemarken
Worrals i Australia


=== King ===
King hos kommandotroppene
King i farten igjen
King & Co.


== Litteratur ==
Ellis, Peter Berresford & Williams, Piers (1981): By Jove, Biggles!, en biografi over W.E. Johns


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted som delle alle bøkene til W. E. Johns
The Biggles Information
Biggles Forum, nettoforum for referanse om forfatteren og bøkene hans
W. E. Johns and Biggles på nettstedet Collecting Books and Magazines
Nettsted som feirer W.E. Johns og hans bøker
BIGGLES & KING en NORVEGE
WORRALS en NORVEGE