jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Raja Toumi

Raja Toumi (arabisk: رجاء التومي‎; født 3. april 1978) er en tunisisk håndballspiller som spiller for det tunisiske landslaget. Fra oktober 2014 spiller hun for den tunisiske klubben Club Africain Tunis.Hun har tidligere spilt for Nordstrand IF (2004–2006), Gjerpen Håndball (2006–2009) og Byåsen (2009–2014).
Per 5. desember 2015 hadde hun spilt 230 kamper og scoret 982 mål for det tunisiske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raja Toumi – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Martine Lervik

Martine Lervik (født 13. juni 1984) er en håndballspiller for Gjerpen Håndball.


== Klubbhistorie ==
Gulset
Gjerpen Håndball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martine Lervik – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Jarosław Kaczyński

Jarosław Aleksander Kaczyński (IPA: [jaˈrɔswaf kaˈtʂɨɲskʲi]) (født 18. juni 1949 i Warszawa) er en polsk konservativ politiker. Han er leder i partiet Prawo i Sprawiedliwość (PiS) siden 2003. Kaczyński ble statsminister i Polen i 2006. Samtidig var tvillingbroren Lech Kaczyński landets president. Han gikk av etter parlamentsvalget i 2007 da Platforma Obywatelska med Donald Tusk i spissen kom til makten.Han opplyste i 2007 at han aldri hadde hatt egen bankkonto og brukte i stedet morens. Kaczyński har ikke datamaskin, snakker ikke noe fremmedspråk, har ikke vært gift, har ikke barn og har ikke førekort for bil. Han bodde sammen med moren da han var statsminister. Hans eneste utenlandsreise skal ha vært til Odessa på 1960-tallet for å besøke slektninger. Han har hatt betydelig innflytelse som leder partiet PiS og Beata Szydło (som statsminister) og Andrzej Duda (som president) regnes som håndplukket av Kaczyński til vervene. Han står for en grunnleggende skepsis til både Russland og Tyskland, og for tradisjonell moral.


== Karriere ==
Jarosław Kaczyński og tvillingbrorn Lech var aktive Solidaritet i 1980-årene, og var redaktør i avisen Tygodnik Solidarność 1989–1991. Han var stabssjef ved president Lech Wałęsas kontor 1990–1991. I 1991 grunnla han det kristendemokratiske partiet Porozumienie Centrum, og var senere dets leder frem til 1998. Han var innvalgt i det polske parlamentet, Sejm, 1991–1993 og 1997–2005. I 2001 grunnla han og tvillingbroren partiet Prawo i Sprawiedliwość («Lov og rettferdighet»), hvor Jarosław Kaczyński overtok lederskapet i 2003. 
Jarosław Kaczyński var statsministerkandidat for «Lov og rettferdighet» i det polske parlamentsvalget i 2005. Da partiet hadde vunnet valget, uttalte imidlertid Jarosław at han ikke ville ta stillingen da dette ville redusere sjansene hans bror ville ha for å vinne presidentvalget i oktober samme år. Året etter ble allikevel Jarosław Kaczyński utnevnt til statsminister av sin bror. Som statsminister var han fungerende landbruksminister i 2006 og 2007, samt fungerende sports- og turismeminister i 2007.
Tvillingbrødrene hadde hovedrollene i den polske filmen O dwóch takich, co ukradli księżyc (De to som stjal månen, 1962).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jarosław Kaczyński – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jarosław Kaczyński – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pernille Fisker

Pernille Fisker (født 13. mai 1982) er en dansk håndballkeeper for Gjerpen Håndball. Hun har også kamper for det danske landslaget.


== Klubbhistorie ==
 Bjerringbro
 Viborg
 Randers
 Gjerpen Håndball


== Eksterne lenker ==
(en) Pernille Fisker – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Tina Larsen

Tina Larsen (født 27. november 1984) er en håndballspiller for Flint håndballklubb.


== Klubbhistorie ==
Ramnes
Gjerpen Håndball
Flint


== Eksterne lenker ==
(en) Tina Larsen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Trine Bråthen

Trine Bråthen (født 5. november 1987) er en norsk tidligere håndballspiller fra Sørum i Akershus, som nå er utdannet autorisert regnskapsfører.Hun var med på å vinne gull for Norges kvinnelandslag i strandhåndball under VM i 2010, og spilte blant annet for Gjerpen i eliteserien og cupvinnercupen.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2006/07 ===
Hun gikk til Gjerpen i april 2006, etter 2005/06-sesongen. Gjerpen kom på tredjeplass i Eliteserien 2006/07, og nådde kvartfinalen i Cupvinnercupen i håndball for kvinner 2006/07.


=== Sesongen 2007/08 ===
Gjerpen kom på femteplass i Eliteserien i håndball for kvinner 2007/08, og ble slått ut i semifinalen i cupen.


=== Sesongen 2008/09 ===
I Cupvinnercupen i håndball for kvinner 2008/09 slo Gjerpen ut det spanske laget BM Parc Sagunto i kvartfinalen, men ble slått ut av Larvik i semifinalen. I cupen ble de slått ut av Larvik i kvartfinalen, og i Eliteserien i håndball for kvinner 2008/09 kom de på åttendeplass.


=== Sesongen 2009/10 ===
Før sesongen 2009/10 ble Gjerpen fratatt tre poeng, og de endte sist i [[]] med to poeng. Bråthen kom på femteplass på toppscorerlisten for Gjerpen, med 44 mål.


=== Gjøvik ===
Da Gjerpen rykket ned etter sesongen 2009/10 signerte Bråthen en toårskontrakt med Gjøvik og Vardal Håndballklubb, som samme år skiftet navn til Gjøvik Håndballklubb. Laget spilte i 1. divisjon håndball for kvinner 2010/11, der de kom på andreplass. De rykket dermed opp til Eliteserien i håndball for kvinner 2011/12, der de kom på åttendeplass. Bråthen scoret 46 mål for Gjøvik i eliteserien denne sesongen. De kom på 12. og sisteplass i Eliteserien i håndball for kvinner 2012/13, der Bråthen scoret 3 mål på 13 kamper.


== Klubbhistorie ==
Sørumsand
Kongsvinger
Gjerpen (2006–2010)
Gjøvik (2010–2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Bråthen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Trine Bråthen – Norges Håndballforbund 
Trine Bråthen på Facebook 
Trine Bråthen på LinkedIn
Ida E. Jacobsen

Ida Ekeli Jacobsen (født 3. april 1987) er en håndballspiller som har spilt på Gjerpen Håndballs A-lag. For tiden er hun på rekruttlaget.


== Klubbhistorie ==
Porsgrunn HK
Gjerpen Håndball


== Referanser ==
Lisa Klausen

Lisa Klausen (født 3. mars 1986) er en håndballspiller for Gjerpen Håndball.


== Klubbhistorie ==
Skogstrand
Tveter
Gjerpen Håndball


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Klausen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
«Hvide Ørn»

Hvide Ørn, opprinnelig navn på svensk Vita Örn, på norsk omtalt som «Hvite Ørn», var en fregatt i den svenske flåten fra 1711 til 1715 og i den dansk-norske orlogsflåten etter 1715, da den ble kaptein Peter Wessels skip i over ett år framover og deltok i slaget i Dynekilen den 8. juli 1716.
Fra et skipshistorisk perspektiv var skipet usedvanlig ved å være selveste forgjengeren for den «sanne fregatt» som først blir en faktisk skipstype i 1740-årene. Konstruksjonen var enkel med et åpent kanondekk med høyt fribord, men likevel lavt nok til at skipet ble en effektiv artilleriplattform, med et lukket dekk i skipets lengde og lav skansekledning på bakken og på akterdekket. Skipsbyggeren William Smith fra England bygget den som en lett fregatt i Karlskrona, og skipet ble sjøsatt 15. oktober 1711.
«Vita Örn» var 33 meter lang, 9,42 meter bred i vannlinjen med dypgående på 3,90 meter og hadde et deplasement på 600 tonn. Seilføringen var stor i forhold til størrelsen på fregatten som fikk ord på seg å være hurtigseilende. Det var ment at den var kanskje det raskeste krigsskipet i Østersjøen.
Bestykningen var 30 til 32 kanoner og besetningen var på 170 mann.
Etter Tordenskjold gikk fra borde på «Hvide Ørn» i november 1716, var den berømte og anerkjente fregatten under kommando av en rekke sjøoffiserer gjennom resten av elleveårskrigen 1709-1720 og ble senere vaktskip både i Storebælt og ved Helsingør på Sjælland i lang tid framover. Først i 1751 gikk «Hvide Ørn» ut av skipsregisteret og to år senere ble den etterfulgt av en nybygget fregatt som fikk samme navn.
Bentsjordgodset

Bentsjordgodset er betegnelsen på den søndre delen av det såkalte Tromsøgodset. Tromsøgodset er kort sagt kongens eiendommer i Tromsø fogderi, som alle ble solgt i 1666 av kong Fredrik III til Joachim Irgens, en hollender som bl.a. drev bergverk på Røros. Bentsjordgodset fikk sitt navn fordi denne delen av det store jordegodset var i familien Moursunds eie fra 1783, og familien hadde sitt hovedsete på Bentsjord på Malangshalvøya. Rundt år 1900 var jorden stort sett solgt til de forskjellige oppsittere, og godset var derved oppløst.
Mecha

Mecha, meka (メカ) er et japansk ord som brukes i japanske mangaer og animer og kommer fra det engelske ordet mechanical = mekanisk, fra mekanikk. Mecha er store roboter som styres av mennesker, gjerne på lignende måte som en gravemaskin, et kampfly eller annet maskineri.
Ofte deler man sjangeren inn i de to undersjangrene super robot og real robot, der robotene i super robot-sjangeren gjerne er de eneste av sitt slag, mens real robot-sjangeren har roboter som det produseres mange av og som kan erstattes, slik at robotene har funksjon som likner mer på våpen slik de fungerer i virkeligheten.


== Kjente mecha-animer ==
Tetsujin 28-go (1963)
Mazinger Z (1972)
Mobile Suit Gundam og Mobile Suit Gundam Wing (1979)
Macross (1982)
Bubblegum Crisis (1987]
Neon Genesis Evangelion (1995)
The Big O (1999)
Full Metal Panic! (2001)
RahXephon (2002)
Eureka Seven (2005)
Tengen Toppa Gurren Lagann (2007)
Gasaraki
Code Geass
Full Metal Panic!

Full Metal Panic! (katakana: フルメタル・パニック!, ofte forkortet til FMP!) er en serie med lettleste romaner skrevet av Shoji Gatou og illustrert av Shiki Douji. Novellene følger Sagara Sousuke, som er et av medlemmene i den anti-terroristisk leiesoldatgruppen Mithril. Sagara har fått i oppgave å beskytte Kaname Chidori, ei japansk jente som går på videregående skole. Uvitende om at hun er i besittelse av overnaturlige evner som mange terroristgrupper søker etter. Serien har også blitt adaptert til forskjellige medier, blant annet tre sesonger med anime og flere mangaserier.


== Handling ==
Sagara Sousuke er på et hemmelig oppdrag for anti-terrorist styrken Mithril, for å beskytte ei jente ved navnet Kaname Chidori fordi det kan være terroristgrupper ute etter henne. Det er fordi hun er en av få mennesker med overnaturlige krefter som gjør at hun har kjennskap til den såkalte «Black Technology» som brukes av nettopp Mithril i store, humanoide roboter kalt «Arm Slaves».
Sagara ble født og oppvokst i områder herjet av krig, død og fattigdom. Han ble innlært alle mulige overlevelsesmetoder, håndtering av våpen, og fremsto som en soldat fra da han bare var i tenårene.
Chidori, derimot, prøver gjennom hele serien å lære Sagara om folkeskikk og følelser, men lykkes som oftest ikke.


== Eksterne lenker ==
(en) Full Metal Panic! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Abbas I av Egypt

Abbas I av Egypt (født 10. november 1813, død juli 1854) var pasja av Egypt 1848-1854. Abbas var sønn av Tusun Pasha, og etterfulgte Muhammad Ali av Egypt, grunnleggeren av det styrende dynasti i Egypt på denne tiden. Han ble drept av to av sine slaver.


== Referanser ==
Original video animation

OVA (オーブイエー Ōbuiē) står for original video animation som blir brukt i Japan for animer. Som regel blir OVA-er brukt for å tette hull i animer, og består som regel av flere mindre historier i stedet for en hovedhandling.
OVA blir også kalt OAV original animated video, men fleste bruker OVA fordi OAV minner for mye om AV (Adult Video = video med pornografisk innhold). Lengden til en OVA varierer, selv om animer pleier å følge mønsteret med kun 25 minutter. En OVA varer normalt mellom 10 minutt - 2 timer. OVAer pleier normalt å holde høyere kvalitet enn vanlige animer, ofte grunnet presset animeserier har ettersom deadlinen (avslutningen) er (som regel) på en uke.
Yves Klein

Yves Klein (født 28. april 1928 i Nice, Frankrike, død 6. juni 1962 i Paris) var en fransk kunstner. Han blir sett på som en viktig skikkelse i ny-dadaismen i etterkrigstidens Europa. 


== Biografi ==
Klein ble født i Nice, og begge foreldrene var malere. Klein selv begynte å male mens han studerte. Han reiste mye, men i 1955 bosatte han seg i Paris. Her holdt han også sin første utstilling i Club des Solitaires. I 1956 ble hans monokrome malerier vist på utstillinger på gallerier i Paris. Klein døde av et hjerteinfarkt i Paris i 1962.


== Kunst ==
Mange av hans tidlige malerier var monokrome, og i et utvalg av farger. Mot slutten av 50-årene var hans monokrome verk nesten utelukkende i en dyp blå farge, som han etterhvert tok ut patent på som International Klein Blue (IKB, =PB29, =CI 77007), selv om fargen aldri ble produsert for et kommersielt marked. 
I tillegg til tradisjonelle malerier, lagde også Klein flere verk hvor kvinnelige modeller dekket i blå maling ble dratt over eller lå på lerreter for å lage bildet. Han kalte disse verkene for Anthropometry.
I et annet prosjekt solgte han tomt rom i byen, mot en betaling i gull. Han ønsket at kjøperne skulle oppleve tomrommet ved at han solgte det til dem. Han mente at denne opplevelsen bare kunne bli betalt for med det reneste materialet; gull. For å gjenopprette den naturlige balansen som han hadde forstyrret ved å selge det tomme rommet (det var ikke lengre tomt), kastet Klein gullet i elven Seinen.


== Referanser ==
Haddaway

Haddaway (født 9. januar 1965 i Trinidad, egentlig Alexander Nestor Haddaway) er en tysk sanger. Han fikk sitt store gjennombrudd i 1993 med megahiten «What is Love».
Han er sønn av en nederlandsk oseanograf og en sykepleier fra Trinidad. Fra 1989 har han bodd i Köln i Tyskland. Haddaway studerte statsvitenskap og historie i New York. 
Han fikk sitt store gjennombrudd i 1993 med sangen «What is Love». Hans neste single Life og hans debutalbum Haddaway – The Album ble også en suksess. I 1994 kom Rock My Heart og 1995 Fly Away. Senere ble det mer stille rundt Haddaway. Hans album The Drive fra 1995 og Let's Do It Now fra 1998 solgte dårlig.
I 2003 kom en remake av gjennombruddshiten, What is love – reloaded. I 2004 deltok Haddaway på det tyske fjernsynsshowet Comeback, men rykket fort ut uten at programmet hjalp ham å gjenopplive karrièren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Haddaway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Haddaway på Internet Movie Database 
(en) Haddaway hos The Movie Database 
(en) Haddaway på Discogs 
(en) Haddaway på MusicBrainz 
(en) Haddaway på Songkick 
(en) Haddaway på AllMusic 
Haddaway på Twitter 
Haddaway på Facebook 
Haddaway på Instagram 
Haddaway på Myspace 
http://haddawaymusix.com Arkivert 3. juli 2020 hos Wayback Machine.
Diane Arbus

Diane Arbus (opprinnelig Diane Nemerov; født 14. mars 1923 i New York City, død 26. juli 1971 samme sted) var en amerikansk fotograf. Hun er mest kjent for sine portretter av folk i utkanten av samfunnet. Transvestitter, dverger, giganter, prostituerte og vanlige folk fra arbeiderklassen i ukonvensjonelle positurer og sammenhenger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nemerov ble født i New York City i en rik jødisk familie, i vilken hun stod i skyggen av sin eldre bror dikteren Howard Nemerov. Hun vokste påå på Manhattans Park Avenue og ved Central Park. Hennes foreldre eide pels- og motemagasinet Russeks pår Fifth Avenue. Nemerovs foreldre overlot oppdragensen av sine tre barn til ansatte. Hvert barn hadde sin egen barnepike.
Fjorten år gammel forelsket hun seg i Allan Arbus, en skuespiller, og de giftet seg så snart hun hadde fylt 18 til tross for hennes foreldres protester.


=== Fotograf ===
Da han begynte å lære seg å fotografere for det militære, lærte han videre til Diane. De hadde suksess i mote-verdenen som et team, hvor Allan fotograferte og Diane jobbet som stylist. Etterhvert som Diane begynte å fotografere selv, tok hun timer hos Lisette Model ved New School i New York. De fikk to døtre, Amy og Doon. Allan og Diane skilte seg i 1969.
Etter at hun ble skilt fra sin ektemann, studerte Arbus med Alexey Brodovitch og Richard Avedon. Fra 1960 jobbet Arbus som pressefotograf, blant annet for magasiner som Esquire, The New York Times Magazine, Harper's Bazaar og Sunday Times. 
I 1963 fikk Arbus et stipend fra Guggenheim, som gjorde at hun kunne fokusere på sin kunst. I 1967 hadde hun sin første museumsutstilling i Museum of Modern Art. Arbus er kjent for sine fotografier av mennesker som var utstøtte i samfunnet, som transvestitter, kortvokste, giganter, prostituerte og andre som blir fotografert i merkelige situasjoner.I juli 1971 tok Arbus sitt eget liv i Greenwich Village. Det gikk rykter at hun hadde fotografert sitt selvmord, men politiet fant ingen fotografier.


== Bibliografi ==
Patricia Bosworth: Diane Arbus: A Biography New York 1984 ISBN 0-393-31207-0
Diane Arbus: Magazine Work New York 1984 ISBN 0-89381-233-1Omtale av bøkene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diane Arbus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diane Arbus på Internet Movie Database 
(en) Diane Arbus på Discogs 
(en) Diane Arbus hos American National Biography
George Washington Lambert

George Washington Thomas Frankston George Luxemburg Jones Lambert (født 1873, død 28. mai 1930) var en australsk maler, mest kjent for portrettmalerier og bilder av krigsscener fra første verdenskrig.
Lambert ble født i St. Petersburg, Russland og emigrerte til Australia i 1887, sin første utstilling hadde han i «Royal Art Society» i 1894. Han begynte å male på fulltid i 1896. I 1899 vant han «Wynne Prize» med bildet «Across the Blacksoil Plains». 
Han studerte ved «Academie Julian» i Sydney inntil 1900. Etter det vant han et reisestipend på 150 pund fra delstatsregjeringen i New South Wales. Han tilbrakte et år i Paris før han flyttet til London hvor han hadde utstilling ved The Royal Academy. 
I 1911 vant han en sølvmedalje i en internasjonal utstilling i Barcelona for maleriet «The Sonnet». På denne tiden var han mest kjent som portrettmaler.
I 1917 ble han offisiell australsk «krigsmaler». Hans maleri fra slaget ved Gallipoli, «Anzac, the landing 1915» er det største bildet i samlingen til «Australian War Memorial». Lambert reiste til Gallipoli i 1919 for å gjøre skisser til bildet.
Han returnerte til Australia i 1921 hvor han hadde en suksess med utstilling ved «Fine Art Society» i Melbourne. I 1927 vant han «the Archibald Prize», Australias mest prestisjefylte pris for portretter med sitt bilde «Mrs Murdoch». 
Han døde den 28. mai 1930. George Lambert var far til Constant Lambert, den britiske komponisten og dirigenten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Washington Lambert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Washington Lambert – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi (engelsk)
Australian War Memorial (engelsk)
One Penny Black

One Penny Black (blant filatelister ofte forkortet til "Penny Black") er verdens første frimerke. Det ble utgitt i Storbritannia den 1. mai 1840, og ble tatt i bruk fra 6. mai samme år. Frimerket var sort og hadde verdien én penny, og hadde et bilde av Victoria I i profil. Det ble trykket i alt ca. 69 millioner av dette merket.
Svingbass

Svingbass er en fellesbetegnelse på alle gaffelmonterte småkanoner siden 1500-tallet. På engelsk het det swivel gun. Rundt år 1700 var en svingbass et kanonskyts montert på en gaffel av smijern slått ned i fartøyets rekke. Svingbasser innbefattet alt fra en falkon eller falkonett på 1 til 3 punds kaliber, til haubits på opptil 12 pund. 
Deres formål var som antipersonellskyts som kunne svinges rundt, høyt og lavt. De kunne bli montert høyt opp på mers, plattformer på et seilskips master, ellers var de laget for å yte støtte under entringskamp. De ble også brukt som våpen i nærkamp og var vanligvis plassert på skansen på akterskipet. Svingbasser ble ofte ladet med kardesk. 
De var i bruk fram til Napoleonskrigene.


== Eksterne lenker ==
«De forskjellige typer kanoner», fra nettstedet arkeliet.net
Fredsinnsatsgruppe

Fredsinnsatsgruppen (FIG) i Sivilforsvaret består av 24 menn/kvinner. Hensikten med denne oppsetningen er å gi kommunene tilbud om statlig støtte i forbindelse ved ulykker og ekstraordinære hendelser i fredstid. Det er 119 FIG-grupper spredt utover landet.
Mannskapene gis tre ukers grunnopplæring ved Sivilforsvarets utdannings- og kompetansesenter på Starum og øves lokalt to dager og to kvelder i året. Alle mannskapene får opplæring innen førstehjelp, utvendig brannslokking, teknisk redning, orden, samband og ettersøk etter personer. Den tverrfaglige opplæringen sikrer at en dekker de tjenester som etterspørres. Befal/leder gis ytterligere opplæring gjennom befalskurs.
FIG brukes ved branner, skogbranner, større trafikkulykker, naturkatastrofer, oljevernaksjoner, leteaksjoner, evakuering og materiellbistand.
Avdelingen settes i innsats etter henvendelse fra politi/lensmann, brann- og helsevesen til Sivilforsvarets distriktskontor. Alternativt 110, 112 eller 113.


== Eksterne lenker ==
Sivilforsvaret
Lov om Sivilforsvaret
Thomas Pereyra

For fotballspilleren se: Thomas PereiraThomas Pereyra eller Tomé Pereira (født 1. november 1645 i São Martinho do Vale i Famalicão i Portugal, død 24. desember 1708 i Beijing i Kina) var en portugisisk jesuitt og musiker som virket som misjonær i Kina fra 1672. 
Han var blant annet i Macao; der var han innskrevet ved jesuittenes universitetskollegium São Paulo.Pater Pereyra ble tilknyttet Kanxikeiserens hoff i Beijing i 1673 som hoffmusiker. Han og keiseren ble venner, og keiseren forsøkte senere å få den katolske kirke til å utnevne Pereyra til øverste leder for den katolske misjon i Kina. 
I 1689 ble Pereyra og hans medbror pater Jean-François Gerbillon sendt med de mandsjuiske forhandlere som tolker til Nipchu (Nertsjinsk), der forhandlinger med Russland førte til  Nertsjinsktraktaten (1689) som innbar at russerne måtte oppgi to utposter – hvorav den viktigste var fortet Albazin, og at mellom Kina og Russland skulle løpe langs Stanovojryggen (nord for Amur) og elven Argun.
I perioden 1688 til 1694 var han, sammen med den franske jesuittpater Antoine Thomas, de facto interim direktør for det keiserlige astronomibyrå, ettersom den egentlige leder ikke var i Kina da. 
Det var særlig innen musikken han markerte seg. Han forfattet et viktig traktat for det kinesiske publikum og europeisk musikk, bygde et orgel og et klokkespill som begge ble benyttet i en av kirkene i Beijing. Pater Pereyra regnes som den som introduserte europeisk musill til Kina. Det var han som utviklet kinesiske begreper som oversettelse av Vestens musikkterminologi, og mange av de uttrykkene er fremdeles i bruk. 


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Joseph Schobert Sebes, The Treaty of Nerchinsk (Nipchu) 1689. A Case Study of the Initial Period of Sino-Russian Diplomatic Relations Based on the Unpublished Diary of Father Thomas Pereyra of the Society of Jesus.  (1957-8)