jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
NaIT

NaIT er et datatreff i Narvik som pleier å være i høstferien. NaIT ble første gang arrangert i 2000. Den gang var det Futurum AS som sto for selve arrangementet. I 2001 ble det ingen NaIT, men i 2002 arrangerte ei gruppe fra dataklubben SysRq (ved Høgskolen i Narvik) NaIT 2002. Siden har det gått slag i slag med NaIT, som fra 2005 er blitt arrangert av ei gruppe frivillige. 
Størrelsen på arrangementet er 6-700 deltakere, + crew. 
Avholdes hvert år i skolens høstferie, da alttid fra torsdag til søndag.


== Arrangement ==
NaIT 2000 – Narvikhallen – ca. 550 deltakere, 28. september – 1. oktober 2000
NaIT 2001 – Ikke arrangert
NaIT 2002 – Narvikhallen – 550 deltakere, 3. til 6. oktober 2002
NaIT 2003 – Narvikhallen – 650 deltakere, 9. til 12. oktober 2003
NaIT 2004 – Narvikhallen – 650 deltakere, 7. til 10. oktober 2004
NaIT 2005 – Narvikhallen – 650 deltakere, 13. til 16. oktober 2005
NaIT 2006 – Narvikhallen – 650 deltakere, 12. til 15. oktober 2006
NaIT 2007 – Narvikhallen – 650 deltakere, 11. til 14. oktober 2007
NaIT 2008 – Narvikhallen – 500 deltagere  9. til 12. oktober 2008
NaIT 2009 – Ikke arrangert (Var planlagt 8. til 11. oktober 2009 men avlyst)


== Se også ==
Liste over store norske datatreff


== Eksterne lenker ==
NaITs hjemmeside
Sørvik skole

Sørvik skole er en kombinert barne- og ungdomsskole som ligger i bygda Sørvik i Harstad kommune.


== Referanser ==
Majestic 12

Majestic 12 (også kjent som Majic 12, Majestic Trust, M12, MJ 12, MJ XII eller Majority 12)
er det angivelige kodenavnet for en hemmelig organisasjon av vitenskapsmenn, militære ledere og regjeringsansatte. Denne organisasjonen hevdes å ha blitt dannet i 1947 etter en ordre av President Truman. Angivelig skulle organisasjonen undersøke UFO-aktiviteter etter den angivelige Roswell-hendelsen, der det påstås at et romskip kræsjet i juli 1947.  Majestic 12 er en viktig del av konspirasjonsteorier som går ut på at regjeringer dekker over påstått UFO-informasjon. FBI har konkludert med at dokumentene som assosieres med Majestic 12 er «fullstendig tøv».


== Referanser ==
Campbellerne

Campbellerne (full tittel: Campbellerne eller Den hjemkomne Søn) er et syngestykke i to akter skrevet av Henrik Wergeland. Til førsteoppførelsen av stykket på Christiania Theater 24. januar 1838 skrev Wergeland også prologen «Den første Gang», og til den tredje oppførelsen i februar samme år epilogen «Kristiania».
22. april 1837 hadde den nyvalgte direksjonen ved Christiania Theater utlovet et honorar på 100 speciedaler for et nytt dramatisk arbeide på minst to akter, forfattet av en nordmann, som kunne finnes verdig til åpningsforestilling ved teatret. Stykket måtte være innlevert innen juli samme år. Bedømmelseskomitéen (H. Foss, N.A. Colban, og M.N. Blytt) erklærte med 12 mot 1 stemme Andreas Munchs skuespill Kong Sverres Ungdom for det beste, og med dette stykket ble teatret åpnet 4. oktober 1837. Komitéen gjorde samtidig oppmerksom på at et annet stykke også fortjente å oppføres. Dette var Wergelands Campbellerne.
Stykket kunne imidlertid ikke spilles uten noen forandringer, og forfatteren ble derfor ved en bekjentgjørelse i Morgenbladet 7. september 1837 bedt om å søke en overenskomst med teaterdireksjonen. Stykket ble deretter spilt tre ganger, nemlig 24. januar, 28. januar og 12. februar 1838, alle ganger innledet med prologen «Den første Gang», ved siste oppførelse også ledsaget av epilogen «Kristiania». Den andre oppførelsen ga anledning til det berømte teaterslaget, «Campbellerslaget». Inntektene av den siste oppførelsen ble gitt til forfatteren. Det var da fullt hus i teatret, og Wergeland fikk utbetalt 390 speciedaler.
For disse pengene kjøpte han en hytte i Grønlia under Ekeberg og flyttet dit. Ofte rodde han over Bjørvika og satte årene inn i en småhandel i Skippergata, der han ble kjent med datteren Amalie Sofie Bekkevold som han senere giftet seg med.


== Selve stykket ==
Stykket er basert på «en virkelig hendelse i Skottland», som Wergeland kommenterer i programmet. Han hadde i årene forut arbeidet en del med diktene til Robert Burns, og ville flette noen av oversettelsene inn i et syngespill. Han var også inspirert av romanene til Walter Scott.
Stykket foregår dels i India, dels i Skottland. Lord Campbell er stasjonert i India med datteren Lucy, som er lovet bort til lordens myndling, Sir Humphry Lowthes. Men Lucy er forelsket i kaptein William, som er med i Det ostindiske kompani sammen med broren Ben. Disse to hører også til Campbell-klanen, og da dette blir kjent, løser konflikten seg av seg selv.


== Referanser ==


== Se også ==
Campbellerslaget
Campbellerfeiden


== Kilder ==
Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880, sjette bind, 1908.
MS «Freedom of the Seas»

MS «Freedom of the Seas» er et cruiseskip eid av rederiet Royal Caribbean International, et norsk cruiserederi. Skipet er med sine 154 407 Bruttotonn, 338 meter lengde, 38 meter bredde 68 meter høy og 18 dekk,  verdens tredje største cruiseskip, etter MS Allure of the Seas og Oasis of the Seas. «Freedom of the Seas» kan ta inntil 4370 passasjerer, og de blir tatt hånd om av en besetning på 1360. Skipet har også et eget likhus om bord.
«Freedom of the Seas» ble bygget ved Perno verft i Åbo, Finland, kjølen ble strukket 8. november 2004, sjøsatt 19. august 2005 og ble døpt 12. mai 2006. Skipet vil hovedsakelig gå i ukescruise ut fra Port Canaveral øst for Orlando i Florida.


== Bildegalleri ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9304033 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) «Freedom of the Seas» – DNVs skipsregister 
(en) «Freedom of the Seas» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) «Freedom of the Seas» – Maritimt Magasin 
Freedom of the Seas, offisiell nettside (engelsk) Arkivert 15. februar 2009 hos Wayback Machine.
Royal Caribbean International, offisiell nettside (engelsk) Arkivert 7. juni 2019 hos Wayback Machine.
DNV Vessel info - Freedom of the Seas Besøkt 26. april 2009
Cruise Critic om skipet (engelsk)
BBC News, artikkel om «siste finpuss» ved det tyske Blohm and Voss skipsverft (engelsk)
Freedom of the Seas (engelsk)
Kętrzyn

Kętrzyn (tysk Rastenburg, historisk polsk Rastembork) er en by i den nordøstlige Polen. Den hadde i 2004 28 351 innbyggere. Byen ligger siden 1999 i det Ermlandskmasuriske voivodskap. Tidligere var den en del av voivodskapet Olsztyn.


== Den tyske orden ==

Byen ble etablert av Den tyske orden i 1329, og var en del av deres ordensstat. Området hadde da tidligere vært bebodd av en baltisk stamme som Tacitus kalte Æstier i sin bok Germania fra år 98. Området ble i 1345 og 1347 angrepet av litauere, som erobret og plyndret byen og den daværende borgen. Byens viktige strategiske beliggenhet gjorde at Den tyske orden bygget en forsterket borg opp igjen fra grunnen, med en ekstra mur i 1350.
I 1357 fikk byen byprivilegier av stormesteren for Den tyske orden.


== Østpreussen ==
Senere ble byen og området en del av Østpreussen, og byen var kjent som Rastenburg, på polsk kalt Rastembork. På 1600-tallet var byen den tredje rikeste i Østpreussen, etter Königsberg og Memel. Senere naturkatastrofer, bybranner og plyndringer under kriger, samt pest, gjorde at rikdommen gikk tapt, og etter opptegnelser fra 1698 var byen nede på en sjette-plass.
Under første verdenskrig var det kamper i området, både i forbindelse med slaget ved Tannenberg og det etterfølgende første slaget ved de masuriske sjøer.


== Andre verdenskrig ==

Stedet var viktig under andre verdenskrig, ettersom Adolf Hitlers hovedkvarter i store deler av krigen, Wolfsschanze, lå like i nærheten, nærmere bestemt ved landsbyen Görlitz (Gierłoż), knapt 1 mil fra Kętrzyn/Rastenburg i østlig retning. Her ble det mislykkede 20. juli-attentatet gjennomført i 1944. Ruinene av hovedkvarteret er i dag en turistattraksjon.


== Etter krigen ==
Etter krigen ble de gjenværende tyske borgerne forvist, da området som følge av Potsdamkonferansen ble overført til Polen. Byen fikk sitt nye navn til ære for en polsk patriot fra området, Wojciech Kętrzyński.


== Kjente personer fra byen ==
Arno Holz (1863–1929) poet og dramatiker
Wilhelm Wien (1864–1924), tysk fysiker som ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1911 for sine arbeider om varmestråling.
Waldemar Grzimek (1918–1984), skulptør
Siegfried Tiefensee (1922–2009), komponist og dirigent


== Klima ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kętrzyn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kętrzyn – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lyskapellet

Lyskapellet er en liten, privat kirke på Beitostølen i Øystre Slidre kommune i Valdres. Kapellet, som ble reist etter ønske og med midler fra Anna og Erling Stordahl, sto ferdig i 2000. Det ble vigslet 31. oktober 2000 av biskop Rosemarie Køhn.
Det laftede bygget ble konstruert etter en kirkemodell fra Kirsten og Erik Rostbøll i samarbeid med byggmester Herbert Mollenhauer. Kirsten har utformet idégrunnlaget og vært konsulent for bygget. Kunstneren Ferdinand Finne har laget skissen til glassmaleriet og den tyske glasskunstneren Harald Stephan har laget glassmosaikken. Brødrene Kjell Arne og Sigmund Årseth har stått for dekorasjon og forgylling.
Glassmaleriet til Stephan fremviser nederst den stivnede verden som har trådt ut av livshistorien. En sort fugl henger med vingene og rosene har et skjær av forfengelighet. Treet, – vintreet – har livskraften. Hjertene er Maria og Jesus, røde som vinen i nadverdsmåltidet. Stjernen er Betlehemsstjernen. Ånden er til stede som de hvite duene. Helligånd og Faderens øye, helt øverst.


== Eksterne lenker ==
(en) Lyskapellet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lyskapellets hjemmeside
Artikkel på Beitostølen Helsesportssenters hjemmeside
Gunilla Bergström

Gunilla Elisabet Dukure Bergström (født 3. juli 1942, død 23. august 2021) var en svensk forfatter, illustratør og journalist. Hun skrev en lang rekke bildebøker om Albert Åberg, Milla, Mia og andre. Bøkene illustrerte hun selv. Det er utgitt over 20 bøker om Albert Åberg, som heter Alfons Åberg på originalspråket svensk. Disse har tilsammen blitt oversatt til 29 språk.Gunilla Bergström var søster av fysikkprofessoren Lena Treschow Torell (født 1946).


== Bibliografi ==
Mias pappa flyttar (1971)
God natt Alfons Åberg (1972)
Tjuven (1973)
Aja baja Alfons Åberg (1973)
Raska på Alfons Åberg (1975)
Alfons och hemlige Mållgan (1976)
Vem räddar Alfons Åberg? (1976)
Listigt Alfons Åberg (1977)
Alfons och odjuret (1978)
Ramsor & Tramsor med Bill och Bolla (1979)
Tokigt & Klokigt, mera rim med Bill och Bolla (1980)
Är du feg Alfons Åberg? (1981)
Var är bus-Alfons? (1982)
Vem spökar, Alfons Åberg? (1983)
Lycklige Alfons Åberg (1984)
Alfons och Milla (1985)
Kalas Alfons Åberg (1986)
Hokus Pokus Alfons Åberg! (1987)
Bara knyt Alfons! (1988)
Vad sa pappa Åberg? (1989)
Alfons egna saker (1990)
Alfons tycker om (1990)
Där går Tjuv-Alfons! (1991)
Milla mitt-i-natten (1991)
Ingen sak sa Milla (1992)
Mera monster, Alfons! (1992)
Alla möjliga Alfons (1992)
Mera miner med Alfons (1992)
Trall-fonsar. Visor med Alfons Åberg. Tonesatt av Georg Riedel og Astrid Kocko-Lorentzon (1992)
Hurra för pappa Åberg! (1993)
Milla mitt-i-godiskriget (1993)
Näpp! sa Alfons Åberg (1994)
Lösgodis – fickan full (1994)
Lösgodis – en påse till (1994)
Titta – peka Alfons Åberg 1994
Flyg sa Alfons Åberg (1997)
Osynligt med Alfons (1998)
Hurra för Alfons Åbergs far 1998
Hur långt når Alfons Åberg? (2002)
Alfons ABC (2002)
Alfons och soldatpappan 2006


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunilla Bergström – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gunilla Bergström på Internet Movie Database 
(no) Gunilla Bergström hos Sceneweb 
(en) Gunilla Bergström hos The Movie Database 
(sv) Rabén & Sjögren - Gunilla Bergström
(sv)  Alfons Åbergs hjemmeside
Barahir

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var Barahir en mann fra Bëors hus, og arving, i det første tidevervet. Han var sønn av Bregor, og var selv gift med Emeldir, og var far til den meget kjent sønnen Beren.
Barahir levde som fredløs sammen med 12 følgesvenner i Dorthonions høyland. De ble forrådt til Sauron av Gorlim den Ulykkelig, et elskovssykt medlem av følget. Resten av Barahirs følge var Gildor, Belegund, Baragund, Urthel, Dagnir, Ragnor, Radhruin, Dairuin, Arthad og Hathaldir. Barahirs egen sønn Beren var ute og jaktet da følget ble fanget og drept, derfor unnslapp han dette.
Tidligere hadde Barahir kjempet i Dagor Bragollach, og reddet Finrod Felagunds liv. For dette mottok han Barahirs ring, som etter dette gikk i arv i famnilien, helt til den på slutten av det tredje tidevervet var havnet hos Aragorn.

Barahir var også navnet på den tredje prinsen av Ithilien i det fjerde tidevervet, barnebarnet til Faramir og Éowyn, som skrev Hilstorien om Aragorn og Arwen.
Balti-dynastiet

Balti-dynastiet (baltungene, balthingere, eller balt(h)ene) var en herskerslekt hos vestgoterne, et germansk folkeslag som var i strid med Romerriket i dets nedgangstid i vest. Baltiene har sitt navn fra det gotiske ordet balþa («skallet» eller kanskje i forlengelsen, «modig, dristige»). Det betyr således «de modige» eller «modige menn».


== Historie ==
Baltiene ble regnet som de nest viktigste blant de gotiske krigerne og nest best i kongelig verdighet, bak amaliene. Men det var baltieren Alarik som ledet sitt folk i plyndringen av Roma i 410 og grunnla et dynasti som skulle herske over det meste av romerske Gallia i et århundre og hele det romerske Hispania i lengre tid, og etablerte dermed et kongedømme i Hispania som skulle vare fram  til 700-tallet: det vestgotiske rike.
I en fotnote i sitt store verk Romerrikets nedgang og fall skrev den engelske historikeren Edward Gibbon:

Dette strålende folket [slekten] fortsatte å blomstre i Frankrike, i den gotiske provinsen Septimania, eller Languedoc, under det forvanskede navnet Boax; og en gren av denne familien bosatte seg senere i kongedømmet Napoli...


== Konger ==
De vestgotiske kongene fra balti-dynastiet som hersket fra 395 til 531 besto av følgende konger: 

Alarik I
Ataulf
Wallia
Teoderik I
Torismund
Teoderik II
Eurik
Alarik II
Gesalek
Amalarik


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heather, Peter J. (1989): «Cassiodorus and the Rise of the Amals. Genealogy and the Goths under Hun Domination», i: Journal of Roman Studies 79, s. 103–128.
Heather, Peter J. (1991): Goths and Romans 332-489, Oxford.


== Eksterne lenker ==
Materialsammlung, Mittelalter-genealogie.de
Odd Martinsen

Odd Willy Martinsen (født 20. desember 1942 i Drammen) er en norsk tidligere langrennsløper. Martinsen var kjent for sin høye maksimalfart, og hadde i mange år fast plass på startetappen i internasjonale stafetter, derav klengenavnet «Stafett-Martin».
Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i VM 1966, da han var med på laget som vant stafetten (4 × 10 km). 
Under OL 1968 i Grenoble vant han sølv på 30 km, og var med på laget som tok gull på 4 × 10 km stafett. Han fikk tildelt Holmenkollmedaljen i 1969. Odd Martinsen var medlem av IL i BUL, Oslo, og har 11 NM-gull.
Martinsen ble i januar 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for «innsats for norsk og internasjonal skiidrett».Odd Martinsen er far til skiløperen Bente Skari. Han ble leder for langrennskomiteen i FIS fra 1986.


== Internasjonale meritter ==
VM 1966: gull på 4 × 10 km stafett, bronse på 15 km
OL 1968: gull på 4 × 10 km stafett, sølv på 30 km
Vinner av 15 km i Holmenkollen
VM 1970: sølv på 15 km, bronse på 30 km
VM 1974: bronse på 4 × 10 km stafett
OL 1976: sølv på 4 × 10 km stafett


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odd Martinsen – Olympedia 
(en) Odd Martinsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Odd Martinsen – FIS (langrenn)
Amalie

Amalie er et kvinnenavn av tysk opprinnelse. Latinsk tysk kortform av gotiske navn med forleddet Amal, som betyr «virksom».


== Utbredelse ==
Amalie er et vanlig navn i Danmark. Ifølge Statistisk sentralbyrå er det 4 327 i Norge som har Amalie som første fornavn, mens det er 3 627 kvinner som har Amalie som eneste fornavn. Det var en popularitetsbølge fra 1800-tallet som nærmet seg bunnivå i 1915. Det var først på slutten av 1980-tallet at navnet begynte å ta seg opp igjen i Norge. 

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Amalie  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Varianter ==
Amalia er en variant av Amalie, og ifølge  Statistisk sentralbyrå er det 68 kvinner i Norge som har Amalia som første navn og 42 som har Amalia som eneste fornavn
Amelia er en variant av Amalia, og ifølge  Statistisk sentralbyrå er det 184 kvinner i Norge som har Amelia som første navn og 111 som har Amelia som eneste fornavn. 
Amelie er en variant av Amalie, og ifølge  Statistisk sentralbyrå er det 73 kvinner i Norge som har Amelie som første navn og 45 som har Amelie som eneste fornavn. 
Emelie er en variant av Amalie, og ifølge  Statistisk sentralbyrå er det 159 kvinner i Norge som har Emelie som første navn og 79 som har Emelie som eneste fornavn. 


== Kjente personer med navnet Amalie ==
Amalie Skram (1846–1905)
Amalie Münster, dansk hoffdame og poet (1767–1814)
Charlotte Amalie av Danmark og Norge
Amalie Iuel, norsk friidrettsutøver (1994–)
Sophie Amalie Moth (1654–1719)


=== Annen bruk av navnet ===
Amalies jul norsk julekalenderserie for barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Amalie
(en) Think Baby Names: Amalie
Luftambulansetjenesten

Luftambulansetjenesten HF, tidligere Helseforetakenes Nasjonale Luftambulansetjeneste ANS, er et helseforetak eiet av Norges fire regionale helseforetak. Helseforetaket har ansvar for den flyoperative delen av ambulansetjenesten i Norge og er primær kundekontakt for transportdelen. Helseforetaket kjøper tjenestene fra kommersielle aktører og Justis- og beredskapsdepartementet (Redningshelikoptertjenesten). Helseforetakene har ansvaret for helsepersonellbemanningen.
Luftambulansetjenesten HF har hovedkontor i Bodø og ble stiftet i 2004 under navnet Helseforetakenes Nasjonale Luftambulansetjeneste ANS. Selskapet ble omdannet til et helseforetak i 2017.I 2016 består tjenesten av tretten ambulansehelikoptre som flyr fra tolv baser, og ni ambulansefly fra syv baser. Sea King redningshelikoptre operert av 330 skvadron benyttes også til luftambulanseoppdrag, men har redningstjeneste som sin prioriterte oppgave.


== Innleide operatører ==
Airlift hadde kontrakt med Rikstrygdeverket om luftambulanseflyging med helikopter fram til 2002 da Norsk Luftambulanse tok over denne delen av operasjonene. Lufttransport FW er den andre operatøren. Selskapet opererer 11 ambulansefly (Beech King Air 200) og fire helikoptre (AgustaWestland AW139).
Babcock Scandinavian AirAmbulance er tildelt kontrakt på drift av ambulansefly fra 1. juli 2019 med varighet til 2025 og mulighet for forlengelse til 2030. Ti Beechcraft 250 og ett Cessna Citation Latitude skal opereres fra syv baser i Norge på oppdrag for Luftambulansetjenesten HF.


== Baser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Luftambulansetjenesten – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Faktaboks om Luftambulansetjenesten i Norge
Voodoo Lounge

Voodoo Lounge er et album av The Rolling Stones,  utgitt i juli 1994.
Albumet huskes kanskje spesielt for at det var deres første album uten Bill Wyman. Etter å ha vært med helt fra starten i 1962, trakk Wyman seg året før albumet ble utgitt. Han blir erstattet av Darryl Jones, men Stones blir en kvartett.
Både «Love Is Strong», «You Got Me Rocking», «Out of Tears» og «I Go Wild» ble utgitt som singler, men ingen av dem kom høyt opp på hitlistene (14, 23, 36 og 24 i Storbritannia). På VG-lista endte «Love Is Strong» bak «Mmm Mmm Mmm Mmm» og «Love Is All Around»Voodoo Lounge toppet lista i UK, nådde andreplass på Billboard og tredjeplass på VG-lista i juli 1994.
Voodoo Lounge-turnéen kommer til Valle Hovin stadion 9. juni 1995.


== Sporliste ==
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.

Side en«Love Is Strong» – 3.49
«You Got Me Rocking» – 3.36
«Sparks Will Fly» – 3.15Side to«The Worst» – 2.24
«New Faces» – 2.51
«Moon Is Up» – 3.40
«Out of Tears» – 5.27Side tre«I Go Wild» – 4.24
«Brand New Car» – 4.14
«Sweethearts Together» – 4.45
«Suck on the Jugular» – 4.26Side fire«Blinded By Rainbows» – 4.33
«Baby Break It Down» – 4.07
«Thru and Thru» – 6.00
«Mean Disposition» – 4.07 Spor 15 var bare inkludert på CD-utgaven i 1994, men er med på 2010 vinyl 2-LP 


== Besetning ==
The Rolling StonesMick Jagger - sang, munnspill, elektrisk og akustisk gitar, maraccas, kor
Keith Richards - elektrisk og akustisk gitar, kor, sang på «The Worst» og «Thru and Thru»
Charlie Watts - trommer, tamburin
Ron Wood - gitar, lap-slide, pedal steel, korØvrige medvirkendeDarryl Jones - bass
Chuck Leavell - tangentinstrumenter, kor
Ivan Neville - orgel, kor
David McMurray - saksofon
Bernard Fowler - kor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Voodoo Lounge på Discogs 
(en) Voodoo Lounge på MusicBrainz 
(en) Voodoo Lounge på AllMusic
SKB

SKB kan referere til

Selvkomprimerende betong
Sportsklubben Brann
Støtteforeningen for Kreftsyke Barn
Streitkräftebasis
Sprøytebetong

Sprøytebetong er betong som blir sprøytet på en annen overflate, vanligvis fjell eller gammel herdet betong, ved hjelp av trykkluft. Sprøytebetong stivner raskt grunnet tilsetning av akselerator.I dag er det to metoder for sprøytebetong i bruk, tørrsprøyting og våtsprøyting. Ved tørrsprøyting blir tørrstoffene sement og tilslag ført fram til munnstykket der vann blir tilsatt. Ved våtsprøyting blir betongen blandet før den føres fram til munnstykket. For begge metoder blir betongen tilsatt akselerator i munnstykket. Sprøytebetong blir ofte armert med fiberarmering. Et av anvendelsesområdene til sprøytebetong er fjellsikring. Et lag sprøytebetong, typisk ca. 70-100mm tykt, kan brukes i kombinasjon med fjellbolter for å sikre at løse steiner ikke faller ut fra vertikale utsprengte fjellskjæringer eller fra tak i tunneler. Et annet bruksområde er betongrehabilitering. Da blir skadet betong fjernet, armeringen frilagt, overflaten rengjort, og ny betong blir sprøytet på for å beskytte armeringen.


== Referanser ==
Kenney Jones

Kenneth Thomas Jones, vanligvis kun kjent som Kenney Jones, (født 16. september 1948) er en britisk musiker best kjent som trommeslager i The Small Faces, The Faces og The Who.
Jones var med i The Small Faces fra 1965 til bandet ble oppløst i 1969. Da Steve Marriott gav seg, var han med på å starte The Faces sammen med de gjenværende medlemmene fra The Small Faces samt Rod Stewart og Ron Wood fra The Jeff Beck Group. Da Stewart fikk stor suksess som soloartist mens Wood begynte å spille med The Rolling Stones, ble imidlertid The Faces oppløst i 1976. To år senere døde trommeslageren i The Who, Keith Moon, og Jones tok over. Han spilte med The Who frem til 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenney Jones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kenney Jones på Internet Movie Database 
(en) Kenney Jones på Discogs 
(en) Kenney Jones på MusicBrainz 
(en) Kenney Jones på Songkick 
(en) Kenney Jones på AllMusic
Ferdigbetong

Ferdigbetong er betong som blir produsert på en blandestasjon og deretter transportert med betongbil til byggeplassen som fersk betong. På større anlegg blir ofte betongen produsert på en mobil blandestasjon  som er plassert på anlegget. Hvis betongen produseres på byggeplassen men av et annet firma enn entreprenøren som skal bruke den, kalles den ferdigbetong.


== Referanser ==
Normalbetong

Normalbetong er betong med tetthet mellom 2000 kg/m³ og 2600 kg/m³. Stort sett all betong som produseres er normalbetong. I enkelte tilfeller der det er viktig å spare vekt brukes lettbetong, og i svært sjeldne tilfeller brukes tung betong.


== Referanser ==