jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hieronymusdagen

Hieronymusdagen eller Den internasjonale oversetterdagen eller Verdensdagen for oversettelse (fr. Journée mondiale de la traduction, eng. International Translation Day) er en internasjonal dag for oversetteryrket. Dagen markeres i slutten av september, og har fått navn etter Hieronymus, oversetternes skytshelgen. Internasjonalt er dagen fastsatt til 30. september, Hieronymus' dødsdato (år 420). Feiringen har blitt institusjonalisert av det internasjonale oversetterføderasjonen (FIT-ITF) siden 1991.


== Referanser ==


== Se også ==
Norsk Oversetterforening
Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening
Norsk audiovisuell oversetterforening
Bastianprisen
Schloss Glienicke

Schloss Glienicke var sommerslottet til Karl av Preussen. Det ligger i området av Berlin kalt Wannsee, i bydelen Steglitz-Zehlendorf.  Slottet er fra 1990 på UNESCOs liste over verdens kulturarv som en del av Slott og parker i Potsdam og Berlin.  Det forvaltes av Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg.
Det opprinnelige bygget fra ca. 1750 ble i 1826 ble ombygget av Karl Friedrich Schinkel til sommerslott for prins Karl. Slottet ble bygget i senklassisistisk stil. 
Ved gatefronten står to gyldne løver, utformet av Schinkel etter modell av løvefontenen foran Villa Medici. I slottet finnes en rekke antikke kunstgjenstander, som prinsen brakte med seg fra sine reiser.
Slottsparken kalles Volkspark Glienicke. I nærheten finnes bl.a. Glienicker Brücke og Jagdschloss Glienicke.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schloss Glienicke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons Schloss Klein Glienicke (Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg)
Sverre Halvorsen

Sverre Sigurd Halvorsen (født 12. juni 1891 i Kristiania, død 11. april 1936) var en norsk tegner og tegnefilmskaper. Han var han antakelig den første animatøren i Norge.  
Han gikk først i lære som siselør hos J. Tostrup, før han deretter gikk ved Kunst- og håndverksskolen. Etter endt utdannelse der la han siselørarbeidet på hylla, og ble tegner på fulltid. Han var fast tegner i Aftenposten og senere Verdens Gang. Halvorsen var mest kjent for karikaturene sine, som ofte stod på trykk i datidens vittighetspresse som Vikingen, Korsaren, Humoristen og Tyrihans.Inspirert av den tyske tegneren Robert Leonard, lagde Sverre Halvorsen allerede i 1913 flere animerte filmer for direktør Randall på Cirkus Tivoli i Kristiania, men i dag eksisterer kun Roald Amundsen paa Sydpolen fra denne perioden. Tegningene ble utført ved hjelp av kritt og tavle. I Det nye Aar? tok han i tillegg til tegning  i bruk såkalt pixillation-teknikk, det vil si animasjon av virkelige gjenstander og figurer. 
Han var med på å starte Tegnerforbundet i 1916. Han etterlot seg også en hel del tegninger fra den nå nedrevne bebyggelsen i Vika.


== Animasjonsfilmer (utvalg) ==
Oscar Mathiesen på skøiter ved Nordiska Spelen (1913)
Roald Amundsen paa Sydpolen (1913)
Selvangivelsen (1913)
Jul i Norge (1921)
Det nye Aar? (1921)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Halvorsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sverre Halvorsen på Internet Movie Database 
(en) Sverre Halvorsen hos The Movie Database
Hans Petter Buraas

Hans Petter «Burre» Buraas (født 20. mars 1975 i Bærum) er en norsk tidligere alpinist som representerte Bærums Skiklub.


== Karriere som alpinist ==
Buraas vant gullmedalje i slalåm under OL 1998 i Nagano. Før dette hadde han ikke vunnet noen verdenscuprenn, men overrasket med å utklasse konkurrentene. Ned til sølvet var det 1,36 sekunder.Han debuterte i verdenscupen 6. januar 1995 i Kranjska Gora og fikk sine første verdenscuppoeng 12. november 1995 med 27.-plass i storslalåm i Tignes. Han tok én seier i et verdenscuprenn i slalåm, rennet han vant var 11. desember 2000 i Sestriere. Han har fire andreplasser og fem tredjeplasser i verdenscupen i slalåm i perioden 1997–2003.
I VM 2007 i Åre ble han nummer åtte i slalåm, samme år la han også opp som utøver.


== Etter idrettskarrieren ==
Høsten 2008 medvirket Buraas i TV 2-programmet Skal vi danse. I 2009 deltok han i Zebra Grand Prix på TV 2 Zebra, hvor han sammen med lagkamerat Terje Schröder kom på 4.-plass.
I 2009 engasjerte Buraas seg i utviklingen av norske alpinister ved å bli trener på NTG Bærum. Han var også elev ved skolen i perioden 1991-1994.I dag er han selvstendig næringsdrivende, og gift med programlederen Pia Rivelsrud. De har tvillinger født i 2011.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Verdenscupseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Resultater ==
Norgesmester

1998 Slalåm
1998 Storslalåm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Petter Buraas på Internet Movie Database 
(en) Hans Petter Buraas – Olympics.com 
(en) Hans Petter Buraas – Olympic.org 
(en) Hans Petter Buraas – Olympedia 
(en) Hans Petter Buraas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Petter Buraas – FIS (alpint) 
(en) Hans Petter Buraas – ski-db.com 
(en) Buraas' nettside
(en) «Nagano 1998 - Athlete profile: Hans-Petter Buraas». CNN/SI. A Time Warner Company. 3. februar 1998. Arkivert fra originalen 16. august 2012. Besøkt 15. oktober 2014.
Orgasme

Orgasme, også kjent som klimaks eller utløsning, er høydepunktet av lystfølelse under seksuell aktivitet. Orgasme er en fysiologisk og psykologisk respons på seksuell stimulering som kan oppleves av dyr og mennesker av hannkjønn (vanligvis ledsaget av sædtømming) og hunnkjønn (rytmiske sammentrekninger i skjede og gjennom hele kroppen). Orgasmen hos mennesker varer fra 2 til 15 sekunder og etterfølges oftest av en dyp følelse av ro og tilfredshet. Orgasmen er en av naturens måter å sikre at et dyr «ønsker» paring og dermed utbrer sine egne gener ved kjønnet formering.
Ordet orgasme er lånt fra det greske orgasmos som er dannet av et ord som betyr «å svulme» eller «bli prirret».


== Orgasme hos mennesker ==
Orgasme innledes hos begge kjønn av sterk og vedvarende følelse av psykisk velvære og sterk seksuell opphisselse. Både menn og kvinner opplever deretter sammentrekninger i musklene i underlivet. Hos kvinner trekker skjedeveggene seg sammen, og hos menn fører en rekke sammentrekninger til sædutløsning. Sammentrekningene er målt til 0,8 sekunders mellomrom hos både menn og kvinner. En orgasme kan oppleves og føles ulikt fra gang til gang og fra person til person. En objektiv beskrivelse av en orgasme er vanskelig å gi på tvers av mennesker og kjønn, men det er ikke antatt at orgasmefølelsen er ulik mellom menn og kvinner. 
Når det skjer en orgasme strammes pubococcygeus-muskelen (PC-muskelen) som ligger mellom anus og den ytterste delen av vagina hos kvinner, og mellom anus og musklene rundt penis hos menn. Fysiske kjennetegn for orgasme hos menn er ejakulasjon. Og fysiske kjennetegn hos kvinner er at de får muskelsammentrekninger.
Enkelte skiller mellom orgasme hos kvinner når den skjer ved stimulering av klitoris, såkalt klitorisorgasme, i motsetning til stimulering av vagina, såkalt vaginalorgasme. Noen hevder også at intens og rytmisk berøring av G-punktet foran i skjedetaket kan gi dem sterkere orgasmer, eventuelt som sprutorgasme. På samme måte kan noen menn oppnå mer intens lystfølelse dersom en samtidig med berøring av penis også stimulerer prostatakjertelen, for eksempel med fingre i anus.  


== Se også ==
Ekstase


== Eksterne lenker ==
Kvinnens orgasme; klikk.no
Mannens orgasme; klikk.no
Timothy Ward

Timothy Victor Ward (født 17. oktober 1917 i Cheltenham, død 28. januar 1993 i Barton-under-Needwood) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball. Han var også manager for fire engelske fotballklubber.


== Biografi ==
Han startet sin fotballkarriere i hans lokale klubb, Scunthorpe United. Etter å ha overbevist George Jobey, Derby County sin manager på den tiden, ble han kjøpt av Derby for £100 i april 1937.  Året etter skaffet han seg fast plass på laget, og denne plassen hadde han fram til 2. verdenskrig brøt ut. 
I tiden etter krigen hadde han problemer med å spille seg inn på laget, og Arsenal ønsket å kjøpe han for £10 000. Dette ble avslått, og etter en stund greide Ward ikke bare å spille seg inn på klubblaget, men også landslaget.
Timothy Ward debuterte på landslaget mot Belgia den 21. september 1947. Han spilte to landskamper for England.  
I mars 1951 ble han overraskende solgt til Barnsley, en klubb han spilte for de to siste årene av sin fotballkarriere.
Ward gikk omtrent rett fra å være spiller i Barnsley til å bli manager. Han var i denne klubben i sju år før han overtok managerjobben i Grimsby Town. To år senere var han tilbake i Derby, denne gang som manager. Hans siste managerjobb var for Carlisle United der han var fram til september 1968. 


== Karriere som spiller ==


=== Klubblag ===


=== Landslagskarriere for England ===


== Karriere som manager ==


=== Klubblag ===


== Kilder ==
Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4
Rollin, Jack (1998): ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
Brian Dennis (1996) "The Definitive Barnsley F.C." The Association of Football Statisticians, Essex. ISBN 1-899468-05-6
Olav Zakariassen

Olav Zakariassen (født 27. november 1946 i Drammen) er en bibliotekar, forfatter og lokalhistoriker. 
Zakariassen ble biblioteksjef i Askim i 1976. I 1984 var han leder av Norsk Bibliotekforening. 
Han utga to romaner, Trost og Laks, som begge handler om brytningene mellom bønder, arbeidere og byborgere, men lokalhistorien sto ham nærmere. I 1999 fikk han et halvannet års engasjement av Smaalenene Medier AS for å skrive mediehistorien for Indre Østfold og ble dermed forfatter på heltid. Underveis fikk han et ettårsengasjement av styret for Moss Avis for å skrive denne avisens historie. Han fikk deretter i oppdrag fra Askim kommune om å skrive Askims historie 1914-1940 og 1945-2000 på fire og et halvt år.


== Utgivelser ==
Trost 1991 (roman)
Laks 1995 (roman)
Øvre, Indre og andre, 2001 (lokal avishistorie fra Indre Østfold)
Mossavisa, 2002 (Moss avis' historie)
Askim bygdehistorie Bind 2, del 2: I lykkens kalosjer: fra landsbygd til industristed. 1914-1940. Askim, 2004.
Askims bygdehistorie Bind 4: Skyfri himmel: 1945-1973. Askim, 2006
Slik ble ØB ØB. Jubileumshefte om Østlandets Blads historie fra 1908 til 1919. Ski, 2008.
Askims bygdehistorie, Bind 5: Portene åpnes, grensene faller. 1973-2003. Askim, 2010.


== Se også ==
Norsk lokalhistorisk institutt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Olav Zakariassen skriver Askims historie
Intervju med Olav Zakariassen
Aller Media AS

Aller Media AS er et bladforlag i Oslo som eies av Aller Holding. Forlaget ble opprettet 1. oktober 2008, ved at Se og Hør Forlaget AS, Allers Familie-Journal AS og Aller Spesialmedia AS ble fusjonert med morsselskapet Norsk Aller AS. Fra 1. oktober 2009 ble navnet på det nye selskapet endret til Aller Media AS.Forlaget Se og Hør Forlaget A/S som inngikk i fusjonen het tidligere Forlaget For Alle og var eid av Norsk Aller A/S. I 2005 var forlaget utgiver av følgende publikasjoner:

20. juni 2013 ble det offentliggjort at Aller Media kjøpte Dagbladet fra Berner Gruppen.Pr mai 2015 eier Aller Media AS følgende merkevarer:

Allers
Autofil
Båtmagasinet
Brukhodet.no
Dagbladet
DinSide
Epla
Fineart
Henne
Jeger
KK
Kunst
Lommelegen
Mammanett
På TV
Samler og antikkbørsen
Se og Hør
Stylemag
ToppGirl
Vakre hjem og interiør
Vi over 60
Kode24


== Referanser ==
Tøyhuset i Berlin

Tøyhuset i Berlin (tysk Zeughaus Berlin) er et tøyhus i Berlin og den eldste bygningen på boulevarden Unter den Linden. Den ble bygget mellom 1695 og 1706 som våpenarsenal (tøyhus) og regnes som en av de vakreste profane barokkbygninger i Nord-Tyskland. Bygningen disponeres av Deutsches Historisches Museum.
Her forsøkte Rudolf Christoph Freiherr von Gersdorff å drepe Hitler i et attentat som også ville tatt livet av ham selv. 21. mars 1943 åpnet man en utstilling i tøyhuset av krigsbytte tatt fra Sovjetunionen. Gersdorff hadde en bombe skjult under frakken, men Hitler hastet gjennom utstillingen uten å stanse ved montrene, til tross for Görings oppfordringer. Gersdorff rakk så vidt ut på toalettet, der han knuste detonatoren og skyllet den ned.Tøyhuset i Berlin var 25. mars 2007 sted for undertegning av Berlin-erklæringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zeughaus (Berlin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zeughaus (Berlin) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Informationen über Geschichte und Architektur des Berliner Zeughauses
Gösta Pettersson

Gösta «Fåglum» Pettersson (født 23. november 1940) er en tidligere svensk syklist.
Pettersson var aktiv syklist i 1960- og 1970-årene. Han ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for 1967 sammen med de andre brødrene «Fåglum»: Sture, Erik og Tomas, for VM-seieren i lagtempo i Heerlen, Nederland.
Gösta Pettersson vant Giro d'Italia i 1971 og kom på tredjeplass i Tour de France i 1970. Han ble verdensmester tre ganger og fikk individuelt OL-sølv i Mexico by 1968. I 1968 ble han rangert som verdens beste syklist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gösta Pettersson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gösta Pettersson – Olympedia 
(en) Gösta Pettersson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gösta Pettersson – ProCyclingStats 
(en) Gösta Pettersson – Cycling Archives 
(en) Gösta Pettersson – CycleBase 
(en) Gösta Pettersson – TheSports.org
Deutsches Historisches Museum

Deutsches Historisches Museum forkortet DHM, (norsk: Det tyske historiske museum) ble grunnlagt i 1987 i anledning av byen Berlins 750-årsjubileum. Det holder til i Berlins tøyhus (Zeughaus Berlin) ved Unter den Linden, og i en tilstøtende utstillingsbygning oppført av arkitekten I. M. Pei i 2004.


== Historie ==
Ved Tysklands gjenforening i 1990 ble bygningen som lå i Øst-Berlin og samlingene til Museum für Deutsche Geschichte (MfDG), overdratt til Deutsches Historisches Museum. MfDG var det sentrale historiske museum i DDR. DHM ble dermed Tysklands sentrale museum for den samlede tyske historie.Museet ble opprinnelig etablert i samarbeid mellom den tyske stat og delstaten Berlin. Det eies per 2020 av en stiftelse der styret er oppnevnt av Tysklands regjering, Forbundsdagen og delstatene. Underlagt styret finnes et vitenskapelig råd, sammensatt av fremstående medlemmer fra historie- og sosialforskningen, kunsthistorie og museumsvesen.


== Utstillinger og samlinger ==
Museets faste utstilling er (2020) kalt Deutsche Geschichte vom Mittelalter bis zum Mauerfall (Den tyske historie fra middelalderen til Murens fall). Utstillingen gir med 7 000 objekter et overblikk over tysk historie i et internasjonalt perspektiv.Samlingene er (per 2020) inndelt i avdelingene for «dagliglivets kultur» (Alltagskultur) med blant annet jakkemerker, landbruk, politikk, historie, teknikk og leketøy. Andre samlinger er knyttet til temaene militaria, kunsthåndverk og grafikk og kunst (maleri og skulptur). Museet har en stor dokumentsamling en samling knyttet til  finans- og næringslivshistorie og en billedsamling som omfatter blant annet foto, plakater og postkort. DHM har et filmarkiv, en samling kalt sentral dokumentasjon og et bibliotek.


== Internett ==
LeMO (Lebendiges Museum Online/Levende museum online) er et historisk oppslagsverk på museets hjemmeside.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Deutsches Historisches Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Museets objektdatabank
LeMO - Lebendiges Museum Online (Levende museum online)
NÅ

NÅ, var et norsk ukeblad som utkom fra 1952 til 1995. Bladet var kjent for sine aktuelle billedreportasjer og skarpe, konservative standpunkter.Det ble grunnlagt i 1952 av den næringspolitiske opplysningsforeningen Libertas, og skiftet navn fra Billedbladet NÅ til NÅ i 1957. Bladet kom først ut hver 14. dag og senere ukentlig. Bladet ble overtatt av Ernst G. Mortensens forlag i 1984, solgt til Bladkompaniet i 1993 og nedlagt i 1995. Redaktører var blant annet Kjell Lynau (fra 1954 til 1983), Gunnar Flikke og Kjetil Johnsen.
NÅ var opprinnelig et motsvar til arbeiderbevegelsens ukerevy Aktuell. I 1953 reklamerte det med a være «hele Norges billedblad hvor alle deler av landet er representert». Bladet gjorde også et poeng av å vise bilder av personene bak stemmene fra politikk og kringkasting. Bladet var særlig kjent for sitt aktualitetsstoff, sine fotoreportasjer og konservative, politiske holdninger. I tillegg til reportasjer fra Norge, presenterte bladet stoff om næringslivet, sport, forsvaret, kongelige og kjente personer, mote, bil, film og teater fra utlandet. Mot slutten av bladets eksistens, særlig etter at Libertas solgte seg ut, utviklet det seg til å bli en konkurrent til Se og Hør, og altså nedlagt i 1995.

I 1998 ble billedarkivet til Billedbladet NÅ med fotografier fra 1953 til 1988 gitt som gave fra NTB til Riksarkivet. Gaven bestod av et organisert, kronologisk arkiv med negativer og kontaktkopiark i rundt 14 000 konvolutter. Mange anerkjente fotografer er representert i arkivet, og selv bilder som aldri ble brukt i bladet, er med. Papirutgaven er digitalisert og åpent tilgjengelig hos Nasjonalbiblioteket.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eksempler fra NÅs bildearkiv i Riksarkivet
Digitalisering hos Nasjonalbiblioteket
Gustave Doré

Louis Christophe Paul Gustave Doré (født 6. januar 1832 i Strasbourg, død 23. januar 1883 i Paris) var en fransk illustratør, maler og billedhugger. Doré var langt på vei selvlært og arbeidet som illustratør fra han var 16 år gammel. Han bidro med illustrasjoner til ca. 90 bøker, deriblant en bibelutgave fra 1866, Dante Alighieris Den guddommelige komedie og bøker av Lord Byron, Miguel de Cervantes, François Rabelais og Honoré de Balzac. Han arbeidet etter hvert også med maleri og i sine siste år som billedhugger.


== Biografi ==

Doré ble født i Strasbourg, og hans første illustrerte historie ble utgitt da han var femten år gammel. Han begynte å arbeide som litteraturillustratør i Paris. Dorés oppdrag innbefatter arbeider av Rabelais, Balzac, John Milton og Dante. I 1853 ble han spurt om å illustrere verkene til Lord Byron. Dette oppdraget ble etterfulgt av ytterligere oppdrag fra britiske utgivere, innbefattet en illustrert engelsk bibel. Doré illustrerte også utgave av Edgar Allan Poes The Raven.

Dorés engelske bibel (1866) ble en stor suksess, og i 1867 hadde han en stor utstilling av sine arbeider i London. Denne utstillingen foranledet grunnleggelsen av Doré Gallery i New Bond Street.
I 1869 foreslo Blanchard Jerrold, sønn av Douglas William Jerrold, å samarbeide med Doré for å lage et omfattende portrett av London. Jerrold fikk ideen fra The Microcosm of London, laget av Rudolph Ackermann, William Pyne og Thomas Rowlandson i 1808.
Doré skrev under på et femårsprosjekt med utgiverne Grant & Co som innbefattet at han ble i London tre måneder av året. Han ble betalt den kolossale summen £10 000 i året for dette arbeidet. Boken, London: A Pilgrimage, med 180 graveringer, ble utgitt i 1872. 
London: A Pilgrimage ble en kommersiell suksess, og Doré mottok oppdrag fra andre britiske utgivere, men verket ble mislikt av mange samtidige kritikere. Noen kritikere var bekymret over at Doré så ut til å fokusere på fattigdommen som eksisterte i London. Doré ble beskyldt av Art Journal for å «oppfinne heller enn å kopiere». Westminster Review hevdet at «Doré lager skisser hvor de simpleste og mest vulgære særpreg er tydelige». 
Dorés senere verker innbefattet Samuel Taylor Coleridges Rime of the Ancient Mariner, John Miltons Det tapte paradis, Alfred Tennysons The Idylls of the King, The Works of Thomas Hood og Dantes Den Guddommelige Komedie. Hans verker dukket også opp i Illustrated London News. Doré fortsatte å illustrere bøker til sin død i Paris i 1883. Han er gravlagt i Père Lachaise-gravlunden i nevnte by.


== Galleri ==
Gustave Doré
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustave Doré – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gustave Doré – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Dorés bildebibel fra 1866 med 230 illustrasjoner (Nettutstilling fra Statsarkivet i Bergen)
Jill Goodacre

Jill Goodacre Connick (født 29. mars 1964 i Lubbock i Texas) er en amerikansk skuespiller, og tidligere Victoria's Secret supermodell.
Jills store gjennombrudd kom på midten av 1980-tallet, da Victoria's Secret ansatte henne. Snart var hun den mest kjente VS modellen, og er en av de første kvinner til å oppnå stor kjendis status som supermodell.
Goodacre jobbet som modell frem til hun giftet seg med artist og skuespiller Harry Connick jr. i 1994. Sammen har de tre barn.


== Filmografi ==
1997 The Uninvited
1994 Ladybird Ladybird
1984 Odd Jobs


== Annet ==
1997 Duckman (stemme)
1994 Venner for livet (gjesterolle)
1993 Harry Connick Jr.: The New York Big Band Concert (regissør)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jill Goodacre på Internet Movie Database 
(fr) Jill Goodacre på Allociné 
(en) Jill Goodacre på AllMovie 
(en) Jill Goodacre hos The Movie Database
Preußischer Landtag

Preussischer Landtag (den prøyssiske landdag) er et begrep som fra det 15. århundret ble brukt på forskjellige politiske institusjoner i Preussen.
Begrepet ble brukt om stenderforsamlingen i Kongeriket Preussen. Fra 1849 til 1918 var det navnet på Preussens parlament som besto av to kamre: (Preußisches Herrenhaus) og (Preussisches Abgeordnetenhaus).
Under Weimarrepublikken var Preussischer Landtag navnet på parlamentet til Fristaten Preussen. Den ble opprettet i 1921 i forlengelsen av Den grunnlovsgivende prøyssiske Landsforsamling.
Landdages valgperiode var fire år, men kunne bli oppløst ved flertallsvedtak eller gjennom folkeavstemning. Landdagen var Preussens politiske forsamling. Landdagen kunne endre Preussens forfatning med ⅔-flertall, og landdagen valgte ministerpresidenten. Forsamlingen kunne innkalle regjeringsmedlemmer, eller hele regjeringen og eventuelt vedta mistillit. Med ⅔-flertall kunne landdagen stille regjeringsmedlemmer for riksrett. En gruppe på 1/5 kunne vedta iverksettelse av parlamentariske undersøkelseskommisjoner.
* Se også: Den prøyssiske landdagen (bygning) og Liste over presidentene for Den prøyssiske landdagen


== Litteratur ==
Hans Wilderotter: Das Haus der Abgeordneten: Ein Denkmal preußischer und deutscher Geschichte in der Mitte Berlins. Philo Fine Arts, Dresden 2001, ISBN 3-364-00378-5


== Eksterne lenker ==
(en) Preußischer Landtag (building) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Preußischer Landtag – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Tabelle zur Geschichte des Preußischen Landtags