Mieszko I av Polen

Mieszko I (født 922–945, død 25. mai 992) var den første historiske representant for huset Piast. Som hertug av Polen fra cirka 960 og frem til sin død var han polanernes første historiske hersker, og han regnes samtidig som Polens faktiske grunnlegger.


== Liv og virke ==
Det finnes ingen sikker informasjon om Mieszko Is liv før han tok kontroll over sine landområder. Det er også en betydelig spennvidde mellom overslagene over når han ble født. Kanskje kan hans høye aktivitet årene før sin død tas til inntekt for at han ikke var svært gammel da, altså at de senere anslagene over hans fødselsår er de mest rimelige.
I 965 ektet han den tsjekkiske hertug Boleslav Is datter, katolske Dubrava (polsk Dobrawa), og lot seg kristne året etter, samtidig som han gjorde kristendommen til rikets offisielle religion. Slik ble Polen en del av den vestlige kristne kulturkretsen. Teoretisk hadde ikke noe kristent land rett til å angripe det nye riket, da polanernes hertug fra nå av ble medlem av det allmennkristne fellesskapet.
Allikevel angrep den tyske markgreven Hodo – om enn på egen hånd – Polen i 972, men ble knust samme år i det kjente slaget ved Cedynia. Med det samme befestet Mieszko sin stilling i Vest-Pommern, og området frem til elven Odra ble nå en del av hans rike. 
Mieszko videreførte politikken til sin far (Siemomysł) og bestefar (Listek). Som herskere av et hedensk hertugdømme på territoriene til det nåtidige Stor-Polen hadde begge to gjennom allianser og militær styrke underordnet seg Kujavia og sannsynligvis også Øst-Pommern og Masovia. 

Med Dobrawas død i 977 løsnet den polsk-tsjekkiske alliansen, og cirka 990 erobret Mieszko Schlesien og sannsynligvis også Lille-Polen fra Tsjekkia. Mieszko giftet seg på ny i 980 med den tyske Oda av Haldersleben.
Bevarte kilder beskriver Mieszko I som en dyktig politiker, talentfull leder og karismatisk hersker. Han inngikk allianser blant annet med Tsjekkia, Sverige og Keiserriket. I utenrikspolitikken lot han seg lede først og fremt av rikets interesser, og kunne inngå overenskomst til og med med sine tidligere fiender. 
Mieszko I etterlot et rike med betydelig stryket posisjon i Europa, og med et territorium som (i det minste) var fordoblet. Før sin død fordelte han riket mellom sine tre sønner.
Under kristningen av Polen i 966 omfattet Mieszkos rike Stor-Polen, Kujavia, Masovia, Øst-Pommern og Vest-Pommern (delvis). Mot slutten av hans regjeringstid ble også Schlesien og Lille-Polen innlemmet i riket. Det var i sin helhet et område på omtrent 250 000 km², med cirka 1 million innbyggere. Hovedstaden var Gniezno, og andre hovedbyer var Poznań, Ostrów Lednicki og Giecz.
Under Mieszko ble det bygd en rekke kierker- Katedralen i Gniezno ble bygd i hans tid, og sannsynligvis var han også den som la grunnen for kirken i  Ostrów Tumski ok katedralen i Poznan. 
Det er også sannsynlig at Polen begynte å mynte sine egne penger under Mieszko I.


== Død ==
Mieszko døde 25. mai 992. Tidlige kilder oppgir ingen dødsbakgrunn, utover at det var en naturlig død. Senere er det blitt antatt, og muligens med rette hevdet, at han døde av høy alder, brutt ned av feber. 
Han ble sannsynligvis begravet i domkirken i Poznan, mens hans levninger er aldri blitt identifisert.


== Barn ==
Mieszko fikk fem barn. Med sin første hustru, Dobrawa fikk han Bolesław, Świętosława. Med Oda fikk han Mieszko, Świętopełk, Lambert.
Bolesław ble hans etterfølger. Świętosława ble gift med Svein Tjugeskjegg av Danmark.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herbert Ludat: An Elbe und Oder um das Jahr 1000. Skizzen zur Politik des Ottonenreiches und der slawischen Mächte in Mitteleuropa, Böhlau, Köln 1971.
Christian Lübke: «Mieszko I.», i Lexikon des Mittelalters, Bd. 6, 1993, Sp. 616f. (Literatur).
Eduard Mühle: Die Piasten. Polen im Mittelalter., C.H. Beck, München 2011.