jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bloemfontein

Bloemfontein (sotho: Mangaung) er den sjette største byen i republikken Sør-Afrika og hovedstad for provinsen Freistata. Den er også en av Sør-Afrikas tre hovedsteder, ettersom landets høyeste domstol ligger her. Bloemfontein er Sør-Afrikas juridiske hovedstad. De to andre hovedstedene i Sør-Afrika er Cape Town, som er den lovgivende hovedstaden, og Pretoria, som er den administrative hovedstaden.
Navnet er afrikaans og betyr «blomsterkilden». På sotho kalles den Mangaung som betyr «gepardenes by». Byen har også et universitet, grunnlagt 1904, med ca. 20 000 studenter.


== Historie ==
Den opprinnelige befolkningen i området tilhører san-, griquas- og sotho-stammene. Europeiske innvandrere kom fra rundt 1836, for det meste voortrekker, altså ikke-engelske europeere som var uenige med den britiske politikken i Kappkolonien, særlig avkaffelsen av slaveri.
En lokal farm, opprettet rundt 1840, het Bloemfontein. Byen ble grunnlagt som et engelsk fort i 1846, selv om de fleste europeere i området var boere.
Ved proklamasjonen av republikken Oranjefristaten i 1854 ble Bloemfontein hovedstad og fikk en betydelig utvikling i årene etter det. Mange regjeringsbygninger fra denne tiden er ennå å finne i byen. En jernbanelinje ble bygget i 1890 for å forbinde Bloemfontein med Cape Town. Under den andre boerkrigen ble byen okkupert av britene den 13. mars 1900. Ti år senere ble byen del av Den sørafrikanske union, og Bloemfontein ble den juridiske hovedstaden.


== Fotball-VM 2010 ==
I 2010 bruktes Free State Stadium til VM i fotball. Fem gruppespillkamper og en åttendedelsfinale ble spilt her. Den historiske åttendedelsfinale der Tyskland slo England 4–1 ble spilt her.


== Kjente personer fra Bloemfontein ==
J.R.R.Tolkien – født i Bloemfontein, forfatter av Hobbiten, Ringenes Herre og Silmarillion.
Ryk Neethling - Neethling tok gull på 4 x 100 m fri (stafett) i svømming under Sommer-OL 2004.
Shaun Morgan - en musiker som var med på å grunnlegge bandet Seether.
Willem Jackson - en sørafrikansk fotballspiller.
Leon Schuster - filmskaper, skuespiller, programleder og sanger.
Hansie Cronje - cricketspiller og kaptein for det sørafrikanske nasjonale cricketlaget i 1990-årene.


== Eksterne lenker ==
University of the Free State hjemmeside
Den sydafrikanske republikk

Den sydafrikanske republikk (afrikaans: Zuid-Afrikaansche Republiek, ZAR), ikke å forveksle med Republikken Sør-Afrika, utgjorde en statsdannelse sammenfallende med det området som både tidligere og senere har vært kjent som Transvaal, først fra 1857 til 1877, og igjen, etter et vellykket boeropprør mot det britiske overherredømmet, fra 1881 frem til den ble okkupert av britene i 1900 under boerkrigen. Den første presidenten i Den sydafrikanske republikk var Marthinus Wessel Pretorius. Han ble først valgt i 1857. Den andre og mest kjente presidenten var Paul Kruger, som blant annet grunnla Kruger nasjonalpark.
Hovedstaden var Pretoria (grunnlagt 1855), selv om Nelspruit en kort periode tjente som sete for regjeringen. Parlamentet, Volksraad (folkerådet), hadde 24 medlemmer.


== Presidenter ==
Marthinus Wessel Pretorius: 1857-1863
Willem Cornelis Janse van Rensburg: oktober1863 – mai 1864
Marthinus Wessel Pretorius: mai 1864-1871
Thomas Francois Burgers: 1871-1877
(britisk styre 1877-1881)
triumvirat: Pretorius, Kruger and Petrus Jacobus Joubert): 1881-1883
Stephanus Johannes Paulus Kruger: 1883-1902


== Se også ==
Liste over historiske stater
Liste over Den sydafrikanske republikks presidenter
Agenda 21

Agenda 21 er en handlingsplan for miljø- og utviklingsspørsmål som ble vedtatt under FNs konferanse for miljø og utvikling i Rio de Janeiro, 14. juni 1992 (Rio-konferansen). Planen var en utfordring til alle verdens lokalsamfunn om å handle lokalt – til å lage sin «Lokal Agenda 21» handlingsplan (LA 21). Agenda 21 ble videreført i Norge gjennom Fredrikstaderklæringen.
Agenda 21 fokuserte på fire hovedområder:

Fattigdom, forbrukermønstre og andre sosiale og økonomiske spørsmål
Forvaltning av miljø og naturressurser
Nasjonal og internasjonal styrking av den rolle sosiale grupper og frivillige organisasjoner spiller
Finansielle og teknologiske tiltak for å gjennomføre handlingsplanenHandlingsplanen Agenda 21 har ikke lenger praktisk relevans, men andre initiativ som arbeidet med FNs bærekraftsmål har tatt en lignende funksjon. Flere kommuner i Norge legger i dag FNs bærekraftsmål til grunn for sin samfunns- og politikkutvkling, deriblant Asker kommune.


== Se også ==
Bærekraftig utvikling
FNs mål for bærekraftig utvikling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agenda 21 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vitoria

Vitoria (spansk) eller Gasteiz (baskisk) er hovedstaden i provinsen Álava og den autonome regionen Baskerland i Spania.
Byen ble grunnlagt i 1181 av Sancho VI av Navarra.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vitoria-Gasteiz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vitoria-Gasteiz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Aracaju

Aracaju er hovedstad og en kommune i delstaten Sergipe i nordøstregionen av Brasil. Byen har 490 000 innbyggere (2004) og byen dekker et areal på  av 174 km². Aracaju ble etablert i 1592 som en portugisisk koloni og ble delstatshovedstad fra 1855. Navnet sies å være sammensatt av Ara (papegøye) og Cajú (frukten cashew).


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Aracaju – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aracaju – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
http://www.visitearacaju.com.br Arkivert 3. mai 2019 hos Wayback Machine.
http://www.orladeatalaia.com.br Arkivert 23. februar 2019 hos Wayback Machine.
Recife

Recife er hovedstad og en kommune i delstaten Pernambuco i nordøstregionen av Brasil. Recife ligger i den tropiske klimasonen. Byen har om lag 1,6 millioner innbyggere og er Brasils niende største by. Byen er en viktig havneby.
Nær Recife ligger Olinda, som er på UNESCOs verdensarvsliste.


== Historie ==
Recife ble etablert av hollendere i ca. 1630 under navnet Mauritsstad. Byen ble bygget i et deltaområde, noe som gjorde at man måtte ta i bruk hollandske teknikker med å bygge kanaler og demme opp områder. Denne etableringen flyttet det politiske fokus fra Olinda til Mauritsstad. Selv om Portugal fikk tilbake kontrollen over Pernambuco i 1654 og flyttet hovedstaden tilbake til Olinda, forble Recife den viktigste byen for handel og eksport.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Recife – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Recife – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bombardier CRJ900

Bombardier CRJ900 er et tomotors jetfly som produseres av Bombardier Aerospace i Canada. Flytypen er basert på CRJ100/200-serien, og er som forgjengeren konstruert for regional passasjertrafikk.


== Design ==
Etter den store suksessen de hadde med CRJ100/CRJ200-serien bestemte Bombardier seg for å starte produksjon av større varianter av samme design for å konkurrere med flytyper som Boeing 717, Boeing 737-600 og Embraer E-Jet-serien. CRJ900 ble utviklet sammen med CRJ700. Finnes i utgavene CRJ550, -700, -900 og -1000.
CRJ900 er beregnet på 86–90 passasjerer i en en-klasse konfigurasjon. Flyet er utstyrt med GE CF-348C5 jetmotorer som hver yter 59,4 kN, og er også utstyrt med slats. Flyet er løst basert på CRJ200-serien, men med betydelige forbedringer. Flytypen har fått et betydelig forbedre klimakontroll. Motorene er digitalt styrt istedenfor en kombinasjon av mekanisk og justeringer av drivstofftilgangen. Kabingulvet har blitt senket 5 cm, noe som gir bedre utsikt for passasjeren i kabinen, ettersom vinduene nå er nærmere øyenhøyde. Vingespennet er lenger og halen har blitt redesignet og har en større flate og er allotriomorf. Marsjhøyden er typisk 8–10 000 fot høyere enn for forgjengeren, med en littegranne større drivstofforbruk, og en marsjfart på 450–500 knop – en betydelig forbedring over forgjengeren.
I Nord-Amerika flys CRJ900 av Mesa Airlines, SkyWest, Northwest Airlink (Mesaba Airlines) og Delta Connection (Comair). Det første CRJ900-flyet (N901FJ) var faktisk et modifisert CRJ700, som hadde blitt forlenget to steder – framme og bak på skroget. Flyet er permanent parkert i Tucson i Arizona, og har kun blitt flydd for testformål.
CRJ900 konkurrerer delvis med Embraer 175, og i henhold til Bombardier er CRJ900 mer økonomisk å fly per setekilometer, mens Embraer på sin side har større lastekapasitet, rekkevidde og en større kabin.
I juni 2007 var det totalt 62 CRJ900-fly i tjeneste med forskjellige flyselskap, i tillegg til 49 bestilte. De største brukerne inkluderer Mesa Airlines (38 fly), SkyWest Airlines (17) og Mesaba Airlines (13).
Comair, som flyr under navnet Delta Connection, har bestilt 14 CRJ900-fly, og minst 6 av disse var i drift i november 2007. Disse er av spesiell interesse da de er i en to-klasse-konfigurasjon, med 12 førstklasse-seter og 64 øknonomiklasse-seter. Dette skyldes en begrensning i Delta's kontrakt med pilotene, som begrenser regionale flygninger til 76-seters fly.
I mars 2008 bestilte Estonian Air 3 nye CRJ900 NG 90-seters fly. Samme måned bestilte også SAS 13 av disse.


== Varianter ==
CRJ900 produseres i 3 varianter: Standardutgaven CRJ900 i tillegg til CRJ900 ER (Extended Range) og CRJ900 LR (Long Range).
Albert Joleik

Albert Joleik (født Albert Sigvard Andersen 14. mars 1880, død 1968) var en redaktør, nynorskforkjemper, lokalhistoriker og statsstipendiat. Han endret sitt navn til Joleik i 1905.
Han var fra Florø, men bodde i Bergen og på Kleppstølen i Naustdal, der han hadde en gård. Han fullførte examen artium 16 år og 3 måneder gammel i 1896, som den yngste noensinne. Han hadde universitetsstudier i geografi, naturfag, norsk og tysk, og ble i 1901 den første student som innleverte embetseksamen på nynorsk.
Mellom 1905 og 1908 var han offiser i Kongo. Senere var han redaktør for Spegjelen i Trondheim, Gula Tidend og sitt eget blad Fjordaposten i Bergen fram til 9. april 1940.
Som statsstipendiat og lokalhistoriker skrev han flere lokalhistoriske verk, blant annet Sunnfjordsoga, Soga um Jølst og Soga om Flora, og bygdebok for Bremanger. Joleik var en kjent radiokåsør og festtaler. Han var gift med Olava Hjulstad fra Inderøy, og var dermed svoger til gårdbruker og ordfører Hans Hjulstad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norhild Joleik, hovudoppgåve: "Identitet, nasjon, profesjon : Albert Joleik si redaktørrolle i eit motkulturelt og profesjonssosiologisk perspektiv"
Morten Andreas Meyer

Morten Andreas Meyer (født 20. oktober 1959 i Sarpsborg) er en norsk forretningsmann og politiker (H) fra Hamar.


== Yrkesliv ==


=== Bedriftsleder og -rådgiver ===
Etter avgangseksamen ved Hamar katedralskole i 1978 måtte Meyer på kort varsel overta ledelsen for seks ansatte i familiebedriften Meyer Kontorservice, som solgte kontorrekvisita, fordi faren ble syk av kreft og senere døde. Etter å ha fullført en omstilling i bedriften, solgte han den. Han var produktsjef i Emo Engros 1983–1984 og administrerende direktør i Caribonum Norway 1984–1995. Deretter arbeidet han som bedriftsrådgiver for kunder som Storebrand Bank og Notabene.


=== Lokalpolitiker ===
Ved siden av sitt virke i næringslivet hadde Meyer politiske verv. Han var medlem av Hamar kommunestyre 1980–1983 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1982–1984. Han var varaordfører i Hamar kommune i perioden 1999–2001.


=== Statsrådposter ===
Han var statssekretær for statsråd Erna Solberg i Kommunal- og regionaldepartementet 2001–2004, og ble deretter statsråd i Arbeids- og administrasjonsdepartementet da Victor Norman gikk av. Departementet ble samme år omdannet til Moderniseringsdepartementet. Sommeren 2005 la Meyer frem stortingsmeldingen «eNorge – det digitale spranget», som krevde at nye offentlige IT-systemer skulle bruke åpne standarder innen 2009, samt at offentlige IT-tjenester skulle kunne brukes av alle.
Meyer var statsråd frem til Bondevik-regjeringen gikk av høsten 2005.
Meyer var også medlem av Høyres sentralstyre 2004–2008.


=== Tilbake til næringslivet ===
Meyer ledet konsulentvirksomheten i IBM Norway 2006–2012, så var han partner og seniorrådgiver i First House 2012–2017. Han var også styreleder i fotballklubben Hamarkameratene 2009–2010. I 2017 ble Meyer ansatt som generalsekretær i Huseiernes Landsforbund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Andreas Meyer på Internet Movie Database 
(no) Morten Andreas Meyer hos Stortinget 
(no) Morten Andreas Meyer hos Norsk senter for forskningsdata
Kinnaspelet

Kinnaspelet er et historisk spel som hvert år siden 1985 har blitt framført mellom bergveggen og steinkirken Kinn kirke på den øya Kinn i Flora kommune i Sunnfjord i Sogn og Fjordane lengst vest i Norge. Under Kinnaspelet blir skuespillet Songen ved det store Djup, skrevet av Rolf Losnegård, satt opp og vist med deltakelse av både profesjonelle aktører og amatører.


== Bakgrunnen for Kinnaspelet ==
Sokneprest Odd Stubhaug i Florø fikk i 1980 ideen om å lage et historisk skuespill basert på myter knyttet til middelalderkirken på Kinn. Han kontaktet Sogn og Fjordane teater med ideen, og et samarbeid kom i stand.
I den første Kinnaspel-komiteen satt Odd Stubhaug, Else Nydal, Liv Sørebø Ellingsen, Kirsti Grindheim, Jostein Molde, Renate Svardal, Randi Holsen, Grete Heggelund, Arne Færøyvik og Jon Ådnøy. Stykket hadde urpremiere 5. juli 1985. I årene etter har stykket blitt spilt i slutten av juni.


== Handlingen i stykket ==
Rammen rundt dramaet er innføringen av reformasjonen i Norge i 1537. Kongens fut kommer med bud om de religiøse endringene til Kinn. Samtidig gjør han det kjent at Norge er blitt lagt under Danmark som et lydrike. I et «teater i teateret» fortelles også historien om den irske helgenen Sunnivas flukt fra hedenske vikinger.
Sagnet forteller nemlig at St. Sunniva (kjent i forbindelse med Selje kloster) var en av tre søstre. De flyktet fra vikingene i hver sin båt. Båtene drev inn til hver sin øy på Vestlandet og til Kinn kom Borni. Hun skal ha bodd i en heller i fjellet bak kirken. Kinnaspelet er bygget på denne historien.
Legender og historie danner miljø og bakgrunn. Men spelets nerve ligger likevel i allmenne konflikter: Tro og tvil, håp og mismot, kjærlighet og svik, opprør og undertrykking.


== Aktører ==
Songen ved det store Djup er skrevet av Rolf Losnegård, som også måtte steppe inn som skuespiller det første året, etter at Gerald Pettersen ble syk like før premieren i 1985. Anne Gullestad hadde den opprinnelige regien på stykket, men det har siden blitt regissert av instruktørene Trond Lie, Mette Brantzeg, Agnete Haaland og Trond Birkedal (2007). Musikken er skrevet av Per Janke Jørgensen. Skuespillere som har hatt bærende roller i stykket, er blant annet Agnete Haaland, Gro Ann Uthaug, Per Christian Ellefsen og Morten Røhrt. Kinnaspelet blir fremført i samarbeid med Sogn og Fjordane Teater og hundre og femti amatører.


== Eksterne lenker ==
Kinnaspelet
wwww.firda.no med bilder fra spelet
NRK-produksjon fra 1985
Anicetus

Den hellige Anicetus (født ukjent dato, død ca. 166), ble valgt til pave ca. 155. Ifølge Liber Pontificalis var han fra Emesa i Syria. Ingenting er kjent om hans familie utover at hans far het Johannes.
Det er under hans pontifikat at det første gang er kjent stridigheter som datering av påsken. De fleste østlige kristne feiret påsken den 14. nisán uansett hvilken dag datoen falt på, mens de vestlige og enkelte østlige kristne feiret den første søndag etter denne datoen. Biskop Polykarp av Smyrna hadde vært disippel av Evangelisten Johannes, og ville følge skikken han hadde lært fra ham, nemlig feiring 14. nisán. Denne skikken hadde også belegg i tradisjonen fra St. Filip. Mot dette sto tradisjonen fra St. Peter og St. Paulus med feiring på søndag. Polykarp besøkte Anicetus kort tid etter han var valgt. Paven gjorde det klart at han følte seg forpliktet til å følge sin forgjenger Peters tradisjon. De to klarte ikke å løse problemet, men skiltes som venner. En større strid om påskefeiringen oppsto omkring 270, og det ble Anicetus' syn som vant fram og ble vedtatt som bindende ordning på konsilet i Nikea i 325.
Kirkehistorikeren Hegesippus besøkte også Anicetus, og de to besøkene har ofte blitt regnet blant de tidligste tegn på pavens høye rang blant biskopene. 
Han skal ha vært den første pave som fordømte et heresi, nærmere bestemt montanismen. Han var også sterk motstander av gnostisismen og markionismen. 
Liber Pontificalis nevner også at Anicetus skal ha pålagt kirkens menn å ha annen frisyre enn verdslige menn. Dette var en skikk som holdt seg lenge; i enkelte katolske ordener er det fortsatt skikk og bruk at de som slutter seg til ordenen får den spesielle frisyren tonsur. 
Historikere mener nå at det antagelig var Anicetus som først reiste et kapell over St. Peters grav på Vatikanhøyden. Man har tidligere ment, slik Liber Pontificalis hevder, at det var Kletus (Anaklatus) som gjorde dette, men man mener at dette er en for tidlig datering, og at det nok har vært en navneforvirring.
Tradisjonelt har Anicetus vært regnet som martyr, men det finnes ikke beviser for dette. Hans minnedag er 17. april.
Mont Blanc

Mont Blanc (fransk: Mont Blanc; italiensk: Monte Bianco, begge i betydningen «det hvite fjell») er Vest-Europas høyeste fjell med sine 4 808,73 moh., ifølge målingen av 13. september 2017, og ligger i de franske Alpene, på grensen mot Italia og nær grensen til Sveits. Høyden varierer noe fra år til år med den vekslende snømengden på toppen. Isbreen på toppen er opptil 23 meter høy.
Den første som besteg Mont Blanc var ved Jacques Balmat og Michel-Gabriel Paccard, den 8. august 1786. Mont Blanc er Vest-Europas høyeste fjell, men Elbrus i Kaukasusfjellene (Russland) er med sine 5 642 moh det høyeste fjellet i Europa.
Italienere og franskmenn strides om dette fjellet. På italienske kart ligger toppen på grensen mellom de to landene, mens den på franske kart ligger klart inne i Frankrike.
Mont Blanc-tunnelen, mellom Chamonix i Frankrike og Courmayeur i Italia, ble påbegynt i 1957 og sto ferdig i 1965. Den er 11,6 km lang.
Sammenlagt har om lag 300 klatrere omkommet i Alpene siden 1. juni 2008, hvorav om cirka 200 på Mont Blanc.
24. januar 1966 krasjet en Air India Boeing 707 i fjellet, og 117 mennesker omkom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mont Blanc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mont Blanc – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ultrahøy frekvens

Ultrahøy frekvens (UHF) er elektromagnetisk stråling i området mellom 300 MHz og 3 GHz. Øvre del av UHF ligger i mikrobølgeområdet.
Bølgelengde: 0,1 – 1 meter.


== Teknologi ==
UHF band III og IV skal brukes for det nye Digitalt bakkenett (TV). Frekvensområdet for disse er 470–790 MHz.
Nordisk mobiltelefon (NMT) benyttet et bånd nær 450MHz, og hadde lengre rekkevidde enn dagens mobiltelefoner med GSM-kommunikasjon på 900 og 1800 MHz.
IEEE 802.11 b og g "wi-fi" (se Trådløst lokalt datanett) er også innenfor UHF. Frekvensen på disse er 2,4 GHz.


== Mikrobølgeområdet ==
Øvre del av UHF ligger i mikrobølgeområdet. En vanlig mikrobølgeovn ligger som regel rundt 2450 MHz.

Det er her viktig å legge merke til at det er kun L-båndet og halve S-båndet som ligger innenfor UHF. Resten ligger i  SHF eller EHF.


== Referanser ==
Kaunas

Kaunas er Litauens nest største by, etter hovedstaden Vilnius. Byen fungerte som hovedstad fra 1922 til 1940, Vilnius var i denne perioden okkupert av Polen. Den ligger ved sammenløpet av landets to største elver, Nemunas og Vilia. Kaunas er den byen i landet som har flest innbyggere tilhørende den litauiske folkegruppe.
Gjennom byens hovedgate ligger den 2 km lange Laisves alėja («Frihetsavenyen»), og i dens forlengelse den lille gamlebyen med katedral og rådhus.
Like nord for byen ligger Kaunas internasjonale lufthavn i Karmėlava.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(lt) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kaunas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kaunas – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Moldepanoramaet

Moldepanoramaet er fjellrekken man fra Molde kan se på sørsiden av Romsdalsfjorden. Fra utsiktspunktet Varden kan man se 222 topper, de fleste over 1000 meter høye, men tidligere har panoramaet vært regnet for å bestå av 87 topper, som alle er synlige fra byens sentrum.


== Eksterne lenker ==
Montasjer av Moldepanoramaet sett fra Varden
Moldepanoramaet sett fra Nordbyen
Monoplan

Et monoplan eller enkeltdekker er et fly med ett par vinger. Alternative flykonstruksjoner er biplan (med to par vinger) og triplan (med tre par vinger). Fly med et enkelt vingepar fantes helt fra flygningens barndom, men ble først vanlig på 1930-tallet. I begynnelsen ble vingene bygget som en sammenhengende konstruksjon som gikk tvers gjennom flykroppen, slik som hos Hawker Hurricane.
I løpet av andre verdenskrig kom monocoque-konstruksjon for fly på alvor, hvor flykroppen var bygget uten indre avstivere og vingene uten midtseksjon. Ved utgangen av krigen var fly med flere vingepar nesten fullstendig faset ut. Moderne fly bygges nesten utelukkende som enkeldekkere, med unntak av enkelte spesialfly for luftakrobatikk.
Biplan

Biplan (også kalt todekker og dobbeltdekker) er et fly med to sett vinger. Dette er en eldre måte å bygge fly på. Alternativer er monoplan (med ett sett vinger) eller triplan (med tre sett vinger).
Et biplan med to sett vinger, det ene over det andre, ble benyttet av den første motoriserte flymaskin, Wright Flyer tilhørende brødrene Wright, slik som mange flymaskiner i de første årene med luftfart. Mens biplanets vingestruktur har en strukturell fordel over et monoplan, har det mer luftmotstand enn et tilsvarende uavstivet, frittbærende eller uthengende vinger til monoplan. Forbedrede strukturelle teknikker, materialer og bestrebelsene etter større hastighet gjorde konfigurasjonen med biplan foreldet for de fleste formål på slutten av 1930-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Biplanes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Historisk samling av bilder av biplan
Hayes, Jacqui: «Bird wings evolved from biplane dinosaurs», Cosmos magazine
«Octave Chanute biplane hang glider», Spicerweb.org
Triplan

Et triplan, tredekker eller trippeldekker er et fly med tre sett vinger. Dette er en eldre måte å konstruere fly på. Alternative flykonstruksjoner er biplan (med to sett vinger), som var vanlig i flyvingens barndom – og monoplan (med ett vingesett).
Fordelen med tre vingepar er at arealet av hver enkelt vinge kan være smalere. Dette gir økt utsyn for piloten enn i et biplan. Vingene kan også være kortere, noe som gjør at flyet fortere kan foreta en roll. Vingeparene og vaierene som holder vingene stive fører imidlertid til høy luftmotstand, og triplan er gjerne mindre raske enn tilsvarende biplan. Det ble bygget to svært kjente triplanmodeller under første verdenskrig: Det engelske Sopwith Triplane og dets tyske moststykke Fokker Dr.I (Fokker Triplane), berømt for å ha blitt brukt av den «Røde Baron» Manfred von Richthofen. Enkelte tunge transportfly ble bygget som triplan, og det fantes et italiensk triplan bombefly, Caproni Ca.4.
Etter første verdenskrig forsvant triplanene ganske raskt. På begynnelsen av 1920-tallet ble det laget et triplan racerfly som tok andreplassen i Publizer-løpet i 1922, men designet skapte ingen trend. Et, Catron & Fisk CF-10 ble bygget for Dole Air Race, men det havarerte i San Francisco og kunne ikke delta. I løpet av 1930-årene ble monoplan (ett vingepar) praktisk talt enerådende for alle slags fly.