jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Skjevesland

Olav Skjevesland (født 31. mai 1942 i Drøbak, død 8. september 2019) var en norsk teolog og biskop i Den norske kirke fra 1999 til 2012 og preses i Bispemøtet fra 2006 til 2010.


== Liv og virke ==
Skjevesland hadde teologisk embetseksamen (cand. theol.) fra Menighetsfakultetet fra 1967.
Skjevesland tjenestegjorde som hjelpeprest i Nordstrand prestegjeld i Oslo 1968–72, underviste som lektor ved Det norske diakonhjem 1972–74, arbeidet som studiesekretær i Den norske kirkes presteforening 1973–75 da han også var stipendiat ved Stiftelsen Kirkens Hus 1974–75. Fra 1975 til 1976 var Olav Skjevesland residerende kapellan i Kampen prestegjeld i Oslo, og deretter og frem til 1979 residerende kapellan i Nøtterøy prestegjeld i Tunsberg. 
I 1989 ble han kalt til stillingen som fakultetslektor ved Menighetsfakultetets praktisk teologiske semnar, deretter som rektor. I 1994 ble han utnevnt til Norges første professor i praktisk teologi. Han var også sentral i det internasjonale fagmiljøet innen homiletikk. 
Skjevesland var forfatter av en rekke artikler og bøker om forkynnelsens form, innhold og oppdrag. Blant hans bøker er Tro og tradisjon i ny tid fra 2003. Han var redaktør av Luthersk Kirketidende fra 1976 til 1998.
I 1998 ble han utnevnt til biskop av Agder (fra 2005 kalt Agder og Telemark). Skjevesland etterfulgte Halvor Bergan som gikk av den 1. januar 1999. Han var preses i Bispemøtet (primus inter pares - den fremste blant likemenn) fra 2006 til 2010. 
Hans ektefelle, Anne Katrine Skjevesland, døde i 2009.Olav Skjevesland gikk av med pensjon i 2012. Etter hans tid som biskop vedtok sentralstyret for Presteforeningen at Den norske kirke burde innføre vigselsliturgi for samkjønnede par. Skjevesland meldte seg da ut av foreningen etter 44 års medlemskap.I sine minneord skrev biskop og preses i Bispemøtet Helga Haugland Byfuglien at Skjevesland har satt dype spor etter seg i kirkebildet og særlig i forkynnelsen. Ikker bare gjennom egne prekener og homiletiske artikler, men også gjennom de mange bøkene med kommentarer og refleksjoner til alle prekentekstene i kirkeåret. Hans innsikt og språkføring har vært en viktig inspirasjon. Hans bøker har virkelig blitt det noen av titlene lovet: Ord til tro og Ord til vekst. Han var en dyktig fagteolog med en tydelig stemme i den kirkelige, akademiske og samfunnsmessige samtalen.


== Skrifter i utvalg ==
Levende kirke. Om nådegaver, tjenester og menighetsbygging. Luther, Oslo 1984.
Huset av levende steiner. En teologi for menighetsoppbygging. Verbum, Oslo 1993.
Det skapende ordet. En prekenlære. Universitetsforlaget, Oslo 1995; 2. opplag 1997.
Morgendagens menighet ledelse og livsform. Verbum, Oslo 1998.
Tro og tradisjon i ny tid. Kirken ved et tideverv. Luther, Oslo 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Olav Skjevesland hos Kirken.no
Skatteetaten

Skatteetaten er en norsk statlig etat underlagt Finansdepartementet. Skatteetaten har ansvar for folkeregistrering og fastsettelse og innkreving av skatt og merverdiavgift. Den har over 7 500 ansatte.


== Organisering ==
Skatteetaten består av Skattedirektoratet og seks fagdivisjoner med landsdekkende ansvar: informasjonsforvaltning, brukerdialog, innsats, innkreving, utvikling og IT. Skattekontorene løser oppgaver på etatsnivå og for hele landet.
Skatteetaten ledes av skattedirektøren. Nina Schanke Funnemark ble i statsråd 11. september 2020 utnevnt til skattedirektør for en periode på seks år.Fra 1. januar 2015 ble Statens innkrevingssentral (SI) en del av Skatteetaten, og fra 1. januar 2016 overtok etaten ansvaret for særavgifter og merverdiavgift ved innførsel av varer fra Toll- og avgiftsetaten. Fra 1. november 2020 overtok Skatteetaten ansvaret for skatteoppkreving fra kommunene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(nn) Offisielt nettsted 
(en) Norwegian Tax Administration – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Skattedirektoratet @ Store Norske Leksikon
Ole D. Hagesæther

Ole Danbolt Hagesæther (født 3. oktober 1941 i Bergen) er en norsk teolog. Han var biskop for Den norske kirkes bispedømme Bjørgvin fra 1994 til 2008. Han var også formann for Den norske santalmisjon fra 1993.


== Utdanning og arbeid ==
Hagesæther har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1965. 
Hagesæther er sønn av teologen Olav Hagesæther, og bror til professor Gunhild Hagesæther.
Han har vært prest i 41 år og biskop i 13 år.
Han har hatt undervisningsstillinger og prestestillinger frem til han i 1994 ble utnevnt til biskop av Bjørgvin. Han gikk av med pensjon høsten 2008, og holdt sin avskjedsgudstjeneste som biskop i Bergen domkirke 30. november 2008.


=== Andre oppgaver ===
En av hans spesialområder har vært å lære opp prester på sjelesorg og relasjonskompetanse. Biskopen i Bjørgvin har ansvar for sjømannsmisjonen som også omfatter oljeinstallasjoner i Nordsjøen, og han har fått dykkernålen som takk for sin innsats.
Hagesæther bistod i januar 2006 med mekling i forbindelse med Kristina-saken.


== Stillinger ==
1967-68 Vikarprest i Bjørgvin
1969-71 Kallskapellan i Sunndal
1972-74 Sykehusprest ved Diakonissehusets sykehus
1974-79 Fakultetslektor i praktisk teologi ved Menighetsfakultetet
1980-89 Sokneprest i Holmen
1989-94 Sokneprest i Nordstrand og prost i Søndre Aker prosti
1994-2008 Biskop i Bjørgvin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole D. Hagesæther – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Omtale på kirken.no
NRK:«Takka biskopen i Bjørgvin» besøkt 28. november 2008
NRK: «Opnar for utandørs vigsle» besøkt 28. november 2008
BA: «Oles siste jul som biskop» besøkt 28. november 2008
Bergens Tidende:«Avskjed med biskop Hagesæther» besøkt 28. november 2008
Finn Wagle

Finn Wagle (født 19. juni 1941) er tidligere biskop for Den norske kirkes bispedømme Nidaros. 
Wagle har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1968. Fra 1970 til 1975 var han sokneprest i Sørreisa. Han var lektor ved menighetsfakultetets praktisk-teologiske seminar fra 1975 til 1981, instituttstyrer ved IKO fra 1981 og domprost i Trondheim fra 1988 til han i 1991 ble utnevnt til biskop i Nidaros. Han var preses (leder) i Bispemøtet fra oktober 2002 til september 2006.
Wagle ble i 2004 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.
I september 2007 valgte han å søke avskjed ved fylte 67 år. Han hadde ønsket å fortsette lenger, men valgte å søke avskjed av helsegrunner. Wagle holdt sin avskjedsgudstjeneste i Nidarosdomen 27. april 2008, og gikk av samme sommer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Finn Wagle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Finn Wagle på Internet Movie Database 
(no) Finn Wagles CV, bibliografi og et utvalg prekener
(no) Politiske taler av Finn Wagle, virksommeord.uib.no
Øystein I. Larsen

Øystein Ingar Larsen (født 1. november 1941 i Aker) var biskop i Sør-Hålogaland fra 1992 til 2006.
Larsen er vokst opp på Høyenhall i Oslo (den gang en del av Aker). Han ble cand.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i 1966, og ordinert til prest i 1967. Larsen var ungdomssekretær i Oslo krets av Indremisjonsselskapet fra 1968 til 1972. Fra 1972 til 1979 var han residerende kapellan på Høybråten, fra 1979 til 1986 var han studentprest tilknyttet Menighetsfakultetet. Fra 1986 til 1992 var han sokneprest på Furuset. Han ble utnevnt til biskop i Sør-Hålogaland i 1992 og gikk av som biskop 1. desember 2006. 
Han har siden 1966 vært gift med Marit Hansen og har tre barn.
Per Oskar Kjølaas

Per Oskar Alfred Kjølaas (født 25. mai 1948 i Kirkenes) er en norsk teolog som fra 2002 til 2014 var biskop i Nord-Hålogaland. Han er den første samiske biskopen i Den norske kirke.Kjølaas har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1974. Fra 1975-78 var han kapellan i Sortland, før han ble sokneprest i Kautokeino og videre stiftskapellan i Nord-Hålogaland. Da han i 2002 ble utnevnt til biskop av Nord-Hålogaland var han prost i Indre Finnmark prosti. På 1990-tallet jobbet han for Det Norske Bibelselskap med den nordsamiske bibeloversettelsen.Kjølaas var medlem av Gjønnes-utvalget som utredet forholdet mellom kirke og stat i Norge, og la fram sin innstilling 31. januar 2006.Kjølaas har skrevet boken Bibelen på samisk (Oslo, 1995), og har også oversatt bl.a. Luthers lille katekisme til nordsamisk. Han var også sentral i nyoversettelsen av Det nye testamente til samisk, og har siden 2002 vært leder for Prosjektgruppen for Samisk bibeloversettelse.I oktober 2013 offentliggjorde han at han hadde søkt avskjed for å gå av med pensjon, og han gikk av 1. september 2014. I 2018 ble Kjølaas utnevnt av Stortinget som medlem av Kommisjonen for å granske fornorskingspolitikk og urett overfor samer, kvener og norskfinner.


== Referanser ==
Laila Riksaasen Dahl

Laila Riksaasen Dahl (født 7. mars 1947 i Oslo) er en norsk teolog som fra 2003 til 2014 var Den norske kirkes biskop i Tunsberg bispedømme (Buskerud og Vestfold).
Hun har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet (MF) i Oslo 1986–1991. Før dette har hun lærerutdannelse og -praksis, både i skoleverket (1970–80), som kateket i Nittedal (1980–84), som fakultetslektor (1984–86) og amanuensis (1990–95) ved Det teologiske menighetsfakultet. Hun hadde i 1995–2002 prestestillinger i Nittedal, frem til hun ble utnevnt til biskop.I Den norske kirkes sammenheng er hun andre kvinne som har blitt utnevnt til biskop. Dahl har likevel gitt uttrykk for at likestillingsloven bør gi unntak for trossamfunn som ønsker det. Dahl har også argumentert for at kirken bør miste sin vigselsrett, og at ekteskapsinngåelse deles i en obligatorisk offentlig del og en valgfri religiøs del.
Dahl ble innsatt som biskop 9. februar 2003 i Tønsberg Domkirke. I desember 2005 ble hun midlertidig valgt som biskopenes preses i Finn Wagles sykdomsfravær. Dahl var en av to biskoper som ga til kjenne at hun hadde skiftet syn på homofile partneres mulighet til å ha vigslet tjeneste i Den norske kirke, da kirkens lærenemnd la fram sin uttalelse om dette i januar 2006.
Hun ble etterfulgt som biskop av Per Arne Dahl.
Dahl er gift med tidligere generaladvokat Arne Willy Dahl.
Riksaasen er født i Oslo og vokste opp på Grünerløkka.


== Referanser ==


== Kilder ==
Laila Riksaasen Dahl CV kirken.no
Laila Riksaasen Dahl SNL.no
Vog

Vog eller VOG kan referere til:

Våg (måleenhet), ca. 18-23 kg
Vulkansk smog, luftforurensning
Voyager Airlines, ICAO-flyselskapskode VOG
Volgograd internasjonale lufthavn, IATA-kode VOG
Bismerpund

Bismerpund  er en gammel måleenhet for vekt. Ifølge landsloven av 1277 ble et bismerpund inndelt i 24 bismermerker. På den tiden tilsvarte et bismerpund ca. 5,14 kg, men vekten økte med årene. Et bismerpund tilsvarte på 1800-tallet ca. 5,977 kg. Tre bismerpund utgjorde en vog (våg).


== Forskjellige verdier ==
Fra 1683 var 1 bismerpund = 12 pund (= 24 merker) = 5,997 kg. Lov av 28. juli 1824 satte 1 bismerpund =5,977 kg.


== Referanser ==
Skålpund

Skålpund (også kjent som pund i Skandinavia) er en gammel vektenhet for kommersielle varer som tilsvarte 0,4981 kg  på 1800-tallet (fram til det nye målesystemet ble tatt i bruk i 1875). 
Vekten av et skålpund har variert gjennom tidene. Sent i norrøn tid regner man at vekten utgjorde omkring 0,43 kg. I Sverige er skålpundet 0,425 kg og i Danmark var det ca. 0,471 kg, men der ble det omdefinert til 0,500 kg på 1800-tallet.
Som vektenhet for edelmetaller (helst gull og sølv) utgjorde skålpundet 0,468 kg (også kalt prøyssisk pund eller «prøysserpund»), og som medisinalvekt (apotekervekt) ca. 0,3576 kg (også kalt «apotekerpund» og «medisinalpund»). I Sverige var medisinalpunder 0,35628 kg.
Skålpundet ble inndelt i 2 merker (også kalt pundsmerker), 16 unser, 32 lodd, 128 kvintiner, eller 512 ort. Det utgjorde dessuten 1/12 bismerpund. Medisinalpundet ble delt inn i 12 unser.
Ett internasjonalt pund (lbs) er 0,45359237 kg. Enheten ble brukt i store deler av det britiske imperiet. Når man finner enheten i bruk idag er det hovedsakelig denne man støter på, da den er standard i Amerika (USA).
Den ble først kalt for Avoirdupois pund og ble en standard i lauget av handelsmenn i London i 1303.
Pundet deles forøvrig inn i sekstendeler. En sekstendels pund er én unse. Ett britisk pund er forøvrig nøyaktig vekten av 7000 grain.


== Se også ==
Mark
Bismerpund
Lispund
Skippund
Pund
Ostrø-saken

Ostrø-saken var en sak der den norske turisten Hans Christian Ostrø (1968–1995) sammen med fem andre vestlige turister i Kashmir ble kidnappet 4. juli 1995. De fem øvrige var amerikanerne Donald Hutchings og John Childs, britene Keith Magan og Paul Wells samt tyskeren Dirk Hasert. Childs klarte å rømme og unnslapp. Ostrø ble funnet halshugd 13. august 1995. Levningene etter Paul Wells ble funnet i 1997. De tre øvrige er aldri funnet og antas å være omkommet.
Det ble i ettertid hevdet at Forsvarets spesialkommando (FSK) ble sendt ut for å befri Ostrø, men 13. august 1995 ble Ostrø halshugd. Den islamske geriljagruppen Al Faran tok på seg ansvaret for drapet.
Ostrø har fått en minnepris oppkalt etter seg, Hans Christian Ostrøs minnepris. Den går til personer som bygger bro mellom ulike kulturer, og deles ut i tilknytning til Ostrøs fødselsdag 23. november.


== Referanser ==
Skjeppe

Skjeppe er et gammelt hulmål for tørre varer. En skjeppe tilsvarer 17,4 liter. Det går to skjepper på en fjerding (34,7 l) og åtte skjepper på en tønne (139 l).
Måleenheten mindre enn skjeppe har betegnelsen setting og tilsvarer 8,7 liter eller en halv skjeppe.
En skjeppe var også tidligere en bøtte eller et kar. Uttrykket «å stille/sette sitt lys under en skjeppe» betyr å skjule sitt lys, altså å være (falsk) beskjeden.


== Hermeneutikk ==
Etter Det nye testamente, Bergprekenen, Matteus 5, 15. Synes i første omgang handle om det meningsløse i å sette et lys under en skjeppe eller en beholder og på den måten skjule det, og følgelig kvele det. I nyere oversettelser er ordet skjeppe erstatta med kar, eller bøtte, hvormed idiomet mister den mer direkte forbindelsen til den rikere flertydigheten idiomet opprinnelige har hatt. Som ordet 'skjeppe', speiler også de latinske og greske ordene det er oversatt fra et tilsvarende begrep om en gjenkjennelig hulromsenhet, mye anvendt, før den metriske revolusjonen gjorde dette allegoriske laget, hermeneutisk sett, mindre tilgjengelig. Ordspillet fremstår dermed som en advarsel mot å måle sitt lys, eller gradere andres(jf. forklaring i Wiktionary).
Greenwich (distrikt)

Royal Greenwich er en bydel i det sørøstlige London i England. Den ble opprettet i 1965 ved at de tidligere valgkretsene Greenwich og Woolwich ble slått sammen. 
Royal Greenwich var en av fem bydeler som var vertskap for Sommer-OL 2012.
Bydelen skiftet navn fra Greenwich etter at Dronning Elisabeth II ga kongelig status ved kongelig dekret 3. februar 2012.


== Steder i Greenwich ==
Abbey Wood
Blackheath
Charlton
Deptford (nordøstlig del)
Eltham
Greenwich
Kidbrooke
New Charlton
Plumstead
Shooter's Hill
Thamesmead (West)
Woolwich


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted 
(en) Royal Borough of Greenwich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tower Hamlets

Tower Hamlets er en bydel i London, øst for City of London og nord for Themsen. Den inkluderer området kjent som East End. 
Navnet har vært i bruk i flere århundrer, da bydannelsen i området oppsto som små landsbyer (hamlets) nær Tower of London. Landsbyene måtte ifølge en lov fra det 16. århundre stille med vaktmannskaper til Tower. Bydelen i moderne forstand ble opprettet i 1965 ved at de tidligere valgkretsenen Bethnal Green, Poplar og Stepney ble slått sammen. 
Bydelen omfatter store deler av havneområdet Docklands, inkludert West India Docks og Canary Wharf. 
Tower Hamlets er en av fem bydeler som vil være vertskap for Sommer-OL 2012.


== Steder i Tower Hamlets ==
Bethnal Green, Blackwall, Bow, Bromley-by-Bow
Cambridge Heath, Cubitt Town
Globe Town
Isle of Dogs
Limehouse
Mile End, Millwall
Old Ford
Poplar
Ratcliff
Shadwell, Spitalfields, Stepney
Wapping, Whitechapel
Altab Ali Park


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) London Borough of Tower Hamlets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tower Hamlets Borough Council
Liste over Tysklands visekanslere

Tysklands visekansler eller Stedfortreder for forbundskansleren utnevnes av forbundskansleren. Vervet innehas vanligvis av lederen for regjeringssjefens koalisjonspartner.


== Det tyske keiserrike 1871–1918 ==
      Freikonservative Partei (FKP)
      Uavhengig
      Fortschrittliche Volkspartei (FVP)


== Weimarrepublikken 1918–1933 ==
      Deutsche Demokratische Partei (DDP) → Deutsche Staatspartei (DStP)
      Deutsche Zentrumspartei (Zentrum)
      Deutsche Volkspartei (DVP)
      Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD)
      Deutsche Volkspartei (DVP)
      Deutschnationale Volkspartei (DNVP)


== Det tredje rike 1933–1945 ==
      Uavhengig


== Forbundsrepublikken Tyskland 1949– ==
      Freie Demokratische Partei (FDP)
      Freie Volkspartei (FVP)
      Uavhengig
      Christlich Demokratische Union (CDU)
      Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD)
      Christlich Demokratische Union (CDU)
      Bündnis 90/Die Grünen


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Logtun kirke

Logtun kirke er en steinkirke som ligger på halvøya Frosta i Trøndelag, like ved stedet hvor Frostatinget ble holdt. Man tror at både Frostatingets segl og lovbok – Frostatingsloven – har vært oppbevart i en kiste i kirken. Kirken har en spesiell altertavle som ble utskåret i 1652, og malt i 1655.
Ifølge Frostatingsloven var det en kirke her allerede på slutten av 1100-tallet, men den nåværende bygningen er trolig oppført omkring 1500-tallet. Den var hovedkirke på bygda frem til 27. desember 1862, da den ble vedtatt nedlagt pga. byggingen av en ny kirke på Presthus. Den nye kirken ble innviet 24. oktober 1866.
I  1903 ble kirken gitt til Fortidsminneforeningen – mot at de «holdt murene ved like» –. Murene ble restaurert og nytt tak ble lagt. Kirken blir brukt til bryllup og gudstjenester, og er om sommeren åpen for besøkende.


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen, red. (1993). «Logtun kirke, Nesset». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 233. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Fortidsminneforeningen: Logtun kirke Arkivert 12. april 2019 hos Wayback Machine.
(no) «Logtun kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
(en) Logtun kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Logtun kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fjøsanger

Fjøsanger er et område i Bergen, på grensen mellom bydelene Fana, Fyllingsdalen og Årstad. Fjøsanger ligger ved foten av Løvstakken og den nordlige enden av Nordåsvannet, og hørte opprinnelig til Fana kommune.
På Fjøsanger ligger Fjøsanger hovedgård og Langeskogen, som er et populært turområde, med treningsbane for Bergens Bueskyttere. Området har også en del småhusbebyggelse og næringsvirksomhet. Like ved ligger kongeboligen Gamlehaugen.
Fjøsanger er et trafikknutepunkt hvor hovedinnfartsåren til Bergen fra sør (Fjøsangerveien og motorveien Fritz C. Riebers vei) forenes med kryssende hovedveier (Straumeveien og Statsminister Michelsens vei).  
Fjøsanger er en del av grunnkretsene Kråkenes (Fyllingsdalen bydel) og Storetveit (Fana bydel) i Bergen kommune.


== Eksterne lenker ==
Bergen byleksikon på nett, om Fjøsanger
Franca Rame

Franca Rame (født 18. juli 1929 i Villastanza, død 29. mai 2013 i Milano) var en italiensk skuespiller som hele sitt liv arbeidet nært sammen med sin ektemann, dramatikeren og skuespilleren Dario Fo.
Hun var også kjent som tradisjonsbærer av den gamle italienske improviserte teaterform commedia dell'arte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Franca Rame på Internet Movie Database 
(no) Franca Rame hos Sceneweb 
(fr) Franca Rame på Allociné 
(en) Franca Rame hos The Movie Database
Svene Idrettslag

Svene IL, stiftet 7.juni 1931, er det lokale idrettslaget i Svene i Numedal, Buskerud. Svene IL har om lag 650 medlemmer, fordelt på ski-/skiskyttergruppe og fotballgruppe, i tillegg klubbdommere i fotball. A-laget i fotball spiller i dag i 7. divisjon. Fotballaget spiller sine hjemmekamper på Svene Gress og Stevningsmogen Kunstgress. Denne ligger ved klubbhuset og hoppbakken hvor Per Bergerud, tidligere verdensmester i skihopp, og Odd Grette, tidligere kongepokalvinner i hopp, boltret seg i sine yngre dager. Ski og skiskyting foregår på Stevningsmogen på Lampeland. Der finnes det også en flunkende ny kunstgressbane på Stevningsmogen på Lampeland.


== Hovedlandsmesterskap ==
HL 2015 i skiskyting ble avholdt på Stevningsmogen arrangørklubbene var Svene IL og IL Bever`n.


== Kretsmesterskap ==
Svene gutter 15 år ble kretsmestere i 2015.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Svene Idrettsplass - Nordic Stadiums
Stevningsmogen Fritidspark - Nordic Stadiums
Numedalslågen

Numedalslågen er med sine 352 km Norges tredje lengste elv. Elven har sitt utspring på Hardangervidda og renner derfra gjennom Sæterdalen til Dagali og videre nedover Numedal til Kongsberg og gjennom Lågendalen ned til Larvik, hvor elven munner ut i sjøen.
Elven er også hovedelv i Numedalsvassdraget, med et nedbørsfelt på 5 548 km².
Elven ble tidligere brukt til tømmerfløting. Strekningen fra sjøen og opp til Hvittingfoss er lakse- og sjøørretførende, og årlig rangeres Numedalslågen gjerne som en av Norges fire beste lakseelver. I 2020 ble det innmeldt fangst av 4 069 laks med en samlet vekt på nær 17,5  tonn, hvorav den største veide 16,6 kg., samt 150 sjøørret med en samlet vekt på 158 kg.Sommeren 2007 hadde Numedalslågen en storflom, som førte til relativt store ødeleggelser langs hele vassdraget. Vannføringen var rundt 5 meter høyere enn vanlig i juli.
Størsteparten av kraftpotensialet i hovedelva er utbygget, bortsett fra strekningen mellom Hvittingfoss og Larvik, samt Godfarfossen i Dagali. Det første kraftverket som ble bygget var Nore I, som sto ferdig i 1928, og utnyttet Norefallene mellom Tunhovdfjorden og Rødberg.


=== Numedalslågen renner gjennom ===
Viken fylke:
Hol
Nore og Uvdal
Rollag
Flesberg
Kongsberg
Vestfold og Telemark fylke:
Larvik


== Grønn Dal-samarbeidet ==
Grønn Dal-samarbeidet arbeider med prosjekter og tiltak på en rekke områder for forvaltning og utnyttelse av ressurser og muligheter som er tilknyttet Numedalslågen.
Samarbeidet består av kommunene Larvik, Kongsberg, Flesberg, Rollag samt Nore og Uvdal.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Numedalslågen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Numedalslågen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lampeland

Lampeland er et tettsted og administrasjonssenteret i Flesberg kommune i Viken. Tettstedet har 588 innbyggere per 1. januar 2022, og ligger ved Numedalslågen omtrent 22 kilometer nord for Kongsberg sentrum.
Tettstedet har sitt navn fra gården Lampeland som ligger sentralt i tettstedet. Navnet antas å være fra 1400-tallet. På den tiden lå gården under Mariakirken i Oslo og gården ble leid ut. En som leide en gård ble kalt en landbu og navnet ble Landbuland som etter hvert ble forenklet til Lampeland.Lampeland Hotell driver kurs/konferansevirksomhet og har kafeteria og gatekjøkken.Den amerikanske astronomen Carl Otto Lampland var andre generasjons utvandrer fra Flesberg.. Det finnes oppkalt etter ham Lampland-kratere på både månen og Mars og asteroiden 1767 Lampland.


== Referanser ==