Flyktninghjelpen

Stiftelsen Flyktninghjelpen er Norges største humanitære organisasjon. Flyktninghjelpen har 15.000 hjelpearbeidere over hele verden. Mange av disse er lokalt ansatte i Flyktninghjelpens programmer i over 30 land i Afrika, Asia og Sør-Amerika. Hovedkontoret er lokalisert i Oslo med rundt 200 ansatte. I tillegg er organisasjonen representert i Brussel, Genève, Addis Abeba og Dubai.
Flyktninghjelpen er religiøst og partipolitisk uavhengig og tilbyr hjelp, beskyttelse og varige løsninger til mennesker drevet på flukt: flyktninger og internt fordrevne, i tillegg til bistand til vertssamfunn som tar i mot mennesker i disse gruppene. Flyktninghjelpen hjelper mennesker som flykter grunnet konflikt, brudd på menneskerettigheter, klimaendringer og naturkatastrofer. 
Organisasjonen ble stiftet i 1946 for å bistå flyktninger i Europa etter den andre verdenskrig, under navnet Europahjelpen. Den allerede eksisterende organisasjonen Nansenhjelp ble den gang integrert i Europahjelpen. Organisasjonen har senere hatt navnene Det Norske Flyktningeråd og Flyktningerådet, før den i 2005 skiftet navn til Flyktninghjelpen.
Flyktninghjelpen er den eneste norske humanitære organisasjonen som har spesialisert seg på beskyttelse og hjelp til mennesker på flukt. Flyktninghjelpen bistår i den akutte nødhjelpsfasen, hvor behovene er prekære. Det legges også vekt på å fremme bærekraft og gjenopprettelse. Flyktninghjelpen jobber derfor etter en helhetlig metode som både omfatter nødhjelp og tidlig gjenoppbygging etter en krise, hvor man bygger på de fordrevnes egne ressurser. Flyktninghjelpen jobber etter de humanitære prinsippene humanitet, nøytralitet, uavhengighet og upartiskhet.


== Programarbeid ==
Organisasjonen konsentrerer sin virksomhet rundt seks kjerneaktiviteter:

Utdanning: Utdanningsprogrammer for barn og unge.
Husly: Drift av midlertidige flyktningleirer, bygging av midlertidig og permanent husly samt bygging og rehabilitering av skoler.
Matsikkerhet: Distribusjon av mat og nødhjelpsartikler samt gjenoppretting av matsikkerhet.
Informasjon, rådgivning og juridisk assistanse: Fokus på eiendomsrett, identitetspapirer, sysselsetting, familiesaker og beskyttelse for ofre av seksuell og kjønnsbasert vold.
Vann- og sanitærforhold: Sikre retten til rent vann og sanitæranlegg, avfallshåndtering og hygieneopplæring.
Drift av flyktningleirer


== Talsmannsarbeid ==
Flyktninghjelpen driver aktivt talsmannsarbeid og informasjonsvirksomhet for å oppnå politisk påvirkning samt sikre rettighetene til flyktninger og internt fordrevne. Mesteparten av talsmannsarbeidet foregår i felt med lokale, regionale og nasjonale myndigheter, men også i internasjonale organisasjoner med hovedfokus på humanitær hjelp og beskyttelse, som FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) og FNs nødhjelpsorgan (OCHA).


== Internal Displacement Monitoring Centre (IDMC) ==
I 1998 etablerte Flyktninghjelpen dokumentasjonssenteret IDMC i Genève, som kartlegger og rapporterer om situasjonen til mennesker på flukt i eget land. Institusjonen er en av verdens ledende i sitt felt og utarbeider blant annet statistikk på oppdrag fra FN. I tillegg til oppdatert informasjon fra over 50 land, arbeider IDMC proaktivt for å øke beskyttelse av internt fordrevne.


== Beredskapsstyrke – NORCAP ==
Flyktninghjelpen driver en av verdens mest brukte beredskapsstyrker, NORCAP, som bistår FN, andre internasjonale organisasjoner, regionale institusjoner og nasjonale myndigheter i humanitære krisesituasjoner. Styrken består av rundt 1000 kvinner og menn som i løpet av kort tid kan reise hvor som helst i verden. Det er til en hver tid rundt 200 personer på oppdrag for beredskapsstyrken. NORCAP er finansiert av det norske Utenriksdepartementet.


== Misbruk av bistandsmidler ==
Utenriksdepartementet fant i 2013 misbruk av norske bistandsmidler i Flyktninghjelpens prosjekter i Afghanistan, Aserbajdsjan, DR Kongo, Liberia og Sri Lanka. Flyktninghjelpen måtte tilbakebetale midler til Staten.


== Publikasjoner ==
Utenriksmagasinet Perspektiv ble gitt ut av Flyktninghjelpen fire ganger per år, og var det første i sitt slag til å bli utgitt av en norsk NGO. Gjennom Perspektiv ble den politiske og menneskelige sammenhengen Flyktninghjelpens arbeid er en del av belyst. Magasinet var i løssalg i Narvesen over hele landet. Den engelske utgaven av magasinet var til salgs i mer enn 15 land.
Hvert år på verdens flyktningdag 20. juni utgir Flyktninghjelpen gratispublikasjonen Flyktningregnskapet. Regnskapet gir en oversikt over situasjonen til verdens flyktninger og internt fordrevne.


== Perspektivprisen ==
Årlig deler Flyktninghjelpen ut Perspektivprisen til personer eller medier som har utmerket seg ved å formidle internasjonale nyheter og belyse internasjonale spørsmål. 
I 2011 vant Sidsel Wold, Midtøsten-korrespondent i NRK, i 2012 VG-fotograf Espen Rasmussen og i 2013 Aftenposten Junior.


== Nansenprisen ==
Nansenprisen (engelsk: The Nansen Refugee Award) er en årlig internasjonal hedersbevisning som deles ut av FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR) for framragende innsats for flyktninger. Siden 2009 har Flyktninghjelpen bistått i arbeidet rundt seremonien, hvor hensikten er å hedre vinnerens arbeid samt sette fokus på flyktningsaken. Seremonien finner sted i Genève, og selve prisen består av en medalje samt en pengesum på USD 100.000 som doneres fra norske og sveitsiske myndigheter.


== Generalsekretærer i Flyktninghjelpen ==
Jan Egeland 2013–
Elisabeth Rasmusson 2008–2013
Thomas Colin Archer 2006–2008
Raymond Johansen 2002–2005
Steinar Sørlie 2000–2002
Ola Metliaas 1997–1999
Gunnar F. Andersen 1994–1995
Trygve G. Nordby 1990–1994, 1995–1997
Eva Dunlop 1981–1990
Ruth Ryste 1980
Wilhelm S. Bøe 1960–1980
Arne Fjellbu 1956–1960
Knut Okkehaug 1953–1956


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Norwegian Refugee Council – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
NORCAP
Internal Displacement Monitoring Centre (IDMC)
The Nansen Refugee Award
UNHCR
OCHA