jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paktia (provins)

Paktia-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Gardiz. Tidligere dekket den også Khost-provinsen som nylig har blitt skilt ut som egen provins.
Doktor Najibullah Ahmadzai, tidligere president i Afghanistan er fra Paktia-provinsen. Han var født i Mellan-dalen. 
Paktia er del inn i tolv distrikt (administrasjonssentrene står i parentes):

Azra (Sur Kac)
Tsamkani (Chamkani)
Dand Wa Patan (Ghondai)
Gardiz (Gardiz)
Zadran (Waza)
ZaZi (Ali Khel)
Jani Khel (Jani Khel)
Lazha Mangal (Lazha)
Sayed Karam (Seyyed Karam)
Shamal (Shamal)
Shwak (Shwak)
Zurmat (Zarmal)


== Viktige geografiske områder ==
Shahi-Kot Valley


== Referanser ==
Gardiz

Gardez eller Gardiz er administrasjonssenteret i Paktia-provinsen i Afghanistan. Byen ligger ikke langt fra Tora Bora-regionen med sine huler og tunneler, der det antas at Osama bin Laden gjemte seg.
Gardez ligger vest for Khost, 96 km sør for Kabul.


== Eksterne lenker ==
(en) Gardez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê

Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê (født 11. desember 1898 i Trang-Duê nær Hanoi i Vietnam, død 27. november 1978 i Hanoi) var en av den katolske kirkes kardinaler, opprinnelig utnevnt til det in pectore, og erkebiskop av Hanoi.
Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê ble utnevnt til titulærbiskop og apostolisk vikar av Hanoi den 18. april 1950. I 1960 ble kirkedistriktet oppgradert til erkebispedømme.
Den 28. april 1976 kunngjorde pave Paul VI navnet på de kardinaler han skulle kreere den  24. mai 1976, og holdt tilbake to av navnene (reservert in pectore). Men da kreeringen fant sted i mai, ble det hele offentliggjort hva gjaldt Trinh-Nhu-Khuê. For den andres vedkommende, tsjekkeren František Tomášek, ble navnet holdt hemmelig ett år til.
Kardinal Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê deltok ved de to konklaver under «trepaveåret» 1978, 25.–26. august og 14.–16. oktober. Han døde ikke lenge etter, den 27. november 1978.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
Pave Pius XI (1857-1939) *1919
Biskop Jean-Baptiste Nguyễn Bá Tòng (1868-1949) *1933
Biskop Thaddée Anselme Lê Hữu Từ, O. Cist. (1897-1967) *1945
Erkebiskop Joseph Marie Trịnh Như Khuê (1898-1978) *1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Legevakt

Legevakt er et allmennmedisinsk behandlingstilbud beregnet på akutte tilstander utenom vanlig åpningstid for legekontorene. Alle norske kommuner er pålagt å ha en legevaktordning.


== Organisering ==
Tidligere var legevaktene bemannet med en allmennpraktiserende lege i hjemmevakt og det var vanlig at legen reiste i sykebesøk hjem til pasienten, eller de møttes på legens kontor. 
De siste årene er det stadig mer vanlig at legevakt organiseres som samarbeid mellom flere kommuner og er plassert i en sentral legevaktstasjon, gjerne også med legevaktsentral og noen steder i et lokalsykehus.Legevaktsentralen i større områder er vanligvis bemannet med en eller flere leger og en eller flere sykepleiere. Det er mye vanligere at de dårlige pasientene hentes med ambulanse til legevaktsentralen enn at legene reiser ut til pasienten. Imidlertid blir det nå lagt vekt på at legevaktslegen skal kunne rykke ut til pasienter når dette er nødvendig.


== Telefonnummer ==
Fra og med 1. september 2015 fikk legevaktene samme seksifrede telefonnummer i hele Norge: 116 117. I en europeisk bestemmelse er det besluttet at 116 117 etter planen skal brukes over hele Europa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Telefonnummer og annen kontaktinformasjon for alle landets kommunale legevakter
Kandahar (provins)

Kandahar-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Provinsen har vært en del av Loy Kandahar, Den ligger sør i landet. Administrasjonssenteret er Kandahar.


== Distrikter i Kandahar ==
Kandahar-provinsen består av 18 distrikter:

Arghandab
Dand (Kandahar)
Arghistan
Daman
Ghorak
Kandahar
Khakrez
Maruf
Maywand
Miyan Nasheen - tidligere del av Shah Wali Kot distrikt
Naish - endret fra Oruzgan Provinsen
Panjwaye
Reg
Shah Wali Kot
Shorabak
Spin Boldak
Zhari - opprettet fra deler av Maywand og Panjwaye distrikt
Takhta pool


== Referanser ==
Gunnar Wærness

Gunnar Wærness (født 22. november 1971 i Trondheim) er en norsk lyriker. Wærness debuterte i 1999 med diktsamlingen Kongesplint, som innbrakte ham Tarjei Vesaas' debutantpris. Wærness vokste opp på Heimdal (bydel i Trondheim). Han gikk på Breidablikk Skole fra 1978 til 1987, og siden på Gerhard Schønings Skole. 
Wærness var elev ved Skrivekunstakademiet i Bergen i 1994-95 og ved Forfatterstudiet i Bø i 1993-94. Han var medredaktør på det skjønnlitterære tidsskriftet Luj og for Forfattarstudiets årbok i 1994. Han har også vært aktiv i fanzinen Grønn kylling (arb. tittel). 
Han underviser i skjønnlitterær skriving på Skrivekunstakademiet i Hordaland.  
Han er, sammen med Henrik Skotte, også aktiv i performanceduoen "Brødet og Eselet", som driver med teater, kunst, musikk og litteratur, og som har flere skjønnlitterære utgivelser bak seg.  
Wærness er nå bosatt i Skåne, Sverige.


== Bibliografi ==
Kongesplint – dikt (1999)
Takk – dikt (2002)
Byens ansikt – drama (2005) sammen med Aasne Linnestå, Rune Christiansen, Trude Marstein og John Erik Riley
Hverandres – dikt (2006)
Bli verden – dikt i tegneserieform (2007)
Tungen og tåren – dikt (2013)
Del likt – epos og sanger (2017) som kunstnerduoen Brødet og Eselet sammen med Henrik Skotte
Venn med alle – dikt (2018)
Å skrive er å be om for mye – (2020)
Ta på Jesus – (2021)
Jeg er venn med steinene mest fordi de ikke snakker sånn jeg snakker – (antologi; medforfatter) (2022)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris 1999, for Kongesplint
Sproingprisen innen klassen beste norske debutserie utgitt 2007, for Bli Verden
Kritikerprisen beste oversettelse 2010 for Verden finnes ikke på kartet. Poesi fra hele verden (med Pedro Carmona-Alvarez)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Gunnar Wærness i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Gunnar Wærness i NRK Forfatter
Gunnar Wærness i Dagbladet Forfatter
Gunnar Wærness i Aftenposten Alex
Loya jirga

Loya jirga, av og til loya jirgah, er et stort møte holdt i Afghanistan, opprinnelig holdt av pashto-gruppene, men senere ble andre etniske grupper inkludert.
Ordet er fra pashto-språket, loya betyr «stor» og jirga betyr «råd», «samling» eller «møte».
Loya jirga-deltakerne består av stamme- eller regionale ledere, politiske, militære og religiøse figurer, kongelige, tjenestemenn fra regjeringen, osv. Møtene blir uregelmessig innkalt, ofte av herskeren. Noen historikere fastholder at skikken er 1000 år gammel.
Det er ingen tidsbegrensning på et loya jirga og det fortsetter inntil en blir enige. Bestemmelsene blir tatt ved generell enighet og formell stemmegivning blir ikke gjennomført. Mange forskjellige saker kan diskuteres, som utenrikspolitikk, krigserklæring, legitimere herskere eller innføre nye ideer og politikk.
Loya jirgas  i Afghanistan inkluderer:

1747 -- nær Kandahar, holdt av pashto-representanter som oppnevnte Ahmed Shah som ny leder.
1880 -- innkalt av Abdur Rahman Khan
1930, september -- et møte av 286 innkalt av Mohammed Nadir Shah for å bekrefte ham som konge.
1941 -- innkalt av Zahir Shah, for å godkjenne nøytraliteten i Andre verdenskrig.
1947 -- holdt av pashtoene i Stamme-byrået administrert av britene for å velge mellom å slå seg sammen med India eller Pakistan.
1949 -- innkalt under en uoverensstemmelse med Pakistan. Den erklærte at den ikke anerkjente Durand-linjen som skulle være grensen mellom de to landene.
1964, september -- et møte med 452 deltakere innkalt av Zahir Shah for å godkjenne den nye grunnloven.
1977, januar -- godkjente den nye grunnloven til Mohammed Daoud Khan som etablerte et ettpartistyre i Republikken Afghanistan.
1985, April -- for å godkjenne den nye grunnloven i Afghanistans Demokratiske Republikk.
2001, September -- det var fire forskjellige loya jirga-bevegelser mot slutten av Taliban-styret. Det var lite kommunikasjon mellom dem:Den første foregikk i Roma rundt Mohammed Zahir Shah,og den reflekterte interessene til moderate pashtoer fra sørøst i Afghanistan, den samme etniske gruppen som Taliban hadde mye av sin støtte i. Roma-initiativet krevde rettferdige valg, støtte for islam som grunnlag for den afghanske stat og respekt for menneskerettighetene.
Den andre foregikk på Kypros og var ledet av Homayoun Jarir, et forhenværende medlem av det Islamske Parti til sin svigerfar, Gulbuddin Hekmatyar, som kjempet et slag over Kabul før Taliban tok over i 1996. Kritikere av Kypros-initiativet mistenkte det for å tjene Irans interesser. Medlemmene av Kypros-initiativet regnet seg som nærmere det afghanske folk og så på Roma-gruppen som for nært knyttet til den lenge isolerte kongen.
To mindre initiativ ble holdt i Bonn og Pakistan. 

2002 -- organisert av interimadministrasjonen til Hamid Karzai, med rundt 2000 delegater, enten valgt gjennom regionale valg eller valgt ut fra forskjellige politiske, kulturelle og religiøse grupper. Det ble holdt i et stort telt på området til Kabuls polytekniske skole fra 11. juni og varte i en uke. Det opprettet en overgangsregjering som tok over kort tid etter.
2003, desember -- for å se på den foreslåtte afghanske grunnloven. Se 2003 loya jirga.
Lars Ramslie

Lars Ramslie (født 15. februar 1974 i Tønsberg) er en norsk forfatter.  Han har tidligere arbeidet som bibliotekar og industriarbeider. Ramslie er oppvokst i Tønsberg og på Øreåsen i Rygge kommune. Han har studert videoproduksjon ved Olavskulen Folkehøgskule på Bømlo og tatt forfatterstudiet ved Høgskolen i Telemark – Bø. I 2005 var han sammen med Helga Eriksen og Henning H. Bergsvåg initiativtager til Forfatteraksjon Bergen.
Ramslie debuterte i 1997 med romanen Biopsi som innbrakte ham Tarjei Vesaas' debutantpris.


== Bibliografi ==
Biopsi – roman (1997)
Mikrokaos – roman (1999)
Destroyer – roman (2000)
Fatso – roman (2003)
Uglybugly – roman (2004)
Liten fugl. Mors bok – roman (2013)
Liten fugl. Alt som blir gjort av kjærlighet – roman (2016)
Lupino Cittadino - Mesopotania. I antologien Signaler 2016 (2016)


== Priser ==
Tarjei Vesaas' debutantpris 1997, for Biopsi
Tidenprisen 1999


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Lars Ramslie i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Lars Ramslie på forlaget Oktobers nettsider


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Ramslie på Internet Movie Database 
(no) Lars Ramslie i NRK Forfatter
(no) Digitaliserte bøker av Ramslie hos Nasjonalbiblioteket
Artikler om og av Lars Ramslie i Norart
Else Kveine

Else Johanne Kveine (født 11. juli 1933, død 4. januar 2013) var en norsk forfatter og lærer. 
Hun var født, oppvokst og bodde i Gausdal, og forholdet til livet på gården og i hjembygda preget forfatterskapet. Hun var i en årrekke lærer ved Myra skule, og ga i 1998 ut boka Soga om Myra skule – 150 år. Det er likevel som dikter hun var best kjent, og hun gav ut to diktsamlinger. Den første kom i 1977 og het Mellom tre, mens Alltid på veg heim ble utgitt i 2003. Begge ble utgitt på Lunde Forlag.


== Referanser ==
PS2

PS2 kan vise til:

PlayStation 2
Polestar 2
PS/2
IBM Personal System/2
Thomas Tien-Ken-Sin

Thomas Tien-Ken-Sin (kinesisk: 田耕莘; pinyin: Tian Gengxin; født 24. oktober 1890 i Chantsui nær Yanggu i Shandong, Kina, død 24. juli 1967 i Taipeh, Taiwan) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Peiping (Beijing) inntil han ble forvist i 1951 av kommunistregjeringen. Han var tidligere rektor for Fu Jen katolske universitet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Thomas Tien-Ken-Sin var sønn av  Kilian Tien Ken-sin og hans hustru Maria Yang. Han ble døpt i 1901, og fikk sin presteutdannelse i Yenchowfu (Yanzhou i Shandong) og Steyl i Nederland. 


=== Prest ===
Han ble presteviet i 1918 i Yenchowfu av biskop Augustin Henninghaus. Senere sluttet han seg til den katolske presteordenen «Steylermisjonærene».


=== Prefekt og så biskop for Yanku ===
I 1934 ble han utnevnt til apostolisk prefekt av Yanku (Yanggu), og i 1939 ble han bispeviet i Roma av pave Pius XII og gjort til apostolisk vikar av samme kirkedistrikt. 


=== Apostolisk vikar for Qingdao ===
I 1942 ble han forflyttet, og ble apostolisk vikar av Tsin-tao (Qingdao).


=== Kardinal, erkebiskop av Beijing ===
Pave Pius XII kreerte ham til kardinal i februar 1946, med Santa Maria in Via som tittelkirke, og utnevnte ham i april samme år til erkebiskop av Peiping (Beijing).
Kommunistregimet utviste ham i 1951.
Han deltok ved konklavet som valgte ny pave i 1958. 
Taipeh: I 1959 ble han utnevnt til apostolisk administrator av Taipeh, et verv han hadde til 1966, men uten formelt å opphøre som erkebiskop av Beijing.
Han deltok også ved pavevalget i 1963.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Erkebiskop Thomas Tien-Ken-Sin (1890-1967) *1939 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Samangan (provins)

Samangan-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger nord i landet. Administrasjonssenteret er Samangan.


== Referanser ==
Baghlan (provins)

Baghlan er av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger nord i landet. Administrasjonssenteret er Pol-e Khomri, men navnet kommer fra Baghlan.


== Referanser ==
Ghazni (provins)

Ghazni-provinsen er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Ghazni. 
Ghazni er delt opp i 16 distrikt (administrasjonssentrene står i parentes).

Nawur (Du Abi) 100 % Hazara
Ajiristsan (Sangar) 90 % Pashtoer 10 % Hazara
Malistan (Malistan) 100 % Hazara
Jaghuri (Sange Masha) 100 % Hazara
Gelan (Gilan) 100 % Pashtoer
Nawa (Nawa) 100 Pashtoer
Muqur (Moqor) 99 % Pashtoer 1 % Hazara og Tajik
Qarabagh (Qarabagh) 50 % Pashtoer 50 % Hazara
Ab Band (Haji Khel) 100 % Pashtoer
Giro (Pana) 100 % Pashtoer
Jaghatu 90 % Hazara 10 % Pashtoer
Bahrami Shahid (Jaghatuy Ghazni)
Ghazni 50 % Hazara, 25 % Pashtoer, 20 % Tajikk & Uzbek, og 5 % hinduer
Khwaja Omari (Tormai) 55 % Hazara, 25 % Tajik, 20 % Pashtoer
Zana Khan (Dado) 100 % Pashtoer
Dih Yak (Ramak) 89 % Hazara 11 % Pashtoer
Andar (Miray) 100 % Pashtoer(Statistikken er hentet fra Afghanistan Information Management Services (AIMS) Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.)
Ghazni, Malistan, Jaghuri, Nawur, er deler av Qarabagh, Dih Yak og Jaghatu er del av Hazara-området kjent som Hazaristan.
De etniske gruppene i provinsen er hovedsakelig pashto, men hazarere og tadsjiker bor også i området. Noen hinduer bor i provinsen. I løpet av Taliban-regimet flyktet de fra landet, men med den nåværende administrasjonen har de kommet tilbake til byen Ghazni.
16. november 2003 ble Bettina Goislard, en arbeider fra FNs Høykommissær for Flyktninger (UNHCR), drept i Ghazni by i en tydelig merket UNHCR-bil. UNHCR trakk seg ut av provinsen på grunn av dårlig sikkerhet og har ikke kommet tilbake.
Provinsen er siden 6. oktober 2008 oppført på UNHCRSs liste over utrygge steder i Afghanistan.


== Referanser ==

United Nations Assistance Mission in Afghanistan (UNAMA)
UNHCR: Afghanistan Security Update, okt. 2008
FNs høykommissær for flyktninger

FNs høykommissær for flyktninger (engelsk: United Nations High Commissioner for Refugees, formelt Office of the United Nations High Commissioner for Refugees, forkortet UNHCR) er en stilling og et program innenfor FN-systemet med hovedkvarter i Genève i Sveits, og har som formål å beskytte og støtte flyktninger. UNHCR ble etablert 14. desember 1950 og fikk Nobels fredspris i 1954 og 1981. Organisasjonen ledes av høykommissæren.


== Oppgaver ==
Organisasjonen har mandat til å lede og koordinere internasjonale aksjoner for å beskytte flyktninger og løse flyktningproblemer på verdensbasis, etter oppfordring fra regjeringer eller FN. Organisasjonen hjelper flyktninger med å reise tilbake til opprinnelsesstedet eller finne et nytt sted å bo. Dens hovedformål er å sikre rettighetene og velferden til flyktninger. UNHCR forsøker å sikre at alle kan utøve sin rett til å søke politisk asyl og finne sikker tilflukt i et annet land, med en frivillig mulighet til å reise hjem, bli integrert lokalt eller å bosette seg i et tredje land.
UNHCR angir at organisasjonen til 2015 hadde hjulpet mer enn 50 millioner mennesker å starte et nytt liv. Organisasjonen hadde ved utgangen av 2016 en stab på 10800  mennesker i 128 land. Budsjettet for 2016 var på 7,5 milliarder amerikanske dollar.


== Høykommissærer ==
Filippo Grandi (Italia), fra november 2015
António Guterres (Portugal), april 2005–november 2015
Wendy Chamberlin (USA), februar 2005–april 2005
Ruud Lubbers (Nederland), januar 2001–februar 2005
Sadako Ogata (Japan), 1990–2000
Thorvald Stoltenberg (Norge), januar–november 1990
Jean-Pierre Hocké (Sveits), 1986–1989
Poul Hartling (Danmark), 1978–1985
Sadruddhin Aga Khan (Iran), 1965–1977
Felix Schnyder (Sveits), 1960–1965
Auguste R. Lindt (Sveits), 1956–1960
Gerrit Jan van Heuven Goedhart (Nederland), 1951–1956Fridtjof Nansen (Norge) var høykommissær for flyktninger for Folkeforbundet (FNs forgjenger) fra 1922.


== Se også ==
FN
Overføringsflyktning


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ar) Offisielt nettsted 
(en) United Nations High Commissioner for Refugees – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR), via FN-sambandet
Idrettslaget Bryn

Idrettslaget Bryn (stiftet 24. juli 1949) er et idrettslag fra Fræna kommune i Møre og Romsdal, som driver med fotball, håndball og friidrett. Klubben har to gressbaner, en håndballhall, en innendørs treningshall for fotball med kunstgress samt en kunstgressbane med flomlys (Hustadvika idrettspark). Klubben eier alle sine anlegg og har ca. 250 aktive medlemmer i idrettslaget.
Formann for klubben er Jan Roger Lindseth, mens Jo-Petter Nerlandsrem og Torfinn Berget er formenn for henholdsvis fotball- og friidrettsseksjonen. Klubben er offisiell arrangør av Atlanterhavsløpet og Umbro futsal cup.
Klubbens tidligere formann, Herlof Farstad, har to ganger blitt hedret som «Årets Fotballvenn» av Fotballens Venner i forbindelse med cupfinale banketten. Klubben har også vært representert i en cupfinale som ballgutter i finalen mellom Rosenborg og Fyllingen i 1990
Klubben var også blant annet med i redningsaksjonen MS «Viking Sky» hvor flere hundre frivillige "Brynere" hjalp til.


== Fotball ==
A-laget i fotball for herrer spilte sin andre sesong i 5. divisjon, etter å ha rykket ned fra 4. divisjon i 2011. 
De siste sesongene har A-laget i fotball for herrer spilt i 6.divisjon. 

 

 
Endte sesongen i 6.divisjon i 2017 på 5.plass
Mal:6. divisjon Nordmøre og Romsdal 2017


== Kjente personer ==
Blant kjente trenere for fotballaget har klubben hatt den tidligere Manchester United-spilleren Bill Foulkes og den spanske tidligere Molde-spilleren Flaco.


== Eksterne lenker ==
Mal:Ilbryn.net
Bryn Stadion - Nordic Stadiums
In pectore

In pectore (latin «i brystet») er en betegnelse som brukes i Den katolske kirke om kardinaler som er utnevnt i hemmelighet. Deres identitet er normalt bare kjent for paven, som utnevner dem, og eventuelt for dem selv. Ifølge katolsk doktrine er deres status også kjent for Gud. 
I moderne tid er årsakene til at kardinaler utnevnes i hemmelighet, som regel:

For deres egen sikkerhet, når de lever under regimer hvor katolikker, kristne generelt eller religiøse personer i allmennhet er forfulgt.
For andre kristnes sikkerhet, dersom utnevnelsen av en kardinal fra et spesielt land kan føre til økt diskrimininering mot eller forfølgelse av katolikker eller kristne generelt.Før midten av 1900-tallet var det imidlertid som regel andre grunner som lå bak, for eksempel at en kardinalsverdighet ikke ville være rimelig i den stilling vedkommende innehadde i øyeblikket, og en påtenkt  forfremmelse måtte tilrettelegges. At paven da ikke rett og slett ventet til alle brikker var falt på plass og vedkommende var i sin nye stilling, har med presedensrekkefølge i kardinalskollegiet å gjøre. 
I tillegg er det noen utnevnelser som blir gjort in pectore fordi man venter på en lokal bekreftelse av en annen tittel; dette gjelder spesielt kardinaler fra de orientalske katolske kirker, hvor særkirken skal få anledning til å annonsere sine utnevnelser først. Normalt venter man til dette er ferdig, men dersom et konsistorium er planlagt til en dato rett før annonseringen kan paven utnevne personen i hemmelighet. Det vil da ofte være slik at hemmeligheten kun bevares i perioden mellom annonseringen av de nye kardinalene og selve konsistoriet. 
En kardinal som er utnevnt in pectore er avhengig av at paven avslører navnet før sin død for at han skal kunne delta i et pavevalg. Ved annonseringen vil det bli spesifisert når han ble utnevnt, og ansienniteten regnes fra den datoen, og ikke fra annonseringsdatoen. Dersom paven dør før annonseringen mister personen sin status som kardinal. I enkelte tilfeller vil han ikke selv vite om det; f.eks. fikk Ignatius Kung Pin-Mei vite om utnevnelsen først etter ni år. 


== Kardinaler reservert in pectore ==


=== Julius III (1550-1555) ===
Pave Julius III kreerte minst én kardinal in pectore


=== Pius X (1910-1914) ===
Pave Pius X kreerte én kardinal in pectore


=== Benedikt XV (1914-1922) ===
Pave Benedikt XV kreerte én kardinal in pectore.


=== Pius XI (1922-1939) ===
Pave Pius XI kreerte én kardinal in pectore.


=== Paul VI (1963-1978) ===
Pave Paul VI kreerte fire kardinaler in pectore. Alle ble annonsert før pavens død, men én ble annonsert først etter sin egen død. 


=== Johannes Paul II (1978-2005) ===
Pave Johannes Paul II kreerte fire kardinaler in pectore, hvorav tre ble annonsert før pavens død.