jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Risk (hørespill)

Risk er et norsk hørespill skrevet av Christopher Grøndahl. Det ble urfremført på NRK Radio i 2003, og vant Prix Europa for beste europeiske hørespill i 2003. Stykket har senere blitt oppført på flere teaterscener som skuespill.


== Handling ==
Stykket handler om den unge Mattis, som etter en rekke traumatiske opplevelser befinner seg på psykiatrisk sykehus hvor han prøver å samle trådene i livet sitt. Tankesprangene hans fører ham tilbake til forelskelsen, krigen og det å bli drapsmann.


== Oppsetninger og utgivelser ==
I den opprinnelige oppsetningen av NRK-hørespillet fra 2003 ble hovedrollene i hørespillet spilt av Thorbjørn Harr og Janne Formoe. Regien var ved Morten Cranner, mens Tormod Nygaard var ansvarlig for lyddesignet.Hørespillet er utgitt i bokform på SolumBokvennen Forlag.


== Referanser ==
Stillheten etter skuddet

Stillheten etter skuddet (originaltittel: Die Stille nach dem Schuss) er en tysk film av Volker Schlöndorff som handler om en ung kvinnelig vesttysk venstreekstrem terrorist, «Rita Vogt» (spilt av Bibiana Beglau), som av en tilsynelatende vennlig stasioffiser blir tilbudt eksil i DDR. Betingelsen er at hun må legge bort alle personlige følelser, slik som vennskap og kjærlighet, for å unngå politiske forviklinger. Men hun blir stadig innhentet av fortiden. Mye av handlingen i filmen er inspirert av terroristen Inge Vietts liv.


== Handling ==
I et brev etterlatt til venninnen Tatjana, forteller Red Army Faction-terroristen Rita Vogt (spilt av Bibiana Beglau) historien om hennes liv. I løpet av 1970-årene gjennomførte Rita og hennes samarbeidspartnere en rekke væpnede ran, kidnappinger og forskjellige andre angrep i Vest-Tyskland, som en del av deres kampanje for væpnet kamp mot det kapitalistiske systemet. Etter å ha sittet i fengsel på grunn av drapet på en offiser fra Vest-Berlin, flykter Rita og hennes kamerater via Friedrichstraße stasjon som går til Øst-Berlin. I en samtale med Stasi-offiser Erwin Hull (spilt av Martin Wuttke) uttrykker Stasi-leder Erich Mielke sympati for RAFs terror-angrep mot vest-tyske og amerikanske mål.
Erwin Hull gir dem, i all hemmelighet, trening i bruk av militært utstyr. Men Rita blir synlig forferdet over dette. Hull forbereder Rita på sin nye identitet, og veileder henne på en fiktiv bakh-istorie, som skal bli hennes nye sannhet. Når denne historien er konstruert og memorert, får Rita en jobb ved en Volkseigener Betrieb klesfabrikk. Men i 1989 og 1990 kollapser DDR. Samtidig som vestlige forbruksvarer strømmer til landet, blir Rita synlig avskydd. Kort tid senere blir Stasi oppløst, og alle våpnene deres blir konfiskert. Agent Hull informerer Rita om at han ikke lenger kan beskytte henne.


== Utmerkelser ==
Sølvbjørnen 2000: Bibiana Beglau og Nadja Uhl


== Eksterne lenker ==
(en) Stillheten etter skuddet på Internet Movie Database 
(no) Stillheten etter skuddet hos Filmfront 
(sv) Stillheten etter skuddet i Svensk Filmdatabas 
(da) Stillheten etter skuddet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Stillheten etter skuddet på Allociné 
(nl) Stillheten etter skuddet på MovieMeter 
(en) Stillheten etter skuddet på AllMovie 
(en) Stillheten etter skuddet på Turner Classic Movies 
(en) Stillheten etter skuddet på Rotten Tomatoes
Tavistock (andre betydninger)

Tavistock kan vise til:


== Steder ==
Tavistock i Devon i England, den opprinnelige byen med navnet
Tavistock (New Jersey), by i USA
Tavistock (Ontario), by i Canada
Tavistock Square, park i London


== Annet ==
Marki av Tavistock, subsidiær tittel for hertugen av Bedford som brukes av tittelarvingen
BESA Heavy Machine-Gun

«BESA Heavy Machine-Gun» var en britisk luftavkjølt 15 mm mitraljøse, egentlig en forstørret versjon av BESA Medium Machine-Gun, som ble brukt som hovedbestykning på lette stridsvogner og panserbiler fra 1939.


== Spesifikasjoner ==
Kaliber: 15 mm
Vekt: 57 kg
Lengde: 2051 mm
Skuddhastighet: 450 per min.
Utgangshastighet: 915 m/s
Ammunisjonstyper:
AP
Tracer


== Kampkjøretøyer med BESA Heavy Machine-Gun som hovedbestykning ==

Light Tank Mk VIC lett stridsvogn
Guy Armoured Car Mk IA panserbil
Humber Armoured Car Mk I panserbil
Humber Armoured Car Mk II panserbil
Humber Armoured Car Mk III panserbil
Fylkesvei 7862

Fylkesvei 7862 går mellom Grunnfarnes og Tjønnmyra i Senja kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 232 (Troms).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SenjaGrunnfarnesveien 

 Grunnfarnestunnelen (595 m)Medbyveien 

Eidebakken 

Øvre Sifjord 

Kaperdalsveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv7862
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ordnance QF 75-mm

«Ordnance QF 75-mm» var en britisk stridsvognkanon brukt på slutten av den andre verdenskrig. Den var utviklet for å bruke amerikansk 75 mm ammunisjon og brukte mange komponenter fra Ordnance QF 6-pdr. Den ble brukt i en rekke stridsvogner fra våren 1944.


== Spesifikasjoner Ordnance QF 75-mm ==
Kaliber: 75 mm
Lengde: 3011 mm
Skuddhastighet: 10 per min.
Utgangshastighet: 618 m/s ( APCBC/T )
Rekkevidde: 9603 m
Ammunisjonstyper:
APCBC/T
M48 HE/T
M61 APC
M64 Chemical


== Kampkjøretøyer med Ordnance QF 75-mm som hovedbestykning ==

Centaur III stridsvogn
Cromwell IV stridsvogn
Cromwell V stridsvogn
Cromwell VII stridsvogn
Valentine XI stridsvogn
Churchill VI stridsvogn
Churchill VII stridsvogn
Churchill X stridsvogn
AEC Armoured Car Mk III panserbil
Coventry Armoured Car Mk II panserbil
Staghound Mk III panserbil
Ernst Cramer

Ernst Cramer (født 28. januar 1913 i Augsburg,  død 19. januar 2010 i Berlin) var en tysk journalist og styreformann i Axel Springer Stiftung.
Cramer ble født i en jødisk familie og hørte til grunnleggerne av Bund Deutsch-Jüdischer Jugend. I 1938 ble han arrestert, og tilbragte seks uker i konsentrasjonsleiren Buchenwald, før han emigrerte til USA i 1939. Hans far Martin Cramer hørte til grunnleggerne av Augsburger Literarische Gesellschaft.
Etter krigen kom han tilbake til Tyskland, og var fra 1948 til 1954 stedfortredende sjefredaktør for Die Neue Zeitung. Fra 1954 arbeidet han for United Press, og i 1958 ble han ansatt av Axel Springer-forlaget, bl.a. som stedfortredende sjefredaktør for Die Welt. Frem til Axel Springers død i 1985 ble Cramer regnet som hans nærmeste rådgiver og medarbeider. Fra 1981 til 1993 var Cramer utgiver av Welt am Sonntag. Han var styremedlem i forlaget fra 1983 til 1999, og fra 1981 har han vært styreformann i Axel Springer Stiftung.
Han var gift med Marianne som døde 19. juli 2008.


== Referanser ==
Torbjørn Giæver Eriksen

Torbjørn Giæver Eriksen (født 6. november 1970) er en norsk politiker (Arbeiderpartiet). Fra oktober 2005 til juni 2011 var han statssekretær for pressesaker ved Statsministerens kontor. Siden 2015 har han vært ansatt i Norsk olje og gass som direktør for avdelingen samfunnskontakt og politikk.. 
Eriksen er utdannet cand.mag. ved Universitetet i Oslo og studerte statsvitenskap, idéhistorie og historie.
Han var sentralstyremedlem i Europeisk Ungdom fra 1993–1994 og leder for Sosialdemokratisk Studentforbund i samme periode. I 1994 var han ansatt som skolesekretær i Europeisk Ungdom, og året etter ble han valgkampsekretær i Oslo Arbeiderparti.
Eriksen var sekretær for Arbeiderpartiets bystyregruppe fra 1996-1998 og politisk sekretær i Oslo Arbeiderparti fra 1997-1998. Fra 1998 til 1999 var han politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe.
I Jens Stoltenbergs første regjering var Eriksen politisk rådgiver i Finansdepartementet fra 2000 til 2001. Fra 2002 til 2005 arbeidet han som informasjonsrådgiver for Stoltenberg. Fra 2005 til 2011 var han statssekretær ved Statsministerens kontor. Han har vært ansatt i Norsk olje og gass som direktør for avdelingen samfunnskontakt og politikk siden 2015. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Torbjørn Giæver Eriksen hos Norsk senter for forskningsdata
Buktaling

Buktaling, buktale, buktalerkunst eller buktaleri er kunsten å snakke uten å bevege leppene, særlig å opptre for et publikum med en dukke og snakke på en måte slik at publikum tror det er dukken som snakker og dermed skape en illusjon av liv i dukken. En person som kan snakke uten synlig bevegelse av munnen, kalles en buktaler. Talen lages med talemusklene mens en holder leppene i ro, samtidig som en puster ut. Teknikken har fra slutten av 1800-tallet særlig vært brukt som underholdning i varietéforestillinger, men også på sirkus. I nyere tid har enkelte buktalere opptrådt både på film, i fjernsyn og i stand up-show.
En buktaler kan også kalles ventrilokvist etter det latinske ventriloquus. Verbet er å buktale.
Blant norske buktalere kan nevnes barnetimefortelleren Kirsten Langbo, forfatteren Herman Berthelsen og standup-artisten Jan-Robert Henriksen.


== Se også ==
Dukketeater
Trylling


== Eksterne lenker ==
Kort om buktaling
Buktalerteknikken (på engelsk)
Buktalermuseet Vent Haven Museum (på engelsk)
Den norske buktaleren Yann-Robert Henriksen
Den svenske buktaleren John Houdi (på svensk)
Kristne buktalere i USA (på engelsk)
Buktalere på Youtube.com
Hilde Singsaas

Hilde Singsaas (født 13. mars 1972) har vært direktør i Direktoratet for forvaltning og økonomistyring (DFØ) siden august 2017.  Da kom hun fra stillingen som direktør i arbeidsgiverforeningen Spekter. 
Hun var kommunikasjonsdirektør i Norges Bank fra 2013-2015. 
Singsaas var statssekretær i Finansdepartementet (2009-13) og ved Statsministerens kontor (2006-09). 
Fra 2002 til 2005 var hun rådgiver i ECON, og fra 2005-2006 var hun rådgiver i Norges Røde Kors.
Hun har også vært politisk rådgiver ved Statsministerens kontor (2000-01), i Arbeiderpartiets stortingsgruppe (1997-2000) og i Barne- og familiedepartementet (1996-97). 
Singsaas er utdannet cand.polit. med hovedfag i statsvitenskap (1997) fra Universitetet i Oslo, og har også en bachelor i samfunnsøkonomi (2017) fra Universitetet i Oslo. 


== Kilder ==
https://www.regjeringen.no/no/aktuelt/hilde-singsaas-utnevnt-til-direktor-for-direktoratet-for-okonomistyring/id2558170/
https://www.hegnar.no/Nyheter/Livsstil/2015/07/Hilde-Singsaas-er-ny-direktoer-i-Spekter


== Eksterne lenker ==
(no) Hilde Singsaas hos Norsk senter for forskningsdata
William Kennedy Dickson

William Kennedy Laurie Dickson (født 3. august 1860 i Minihic-Sur-Rance, Bretagne, Frankrike, død 28. september 1935 i Twickenham, Middlesex, England, Storbritannia) var en skotsk oppfinner som fant opp filmkameraet mens han var ansatt hos Thomas Edison.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dicksons far var James Waite Dickson, en kunstner, astronom og linguist som påstod han var direkte etterkommer av maleren William Hogarth og dommeren John Waite, mannen som dømte king Karl I av England til døden. Moren, Elizabeth Kennedy-Laurie Dickson, var en begavet musiker som var i slekt med Lauriene fra Maxwellton (udødeliggjort i balladen Annie Laurie), hertugen av Atholl og huset Stuart.
Etter farens død vendte familien tilbake til London mot slutten av 1870-årene. Det tok Dickson kontakt med den amerikanske oppfinner Thomas Alva Edison, i håp om en ansettelse ved hans laboratorier i Menlo Park i New Jersey. Edison avslo. Men da familien utvandret til USA i 1881, ble Dickson likevel ansatt i 1883 av Edison. Etter få uker var han blitt en av hans viktigste assistenter.


=== Oppfinner ===

Dicksons oppfinnelse, Kinetoscope, var enkel. En remse med bilder passerer foran en opplyst linse og bak et roterende hjul. Edison så ikke på den som en viktig oppfinnelse i seg selv, men han tenkte at den kanskje kunne hjelpe til med å fremheve fonografen.
7. januar 1894 fikk Dickson et patent for film med levende bilder. Rett etterpå, etter mye diskutering med Edison og en annen kollega, Jonathan Campbell, gikk Dickson over fra å bruke film med en bredde på 19 mm med perforeringer på en side til den mer stabile 35 mm-filmen med perforeringer på begge sider. Edison så ikke noen grunn til å forandre på oppfinnelsen slik at den kunne bruke den større filmen, men Dickson og Campbell mente at det var avgjørende for at den skulle overleve.
Dagens standard er fremdeles 35 mm-film med perforeringer på begge sider. I 1895 forlot Dickson Edison for å starte American Mutoscope and Biograph Company før han returnerte for godt til Storbritannia i 1897 for å jobbe der.
Dickson filmet pave Leo XIII.


== Referanser ==


== Litteratur ==
William K. L. Dickson, Antonia Dickson: The Life and Inventions of Thomas Alva Edison. Crowell, New York NY 1894.


== Eksterne lenker ==
(en) William Kennedy Dickson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Kennedy Dickson på Internet Movie Database 
(sv) William Kennedy Dickson i Svensk Filmdatabas 
(da) William Kennedy Dickson på Filmdatabasen 
(fr) William Kennedy Dickson på Allociné 
(en) William Kennedy Dickson hos Rotten Tomatoes 
(en) William Kennedy Dickson hos The Movie Database 
(en) En side om American Mutoscope og liste over filmene de lagde.
(en) Adventures in motion pictures – en artikkel i The Scotsman.
(en) Filmen Dickson Greeting.
Nyset-Steggje kraftverk

Nyset-Steggje kraftverk er et vannkraftverk i Årdal kommune i Vestland.
Kraftverket består av to kraftstasjoner og de to pumpeverkene Fossdal og Viervatn.
Naddvik kraftverk utnytter et fall på 963 meter fra reguleringsmagasin i Riskalsvatn. Det tilføres også vann fra flere bekkeinntak. Installert effekt er 112 MW og midlere årsproduksjon er på 423 GWh. Verket har installert turbin av typen peltonturbin.
Nyset kraftverk utnytter et fall på 77 meter. Berdalsvatn er reguleringsmagasin og det overføres også vann fra bekkeinntak. Installert effekt er 5 MW i en francisturbin og midlere årsproduksjon er på 16 GHw.
Nedslagsfeltet er totalt på 146 m², og over 20 km tunneler er bygget for å lede vannet til kraftstasjonene. Utbyggingen foregikk etappevis i årene 1981 til 1991.
Østfold Energi eier og driver kraftverket.


== Kilder ==
Østfold Energi
NVE
.ai

For andre betydninger, se: Ai.ai er Anguillas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av  Anguilla's regjering.
Domenet brukes av en del av nettsteder basert på Anguilla.  Registrering innen subdomenene off.ai, com.ai, net.ai og org.ai er tilgjengelig over hele verden uten restriksjoner, men ser ikke ut til å bli særlig mye brukt.
Inntil nylig var tydeligvis registrering på andre nivå direkte under .ai bare tilgjengelig for innbyggere på Anguilla, men på registreringsenhetens offisielle nettsted fantes ingen henvisninger på hvordan man kunne registrere dem. Imidlertid, fra 2006 er registreringer tilgjengelig for alle og enhver (ifølge registreringsenhetens nettsted på nic.com.ai).


== Se også ==
Domenenavn
Landskoder (internett)
Toppnivådomene


== Eksterne lenker ==
IANA .ai whois informasjon
.ai NIC nettsted
Sjakhtar Donetsk

Sjakhtar Donetsk (ukrainsk: Шахтар Донецьк, russisk: Шахтёр Донецк) er en ukrainsk fotballklubb som er fra byen Donetsk. På grunn av krigen i Donbass har klubben siden juli 2014 holdt til i Lviv, og Kharkiv siden 2017. Sjakhtar Donetsk vant UEFA-cupen 2008/09.
Sjakhtar har hatt to navn tidligere: Stakhanovets (1936–1946) og Sjakhtjor (1946–1992). 
Klubben ble grunnlagt i mai 1936 som Stakhanovets etter Aleksej Stakhanov.
Sjakhtar har spilt ni ganger i Mesterligaen: 2000/2001, 2004/2005, 2006/2007, 2007/2008, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 og 2014/2015.


== Meritter ==

Premyer-Liha: (13) 2001/02, 2004/05, 2005/06, 2007/08, 2009/10, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2016/17, 2017/18, 2018/19, 2019/20
Ukrainsk cupmesterskap: (13) 1995, 1997, 2001, 2002 2004, 2008, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019
Sovjetisk cupmesterskap: (4) 1961, 1962, 1980, 1983
Ukrainsk supercup: (8) 2005, 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017
UEFA-cupen: (1) 2008/2009


== Spillerstall ==
Oppdatert 24. november 2021.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) FC Shakhtar Donetsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Augsburgtransaksjonen

Augsburgtransaksjonen er en erklæring fra 1548 der keiser Karl V av det tysk-romerske rike samler De sytten nederlandske provinsene i en rikskrets, den Burgundisk Rikskretsen, separat fra de andre Habsburgske landområdene. Dermed ble den løsere sammenhengen mellom provinsene i som var samlet i en personalunion omsatt til en annen sammenheng – den Burgundiske Rikskrets. I den pragmatiske sanksjonen av 1549, et amendement i Habsburgernes familierett, gikk han et skritt videre og fastla at Nederlandene kun skulle gis i arv som én enhet – ikke splittet i de enkelte provinser, grevskap, hertugdømmer osv.
Vladimir Alikin

Vladimir Aleksandrovitsj Alikin (russisk: Владимир Александрович Аликин; født 1957 i Novo-Iljinsk i Perm oblast) er en tidligere sovjetrussisk skiskytter.
Under OL 1980 i Lake Placid tok Alikin gull med Sovjetunionens stafettlag, i tillegg tok han sølv på sprintdistansen.
Fra verdensmesterskapene har han fire medaljer – bronse på 10 km i 1982 og tre bronsemedaljer fra stafettene (1979, 1981 og 1982).


== OL-medaljer ==
1980  Lake Placid:
gull – skiskyting 4 x 7,5 km stafett
sølv – 10 km skiskyting


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Alikin – Olympics.com 
(en) Vladimir Alikin – Olympic.org 
(en) Vladimir Alikin – Olympedia 
(en) Vladimir Alikin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Alikin – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Vladimir Alikin – IBU
Guy Armoured Car

«Guy Armoured Car» var en britisk panserbil brukt under den andre verdenskrig. Den ble utviklet og produsert av Guy Motors Ltd., og 101 panserbiler ble bygget i 1939. Mk I hadde en Vickers 12,7 mm mitraljøse som hovedbestykning og en Vickers 7,7 mm mitraljøse som annenbestykning, mens Mk IA hadde en BESA 15 mm mitraljøse som hovedbestykning og en BESA 7,92 mm mitraljøse som annenbestykning.
Uriah Rennie

Uriah Denzel Rennie (født 23. oktober 1959 i Sheffield) er en tidligere engelsk fotballdommer som dømte for Sheffield, South Yorkshire. Rennie var den første fargede dommeren i Premier League og bærer klengenavnet «Uriah Peep». 
Han dømte 143 kamper i Premier League. Han måtte legge dommerkarrieren på hylla på grunn av skade.


== Premier League 2007/08 ==


== Premier League 2006/07 ==


== Premier League-karriere ==


== Eksterne lenker ==
Profil på Premier Leagues offisielle side Arkivert 14. november 2006 hos Wayback Machine.
Reportere uten grenser

Reportere uten grenser (på fransk Reporters sans frontières, på engelsk Reporters Without Borders (RWB) og på spansk Reporteros Sin Fronteras (RSF), på tysk Reporter ohne Grenzen (ROG)) er en internasjonal journalistorganisasjon som arbeider for pressefrihet. Den har hovedkontor i Paris og avdelinger i en rekke land.
Organisasjonen ble stiftet i 1985 av radiojournalisten Robert Ménard, Rony Brauman (som da var president i Leger uten grenser) og journalisten Jean-Claude Guillebaud for å få mer reportasjer fra land i den tredje verden (ikke bare katastrofer), samt for å få fengslede journalister frigitt og påvise brudd på presse- og ytringsfriheten.
Reportere uten grenser har kontorer i London, Washington D.C., New York, Bangkok og Tokyo. Organisasjonen har også et stort kontaktnett som melder fra om brudd på presse- og ytringsfrihet.
Generaldirektør fra 2012 er Christophe Deloire. Han er kjent som en av gravejournalistene (sammen med Christophe Dubois), som avslørte franske toppolitikeres sexskandaler i boken Sexus Politicus, som utkom i 2006.
Årlig utgir organisasjonen en rangering av land etter pressefrihet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(pt-BR) Offisielt nettsted 
(ar) Offisielt nettsted 
(fa) Offisielt nettsted 
(en) Reporters Without Borders – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Organisasjonens gjeldende rangerte liste over land etter pressefrihet
Organisasjonens svenske nettsted (på svensk)
Reportere uten grenser allierer seg med investeringsfond mot Google, Yahoo og MSNs samarbeid med Kinas sensurmyndigheter
RSF Press Freedom Index: Independent Assessment or EU Propaganda?, John Rosenthal, Nov 6, 2007 Arkivert 26. juni 2008 hos Wayback Machine.
Coups d’Etat sans frontières, Le Monde, August 2002 (Fransk. Oversettelse til norsk av Google her.)
BBC om Reportere uten grensers rapport om fiender av Internett
Reportere uten grenser: Worldwide press freedom index 2006.
Reportere uten grenser: Worldwide press freedom index 2007.
André Winje Arntzen

André Winje Arntzen (født 13. mai 1972 på Lillehammer) er en norsk journalist som er nyhetsredaktør i radiokanalen P4.
Arntzen hadde et opphold som nyhetsredaktør i Hamar Arbeiderblad fra 2011, etter at han tidligere jobbet som nyhetssjef i radiokanalen P4.
Under Radiodager 2005 mottok  Arntzen Prix Radio for «Årets nyhets og aktualitetsinnslag». Hans spesialfelt er kriminal- og utenriksjournalistikk, dette har også vært hans hovedområder i P4.
Han ble varamedlem i Norsk journalistlag, Oslo, fra 2004. Han har også innehatt styreverv i P4. I november 2006 overtok Winje Arntzen rollen som programsjef i P4, etter Trygve Rønningen. 
Tidligere journalistisk erfaring har han fra arbeid i Gudbrandsdølen Dagningen.


== Referanser ==
Jelena av Serbia

Jelena av Serbia (født 4. november 1884, Rijeka, død 16. oktober 1962 Nice) også kjent som Jelena Petrovna og Elena Petrovna var Zorka og Petars førstefødte.


== Referanser ==
Husodden flyplass

Husodden flyplass er en flyplass som ligger på halvøya Husodden på vestsiden av Randsfjorden, i Søndre Land kommune i Innlandet fylke. Plassen ligger like sør for Fluberg bru.
De siste årene er det hver sommer arrangert møter for småfly med hjul og for sjøfly på plassen. Rundt halvøya er det flere små sandstrender. Dette er antagelig en av de mest idylliske småflyplassene i Norge. 
Det er mulig å ta sjøfly opp for å fjerne flottører, for deretter å ta av fra rullebanen med hjul.
Frekvens 123,5 MHz. PPR (Prior permit required) 4141 1642.


== Eksterne lenker ==
(en) Husodden Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Husodden på norskeflyplasser.no
Nemko

Nemko AS er et selskap som driver med sikkerhetstesting og sertifisering av elektrisk materiell. 
Det opprinnelige NEMKO (Norges Elektriske Materiellkontroll) ble opprettet i 1933 som en institusjon for obligatorisk sikkerhetstesting og nasjonal godkjenning av elektrisk utstyr som skulle markedsføres og selges i Norge og dermed tilkobles det offentlige strømnettet. Senere ble også testing av krav for radiostøy en del av godkjenningsregimet.
I 1990, da Norge ble en del av EØS, ble EEC-direktivene for sikkerhet (European Community Directives for product safety) implementert, og de obligatoriske nasjonale kravene frafalt. NEMKO ble dermed omgjort til et uavhengig, selveid selskap med et rådgivende utvalg sammensatt av representanter for ulike aktører (industri- og handelsorganisasjoner, forbrukergrupper, el-selskaper, osv.) som det høyeste tilsynsorgan. NEMKO etablerte samtidig Nemko AS som utgjør det sentrale driftsselskapet og er ansvarlig for det som i dag kalles Nemko Group.
Siden 1992 har både omfanget av tjenester og den globale tilstedeværelsen til Nemko utvidet seg betraktelig.
I dag tilbyr Nemko testing- inspeksjons- og sertifiseringstjenester for produkter og systemer på verdensbasis, og har 20 kontorer i 12 land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Norges Elektriske Materiellkontroll – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Suzerenitet

Suzerenitet betyr opphøyet over en annen stat. Begrepet brukes i folkeretten som en motsetning til halvsuverenitet. Når en stat eller nasjon utøver et protektorat over en annen stat sies det at den utøvende staten har suzerenitet.


== Se også ==
Suverenitet
Portobello Road Market

Portobello Road Market er et gatemarked i Portobello Road, i Notting Hill i London. Markedet er en turistattraksjon som er berømt for sine mange antikviteter.  Markedet begynte som en plass for salg av frukt og grønt på 1800-tallet. I 1960 begynte antikvitetshandlerne å etablere seg der.
Haugvette

Haugvetter er fiktive vesener fra J.R.R. Tolkiens univers. Haugvettene er onde, spøkelsesaktige vesener som bor i gravhauger. De kan prøve å fange vandrere og ta dem med inn i haugen og holde dem fanget der.