jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Chenzhou

Chenzhou (kinesisk: 郴州, pinyin: Chēnzhōu) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2008) til 4 510 000.
Det er større forekomster av wolfram, vismut og molybden i prefekturet.


== Administrative enheter ==
Beihu distrikt (北湖区)
Suxian distrikt (苏仙区)
Zixing byfylke (资兴市)
Guiyang fylke (桂阳县)
Yongxing fylke (永兴县)
Yizhang fylke (宜章县)
Jiahe fylke (嘉禾县)
Linwu fylke (临武县)
Rucheng fylke (汝城县)
Guidong fylke (桂东县)
Anren fylke (安仁县)


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.


== Eksterne lenker ==
Offisiell webside for Chenzhou
Hongjiang

Hongjiang (kinesisk: 洪江; pinyin: Hóngjiāng, også romanisert som  Hungkiang ) er en kinesisk by på fylkesnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Hongjiang har et areal på 2 279 km² og ca. 500 000 innbyggere (2002). 
Fylkesbyen er en elvehavn ved øvre Yuanjiang. Byen er et regionalt handelssenter med forskjellige typer lettindustri. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Huaihua

Huaihua  (kinesisk: 怀化; pinyin: Huáihuà) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen selve bygrensene anslås (2005) til 300 000. Prefekturet Huaihua har totalt 5 millioner innbyggere. 
Byen har kjemisk og farmasøytisk industri, og er et viktig jernbane- og veiknutepunkt mellom Vest- og Øst-Kina.  Selve byen har stor trafikkforurensing. 
Huaihua har hatt universitet siden 1958, en fargerik befolkning bestående både av Han-kinesere og mange minoriteter (Miao, Dong). Omgivelsene er interessante og vakre, både naturmessig og kulturelt.
Byens flyplass, Zhijiang Hunan, ligger 35 km fra Huaihua sentrum, og trafikkeres av China Southern Airlines. 
Zhijiang var en viktig militærflyplass under andre verdenskrig, og skueplass for den japanske kapitulasjonen overfor Kina i 1945. Det gamle baseanlegget er i dag et museum om motstanden mot japanerne. I Zhijiang by ligger verdens lengste overbygde bru, konstruert i Dong-arkitektur, en såkalt «Vind-og-regn bru.» 
Fra Huaihua er det to timers bussreise til den gamle elvebyen Fenghuang, og fire timers togreise til Zhangjiajie ved den storslåtte naturparken Wulingyuan. Togreise til Beijing tar 23 timer, til Guangzhou 13 timer. Det er nylig fullført en ny høyhastighets motorvei fra Huaihua til Chongqing, og parallelt også en ny høyhastighets togtrasé.


== Administrative enheter ==
Huaihua består av ett bydistrikt, ett byfylke, fem fylker og fem autonome fylker:

Bydistriktet Hecheng (鹤城区), 729 km², 330 000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
Fylket Yuanling (沅陵县), 5 825 km², 630 000 innbyggere;
Fylket Chenxi (辰溪县), 1 977 km², 500 000 innbyggere;
Fylket Xupu (溆浦县), 3 438 km², 850 000 innbyggere;
Fylket Zhongfang (中方县), 1 467 km², 260 000 innbyggere);
Fylket Huitong (会同县), 2 245 km², 340 000 innbyggere;
Det autonome fylke Mayang for miaofolket (麻阳苗族自治县), 1 561 km², 360 000 innbyggere;
Det autonome fylke Xinhuang for dongfolket (新晃侗族自治县), 1 511 km², 250 000 innbyggere;
Det autonome fylke Zhijiang for dongfolket (芷江侗族自治县), 2 096 km², 360 000 innbyggere;
Det autonome fylke Jingzhou for miao- og dongfolkene (靖州苗族侗族自治县), 2 211 km², 260 000 innbyggere;
Det autonome fylke Tongdao for dongfolket (通道侗族自治县), 2 225 km², 220 000 innbyggere;
Byfylket Hongjiang (洪江市), 2 279 km², 500 000 innbyggere.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmeside
Jinshi (Changde)

Jinshi (kinesisk: 津市; pinyin: Jīnshì) er et byfylke i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Befolkningen var på 256 673 innbyggere i 1999.Byfylket ligger langs nordre bredd av elven Li Shui. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Jishou

Jishou (kinesisk: 吉首; pinyin: Jíshǒu) er en kinesisk by og et byfylke i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Bedolkningen var på 301 460 innbyggere i 2010


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Referanser ==
Leiyang

Leiyang (kinesisk: 耒阳; pinyin: Lěiyáng) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Hengyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Leiyang ar et areal på 2 649 km².
Befolkningen i fylkesbyen var på 1 226 720 innbyggere i 1999.


== Kulturminner ==
  
Leiyang kan føre sin historie helt tilbake til Qin-dynastiets tid. Cai Lun (50–121 e.Kr.), som oppfant papiret eller i det minste dokumenterte dets produksjon, ble født og bodde i Leiyang. Et tempel til hans minne (Cai hou ci, 蔡侯祠) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Byfylkets offisielle hjemmeside
Lengshuijiang

Lengshuijiang (kinesisk: 冷水江市, pinyin: Lěngshǔijiāng) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Loudi i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. 
Fylket har et areal på 436 km² og hadde i 2003 en befolkning på ca. 350 000 innbyggere. 
Det har store forekomster av antimon, og har verdens største antimon-gruve (mer enn 50% av verdens årsproduksjon).
Lengshuitan

Langshuitan er en kinesisk bydistrikt i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2005) til 94 000.
Oljevigselsmesse

Oljevigselsmessen er en katolsk messe hvor de hellige oljer vigsles. Den feires alltid av en biskop, som regel av bispedømmets stedlige biskop, med flest mulig av bispedømmets prester til stede. I tillegg til at man vigsler oljene som skal brukes det neste året fornyer prestene sine løfter under messen.
Den skal egentlig feires på formiddagen på skjærtorsdag, men på steder hvor dette ikke er praktisk mulig kan den feires tirsdag i den stille uke, altså siste tirsdag før skjærtorsdag. I de katolske stiftene i Norge feires den på tirsdagen, fordi de store avstandene betyr at prestene ikke vil kunne rekke tilbake til sine menigheter før feiringen av skjærtorsdagsliturgien dersom det gjøres den dagen.
Lianyuan

Lianyuan (kinesisk: 涟源; pinyin: Liányuán) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Loudi i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Byen hadde 1 056 761 innbyggere i 1999.


== Administrative enheter ==
Lianyuan består av ett subdistrikt og en rekke kommuner. Befolkningstallene er fra 2010. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Liling

Liling  (kinesisk: 醴陵; pinyin: Lǐlíng) er et kinesisk byfylke i Zhuzhou i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 98 200. 
Arkeologene har avdekket tydelige tegn etter Shang-kulturen i området.
Liling er kjent for sin porselens- og fyrverkeri-fremstilling. «Formann Mao»-porselen er et særlig edelt merke. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  
Kinas riksvei 320 går også gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Liling, Hunan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Loudi

Loudi (kinesisk: 娄底 ; pinyin: Lóudǐ) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 151 000. 


== Administrative enheter ==
Loudi består av ett bydistrikt, to byfylker og to fylker:

Bydistriktet Louxing – 娄星区 Lóuxīng Qū ;
Byfylket Lengshuijiang – 冷水江市 Lěngshuǐjiāng Shì ;
Byfylket Lianyuan – 涟源市 Liányuán Shì ;
Fylket Shuangfeng – 双峰县 Shuāngfēng Xiàn ;
Fylket Xinhua – 新化县 Xīnhuà Xiàn.


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider
Kart over Loudi
Fotos av Loudi hos Panoramio
Caroline av Hannover

Caroline av Hannover, tidligere Caroline av Monaco, (født 23. januar 1957) er en monegaskisk prinsesse. Hun er den eldste datteren av fyrst Rainier III av Monaco og filmskuespillerinnen Grace Kelly. Caroline er gift med den tyske aristokraten prins Ernst August av Hannover, eldste mannlige etterkommer etter kong Georg III av Storbritannia. Hennes fulle tittel er: Hennes kongelige høyhet prinsesse Caroline av Hannover, hertuginne av Braunschweig og Lüneburg, kongelig prinsesse av Storbritannia og Irland, og av fødsel prinsesse av Monaco. Hennes borgerlige (folkeregistrerte) navn er Caroline Prinzessin von Hannover.Med Ernst August har hun datteren prinsesse Alexandra av Hannover.
Hun har vært gift to ganger før:
Hun giftet seg med Philippe Junot den 29. juni 1978. Ekteskapet brøt sammen og endte med skilsmisse i  1980. Det ble gransket av Den romerske Rota, den katolske kirkes domstol for blant annet ekteskapssaker i Vatikanet, og ble erklært for ugyldig i 1992. Det er uvanlig at ekteskapssaker granskes direkte i Vatikanet og ikke i det lokale bispedømme. Det skyldes en gammel ordning for statsoverhoders og deres pårørendes anliggender, og er ment å  motvirke at det utøves utilbørlig press på de nasjonale kirkelige domstoler.Hennes andre ekteskap var med Stefano Casiraghi, som omkom den 3. oktober 1990. Med ham fikk hun tre barn, Andrea som er nr. to i tronfølgen, Charlotte og Pierre.
Tidligere kunne ikke kvinner arve Monacos trone, men som følge av at fyrst Albert ikke hadde legitime arvinger (barn født i ekteskap) vedtok nasjonalforsamlingen i 2002 en endring av grunnloven som åpnet for at Alberts søsken og deres etterkommere kunne arve tronen, primogeniturt med fortrinnsrett for menn (til forskjell fra den tidligere rent primogeniturt-agnatiske arvefølgen).


== Referanser ==
Matian

Matian er en kinesisk by i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 61 000.


== Referanser ==
Ningxiang

Ningxiang (kinesisk: 宁乡县; pinyin: Níngxiāng Xiàn) er en kinesisk by på fylkesnivå i Changsha i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 58 500. 


== Arkeologi ==
Arkeologene har avdekket tydelige tegn etter Shang-kulturen i området. I 2004 fant man dessuten ruiner fra Vestre Zhou-perioden (11. årh. - 771 f.Kr.) i Tanheli. Her er bygninger, muligens palassresidenser, vollgraver, graver, bronse- og jadegjenstander. Funnet ble regnet som et av årets viktigste arkeologiske funn i Kina.


== Kulturminner ==
Hjemstedet til Liu Shaoqi (Liu Shaoqi guju, 刘少奇故居) og funnstedet Tanheli (Tanheli yizhi, 炭河里遗址) fra det vestlige Zhoudynastis tid er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.


== Norsk misjon ==
Det norske misjonsselskap etablerte en misjonsmark i provinsen Hunan i 1902, og den første misjonsstasjonen var i byen Changsha, øst for Ningxiang. Men bare to år etter ble det også opprettet en norsk misjonsstasjon i Ningxiang. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ningxiang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Old Residence of Liu Shaoqi
Ruins from the Western Zhou Period, Tanheli, Ningxiang County, Hunan Province.
Qidong (Hengyang)

Qidong (kinesisk: 祁东县; pinyin: Qídóng Xiàn) er et kinesisk fylke i byprefekturet Hengyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Befolkningen var på 910 412 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 322 løper gjennom området. Den går fra Hengyang via Guilin og Nanning i den autonome regionen Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.


== Referanser ==
Qiyang

Qiyang (kinesisk: 祁阳县; pinyin: Qíyáng Xiàn) er et kinesisk fylke i Yongzhou i provinsen Hunan i Sør-Kina. 
Befolkningen anslås (1999) til 982 431. 


== Kulturminner ==
Wuxi-steininnskriftene (Wuxi moya shike, 浯溪摩崖石刻) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i Hunan, via Guilin og Nanning i den autonome region Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.


== Eksterne lenker ==
Wuxi Stone Carving
Xiangxiang

Xiangxiang (kinesisk: 湘乡; pinyin: Xiāngxiāng) er en kinesisk by på fylkesnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen er (1999) på 891 418 innbyggere. Det ligger innen byprefekturet Xiangtan.


== Kulturminner ==
Bygningene til det tidligere Dongshanakademiet (Dongshan shuyuan jiuzhi, 东山书院旧址), som ble grunnlagt i 1895, ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.


== Eksterne lenker ==
Hunan Xiangxiang xian - Dongshan shuyuan Arkivert 8. februar 2012 hos Wayback Machine.
Xiangyin

Xiangyin (kinesisk: 湘阴县; pinyin: Xiāngyīn Xiàn) er et kinesisk fylke i byprefekturet Yueyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen ble i  1999 anslått til 683 621 innbyggere.


== Referanser ==
Yongfeng

Yongfeng (kinesisk: 永丰县; pinyin:  Yǒngfēng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.
Befolkningen var 394 356 i 1999.


== Kulturminner ==
Longganggravsteininnskriften (Longgang qianbiao bei, 泷冈阡表碑) av Ouyang Xiu fra Songdynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Yongfeng xian
Longgang qianbiao beiting
Du Ouyang Xiu "Longgang qianbiao" yougan
Longgang qianbiao Wikisource: 瀧岡阡表
Yongzhou

Yongzhou (kinesisk: 永州; pinyin: Yǒngzhōu) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Arealet er på 22 441,43 km² og befolkningen 5,65 millioner innbyggere (2003). 
Det uklassifiserte lille kinesiske språket linghua er hjemmehørende i dette området.


== Administrative enheter ==
Yongzhou består av to bydistrikter, åtte fylker og ett autonomt fylke:

Bydistriktet Lengshuitan 冷水滩区, 1 218 km², 490 000 innbyggere;
Bydistriktet Lingling 零陵区, 1 959 km², 580 000 innbyggere;
Fylket Dong'an 东安县, 2 211 km², 590 000 innbyggere
Fylket Dao 道县, 2 441 km², 670 000 innbyggere;
Fylket Ningyuan 宁远县, 2 508 km², 740 000 innbyggere;
Fylket Jiangyong 江永县, 1 633 km², 250 000 innbyggere;
Fylket Lanshan 蓝山县, 1 807 km², 350 000 innbyggere;
Fylket Xintian 新田县, 1 004 km², 370 000 innbyggere;
Fylket Shuangpai 双牌县, 1 739 km², 170 000 innbyggere;
Fylket Qiyang 祁阳县, 2 519 km², 980 000 innbyggere;
Det autonome fylke Jianghua for yaoer 江华瑶族自治县, 3 216 km², 460 000 innbyggere.


== Kommunikasjoner ==
Kinas riksvei 207 løper gjennom prefekturet; først gjennom fylket Dong'an, så gjennom selve byen Yongzhou (bydistriktene nevnt ovenfor), så gjennom fylkene Shuangpai, Dao og Jianghua. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.
Yuanjiang (Yiyang)

Yuanjiang (kinesisk: 沅江; pinyin: Yuánjiāng) er en kinesisk by og et byfylke i byprefekturet Yiyang nord i provinsen Hunan i Sør-Kina. Den ligger ved elven Yuanjiangs utløp i Dongtingsjøen. 
Befolkningen var på 743 037 innbyggere i 1999.


== Norsk misjon ==
Det norske misjonsselskap etablerte misjonsmark i provinsen Hunan i 1902, og flere av misjonsstasjonene var i prefekturet Yiyang. Én ble etablert i Yuanjiang i 1930. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Infoside
Ezhou

Ezhou (kinesisk: 鄂州; pinyin: Èzhōu, gammel postalromanisering, Ochow) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 1,1 millioner.Ved byen finner vi bl.a Ezhou kullkraftverk.


== Historie ==
Ezhou har sitt navn fra Handynastiets tid. Det er avledet av en av vasallstatene i oldtidens Zhoudynasti (1046–256 f.Kr.), nemlig staten E som havnet i den østlige del av dette området i midten av det vestlige Zhou. Dets administrative sentrum ble flere ganger endret frem til de tre rikers tid (220–280 e.Kr.). 
Da ble det gjort til hovedstad for staten Wu av Sun Quan og gitt navnet Wuchang. Dette navnet har vært til forvirring, helt frem det bortfalt helt en gang etter år 1915. Forvirringen ligger i at det i nærheten også lå en annen og etterhvert viktigere by ved samme navn – nå et av bydistriktene i storbyen Wuhan.
Tett på Ezhou på den andre siden av Yangtzefloden ligger Huanggang, som likesom Wuhan og Ezhou i januar 2020 ble ilagt bevegelsesrestriksjoner på grunn av det i Wuhan oppdagede sykdomsskapende viruset 2019-nCoV.


== Administrative enheter ==
Ezhou består av tre bydistrikter:
Bydistriktet Echeng (鄂城区), 520 km², 610 000 innbyggere, regjeringssete;
Bydistriktet Liangzihu (梁子湖区), 525 km², 180 000 innbyggere;
Bydistriktet Huarong (华容区), 460 km², 270 000 innbyggere.


== Samferdsel ==

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.


== Referanser ==
Zaoyang

Zaoyang (kinesisk: 枣阳; pinyin: Zǎoyáng) er et byfylke i byprefekturet Xiangfan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.
Befolkningen var på 1 096 663 innbyggere i 1999.


== Samferdsel ==
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Xianning

Xianning (kinesisk: 咸宁; pinyin: Xiánníng) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 500 000.


== Administrative enheter ==
Xianning består av ett bydistrikt, ett byfylke og fire fylker:

Bydistriktet Xian'an – 咸安区 Xián'ān Qū ;
Byfylket Chibi – 赤壁市 Chìbì Shì ;
Fylket Jiayu – 嘉鱼县 Jiāyú Xiàn ;
Fylket Tongcheng – 通城县 Tōngchéng Xiàn ;
Fylket Chongyang – 崇阳县 Chóngyáng Xiàn ;
Fylket Tongshan – 通山县 Tōngshān Xiàn.


== Økonomi ==
Prefekturet til et viktig transport- og shippingsenter.  Andre store næringsveier er jordbruk og skogbruk, likeså mineraler. Det er gruvedrift etter niob, gull, magnesium, antimon, monazitt, kull, mangan, vanadium, glimmer og marmor.


== Samferdsel ==


=== Jernbane ===
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.
Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen, stanser også her.


=== Vei ===
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Knutshø landskapsvernområde

Knutshø landskapsvernområde er et norsk landskapsvernområde på Dovrefjell, øst for Drivdalen og E6. Området ble opprettet i mai 2002 i forbindelse med etableringen av Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark; og er på 908 km². Området ligger i kommunene Oppdal; Folldal, Tynset og Dovre.  
Formålet med landskapsvernområdet er å ta vare på et sammenhengende høgfjellsområde med leveområdene til villreinen i Knutshø, og et særpreget natur- og kulturlandskap med tilhørende planteliv, dyreliv, landskapsformer og kulturmiljø.
Fjellet Knutshøa ligger i området. 


== Eksterne lenker ==
(no) Knutshø landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
(no) Dovrefjell nasjonalparkstyre er forvaltningsmyndighet
Kieren Keke

Kieren Aedogan Keke (født 1971 i Yaren) er en naurisk lege og tidligere parlamentsmedlem. Han er nå en hovedperson i opposisjonspartiet Naoero Amo. Han er en av øyas få leger. (Andre er dr. Mark Kun, dr. Ludwig Keke (Kierens far, tannlege), dr. Godfrey Waidabu og dr. Kiki Thoma.)
I 2004 fikk han ikke ta sitt parlamentssete, fordi parlamentsmedlem Russell Kun hevdet at Keke ikke er en naurisk innbygger. Keke ble også arrestert sammen med David Adeang og Fabian Ribauw i april 2004, og siktet for opprørsledelse etter en demonstrasjon på Naurus flyplass, men siktelsen ble snart frafalt. Keke ble gjeninnvalgt i parlamentet i oktober 2004, og er nå øyas helse-, luftfarts- og kvinneminister.
Auweyida

Kong Auweyida, også Awiyeda, (født 1850 i Boe, død ca. 1921 ved Ganab-kanalen) var en naurisk konge. Før Nauru kom under hvit kontroll, ble det kontrollert av kongen, som lagde lovene, som videre ble iverksatt av lokale høvdinger. Når tyskerne kom til Nauru og la øya innunder Tysk Ny-Guinea, kunne Aweida få beholde sin suverenitet, og forble høvding over det nauriske folket. Ellers er lite kjent om ham.
På det nederste bildet har han på seg flosshatten. Hans kone, dronning Eigamoiya, har på seg en hvit kappe.
Engehaugen kirke

Engehaugen kirke er en liten arbeidskirke på Kopperud i Gjøvik. Kirken ble innviet av biskop Rosemarie Köhn i 1994.
Bygget var opprinnelig en HVPU-institusjon bygget rundt 1985.  Kirkesalen er der hvor gymsalen var den gang.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 589. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Engehaugen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Engehaugen menighet
Lokalhistoriewiki – Engehaugen kirke
Mike McCready

Mike McCready (født 5. april 1965) en amerikansk musiker, som er best kjent som gitarist i bandet Pearl Jam. 
McCready, som var inspirert av artister som Jimi Hendrix og Stevie Ray Vaughan, begynte å spille gitar i 11-årsalderen. På 80-tallet var han med i et par mindre kjente band, men han hadde klippet håret og lagt gitaren på hylla da han ble kjent med Mother Love Bone-gitarist Stone Gossard omkring 1989. De fant tonen sammen, og noen måneder senere – etter at Mother Love Bone hadde blitt oppløst under tragiske omstendigheter – ble han forespurt om å bli med i Gossards nye band, og takket ja. Dette bandet fikk senere navnet Pearl Jam, og ble et av verdens mest populære band på 90-tallet.
I tillegg til Pearl Jam, har McCready også vært med i grunge-supergruppa Mad Season sammen med blant andre Alice in Chains-vokalist Layne Staley og Screaming Trees-vokalist Mark Lanegan. Han deltok også på noen av låtene til Temple of the Dog.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mike McCready – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mike McCready på Internet Movie Database 
(en) Mike McCready hos The Movie Database 
(en) Mike McCready på Discogs 
(en) Mike McCready på MusicBrainz 
(en) Mike McCready på Songkick 
(en) Mike McCready på AllMusic