jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rami Shaaban

Rami Shaaban (født 30. juni 1975 i Fisksätra) er en svensk tidligere fotballspiller sist spilte for Hammarby IF. Shaaban kom fra Fredrikstad FK før 2008-sesongen. Han har bakgrunn som målvakt for blant annet fra Arsenal FC, der han var førstevalget en periode.
Shaaban ble tatt ut i den svenske landslagstroppen til VM 2006, selv om han ikke hadde spilt noen landskamper for Sverige. Han fikk sin landslagsdebut i en oppvarmingskamp mot Finland, der han kom inn i andreomgangen.
Den 10. juni fikk Shaaban sin mesterskapdebut, da han holdt buret rent i Sveriges åpningskamp mot Trinidad og Tobago i VM i Tyskland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rami Shaaban – FIFA 
(en) Rami Shaaban – UEFA 
(en) Rami Shaaban – Transfermarkt 
(en) Rami Shaaban – national-football-teams.com 
(en) Rami Shaaban – Soccerbase.com 
(en) Rami Shaaban – FootballDatabase.eu 
(en) Rami Shaaban – FBref
Neue Juristische Wochenschrift

Neue Juristische Wochenschrift (NJW, ISSN 0341-1915) er det betydeligste generelle juridiske tidsskrift i Tyskland. Det har et opplag på 51 000 eksemplarer, og ifølge egne anslag omkring 100 000 lesere.
Det ble grunnlagt i 1881 som Juristische Wochenschrift. Fra 1947 har det utkommet som Neue Juristische Wochenschrift.
Tidsskriftet utgis i Frankfurt am Main av Verlag C. H. Beck. Zeitschrift für Rechtspolitik legges ved som bilag til tidsskriftet.


== Eksterne lenker ==
http://rsw.beck.de/rsw/shop/default.asp?site=njw
Hannibal – Rome’s Worst Nightmare

Hannibal – Rome's Worst Nightmare er en BBC-produsert TV-film fra 2006, og handlet om Hannibals krigføring mot romerne under andre punerkrig.


== Handling ==
Det er cirka 200 år før Kristi fødsel, og Roma er den antikke verdens supermakt. Nasjonen tror de er fullstendig uovervinnelige. Men en mann er fast bestemt på å endre dette. Hannibal er en mann bundet av ed til å hevne de urett som tidligere ble påført hjemmet hans, og i jakten på hevn kommer han aldri stoppe for noe. Historien utforsker mannen bak myten. Med 40 000 soldater og 37 elefanter marsjerte han 1 500 mil for å utfordre fiendene hans på deres egen jord. Det var en handling så dristig at få mennesker trodde at dette var mulig.


== Skuespillere ==
Alexander Siddig som Hannibal, øverste sjef for de kartagiske soldatene.
Emilio Doorgashingh som Maharbal. Øverste kavaleri-sjef og nestkommanderende for den kartagiske hæren.
Bashar Rahal som Hasdrubal. Hannibals yngre bror, og den øverste sjefen for de spanske provinsene.
Mido Hamada som Mago, Hannibals yngste bror, og sjefen for infanteriet.
Histro Mitzkov som Gisgo. En offiser i Hannibals hær
Shaun Dingwall som Scipio Africanus. Den romerske generalen som til slutt beseiret Hannibal.
Tristan Gemmill som Varro. En konsul som ble beseiret ved Cannae.
Ben Cross som Fabius Maximus, diktator og forfatter av Fabian-strategien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hannibal – Rome's Worst Nightmare på Internet Movie Database 
(sv) Hannibal – Rome's Worst Nightmare i Svensk Filmdatabas 
(nl) Hannibal – Rome's Worst Nightmare på MovieMeter
Edward Augustus, hertug av Kent og Strathearn

Edward Augustus, hertug av Kent og Strathearn (født 2. november 1767, død 23. januar 1820) var en britisk prins. Han var fjerde sønn av kong Georg III og far til dronning Victoria. Han ble hertug av Kent og Strathearn og jarl av Dublin den 23. april 1799, samme år som han ble øverstkommanderende i Nord-Amerika.


== Referanser ==
Polyetylentereftalat

Polyetylentereftalat, PET, er et termoplastprodukt i polyesterfamilien.
Smeltepunktet ligger mellom 235-260 °C. Materialet er lett gjenvinnbart, og oppnår høyeste skala (1) for gjenvinnbarhet. 

PET er også kjent for sin store styrke og stivhet, kombinert med muligheten for gjennomsiktige produkter, god slagfasthet og overflatehardhet. PET har gode bæreegenskaper og vanninntaket er lite. De elektriske egenskapene er gode selv i høy fuktighet og temperatur. 
Ulempene med bruk av PET er høy støpekrymp, og verktøytemperaturen må være relativt høy. De kjemiske egenskapene er også relativt moderate.
PET brukes blant annet til elektriske kontakter, blåseformete kanner, brus- og ølflasker, parfyme, folie, fotografisk- og røntgenfilm, lyd- og billedbånd for å nevne noen produkter.
Göran Sonnevi

Göran Sonnevi (født 2. oktober 1939 i Lund, Sverige) er en svensk lyriker og oversetter. 
Sonnevi vokste opp i Halmstad. Han studerte litteraturvitenskap ved universitetet i Lund, og har også biblioteksutdanning. Han har i mange år bodd i Järfälla utafor Stockholm.
Sonnevi regnes som en av Sveriges mest betydningsfulle poeter. Han betegnes gjerne som en politisk og filosofisk forfatter. I 2006 ble han tildelt Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Oceanen (fra 2005). Han har dessuten mottatt en rekke nasjonale litteraturpriser.


== Bibliografi ==
20121961 – Outfört
1963 – Abstrakta dikter
1965 – ingrepp-modeller
1967 – och nu!
1969 – Det gäller oss. Dikter 1959-1968
1970 – Det måste gå
1972 – Det oavslutade språket
1974 – Dikter 1959-1973
1975 – Det omöjliga
1979 – Språk; Verktyg; Eld
1981 – Dikter 1959-1972, rev. utg.
1981 – Små klanger; en röst
1983 – Dikter utan ordning
1987 – Oavslutade dikter
1991 – Trädet
1996 – Mozarts tredje hjärna
1998 – Klangernas bok
2005 – Oceanen
2012 – Bok utan namn
2017 – Sekvenser mot Omega
2019 – Det osynliga motstyckets bokPå norsk finnes Et ansikt (1995), dikt i utvalg og oversettelse ved Geir Gulliksen, og Din vinge, som bærer meg. Utvalgte dikt 1996–2005, i utvalg og gjendiktning ved Espen Stueland.


== Priser ==
1968 – Sveriges Radios lyrikkpris
1971 – Carl Emil Englund-prisen for Det måste gå
1972 – Aftonbladets litteraturpris
1975 – Aniara-prisen
1975 – Gustaf Fröding-stipendet
1979 – Bellmanprisen
1979 – Svenska Dagbladets litteraturpris
1988 – De Nios stora pris
1997 – Gerard Bonniers pris
1997 – Östraboprisen
1998 – Ferlinprisen
1998 – Erik Lindegren-prisen for Klangernas bok
2005 – Svenska Akademiens nordiska pris
2006 – Nordisk råds litteraturpris for Oceanen
2013 – Ekelöfprisen
2016 – Bellmanprisen


== Referanser ==
Santo Domingo

Santo Domingo de Guzmán er hovedstaden i Den dominikanske republikk. Byen har en folkemengde på ca. 2,9 millioner i storbyområdet (2010). Byen ligger ved Det karibiske hav, ved munningen av elven Ozama.
Byen ble grunnlagt som Santo Domingo de Guzmán mellom 1496 og 1498, av Bartolomeo Columbus (Bartolomé Colón), bror av Christofer Columbus. Den lå opprinnelig på den østre bredden av Ozama, men ble flyttet til den vestre bredden etter en orkan som ødela byen i 1502. Santo Domingo var den første permanente europeiske byen i Amerika.I byen oppførte man det første citadellet, det første sykehuset (hospital de San Nicolás de Bari), den første katedralen (catedral de Santo Domingo), og det første klosteret (Monasterio de San Francisco) på den vestlige halvkule. 
I 1538 begynte man byggingen av det eldste universitet i «Den nye verden». Det fikk navnet Santo Tomás de Aquino etter St. Thomas Aquinas, og eksisterer i dag som Universidad Autónoma de Santo Domingo (UASD).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Santo Domingo de Guzmán, Dominican Republic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Santo Domingos historie Arkivert 10. desember 2006 hos Wayback Machine..
Piperfløyta

Piperfløyta er et tjern som ligger i Nittedal kommune i Viken. Tjernet ligger 510 meter over havet, midt mellom tjernene Piperen og Dampiperen.


== Referanser ==
Rudskogen

Rudskogen er et motorsportsenter som ligger i Rakkestad kommune i Viken fylke. Senteret er valgt som nasjonalt senter for motorsport av Kulturdepartementet.
Rudskogen består per 2012 av en MC- og bilbane på 3254 meter, en gokartbane på 1210 meter og et område for enduro.


== Historikk ==
Rakkestad kommune stilte plass til rådighet langs riksveg 111, 15 kilometer unna Sarpsborg.
Formel 1-føreren Thierry Boutsen klippet snoren på Rudskogen Motorsenter i 1990, da banen på 1910 meter stod ferdig på det 350 mål store området i Rakkestad. 
Til å begynne med ble Rudskogen Motorsenter eid av NMK Sarpsborg, trafikkskolene i Østfold, Rakkestad kommune og NAF. Senere tok blant annet Harald Huysman over anlegget, og en gokartbane ble bygget der det lå en speedwaybane tidligere. Etter en drakamp mot Vålerbanen/Haslemoen og Eggemoen, ble Rudskogen Motorsenter i 2006 valgt som nytt nasjonalanlegg for motorsport og fikk midler av Kirke- og kulturdepartementet. I 2012 sto den nye banen på 3,254 kilometer ferdig. 


== Rudskogen Motorfestival ==
24.-26. august 2012 var det offisiell åpning av «nye» Rudskogen. For første gang i Norges historie kjørte en offisiell Formel 1 bil på norsk asfalt. I tillegg til F1 bilen var det innslag av F-16 fly fra forsvaret, MC-stuntmannen Chris Pfeiffer, og bil-stuntmannen Terry Grant som per 2010 var innehaver av 16 forskjellige verdensrekorder.


== Sykkelrittet Rudskogen GP ==
Landeveisrittet Rudskogen GP ble arrangert for første gang lørdag 29. og søndag 30. mai 2021. Arrangøren var Norges Cykleforbund Region Øst.
Vinneren av 2021-utgaven i klassen «Menn Elite» var Mathias Sundquist, som holder banerekorden for landeveissykkel med tiden 4 timer og 1 minutt. Løpet var 34 runder á 3,6 km per runde, totalt 122,4 km, hvilket gir en snitthastighet på cirka 30,5 km/h.


== Banetraséene ==
Den nye banetraséen ble designet av den tyske banearkitekten Hermann Tilke.Den nåværende MC- og bilbanen er 3 254 meter lang, og består av 14 svinger. Høydeforskjellen er på 42 meter og man kjører medsols på banen. Rudskogen ligger i kupert terreng og banen er teknisk meget krevende. Banen åpnet 1. juli 2011.
Den gamle MC- og bilbanen var 1 901 meter lang. Den besto av seks høyre- og fire venstresvinger og hadde en bredde på 10 til 15 meter. Høydeforskjellen var på 25 meter, lengste rettstrekning var 550 meter og man kjørte medsols på banen.


=== Gokartbanen ===
Gokartbanen er 1 210 meter lang og tilfredsstiller alle internasjonale krav. 


== Planer ==
Rudskogen vil bli utbygd til å inneholde følgende:

ytterligere utvidet bil- og motorsykkelbane
stort depot (Over 20 000 kvm)
MX-bane (2 km)
enduroløype (15 km)
rundbane
trialområde (400 mål)
FMX-område
diverse barnebaner
aktivitetssenter for MCI tillegg er det planlagt et trafikkopplæringssenter i tilknytning til anlegget som kan brukes av alle typer kjøretøy.


== Se også ==
Liste over racerbaner i Norge


== Eksterne lenker ==
Rudskogen Motorsenter hjemmeside
Hårvingemygg

Hårvingemygg (Ditomyiidae) er en liten familie av mygg som ligner soppmygg. Mindre enn 100 arter er beskrevet,omtrent 20 finnes i den palearktiske region, men bare fire i Europa. To arter er foreløpig funnet i Norge.


== Utseende ==
Ditomyiidae ligner mye på soppmygg. Vingene er hårete og har en tydelig åregaffel ytterst nær fremkanten. 


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse tilsynelatende sjeldne myggene. De to artene som er funnet i Norge synes å foretrekke sydvendt edelløvskog.


== Utbredelse ==
Ditomyiidae er utbredt i hele verden, men mangler i Afrika sør for Sahara, samt ved polene. De fleste artene finnes i Oseania og Sør-Amerika. I den palearktiske sone er det registrert 17 arter.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Sciarioidea
familie Ditomyiidae Edwards, 1921slekten Asioditomyia Saigusa, 1973
slekten Australosymmerus Freeman, 1954
slekten Calliceratomyia Lane
slekten Celebesomyia Saigusa
slekten Ditomyia Winnertz, 1846
Ditomyia fasciata (Meigen, 1818) – Europa nord til Danmark
Ditomyia macroptera Winnertz, 1852 – Mellom-Europa nord til Tyskland
slekten Neocryonisca
slekten Nervijuncta Marshall, 1896
slekten Rhipidata Edwards
slekten Symmerus Walker, 1848
Symmerus annulatus (Meigen, 1830)  – Norsk art (Funnet i Oslofjordområdet sørover til Porsgrunn).
Symmerus nobilis Lackschewitz, 1937  – Norsk art (Funnet i Oslofjordområdet sørover til Porsgrunn).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bechev, D. 2000. World distribution of the generea of fungus gnats (Diptera, Sciaroidea, excluding Sciaridae). Studia dipterologica 7: 543—522.
Gammelmo, Ø. og Rindal, E. 2006. On the family Ditomyiidae (Diptera, Sciaroidea) in Norway. Norwegian Journal of Entomology 53: 47-49.
Søli,G.E.E., Vockeroth, J.R. og Matile, L. 2000: Families of Sciarioidea. Side 49-92 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix. Science Herald, Budapest.
Fauna Europaea: Europeisk utbredelsesdatabase på nettet.


== Eksterne lenker ==
(en) hårvingemygg i Encyclopedia of Life 
(en) hårvingemygg i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hårvingemygg hos Artsdatabanken 
(sv) hårvingemygg hos Dyntaxa 
(en) hårvingemygg hos Fauna Europaea 
(en) hårvingemygg hos Fossilworks 
(en) hårvingemygg hos ITIS 
(en) hårvingemygg hos NCBI 
(en) Kategori:Ditomyiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ditomyiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Stade de Gerland

Stade de Gerland er et stadionanlegg i den franske byen Lyon. Anlegget brukes til fotball og rugby, og var tidligere hjemmebane til fotballklubben Olympique lyonnais. Banen har en tilskuerkapasitet på 41 044.


== Eksterne lenker ==
Stadiumguide.com – Stade de Gerland – Informasjon om stadionanlegget.
APP-6A

APP-6A er en NATO-standard for kartsymobler.  Den opprinnelige versjonen, APP-6, stammer fra 1986, og APP-6A ble tatt i bruk i 2001.  Dokumentet som beskriver standarden heter STANAG 2019 (nåværende utgave 4), og i USA omtales den som MIL-STD-2525B. 
Denne artikkelen viser bare et lite utdrag av standarden, som er på hundrevis av sider med detaljerte symboler.


== Enhets tilhørighet ==
Om en enhet er vennligsinnet, nøytral, ukjent eller fiendtlig vises med fargen og formen på symbolet.


== Avdelingstyper ==
På innsiden av symbolet vises hva slags avdeling det er snakk om.  Noen få eksempler:

Disse symbolene kan også kombineres, for å representere for eksempel mekanisert infanteri.  Det finnes også modifikatorer til symbolene, som ikke kan opptr på egen hånd:

Over symbolet kan et annet symbol for avdelingens størrelse vises.


== Annen informasjon ==
Nede til venstre for symbolet kan navnet på avdelingen vises og nede til høyre kan navnet på høyere avdeling avdelingen tilhører vises.  Som et eksempel kan vi se på kompani A egen 42. mekaniserte infanteribataljon:

En fiendtlig motorisert panserverndivisjon, en usannsynlig type avdeling, kunne sett ut som det her:


== Kilder ==
UK Interim APP-6a Manual (engelsk, PDF-fil)
Common Warfighting Symbology (engelsk)


== Eksterne lenker ==
Kartsymbolene for TrueType-font
IST-prisen

IST-prisen, også ICT-prisen, var en utmerkelse som hvert år ble tildelt etter en konkurranse der europeiske produkter innen informasjonsteknologi ble vurdert av en fagjury og eksperter fra mange land. Konkurransen og pristildelingen ble organisert av Euro-CASE (European Council of Applied Sciences, Technologies and Engineering) der forkortelsen IST står for Information Society Technologies, ICT for Information and Communication Technologies. I Norge var det Norges Tekniske Vitenskapsakademi som deltok i vurderingen og stilte ekspertise til rådighet for Euro-CASE.


== Bakgrunn ==
IST-prisen ble første gang tildelt i 1995 og består av to utmerkelser: IST-prisen og IST-storprisen (IST Grand Prize). Utmerkelsen ble gitt for grensesprengende produkter som representerte det beste av europeisk nytenking innen informasjonsteknologi, der utviklerne hadde vist best egenskaper for å gjøre forskningsarbeid eller et prosjekt om til et produkt med stort markedspotensiale.
Ifølge statistikk fra pristildelerne er hele 80% av vinnerne små eller mellomstore bedrifter. Nominerte produkter til konkurransen får hjelp til markedsføring og utvidet kontakt med europeiske investorer, i tillegg til rett til å bruke nominasjonen eller pristildeling innen sin egen markedsføring.
Deltakerne var begrenset til EU- og EFTA-landene, samt foreslåtte EU-land. Prisen ble siste gang utdelt 2007.


== Eksterne lenker ==
IST-prisens hjemmeside
Norges Tekniske Vitenskapsakademi om IST-prisen.
Euro-CASE organiserer konkurransen og pristildelingen.
Cramptonomyiidae

Cramptonomyiidae er en liten familie av mygg som bare er funnet i Øst-Asia og Nord-Amerika. De ligner urmyggene og blir av og til regnet til denne familien. Larvene utvikler seg i død ved.


== Utseende ==
Cramptonomyiidae er middelsstore, slanke mygg  med lange bein. Kroppen har få men lange hår. 
Hodet er nokså stort med store fasettøyne og tre punktøyne (ocelli). Antennene er korte og tynne, sylindriske, og består av 15-16 ledd. Munndelene er lite utviklet.
Vingene er nokså store, avlange med tydelig årenett og to lukkede celler. 
Beina er lange og tynne med to slanke sporer på leggene (tibiae). 
Larvene er gråaktige, lange og slanke, sylindriske, uten bein eller utvokster av noe slag. De har en tydelig hodekapsel og noen få, lange hår. Åndehull (spirakler) finnes på siden av de fleste kropps-segmentene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på død ved. De synes særlig å trives ved angrepet av svartråte. De voksne myggene flyr tidlig på våren. 
Disse myggene er ikke vanlige og kan muligens være truet av skogbruk.


== Systematisk inndeling ==
Artene blir ofte ført til familien urmygg, Pachyneuridae.

orden Tovinger, Diptera
underorden Mygg, Nematocera
overfamilie Pachyneuroidea
familie Cramptonomyiidae
Cramptonomyia spenceri Alexander, 1931  – vestlige Nord-Amerika
Haruka elegans Okada, 1938  – Japan
Pergratospes holoptica Krivosheina og Mamaev, 1970 – Øst-Sibir: Khabarovsk og Primorskij-distriktene


== Kilder ==
Krivosheina, N.P. 2000. Family Cramptonomyiidae. Side 41-48 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Appendix. Science Herald, Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) Cramptonomyiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cramptonomyiidae hos Fossilworks 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Michael von Grünigen

Michael von Grünigen (født 11. april 1969 i Schönried) er en tidligere sveitsisk alpinist. Han var i flere år den dominerende storslalåmkjøreren, frem til han la opp etter sesongen 2003/04.


== Meritter ==


=== Olympiske leker ===
Nagano 1998: bronse i storslalåm


=== VM ===
Sierra Nevada 1996: bronse i storslalåm, bronse i slalåm
Sestriere 1997: gull i storslalåm
St. Anton 2001: gull i storslalåm


=== Verdenscup ===
Sammenlagtvinner av storslalåmcupen: 1996, 1997, 1999, 2003,
23 seire i enkeltrenn (samtlige storslalåm)


==== Pallplasseringer i verdenscupen ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michael von Grünigen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael von Grünigen – Olympedia 
(en) Michael von Grünigen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael von Grünigen – FIS (alpint) 
(en) Michael von Grünigen – ski-db.com 
(de) Offisielt nettsted 
(en) Michael von Grünigen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
PET (andre betydninger)

PET kan referere til:

Peru tid, tidssonen i Peru, som er UTC−05.00
Polyetylentereftalat, et plastprodukt i polyesterfamilien
Positronemisjonstomografi, en medisinsk teknikk, brukt bl.a. i hjerneforskning
Potensiell evapotranspirasjon, et mål på energien som er tilgjengelig for å fordampe vann
Commodore PET, en datamaskin
Politiets Efterretningstjeneste, Danmarks sikkerhetstjeneste
Kjærlighet på pinne

Kjærlighet på pinne, også kalt kjærlighet, slikkepinne eller klubbe er en type sukkertøy som er festet på en pinne. Den kan ha mange ulike farver, smaker og former, men de mest vanlige er runde med enten sur, salt eller søt smak. Pinnen er som regel fremstillet av presset papir, plast eller tre. 
Kojak, politietterforskeren fra TV-serien med samme navn, hadde slikkepinner som sitt varemerke.


== Referanser ==
Stor-Bergen Boligbyggelag

StorBergen Boligbyggelag var et boligbyggelag i Bergen i Hordaland. Selskapet ble stiftet 30. mars 1962, som en videreføring av Laksevåg Boliglag som ble etablert i 1946. StorBergen Boligbyggelag bygget og forvaltet boliger i Bergen, samt nabokommunene Os, Voss, Fjell, Lindås og Askøy.Boligbyggelaget hadde vel 19 500 medlemmer og forvaltet ca. 11.000 boliger i ca. 230 borettslag, sameier og andre selskapStorBergen Boligbyggelag var en del av Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL).
Den 1.oktober 2014 ble StorBergen fusjonert med OBOS, og navnet på denne delen av virksomheten ble hetende OBOS StorBergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
StorBergen Boligbyggelag
NBBL Årsstatistikk 2012 (pdf) Arkivert 19. desember 2013 hos Wayback Machine.
Conrad Vogt-Svendsen

Conrad Vogt-Svendsen (født 6. mars 1914, død 1. desember 1973) var norsk prest.
Under andre verdenskrig arbeidet han som sjømannsprest i den norske sjømannskirken i Hamburg. Sammen med sin kollega Arne Berge drev han hjelpearbeide for de mange skandinaviske fangene i Tyskland. Den oversikten hjelpearbeidet ga var med å legge grunnlaget for aksjonen med de hvite bussene.
Etter krigen arbeidet Vogt-Svendsen som sjømannsprest i Mobile, USA fra 1945 til 1947, deretter som sjømannsprest i Genova. Fra 1951 var han sjefssekretær ved Hjemmet for Døve, og fra 1968 hovedprest for Norges døve.


== Referanser ==
Aune Sand

Aune Sand (født 1966) er en norsk kunstner, filmregissør og forfatter.  
Sand ble først kjent for å ha regissert og spilt hovedrollen i den utskjelte filmen Dis fra 1995. Han har senere gjort seg bemerket som kunstmaler og medeier av Galleri Sand, sammen med sin tvillingbror Vebjørn Sand. Gallriet ble solgt i 2008. I 2009 åpnet de et nytt galleri i Manhattan, New York sammen med Aunes samboer Marianne Aulie. De har siden vekslet mellom å bo i New York og Norge.
I 2015 forfatterdebuterte han med den erotiske romanen Jordbærmus. I VG anmeldte Sindre Hovdenakk Jordbærmus til terningkast én. Han kom med en oppfølger i 2016.I 2019 deltok han i Farmen kjendis og fra 2020 til 2021 var han den ene forgrunnsfiguren i reisedokumentaren Alex og Aune (sammen med komiker Alex Rosén).


== Privatliv ==
Aune Sand er sønnen til billedkunstneren Øivind Sand og bror av kunstmaler Vebjørn Sand. I 1996 giftet han seg med den ukrainske modellen Tatjana Lissovskaja, men de ble skilt etter to år. Sand har siden 2004 vært samboer med kunstner Marianne Aulie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aune Sand på Internet Movie Database 
(en) Aune Sand på AllMovie
Visp (slagverk)

Visp er et alternativ til trommestikker. Vispene består av et stort antall tynne strenger av metall eller plast, mens håndtaket ofte er av tre eller aluminium. Enkelte visper er uttrekkbare som gjør at det er mulig å trekke vispen inn i håndtaket. Visper gir et mer dempet lydbilde enn det ordinære trommestikker gjør, noe som gjør dem egnet til balader og lignende. Visper er ofte brukt i jazz- og janitsjarmusikk. Ved å trekke vispen inn på denne måten, blir den relativt skjøre vispen beskyttet når den ikke er i bruk.
For å spille med visper, gjør man ofte en sirkel-bevegelse på trommeskinnet med den ene vispen for å få en jevn suselyd, mens man spiller slag på trommen med den andre vispen. Det er ikke mulig å spille «pressvirvler» med visper (å la den sprette på skinnet av trommen).


== Se også ==
Trommestikke
Kølle