jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Loglan

Loglan er et kunstig språk som blei offentliggjort i Scientific American, juni 1960 av den amerikanske sosiologen og science fiction-forfatteren Dr. James Cooke Brown (født 1921, død 2000). Brown begynte arbeidet med Loglan i 1955, men anså det ikke for å være i ferdig form før i 1989. Hans erklærte mål med Loglan var å drive språkforskning, særlig i forhold til å teste Sapir-Whorf-hypotesen, en hypotese som sier at språket definerer både hva vi kan tenke og hvordan vi tenker det. Målet med Loglan var å skape et språk som tillot en å tenke helt logisk.
Loglans grammatikk skulle i så stor grad som mulig erstattes av formallogikk (språkets navn betyr logisk språk). Brown lurte på om det kunne føre til mer logisk tenkning, og om det ville gjøre Loglan lettere å behandle for datamaskiner. Ordene skulle konstrueres av datamaskiner som ga vekttall til gloser i de største språkene ut fra hvor mange som brukte dem. Slik mente Brown at Loglans ord ville bli lettest mulig å lære for flest mulig, noe som kan tyde på at Brown ikke var fremmed for tanken om å senere gjøre Loglan til internasjonalt hjelpespråk.
Brown betraktet Loglan som sin personlige intellektuelle eiendom, og han ville bestemme over språkutviklinga. Dette førte til at ei gruppe Loglan-tilhengere brøyt ut og danna the logical language group som skapte det Loglan-liknende språket Lojban. Nøyaktig samme konflikt sprengte Volapük-bevegelsen på slutten av 1880-tallet, da språkskaperen Martin Schleyer krevde å diktere utviklinga, mens mange av hans tilhengere krevde medbestemmelsesrett.
Språk som Loglan og Lojban står for noe nytt og samtidig gammalt i utviklinga av kunstige språk i andre halvdel av 1900-tallet. Mens internasjonale hjelpespråk fra midten av 1800-tallet har hatt som mål å være lette å lære og bruke, vender Loglan og Lojban tilbake til målsettingene fra renessansens kunstspråkbevegelse, som mente at ved å skape bedre språk kunne de forbedre den menneskelige tenkninga. Dette har de felles med klassiske såkalte filosofiske språk. Samtidig forsøker de å anvende kunnskaper fra moderne språkvitenskap, psykologi, informatikk osv i utviklinga av disse nye filosofiske språkene.
Robert A. Heinlein, som også ellers viste interesse for kunstige språk, lot Månekolonien bruke Loglan i romanen The Moon is a harsh mistress (1966)


== Se også ==
Lojban


== Eksterne lenker ==
The Loglan Institutes hjemmeside
The Logical Language Groups hjemmeside
Kim Holm

Kim Holm (født 3. juli 1980) er en norsk tegneserieskaper. Han har tegnet og skrevet albumet Dette er et Ran, samt tegnet for bladene Nemi, Tusj, og Bizarro. Han har også laget omslaget til Black Debbath CD-en Den Femte Statsmakt. 
Han vant nykommerprisen på Raptus I 2005.
Han står bak nettstedene Cartoonarchy og Freecomics.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skapelsesberetninger – lydopptak gjort på Bergen Offentlige Bibliotek (2021)
Rijeka

Rijeka (italiensk Fiume) beliggende ved Kvarnerbukten i Adriaterhavet er Kroatias største havneby med skipsverft, rederier, oljeraffineri, petrokjemisk industri, tobakksfabrikker mv., og er et viktig trafikknutepunkt. Byen har havnefunksjoner også for innlandsstatene Ungarn og Østerrike. Elven Riječina, som flyter gjennom byen, har gitt byen dens navn. 
Rijeka er administrativt sentrum for Primorje-Gorski Kotar fylke (Primorsko-goranska županija) og romersk-katolsk erkebispesete. Universitetet i byen ble grunnlagt i 1632.


== Folketall ==
Ved folketellingen i 2001 var det 144 043 innbyggere i Rijeka og 270 000 i hele storbyområdet.


== Skiftende nasjonalitet ==
Gjennom tidene har byen hatt stadig skiftende herskere, og dette gjenspeiler seg i et mangfold av kulturhistoriske monumenter. Fra 1471 var Rijeka østerriksk, og ble ungarsk selvstyrt område i 1871. Ungarn mistet byen ved fredsavtalen i Trianon i 1920. Byen ble først okkupert av irregulære italienske arditi-tropper under kommando av Gabriele D'Annunzio som styrte byen og området rundt fram til 29. desember 1920, et slags stattholderskap under navnet Reggenza Italiana del Carnaro som imidlertid ikke ble godkjent av italienske myndigheter som til slutt angrep og bombarderte byen fram til D'Annunzios kapitulasjon.
Etter er par år som fristad (fra 1. januar 1921 til 24. januar 1924) var Rijeka italiensk 1924–1945, siden 1945 administrert av og i 1947 formelt underlagt Jugoslavia ved fredsavtalen i Paris.
En person som ble født i Rijeka i 1914 og bosatt i byen hele sitt liv ville fra 1950 av således ha vært borger av ikke mindre enn fem land – uten å ha flyttet en eneste gang.


== Severdigheter ==
På byens høyeste topp ligger Trsat-festningen, som i middelalderen var sete for den mektige kroatiske adelsslekt frankopanerne. 561 trappetrinn fører fra byens sentrum, forbi kirken Sveta Marija, opp til festningen. Kirken er en endestasjon for pilegrimer fra mange land som kommer for å se maleriet Marija av Trsat.
Byen har mange andre severdigheter, blant annet den store barokkirken Sveti Vid (St Vitus-katedralen), som ble bygget i midten av 1600-tallet.


== Personer fra Rijeka ==
Psykologen Mihaly Csikszentmihalyi (1934–2021) var født i Rijeka.


== Bildegalleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(hr) Offisielt nettsted 
(en) Rijeka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rijeka – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lama

Lama (Lama glama) er et søramerikansk kameldyr som tilhører slekten lamaer. Moderne studier med mtDNA antyder at lamoidene ble domestisert for mellom 7 000 og 6 000 år siden, (alpakka fra vikunja og lama fra guanako).


== Beskrivelse ==
Lamaen har store øyne og ører, en lang og tynn hals, og lange slanke bein. De har lang og ull-liknende pels i ulike fargekombinasjoner. Lamaen blir normalt omkring 110-120 cm i skulderhøyde, av og til opp mot 130 cm, og vekten er normalt 120-150 kg hos voksne individer. Dyr på opp mot 200 kg er kjent.
Tennene til en lama vokser hele livet. Som husdyr trenger den derfor strukturfôr. En lama spiser omtrent alt. Lamaen er en drøvtygger.


== Atferd ==
Lamaene er utprega flokkdyr, der kjønnene omtales med lignende benevnelser som hestedyrene, hannen som hingst, hunnen som hoppe, og ungen som føll. Lamaen går drektig i om lag 11 måneder, men kan trekke det ut. De fleste fødsler i en normal flokk vil foregå på dagtid. Føllet veier mellom 10 og 15 kg når det blir født. Det dier i ca. 4–5 måneder og er fullvokst i 2–3-årsalderen.
Lamaen er kjent for å spytte, men gjør det bare når det føler seg redd eller truet. Når en lama er fullvoksen i treårsalderen kan den bære opptil 40–50 kg på ryggen. Når den er godt trent kan den gå flere mil per dag.
Lamaen er et utmerka dyr til å holde kulturlandsskapet vedlike. Kjøttet er magert og proteinrikt. Ulla kan klippes hvert annet år.
Det er gjort tildels vellykkede eksperimenter med å slippe lamaer sammen med saueflokker på beite, også i Norge. Lamaene har et sterkt forsvar og lykkes ofte med å forsvare flokken mot ulike rovpattedyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) lama i Encyclopedia of Life 
(en) lama i Global Biodiversity Information Facility 
(en) lama hos Fossilworks 
(en) lama hos ITIS 
(en) lama hos NCBI 
(en) Kategori:Lama glama – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lama glama – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lama glama – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Kamelidforening
Fagocytt

Fagocytter («spiseceller», gresk: fagein, «å spise» eller «sluke», og –cyte, endelsen i biologi som betegner «celle», fra greske kutos, «smalt fartøy») er en gruppe celler som kan oppta og ødelegge andre celler eller mikroorganismer på en måte som minner om spisning, derav etymologien. Fagocytter er en type hvite blodceller som er en del av immunforsvaret. Disse beskytter kroppen for skadelige fremmedlegemer, bakterier, og døde eller skadede celler. Disse organismene eller cellene blir tatt opp av fagocytten ved endocytose, og brytes ned av enzymer fra fagocyttens lysosom.
Fagocytter er avgjørende for å bekjempe infeksjoner og for etterfølgende immunitet. Fagocytter er viktig i hele dyreriket og er høyt utviklet i virveldyr.  En liter av menneskelig blod inneholder omtrent seks milliarder fagocytter. Fagocytter ble først oppdaget i 1882 av Ilja Metsjnikov mens han studerte sjøstjernelarver. Mechnikov ble i 1908 tildelt Nobelprisen i fysiologi og medisin for oppdagelsen sin. Fagocytter forekommer i mange arter, og noen amøber oppfører seg som fagocytter, noe som antyder at fagocytter dukket opp tidlig i evolusjonen av livet.
Mennesker og andre dyrs fagocytter kalles «profesjonelle» eller «ikke-profesjonelle» avhengig av hvor effektive de er på fagosytose. Den profesjonelle fagocytten inneholder celler kalt nøytrofil granulocytt, monocytter, makrofager, dendrittiske celler og mastceller. Hovedforskjellen mellom profesjonelle og ikke-profesjonelle fagocytter er at profesjonelle fagocytter har molekyler kalt reseptorer på flater som kan oppdage skadelige gjenstander, slik som bakterier, som ikke normalt finnes i kroppen. Fagocytter er avgjørende for å bekjempe infeksjoner, samt å opprettholde sunt vev ved å fjerne døde og døende celler som har nådd slutten av levetiden.
Om vi får en infeksjon vil kjemiske signaler tiltrekke fagocytter til det stedet som er blitt invadert. Fagocytter forflytter seg ved en metode som kalles chemotaxis. Når fagocyttene kommer i kontakt med bakterier, vil reseptorene på fagocyttenes overflate binde seg til dem. Noen fagocytter dreper fremmedlegemer med oksidanter og nitrogenoksid. Etter denne prosessen kan makrofager og dendrittiske celler også delta i antigenpresentasjonen, en prosess der en fagocyttene flytter deler av svelget materiale tilbake til overflaten. Dette materialet blir så vist til andre celler i immunforsvaret. Noen fagocytter reiser deretter til kroppens lymfeknuter og viser materialet til hvite blodlegemer kalt lymfocytter. Denne prosessen er viktig for å bygge immunitet, og er en del av det uspesifikke celleforsvaret, som igjen er en del av immunforsvaret. Imidlertid har mange fremmedlegemer utviklet metoder for å unngå angrep fra fagocyttene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phagocytes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Phagocytes» hos US National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH)
White blood cell engulfing bacteria
Skotsk åpning

Skotsk er en sjakkåpning som defineres av trekkene 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.d4. Åpningen fikk sitt navn etter et postsjakkparti mellom sjakklubbene i Edinburgh og London. Åpningen var populær på 1800-tallet, men ved 1900 hadde populariteten dalt. Da Garri Kasparov brukte skotsk to ganger i VM-matchen mot Anatolij Karpov i 1990 ble åpningen litt mer populær igjen, selv om spansk og italiensk spilles oftere.


== Varianter ==
Svart er nesten tvunget til å spille 3...exd4, det er ingen gode måter å forsvare bonden på e5. Etter f.eks. 3...d6 kommer 4.dxe5 dxe5 5.Dxd8+ Kxd8 6.Lc4, dermed har hvit bedre utvikling og den svarte kongen står feilplassert på d8. Heller ikke 3...Sxd4 er noe godt, etter 4.Sxd4 exd4 5.Dxd4 er hvits dronning utviklet tidlig, men kan ikke jages vekk på noen god måte, 5...c5 bare svekker d5 feltet og sperrer for løperen på f8.
Etter hovedvarianten 3...exd4 kan hvit spille skotsk gambit med 4.Lc4 eller Görings gambit med 4.c3. I begge tilfellene ofrer hvit en bonde for hurtig utvikling, men ingen av variantene er spesielt populære.
Vanligvis tar hvit igjen med 4.Sxd4 og har nå et lite overtak i sentrum som svart vil forsøke å slå tilbake mot. Det er tre hovedvarianter.

4...Dh4 ble spilt av Wilhelm Steinitz. Trekket vinner en bonde nesten forsert, men svart blir hengende etter i utvikling i en åpen stilling. For eksempel, etter 5.Sc3 Lb4 6.Le2 Dxe4 7.Sb5 Lxc3+ 8.bxc3 Kd8 9.0-0 er den svarte kongen dårlig plassert i sentrum. 4...Dh4 er derfor den sjeldneste av de tre hovedlinjene.
4...Lc5 er en roligere variant. Hvit må ta hensyn til at springeren er truet, og spiller som regel 5.Sxc6, 5.Sb3 eller 5.Le3. Etter 5.Sxc6 Df6 (truer matt på f2) 6.Dd2 dxc6 har svart en dobbeltbonde men ganske fritt spill. Etter 5.Sb3 er 5...Lb6 6.a4 a6 7.Sc3 den vanligste fortsettelsen. Etter 5.Le3 er den vanligste fortsettelsen 5...Df6 6.c3 Sge7 da hvit har måttet spille 6.c3 som tar et felt fra springeren, mens svart må nøye seg med e7 feltet for sin springer.
4...Sf6 er også mye spilt. Hvit kan spille det sindige 5.Sc3 da partiet gjerne fortsetter med 5...Lb4 6.Sc6 bxc6 7.Ld3 d5 8.exd5 cxd5 9.0-0 0-0 10.Lg5 c6. Også mulig er den mer forserte varianten 5.Sxc6 bxc6 6.e5 De7 7.De2 Sd5 8.c4 som kan føre til ganske vilt spill.
Gangartskonkurranse

En gangartskonkurranse er en hestesports konkurranse som Islandshesten hovedsakelig konkurrer i. Alle øvelsene foregår på en oval bane, unntatt passløp. Man rir enten på speakers kommando (standardprogram) eller etter eget program. Dette kommer an på konkurranse-typen.


== Klasser ==


=== Firgang ===
Det konkurreres i firgang (islandsk: fjórgangur eller B-flokkur), hvor hesten viser sine fire gangarter (gjelder firgjengere – de uten pass) enten i standardrekkefølge arbeidstølt, trav, skritt, galopp og hurtigtølt eller valgfritt program hvor man rir alle gangarter èn runde, men skritt en halv runde.


=== Femgang ===
For de som har hester med alle fem gangartene i behold, konkurreres det i femgang (islandsk: fimmgangur eller A-flokkur). Samme prinsipp som i firgang, bare man viser pass i stedet for hurtigtølt.


=== Tølt ===
Det konkurreres også i tøltklasser. Standardklasse er en runde arbeidstølt, en runde med arbeidstølt på kortisdene av banen og økt tempo på langsidene, og hurtigtølt en runde. T2-klasser viser tølt med lang tøyle (slaktaumatölt) og skal hesten «bære seg selv», dvs. skal ikke ha støtte av tøylen og skal holde samme fasong – som om han har full støtte av tøylen.


=== Pass ===
Det konkurreres også i passløp, hvor man enten viser stilpass (kontroll) og speedpass (hurtighet). Dette skjer på en rett strekning og ikke på ovalbane.


== Mesterskap ==
Det arrangeres mesterskap i mange land innenfor islandshestkonkurranser, blant annet Norge, Sverige, Danmark, Tyskland, Island, England og så videre. Det arrangeres også Nordisk mesterskap (for Norge, Sverige og Danmark) og verdensmesterskap annenhvert år. På Island avholdes Landsmót (landsstevne) de åra det ikke er VM.
Industrimineral

Industrimineraler er fellesbetegnelse for ikke-metalliske mineraler og bergarter som har industriell anvendelse på grunn av sine fysiske og kjemiske egenskaper. Mineralene brytes og oppredes (det vil si knuses og oppkonsentreres til mineralkonsentrater) før de videreforedles.
Energimineraler (kull), metalliske mineraler (malmer), bergarter som benyttes som byggeråstoff (pukk, naturstein) og edelsteiner regnes ikke som industrimineraler.


== Industrimineraler i Norge ==
I Norge skilles det ikke på om det bare er et mineral i bergarten eller hele bergarten som brukes. Norge har en rekke forekomster av industrimineraler av internasjonal betydning som har gitt grunnlag for en sterk industrimineralbransje. Fra 1980-tallet ble industrimineraler ved siden av naturstein, pukk, sand og grus viktigere økonomisk enn de tradisjonelle malmene. 
Eksempler på industrimineraler er:

Feltspat (mineral)
Kvarts (mineral) og kvartsitt (bergart)
Muskovitt (mineral)
Nefelinsyenitt (bergart)  på Stjernøya
Karbonater (kalkstein og dolomitt) Kalkforekomsten i Tromsdalen drevet av Verdalskalk og den krystalline Hustadmarmor i Velfjord og Eide som er basis for Omyas GCC (Ground Calsium Carbonate) til papir. Dolomittforekomstene på Fauske og Ballangen er Europas hviteste. De drives av Norwegian Holding og Franzefoss Miljøkalk.
Olivin (mineral)  på Åheim, Bryggja og Raubergvika; alle drevet av North Cape Minerals.
Talk (mineral)
Grafitt (mineral)De viktigste eksportproduktene er etter avtagende verdi: kalksteinsfiller, olivin, nefelinsyenitt, kvarts, feltspat, dolomitt, talk og grafitt.


== Se også ==
Gruvedrift


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Noregs geologiske undersøkelse
Institutt for geologi og bergteknikk på Norges Teknisk-Naturvitenskapelege Universitet
Mindat.org – The mineral database
Webmineral.com – Mineralogy database
Lambada

Lambada er en dans som ble verdenskjent på slutten av 1980-tallet. Opprinnelsen til dansen er uklar. Enkelte hevder at den oppsto i Brasil mens andre hevder at den oppsto i Bolivia. Noen av dansene som dannet utgangspunkt for lambada er forró, sayas, maxixe og carimbó.
Ordet lambada kommer fra et portugisisk ord brukt i Brasil som betegner den rytmiske bevegelsen til en visp. Bevegelsene i dansen skal etterligne denne bevegelsen.
Den franske gruppen Kaoma slo igjennom i 1989 med sangen «Lambada» som solgte i over 5 millioner eksemplarer. Denne sangen er en uautorisert oversettelse til portugisisk av  bolivansk folkesang «Llorando se fue», som opprinnelig ble sunget av den bolivianske gruppen Los Kjarkas.


== Eksterne lenker ==
Lambada News, UK (engelsk)
Carl Christian Nicolaj Balle

Carl Christian Nicolaj Balle (født 25. desember 1806 i København, død 1855) var en dansk prest (i Vesterbølle og Nebsager) og komponist.


== Verker ==

Det kimer nu til julefest (samme melodi som brukes i Norge)En melodi til Et lidet barn så lysteligt og I denne søde juletid (ikke blant de mest kjente melodiene til disse salmene i Norge)


== Referanser ==
Fokker 50

Fokker 50 er et nederlandsk turbopropfly med plass til 50 passasjerer. Flyet er en videreutvikling av Fokker F-27 Friendship. Utviklingen av Fokker 50 ble påbegynt i 1983 og det siste eksemplaret (byggnummer 205) ble levert i 1997 etter at produsenten Fokker hadde kommet opp i økonomiske vanskeligheter.
Flyet har to turbopropellmotorer av typen Pratt & Whitney Canada PW125B som hver har en effekt på 1 864 kW. Fokker 50 har en makshastighet på 532 km/t og har en normal flyhøyde på 25 000 fot. Flyet er 25 meter langt og har et vingespenn på 29 meter.


== Fokker 50 i Norge ==
I Norge ble Fokker 50 brukt av flyselskapet SAS Norge frem til 2010. Flyene ble brukt til flygninger på Vestlandet. Tidligere har også flyselskapene Busy Bee og Norwegian Air Shuttle benyttet flytypen. Fokker 50 ble også benyttet av det nå nedlagte selskapet Vildanden som fra januar 2005 opererte en rute mellom Skien og Bergen.
Fokker benyttes også av forsvaret i Afghanistan for å frakte soldater i fiendtlige områder.


== Spesifikasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fokker 50 Arkivert 30. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Nore stavkirke

Nore stavkirke er en korskirke av midtmasttypen, antatt opprinnelig bygget som en enskipet stavkirke (langkirke), i Nore i Nore og Uvdal kommune i Viken. Det er vanlig å datere stavkirken til slutten av 1100-tallet. Deler av konstruksjonen har blitt årringdatert til 1167, men kirken er trolig først bygget noen år senere. Kirken har kraftig preg av renessanse og rokokko.
Stavkirken har 150 plasser, og adkomst er via Fv116 og Rv40.


== Bygningen ==

Skipet er rektangulært bygget i stavverk. Koret og tverrfløyene er i laft. Tverrfløyene kan ha hatt avsluttende apsider og små tårn, mens skipet hadde et større tårn. 
Det mest unike med kirken er at den alt i middelalderen ser ut til å ha blitt ombygd til korskirke, det finnes ingen paralleller. Opprinnelig var den imidlertid en enskipet stavkirke av midtmasttypen. Den har en korsformet grunnplan, våpenhus og sør- og nordfløy. Koret er i samme bredde som skipet. 
Kirken har en åttekantet takrytter.
Det er foretatt en rekke ombygninger. Fløyene ble ombygget i 1709 og 1714 og koret utvidet i 1683. Kirken fikk våpenhus i 1723 og midt på 1700-tallet ble det bygget sakristi.


== Interiør ==

Kirken har en korsformet grunnplan med seksten staver i midtskipet og fløyene. Midt i skipet står en kraftig søyle med terningkapitel.
Kirken er bygget med gallerier. vegger, gallerier og søyler ble malt i sterke farger i 1655. 
I 1888 kjøpte Lorentz Dietrichson kirken og ga den to år senere til Fortidsminneforeningen.


== Litteratur ==
Anker, Leif Middelalder i tre, Stavkirker i Kirker i Norge bind 4, Oslo 2005, ISBN 82-91399-16-6
Anker, Peter, Stavkirkene deres egenart og historie, Oslo 1997, ISBN 82-02-15978-4
Dietrichson, L., De norske Stavkirker, Kristiania 1892


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus i Norge: Nore stavkirke 
(de) Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
Nore stavkirke i Fortidsminneforeningen Arkivert 8. juli 2007 hos Wayback Machine.
Nore stavkirke, Riksantikvaren (pdf)
«Nore stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Valset

Valset er ei grend i Orkland kommune i Trøndelag og et fergeleie på fergesambandet Brekstad–Valset på fylkesvei 710.
Ytre Agdenes har postadresse 7318 Agdenes. Nærmeste tettsteder er Selva og Vassbygda i Agdenes. Agdenes fyr og Kong Øysteins havn ligger i nærheten. Navnet Vassbygda ble bytta ut med Mølnbukt for noen år siden da Mølnbukt ligger nede ved sjøen.
Leonora Jakupi

Leonora Jakupi (født 3. mars 1979 i Skenderaj i Kosovo) er en av de mest populære sangerinnene blant albanere i Kosovo, Albania, Makedonia og Montenegro. Hun synger alt fra kommersiell popmusikk til patriotiske sanger. 


== Eksterne lenker ==
Video med Leonora Jakupi
Lillian Müller

Lillian Müller  (født 19. august 1951 i Grimstad) er en norsk modell og skuespiller. 


== Biografi ==
Müller vokste opp på Fevik, og fra hun var 11 til 15 år bodde hun på Soltun barnehjem. Som 18-åring deltok hun i Miss Norway. Hun kom på andreplass, og dette gjentok seg også i Miss International. Hun gikk i to år på Kvitsund Gymnas i Kviteseid, og på Hornnes Landsgymnas. Hun reiste til London hvor hun gikk på London Academy of Modelling. Hun var avbildet som pin-up i flere britiske aviser, og var side tre-pike i The Sun 30. januar 1974. Hun oppnådde sitt gjennombrudd etter at hun ble oppdaget av Suze Randall, som fotograferte henne naken for Playboy. Müller opptrådte i magasinet som Playmate Of The Month i august 1975 og ble senere Playmate Of The Year i 1976. Hun er den mest fotograferte Playboy-modell gjennom tidene, og har vært på forsiden ni ganger, inkludert den norske utgaven i januar 1999.Hun har medvirket i et 30-talls filmer og TV-programmer og spilte i Van Halens musikkvideo til sangen «Hot for Teacher». Hun spilte også dama til Rod Stewart i musikkvideoen «Da Ya Think I'm Sexy?» fra 1979, som toppet hitlistene i både Storbritannia og USA. Hun har vært gjest på The Tonight Show, Good Morning America, Inside Edition og på E!.
Hun er engasjert i den alternative helsebransjen og er motstander av vaksiner og bruk av mikrobølgeovn.


== Filmografi (utvalg) ==
Casanova & Co. (1977) .... «Beata»
The Night They Took Miss Beautiful (1977) (TV) .... «Lillie Schaefer»
Hometown USA (1979) (som Yuliis Ruval) .... «Mrs. Rodney C. Duckworth»
Once Upon a Spy (1980) (TV) (som Yuliis Ruval)
Miracle on Ice (1981) (TV) .... «Flyvertinne»
Death Ray 2000 (1981) (TV) (som Yuliis Ruval) .... «Ilse Lander»
The Devil and Max Devlin (1981) .... «Veronica»
Tordenveien (King of the Mountain) (1981) .... «Jamie Winter»
Best Defense (1984) (som Yuliis Ruval) .... «Fransk sangerinne»
Stewardess School (1986) (som Yuliis Ruval) .... «Pen blondine»


== Utgivelser ==
Feel Great, Be Beautiful over 40, Inside Tips on How to Look Better, Be Healthier and Slow the Aging Process, 1995 ISBN 9781881649618
Usminket, Historien om Lillian Müller, et norsk barnehjemsbarn, som er blitt et av verdens største sexsymboler, 1998 ISBN 8244502894


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lillian Müller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Lillian Müller i Playboy.com
(en) Lillian Müller på Internet Movie Database 
(en) Lillian Müller hos The Movie Database