jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gutten på taket

Gutten på taket er Nils Gullak Horveis debutroman, utgitt på Cappelen i 1990. Handlinga er lagt til Tromsø omkring 1965.
Gutten på taket er trettenåringen Martin, hotelleierens sønn, som trekker seg tilbake til taket når verden går han imot. Og det gjør den ganske ofte. Foreldrene er travelt opptatt med sitt, og kjøper seg fred for Martins spørsmål og Martins problemer. Martin viser tendenser til problematferd, han plager dyr og er slem mot småunger, nasker i butikker og knuser ruter på skolen. Han er heller ikke alltid grei mot kameraten Ole, som er sønn av vaktmesteren på skolen. Martins onde ånd er fetteren Anton, som er et år eldre, som lykkes i alt, og som Martin ikke kan unngå å sammenlikne seg med.
Mora sender Martin på danseskolen for at han skal lære seg manerer. Her forelsker han seg i ei jente, men er uten sjanser når hun også oppvartes av Anton. Han må ta til takke med Kjetting på ræva som sin dansepartner. På danseskoleballet skjer en tragedie som forandrer Martin. Han imponerer småungene med å skli på gelenderet mange etasjer ned. I et ubevokta øyeblikk prøver veslebroren til Kjetting på ræva å gjøre det samme, faller ned og slår seg i hjel.
Etter den opprivende hendelsen, som Martin føler skyld i, begynner han forsiktig å søke mot andre mennesker. Hos foreldrene er det lite å hente, men noen av de ansatte på hotellet går det an å snakke med. Til slutt blir det likevel vaktmesteren som får Martin ut av isolasjonen, når han tar fram motorsykkelen som har stått i kjelleren sia krigens dager, og tar Martin og Ole med på fisketur.
Meridianstøtten

Meridianstøtten på Fuglenes i Hammerfest er endepunktet til verdensarven Struves meridianbue. Den er et geodetisk punkt, en av de 34 punkter som er valgt ut til verdensarvlisten. Det var her Friedrich Georg Wilhelm von Struves oppmålinger ble avsluttet i 1852.
Meridianstøtten ble tegnet av Wilhelm von Hanno og reist i 1854 til minne om den største internasjonale målingen av jordens form og størrelse. Meridianstøtten som består av sokkel, søyle, kapitél og globus er et eksempel på hvilke stilformer von Hanno lot seg inspirere av.  
Den tredelte sokkelen er laget av upolert granitt. De to nederste delene av sokkelen er tilnærmet kvadratiske, mens den øverste delen er mykt bladformet, hvor bladets spiss danner hjørner og peker mot retningene nord, vest, sør og øst. Øverst har sokkelen en sirkelformet base som søylen hviler på. Søylen er av polert granitt, med avsmalnende form opp mot monumentets kapitél. 
Kapitélet er laget av messing; det er kvadratisk, og dets fire hjørner peker mot sør, nord, øst og vest. I hvert hjørne er det et ansikt; to eldre ansikter med skjegg vender mot vest og øst, og to yngre ansikter vender mot sør og nord. Hvert ansikt spisser munnen.  
Kapitélets nordøst og sørvest side har et tydelig formet våpenskjold med den norske løve, og kan ha vært forløperen til Norges riksvåpen i 1905.
Globusen på toppen av monumentet er laget i doble kobberplater, med verdensdelene farget i brunt og havet i grønt. Fjellkjedene er fremstilt i relieff. På toppen er nordpunktet markert med en spiss som peker opp. Denne oppmålingen ble iverksatt av Wilhelm Struve som fikk støtte fra Kong Oscar I av Norge–Sverige og Aleksander I av Russland

Meridianstøtten står på UNESCO liste og er et fredet kulturminne. På meridianstøtta står følgende inskripsjon:«Det nordligste endepunkt av en meridianbue på 25 ° 20`fra det nordlige ocean til Donaufloden – gjennom Norge, Sverige og Russland. Etter foranstaltning av HM Oscar I og keiserne Alexander I og Nicolaus I ved uavbrutt geometrer. Bredde 70° 40` 11,3``»-
Tamara McKinney

Tamara McKinney (født 16. oktober 1962 i Lexington i Kentucky i USA) er en tidligere amerikansk alpinist.
I karrièren vant hun 18 renn i verdenscupen, 9 i slalåm og 9 i storslalåm. To ganger vant hun storslalåmcupen (1981 og 1983), og en gang hentet hun hjem krystallkulen for seieren i slalåmcupen. Karrierens høydepunkt kom da hun gikk til topps i verdenscupen sammenlagt i 1984, som den første amerikanske kvinne noensinne.
I VM 1985 i Santa Caterina tok hun bronsemedalje i kombinasjonsøvelsen, en medalje hun også fikk to år senere i VM 1987 i Crans-Montana. I VM 1989 (i Vail) gikk hun helt til topps i kombinasjonen, og tok bronsemedalje i slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Tamara McKinney – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tamara McKinney – Olympedia 
(en) Tamara McKinney – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tamara McKinney – FIS (alpint) 
(en) Tamara McKinney – ski-db.com
Svein Bryn

Svein Bryn (født 5. juli 1958) er vaktsjef i Dagsrevyen. Han har vært ansatt i NRK siden 1982, på distriktskontoret i Hedmark og i Dagsrevyen. I yngre år var Bryn skuespiller i Radioteatret. Han har vært programleder og reporter i Dagsrevyen. Han har også jobbet som journalist i Forsvarets Forum, Østlendingen og Nordisk Tidende, New York. Bryn har vært vaktsjef for flere store prosjekter i NRK, blant annet valgnatt. I 2010 og i 2015 var han prosjektleder for omlegging av Dagsrevyen.
Bryn underviser NRK-journalister i TV-reportasje, direkterapportering på TV og arbeidsledelse for nyhetsvaktsjefer.


== Referanser ==
Forstander

Forstander er en tittel som i Norge brukes om den som formelt er leder av et trossamfunn eller en enhet innenfor et trossamfunn. Forstanderens rolle er dels definert i lov om trudomssamfunn og ymist anna, og dels gjennom trossamfunnets egne lover, regler og sedvaner. Norsk lov nevner «prest eller forstandar»; juridisk sett kan dermed en forstanders posisjon anses som tilsvarende den en prest i Den norske kirke har i sitt trossamfunn. Livssynsamfunn som har vigselsrett eller andre spesielle rettigheter må også ha en person med forstanderansvar.
En forstander må være minst 23 år gammel, og ikke over 75 år(§ 24). Dette kan det gjøres unntak fra ved søknad til fylkesmannen. Loven spesifiserer også at forstanderen «må liva eit heiderleg liv og ha evne til å gjera sine skyldnader etter lova» (§ 24). Blant de viktigste pliktene etter loven er føring av registre/bøker for trossamfunnet (§ 25). Forstandere må utføre sine plikter under samme ansvar som offentlige tjenestemenn (§ 26), og kan nektes å utføre videre tjeneste av fylkesmannen dersom han eller hun forsømmer sine plikter (§ 27).
Hva forstanderen kalles varierer fra et trossamfunn til et annet. I Det mosaiske trossamfunn har man tradisjon for å ha en lekperson som forstander, og bruker da forstandertittelen om denne personen. I de fleste kirkesamfunn bruker man titler som prest eller pastor. Dette er uproblematisk i forhold til loven, så lenge det overfor fylkesmannen er klart definert hvem det er som er forstander.
Forstandere (for menigheter) har rett til fritak for militær verneplikt i Norge.


== Kilder ==
Lov om trudomssamfunn og ymist anna
Södra Ölands kulturlandskap

Södra Ölands kulturlandskap er et svensk verdensarvområde på 56 000 hektar på Öland i Kalmar län. Området har vært i bruk siden steinalderen (3 000–1 800 f.Kr.) og har spor etter stor menneskelig aktivitet som byer, jordbruk og husdyr. Landskapet er formet etter langt tids landbruk og verdensarvstedet setter slik sett bøndene i sentrum.
Södra Ölands kulturlandskap ble av UNESCO tatt opp som verdensarv i 2000. Også det tilknyttede Stora Alvaret mot øst, som er et udyrket alvarlandskap på kalksteinsgrunn, er oppført på verdensarvlisten og dessuten vernet nasjonalt.
Området sammanfaller med Mörbylånga kommune og de nordligste sognene Torslunda, Glömminge, Algutsrum og Norra Möckleby.


== Eksterne lenker ==
(en) Agricultural Landscape of Southern Öland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Södra Ölands odlingslandskap – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Riksantikvarieãmbetets sider om verdensarvstedet
Lãnsstyrelsen Kalmars ider om verdensarvstedet
Verdensarvstedets internettsider
Falske Margrete

Falske Margrete  (ca. 1260–1301) var en norsk kvinne som utgav seg som Margrete av Skottland.
Den ekte Margrete hadde dødd i 1290 på Orknøyene, og hennes far, kong Eirik II, døde i 1299, etterfulgt på tronen av sin bror, Håkon V. Året etter kong Eiriks død kom en kvinne til Bergen med skip fra Lübeck. Hun påsto at hun var Margrete og anklaget en rekke mennesker for forræderi. Hun hevdet at hun ikke hadde dødd på Orknøyene, men at hun isteden var blitt sendt til Tyskland og hadde giftet seg der. Byens borgere og enkelte av de geistlige støttet hennes påstand, til tross for at avdøde kong Eirik hadde identifisert sin døde datters legeme og det at kvinnen lot til å være om lag førti år gammel mens den ekte Margrete ville ha vært sytten.
Den falske Margrete og ektemannen ble dømt for svindelen. Han ble halshogd og hun ble brent på bål i 1301. Fortellingen om den forrådte prinsessen spredte seg gjennom en populær ballade. Seksti år senere ble den vesle Margaretakirken (St. Maritte) bygget på Nordnes i Bergen, like ved stedet der hun ble brent. Myndighetene så med ublide øyne på bevegelsen som var oppstått med kirken som sentrum for en lokal martyrkultus, for på folkemunne var den falske Margrete den ekte prinsessen. Kirkenbyggets endelige skjebne vet man lite om, men den ble trolig revet omkring reformasjonen.


== Eksterne lenker ==
Om Margaretkirken og kultusen rundt den falske Margrete
Halberstädter Flugzeugwerke

«Halberstädter Flugzeugwerke Gmbh» var en tysk flyprodusent i Halberstadt fra 1912 til 1919. Fabrikken utviklet fly for de tyske styrker under den første verdenskrig. Rekognoseringsflyet Halberstadt C I fløy som første produkt i mai 1916. De bygde Cl II og Cl IV to-seters eksortejagerfly, og jagerflyene D II og D III. Jagerflyet Halberstadt D V var det siste produktet og kom i 1917.Fabrikkens offisielle navn var Deutsche Bristol-Werke, Flugzeug Gesellschaft m.b.H. (Halberstädter Flugzeugwerke GmbH) og hadde kjennetegnet HF.


== Referanser ==
Juche

Juche (hangul: 주체; hanzi: 主體; romanisering: Juche; revidert romanisering: Chuch'e) er den nordkoreanske statsbærende ideologi, fastslått i landets grunnlov i 1977 da den erstattet marxismen. Direkte oversatt betyr ordet «sjølberging», noe som er poenget med ideologien, nemlig å klare seg selv uten hjelp utenfra, og å være uavhengig og opprettholde uavhengighet.
Et annet poeng er at folket både er subjekt og objekt for revolusjonen, noe som betyr at en må endre seg selv for å lede Nord-Korea til det kommunistiske samfunn.
Juche-ideen ble utviklet av Kim Il-sung og anses ikke for å være forbundet med marxismen-leninismen, snarere med stalinismen i kombinasjon med mer tradisjonelle konfusianske idéer og koreansk kultur.
Under den kalde krigen forsøkte Nord-Korea å eksportere Juche til andre stater, i hovedsak i den tredje verden, og Juche skal til en viss grad ha inspirert den rumenske leder Nicolae Ceauşescu.

I Nord-Korea er Juche blitt navnet på en ny tidsregning. Juche 1 er identisk med året da Kim Il-sung ble født, det vil si 1912. 2011 blir dermed Juche 100.
Etter Il-sungs død i 1994, men særlig fra 2003, er Juche ikke lenger alene den viktigste ideologi for det nordkoreanske regimet, men suppleres og til en viss grad erstattes nå av Songun («Militæret først»).


== Andre steder i verden ==
I Frankrike ble Juche-partiet i Frankrike inspirert av ideologien Juche.


== Referanser ==
Tanja Poutiainen

Tanja Poutiainen (født 6. april 1980 i Rovaniemi) er en finsk tidligere alpinist.


== Karriere ==
I 1997 ble hun juniorverdensmester i slalåm, og tok bronse i Super-G. Samme år deltok hun i sine første verdenscuprenn. Under junior-VM 1999 tok hun bronse i storslalåm.
Poutiainens og Finlands første pallplassering i et verdenscuprenn kom i 2001. Hun fikk sitt endelige gjennombrudd i verdenstoppen i sesongen 2003/04, da hun på hjemmebane i Levi vant sitt første verdenscuprenn i slalåm.
Under VM 2005 i Santa Caterina fikk hun to sølvmedaljer: I storslalåm bak svenske Anja Pärson, og i slalåm bak kroatiske Janica Kostelić. Samme år vant hun disiplincupene i slalåm og storslalåm.
Under OL 2006 tok hun sølv i storslalåm, bak overraskelsen Julia Mancuso. I OL 2010 oppnådde hun en sjetteplass i slalåm som beste resultat.
Under VM i Val-d’Isère 2009 tok hun bronse i storslalåm og slalåm. Det samme året vant hun disiplincupen i storslalåm.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Tanja Poutiainen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tanja Poutiainen på Internet Movie Database 
Tanja Poutiainen på Twitter 
(de) Tanja Poutiainen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Tanja Poutiainen – Olympedia 
(en) Tanja Poutiainen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tanja Poutiainen – FIS (alpint) 
(en) Tanja Poutiainen – ski-db.com
Tidsvitne

Et tidsvitne er en person som selv har opplevd historiske begivenheter, og som dermed kan forsyne ettertiden med egne minner fra begivenhetene. Minner betraktes som historisk kildemateriale av stor verdi.
Uttrykket brukes særlig i forbindelse med overlevende fra konsentrasjonsleirene under andre verdenskrig.


== Referanser ==
Laponia

Laponia er et svensk verdensarvområde beliggende i kommunene Gällivare og Jokkmokk i Lappland. Verdensarvområdet utgjør 9 400 kvadratkilometer og er Europas største sammenhengende natur- og kulturlandskap uten større inngrep. 
Laponia er samenes kulturlandskap og består av de fire nasjonalparkene Muddus, Sarek, Padjelanta og Stora Sjöfallet, samt naturreservatet Sjaunja og Stubba med tilsluttende Rago nasjonalpark i Sørfold, områder ved Sulitjelma, Tjuoltadalen og Rapadalen.
Helt siden forhistorisk tid har Laponia vært befolket av samer og er et av de best bevarte eksemplene på nomadeområder i det nordre Skandinavia. 
Laponia ble tatt opp på UNESCOs verdensarvliste i 1996. Komiteens begrunnelse:

Natur: «Området er et framstående eksempel på hvordan jorden har utviklet seg framfor alt geologisk, og hvordan økologiske og biologiske forandringer skjer idag. Her finnes til og med enestående naturfenomen med en eksepsjonell naturskjønnhet og betydelsefulle naturlige steder for å beskytte biologisk mangfold.»Kultur: «Lapplands verdensarv i det nordre Sverige, som helt siden forhistorisk tid har vært befolket av samene, er et av de best bevarte eksemplene på et nomadeområde i det nordre Skandinavia. Det inneholder bosetninger og beitemarker for store reinflokker, en skikk som en gang i tiden var svært vanlig og går tilbake til et tidig stadium i menneskenes økonomiske og sociale utvikling.»


== Eksterne lenker ==
Riksantikvarieämbetes side om Laponia
Besjeling

Ved besjeling blir konkrete eller livløse gjenstander tillagt menneskelige evner eller egenskaper. Dette er et virkemiddel i språket og var særlig populært i romantikken. Dette grepet blir videreført i enkelte allegorier, og svært ofte i poesien og poetiske formuleringer («Var jeg et tre» ). Gjennom besjeling får gjenstander, naturen og omgivelsene sjel, liv og personlighet.
Det er en enorm mengde eksempler på besjeling i skjønnlitteraturen, for eksempel i H. C. Andersens eventyr om tinnsoldater, synåler og andre døde gjenstander og i form av entene i Ringenes Herre og piletreet i Harry Potter. 


== Beslektede begreper ==
Antropomorfisme, å gi gjenstander eller dyr menneskelige trekk, særlig i billedkunst, det samme som prosoopeia
Prosopopeia, begrep i retorikken om å gi ting og fenomener menneskelige egenskaper, for eksempel å la dem tale
Personifikasjon, å framstille fenomener med menneskelige evner, gjerne kroppsliggjort i en menneskeliknende figur med personlighet
Inkarnasjon, legemliggjørelse og menneskevordelse, for eksempel at guder tar form som menneske eller dyr
Personifikasjon

Personifikasjon, personifisering, kroppsliggjøring eller personliggjøring vil si at abstrakte, eller også konkrete,  fenomener blir framstilt som om de har menneskelige evner eller egenskaper, gjerne legemliggjort i en menneskeliknende figur med personlighet. 
Noen teoretikere skiller mellom besjeling, som gir menneskelige egenskaper til ting eller konkrete fenomener, og personifikasjon, som gir abstrakte begreper mennesketrekk. Besjeling omfatter ifølge dette altså gjenstander som vi kan ta og føle på, det vil si levende eller død natur og ting, mens personifikasjon dreier seg om tenkte begreper, egenskaper og fenomener som ikke er direkte synlige i virkeligheten. 
Skuespillere må også personifisere sine rollefigurer for å skape en levende person til den rollen som skal spilles. I noen tilfeller vil det bety å personifisere en egenskap, som for eksempel «den legemliggjorte ondskap».


== Bakgrunn ==
Personifisering av ikke-konkrete størrelser og fenomener har vært svært vanlig i religion, mytologi, folketro og annen kultur fordi det er lettere å forstå og forholde seg til det kroppslige og sanselige. Guddommer, ånder og overnaturlige vesener er derfor svært ofte personifikasjoner av abstrakte fenomener ved livet og tilværelsen. Dette gjelder for eksempel antikk gresk og romersk religion, som bar sterkt preg av animisme, der så godt som alle fenomener, begivenheter og begreper ble personifisert i en guddom. Flere av disse ble tatt i bruk som billedsymboler i antikkens og middelalderens allegorier og er fortsatt brukt i moderne, vestlig populærkultur.


=== Eksempler ===
«Døden kom uventet på besøk» og «stillheten var kvelende» er eksempler på personifikasjon eller besjeling.

Mannen med ljåen, personifikasjon av døden
Kong Vinter, vanlig begrep for vinteren
Nøkken, personifikasjonen av det farlige ved vann
Fru Fortuna, romersk lykkegudinne


==== Personifikasjoner av land og folkegrupper ====
Se også Personer som nasjonalsymbolerOla og Kari Nordmann. Ola Dunk og Moder Norge
Uncle Sam, Columbia og John Doe, USA
Marianne, Frankrike
Britannia og John Bull, Storbritannia
Moder Svea, Sverige
Holger Danske, Danmark


== Beslektede begreper ==
Besjeling, å gi konkrete eller livløse gjenstander menneskelige egenskaper, for eksempel å gi ting følelser og tanker
Inkarnasjon, legemliggjørelse og menneskevordelse, for eksempel at guder tar form som menneske eller dyr
Antropomorfisme, å gi gjenstander eller dyr menneskelige trekk, særlig i billedkunst, det samme som prosoopeia
Prosopopeia, begrep i retorikken om å gi ting og fenomener menneskelige egeneskaper, for eksempel å la dem tale
Symbol, noe konkret som har en dypere mening, det vil si representerer noe annet enn seg selv


== Se også ==
Personer som nasjonalsymboler, personifikasjoner av land
Personlighet
Amelia County

Amelia County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Amelia County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arlington County

Arlington County er et urbant fylke i den amerikanske delstaten Virginia. Fylket har omkring 230 000 innbyggere og ligger rett over Potomacelva fra Washington, D.C. Landområdet var opprinnelig en del av District of Columbia, men ble tilbakeført til Virginia i en føderal lov av 9. juli 1846 som trådte i kraft i 1847. Med et areal på 67,3 kvadratkilometer er Arlington fylke det geografisk minste fylket i USA.
I Arlington fylke ligger blant annet Æresgravlunden i Arlington og The Pentagon.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Arlington County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bath County (Virginia)

Bath County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bath County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bedford County (Virginia)

Bedford County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bedford County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bland County

Bland County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bland County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Botetourt County

Botetourt County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Botetourt County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brunswick County (Virginia)

Brunswick County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brunswick County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Buchanan County (Virginia)

Buchanan County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Buchanan County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Buckingham County

Buckingham County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Buckingham County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Campbell County (Virginia)

Campbell County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Campbell County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Caroline County (Virginia)

Caroline County er et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Caroline County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carroll County (Virginia)

Carroll County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Carroll County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charles City County

Charles City County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Charles City County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charlotte County (Virginia)

Charlotte County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Charlotte County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chesterfield County (Virginia)

Chesterfield County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Chesterfield County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Clarke County (Virginia)

Clarke County er et fylke i den amerikanske 
delstaten Virginia.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Clarke County, Virginia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gammelstads kirkeby

Gammelstads kirkeby er et svensk verdensarvsted i Gammelstad utenfor Luleå i Sverige, nord i Bottenviken. Stedet er en stor samling av kirkestuer og kirkestaller til bruk for besøkende til kirken.
Bakgrunnen for disse kirkebyene var de store avstandene som gjorde det umulig å reise til og fra kirken på samme dag. Byen ligger ca. 10 km fra Luleå nær Luleälven. I sentrum er det en steinkirke fra 1400-tallet omgitt av over 400 gamle trehus med tilsammen 553 rom. Disse ble bygget for å huse langveisfarende kirkebesøkende fra området og måtte overnatte før de kunne begi seg på den lange veien hjem igjen. Særlig var det mange her i de store kirkehøytidene, og ved ting og markedsdager. 

Særlig etter reformasjonen, hvor kravet til kirkebesøk og undervisning av allmennheten ble styrket, økte behovet for slike overnattingssteder i sogn med store avstander. Disse innlosjeringsstedene var i denne bruken helt fram til 1950-årene. Fortsatt brukes de i forbindelse med konfirmasjonsfeiring om sommeren.
Stedet hadde vært markedsplass siden 1300-tallet og sentrum for et område som i dag strekker seg over det meste av Norrbotten. Stedet ble en kirkeby fra 1600-tallet og hadde handelsprivilegier.
Stedet ble tatt opp på UNESCOs verdensarvliste i 1996. Komiteens begrunnelse var:

«Gammelstads kirkeby er et enestående eksempel på den tradisjonelle kirkebyen som finnes i det nordre Skandinavia. Den illustrerer på en uanminnelig måte hvordan tradisjonell byplanlegging ble tilpasset de spesielle geografiske og klimatologiske forholdenen som råder i et vanskelig naturmiljø.»


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Church village of Gammelstad, Luleå – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gammelstads kyrkstad – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Riksantikvarieämbetet sider om Gammelstads kirkeby
Verdensarvstedets internettsider
Luleå kommunes internettsider om Gammelstads kirkeby