jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Villmark (film)

Villmark er en norsk thriller/skrekkfilm, som hadde premiere i 2003. Den ble nominert til to Amanda-priser: Beste film og beste mannlige hovedrolle (Kristoffer Joner).
Filmen ble sett av over 150 000 nordmenn da den gikk på kino Filmen ble vist i Tyskland, Sverige, Italia, Frankrike, Danmark, Storbritannia, Singapore, Belgia, Nederland og Tsjekkia på forskjellige filmfestivaler. 


== Handling ==
TV-selskapet Real TV skal om kort tid lage en realityserie hvor deltakerne skal overleve uten hjelpemidler i ødemarken. For å sveise deltakerne sammen bestemmer sjefen Gunnar (Bjørn Floberg), at filmcrewet skal utsettes for det samme. Han tar dem med til en hytte langt inne i skogen, der de fem skal klare seg en helg uten medbrakt mat, mobiltelefoner og sigaretter. De utsettes for forskjellige prøvelser av Gunnar både psykisk og fysisk.


== Rolleliste ==


== Pål Øies Filmografi ==


== Oppfølger ==
Oppfølgeren, Villmark 2, hadde utgivelse 9. oktober 2015. Filmen ble spilt inn i et nedlagt sanatorium på Harastølen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Villmark på Internet Movie Database 
(no) Villmark i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Villmark hos Filmfront 
(sv) Villmark i Svensk Filmdatabas 
(nl) Villmark på MovieMeter 
(en) Villmark på AllMovie 
(en) Villmark på Turner Classic Movies 
(en) Villmark på Rotten Tomatoes 
Villmark hos Filmdelta.se
Bentein Baardson

Bentein Baardson (født 6. november 1953 i New York) er en norsk skuespiller og regissør. Han ble uteksaminert ved Teaterhøgskolen i 1975. Han er sønn av Brynjolv Baardson fra Arendal og Kirsten Margrethe Baardson. 
Han har vært ansatt som skuespiller i Fjernsynsteatret og Trøndelag Teater. Han har vært skuespiller og regissør ved Rogaland Teater, Nationaltheatret  og Den Nationale Scene.  Han har vært teatersjef/kunstnerisk leder ved Rogaland Teater (1986–1989), Agder teater (1991–1995), Den Nationale Scene (1998–2001) og Teater Ibsen  (2008–2010). Under de olympiske vinterlekene på Lillehammer i 1994 var han kunstnerisk ansvarlig for åpnings- og avslutningsseremoniene. I februar 2010 tiltrådte han stillingen som administrerende direktør for Kilden teater- og konserthus i Kristiansand. Han er av Regjeringen oppnevnt som leder av Norsk kulturråd.
Bentein Baardson er medlem av Det Norske Akademi (fra 1987). Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 2000. Kongen forfremmet 8. oktober 2008 Baardson til kommandør med stjerne «for hans innsats for norsk kulturliv». Han er ridder av den franske Ordenen for kunst og litteratur. I 2010 og 2011 hadde han regien på Spelet om Heilag Olav på Stiklestad. Hans regi fikk mye positiv kritikk fordi det var lagt vekt på det kristne budskapet i stykket.


== Utmerkelser ==
1980 Per Aabels ærespris
1998 Anders Jahres kulturpris
2001 Aust-Agder fylkes kulturpris


== Filmografi (utvalg) ==
1978 – Gengangere (TV)

1976 – Vårnatt (film)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bentein Baardson på Internet Movie Database 
(no) Bentein Baardson hos Nationaltheatret 
(no) Bentein Baardson hos Sceneweb 
(sv) Bentein Baardson i Svensk Filmdatabas 
(da) Bentein Baardson på Filmdatabasen 
(en) Bentein Baardson på AllMovie Bentein Baardson i Scenewebarkivet
Liv Heløe

Liv Heløe (født 3. februar 1963 i Harstad) er en norsk skuespiller og dramatiker. Hun har skrevet både skuespill og hørespill.
Heløe har arbeidet som skuespiller ved blant annet Riksteatret, Teatret Vårt, Det Åpne Teater, Den Nationale Scene (1988–95), NRK Drama (1990–91) og ved Nationaltheatret (1995–99). 
Hun ble oppført første gang som dramatiker med Negressen (1992). Hun var elev ved Pilotprosjektet for dramatikere 2001-2003. 
Hun ble tildelt Ibsenprisen i 2006 for stykkene Lise L og I dag og i morgen. Prisen ble delt med Finn Iunker. I juryens begrunnelse het det blant annet:

(Hun v)iser stor tematisk bredde, politisk engasjement og eksponerer dramaturgisk styrke og kløkt gjennom stykkene, Lise L (Nasjonalteateret), I dag og i morgen (Hålogaland teater), Veien hjem, Radioteateret og Dag (for den unge scenen DUS).
Hun behandler tilsynelatende hverdagslige tildragelser i et menneskes liv, men når arbeidet med tekstene hennes utvikler seg, åpner hun for store dyp i den menneskelige psyke og viser en skarp iakttagelse av felles menneskelige og politiske problemstillinger, som det globaliserte samfunn stiller opp for oss alle.
 
I 2010 ble hennes forestilling Før det ringer tildelt Heddaprisen for beste barne- og ungdomsforestilling. Juryen omtalte Heløe som «en begavet dramatiker som arbeider målbevisst både for å gripe tak i problemstillinger som opptar de unge, og for å finne den rette tonen i skildringen av ungdommelig hverdag.»
Hun ble i 2019 tildelt 10-års «Stipend for etablerte kunstnere» av Norsk kulturråd.


== Produksjon som dramatiker (utvalg) ==
2018  Sykle i motvind  Hålogaland Teater
2016  Drammen Obscura  Brageteatret
2013  Briskeby NRK Radioteateret
2013:  meet me Den Nationale Scene
2011  Når du får tenkt deg om Brageteatret
2010: Fisk!, barneforestilling. Urpremiere på Den Nationale Scene i 2010
2010: London – Askim, NRK Radioteatret
2009: Før det ringer, Brageteatret (Heddaprisen)
2008: In a Shop («I en butikk») spilles på engelsk på Det Åpne Teater
2007: Hva skjedde 5. mai
2007: Seks personer søker en forfatter
2006: Etter Hedda
2005: Bibliotekaren
2005: Veien hjem
2005: Lise L (Ibsenprisen)
2005: I dag og i morgen (Ibsenprisen)
2004: Joachims død
2004: Dag
2003: I en butikk
2003: Leopard i parken
2002: Klokken
2002: Hunder som løper
1999: 5.10
1994: Felix' kommende karriere
1992: Negressen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liv Heløe på Internet Movie Database 
(no) Liv Heløe hos Sceneweb 
(en) Liv Heløe hos The Movie Database 
Liv Heløe hos Norske Dramatikeres Forbund
Force majeure

Force majeure (fransk for «større kraft, overmakt») er en vanlig klausul i kontrakter som i utgangspunktet løser en eller begge parter fra ansvar for mislighold når en ekstraordinær hendelse eller omstendigheter utenfor partenes kontroll – som flom, krig, opprør og naturkatastrofer – hindrer en eller begge parter i å gjennomføre forpliktelser foreskrevet i kontrakten. Begrepet skriver seg fra romerretten.Under internasjonal lov refererer force majeure til uimotståelige eller uforutsette hendelser utenfor kontrollen til staten som setter staten ute av stand til å gjennomføre internasjonale forpliktelser.
I alminnelig deliktsrett (erstatningsrett utenfor kontrakt) anses force majeure i enkelte tilfeller å være ansvarsbefriende der det i utgangspunktet foreligger et objektivt ansvar (ansvar uten skyld). Dette gjelder både i norsk erstatningsrett og erstatningsrett.


== Referanser ==
Jeff Sluman

Jeff Sluman (født 11. september 1957) er en amerikansk golfspiller.
Sluman er født i Rochester i New York. Under oppveksten hadde Sluman ingen planer om å bli golfspiller. Han kom i kontakt med golfen første gang da han var fire år, men det var først etter college at han bestemte seg for å bli golfspiller. Han ble profesjonell i 1980 og kom med på den amerikanska PGA-touren i 1982 der han i november 2005 hadde vunnet seks turneringer.
Han vant PGA-mesterskapet i 1988 på Oak Tree GC i Edmond i Oklahoma. Han gikk de fire rundene på 272 slag og vant med tre slag over Paul Azinger.
Hans store interesse er gamle biler, aksjemarkedet og å samle på viner. Han har over 2000 flasker i sin samling.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2002: Greater Milwaukee Open
2001: B.C. Open
1999: Sony Open in Hawaii
1998: Greater Milwaukee Open
1997: Tucson Chrysler Classic
1988: PGA Championship


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff Sluman – PGA-touren 
(en) Jeff Sluman – Japantouren 
(en) Jeff Sluman – Verdensrankingen
Paul Azinger

Paul Azinger (født 6. januar 1960) er en amerikansk golfspiller. 
Azinger er født i Holyoke i Massachusetts, studerte ved Florida State University og ble profesjonell i 1981. Han vant 11 turneringer på PGA-touren i løpet av syv sesonger mellom 1987 og 1993. Hans største seier kom 1993 i major-turneringen PGA Championship etter playoff. I 1987 ble han nummer to i The Open Championship på Muirfield der han avsluttet med to bogeys og tapte med ett slag mot Nick Faldo.
Han har spilt i World Cup of Golf en gang og deltatt på det amerikanske Ryder Cup-laget fire ganger.
I 1994 ble han rammet av kreft og han skrev en bok, Zinger, om sin kamp mot sykdommen. I 1995 ble han belønnet av USGA med Ben Hogan Trophy som deles ut til spillere som har gjort et sterkt comeback til golfen etter sykdom. I 2000 vant han sin førsta turnering på syv år i Sony Open in Hawaii.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren ===
2000: Sony Open in Hawaii
1993: Memorial Tournament; New England Classic; PGA Championship
1992: The Tour Championship
1991: AT&T Pebble Beach National Pro-Am
1990: MONY Tournament of Champions
1989: Canon Greater Hartford Open
1988: Hertz Bay Hill Classic
1987: Phoenix Open; Panasonic Las Vegas Invitational; Greater Hartford Open


=== Lagturneringer ===
Ryder Cup 1989, 1991, 1993, 2002
World Cup: 1989
The Presidents Cup: 1994 (assisterende kaptein), 2000


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(de) Paul Azinger – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Paul Azinger – Florida Sports Hall of Fame 
(en) Paul Azinger – PGA-touren 
(en) Paul Azinger – Europatouren 
(en) Paul Azinger – Verdensrankingen
Women’s World Cup of Golf

Women's World Cup of Golf er en golfturnering for damer som ble arrangert for første gang i Syd-Afrika i februar 2005. Hvert land kan stille med ett lag, bestående av to spillere. Turneringen tilsvarer WGC–World Cup for herrer.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Idrettsforeningen Ready

Idrettsforeningen Ready (stiftet 14. juni 1907) er et norsk idrettslag som holder til i Bydel Vestre Aker i Oslo. Klubben har håndball, fotball, langrenn, alpint, friidrett og bandy på programmet. Ready er Norges største bandyklubb og har A-lag i eliteserien.
Den første olympiske mester i skihopping, Jacob Tullin Thams, representerte klubben i hele sin karriere. Olympisk mester i alpint, Stein Eriksen, representerte også Ready.


== Bandy ==
Ready var Norges første stormakt innen bandy og tok hele 13 norgesmesterskap i idretten i perioden 1912–1927. I nyere tid har klubben vært solid plassert i eliteserien og vant i 2015 sin første NM-tittel på 88 år. Blant tidligere spillere er en rekke medlemmer av Ditlev-Simonsen-familien, deriblant tidligere ordfører i Oslo Per Ditlef-Simonsen, mens de mest kjente spillerne i 2015 er Jon Ljungberg, Peter M. Haug, Christian Waaler og spillende trener Rickard Fritjofsson. 
Ready Bandy spiller på Gressbanen ved Holmen i Oslo, hvor det er sittetribune langs halve langsiden, og treningsbaner for egne lag og for lokalbefolkningen.


=== Spillerstall Sesongen 2013/14 ===
 22 Christoffer Andersen-Gott (MV)
 54 Christofer Silius (MV)
 6 Isac Jerner
 8 Bård Berdal
 10 Jacob Rønneberg
 12 Harald Schjoldager
 15 Aksel Trygstad
 19 Morten Aass
 20 Lars Christian Sveen
 21 Martin Bjerkely
 24 Jon Ljungberg
 44 Stian Bjørhovde Kavli
 50 Christian Waaler
 77 Jørgen Myking
 78 Peter M. Haug
 83 Rickard Fritjofsson
 89 Daniel Zeilon
 90 Rickard Ringmar
 91 Felix Ljungberg
 69 Nikolas Øivind Smalås


== Fotball ==
Ready ble grunnlagt som fotballklubb i perioden, og på 1910-tallet og tidlig på 1920-tallet var Ready blant landets beste fotballklubber. Klubben hadde i denne perioden flere spillere på landslaget, deriblant Adolph Wold (26 landskamper), Per Helsing (13) og brødrene Halfdan (7) og Olav Ditlev-Simonsen (5). Den største stjernen klubben har fostret i moderne tid er fotballspilleren Dan Eggen, som spilte 25 landskamper, og deltok i to VM- og et EM-sluttspill for Norge. Tidligere Sandefjord- og Moss-trener Tor Thodesen har også spilt fotball i Ready.
Readys herrelag i fotball spiller i 2019 i 3. divisjon.


=== Tabellen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) IF Ready – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Idrettsforeningen Ready i Store norske leksikon
Gressbanen - Nordic Stadiums
Holmenkollen Tennisklubb

Holmenkollen Tennisklubb (stiftet 10. februar 1936) er en norsk tennisklubb som holder til på Holmen i Bydel Vestre Aker i Oslo. Klubben har elleve tennisbaner, én minitennisbane og to ballvegger. I innendørssesongen er det fire baner i to boblehaller med to baner i hver.


== Kjente utøvere ==
Amy Jönsson Raaholt
Helge Koll-Frafjord
Karoline Brekke Borgersen
Kirsten Robsahm
Kristina Andlovic
Marius Lunde
Morten Rønneberg
Thomas Alvin Wettergreen


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Philip Stanhope, 4. jarl av Chesterfield

Philip Dormer Stanhope, 4. jarl av Chesterfield (født 22. september 1694, død 24. mars 1773) var en britisk politiker og brevskriver.
Stanhope var Whig, og ble for første gang valgt inn i Underhuset for kretsen Shelford i 1715. Her utmerket han seg på tross av sin unge alder, og ble kjent som en god taler.
Ved farens død i 1726 tok Stanhope plass i Overhuset. I 1728 ble han utnevnt til Storbritannias ambassadør i Den Haag, en stilling han hadde i tre år.
I 1744 greide Stanhope å overtale nederlenderne til å slutte seg til den østerriksk-britiske alliansen i Den østerrikske arvefølgekrig. Som belønning for denne bragden ble han utnevnt til stattholder i Irland i 1745.
Allerede året etter måtte Stanhope gi opp stattholderskapet til fordel for en plass i regjeringen, som Secretary of State for the Northern Department. På grunn av konflikter med andre fremtredende medlemmer av regjeringen måtte Stanhope trekke seg i 1748.
Etter dette holdt Stanhope en lav profil innenfor politikken, selv om han fortsatte å møte i Overhuset. Mesteparten av tiden brukte han på vitenskap og litteratur, og da spesielt brevskrivning. Etter Stanhopes død ble to brevsamlinger publisert, Letters to his Son (1774) og Letters to his Godson (1890).


== Referanser ==
The Adventures of Pluto Nash

The Adventures of Pluto Nash er en filmkomedie fra 2002 regissert av Ron Underwood med Eddie Murphy i hovedrollen som en nattklubbeier ute i verdensrommet. Nattklubbeieren må etterforske hvem som står bak ildpåsettelsen som ødela klubben hans.
Filmen feilet totalt på kinosalene rundt i verden, med et budsjett på over $ 100 millioner, mens filmen totalt tjente inn $ 7 103 973.
Filmen er opprinnelig fra midten av 1980-tallet. Manuset gikk gjennom flere revisjoner, og etter at filmingen var ferdig lå filmen på hylla i to år, før den endelig ble lansert i august 2002. De fleste kritikerne kritiserte filmen for forferdelig skuespill, horribel dialog og mangel på humor. Filmen ble nominert til en Razzie for «verste film» under den 23. Razzie-utdelingen. Den ble også nominert til en spesiell pris for «Verste «komedie» i våre 25 første år» under den 25. Razzie-utdelingen i 2005. Murphy innså antagelig selv hvor dårlig filmen faktisk var, siden han ikke gjorde noe for å promotere filmen før lansering.


== Handlingsreferat ==
I år 2080 finnes det en koloni på Månen som heter Little America. En pensjonert smugler Pluto Nash (spilt av Eddie Murphy) kjøper en nattklubb, for å hindre drapet på klubbens tidligere eier Anthony Frankowski (spilt av Jay Mohr) planlagt av gangstere Gino og Larry. Med hjelp fra Miguel og en android som kalles Bruno (spilt av Randy Quaid) gjør Pluto området til en mer og mer populær nattklubb.
Syv år senere i år 2087 er en ung kvinne ved navn Dina Lake, strandet på Månen og forsøker å tjene penger for transport tilbake til jordkloden. Pluto gir henne jobb som servitør. Mogan og Kelp, håndlangere fra en mystisk gründer ved navn Rex Crater, som ønsker å kjøpe den populære nattklubben. Men når Pluto nekter, ødelegger håndlangere klubben hans. Pluto, Dina og Bruno klarer å flykte.
Plutos venn Rowland, en pensjonert politi-etterforsker, får vite at Rex Crater har tilknytninger knyttet til ulovlig menneskelig kloning. Når Pluto og Dina undersøker nærmere, slår leiemordere til, men Pluto og Dina unnslipper ved å kapre en bil drevet av en holografisk sjåfør. De må deretter forsøke å overleve lenge nok til å redde nattklubben, og hele månen, fra å bli overtatt av en mafia.


== Annet ==
I scenen i Plutos månekuppel, mens han leter etter nye klær, opptrår mange av Eddie Murphys kostymer fra tidligere filmer han har vært med i, inkludert Axel Foleys jakke fra Beverly Hills purk.
Da Pluto ser på de nye dollarsedlene er det et bilde av Julie Andrews på en av dem.


== Rolleliste ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Adventures of Pluto Nash på Internet Movie Database 
(no) The Adventures of Pluto Nash hos Filmfront 
(sv) The Adventures of Pluto Nash i Svensk Filmdatabas 
(da) The Adventures of Pluto Nash i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Adventures of Pluto Nash på Allociné 
(nl) The Adventures of Pluto Nash på MovieMeter 
(en) The Adventures of Pluto Nash på AllMovie 
(en) The Adventures of Pluto Nash på Rotten Tomatoes 
(en) The Adventures of Pluto Nash på Metacritic 
(en) The Adventures of Pluto Nash på Box Office Mojo
Skipsreder

Skipsreder er betegnelsen på personer som eier og driver handelsfartøy. Det er også de som sender skipene ut på oppdrag og gir lønn til mannskapet. Også betegnelsen reder brukes om en skipsreder.
En skipsreder kan eie ett eller flere skip, og eie skip helt eller delvis (partrederi). Skipsrederens virksomhet blir betegnet som skipsrederi eller bare rederi.
Tidligere var det vanlig at skipperen var medeier i skipet han førte, og at skipperen helt eller delvis sørget for å inngå  fraktavtaler for skipet, særlig returfrakt fra utlandet til Norge.
Flere av de store, norske rederiene er grunnlagt av skippere som etter hvert ble skipsredere ved å eie både skip som de selv førte og hele eller andeler i andre skip.
Vanligst idag er at skipsrederere organiserer sin virksomhet som aksjeselskap (AS). De større selskapene er på Oslo børs og i norsk skipsregister, men enkelte større skipsredere har valgt å ha selskapene registrert og på børs i andre land som de mener gir gunstigere betingelser for selskapenes drift og/eller eiere.


== Se også ==
Rederi
Nettolønnsordningen
494 f.Kr.


== Begivenheter ==
I Roma velger plebeierne for første gang to tribuner. Embetet aedil blir også opprettet.
Perserkrigene – Det joniske opprøret ender med gresk nederlag i slaget ved Lade.
Wu beseirer Yue.
New Depression EP

New Depression EP er den andre utgivelsen til det norske rockebandet Madrugada, og i likhet med den første, en EP. Den ble gitt ut i 1999 av Virgin og var det første tegnet på suksessen som bandet skulle få senere. Den lå 14 uker på VG-lista Topp 20 med andreplass som beste plassering (slått av Britney Spears' «Baby One More Time»). Åpningssporet «The Riverbed» ble spilt mye på P3, men har aldri blitt gitt ut på noe album


== Sporliste ==
«The Riverbed» (4:44)
«Tonight I Have No Words For You» (4:59)
«Higher» (4:41)
«1990» (3:17)


== Medvirkende ==


=== Madrugada ===
Sivert Høyem - sang, pumpeorgel, låtskriver, produsent
Robert Burås - gitarer, munnspill, låtskriver, produsent
Frode Jacobsen - bassgitar, låtskriver, produsent
Jon Lauvland Pettersen - trommer/perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Jon Terje Rovedal - trekkspill på The Riverbed, Hammond-orgel på Higher
Kai Andersen - produsent, tekniker, miksing
Maya Lindqvist - tekstforfatter


== Eksterne lenker ==
(en) New Depression EP på MusicBrainz
Syvert Amundsen Eeg

Syvert Amundsen Eeg også Syvert Omundsson Eeg (født 1757, død 20. november 1838) fra gården Eik i Søgne, var skipper og gårdbruker.
Han ble valgt som en av Mandals amts tre representanter til riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814, og var med på å vedta Norges grunnlov.
Eeg var svært dyktig og respektert. Det er sannsynlig at hans fortjenester som skipper under Napoleonskrigene, hvor forsyninger ble bragt til landet, bidro til at han ble valgt. På Eidsvoll gjorde han seg lite bemerket. Den 15. eller 16. april brakk han armen og ble behandlet av medrepresentanten Alexander Møller som var lege.
Eeg stemte også for unionen med Sverige. 
Det er reist et minnesmerke over Eeg utenfor Søgne gamle kirke.Eeg var en relativt stor gård. Hovedhuset var derimot relativt lite. Huset er i dag svært godt bevart og ligger ved fylkesvei 159 like sør for E18 mellom Lunde og Søgne. Det ble riktignok flyttet noen meter i 1994 ved anlegg av en ny sykkelvei.


== Litteratur ==
Kathrin Papst: Syvert Eeg og gården Eeg i Søgne, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 327-329.
Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Syvert Amundsen Eeg hos Norsk senter for forskningsdata
Keltiberere

Keltibererne var et stedeget folk på Den iberiske halvøy, i områder som i dag utgjør sentrale Spania og nordlige Portugal, før og under Romerriket i de siste århundrene f.Kr. De snakket en variant av keltisk kalt keltiberisk, som nå er utdødd. Bevarte stammenavn er i latinsk formidling Arevaci, Belli, Titti, Lusones, og Berones. Dio Cassius synes å antyde at elven Ebra utgjorde en avgrensningslinje mellom keltibererne i vest, og andre stammer med andre språk i øst.

Arkeologisk var keltibererne en del av Hallstattkulturen i hva som nå er nordlige og sentrale Spania. Betegnelsen «keltiberere» (Celtiberi) opptrer i fortegnelsene til Diodorus Siculus, og Martialis. som hadde gjenkjent innbyrdes giftermål mellom keltere og iberere etter en periode av jevnlig krigføring, skjønt arkeologen Barry Cunliffe kommenterte at «dette har ring av gjetninger over seg». Strabon oppfattet keltiberne som en gren av kelterne. Plinius den eldre tenkte seg at det opprinnelige hjemstedet for kelterne i Iberia var området til celtici i sørvest grunnet en identitet i hellige ritualer, språk og navn på byer.Keltiberisk språk er av de hispano-keltiske (hyponym for keltiberisk og alle keltiske språk) som ble snakket på Iberia i før-romersk og tidlig romersk tid.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Arribas, Antonio (1964): The Iberians, London: Thames & Hudson
Mozota, Francisco Burillo ([1998] 2007): Los Celtíberos, etnias y estados, Barcelona: Crítica, ISBN 84-7423-891-9
Cunliffe, Barry (1997): «Iberia and the Celtiberians» i: The Ancient Celts, London: Penguin Books, ISBN 0-14-025422-6
Lorrio, Alberto J. (1997): Los Celtíberos, Universidad Complutense de Madrid, Murcia, ISBN 84-7908-335-2
Lorrio, Alberto J. & Zapatero, Gonzalo Ruiz: «The Celts in Iberia: an Overview» Arkivert 21. november 2015 hos Wayback Machine. i: e-Keltoi 6
Mallory, J. P. (1989): In Search of the Indo-Europeans, London: Thames & Hudson,  ISBN 0-500-05052-X
Martín-Gil, Jesús; Palacios-Leblé, Gonzalo; Martín-Ramos, Pablo & Martín-Gil, Francisco J.: «Analysis of a Celtiberian protective paste and its possible use by Arevaci warriors» Arkivert 9. april 2014 hos Wayback Machine. (PDF) i: e-Keltoi 5, s. 63–76.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Detaljert kart over førromerske folk i Iberia (rundt 200 f.Kr.)
Keltiberere og den romerske byen Tiernes, en pågående utgravning
Chip

For å lese om data- eller mikrochip, se mikrobrikkeEn chip, eller å chippe, er en type golfslag som gjerne slås når ballen ligger nære greenen. Køllen som brukes er vanligvis et jern, fra 6 til wedge. (I enkelte tilfeller bruker noen også en spoon.) Ballen plasseres bak i oppstillingen, og svingen er kort. Ballen er i luften en kort stund, men gjerne ikke lenger enn at den akkurat lander inne på greenen, og derfra ruller mot hullet, som en putt. Det er derfor vanlig å lese greenen før man chipper.
En chip er ikke det samme som en pitch.


== Andre betydninger ==
Det engelske ordet chip kan på norsk også brukes om mikrobrikke.
Ordet chip brukes også i noen miljøer som et dekkord for å stjele.
Pitch (golf)

En pitch, eller å pitche, er en type golfslag. Køllen som brukes er gjerne en wedge eller et høyt jern, og slås fra lengre distanser (40–90 meter) med alt fra halv til full sving. Ballen flyr høyt og skal lande på greenen nære hullet og stoppe så raskt som mulig. Køllens store loft medfører at ballen spinner mye, og det er ikke uvanlig å se at den spinner bakover igjen etter å ha landet på greenen.
En pitch er ikke det samme som en chip.