jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bar (utested)

En bar er et serveringssted som kjennetegnes ved at varene serveres over en høy disk. Ordet kommer av det engelske ordet for en avlang gjenstand eller plate «a bar». Ordet brukes for øvrig i engelsk dagligtale i samband med ting som sjokoladeplate, «a chocolate bar» og kubein, «a crowbar». På norsk finner vi ordet i «gullbarre». 
For mange er nok barer ensbetydende med alkoholservering (sprit, drinker, øl eller vin), men dette er slett ikke tilfelle da det finnes et vell av barer som serverer en mengde andre ting, som for eksempel isbarer og kaffebarer, osv. En annen ting som gjerne kjennetegner en bar, er at vareutvalget (sortimentet) gjerne begrenser seg til en avgrenset nisje, for eksempel ved at det kun selges alkohol der, eller kun iskrem, men dette er ikke bestandig like strengt gjennomført. De fleste skjenkesteder med bar serverer for eksempel gjerne små varmretter, kaker og ikke minst peanøtter og snacks i tillegg til sitt øvrige sortiment.
En bar er gjerne en del av en større forretning som et kjøpesenter, en pub eller en kafé.
Ofte har baren høye barstoler stilt opp langs bardisken, så gjestene skal ha noe å lene seg på mens de bestiller eller nyter det de har bestilt. Flere detaljer knyttet til barer er at de ofte har et fotgelender langs underkanten, samt ting som kleshengere festet like under bordkanten. I gamle westernfilmer kommer man dessuten ikke unna spyttebakken som alltid var fast inventar ved barene.


== Se også ==
Pub
Bartender
Leonhard Nilsen & Sønner

Leonhard Nilsen & Sønner AS (LNS) er et norsk, familieeid entreprenørselskap. Selskapet har base på Strandland ved Risøyhamn i Andøy kommune i Nordland. Selskapet driver blant annet tunnelbygging og veibygging, og det har vært driftsentreprenør i flere gruveselskaper i Nord-Norge. Leonhard Nilsen & Sønner AS ble etablert i 1961. Til sammen har LNS-konsernet rundt 850 ansatte. Administrerende direktør i selskapet er Frode Nilsen.
Blant prosjektene selskapet har vært engasjert i er Steigentunnelen og Korgfjelltunnelen. Selskapet har også vært engasjert i arbeidet med Lofotens fastlandsforbindelse. Siden 2004 har Leonhard Nilsen & Sønner eid gruveselskapet Skaland Graphite AS på Senja. Selskapet er også engasjert i gruvedrift på Svalbard.
Siden 2004 har selskapet vært engasjert av Kongsberg Satellite Service AS, for å utføre arbeid på Trollstasjonen i Antarktis. Arbeidet er bare i drift i den antarktiske sommersesong, dvs. mellom november og februar. Trollstasjonen er imidlertid bemannet hele året. Transport av personel til og fra stasjonen skjer med fly fra Sør-Afrika, på en egen flyplass av is som planeres på nytt hvert år. LNS bygger infrastruktur i form av kabelgater og veier, samt fundamentering og montering av antenner. Disse antennene benyttes bl.a. av NASA og EUMETSAT. EUMETSAT forsker blant annet på miljø- og klimaendringer
LNS har også vært entreprenør for Svalbard globale frøhvelv, som ble åpnet februar 2008. Prosjektet er finansiert som et samarbeid mellom Utenriksdepartementet, miljøverndepartementet og landbruks- og matdepartementet. Frøhvelvet er bygget inn i fjellet, og holder en konstant temperatur på minus 18 grader. Frøhvelvet er bygget for å bevare frø fra de vekster som er aller viktigst for den globale matsikkerheten.
Frøhvelvet ble kåret til "Årets anlegg 2008" av den norske byggebransjen.
Foruten flere byggeprosjekter innenlands har LNS drevet prosjekter på Island (Almannaskardtunnelen i 2004) og ekspanderte i 2008 til Chile, hvor selskapet har drevet tunneler, fjellhaller og gruvedrift.
(Kilde: LNS' hjemmeside)


== Eksterne lenker ==
Leonhard Nilsen & Sønner AS
Andøyposten: Rekord for LNS
Irtysj

Irtysj (russisk: Иртыш ; kasakhisk: Ертiс – Ertis; kinesisk: 额尔齐斯河 – Ertix He, pinyin: É'ěrqísī hé; mongolsk: Эрчис мөрөн, Иртеш, İrteş) er en elv i det vestlige Sibir. Den har sine kilder i Altaifjellene i Xinjiang i det nordvestre Kina under navnet Ertix He, hvor den renner 525 kilometer. På vei nordover renner Irtysj gjennom det nordøstlige Kasakhstan over 1 835 kilometer, før den går inn i Russland, hvor den etter ytterligere i 2 010 kilometer løper sammen med elva Ob. Irtysj er i alt 4 248 kilometer lang og har et nedbørfelt på 1 643 000 km². Sammen med det nedre løpet til Ob danner den det syvende lengste vassdraget i verden med en total lengde på 5 410 kilometer.
Elva er seilbar når den er isfri i tiden april til november. Omsk er den største elvehavnen i Vest-Sibir, andre større byer ved Irtysj er Semipalatinsk og Pavlodar. Langs elva finnes det flere store vannkraftprosjekter  og den er tildels kraftig forurenset fra byer og industri langs løpet. Lengst oppe i elva bygger kineserne ut Kalashuke-demningen.


== Referanser ==
Liste over jarler av York

Jarl av York var en tittel som kom etter konge av Jorvik og fulgt av tittelen hertug av York. Tittelen hertug av York ble opprettet for Edmund av Langley, den fjerde overlevende sønn av kong Edvard III av England i 1348.


== Første opprettelse, ca. 960 ==
Oslac av Mercia i løpet av regimet til kong Edgar av England.
Thored under kong Edvard Martyren.
Uhtred under kong Ethelred II av England.
Norske Eirik Håkonsson (Eirik av Hlathir) under kong Knut den mektige av England.
Siward av Northumbria under kong Hardeknut av England.
Toste Godwinson av Wessex under King Harald Godwinson av England
Morcar av Mercia under kong Edgar Ætheling av England.
William Malet og Robert Fitz Richard holdt Yorkshire under kong Vilhelm I av England.
William le Gros, 1. jarl av Albermarle under kong Stefan av England, ble den siste jarl av York.  Kong Henrik II av England avskaffet jarldømmet York, som et resultat av Det engelske kaos under Stefan.


== Se også ==
Liste over kongene av Jorvik
Liste over konger av Northumbria
Liste over jarler av Northumbria
Liste over jarler av Northumberland


== Eksterne lenker ==
North East England History Pages
Randy Johnson

Randall David Johnson (født 10. september 1963 i Walnut Creek,California), er en venstrehendt pitcher for New York Yankees. Han er hele 210 cm høy, og har på grunn av dette fått kallenavnet Den store enheten (The Big Unit). Han har vært den lengste baseballspilleren gjennom historien i MLB, helt frem til 2002. Han har en av de beste fastballs innen sporten, ofte når han hastigheter opp mot 100mph, altså 160 km/h. Han har vunnet utmerkelsen som beste pitcher i MLB "Cy Young Award" fem ganger.
Har spilt for Montreal Expos 1988-1989, Seattle Mariners 1989-1998, Houston Astros 1998, Arizona Diamondbacks 1999-2004 og New York Yankees siden 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Randy Johnson – mlb.com 
(en) Randy Johnson – Baseball-Reference.com (Major League) 
(en) Randy Johnson – Baseball-Reference.com (Minor League) 
(en) Randy Johnson – ESPN (MLB) 
(en) Randy Johnson – Society for American Baseball Research 
(en) Randy Johnson – fangraphs.com
Pamp

Pamp er en (oftest nedsettende) betegnelse for en mektig og ofte rik person som har kommet til en ledende, og innbringende posisjon i en organisasjon, og som er uvillig til å avgi sin posisjon. Pamp brukes ofte som karakteristikk for person som har kommet seg opp i en ledende stilling, for eksempel innenfor et politisk parti, («partipamp») eller fagorganisasjon («fagforeningspamp»). Personer som har som mål å karre til seg innflytelsesrike verv som et mål i seg selv omtales ofte som karrierister. En pamp kan ofte være begunstiget med frynsegoder, uten medførende plikter, men hvis vervet er nesten helt tomt for plikter bruker en gjerne begrepet sinekyre. 
Dersom makt i en organisasjon er konsentrert blant noen få mektige ledere, brukes nedsettende uttrykk som pampevelde eller pampevesen. Ofte blir pamp eller pampevelde brukt om organisasjonsledere som er lite villige til å avgi stilling til etterfølgere og derfor blir «sittende fast», eller om organisasjoner i liten grad har frie valg som sørger for utskiftning av ledelsen. Dersom pampeveldet domineres av eldre menn, omtales den uformelt som «gubbevelde». Hvis et lands styreform eller organisasjons styre begunstiger eldre pamper gerontokrati. 

Bare når arbeidernes talsmenn vokste opp til pamper knurret de, som selv ikke hadde noen utsikter til å gjøre karrière, mot en tillitsmann og kalte ham «pamp». Samtidig visste de jo godt at det ikke nyttet noe. De ble bare kalt kverulanter fikk grei beskred fra organisasjonen om å holde kjeft. Fordelingen avbeidere-tillitsvalgt-leder hadde tidligere bygd på det naturlige utvalget. Noen passet til å stelle og styre for de andre, mange gjorde ikke det. Det virket som om Vårherre skapte tillitsmennene av noe materiale som var blitt til overs, og som han ikke visste hva han ellers skulle gjøre med.


== Historikk ==
Det er nemlig de store p a m p e n e fra salig partivesenet, lederne med de mange «bein», romslige mager og de flotte vaner.

Ordet er opprinnelig et svensk dialektord og betyr egentlig tjukkas og er avledet av pampa «gå tungt og klossete».. Det er i slekt med bl.a. engelsk pamper og lavtysk pampen, proppe. Ordet ble tatt inn som låneord i dansk fra svensk på 1920-tallet, og til norsk fra svensk på 1940-tallet. I Aftenposten fikk bruken av ordet et oppsving i 1943, mens avisen var kontrollert av nazistene. Uttrykket pamp har trolig spredt seg fra fagbevegelsen til også å bli brukt mektige ledere generelt. I PaxLeksikon fra 1980-tallet beskriver Jon Elster fagforeningspamper som tillitsvalgte som har fått avstand til de som skulle representere, ikke lenger utøver yrket sitt og som har «viklet seg inn i maktelitens spill». Elster skiller også mellom førstegenerasjonspamper og andregenerasjonspamper, som er personer som har arvet pampestaus uten arbeidserfaring.Pamp er også tatt i bruk i uttrykk som OL-pamper og pampebonanza om OL-arramgementer.Pamp brukes også spøkefullt eller ironisk om tillitsvalgt i annen organisasjon som hverken har stor makt eller stort budsjett, for eksempel student- eller idrettsorganisasjon.


== Referanser ==
Pan Guang

Pan Guang (kinesisk: 潘光, pinyin:  Pān Guāng, født 7. juni 1947, i Shanghai i Kina) er direktør og professor ved Shanghai Center for International Studies and Institute of European & Asian Studies i Shanghai Academy of Social Sciences, Direktør for SCO (Shanghai Cooperation Organization) Studies Center in Shanghai, Rektor ved Center of Jewish Studies Shanghai (CJSS) og Vice Chairman of Chinese Society of Middle East Studies.
Pan Guang er født i Shanghai,  men oppvokst i Hainan, en liten provins i det sørlige Kina. Han studerte ved Renminuniversitetet i Beijing og ved East China Normal University i Shanghai.
Han ble nominert til medlem av Alliance of Civilizations i 2005 av generalsekretær Kofi Annan.
Han mottok 17. oktober 2006 Austrian Holocaust Memorial Award.


== Referanser ==
Irène Jacob

Irène Jacob (født 15. juli 1966 i Paris) er en franskfødt sveitsisk skuespiller.


== Filmografi i utdrag ==
Veronikas to liv (1990)
Rød (1994)


== Priser ==
Filmfestivalen i Cannes 1991: Beste kvinnelige skuespiller (Veronikas to liv)


== Bøker ==
Irène Jacob er forfatter av boka Big bang som ble publisert i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Irène Jacob – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (en) Irène Jacob på Internet Movie Database 
(sv) Irène Jacob i Svensk Filmdatabas 
(da) Irène Jacob på Filmdatabasen 
(da) Irène Jacob på Scope 
(fr) Irène Jacob på Allociné 
(en) Irène Jacob på AllMovie 
(en) Irène Jacob hos Turner Classic Movies 
(en) Irène Jacob hos The Movie Database 
Fanside
Blå (film)

Blå (fransk: Trois couleurs : Bleu) er en fransk-polsk film fra 1993, regissert og produsert av den polske regissøren Krzysztof Kieślowski. Han skrev også manuset til filmen sammen med Krzysztof Piesiewicz. Den er den første filmen i Tre farger-trilogien, som tar for seg hvert av de tre idealene fra den franske revolusjon.


== Handling ==
Julie, kone til en berømt komponist Patrice de Courcy, må takle ektemannen og datterens død i en bilulykke hun selv overlevde. På sykehus, forsøker Julie selvmord ved overdose, men klarer ikke å svelge pillene. Når hun ringer til Olivier, en ugift tidligere samarbeidspartner av ektemannen som alltid har beundret henne, tilbringer hun en natt med ham før hun sier farvel. Hun tømmer familie-hjemmet og legger det ut for salg, og finner en leilighet i Paris uten å fortelle noen.
Julie tar avstand fra alle tidligere minner, og tar avstand fra tidligere vennskap. Selv om hun ikke lenger blir anerkjent av moren sin, som sliter med Alzheimers sykdom. Til tross for sitt ønske om å leve mest mulig anonymt og alene, tvinger livet i Paris henne til å konfrontere fortiden som hun helst ikke vil møte. Hun blir motvillig venn med en eksotisk danser ved navn Lucille som har en affære med en av naboene, og hjelper henne når hun trenger moralsk støtte. 


== Medvirkende ==
Juliette Binoche: Julie Vignon-de Courcy
Benoît Régent: Olivier Benoit
Charlotte Very: Lucille
Emmanuelle Riva: Madame Vignon (moren til Julie)
Florence Pernel: Sandrine


== Priser ==
Filmfestivalen i Venezia 1993:
Beste film
Beste kvinnelige skuespiller: Juliette Binoche
Beste cinematografi: Sławomir Idziak
César du cinéma 1993:
Beste kvinnelige skuespiller: Juliette Binoche
Beste lyd
Beste redigering
Los Premios Goya:
Beste europeiske film


== Eksterne lenker ==
(en) Blå på Internet Movie Database 
(no) Blå hos Filmfront 
(sv) Blå i Svensk Filmdatabas 
(da) Blå i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Blå på Allociné 
(nl) Blå på MovieMeter 
(en) Blå på AllMovie 
(en) Blå på Turner Classic Movies 
(en) Blå på Rotten Tomatoes 
(en) Blå på Metacritic
Rød (film)

Rød (fransk: Trois couleurs : Rouge; polsk: Trzy kolory. Czerwony) er en fransk-polsk film fra 1994, regissert og produsert av den polske regissøren Krzysztof Kieślowski. Han skrev også manuset til filmen sammen med Krzysztof Piesiewicz. Rød ble Kieślowskis siste film før han døde i 1996. Den er den tredje filmen i Tre farger-trilogien, som tar for seg hvert av de tre idealene fra den franske revolusjon. Rød handler om brorskap og forteller historien om hvordan livet til to personer som i utgangspunktet ikke har noe til felles, gradvis blir viklet inn i hverandre.
Filmen ble meget godt mottatt av anmelderne og har fått hele 100 % på Rotten Tomatoes.


== Medvirkende ==
Irène Jacob: Valentine Dussaut
Jean-Louis Trintignant: Joseph Kern
Jean-Pierre Lorit: Auguste Bruner
Frederique Feder: Karin


== Priser ==
Filmen ble tildelt 16 priser, blant annet Bodil-prisen i kategorien beste ikke-amerikanske film. Den ble også nominert i fire Oscar-kategorier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rød på Internet Movie Database 
(no) Rød hos Filmfront 
(sv) Rød i Svensk Filmdatabas 
(da) Rød i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Rød på Allociné 
(nl) Rød på MovieMeter 
(en) Rød på AllMovie 
(en) Rød på Turner Classic Movies 
(en) Rød på Rotten Tomatoes 
(en) Rød på Metacritic
Hvit (film)

Hvit (polsk: Trzy kolory: Bialy) er en fransk-polsk dramakomedie fra 1994, regissert og produsert av polske Krzysztof Kieślowski. Han skrev også manus sammen med Krzysztof Piesiewicz. Den er den andre filmen i Tre farger-trilogien, som tar for seg hvert av de tre idealene fra den franske revolusjon.


== Handling ==
Den unge polakken Karol blir skilt fra sin kone i Paris etter en nedverdigende rettssak og opplever deretter tilværelsen som meningsløs. Han har verken jobb eller bopel og havner dermed på bunnen av samfunnet. Gjennom et tilfeldig møte med en landsmann får han sjansen til reise tilbake til Polen. Forutsetningen er at han må ta livet av noen som selv ønsker å dø. Han møter et Polen i forandring og mulighetene er store for å slå seg opp finansielt, noe han utnytter til fulle. Karol blir etterhvert ganske rik, men har ikke glemt hatet han føler overfor sin ekskone.


== Om filmen ==


=== Anmelderne ===
Filmen ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 89 % på Rotten Tomatoes. Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner.Den ble også godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav både VG, Aftenposten og Dagbladet den terningkast fem, mens Dagsavisen gav den fire.


=== Priser ===
Den vant Sølvbjørnen for beste regi (Krzysztof Kieślowski) under Filmfestivalen i Berlin.


== Medvirkende ==
Zbigniew Zamachowski: Karol Karol
Julie Delpy: Dominique Vidal
Janusz Gajos: Mikołaj
Jerzy Stuhr: Jurek
Aleksander Bardini: Le notaire (advokaten)
Grzegorz Warchoł: L'élégant (den elegante mannen)
Cezary Harasimowicz: L'inspecteur (inspektøren)
Jerzy Nowak: Le vieux paysan (den gamle bonden)
Jerzy Trela: Monsieur Bronek
Teresa Budzisz-Krzyżanowska: Madame Jadwiga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvit på Internet Movie Database 
(no) Hvit hos Filmfront 
(sv) Hvit i Svensk Filmdatabas 
(da) Hvit i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hvit på Allociné 
(nl) Hvit på MovieMeter 
(en) Hvit på AllMovie 
(en) Hvit på Turner Classic Movies 
(en) Hvit på Rotten Tomatoes 
(en) Hvit på Metacritic
Erik Eriksson (DJ)

Erik Eriksson (født 25. august 1967), også kjent som DJ Friendly, er en norsk DJ og radioprogramleder fra Stavanger. 
Han var tilknyttet NRK P3 fra 1994 til 2016. Han medvirket i radioprogrammene Roxrevyen og Plysj før han fra 1997 fikk sitt eget radioprogram, DJ Friendly, der han presenterte elektronisk musikk. Sendingene ble i en periode også sendt på NRK P13. Siste sending av DJ Friendly ble sendt 9. januar 2016. Vedtaket om nedleggelsen av programmet var ifølge Eriksson tatt mot hans vilje. Beslutningen utløste sterke reaksjoner fra lytterne, og saken ble blant annet tatt opp i Kringkastingsrådet høsten 2015.Høsten 2006 ble han kåret til årets DJ under Radiodagene.Dj Friendly er onkel til Idol-vinner 2016, Marius Samuelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.p3.no/djfriendly
http://www.dagbladet.no/2016/03/02/kultur/dj_friendly/musikk/nrk/beat/43356024/
Kronotsky

Kronotsky er en vulkan på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Den er 3528 meter høy, og har en nesten perfekt konisk form. Den regnes som en av verdens vakreste vulkaner. Krateret er fullstendig fylt med lava, og toppen er dekt av is.
Forvaltningsrevisjon

Forvaltningsrevisjon er systematiske vurderinger av økonomi, produktivitet, måloppnåelse og virkninger ut fra politiske myndigheters vedtak og forutsetninger.
Definisjonen innebærer at man under revisjon av en offentlig virksomhet for eksempel kan fokusere på om

forvaltningen bruker ressurser til å løse oppgaver som samsvarer med politiske vedtak og forutsetninger,
forvaltningens ressursbruk og virkemidler er effektive i forhold til målene som er satt på området,
regelverket etterleves,
forvaltningens styringsverktøy og virkemidler er hensiktsmessige,
beslutningsgrunnlaget fra administrasjonen til de politiske organer samsvarer med offentlige utredningskrav
resultatene i tjenesteproduksjonen er i tråd med politiske forutsetninger og/eller om resultatene for virksomheten er nådd.Begrepet viser til en egen fagdisiplin innen offentlig revisjon, og utføres på alle forvaltningsnivåer. I Norge er det blitt utført denne type revisjonsgjennomganger siden slutten av 1980-tallet, tiltakende med årene, og med en særlig sterk vekst de siste årene. I dag antar forvaltningsrevisjon samme omfang som regnskapsrevisjon (finansiell revisjon) i revisjon av offentlig sektor.
På nasjonalt nivå er det Riksrevisjonen som på vegne av Stortinget utøver forvaltningsrevisjon. På fylkeskommunalt og kommunalt nivå utføres forvaltningsrevisjon av kommunalt eide eller private revisjonsenheter på oppdrag fra de politisk oppnevnte kontrollutvalgene.
For Riksrevisjonen er kravet om å gjennomføre forvaltningsrevisjon nedfelt i egen lov, mens det for de andre forvaltningsnivåene er inntatt tilsvarende krav i kommuneloven.
Forvaltningsrevisjon skal skje i henhold til god revisjonsskikk og standarder på området. Standardene baserer seg på internasjonale prinsipper og standarder, blant annet fastsatt av International Organization of Supreme Audit Institutions (INTOSAI) og Institute of Internal Auditors (IIA). I Norge har både Riksrevisjonen og Norges Kommunerevisorforbund utarbeidet standarder og veiledere for gjennomføring av forvaltningsrevisjon.
Internasjonalt benyttes ofte betegnelsen «Performance Audit».


== Eksterne lenker ==
Riksrevisjonen
Norges Kommunerevisorforbund
Rogaland Revisjon
Revisjon Midt-Norge
Bergens Atletklubb

Bergens Atletklubb ble stiftet 20. august 1908 og er en av pionerklubbene i norsk boksing.
Tommy Kvarsvik

Tommy Kvarsvik (født 1. desember 1983 i Odda) er en norsk forfatter og oversetter.
Han har jobbet som tegneserieforfatter av Donald Duck-historier for det nederlandske forlaget Sanoma Uitgevers, i tillegg til å være oversetter for norsk Donald Duck & Co. Kvarsvik har dessuten publisert en novelle i tidsskriftet Vinduet og har blant annet utdanning ved Forfatterstudiet i Bø og mastergrad i nordisk språk og litteratur ved Universitetet i Agder. Han har også studert digital mediadesign.  


== Referanser ==
Margerittruten

Margerittruten (dansk: Margueritruten) er en dansk turistrute med 3500 km spesielt oppmerkede veier forbi de mest varierte landskap og 1000 større og mindre severdigheter i Danmark.
Ruta følger et minimum av hovedveier og flest mulig sjarmerende landeveier og slynger seg gjennom hele Danmark. Skiltingen består av en stilisert margeritt kombinert med en pil som viser hvor man skal svinge av. Ruta er tegnet inn på de fleste nyere kart og i turistbrosjyrer, men lite beskrevet – man må oppdage den selv.
Ruta ble indvidd den 21. april 1991 av Dronning Margrethe II. Navnet er valgt etter dronningens yndlingsblomst. Dronning Margrethe kalles også Daisy, engelsk for margeritt.
I den senere tid har det også blitt opprettet lignende ruter i Sverige. Dog disse er merket med den samme Margueritblomsten, kaller svenskene rutene kun for turistveier. Det er også et lignende prosjekt i Norge hvor det opprettes et nettverkt av nasjonale turistveier med egen skiltdesign.


== Litteratur ==
Nykrog, Thomas: Danmark rundt ad Margueritruten, Politikens rejsebøger, Politiken, 2007.
Neslein, Peer: Marguerit-Ruten, Neslein, 1992.
Danmark rundt ad Marguerit-ruten, Turismens Fællesråd, 1991.


== Eksterne lenker ==
VisitDenmark: Margueritruten
Wolfe Tones

Wolfe Tones er en irsk musikkgruppe, med navn etter opprøreren Wolfe Tone. Navnet inneholder også et ordspill; en wolf tone er en skrikende tone som kan komme når man spiller på strengeinstrumenter. De har et sterkt fokus på irske opprørssanger, men har også spilt inn vanlige folkesanger.
Bandet ble grunnlagt tidlig i 1960-årene, og har spilt sammen siden. Opprinnelig bestod den av brødrene Derek og Brian Warfield og deres venn Noel Nagle, og senere sluttet Tommy Byrne seg til dem. 
Deres åpne republikanske standpunkt har vært kontroversielt. På et av deres album, Let the People Sing, er bildene av bandmedlemmene på coveret tatt inne i Long Kesh, som de inne i coveret omtaler som Long Kesh Concentration Camp; fengselet ble brukt spesielt til paramilitære fanger. I 1980-årene var det i praksis ikke tillatt å spille musikken deres på irsk radio. Noe senere ble den også forbudt på Aer Lingus' fly, etter at unionistpolitikerne sammenlignet sangene med Osama bin Ladens taler.I 2002 forlot Derek Warfield gruppen for å begynne en solokarriere, men resten av bandet fortsatte å turnere sammen, sist i 2004. Pr. 2006 planlegger de en ny turné til noen spesielt utvalgte steder.Deres kjente opprørssang, «Celtic Symphony», ble skrevet av Brian Warfield i 1987 for Celtic FCs hundreårsjbileum. Andre kjente sanger er «Joe McDonnell», om livet og døden til IRA-medlemmet Joe McDonnell som var den femte som døde under sultestreiken i 1981 og «A Nation Once Again», som i en undersøkelse foretatt av BBC ble kåret til beste sang innen kategorien verdensmusikk. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Wolfe Tones på Discogs 
(en) Wolfe Tones på MusicBrainz 
(en) Wolfe Tones på Songkick