jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Verrucomicrobia spinosum

Verrucomicrobia er en nyoppdaget rekke (biologi) av bakteriene. Denne rekken inneholder kun en beskrevet art, Verrucomicrobia spinosum og rekken er oppkalt etter denne. Arten har blitt isolert fra ferskvann, jordsmonn og avføring fra husdyr.
Rekken har blitt veloverveid til å ha to søsterrekker, Chlamydia og Lentisphaerae.


== Eksterne lenker ==
(en) Verrucomicrobia spinosum – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Verrucomicrobia spinosum i Encyclopedia of Life 
(en) Verrucomicrobia spinosum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Verrucomicrobia spinosum hos Artsdatabanken 
(sv) Verrucomicrobia spinosum hos Dyntaxa 
(en) Verrucomicrobia spinosum hos ITIS 
(en) Verrucomicrobia spinosum hos NCBI 
(en) Kategori:Verrucomicrobia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Verrucomicrobia – detaljert informasjon på Wikispecies
Department for Environment, Food and Rural Affairs

Department for Environment, Food and Rural Affairs (Defra) er et britisk departement med ansvar for miljøvern, matproduksjon, jordbruk, fiske og landsbygda i England. Departementet ble opprettet i juni 2001 da Ministry of Agriculture, Fisheries and Food fusjonerte med Department of Environment, Transport and the Regions og deler av Home Office.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Department for Environment, Food and Rural Affairs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hertug av Windsor

Hertug av Windsor var en tittel i adelstittel i Det forente kongerike. Den ble opprettet i 1937 for prins Edward, tidligere Edvard VIII, etter at han den 11. desember 1936 abdiserte for å kunne gifte seg med den fraskilte amerikanske kvinnen Wallis Simpson. 
Da det ble klart at kongen skulle abdisere var det en diskusjon om hvilken tittel han skulle ha. Man vurderte hertug av Cambridge eller Connaught, men dette var vanskelig fordi det fantes en marki av Cambridge og en hertug av Connaught. Det er uklart hvem som kom med ideen om en ny tittel; noen mener det var statsminister Stanley Baldwin mens andre mener det var Georg VI. Tittelen var svært passende, fordi den i tillegg til å være en hertugtittel brukte dynastinavnet til huset Windsor og dermed markerte den som en kongelig tittel. Hertugen skrev selv i sine memoarer, A King's Story, at det var hans etterfølger på tronen som foreslo det. 
I sin tiltredelsestale annonserte Georg VI, på et punkt i talen rett før eden om å verne Den skotske kirke, at han ville utnevne sin bror til hertug av Windsor, og at tiltaleformen ville bli His Royal Highness the Duke of Windsor, «Hans kongelige høyhet hertugen av Windsor». Erklæringen ble publisert i Royal Gazette, men det tok flere måneder før formalitetene var kommet i orden ved at et letter patent ble utstedt. Wallis Simpson ble da paret giftet seg hertuginne av Windsor.
Hertugens tidligere våpen ble overdratt til Georg VI. Hertugen måtte så, selv om han var eldste sønn og dermed normalt skulle hatt det kongelige våpenet uten differensiering, legge til tre sølvetiketter med en gullkrone på den midtre. 
Da hertugen døde i 1972, døde tittelen ut.
Nikolas V (motpave)

For Nikolas V, pave fra 1447 til 1455, se Nikolas V
Nikolas V (født Pietro Rainalducci ca. 1275, død 16. oktober 1333) var italiensk motpave fra 12. mai 1328 til 25. juli 1330, mens pave Johannes XXII satt i Avignon. Han var den siste motpaven innsatt av den tysk-romerske keiseren.


== Biografi ==
Rainalducci ble født i Corvaro, et gammelt befestet sted nær byen Rieti i Lazio. Etter å ha skilt seg fra sin kone i 1310 sluttet han seg til Fransiskanerordenen, og ble berømt som predikant.Han ble utpekt til pave, gjennom innflytelsen til den ekskommuniserte keiseren Ludvig IV av Bayern, av en samling prester og legmenn, og ble innsatt i Peterskirken i Roma 12. mai 1328 av biskopen i Venezia. Etter å ha vært fire måneder i Roma, trakk han og Ludvig IV seg tilbake til Viterbo og deretter til Pisa, der han ble voktet av den keiserlige presten. 4. februar 1329 ledet Nikolas V en bisarr seremoni i domkirken i Pisa, der en strådukke av Johannes XXII ble fordømt, avsatt og overlevert til de verdslige myndighetene. Nikolas V ble ekskommunisert av Johannes XXII i april 1329, og måtte søke tilflukt hos greve Boniface av Donoratico nær Piombino. Etter å ha fått løfte om nåde, ga han en syndsbekjennelse først til erkebiskopen av Pisa og så til Johannes XXII i Avignon 25. august 1330. Paven ga ham absolusjon.
Han tilbragte resten av sitt liv i husarrest i pavepalasset i Avignon.


== Litteratur ==
Helmut Feld: Franziskaner. Eugen Ulmer, Stuttgart 2008, ISBN 978-3-8001-2889-1, S. 94.
(de) Ansgar Frenken: «Nikolaus V. Gegenpapst» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 6, Herzberg 1993, ISBN 3-88309-044-1, sp. 871–872.
Asio

Asio er en slekt i uglefamilien (Strigidae). I slekten Asio finnes øreuglene, som er kjennetegnet av fjærbusker på hodet som ligner ører. Denne gruppen har representanter over det meste av planeten, og jordugla er en av de fugleartene som er mest spredt, den hekker i Europa, Asia, Nord og Sør-Amerika, Karibia, Hawaii og på Galápagosøyene. Dens geografiske området strekker seg til alle kontinenter unntatt Antarktis og Australia.
Disse uglene er middels store ugler, 30 til 46 cm lange med et vingespenn på 80 til 103 cm. De har lange vinger og det karakteristiske fatlignende fjeset.
De to nordlige artene er delvis trekkfugler som drar sørover om vinteren fra de nordlige områdene. I år med lite mat kan de også bytte områder for å finne bedre jaktmarker. Tropiske ugler av Asio er for det meste stedbundne.
Uglene i denne slekten jakter for det meste om natten, men jordugla er også aktiv i tusmørke, både morgen og kveld. De fleste bygger reir på bakken, men hornugla (Asio otus), kan også overta gamle reir etter kråker, ravner, skjærer (Corvidae) eller hauker. Alle uglene i denne gruppen jakter over åpne enger eller beitemarker etter gnagere, andre små pattedyr eller andre fugler.


== Inndeling ==
Gruppen omfatter 7 arter, hvorav 2 finnes i Norge.

Strigiformes, ugler
Strigidae, uglefamilien
Striginae, (egentlige ugler)
Asionini, (øreugler)
Asio
A. flammeus, jordugle
A. clamator, stripeugle
A. stygius, styksugle
A. grammicus, jamaicaugle
A. otus, hornugle
A. abyssinicus, fjellhornugle
A. madagascariensis, gasserhornugle


=== Fossiler ===
To fossile arter er nå godkjent å tilhøre denne gruppen:

Asio brevipes (Glenns Ferry Sen pliocen i Hagerman, USA)
Asio priscus (Sen pliocen i Santa Rosa Island, USA)


== Litteratur ==
Mlíkovský, Jirí (2002): Cenozoic Birds of the World, Part 1: Europe. Ninox Press, Prague. PDF fulltext


== Eksterne lenker ==
(en) Asio – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Asio i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Asio hos Artsdatabanken 
(sv) Asio hos Dyntaxa 
(en) Asio hos Fauna Europaea 
(en) Asio hos Fossilworks 
(en) Asio hos ITIS 
(en) Asio hos NCBI 
(en) Kategori:Asio – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asio – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asio – detaljert informasjon på Wikispecies
Spiroketer

Spiroketer (Spirochaetes) er en særegen rekke av Gram-negative bakterier, som har en lang, spiral opprullet celler.Spiroketer er forskjellig fra andre bakterierekker på grunn av tilstedeværelsen av flagella. Flagella gjør at bakterien kan bevege seg, ved at flagella dreier rundt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spiroketer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Spiroketer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Spiroketer hos Artsdatabanken 
(sv) Spiroketer hos Dyntaxa 
(en) Spiroketer hos ITIS 
(en) Spiroketer hos NCBI 
(en) Kategori:Spirochaetales – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Spirochaetales – detaljert informasjon på Wikispecies
Species Survival Commission

Species Survival Commission (SSC) er én av seks fagkommisjoner i Verdens naturvernunion (IUCN), hvis hensikt er å kartlegge jordas tilstand innen sitt felt og å forsyne medlemmene med kunnskap og gir råd om miljøspørsmål. SSC består som et vitenskapelig nettverk av mer enn 10 000 frivillige fageksperter, fordelt i mer enn 140 spesialistgrupper, som gir råd om tekniske sider ved bevaring av biologisk mangfold. Kommisjonen fører tilsyn med all verdens arters tilstand og trusler, herunder også oppføringer på IUCNs rødliste. SSCs spesialistgrupper jobber med bestemte grupper eller arter.Et eksempel på en slik gruppe er IUCN/SSC Cat Specialist Group, som har ansvaret for de cirka 40 artene i kattefamilien (Felidae). Tilsvarende grupper eksisterer for andre grupper, innen kategoriene amfibier, reptiler, fugler, pattedyr, fisker, sopper, virvelløse dyr, planter og ulike disiplinærgrupper. De fleste spesialistgruppene har egne nettsider, som for eksempel nettsidene til IUCN/SSC Cat Specialist Group.
Nye vurderinger for oppføring på rødlista skjer i henhold til kategoriene og kriteriene i gjeldende versjon. Det gjelder også oppdateringer av vurderinger gjort i henhold til tidligere versjoner av lista. 


== Referanser ==


== Se også ==
IUCN
IUCNs rødliste
Norsk rødliste for arter


== Eksterne lenker ==
SSC Groups (IUCN)
Birgitte, hertuginne av Gloucester

Birgitte, hertuginne av Gloucester (født Birgitte Eva Henriksen, senere Birgitte Eva van Deurs 20. juni 1946) er gift med Richard, hertug av Gloucester og dermed medlem av den britiske kongefamilien. 


== Tidlig liv ==
Hun ble født i Odense i Danmark. Hun het først Birgitte Eva Henriksen, men da foreldrene ble separert tok hun morens pikenavn, van Deurs. Faren var advokaten Asger Preben Knud Wissing Henriksen, mens moren var Vivian van Deurs. 
Hun flyttet til Cambridge i England og jobbet en periode på den danske ambassade i London.


== Ekteskap ==
I februar 1972 ble hun forlovet med prins Richard av Gloucester, nest eldste sønn av Henry, hertug av Gloucester og Alice, hertuginne av Gloucester. De giftet seg den 8. juli 1972 i St. Andrews kirke i Barnwell. Etter bryllupet var hennes tiltaleform Her Royal Highness Princess Richard of Gloucester («Hennes kongelige høyhet prinsesse Richard av Gloucester). 
Seks uker etter bryllupet ble hertugens eldre bror, William av Gloucester, drept i en flyulykke. Dermed ble prins Richard arving til hertugdømmet Gloucester, og da faren døde i 1974 ble paret hertug og hertuginne. 
Paret har fått tre barn:

Alexander Windsor, jarl av Ulster (f. 24. oktober 1974)
Lady Davina Lewis (f. 19. november 1977)
Lady Rose Windsor (f. 1. mars 1980)Ingen av de tre har formelle oppgaver innen kongehuset.


== Rolle i kongehuset ==
Hertuginnen er beskytter for mange organisasjoner, spesielt innenfor medisin, utdanning og velferd. Hun har fulgt hertugen på flere offisielle utenlandsbesøk, første gang i 1973 da paret representerte dronningen ved Olav V av Norges syttiårsdag. 
Hun er kongelig beskytter for to av Royal Navys skip: HMS «Gloucester» og HMS «Sandown».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birgitte, Duchess of Gloucester – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Birgitte, hertuginne av Gloucester på Internet Movie Database 
(en) Birgitte, hertuginne av Gloucester hos The Peerage
Per Inge Bjørlo

Per Inge Bjørlo (født 20. november 1952 i Ålesund) er en norsk skulptør, maler og billedkunstner. Han vokste opp i Spjelkavik utenfor Ålesund, og bor nå i Hønefoss. Han har utdannelse fra Bergen Kunsthåndverksskole (1974–1977) og Statens kunstakademi (1977–1981).
Bjørlo regnes som en av Norges fremste nålevende kunstnere. Verket «Indre Rom I» (1984) regnes som en av de første installasjonene laget i Norge og samlet er de fem verkene «Indre Rom» (1984–1990) kåret til et av Morgenbladets 12 viktigste kunstverk.
Av sentrale utsmykningsoppdrag er serien med skulpturer i forbindelse med Oslo lufthavn, Gardermoen de mest fremtredende. Han er representert med kunstverket Slektstrea, Genbanken ved Kistefos-Museets skulpturpark.


== Utstillinger i utvalg ==
«Per Inge Bjørlo», Galleri UKS, Oslo (1980) / «Indre Rom I» (Gummirommet), Henie-Onstad Kunstsenter, Høvikodden (1984) og Bienal de São Paulo (1985) / «Indre rom II», Norealis, Galerie DAAD, Berlin, (1986) / «Indre Rom III. Steg inn i», XLIII International Art Biennial, Venezia, Italia (1987) / «Indre Rom IV. Valet», Borealis, Louisiana Museum for Moderne Kunst, Danmark (1989) / «Indre rom V», Museet for samtidskunst, Oslo (1990), «Til bestemor, mitt opphav, den industrielle revolusjonen og den gode arven», Festspillutstillingen, Bergen Kunstforening (1991) / «Papirarbeider», Henie-Onstad Kunstsenter, Høvikodden (1992) / «Om alle pedagogar, terapeutar og pasientar var tause/ sirkelens kvadratiske begrensning», Galleri Wang, Oslo (1994) og Lillehammer Kunstmuseum (1996) / «Extended Points» – Hara Museum of Contemporary Art, Tokyo (1997) / «Bjørlo og Sandberg», Astrup Fearnley Museet for Moderne Kunst, Oslo (1997), «Heads from Balance» – Tyler Graphics Mount Cisco, New York (1998) og Kunstnerforbundet, Oslo (2000) / «Tvilens Perspektiv. Samtaler», Jugendstilsenteret, Ålesund, (2004) / «Ikkje sei meg for mykje (33-66-99)», Galleri Riis, Oslo (2007) / «Mor, framtida ligg framføre deg…», Galleri Bo Bjerggaard, København (2008) / «Forteljing frå lukt og lyd/ ikkje visst om eg vil meir?...», Kunstnernes Hus, Oslo (2008) / «Per Inge Bjørlo», Henie Onstad Kunstsenter, Høvikodden (2011) / «Per Inge Bjørlo», Bergen Kunstmuseum, Stenersen, Bergen (2012) / «Til deg, til meg, til oss, og lyden av kråkefugl…», Galleri Bo Bjerggaard, København (2012) / «Per Inge Bjørlo», Kunstmuseet i Tønder, Danmark (2013).


== Utmerkelser ==
2011 - Kunstkritikerprisen
Bjørlo ble i 2012 tildelt den svenske Prins Eugen-medaljen.


== Litteratur ==
Per Inge Bjørlo, Poul Erik Tøjner, Edition Bløndal, Hellerup, 1991, ISBN 87-88978-25-7,
Per Inge Bjørlos potensielle rom, Inger Eri, Museet for Samtidskunst, 2001,
Per Inge Bjørlo: Tvilens perspektiv – samtaler 1, David Aasen Sandved og Finn Skårderud, Jugendstilsenteret, 2004, ISBN 82-995483-2-2,
Per Inge Bjørlo – Selected works, Bente Larsen, Galleri Riis, 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verk av Per Inge Bjørlo på nasjonalmuseet.no
Mental genbank (2016) Skulpturstopp, Dovre
[1] Kulturnett.no - Per Inge Bjørlo - (Bildekunstner).
[2] Per Inge BJØRLO – Elison Ensemble.
[3]. Bilder i Tate Gallery, London.
[4]. Kunstkritikk.no – "Design fra Helvete".
Skeiene

Skeiene eller Skeiane er et område i Sandved bydel i Sandnes. Skeiene utgjør den nordligste del av bydelen, og grenser i nord til Stangeland og Sentrum, i vest til Folkvord, i sør til Brueland og i øst til Austrått. Navnet betyr flate strekninger, sannsynligvis veier av landeveiene som møttes her.


== Historie ==
Skeiane var Sandnes-områdets største handelssenter gjennom 17- og 1800-tallet, men størstedelen ble liggende like utenfor bygrensen da Sandnes ble skilt ut som ladested i 1860. Bystyret i Sandnes mistet viktige skatteytere som drev handel i byen, og ville utvide bygrensene for å få slutt på «grensehandelen». Etter at gjentatte forhandlinger med Høyland herredstyre feilet, og søknad til Kongen ble avslått, bestemte de seg for å legge en ny østre innfartsvei til byen utenom Skeiane. Skeiane hadde til da hatt all trafikk sørfra fra Jæren, og østfra fra Gjesdal og andre bygder. Austråttbakken og Gjesdalveien ble anlagt  nordøst for Skeiane og helt fram til Langgata, og det nye senteret Krossen var født.
De forretningsdrivende på Skeiane svarte med samme mynt, og anla gata Pilestredet (nå Pilabakken) som snarvei mellom Austråttbakken og Skeiane. Det nye tilbudet utsatte bare nederlaget for det mer populære Krossen, og stedet hadde lite sentrumsaktivitet fram til byens vekst gjorde stedet sentralt igjen.


== Bebyggelse og kommunikasjoner ==
I dag er nordøstlige, sentrale Skeiane en del av sentrumsområdet i byen, og ved det gamle landeveikrysset tar Jærveien av mot Krossen og Langgata, mens St. Olavs gate fortsetter mot Vågen. Høyland sparebank bygget sine første egne lokaler her, som er bevart og i bruk som kontorbygg. Banken er nå en del av SpareBank 1 SR-Bank Over Jærveien ligger Sandnes rådhus.
Ved bygging av høybaneanlegget gjennom Sandnes, ble byens hovedstasjon lagt til Skeiane, denne fungerer nå som holdeplass for lokaltog. Brualand godsterminal lå ved holdeplassen og var byens godsstasjon til godsaktiviteten ble flyttet til Stavanger og seinere til Skjæveland sør i Sandnes.
Bortsett fra noe jordbruk øst for E39 er resten av Skeiane tettbygd med boliger, og Asheimveien og Heigreveien er veier med lokal tilkomst. E39 og riksvei 44 passerer området i vest. Begge krysser Heigreveien, E39 med Skeiane bru og riksvei 44 med rundkjøring ved Folkvord. I øst passerer den gamle hovedveien, riksvei 505, Jærveien, gjennom det gamle handelsområdet og videre inn i sentrum.
Ved Storåna ligger Skeianeparken, som er en del av Gandsparkene. Her ligger det fredete Skeianetunet som fungerer som eldresenter. Bygningen Våningshuset er fra 1736 og en av Sandnes' eldste. Denne brukes også som representasjonsbygg av kommunen.


== Se også ==
Skeiene ungdomsskole
Den britiske kongefamilien

Den britiske kongefamilien er de nærmeste slektningene av den britiske monarken. Det er ingen formelle eller lovmessige definisjoner på hvem som tilhører kongefamilien, og forskjellige lister kan derfor omfatte forskjellige personer. Generelt tar man med de som har tituleringene His eller Her Majesty og His eller Her Royal Highness. Det nåværende kongehuset tilhører huset Windsor. 
De som vanligvis regnes med i kongefamilien er:

Monarken
Monarkens ektefelle
Enke eller enkemann av tidligere monark
Barn av monarken
Barnebarn av monarken
Ektefeller av og enker/enkemenn etter en monarks sønn eller sønnesønnFør 1917 ble også oldebarn i mannlig linje regnet med. 


== Medlemmer av kongefamilien ==


== Se også ==
Arvefølgen til den britiske tronen


== Kilder ==
Det britiske kongehuset, artikkel i Store norske leksikon
Tanger

Tanger er en havneby nord i Marokko med 669 685 innbyggere i 2004. Byen har blant annet skipsverft, hermetikkindustri og turisme. Byen har fergeforbindelse med Spania og Gibraltar. Den gamle bydelen (medinaen) har bebyggelse fra middelalderen. Tanger med omegn dekker omtrent 583 km². 
Byen utgjorde i årene 1923–1956 en internasjonal sone ifølge Tanger-traktaten mellom Frankrike, Storbritannia og Spania. Tanger var et kjent smuglersentrum i årene etter 2. verdenskrig.


== Vennskapsbyer ==
 Saint-Denis i Frankrike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tangier – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tanger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Særtillegg

Særtillegg gis til den som har tjent opp liten eller ingen tilleggspensjon i Folketrygden. Hvis du har tjent opp tilleggspensjon som er minst like stor som særtillegget, får du ikke særtillegg. Hvis tilleggspensjonen din er mindre enn særtillegget, blir differansen utbetalt som særtillegg. Størrelsen på særtillegget avhenger av om pensjonisten er enslig, har ektefelle/partner/samboer som også mottar pensjon, eller forsørger ektefelle/partner/samboer. Den som forsørger ektefelle over 60 år, får høyest særtillegg. 
En minstepensjon består av grunnpensjon (som er lik 1G for enslige og 0,85G for gifte) med tillegg av særtillegget.
Alf Andreas Øverli

Alf Andreas Øverli (1919–1979) var en lokalpolitiker for Arbeiderpartiet som var ordfører i Rana kommune 1965–1976.I 1951 ble Øverli valgt inn i kommunestyret til Mo bykommune, og kom senere inn i bykommunens formannskap. Øverli var varaordfører (1964–1965), og deretter ordfører i Rana kommune (1965–1976).
Øverli startet sin yrkesmessige karriere som journalist og akkvisitør i Rana Blad. Fra 1960 til 1976 var Alf Andreas Øverli sosialsjef i Mo bykommune og Rana kommune.


== Referanser ==
Minstepensjon

Minstepensjon i Folketrygden består av grunnpensjon (G) + særtillegg (97% av G). 
Gifte/partnere og samboere med felles barn får redusert grunnpensjonen med 0,15 G. Endringer i grunnbeløpet, gjerne referert til som «G», gir utslag i både grunnpensjonen og tilleggspensjonen.
Per november 2017 var 17% av alle norske alderspensjonister minstepensjonister.


== Referanser ==
Lock Up Your Daughters

Lock Up Your Daughters er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
«Motorhead»
«I'll Be Your Sister»
«Leaving Here»
«Lost Johnny»
«The Watcher»
«Keep Us on the Road»
«Louie, Louie» (Richard Berry cover)
«Tear Ya Down»
«Iron Horse»
«White Line Fever»
«Instro»


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Eddie Clarke – Gitar
Philthy Taylor – Trommer


== Kilder ==

(en) Lock Up Your Daughters på Discogs
The Birthday Party

The Birthday Party er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
«Iron Fist» (3:14)
«Mean Machine» (3:09)
«On the Road» (5:10)
«We Are the Road Crew» (2:38)
«The Hammer» (2:35)
«Metropolis» (2:58)
«Ace of Spades» (2:44)
«Steal Your Face» (4:09)
«Nothing Up My Sleeve» (3:17)
«Bite the Bullet» (1:29)
«The Chase is Better Than the Catch» (4:10)
«No Class» (2:37)
«Killed by Death» (5:25)
«Bomber» (3:14)
«Motorhead» (3:19)


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Phil Campbell – Gitar
Würzel – Gitar
Pete Gill – Trommer
Live 1983

Live 1983 er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
«Back at the Funny Farm» (3:51)
«Tales of Glory» (3:48)
«Shoot You in the Back» (2:42)
«Marching Off to War» (4:50)
«Iron Horse» (3:50)
«Another Perfect Day» (6:04)
«(Don't Need) Religion» (2:56)
«One Track Mind» (5:49)
«Go to Hell» (3:31)
«America» (4:35)
«Shine» (3:28)
«Dancing on Your Grave» (5:56)
Bonusspor på CD-utgaven
«Rock It» (4:14)
«I Got Mine» (5:49)
«Bite the Bullet» (1:50)
«The Chase Is Better Than the Catch» (5:29)


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Robbo Robertson – Gitar
Philthy Taylor – Trommer


== Kilder ==

(en) Live 1983 på Discogs
Live at Brixton ’87

Live at Brixton '87 er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
«Dr. Rock» (3:11)
«Stay Clean» (2:38)
«Traitor» (2:49)
«Metropolis» (3:14)
«Dogs» (3:14)
«Ace of Spades» (3:08)
«Stone Deaf in the USA» (3:30)
«Eat the Rich» (4:50)
«Built for Speed» (4:44)
«Rock and Roll» (3:54)
«Deaf Forever» (4:37)
«Just 'Cos You Got the Power» (8:24)


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Phil Campbell – Gitar
Würzel – Gitar
Philthy Taylor – Trommer
King Biscuit Flower Hour (Motörhead)

King Biscuit Flower Hour er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
«Back at the Funny Farm» (3:58)
«Tales of Glory» (3:17)
«Marching Off to War» (4:15)
«Iron Horse/Born to Lose» (3:54)
«Another Perfect Day» (6:06)
«Shine» (3:46)
«I Got Mine» (5:42)
«Interview With Lemmy (21:14)


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Brian Robbertson– Gitar
Philthy Taylor – Trommer


== Kilder ==

(en) King Biscuit Flower Hour (Motörhead) på Discogs
Live at Brixton Academy

Live at Brixton Academy er det fjerde konsertalbumet til heavy metal-bandet Motörhead.


== Sporliste ==
Disk 1«We Are Motörhead» (2:54)
«No Class» (2:49)
«I'm So Bad (Baby I Don't Care)» (3:36)
«Over Your Shoulder» (3:36)
«Civil War» (3:20)
«Metropolis» (3:44)
«Overnight Sensation» (4:50)
«God Save the Queen» (3:32)
«Born to Raise Hell» (6:31)
«The Chase is Better Than the Catch» (5:42)
«Stay Out of Jail» (3:33)
«Dead Men Tell No Tales» (2:45)Disk 2«You Better Run» (6:48)
«Sacrifice» (5:49)
«Orgasmatron» (6:50)
«Going to Brazil» (2:36)
«Broken» (4:59)
«Damage Case» (3:52)
«Iron Fist» (3:16)
«Killed By Death» (7:26)
«Bomber» (4:16)
«Ace of Spades» (4:23)
«Overkill» (7:44)


== Personell ==
Lemmy – Vokal, bass
Phil Campbell – Gitar
Mikkey Dee – Trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Live at Brixton Academy på MusicBrainz 
(en) Live at Brixton Academy på AllMusic