jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kringsjaa

Kringsjaa var et norsk opplysningstidsskrift som ble publisert i perioden 1893–1910. Det ble grunnlagt av den fra Amerika hjemvendte ingeniøren og unitarpresten Hans Tambs Lyche (1859–1898) og forlegger Olaf Huseby. Bladet ble utgitt i hefter på omtrent 80 sider hver fjortende dag frem 1905 da det ble redusert til ett hefte i måneden. Det var vanlig å binde inn heftene hvert halvår, og det er gjerne i denne formen at tidsskriftet har blitt overlevert til ettertiden. Den totale produksjonen er samlet i 35 bind som nå også er tilgjengelig digitalt via blant annet nasjonalbiblioteket.
Innholdet i Kringsjaa favnet bredt. Her kunne man finne artikler av populærvitenskapelig karakter som omhandlet politikk, kultur, litteratur, religion, samfunn, geografi og teknologi. Mange av artiklene var illustrert med fotografier eller tegninger. Store deler av innholdet var oversatt fra utenlandske tidsskrifter, men det ble også trykt en mengde norskproduserte artikler fra både redaksjonelle medlemmer og eksterne skribenter.Navnet Kringsjaa var det forleggeren Olaf Huseby som stod bak. Det var en variant av «rundskue» (fra det tyske «rundschau»), eller «panorama» eller «utsyn» som henspilte på ideen om at bladet skulle gi en bred oversikt over tidens tanker. Inspirasjonen til en slik utgivelse hadde Tambs Lyche fått fra det britiske Review of Reviews som oppsummerte innholdet fra et bredt utvalg av tidsskrifter fra hele verden.

I løpet av sin levetid hadde utgivelsen flere forskjellige redaktører, redaksjonsmedlemmer og utgivere:    
Utgivere:  

Huseby og CO.s Forlag – Året 1893 (første nummer 4. februar)
Olaf Norlis Forlag – Fra 1894 til juni 1901
Det norske Aktieforlag – Fra juli 1901 til juni 1907
Eget forlag (Alf Otto) – Fra juli til september i 1907
Steenske Bogtrykkeri og Forlag – Fra oktober 1907 til utgangen av 1909
Eget forlag (Marta Steinsvik) – 1910 (siste nummer 29. juli)Redaktører:

Hans Tambs Lyche
Christopher Brinchmann
Alf Otto
Vilhelm Krag
Alf Harbitz
Marta SteinsvikRedaksjonsmedlemmer:

Christopher Brinchmann
Nils Kjær
Carl Nærup
Marta Steinsvik
I 1910 ble Kringsjaa kjøpt av forfatteren og nynorskforkjemperen Marta Steinsvik, som hadde vært sekretær i tidsskriftet i en periode på 1890-tallet. Hun ønsket å bringe nynorsk inn i Kringsjaa sammen med det dansk-norske målet som frem til da hadde vært enerådende. Det viste seg imidlertid raskt at det ikke var god nok økonomi til å drive bladet videre, og det gikk følgelig inn samme år. 


== Se også ==
Hans Tambs Lyche


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Kringsjaa», i Store norske leksikon, 18. november 2021.
Brinchmann, Chr. (1933). ««Kringsjaa»». Olaf Norli: et festskrift: 1883 – 10. desember – 1933. Norli. s. 92–97. 


== Eksterne lenker ==
«Kringsjaa», Nasjonalbiblioteket.
«Kringsjaa», Internet Archive.
Blood Bowl

Blood Bowl er et brettspill for to personer basert på amerikansk fotball, satt i et fantasy-univers. Det er skapt av Jervis Johnson for det britiske miniatyrspill-selskapet Games Workshop. 
Spillet spilles på et brett oppdelt i ruter, og med miniatyrer som spillebrikker. Det meste av spillmekanikken ligner brettspill, mens miniatyrene med sine ferdigheter gir assosiasjoner til typiske miniatyrspill. Det er også klare bånd til rollespill ettersom spillerne på lagene får erfaringspoeng til utvikling av ferdigheter og spesielle evner. 
Spillet er lagt til Games Workshop sitt Warhammer-univers, hvor det også henter de forskjellige lagene fra. Orker, mennesker, alver, dverger, muterte rotter som man kaller Skaven, levende døde og mange flere møtes på banen for å måle krefter. Målet er å score flest touchdowns, men det er ikke grenser for stygge taklinger som spillerne kan benytte seg av. Det er alltids en fordel å sette motstanderens spillere ut av spill, enten ved kritiske skader eller direkte drap, noe dommerne ikke nødvendigvis slår hardt ned på. 
Spillet ble første gang gitt ut i 1987, og den siste utgaven, femte utgave, kom ut 1. august 2005. Tredjeutgaven fikk i 1994 Origins Award-prisen for beste minitayrspillregler.
Stor haimalle

Stor haimalle, også kjent som paroonhai, er en ferskvannsfisk med bredt, flatt hode uten skjeggtråder. Undersiden er sølvfarget, og ryggen mørkebrun. 
Fullvoksne individer kan bli opptil tre meter lange og veie opptil 300 kg.
Unge og voksne fisk lever av krepsdyr og andre fisk. Større individer kan ta døde fugler og pattedyr. 
Arten er rødlistet og regnes som kritisk truet (CE).


== Eksterne lenker ==
(en) Stor haimalle – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Stor haimalle i Encyclopedia of Life 
(en) Stor haimalle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stor haimalle hos FishBase 
(en) Stor haimalle hos ITIS 
(en) Stor haimalle hos NCBI 
(en) Kategori:Pangasius sanitwongsei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pangasius sanitwongsei – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pangasius sanitwongsei Smith, 1931 Giant pangasius - FishBase
Rudolf Weber

Rudolf Weber (født 23. november 1959) er en sveitsisk handikappidrettsutøver. Han konkurrerer i langrenn og skiskyting, og konkurrerer i klassen LW11.


== Resultater ==
Paralympiske vinterleker 2002
Gull i skiskyting
4.-plass på 5 km
Bronse på 10 km
5.-plass på 20 kmParalympiske vinterleker 1998
4.-plass i skiskyting
Gull på 5 km
Bronse på 10 km
6.-plass på 20 km
Sølv i stafettParalympiske vinterleker 1994
Sølv i skiskyting
10.-plass på 5 km
8.-plass på 10 km
9.-plass på 20 km
5.-plass i stafettVM 2000
Gull i skiskyting
5.-plass på 5 km
7.-plass på 10 km
Bronse på 20 km
Haimaller

«Haimaller» kan også referere til arten haimalle (Pangasius hypophthalmus).

Haimaller er en familie maller. som lever i fersk- og brakkvann i Sør-Asia, fra Pakistan til Borneo. 
I den mest artsrike slekten, Pangasius, finnes bl.a. artene haimalle og stor haimalle. 
Mekongkjempemalle er den eneste arten i slekten Pangasianodon. Den kan bli opptil 300 kg tung, og er dermed den mest storvokste av haimallene.


== Beskrivelse ==
Kroppen er flattrykt. 
Ryggfinnen befinner seg langt fremme, og er ofte høy og trekantet. Gattfinnen er også ganske lang, med 26-46 finnestråler. 
De har vanligvis to par med skjeggtråder. 


== Delgrupper ==
Cetopangasius †
Cetopangasius chaetobranchus †
Helicophagus
Helicophagus leptorhynchus
Helicophagus typus
Helicophagus waandersii
Pangasianodon
Mekongkjempemalle (Pangasianodon gigas)
PangasiusHaimalle (Pangasius hypophthalmus)
Stor haimalle (Pangasius sanitwongsei)
Pangasius bedado
Pangasius bocourti
Pangasius conchophilus
Pangasius djambal
Pangasius elongatus
Pangasius humeralis
Pangasius indicus †
Pangasius kinabatanganensis
Pangasius krempfi
Pangasius kunyit
Pangasius larnaudii
Pangasius lithostoma
Pangasius macronema
Pangasius mahakamensis
Pangasius mekongensis
Pangasius micronemus
Pangasius myanmar
Pangasius nasutus
Pangasius nieuwenhuisii
Pangasius pangasius
Pangasius pleurotaenia
Pangasius polyuranodon
Pangasius rheophilus
Pangasius sabahensis
Pangasius tubbi


== Se også ==
Schilbeidae


== Eksterne lenker ==
(en) Haimaller – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Haimaller i Encyclopedia of Life 
(en) Haimaller i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Haimaller hos Artsdatabanken 
(en) Haimaller hos Fossilworks 
(en) Haimaller hos ITIS 
(en) Haimaller hos NCBI 
(en) Kategori:Pangasiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pangasiidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Family Pangasiidae - Shark catfishes - FishBase
Hortens Ungdomsmusikkorps

Hortens Ungdomsmusikkorps ble stiftet 17. september 1917. (100 år i 2017)
HUMK er et janitsjarkorps med aspiranter/medlemmer fra 15 år og oppover. Korpset marsjerer og spiller konserter. Noen av medlemmene er også instruktører i skolekorps.


== Eksterne lenker ==
Hortens Ungdomsmusikkorps sin hjemmeside
Kongelige norske marines musikkorps

Kongelige norske marines musikkorps (KNMM), også kjent som Marinemusikken, er et av Forsvarets fem profesjonelle musikkorps. Det har base på Karljohansvern i Horten og er organisert under Forsvarets musikk i likhet med de øvrige fire korpsene. Korpset er ett av to korps i Sjøforsvaret – det andre er Sjøforsvarets musikkorps, som holder til i Bergen.
Korpset ble etablert i Stavern i 1820, men har hatt tilhold i Horten siden 1849/1850. Ensemblet består av 27 profesjonelle musikere i offiserstillinger og 2–3 musikere i førstegangstjeneste.Korpset har holdt konserter sammen med en rekke fremtredende musikere innenfor alle musikalske sjangre, og turnerte i 2010-årene blant annet i USA, Kina, Frankrike, Spania, Belgia, Nederland, Irland, Sverige og Russland. Marinemusikken holder rundt 150 konserter i året.Platen Symphonies for Wind Instruments med musikk av Hindemith, Stravinskij og Wallin, fikk meget gode anmeldelser fra blant andre Gramophone.


== Diskografi ==
Album
1994 – Marche Militaire (med Michael Antrobus)
1998 – New Orleans Parade (med The Brazz Brothers)
2002 – In the Navy (med Nigel Boddice)
2003 – I dur og brott (med Erik Bye)
2004 – African Marketplace (med The Brazz Brothers)
2005 – Høvdingen (med Erik Bye)
2006 – The Golden Age of the Cornet (med Ingar Bergby og Ole Edvard Antonsen)
2008 – Der det er vann, er det båter
2008 – Tveitt – Music for Wind Instruments
2011 – Sousa – Music for Wind Band: 10
2013 – Porgy and Bess – The Soul/Jazz Edition (med Lars Erik Gudim, LaGaylia Frazier, Marvin Charles, Kim Fairchild og Marvin Amoroso)
2013 – A very Merry Dashing Smashing Jingle Ringing Swinging Christmas CD (med Kim Fairchild)
2014 – Symphonies of Wind Instruments (med Ingar Bergby)
2016 – Komponister i uniform
2018 – Grainger: Complete Music for Wind Band, Vol.3
2020 – Favourite Marches (med Bjarte Engeset)


== Priser og utmerkelser ==
Ensemblet har vunnet både nasjonale og internasjonale priser for sine plateinnspillinger og prosjekter. 

Spellemannsprisen 2003 i viseklassen, for platen I dur og brott sammen med Erik Bye
Kulturrådets ærespris 2016 sammen med øvrige korps i Forsvarets musikk, for deres innsats for det norske kunst- og kulturliv
Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris 2016
YAMawards (The Young Audiences Music Awards) i klassen for Best Large Ensemble 2017. Dette er en internasjonal pris for prosjektet Planetene, som ble produsert sammen med Vesfold fylkeskommune og Kulturtanken.


== Ledelse ==
Korpsledelsen per 2021:

Korpssjef: orlogskaptein Sten Kristian Brath
Korpsmester: flotiljemester Jon Klavenæs
Sjefsdirigent: Bjarte Engeset (fra høsten 2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kongelige Norske Marines Musikkorps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Femkamp (kortspill)

Femkamp er et  kortspill for 3-5 spillere, men 4 er ideelt. Spillet består av fem runder, og hensikten er å unngå å få poeng. Alle kort deles ut, og det spilles på samme måte som whist, bridge, og amerikaner, der man må følge den fargen som spilles ut så lenge man kan. Når man spiller med 3 eller 5 spillere må man ta ut henholdsvis 1 eller 2 kort (normalt hjerter/ruter 2) for at alle spillere skal få like mange kort på hånda. Det spilles uten trumf i femkamp.


== Runde 1 (Passrunda) ==
I runde 1 er det om å gjøre å få så få stikk som mulig. Hvert stikk teller 1 poeng


== Runde 2 (Kløverrunda) ==
I runde 2 er det om å gjøre å få så få kløver som mulig. Hver kløver teller 1 poeng. I noen varianter får spilleren 0 poeng hvis han får alle kløverne.


== Runde 3 (Damerunda) ==
I runde 3 må man unngå damer. Hver dame teller 5 poeng


== Runde 4 (Grandrunda) ==
I runde 4 skal man ta så mange stikk som mulig. Hvert stikk teller 1 minuspoeng


== Runde 5 (Kabalrunda) ==
I runde 5 skal alle 52 kort være med uansett antall spillere. Det er om å gjøre å bli kvitt alle korta man har må hånda, men de må legges ut i riktig rekkefølge. Sjuere skal først i bordet, og fra sjuer bygger man opp til konge og ned til ess. Førstemann etter dealer legger ut ett kort først, og det går på rundgang. Når for eksempel hjerter 7 er lagt ut, kan man legge ut hjerter 6 eller hjerter 8, men bare ett kort av gangen. Dersom man ikke kan legge ut noe sier man "prikk". Hver prikk teller ett poeng. Kabalrunda er ferdig når en spiller har lagt ut alle korta, og de andre spillerne får ett poeng for hvert kort de har igjen på hånda. Denne summen legges til antall prikker og poeng fra tidligere runder, og vinneren er den med færrest poeng
Serge Chaloff

Serge Chaloff (født 24. november 1923, død 16. juli 1957) var en amerikansk barytonsaxofonist som spilte med kjente jazzorkester.
Han var av russisk avstamning. Faren var pianist i Boston Symphony Orchestra og hans mor arbeidet ved Boston Conservatory of Music, der hun underviste blant andre de senere så verdenskjente jazzpianistene Keith Jarrett og Herbie Hancock.Serge spilte først i et ensemble ledet av bass-saxofonisten Boyd Raeburn (1911–66) fra Sør-Dakota, men ble kjent da han i 1945 ble med i storbandet til Jimmy Dorsey (1904–57) fra Pennsylvania. Han var en av ytterst få innen bebop som spilte barytonsax.  Mest kjent er han fra tiden hos klarinettisten Woody Herman (1913–87), der Serge var del av Herman sin "Second Herd" fra 1947 til 1949.  Sammen med Stan Getz (1927–91), Zoot Sims (1925–85) og Herbie Steward (1926–2003), fikk Serge være med på  originalinnspillingen av den ofte kopierte "Four brothers".
Han slet tidlig i karrieren med store stoffproblemer, men Chaloff klarte å slutte med heroin og ledet diverse små grupper og innspillinger. Albumet Blue Serge, fra 1957 regnes som et mesterverk innen bebop, der Chaloff i opptak fra mars 1956, leder kvartetten Sonny Clark, Leroy Vinnegar og Phyllis Jonas gjennom åtte jazzstandarder.
Serge døde av ryggmargskreft bare en måned etter Jimmy Dorsey, som også døde av kreft. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Serge Chaloff på Discogs 
(en) Serge Chaloff på MusicBrainz 
(en) Serge Chaloff på AllMusic
Bergljot Bech

Bergljot Bech (født 1873 i Trondhjem, død 1943) var Knut Hamsuns første kone. Hun var datter av skipsreder Thomas Bech. Hun var gift med østerrikeren Eduard Göpfert og bar navnet Bergljot Bech Göpfert. Sammen fikk de datteren Maria Bergljot 29. juli 1894. Familien bodde i Wien. Hun traff Knut Hamsun på Frøken Hammers Pensjonat på Ljan i Kristiania i 1895. Hennes skilsmisse fra Eduard Göpfert ble innvilget 13. november 1897. Den 13. mai 1898 giftet hun seg med Knut Hamsun og tok navnet Bergljot Bech Hamsun. Sammen fikk de datteren Victoria 15. august 1902. De ble skilt i 1906.
Diktene «Feberdigte» (fra 1895) og «Til ungdommens vår» (egentlig «Til Bergljot») fra diktsamlingen Det vilde Kor (1904) handler om Bergljot.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ingar Sletten Kolloen: Hamsun. Svermeren (2003)
Blackwater (Munster)

Blackwater har flere betydninger.
Elven Blackwater eller Munster Blackwater (irsk An Abhainn Mhór, «den store elva») er en av tre større elver i Irland som bærer dette navnet på engelsk. De andre to er Blackwater i Nord-Irland og Blackwater i grevskapet Meath.
Blackwater Munster er den lengste og den sørligste av disse tre elvene. Den har sitt utspring i Mullaghareirk fjellene i grevskapet Kerry og flyter så i en østlig retning gjennom grevskapet Cork hvor den går gjennom  Mallow og Fermoy. Den går så inn i grevskapet Waterford hvor den passerer Lismore før den brått skifter retning of flyter sørover ved Cappoquin. Den når havet ved Youghal. 
Elven er totalt om lag 160 kilometer, og den fjerde lengste elven i Irland. Den er kjent for å være en god elv for laksefiske.
Republikken Estlands president

Republikken Estlands president er statssjef i Estland.
Estland er en parlamentarisk republikk med en indirekte valgt president som for det meste spiller en seremoniell rolle. I 1992 ble det, som et unntak, lagt opp til direkte valg av president med krav om minst halvparten av stemmene for å bli valgt. Ingen kandidat oppnådde en slik oppslutning og valget ble derfor foretatt av nasjonalforsamlingen Riigikogu.Valg av statsoverhode skjer i henhold til loven om presidentvalg fra 1996. Fra 1996 er presidenten indirekte valgt av Riigikogu. Valgperioden er fem år. Det er bare mulig med to sammenhengende perioder. Det kreves to tredels flertall for å bli valgt. Dersom det etter tre forsøk ikke er to tredels flertall for en kandidat, velger en valgforsamling bestående av medlemmene i Riigikogu og representanter valgt av kommunestyrene presidenten mellom de to som fikk flest stemmer i siste valgomgang i Riigikogu.


== Embetsinnehavere ==
Under følger en liste over presidenter i Estland 1938–1940 og etter gjenopprettelsen av Republikken Estland i 1992.      Uavhengig
      Estlands kommunistiske parti
      Det nasjonale samlingspartiet «Fedreland» → Fedrelandsunionen
      Den estiske folkeunionen
      Det sosialdemokratiske partiet


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Kilder ==
«Heads of State», Estlands president
Holm-Hansen, Jørn: «Fakta om Estland», i Elisabeth Bakke (red.): Sentral-Europa og Baltikum etter 1989, Oslo: Samlaget, 2006, s. 39–56
President of the Republic Election Act, Estlands valgkommisjon
Sikk, Allan: «Estonia», i Dieter Nohlen og Philip Stöver (red.): Elections in Europe. A Data Handbook, Baden-Baden: Nomos, 2010, s. 565–592
Kneiphof

Kneiphof (polsk: Knipawa, russisk: Кнайпхоф) var en bydel i byen Königsberg i Østpreussen og en øy i elven Pregel.
Kneiphof het opprinnelig Knypabe (Kneip-ape), som betyr 'plass utskylt med vann' (omringet av en strøm eller en elv [ape]) på gammelprøyssisk.
Sven Påhlsson

Sven Påhlsson (født 6. oktober 1965 i Lund) er en norsk billedkunstner kjent fra flere nasjonale og internasjonale utstillinger. Han har flere kjente verk og jobber med elektronisk billedkunst som video, 3D-animasjon og digital fotografi. Han er medlem i NBK og UKS, og bosatt i Oslo.


== Utstillinger (utvalg) ==
2008 Nasjonalmuseet, Oslo (Bending Water)
2008 Tromsø Kunstforening, Tromsø internasjonale filmfestival
2005 Spencer Brownstone Gallery, New York, USA
2004 Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand
2001 Kunstnerforbundet, Oslo
1997 Venezia-biennalen, Norges paviljong
1997 Kunstnernes hus, «Continuous», Oslo
2007 Gallery MGM, Oslo
2008 Nasjonalmuseet, videoprojeksjoner fasade Nasjonalgalleriet og Museet for samtidskunst
2013 Drammen museum, Drammen
2014 Kunstnerforbundet, Oslo
2018 utsmykning, Sarpsborg bussterminal
2019 Trafo kunsthall, Asker


== Gruppeutstillinger (utvalg) ==
2005 Williams College Museum of Art, Screening Architechture
2004-5 Williams College Museum of Art, Screening Architechture
2004 Charlottenborg Utstillingsbyggning, Dwellan, København, Danmark
2004 Printemps de Septembre, Toulouse, Frankrike
2004 FIAC Intl. Art Fair, med Galerie Almine Rech, Paris, Frankrike
2004 MCA, Amiens, Frankrike
2004 Maison de Malakoff, Paris, Frankrike
2004 Det nasjonale polske kunstmuseum, Warszawa, Polen
2003 Schirn Kunsthalle, At your Own Risk, katalog, Frankfurt, Tyskland
2002 Centre Pour l'image Contemporaine, Genève, Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Bilder og utstillingshistoikk i listen.no
Malin

Malin er en opprinnelig svensk variant av det greske kvinnenavnet Magdalene, som betyr «fra Magdala». Magdala (nå Majdal) var ifølge Bibelen en liten by i Galilea, og navnet ble blant annet brukt av Maria Magdalena.


== Utbredelse ==
Navnet Malin ble dannet i Sverige på 1500-tallet. Malin var i Sverige mest populært som døpenavn på 1970- og 1980-tallet. Det var i 2005 over 40 000 svenske kvinner som het Malin.
Malin var svært lite brukt i Norge før ca. 1960, men har vært blant de mest populære døpenavnene i Norge fra ca. 1990, og var på ti på topp-listen i perioden 1996–2000. Det var i 2005 over 7500 norske kvinner som het Malin.

I 2014 forbød innenriksdepartementet i Saudi-Arabia å gi nyfødte navnet Maline.Malin er i dag et vanlig navn i Sverige og Norge. Formen Malina er vanlig i Serbia.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Malin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Malin Akerman (1978–), svensk skuespiller, modell og sanger
Malin Schavenius (1979–), norsk sanger og musikalskuespiller
Malin Reitan (1995–), norsk sanger


=== Oppdiktede personer ===
Malin Melkerson i Vi på Saltkråkan


== Se også ==
Malin Head – Irlands nordligste punkt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Malin
(en) Think Baby Names: Malin
Batnfjord gravsted

Batnfjord gravsted ligger ved Batnfjordsøra, i Gjemnes kommune. 


== Litteratur ==
Kulturminnedelplan for kulturminner i Gjemnes kommune 2017–2028 (PDF)
Kart over Batnfjord gravsted (Allslekt.org)
Monster (andre betydninger)

Et monster er et fabeldyr eller et kallenavn på et «grusomt» vesen eller menneske. Monster kan også referere til følgende:
I geografi:

Monster er en liten by i NederlandI film og TV:

Monster, japansk tegnefilmserie fra 2004, basert på manga-serien med samme navn.
Monster, en amerikansk dramafilm om den prostituerte seriemorderen Aileen Wuornos med Charlize Theron og Christina Ricci i hovedrollen.
Monsterbedriften, en dataanimert Pixar-film fra 2001
Monster, norsk TV-serie fra 2017I media:

Monster Media, norsk produksjonsselskapI musikk:

Monster, et album av Kiss fra 2012
Monster, et album av R.E.M. fra 1994
«Monster», en sang og et album av Steppenwolf fra 1969I litteratur:

Monster, japansk tegneserie.
Frankensteins monster fra romanen Frankenstein av Mary ShelleyI videospill:

Monster, en figur i videospillet Mortal Kombat: DeceptionAnnet:

Monster Energy, en energidrikk
Monsterulv, en utdødd ulverase
Monstertruck, en bil med overdimensjonerte hjul brukt til underholdning
Coverlåt

En coverlåt eller coverversjon (ofte bare forkortet til cover) er en innspilling eller fremføring av en tidligere laget sang eller musikkstykke. 

Artisten som først utgir en sang eller musikkstykke kommersielt, på LP, CD eller annet media, utgir en originalinnspilling/førstegangsutgivelse. Når en annen artist utgir samme sang å fremfører den tett opp mot eller på samme måte som originalinnspillingen, en kopi, kalles det en coverlåt. Forsøker ikke artisten å etterligne originalinnspillingen men å lage sin egen versjon, tolking, av sangen er det ingen coverlåt men en nyinnspilling. Som regel har nyinnspillingen samme tekst som originalen, men den kan også være gitt ut på et annet språk (enten oversatt eller med en helt annen tekst) eller en ny tekst på originalspråket.Også kjente artister har gitt ut coverlåter, Elvis Presley ga ut en lang rekke coverlåter som «Are you lonesome tonight» (Charles Heart), The Beatles ga ut «Twist and Shout» (The Top Notes) og Beatles ble også covret av andre artister som The Marmalade «Ob-La-Di, Ob-La-Da». Den artisten som har flest coverversjoner og nyinnspillinger av sine låter må vel være Bob Dylan.
Carol King ga blant annet ut en coverversjon av The Drifters sin hit «Up on the Roof», det var en coverlåt selv om det var hun og mannen Gerry Goffin som komponerte sangen, fordi innspillingen med Carol King først kom mange år etter originalinnspillingen.
Innen klassisk musikk snakker man ikke om coverversjoner, i praksis er jo all musikk av de kjente klassiske komponistene som Beethoven, Bach eller Händel coverversjoner.Man må ikke ha tillatelse fra artisten som fremførte originalinnspillingen for å spille inn en coverversjon, så lenge versjonen er tro mot originalen. Blir det laget en nyinnspilling med nytt musikalsk arrangement, endring eller oversettelse av teksten må man derimot innhente tillatelse.Det finnes en rekke eksempler på at nyinnspillinger er blitt mer populære enn originalinnspillingen, for eksempel Jimi Hendrix «All Along the Watchtower» (Dylan) eller Manfred Mann's Earth Band «Blinded by the Light» (Springsteen).
Om bare deler av en annen sang mikses inn, gjerne i originalversjon, men også som cover, kalles dette sampling, noe som er svært vanlig innen hiphopsjangeren.


=== Coverband ===
Band som spiller kun coverlåter kalles ofte «coverband».
I dag, hvor hele verden er ett marked, er det helst amatørmusikere som framstår som coverband, selv om det er eksempler på profesjonelle slike, som The Musical Box fra Canada som spiller tidlig Genesis-musikk. Men også kjente og etablerte artister fortar coverinnspilliger, fortrinnsvis av sanger de liker særlig godt og gjerne som en hyllest til originalartisten. 


== Referanser ==