jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Britten-Norman Islander

Britten-Norman Islander (også kjent som BN-2) er et mindre to-motors passasjerfly produsert av Britten-Norman, Storbritannia.  Islander er, ifølge selskapets egen hjemmeside Britten-Norman)  et av de mest solgte av denne type passasjerfly med en kapasistet for opp til 10 passasjerer.


== Historie og varianter ==
Arbeidet på tegnebrettet startet i 1963 og den første prototypen BN-2 fløy for første gang den 13. juni 1965, og den andre prototypen var klar til testflyvning 20. august året etter. Begge prototyper hadde svakere motorer enn de som ble levert med produksjonsmodellene. Den første serieproduserte Islander fløy første gang den 24. april 1967.
Flyet ble konstruert med tanke på bli en erstatter for Dragon Rapide som var i utstrakt bruk mellom Storbritannia og Shetlandsøyene, Orkneyøyene, Hebridene og Kanaløyene, der det finnes 500 meter lange startbaner. Derav navnet.
En forbedret versjon BN-2A Islander, kom to år senere, i 1969. Forbedringene omfattet bedre aerodynamikk og  cockpitutrustning, såvel som endringer i flyets nese for å gi plass til et større bagasjerom,
En militær variant Defender, kom nok et år senere og fløy for første gang 20. mai 1970.
En annen militære variant Maritime Defender er spesielt bygget med henblikk redningstjeneste, kystpatruljering og firkerioppsyn, mm. 

En tredje sivil variant kom i 1978 og var en ytterligere forbedret utgave som fikk betegnelsen BN-2B Islander II . Denne hadde en rekke forbedringer i forhold til de tidligere variantene som bl. omfattet kapasitetsøkning og modifiserte propellere som gav mindre støy  Denne typen kunne tilbys med lengre nese som en opsjon til selskaper med behov for større bagasjeplass, ekstra bensintanker og  Allison 250-B17C turboprop 
motorer. Med denne type motorer fikk varianten betegnelsen BN-2T.
I et forsøk på å utvide Islander ytterligere tok som utgangspunkt den andre prototypen og forlenge skroget. Den ble, utstyrt med kraftigere understell og en tredje motor ble installert. Denne fikk en ukonvensjonell plassering i halen. Det ferdige produktet fikk betegnelsen BN-2A Mk III Trislander.
Flyet har blitt lisensbygget i Romania og Belgia. Det har også sammensatt på Filippinene med alle komponenter importert.


== Militære operatører ==


== Eksterne lenker ==
Airliners net
Nupedia

Nupedia var en engelskspråklig nettbasert encyklopedi med artikler skrevet av eksperter og lisensiert som fritt innhold. Det ble grunnlagt av Jimmy Wales og med Larry Sanger som sjefredaktør. Nupedia var tilgjengelig fra mars 2000 til september 2003. Nupedia er mest kjent fordi den var en forløper til Wikipedia.
I motsetningen til Wikipedia var Nupedia ikke en wiki, men karakterisert av omfattende fagfellevurdering, formet for å gjøre dets artikler kvalitativt sammenlignbare med profesjonelle leksikon. Nupedia ønsket at forskere og akademikere skulle frivillig produsere innhold. Før Nupedia opphørte etter tre år hadde det klart å produsere 25 artikler som hadde kommet seg gjennom fagfellevurderingen. Tre artikler eksisterte i to versjoner av ulik lengde.
Den redaksjonelle prosessen gikk gjennom syv stadier før en artikkel ble erklært ferdig. Forfatterne var forventet å være eksperter og ha en akademisk grad på sine felt.I januar 2001 begynte Nupedia ved Jimmy Wales et sideprosjekt kalt Wikipedia som gjorde det mulig for bidragsytere å skrive artikler før de gikk inn i en fagfellevurdering. Det trakk til seg oppmerksomhet fra begge sider ettersom det hadde en mindre byråkratisk struktur. Etter hvert som Wikipedia vokste og tiltrakk seg stadig flere bidragsytere, fikk det raskt en egen utvikling og begynte å fungere uavhengig av Nupedia, til tross for at Sanger i begynnelsen ledet aktivitetene på Wikipedia ved sin posisjon som Nupedias sjefredaktør.
Wikipedias suksess førte til den gradvise bortgangen til Nupedia. Grunnet sammenbruddet i internettøkonomien på denne tiden besluttet Jimmy Wales å ikke fortsette med en betalt sjefredaktør i desember 2001. Etter at Sanger gikk av fortsatte Nupedia i økende grad som en ettertanke til Wikipedia. Kun to artikler ble fullført og gjennomgikk fagfellevurderingen etter 2001. Nupedia gikk inn en stillstand, og dets nettsted nupedia.com ble til sist lagt ned den 26. september 2003. Noen få sider er imidlertid fortsatt tilgjengelige via en speilserver.Nupedias begrensede innhold ble siden assimilert inn i Wikipedia.


== Se også ==
Citizendium


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nupedia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nupedia
Grønsfjorden

Grønsfjorden er en fjord som ligger på grensen mellom Lindesnes og Lyngdal kommune i Agder. 
Grønsfjorden begynner ved Selhovden på Sælør, og strekker seg 12 kilometer innover før den ender i et langt, smalt sund som fører inn til Lehnesfjorden ved Jåsund. På sitt dypeste, utenfor Hundingsland, er den 172 meter dyp, mens den er grunnest inne ved Jåsund hvor den bare er 3,5 meter dyp.Fjorden er kjent for sin periodevise grønnfarge, forårsaket av algen Emiliania huxleyi.


== Referanser ==
Microsoft Digital Image

Microsoft Digital Image er et fotoredigeringsprogram utviklet av Microsoft. Det var tidligere kjent som Microsoft Picture It!. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Godtfred av Rhenen

Godtfred II av Rhenen (død 27. mai 1178) var biskop i Utrecht fra 1156 frem til sin død i 1178.
Godfried var en av det keiservennlige Hohenstaufenpartiets støttespillerere. I denne sammenhengen måtte han i 1159 ta seg av et borgeropprør som også hans egen ministerialer deltok i, året etter ble opprøret avsluttet til biskopens fordel. Opprørerne hørte til det pavevennlige Welfpartiet.
Etter dette sørget han for å forsterke sin makt i Oversticht og i Friesland, noe som førte til en konflikt med grev Floris III av Holland i 1165. I denne konflikten opptrådte keiser Fredrik Barbarossa som megler. Biskop Godtfred bygget festninger i Vollenhove og Montfoort.


== Referanser ==
Eduardo Archetti

Lavaisse Eduardo P. Archetti (født 12. april 1943 i Santiago del Estero, Argentina, død  6. juni 2005 i Oslo), var en argentinsk-født norsk professor i sosialantropologi.Archetti studerte ved Universitetet i Buenos Aires før han reiste til Paris for å fullføre sin doktorgrad sammen med Maurice Godelier. Arbeidet fokuserte på endringer i landbruket i Argentina og var sterkt influert av samtidens strømninger i marxistisk antropologi.
Han kom til Norge i 1976. Archetti arbeidet helt fram til sin bortgang ved Universitetet i Oslo. Han var ansatt som førsteamanuensis ved Sosialantropologisk institutt fra 1980 til 1986, og deretter som professor ved samme sted. Archetti var en av grunnleggerne av EASA (European Association of Social Anthropologists).
Archetti hadde brede interesser: Etter å ha forsket og skrevet om bønder i Argentina med utgangspunkt i økonomisk avhengighetsteori på 1970-tallet gjorde han nye feltarbeid i Argentina, Ecuador og Zambia. Han hadde et sterkt fokus på sosiale og kulturelle endringsprosesser og modernitet, blant annet økonomi, symboler og kulturell identitet. Senere skrev han blant annet om fotball, tango og polo i argentinsk nasjonal identitet samt sport generelt.
Han var gift med sosialantropologen Kristi Anne Stølen, som også er professor ved Universitetet i Oslo. Deres sønn Kristoffer Archetti Stølen (født 1978) er filmfotograf utdannet ved Den Norske Filmskolen. Deres datter Alexandra Archetti Stølen (født 1975) har vært leder for Oslo World Music Festival siden 2006.


== Referanser ==
Herman van Horne

Herman av Horne (død 31. januar 1156) var biskop og fyrstbiskop i Utrecht fra 1150 frem til sin død i 1156.I juli 1150 ble Herman innviet til biskop. Hans utnevnelse ble støttet av hertugene av Gelre og Kleve og greven av Holland, mens borgerne i Utrecht var imot. Byens motstand ble til slutt brutt av keiser Fredrik Barbarossa.


== Referanser ==
Siemens SXG75

Siemens SXG 75 er en mobiltelefon utviklet av elektronikk-selskapet Siemens. Dette var den aller siste mobilen Siemens Mobile produserte før sammenslåingen med taiwanske Benq i 2005. SXG 75 ble allerede før den kom ut Siemens sitt nye flaggskip på mobilfronten. Man kan få den i svart/metallic farge, eller en ren hvit farge. 


== Spesifikasjoner ==
Utforming:  Klassisk
Dimensjoner: Høyde: 11,15 cm, bredde: 5,3 cm, tykkelse: 2 cm, vekt: 136 gram
Skjermtype: TFT/TFD
Bredde: 240 punkter
Høyde: 320 punkter
Antall Farger: 262144 farger
Skjermstørrelse: 2.2 tommer
Smarttelefon: Ja
Java: Ja
MP3 spiller: Ja
Radio: Ja
GPS: Ja (innebygget)
3G: Ja
Videotelefoni: Ja
WI-FI: Nei
EDGE: Nei
Internminne: 128 MB
Minnekortstøtte: Ja, RS-MMC (Reduced Size Multimediacard)
Taletid GSM: 6 Timer
Taletid UMTS: 5 Timer
Hviletid: 400 Timer
MMS: Ja
Bluetooth: Ja
GPRS: Ja
IrDa: Ja
Trykk og Snakk: Ja
Kamera: Ja, 1600x1200 pixler (1,92 megapixler)
Video: Ja, 176x144 pixler
Blitz: Nei


== Bilder av Siemens SXG75 ==
Bilde fra www.telecomwereld.nl
Bilde fra www.passionmobile.com
Hartbert

Hartbert (død 12. november 1150) var biskop i Utrecht fra 1139 frem til sin død i 1150.24. juli 1139 ble Hartbert innviet som biskop. I sin tid som biskop slo han ned et opprør i Groningen.
Biskop Hartbert innsatte sin eldre bror Ludolf som prefekt i byen Utrecht, mens han ga sin yngre bror Leffart slottet Coevorden i Overijssel, sørøst i Drenthe i len. Dermed fikk Leffart også kontrollen over den eneste veien gjennom Bourtangermyren som forbandt Drenthe med Tyskland. 


== Referanser ==
Congo (Brasil)

Congo er en kommune i delstaten Paraíba i nordøstregionen av Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.cprm.gov.br/publique/cgi/cgilua.exe/sys/start.htm?sid=36&infoid=317
https://web.archive.org/web/20150710134152/http://www.famup.com.br/
Fylkesvei 334 (Rogaland)

Fylkesvei 334 i Rogaland gikk mellom Brattebø og Sentrum i Sandnes. Veien var 3,9 km lang.
2019 ble veien del av fylkesvei 334.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sandnes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 220 (Rogaland)

Fylkesvei 220 i Rogaland går mellom Håbakken i Klepp og Figgjo i Sandnes. Veiens lengde er 7,5 km.
2019 ble veien del av fylkesvei 4424.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Klepp

 Time

 Sandnes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Tor Inge Romøren

Tor Inge Romøren (født 1947) er en norsk lege og sosiolog som har aldersforskning og helsetjenester som spesialområde. Han har utgitt flere bøker innen sitt fagfelt. Han var sentral i etableringen av Senter for omsorgsforskning og var senterets  første leder.
Han ble cand.med. i 1974 og magister i sosiologi i 1984 ved Universitetet i Oslo. I 2001 tok han en doktorgrad om eldres livsvilkår og de siste leveår. Avhandlingen hadde tittelen Den fjerde alderen : funksjonstap, familieomsorg og tjenestebruk hos mennesker over 80 år.Romøren har særlig arbeidet med helsetjenesteforskning og aldersforskning. I 1977 ble han ansatt som sosiallege og senere helsesjef i Larvik. I 1986 ble han stipendiat (NAVF), engasjert av sosialdepartementet til å lede en evaluering av kommunehelsetjenesten (1986–1988). Han ble deretter ansatt som forsker ved Folkehelseinstituttet, som forskningsleder i Norges forskningsråd og som forsker ved Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring ved NOVA. Senere ble han ansatt ved Høgskolen i Gjøvik. Her ble han utnevnt til professor og hadde denne stillingen til han gikk av med pensjon i 2015. Under denne tiden var han sentral i etableringen Senter for omsorgsforskning i 2006 og var dens første leder. Siden er det blitt etablert flere slike sentere knyttet til universitets- og høgskolesystemet i alle landets regioner. Senteret på Gjøvik koordinerer virksomheten. Han var den første redaktøren av Tidsskrift for omsorgsforskning fra 2015 til 2017.  
Romøren har bakgrunn fra Frelsesarmeen og var både soldat og musikant før han valgte å forlate den i slutten av tenårene. Han har også vært politisk aktiv i organisasjonen Nei til atomvåpen.Han har utgitt mer enn 150 artikler, bokkapitler og bøker innen sitt forskningsfelt. Hans bokutgivelser omfatter blant annet Legemakt og samfunnsstyring (1984), Den fjerde alderen (2001), Last Years of Long Lives – The Larvik Study (2003) og Pleie- og omsorgstjenesten i kommunene: tjenestemottakere, hjelpebehov og tilbud (2003).


== Referanser ==
Haldor Midthus

Haldor Midthus (født 6. oktober 1841, død 31. mars 1906) var en norsk volapükist, som senere ble en pioner i den norske esperantobevegelsen. Han arbeidet som lærer på Søfteland, Lysekloster og Drange i Os ved Bergen fra 1869 til 1904. Han var med på å stifte Venstre i Os.I 1886 besøkte han Uppsala og kom i kontakt med  Volapük. I 1900, etter at Volapük-bevegelsen for det meste hadde falt sammen, lærte han esperanto og resten av livet agiterte han for dette språket, spesielt blant andre lærere. Han påbegynte en lærebok, som aldri ble utgitt.


== Referanser ==
Fylkesvei 290 (Rogaland)

Fylkesvei 290 i Rogaland gikk mellom Skogbø og Gjesdal rådhus i Gjesdal.
2019 ble veien del av fylkesvei 4424.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gjesdal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 4418

Fylkesvei 4418 går mellom Vaula bru og Madland i Gjesdal.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 286.


== Kommuner og knutepunkter ==

 GjesdalGjesdalvegen 

Madlandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4418
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Jan Aasmann Størksen

Jan Aasmann Størksen (født 1961) er en norsk reklamearbeider, gründer, bistandsarbeider og sakprosaforfatter.
Størksen har hatt stillingen som markedssjef i Frelsesarmeen. Han ble under denne tiden kjent for å ha utviklet Frelsearmeen som merkevare, og var tilrettelegger for etableringen av bistandsprosjektet Sally Ann. På 1990-tallet var han med å etablere Sydvest reklamebyrå på Stord. Han etablerte senere reklamebyrået Drivkraft i Stavanger og har ledet og vært engasjert i ulike bistandsprosjekter innen Frelsesarmeen.Størksen er utdannet ved Frelsesarmeens offisersskole.Han har utgitt bøkene Du er mer enn du tror – 10 søndagsskoletimer for voksne (2005), Soneforsvar med barn i hus (2007), Drikk mer – 103 gode grunner (2008) og Suppe, såpe & frelse fra fire verdenshjørner (2009).
Han ble gift i 1994 med psykolog Ingunn Størksen (født Mæland).


== Referanser ==
Göran Rosenberg

Göran Jakob Rosenberg (født 1948) er en svensk forfatter, programleder og journalist. 
Rosenberg har jødisk bakgrunn. Hans foreldre kom fra Łódź i Polen. Begge kom til Sverige etter å ha blitt befridd fra en konsentrasjonsleir. Han tilbrakte deler av sin barndom i Israel. Dette oppholdet har vært med på å prege hans gjerning som forfatter og journalist. Han har ofte kritisert israelske politikere og arbeidet for det palestinske folks rettigheter. Hans forfatterskap har ofte dreid seg om spørsmål knyttet opp til demokrati, moral og rettferdighet. I flere av hans tekster fins det også et idehistorisk perspektiv. Rosenberg har tidligere vært marxist-leninist.
Rosenberg startet yrkeskarrieren i Dagens Eko på Sveriges radio. Siden har han blant annet vært spaltist i Dagens Nyheter (1991–2011) og redaktør for tidsskriftet Moderna Tider (1990–1999). Han har også vært utenrikskorrespondent og programleder i Sveriges Radio og SVT, samt leder for programserien Rosenberg i svensk TV4. Han har også produsert noen dokumentarfilmer for TV, blant annet Den svarta staden med det vita huset, som ble tildelt The Golden Nymph ved den internasjonale TV-festivalen i Monte Carlo 1990, og Goethe och ghetto som ble belønnet med The Czech Crystal ved den internasjonale TV-festivalen i Praha 1996.
Han har blitt tildelt flere priser. Blant annet Stora Journalistpriset (1993).Han er far til skuespillerinnen Vanna Rosenberg.


== Bibliografi ==
1991 Friere kan ingen være : den amerikanske frihetsidé fra revolusjonen til Reagan
1993 Medborgaren som försvann
1994 Da Capo al Fine
2000 Tanker om journalistikk
2002 Det tapte landet : en personlig historie (politisk selvbiografi som er oversatt til norsk)
2004 Friare kan ingen vara
2005 Plikten, profitten og kunsten å være menneske (på norsk, omtale i Dagbladet)
2006 Utan facit
2012 Kort opphold på veien fra Auschwitz
2021 Rabbi Marcus Ehrenpreis obesvarade kärlek


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Tobias Hysén

Tobias Hysén (født 9. mars 1982) er en svensk tidligere fotballspiller og er sønn av tidligere toppspiller Glenn Hysén.
Han startet sin karriere i Lundby IF, før han senere gikk til BK Häcken og Djurgården i 2004. Han vant Allsvenskan med Djurgården i 2005 og 23. august 2006 signerte han for Sunderland for GBP 1,7 millioner, men returnerte til Sverige og IFK Göteborg i 2007.


== Eksterne lenker ==
(en) Tobias Hysén – FIFA 
(en) Tobias Hysén – UEFA 
(en) Tobias Hysén – Transfermarkt 
(en) Tobias Hysén – national-football-teams.com 
(en) Tobias Hysén – WorldFootball.net 
(en) Tobias Hysén – Soccerbase.com 
(en) Tobias Hysén – FootballDatabase.eu 
(en) Tobias Hysén – Soccerway 
(sv) Tobias Hysén – Sveriges fotballforbund 
Sunderlands offisielle side om Hysen
Tales of Destiny

Tales of Destiny (テイルズ オブ デスティニー, Teiruzu obu Desutinī) er et rollespill utviklet av Wolf Team og utgitt av Namco. I Japan ble spillet lansert for PlayStation i 1997, mens den nordamerikanske utgaven ble utgitt året etter. Tales of Destiny er det andre spillet i Tales-serien, og bærer store likheter med Tales of Phantasia. I 2006 ble en oppdatert utgave av spillet sluppet for PlayStation 2 i Japan. Begge utgaver inneholder mellomsekvenser produsert av Production I.G.


== Handling ==
Den eventyrlystne ungdommen Stahn Aileron er hovedpersonen i Tales of Destiny. I starten av spillet har Stahn sneket seg om bord på det flygende fartøyet Draconis. Når mannskapet merker at de har med en blindpassasjer, setter de Stahn til å vaske dekket. Etterhvert blir det flygende skipet angrepet av fiendtlige monstre, som lett overmanner mannskapet om bord på Draconis. Stahn løper inn i lasterommet, hvor han finner et snakkende sverd ved navn Dymlos. Dymlos forteller at han er ett av flere hellige sverd som går under fellesbetegnelsen ”Swordians”. Som eneste overlevende, rømmer Stahn og Dymlos fra det flygende skipet ved hjelp av en redningspod. Etter å ha krasjlandet i en innsjø, møter Stahn flere personer som eier sine egne snakkende sverd, og blir etter hvert koblet opp mot en eldgammel konflikt mellom to menneskegrupper.


== Kampsystem ==
I likhet med forrige spill i serien, benytter Tales of Destiny seg av Linear Motion Battle System, som er kampsystemet Wolf Team utviklet for bruk i Tales of Phantasia. Kampene foregår i sanntid, og er oftest tilfeldige. Med andre ord er det sjelden at den som spiller har valget imellom å gå i kamp eller la være. Spilleren har hele tiden kontrollen over én figur, og kan bevege seg i to retninger; fremover og bakover. Figurene kan beskytte seg, og angripe motstanderne med våpen eller magi. 
Hver gang man vinner en kamp blir figurene belønnet med erfaringspoeng, som igjen fører til at de når høyere styrkenivåer. Dette gjelder ikke for figurer som er bevisstløse når kampen er over. Helse og magi blir målt i Hit Points (HP) og Tech Points (TP), mens erfaring blir målt i Experience (exp). I likhet med rene slåssespill, kan man i Tales of Destiny benytte seg av mange forskjellige angrepskombinasjoner.


== PlayStation 2-utgaven ==
En oppdatert utgave av Tales of Destiny ble utgitt 30. november 2006 i Japan. Denne er eksklusiv for PlayStation 2, og inneholder den hittil raskeste utgaven av Tales-seriens kampsystem, som nå er mer avansert enn i den første utgaven av Tales of Destiny. I tillegg inneholder PlayStation 2-utgaven tredimensjonal, cel-shadet grafikk.


== Eksterne lenker ==
Offisielt Tales of Destiny-nettsted (PlayStation 2-utgaven)
Offisielt engelsk nettsted (PlayStation-utgaven)
Tales of Destiny på GameFAQs
Fredrik Strage

Per Fredrik Strage (født 1972) er en svensk forfatter og musikk-journalist.
Strage har blant annet skrevet for Dagens Nyheter, Månadsjournalen, Nöjesguiden, Ultra, Sound Affects, Café, Sonic Magazine og det amerikanske Billboard. Han ahr også hatt faste innslag i TV4s Nyhetsmorgon. I 2016 gjorde han seg bemerket gjennom podcasten "Hemma hos Strage", som ble tildelt Svenska podcastpriset i kategorien "musikk". 
Han har utgitt bøkene Mikrofonkåt (2001), Fans (2005), Strage Text (2010) og Strage 242 (2018).I 2008 ble han tildelt Stora Journalistpriset i kategorien "Årets Förnyare".


== Referanser ==
Anita Borch

Anita Borch (født 1968) er en norsk sosiolog og forsker med forbrukeratferd som spesialområde. Hun er ansatt som forsker ved SIFO, Oslomet. 
Borch er utdannet sosiolog ved Universitetet i Oslo i 1994. Hovedoppgaven hadde tittelen "Hei hå, nå er det jul igjen..." : en kvantitativ studie av innkjøp, giving og mottak av julegaver. I 2013 tok hun en doktorgrad om pengespill og spilleproblemer i hjemmet ved Helsingfors universitet. Avhandlingen hadde tittelen Households' Images of Gambling.I 1994 ble hun ansatt som vitenskaplig assistent, og etterhvert forsker og forskningsleder ved SIFO, Oslomet. Her har hun jobbet med tema som ansvarlig forskning, kjøpestopp, fedme, matsikkerhet, energiforbruk i hjemmet, julegave-giving, forbrukerkunnskap blant unge, økonomisk likestilling, digitale medier og barn og reklame.


== Referanser ==
Jan-Paul Brekke

Jan-Paul Brekke (født 1966) er en norsk sosiolog og forsker som har flyktninger og migrasjon som sine spesialområder. Han er ansatt som forsker ved Institutt for samfunnsforskning (ISF). Brekke er også aktiv innen teatersport og var fast deltaker i humorprogrammet Løvebakken på NRK.


== Forskning ==
Brekke ble cand.polit. ved Universitetet i Oslo i 1994. Hovedfagsoppgaven hadde tittelen Frivillighet og lokalsamfunn: en studie av to frivillighetssentralers omgivelser. I 2001 tok han en doktorgrad norsk flyktningepolitikk. Avhandlingen hadde tittelen Velkommen og farvel?: midlertidig beskyttelse for flyktninger i Norge.Han har vært tilknyttet Institutt for samfunnsforskning (ISF) siden 1992; Han startet som vitenskapelig assistent 1992–1995, var stipendiat 1995–2001 og forsker siden 2001. Hans arbeid ved ISF har vært avbrutt av et opphold som forskningssjef hos Ipsos MMI 2014–2016. I stipendiatperioden var han også gjesteforsker ved Universidade Aberta i Lisboa, Portugal 1997–2000.Brekke har forsket mest på tema knyttet til flyktinger, migrasjon, asylpolitikk og integrasjon. Han har også studert spørsmål knyttet til sivilsamfunnet og frivillige organisasjoner. Det siste bidraget innenfor dette området tar for seg utfordringene som snowboardkulturen utgjør for den mer tradisjonelt organiserte idretten. Han har også vært opptatt av etnometodologi og hvordan mennesker håndterer møter ansikt til ansikt. Samfunnsvitenskapelig metode er også en del av hans interessefelt og her har han blant annet studert bruken av fotografier som en del av feltarbeid og utfordringer ved bruk av tolk under kvalitative intervjuer.


== Teater og TV ==
Brekke har vært aktiv innen teatersport siden starten av 1990-årene. Sammen med Harald Eia, Thorbjørn Harr og Helén Vikstvedt har han blitt nordisk mester og flere ganger Norgesmester i teatersport. Han er medlem av gruppen Teatersport Oslo.Fra 2003 til 2012 var han fast paneldeltaker i humorprogrammet Løvebakken på NRK TV. Han hadde også mindre roller i humorprogrammet Lille Lørdag. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan-Paul Brekke på Internet Movie Database 
(en) Jan-Paul Brekke hos The Movie Database