jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Wimbledon-turneringen 1990

Wimbledon-turneringen 1990 ble spilt i juni i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Det var de samme to finalistene i singlefinalen for herrer som i de to foregående årene. Boris Becker i sin femte Wimbledon-finale møtte Stefan Edberg som var i sin tredje. Edberg vant over Becker denne gangen og tok sin andre singletittel i Wimbledon. Martina Navrátilová spilte sin ellevte singlefinale i Wimbledon og vant sin niende singletittel i turneringen. Hun beseiret Zina Garrison i singlefinalen for damer. Garrison tok sammen med Rick Leach hjem seieren i mixed double. Rich Leach vant også doubleturneringer for herrer sammen med Jim Pugh. Damedoublen ble vunnet av det tsjekkiske paret Jana Novotná og Helena Sukova.


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner
Tel’Aran’Rhiod

Tel'Aran'Rhiod er et begrep fra Robert Jordans fantasyserie Tidshjulet. 
Tel'Aran'Rhiod er også kjent som drømmeverdenen.
Mennesker som er opplært til, eller er født med evnen til å stige inn og ut av Tel'Aran'Rhiod kalles drømmevandrere. 
Det er også mulig å dra inn i drømmeverdenen gjennom en port, men da må du også dra tilbake samme vei, fordi hele deg er da i Tel'Aran'Rhiod. Denne måten å komme inn i drømmeverdenen på blir imidlertid sett på som ond av Aielenes Vise, som sitter på de største kunnskapene om drømmeverdenen. 
Drømmeverdenen er felles for alle verdener som eksisterer, og det som skjer med deg mens du er i Tel'Aran'Rhiod, vil ikke forandre seg etter at du våkner. Hvis du dør i drømmeverdenen, vil du, i samme øyeblikk, dø i den virkelige verdenen også. 
I Tel'Aran'Rhiod er det mulig å forandre omgivelsene med tankene, og dette gjør det farlig å ikke ha kontroll over tankene sine.
Fylkesvei 1266

Fylkesvei 1266 går mellom Sekkelsten og Solbergfoss i Indre Østfold. Veien er 8,5 km lang, og heter Solbergfossveien. Fra endepunktet er det åpen vei over damkronen på kraftanlegget til Solberg, men den er smal og bare egnet for personbiler. Kun en bil i bredden.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 738.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre ØstfoldSolbergfossveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1266
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Maybe I’m Amazed

«Maybe I'm Amazed» er en sang av Paul McCartney, utgitt på hans første soloalbum McCartney fra 1970. Sangen er en av McCartneys mest kjente og elskede sanger og går for å være en av hans beste, uansett Beatles, Wings eller solo.
Studioversjonen av sangen ble aldri gitt ut på singel. På tross av dette var det en stor radiohit da albumet kom ut.
En konsertversjon av «Maybe I'm Amazed» ble utgitt av Wings i 1976, fra deres Wings Over America-turné. Sangens høyeste plassering på Billboard Hot 100 var en 10.-plass.
Fylkesvei 1246

Fylkesvei 1246 går mellom Mansrud og Haugskrysset i Indre Østfold. Veien går rett forbi Tenor kirkeruin.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 691.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre ØstfoldSlituveien 

Ultvedtveien 

 Slitu stasjon
 Tenor kirkeruin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1246
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Live and Let Die (sang)

«Live and Let Die» er en sang av Paul McCartney og hans band Wings. Sangen var ikke inkludert på noe album fra Wings, men ble utgitt som en enkeltstående singel.
Sangen er en av McCartneys mest kjente verk og er en gjenganger på alle hans konsertopptredener.
«Live and Let Die» er tittel-låta fra James Bond-filmen Å leve og la dø (orig. Live and Let Die) fra 1973, den første filmen med Roger Moore i rollen som den hemmelige agenten. Sangen regnes av mange som en av tidenes beste filmmusikksanger, og den ble en stor hit over store deler av verden. I USA endte den på en 2.-plass på Billboard Hot 100.
Denne låta er kreditert både Paul og hans kone Linda McCartney. Ifølge Paul var det Linda som skrev reggaepartiet midtveis i låta. Innspillingen førte til en gjenforening med den berømte Beatles-produsenten George Martin som sto for produksjonen.
Sangen har også blitt gjort av andre artister, deriblant det populære 1990-talls bandet Guns N' Roses.
Zina Garrison

Zina Lynna Garrison (født 16. november 1963 i Houston, Texas, USA) er en tidligere profesjonell tennisspiller
I løpet av sin tenniskarriere vant hun 14 single- og 20 doubleturneringer, hvorav tre Grand Slam-mixeddouble. Hun nådde en fjerdeplass som høyest på rankinglisten over verdens beste kvinnelige tennisspillere i slutten av 1989. 
Garrison ble profesjonell tennisspillere i 1982 og hennes første turnering som proffs var French Open samme år, der hun kom til kvartfinale. Året etter nådde hun semifinalen i Australian Open og i 1984 gikk hun helt til topps i Zürich. Hun vant sin første doubleturnering i 1986 da hun i par med Gabriela Sabatini vant Canada Open. I Australian Open i 1987 vant hun mixeddouble-tittelen sammen med Sherwood Stewart og året etter vant de motsvarende turnering i Wimbledon. Garrisons eneste Grand Slam-finale var i Wimbledon i 1990, hun hadde på vei til finalen beseiret Monica Seles i kvartfinalen og Steffi Graf i semifinalen. I finalen tapte hun med 4-6, 1-6 mot Martina Navrátilová. Men i samme turnering vant hun sin tredje Grand Slam-tittel da hun sammen med Lori McNeil vant mixeddouble. Hun spilte sin siste Grand Slam-finale i 1992; doublefinalen i Australian Open sammen med Mary Joe Fernandez. 
Under Sommer-OL 1988 l Seoul vant hun to medaljer; gull i damedouble sammen med Pam Shriver og i singleturneringen fikk hun en bronsemedalje. 
Zina Garrison deltok også på det amerikanske Fed Cup-laget, hun spilte 27 Fed Cup-kamper mellom 1984–94 hvorav hun vant 22. 


== OL-medaljer ==
OL 1988  Seoul - gull i tennis (double damer, sammen med Pam Shriver).
OL 1988  Seoul - bronse i tennis (single damer).


== Grand Slam-titler ==
 Australian Open:
Mixed double: 1987 (sammen med Sherwood Stewart)
 Wimbledon:
Mixed double: 1988 (sammen med Sherwood Stewart)
Mixed double: 1990 (sammen med Rick Leach)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Zina Garrison – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Zina Garrison – Olympedia 
(en) Zina Garrison – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zina Garrison – WTA Tennis 
(en) Zina Garrison – ITF Tennis 
(en) Zina Garrison – FedCup
Band on the Run (sang)

«Band on the Run» er åpningssporet fra Wings-albumet Band on the Run, utgitt i 1973. Sangen er en av de mest kjente og elskede sangene fra Paul McCartneys karriere etter The Beatles, og er et fast innslag på hans konserter.
Selve sangen er singelslipp nummer tre fra Band on the Run-perioden (etter «Helen Wheels» og «Jet»), og ble en massiv hit over hele verden, med topplasseringer i blant annet USA.


== Bakgrunn ==
Sangen er en tredelt sang, med en rolig start, før den tar seg inn i ett litt mer rocket parti og eksploderer inn i hovedpartiet. Sangen beskriver en rømning fra et fengsel, noe som kan gjenspeile hans og de tidligere medlemmene i The Beatles' følelse, under deres brudd noen år tidligere.
Faktisk fikk McCartney inspirasjonen til sangen fra George Harrison. På et forhandlingsmøte ved bruddet av The Beatles, kom han med utsagnet «If we ever get out of here». Et sitat som McCartney bruker i selve sangen.
Sangen passer også godt for hans gruppe Wings. Med navnet «Band on the Run» fikk sangen og albumet en dobbel betydning. Ikke bare ønsket McCartney å rømme bort fra alt styr og kaos som hadde med The Beatles å gjøre, men også det at Wings var et turnerende band, gjorde at tittelen passet godt. Wings var et «band on the run».
Rupi

Rupi er navnet på valutaenhetene som brukes i India, Pakistan, Nepal, Sri Lanka, Mauritius og på Seychellene. I Indonesia brukes betegnelsen rupiah, og på Maldivene brukes betegnelsen rufiyah.

India: 1 indisk rupi = 100 paise. Den internasjonale valutakoden er INR.
Pakistan: 1 pakistansk rupi = 100 peisa. Den internasjonale valutakoden er PKR.
Nepal: 1 nepalsk rupi = 100 paise. Den internasjonale valutakoden er NPR.
Sri Lanka: 1 srilankisk rupi = 100 cent. Den internasjonale valutakoden er LKR.
Mauritius: 1 mauritisk rupi = 100 cent. Den internasjonale valutakoden er MUR.
Seychellene: 1 seychellisk rupi = 100 cent. Den internasjonale valutakoden er SCR.
Indonesia: 1 indonesisk rupiah = 100 sen (som forlengst er eliminert som følge av inflasjon). Den internasjonale valutakoden er IDR.
Maldivene: 1 maldivisk rufiyah = 100 laari. Den internasjonale valutakoden er MVR.
Silly Love Songs

«Silly Love Songs» er en sang av Paul McCartney og hans band Wings. Sangen ble først hørt på albumet Wings at the Speed of Sound fra 1976.
«Silly Love Songs» er på mange måter et svar fra McCartney til kritikerne. Han ble ofte hudflettet for å skrive for mange tankeløse sanger, ja rett og slett bare «silly love songs». Sangen var derfor hatet av kritikerne, men av publikum var den elsket.
Sangen er rytmemessig oppsatt i en typisk disco-stil, og har en bass som høres veldig tydelig gjennom hele sangen.
Silly Love Songs toppet Billboard Hot 100 i flere uker, og ble også en av 1970-tallets største singlesuksesser. Sangen er også representert på flere samleplater fra tiåret.
Fylkesvei 1262

Fylkesvei 1262 går mellom Mørkved og Østereng i Indre Østfold. Veien er 5,4 km lang uten felles trasé med Fv128.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 708.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Indre ØstfoldSlituveien 

Morstongveien 

Askimveien 

Veslemona 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1262
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Pipes of Peace

«Pipes of Peace» er tittelsporet fra Paul McCartneys album Pipes of Peace fra 1983. Sangen var den andre singelen som ble utgitt fra platen (etter Michael Jackson-duetten «Say Say Say»), og toppet listene i Storbritannia før jul. Sangen er med det en av McCartneys største singelsuksser i hjemlandet.
Ebony and Ivory

«Ebony And Ivory» er en sang skrevet av Paul McCartney. Sangen er i dag en av Pauls mest kjente sanger etter hans dager med The Beatles. Den ble en verdenshit og en nummer 1-hit både i England og USA.Sangen er hentet fra McCartneys suksessfulle 1982-album Tug of War og er en duett med Stevie Wonder. Tidligere Beatles-produsent George Martin produserte selve albumet, i tillegg til selve sangen.


== Referanser ==
Stefan Klein

Stefan Klein (født 1965) er en tysk biofysiker, journalist, forfatter og filosof.
Klein tok doktorgraden i biofysikk ved universitetet i München. 
Han har var redaktør for forskningstoffet i det tyske magasinet Der Spiegel fra 1996 til 1999. Han er ansett som en av de fremste naturvitenskaplige sakprosaforfatterne i Europa. Han har utgitt flere bøker, der den mest kjente er Lykkeformelen (2002), som kom på norsk i 2005. Hans bøker har blitt oversatt til 27 språk.I 1998 mottok han Georg von Holzbrinck-prisen for sin vitenskapelige journalistikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Kronprinsen (film)

Kronprinsen er en norsk spillefilm fra 1979 som ble regissert av Pål Bang-Hansen. Hovedrollen som Roar ble spilt av Bjørn Sundquist som her gjør sin filmdebut.
Kronprinsen handler om unge Roar, som flytter til Oslo for å studere. Han klatrer raskt i en politisk ungdomsorganisasjon, som han blir formann for. Roar oppdager imidlertid at hans organisasjon har mottatt økonomisk støtte fra et amerikansk fond, som arbeider for «demokratisk frihet», og som Roar forstår er en dekkorganisasjon for CIA. Et brev som avslører disse forhold stjeles fra Roars kontor, og saken lekkes til pressen. Roar slites mellom sin egen ærlighet og lojaliteten til partiet.
Filmens Roar er basert på den begavede politikeren Ola Teigen, som var på vei opp mot toppen i Arbeiderpartiet og var AUF-leder 1965-69, og begikk selvmord som følge av avsløringer fra både tidligere lederperioder og hans lederperiode.


== Rolleliste ==


== Kilder ==
Cinemateket i Bergen sine sider om filmen


== Eksterne lenker ==
(en) Kronprinsen på Internet Movie Database 
(no) Kronprinsen hos Filmfront 
(sv) Kronprinsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Kronprinsen på AllMovie 
(en) Kronprinsen på Rotten Tomatoes
Goran Ivanišević

Goran Simun Ivanišević (født 13. september 1971 i Split i daværende Jugoslavia) er en tidligere profesjonell tennisspiller.
Ivanišević ble profesjonell tennisspiller i 1988 og tilhørte verdenseliten gjennom hele 1990-årene. Han var som best nummer to (1994) på rankinglisten over verdens beste mannlige singlespillere. Han var aktiv frem til 2004, og han vant 22 single- og ni doubleturneringer i løpet av tenniskarrieren. Han spilte fire singlefinaler i Wimbledon og vant én i 2001, hans eneste Grand Slam-tittel.
Ivanišević vant to olympiske bronsemedaljer, i single og double, under Sommer-OL 1992 i Barcelona.


== OL-medaljer ==
 1992  Barcelona - Bronse i tennis, single menn Kroatia 
 1992  Barcelona - Bronse i tennis, double menn Kroatia 


== Grand Slam-titler ==
 Wimbledon:
Single herrer – 2001 (han beseiret Patrick Rafter med 6-3, 3-6, 6-3, 2-6, 9-7 i finalen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Goran Ivanišević – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Goran Ivanišević – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Goran Ivanišević – Olympedia 
(en) Goran Ivanišević – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Goran Ivanišević – ATP-touren 
(en) Goran Ivanišević – ITF Tennis 
(en) Goran Ivanišević – Davis-cupen 
(en) Goran Ivanišević – International Tennis Hall of Fame
Joachim Rønning

Hans Joachim Rønning (født 1972) er en norsk filmregissør og reklameprodusent som har hatt et langvarig samarbeid med regissør Espen Sandberg. De er kjent for å ha regissert filmene Max Manus og Pirates of the Caribbean: Salazar's Revenge.
Regissørduoen er barndomsvenner og gikk sammen på filmskolen i Stockholm fra 1992 til 1994. I 1993 etablerte de selskapet Roenberg og drev i mange år med reklamefilm, både nasjonalt og internasjonalt. I 2006 spillefilmdebuterte de med den franskproduserte westernkomedien Bandidas. Filmen ble innspilt i Mexico. I 2012 regisserte de den Oscar-nominerte Kon-Tiki, basert på Thor Heyerdahl og Kon-Tiki ekspedisjonen. I 2017 hadde de regi på den amerikanske storproduksjonen Pirates of the Caribbean: Salazar's Revenge, som er den femte i rekken av Pirates of the Caribbean-filmene. I 2019 hadde Rønning på egen hånd regi på den amerikanske eventyrfilmen Maleficent: Mistress of Evil (2019).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Joachim Rønning hos Filmweb
(en) Joachim Rønning på Internet Movie Database 
(sv) Joachim Rønning i Svensk Filmdatabas 
(da) Joachim Rønning på Filmdatabasen 
(fr) Joachim Rønning på Allociné 
(en) Joachim Rønning på AllMovie 
(en) Joachim Rønning hos The Movie Database
Fylkesvei 818 (Østfold)

Fylkesvei 818 i Østfold gikk mellom Svenneby i Eidsberg og Ørje i Marker. Veiens lengde var 16,7 km. Veien gikk blant annet forbi den populære badeplassen ved Lundebyvannet.
Veien var del av E18 fram til ny tofelts vei ble åpnet i 1998 (Melleby – Trollbergtjern) og 2003 (Trollbergtjern – Ørje). Da motortrafikkveien Momarken–Melleby ble åpnet 1. oktober 2014, ble den tidligere strekningen mellom Melleby og Svenneby overført til fylkesvei 128. Da motortrafikkveien ble tatt i bruk til riksgrensen, ble også resten av veien overført til Fv128.

 EidsbergLundebyveien 

 Europavei 18fra Svenneby mot Riksvei 22 123Fylkesvei 123 Homstvedtkrysset, 128Fylkesvei 128 Ørjeveien (→ Europavei 18) mot Riksvei 22 Ramstad
 Arm Ørjeveien (0,5 km)
 Trollbergtjern
Europavei 18 fra Trollbergtjern mot Svenneby
 Trollbergtjern bru (over E18, 34 m)
Europavei 18 fra Trollbergtjern mot 21Fylkesvei 21 Ørje i Marker
 MarkerKallakveien 

Fv833Fylkesvei 833 Vestre Rødenesveien fra Kallak til 123Fylkesvei 123 Skislett (8,1 km)Vestre Rødenesveien 

Fv843Fylkesvei 843 Vestre Rødenesveien fra Ørje til Europavei 18 Åsekleva, og mot 124Fylkesvei 124 Damholtet


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Bernart de Ventadorn

Bernart de Ventadorn (også Bernart de Ventadour; født ca. 1140, død ca. 1200) var en fransk trubadur (oksitansk trobador).
Ventadorns mer enn 40 kjærlighetsdikt er blitt stående som noe av det mest typiske innen den sørfranske trubadurlyrikken, og de ble beundra både av de nordfranske trouvèrene og de tyske minnesangerne.


== Liv ==
Det finnes få sikre kilder om Bernarts liv – det meste av det vi vet om han stammer fra hans egne tekster. Han lærte trubadurkunsten av sin herre, Eble III av Ventadorn, og de første sangene dikta han til Ebles hustru, Marguerite de Turenne. Etter å ha forelska seg i henne ble han tvunget til å ta ut på vandring. Han fulgte med Eleonora av Akvitania til England, og hadde tilhold ved Plantagenet-hoffet. Seinere vendte han tilbake til Frankrike, der han en stund var i tjeneste hos grev Raymond V av Toulouse. På sine eldre dager gikk han i kloster i Dordogne, og døde der.
Bernart er unik blant 1100-tallets verdslige komponister ved at hele 45 av diktene og 18 av melodiene hans er bevart. Sangene hans daterer seg trolig til tidsrommet 1147-1180. Han er den viktigste inspirasjonskilden til trouvèretradisjonen som var under utvikling i Nord-Frankrike, der de tidlige trouvèrene ser ut til å ha kjent til og imitert sangene hans.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Bernart de Ventadorn i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Bernart de Ventadorn: Samlede dikt (på provençalsk)
Diskografi
Espen Sandberg

Espen Sandberg (født 1971) er en norsk filmregissør og reklameprodusent som har hatt et langvarig samarbeid med regissør Joachim Rønning. De er kjent for å ha regissert filmene Max Manus og Pirates of the Caribbean: Salazar's Revenge.
Regissørduoen er barndomsvenner og gikk sammen på filmskolen i Stockholm fra 1992 til 1994. I 1993 etablerte de selskapet Roenberg og drev i mange år med reklamefilm, både nasjonalt og internasjonalt. I 2006 spillefilmdebuterte de med den franskproduserte westernkomedien Bandidas. Filmen ble innspilt i Mexico. I 2012 regisserte de den Oscar-nominerte Kon-Tiki, basert på Thor Heyerdahl og Kon-Tiki ekspedisjonen. I 2017 hadde de regi på den amerikanske storproduksjonen Pirates of the Caribbean: Salazar's Revenge, som er den femte i rekken av Pirates of the Caribbean-filmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Espen Sandberg på Internet Movie Database 
(sv) Espen Sandberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Espen Sandberg på Filmdatabasen 
(da) Espen Sandberg på Scope 
(fr) Espen Sandberg på Allociné 
(en) Espen Sandberg på AllMovie 
(en) Espen Sandberg hos The Movie Database
Tholos

Tholos er en gresk betegnelse på bikube- eller kuppelformede steinbygg som en finner i middelhavsland. De ble bygget i antikken og huset hovedsakelig et tempel eller en grav.


== Tid og sted ==
De første tholosene i Hellas ble til rundt 1500 f.Kr., i den greske bronsealderen, og trengte gradvis vekk de eldre sjaktgravene. De største og best kjente byggene er fra Mykene. En finn også restene av en kjent tholos i Athene-tempelet i Delfi og Asklepios-helligdommen i Epidavros.


== Bygging ==
Tholosene ble bygget av steinblokker som møttest i en avrundet, men noe spiss hvelving på toppen. Døråpningen ble markert med monolitter på hver side eller en rett søyle laget av flere steiner. En kunne så dekke bygget med jord slik at det fekk en liten haug rundt seg, med en lang gang ned fra overflaten. Ofte bygget en tholosene i bakker eller åssider.


== Bruk ==
I hver av gravbyggene gravla en flere døde på ulike steder, enten rett på gulvet i gravkammeret eller i uthogde rom i gulvet. En regner med at større graver, med en diameter på 10 til 15 meter, ble brukt til å gravlegge kongelige, men fordi hver mykenske bosetning hadde mer enn en slik grav ble troleg også andre, laverestående samfunnsmedlemmer gravlagt her. Mange av tholosgravene er blitt plyndret for lenge siden, og vi vet ikke hvilket gravgods de inneholdt.
Lignende bygg, med pyntede innervegger, ble også laget av etruskere.


== Eksterne lenker ==
(en) Tholos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tholos – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Mer om tholoser fra Universitetet i Dartmouth (engelsk)
Kjell Haug

Kjell Haug (født 4. mars 1933, død 1. august 2015) var en norsk forfatter, speider, spesialpedagog og lærer.
Han var født i Ski i Follo. Bodde i Ås. Han arbeidet som lærer på Follo barne- og ungdomsskole. Hans siste bidrag i forfatterskapet er et kapittel om Gaupesteinmarka i en bok om Sørmarka.


== Bøker ==
Glasstrompeten og andre noveller, 1996 Atheneum ISBN 82-503-1093-4
Kanin på rød duk, 1995 Atheneum,  ISBN 82-503-1034-9
Ulltråd fra rød pullover, 1983 Gyldendal,   ISBN 82-05-14231-9
Nattsvermer, 1980 Gyldendal,   ISBN 82-05-12201-6
Terningkast, 1978 Gyldendal,   ISBN 82-05-11287-8


== Referanser ==
Gunvald Tomstad

Gunvald Tomstad (født 2. august 1918, død 12. mai 1970 i Flekkefjord) var en norsk krigsveteran fra andre verdenskrig.  
Han arbeidet som dobbeltagent og var offisielt fører for det lokale NS-laget, mens han i skjul var sentral i Milorg og virket som etterretningsagent for de allierte.  Han ble kalt «nazisten på Helle» under krigen, da den sivile delen av befolkningen kun kjente til hans aktiviteter i NS. De fleste innbyggerne i Flekkefjord fikk hakeslepp da han kom hjem i engelsk uniform etter frigjøringen.
Bak ryggen på tyskerne koordinerte han med Milorg og med England. Hans radiosender hadde en nedlagt strømlinje på ca. 2 km i nord-sørgående luftlinje som antenne. Denne var det nesten umulig for peileutstyr å lokalisere. Hovedoppgaven var å rapportere om skipstrafikken langs kysten og annen tysk aktivitet som kunne medføre militære aksjoner.
Da han skulle arresteres, fikk han telefon fra Gestapo som utga seg for å være i Kristiansand og ville ha med Tomstad på et raid. Det Tomstad ikke visste, var at Gestapo befant seg i Lyngdal, og han hadde dermed bare en snau times forvarsel, og ikke tre. Etter å ha blitt avslørt kom Tomstad seg over til England via Sverige etter å ha ligget i skjul i flere måneder.
Hans liv under krigen ble i 1967 skildret i den norske filmen Det største spillet, laget etter Per Hanssons bok av samme navn.
Det ble i 1977 reist en minnestøtte (med relieff av Per Palle Storm) av ham ved Flekkefjord kirke.


== Familie ==
Han var sønn av bonden Aksel Emil Jonassen Tomstad (1887–1918) og Berthe Tonette Gunleivsdatter Helle (1891–1983). Han ble i 1945 gift med motstandskvinnen Tordis Sofie («Fie») Rørvik (f. 1920 – d. 2002).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Hanssons bok Det største spillet (Gyldendal, 1965) gir en detaljert beretning om ham og hans virksomhet. Boken er også filmatisert under samme tittel (regi: Knut Bohwim), og med en del av aktørene fra den tid i flere småroller. Også filmen har blitt digitalisert med dagens teknikk og utgitt på DVD under Norske klassikere – Det største spillet så sent som 27. juli 2009. 
Gunvald Tomstad omtales også flere steder i en annen bok ved navn Mannen som stjal Galtesund. Boken er skrevet av Eiliv Odde Hauge, trykket av Reistad & Sønn i Oslo og utgitt på J.W. Cappelens Forlag i 1955. Denne boken handler i hovedsak om løytnant Odd Starheim fra Farsund som blant annet stjal båten «Galtesund» for å komme over til England på trening, for deretter å vende tilbake til Norge og slåss mot tyskerne. Gunvald Tomstad omtales allerede i forordet som en av de viktigste kildene til boken.
I nyere tid har nok en bok blitt utgitt og det så sent som i 2008. Den har fått tittelen In the shadow of Gestapo og er på 280 sider, skrevet av den norsk-amerikanske forfatteren Astrid Karlsen Scott og utgitt på forlaget Nordic Adventures. Scott har også skrevet et par lignende bøker, blant annet Defiant Courage, en bok skrevet sammen med Thor Haug om krigshelten Jan Baalsrud fra filmen Ni liv (2001), deretter Silent Patriot, en bok om en av Norges mest dekorerte krigshelter, Hugo Munthe-Kaas (2004).
Wimbledon-turneringen 1991

Wimbledon-turneringen 1991 


== Menn ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Kvinner ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
ITF Menn, Kvinner