jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Men Olsenbanden var ikke død

… men Olsenbanden var ikke død! er en norsk kriminalkomedie fra 1984 regissert av Knut Bohwim. Manuset ble skrevet av Knut Bohwim og Gustav Arne Kramer. Dette er den 13. og nest siste filmen om Olsenbanden.  Hovedrollene spilles atter en gang av Arve Opsahl, Carsten Byhring og Sverre Holm. Planen til Olsenbanden denne gangen er å forfalske verdifulle malerier på Munchmuseet. De får god hjelp av Valborg som har begynt som hobby-maler.


== Handling ==
Da Egon (Arve Opsahl) slapp ut av «Botsen» hadde han ingen plan. Han hadde sittet inne med en kunsthandler (Johan Fillinger). Han fortalte Egon at franskmennene hatet Edvard Munch, siden han var mer kjent enn Picasso. Så nå skulle  franskmennene rane Munchmuseet i Oslo og brenne alle maleriene til Munch. Valborg (Aud Schønemann) hadde tatt seg jobb som vaskehjelp på museet. Hun hadde begynt å male etter Munchs malerier og de var prikk like. Olsenbanden skulle bytte ut ett og ett bilde etter hvert som Valborg malte nye bilder. Da de hadde tømt hele museet var det kun bilder som Valborg hadde malt.


== Rolleliste ==


== Trivia ==
Dette er den første filmen i serien som ikke er basert på et dansk originalmanus. Den ble påbegynt i slutten av april 1984 og sluttført i løpet av sommeren. Sentrale deler av handlingen skulle opprinnelig foregå på Hurtigruten, men disse planene ble isteden brukt i tegneserien (Olsenbanden raner hurtigruta)
I et TV-intervju gjort i forbindelse med denne filmen uttrykker Arve Opsahl at den største skepsisen til å lage nok en Olsenbanden-film kom fra flere av skuespillerne - særlig ham selv. Han begrunnet det med hvordan Egon Olsen var blitt en rolle knyttet så sterkt opp til ham som skuespiller at han ikke lenger kunne ta andre roller (og heller ikke fikk andre roller) uten at folk så på ham som Egon Olsen. Han skulle imidlertid ti år senere lykkes i å skape en ny ikonisk karakter med Henry i Mot i brøstet. I et intervju gjort i den forbindelse uttalte han at «For mitt vedkomne er Egon Olsen død. Men Henry han lever».
Dette er siste gang Carsten Byhring, Sverre Wilberg og Ove Verner Hansen opptrer i en norsk Olsenbanden-film. Byhring og Wilberg døde før siste film i serien kom i 1999, mens Hansen ikke hadde en rolle i den.
Sikkerhetssjefen på Munch-museet, spilt av Knut Lystad, refererer til et kupp som tidligere var gjort hvor en «gjeng» satte et fotografi av rommet foran linsen på overvåkningskameraet mens de gjennomførte det. Dette er en referanse til den forrige filmen i serien – Olsenbandens aller siste kupp – hvor banden nettopp gjør dette når de tømmer et pengeskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) … men Olsenbanden var ikke død! på Internet Movie Database 
(no) … men Olsenbanden var ikke død! hos Filmfront 
(sv) … men Olsenbanden var ikke død! i Svensk Filmdatabas 
(da) … men Olsenbanden var ikke død! i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) … men Olsenbanden var ikke død! på Rotten Tomatoes
Ted Ligety

Ted Ligety (født 31. august 1984) er en amerikansk tidligere alpinist. Han har fem VM-gull og to OL-gull.


== Karriere ==
Ligety debuterte i verdenscupen 22. november 2003 i Park City og fikk sin første pallplassering i et slalåmrenn i Beaver Creek 4. desember 2005. I 2004 fikk han sølv i slalåm under junior-VM i Maribor, Slovenia.
Han tok gull i den alpine kombinasjonen under OL 2006 i Torino, foran Ivica Kostelić og Rainer Schönfelder. Under VM 2009 i Val-d’Isère tok han bronse i storslalåm etter Carlo Janka og Benjamin Raich. I VM i alpint 2011 vant han gull i storslalåm.
I VM i alpint 2013 tok han tre gull, i super-G, superkombinasjon og storslalåm. Ligety er dermed én av fem mannlige alpinister som har vunnet tre eller flere gull i samme VM. De andre er Émile Allais (1937), Stein Eriksen (1954), Toni Sailer (1956 og 1958) og Jean Claude Killy (1968).
I OL 2014 i Sotsji tok han sitt andre OL-gull da han gikk til topps i storslalåm foran Steve Missillier og Alexis Pinturault.
I VM i alpint 2015 i Beaver Creek tok han sitt tredje VM-gull i storslalåm på rad, og sitt femte VM-gull totalt.
I sesongene 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2012/13 og 2013/14 vant han storslalåmcupen sammenlagt.


== Resultater i verdenscupen i alpint ==


=== Enkeltseire ===


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ted Ligety – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Ted Ligety – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ted Ligety – Olympics.com 
(en) Ted Ligety – Olympic.org 
(en) Ted Ligety – Olympedia 
(en) Ted Ligety – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ted Ligety – USAs olympiske komité 
(en) Ted Ligety – FIS (alpint) 
(en) Ted Ligety – ski-db.com
Tore Lie

Tore Lie (født 1964) er en norsk eiendomsutvikler og tidligere milliardær. Lie hadde flere gode år på begynnelsen av 2000-tallet, men mesteparten av hans formue gikk så tapt under finanskrisen.
Lie er eneeier av og daglig leder i eiendomsutviklingsselskapet Otium, men selskapet er nå i praksis kontrollert av kreditorene. Gjennom Otium eier han blant annet 50 prosent av Bryne stadion og Røldal skisenter. Lie og Otium var hovedsponsor for Bryne Fotballklubb i perioden 2006–2008. I 2005 var Lie involvert i 50 selskaper, og eide 60 000 kvadratmeter næringseiendommer i Oslo og Stavanger og 100 utleieleiligheter i Stavanger.  Han startet senere utbyggingsprosjektet Røldal Alpingrend, med over 120 prosjekterte boenheter.
Lie er bosatt i Stavanger, men kommer opprinnelig fra Bryne, et tettsted fire mil sør for Stavanger. Selskapet Otium Finans er et heleid datterselskap av Otium-konsernet i Stavanger. 
Da Fred Anton Ingebrigtsen ble siktet for innsidehandel i Acta måtte storaksjonæren Tore Lie selge seg ned i det kriserammede selskapet. Men ifølge Dagens Næringsliv gikk Lie og de tre andre lokale investorene Ståle Kyllingstad, Arvid Høiland og Roar Høiland (de to sistnevnte er far og sønn) inn med 70 millioner kroner for å redde Ingebrigtsen fra konkurs.


== Referanser ==
Flatraket

Flatraket er en liten kystbygd i Stad kommune i Vestland fylke (tidligere Selje kommune i Sogn og Fjordane, Nordfjord-regionen). Bygdens nærmeste tettsteder er Måløy (16 km) og Selje (30 km). Fra bygden har man utsikt mot Stad (Stadlandet), Sildagapet, øya Silda, Skongenes og det åpne hav.  


== Næringsliv ==
Tradisjonelt har fiske og landbruk vært sentrale næringsveier for Flatraket. Bygdens største arbeidsplass er AS Fiskevegn. Det finnes også en dagligvarebutikk på Flatraket.  


== Skole og barnehage ==
Flatraket har egen skole som har ca. 40 elever, og i tillegg ca. 10 SFO-plasser. Bygden har og barnehage, som ble åpnet i januar 1988, og som har ca. 30 barnehageplasser. Ved starten av 2021 bodde det 326 personer i Flatraket grunnkrets.


== Idrett og friluftsliv ==
Bygden Flatraket har ballbinge, fotballbane (Naustteigen stadion) med forholdsvis nytt klubbhus (1992), idrettslag med ulike idrettsgreiner, noen mindre badestrender samt stort og variert turterreng i fjellet. Godt opparbeidet trimløypa rundt Flatraksdalen er nytt i 2020. Nord i bygden er det en molo med småbåthavn. For båtfolk er det muligheter for å fiske samt for å ta turen over til den idylliske øya Silda.


== Boligfelter ==
På Flatraket er det tre boligfelt. Det nye boligfeltet på Flatraket ligger omtrent midt i bygda ovenfor gjennomfartsveien (Fv618). Boligfeltet var ferdig tilrettelagt i 2003. 


== Geografi og samferdsel ==
I sommermånedene kan en se solnedgangen ut i havet mellom øya Silda og Nord-Vågsøy dersom været tillater det. I disse månedene går sola i havet ca. 23.45. 
Bygdas geografiske plassering i nærheten av Stad og Stadhavet medfører at det innimellom kan være røffe værforhold. Full storm ved Stad merkes også godt på Flatraket. 
Småbygder rundt Flatraket (kjøreretning mot Selje, fylkesvei 618):

Håvik
Nordpollen
Kvernevika
Vetrhus
Venøy
Barmsund (hvor det også går ferje over til Barmen)
Flister
Rundereim
Moldestad
Moldefjorden
Eide
SeljeEtter tunnelen ved Gangeskaret i kjøreretning mot Måløy og Nordfjordeid møter man på grendene Straumen og Sørpollen. Rett før Straumen går kommunegrensen mellom Stad kommune og Kinn kommune. Oppe på Almenningsfjellet er det et veikryss hvor man kan ta enten til Måløy eller mot Bryggja og Nordfjordeid (Riksvei 15).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjartestad: Flatraket - Ein stad i Stad
Stad kommune
Flatraket - ei perle ved Stadhavet
Flatraket - presentasjon av kystbygda
Trondheimsleia

Trondheimsleia er havområdet mellom Smøla og Hitra og fastlandet. I sør grenser leia mot Ramsøyfjorden som skiller Smøla fra Hitra og i nord går leia over i utløpet av Trondheimsfjorden ved Agdenes.Hurtigruten og Kystekspressen mellom Kristiansund og Trondheim trafikkerer Trondheimsleia på langs, mens bilferga mellom Aure og Smøla krysser leia.
Leia er svært dyp, opptil 250 meter på det dypeste, noe som skapte problemer da Hitratunnelen ble prosjektert. Mellom Jøsnøya ved Sandstad på Hitra og Hemnskjel i Snillfjord ble det funnet en terskel som «bare» var 185 meter dyp og her ble tunnelen til slutt bygget med det laveste punktet på 264 meter.


== Se også ==
Skipsleia langs norskekysten


== Referanser ==
Kari Härkönen

Kari Härkönen (født 16. juli 1959 i Ristijärvi, Finland) er en tidligere finsk langrennsløper som vant VM-gull på 15 km under VM i Seefeld 1985. Härkönens aktive karriere varte fra 1980 til 1985, og inneholdt også en VM-bronse på stafetten under VM i Oslo 1982. Han fikk også med seg to OL-deltagelser på 15 kilometeren, med 19.-plass i 1980 og 13.-plass i 1984. Begge gangene var Härkönen over minuttet bak vinneren.


== Treg begynnelse ==
Härkönen var med på det første offisielle verdenscuprennet som ble arrangert, en 15 km i Reit im Winkl den 9. januar 1982, og ble der nummer 14 Han fikk poeng i ett verdenscupløp til i 1981–82-sesongen, med 12.-plass under VM i Oslo (som da telte som verdenscup), og endte på en 41.-plass den sesongen. Neste sesong endte Härkönen også på 41.-plass i cupen etter en åttendeplass som best (i Davos i desember 1982), men de to siste sesongene hans ga en gradvis økning. Han ble nummer 27 i totalcupen i 1983–84-sesongen, og hans siste sesong, 1984–85, ble også hans beste.


== VM-gull i hans beste sesong ==
I tillegg til VM-gullet i østerrikske Seefeld ble Härkönen nummer fem på tremila og nummer fire og beste finne på femmila, hans beste plassering på en internasjonal femmil i hans karriere.
I verdenscupen ellers fikk Härkönen en andreplass under 15 kilometeren i Cogne i desember 1984, og til sammen holdt det til en sjuendeplass i verdenscupen denne sesongen, som beste finne – dog 79 poeng bak verdenscupvinner Gunde Svan. Etter dette deltok ikke Härkönen i flere verdenscuprenn, trass i at han bare var 26 år da han vant VM-gullet. Han gikk imidlertid 15 kilometeren i det finske mesterskapet i 1987, og fikk sølv. I tillegg ble han finsk mester en gang (på tremila i 1983)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Kari Härkönen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kari Härkönen – Olympedia 
(en) Kari Härkönen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kari Härkönen – FIS (langrenn)
Frøyfjorden

Frøyfjorden er havområdet mellom Frøya og Hitra i Trøndelag. I vest grenser fjorden mot Ramsøyfjorden og i øst mot den sørlige delen av Frohavet.Fjorden er ikke dyp, bare vel 100 meter, men med svært løs og dårlig havbunn. Da Frøyatunnelen ble prosjektert og bygget på 90-tallet måtte tunneltraseen endres og hele tunnelen frysestøpes.


== Referanser ==
Fangens dilemma

Fangens dilemma er i spillteorien en situasjon eller tilstand i et spill for to personer, der hver spiller kan tilstå eller holde tett. En forutsetning for fangens dilemma er at deltakerne kun har ett valg og ikke kan gjøre det om. Varianter av fangens dilemma kommer ofte til uttrykk i situasjoner der forskjellige parter i en gitt situasjon tar beslutninger for sitt eget beste fremfor å tenke helhetlig.
For eksempel kan en person tenke at dersom han/hun lar være å betale skatt et år vil samfunnet ikke merke det ettersom så mange andre likevel betaler skatt. Risikoen er om alle tenker likt og ingen betaler skatt overhodet. Dermed kan viktige samfunnsoppgaver bli neglisjert.


== Fangens dilemma ==
To forbrytere er satt i fengsel isolert i hver sin celle. Anklageren er overbevist om at de har samarbeidet om en forbrytelse, men han trenger en tilståelse for å kunne få noen dømt. Begge fangene blir dermed lovt at dersom han tyster på kameraten og kameraten holder tett, vil han slippe fri. Kameraten vil da få en straff på 10 års fengsel. Dersom begge tyster på hverandre, vil begge få en straff på fem år. Men begge fangene vet også at dersom ingen tyster, blir begge holdt fanget i ett år før de slippes fri.
Dette kan settes opp i en tabell

Tallene angir antall år i fengsel – og de er negative – da ingen av fangene ønsker å sitte i fengsel.
Det beste utfallet for begge parter er dersom ingen tyster og begge slipper unna med ett år. Det er imidlertid farlig. Begge fangene får en strafferabatt på fem år hvis de tyster – uansett hva den andre gjør. Det vil si at hvis det ikke finnes noen «konsekvens» for å tyste, vil begge to gjøre det fordi det er bedre enn å stole på kameraten og sitte 10 år i fengsel hvis det går galt. Dermed får vi en Nash-likevekt der begge fangene tyster. Dette viser oss hvordan to aktører som tar individuelle rasjonelle valg i sum kan ta kollektive irrasjonelle valg.
Det finnes også måter å oppheve Nash-likevekten i slike sammenhenger. I dette tilfellet må konsekvensen være større enn 5 år i fengsel for at Nash-likevekten skal oppheves. Et eksempel kan være at de blir drept eller mishandlet av kameratgjengen når de kommer ut. Dette vil føre til at det mest lønnsomme for kameratene vil være å holde tett. Hvis det er opprettet en slik «avtale» på forhånd, kan begge være sikre på at den andre vil holde tett, og utfallet blir optimalt for begge parter. 
Denne teorien brukes også i økonomien, men i det tilfellet vil det være om to bedrifter skal samarbeide om prisene eller gå imot hverandre. Mens det mest lønnsomme hadde vært å samarbeide, vil ofte bedriftene gå mot hverandre og presse prisene ned.


== Se også ==
Allmenningens tragedie


== Eksterne lenker ==
«5 eksempler på fangenes dilemma i virkeligheten»
«En fryktelig ulykke og et høyst reelt fangenes dilemma», fra nettstedet spillteori.no
Tomas von Brömssen

Tomas von Brömssen (født 8. mai 1943 i Göteborg) er en svensk skuespiller.
Han er sønn av kunstneren Birger von Brömssen og hans hustru Elvi f. Tengblad. Brömssen (opprinnelig Bröms) er en adelsslekt fra Livland. Den ble adlet i 1678 og introdusert på Riddarhuset i Stockholm to år senere.


== Utdannelse og karrière ==
Tomas von Brömssen ble utdannet ved teaterskolen i Malmö. Han ble landskjent i både Sverige og Norge gjennom rollen som skraphandlersønnen Herbert i TV-serien Albert og Herbert med Sten-Åke Cederhök, av denne kalt Hebbelille. 
Brömssen og Cederhök arbeidet sammen i flere revyer, og Brömssen har også hatt stor suksess med egne revyer. I senere år har Tomas von Brömssen gjort mange seriøse rolleportretter både på teater og i dramafilmer.
Norge er et land Brömssen har vært flere ganger i og her gjort suksess med sine mange rolletolkninger og oppsetninger.


== Filmografi (utvalg) ==
1970 – Den magiska cirkeln
1977 – Himmel och pannkaka
1978 – Bomsalva
1984 – Mannen från Mallorca
1985 – Rød snø (TV-serie)
1985 – Mitt liv som hund
1986 – Pilen Flyttebyrå (TV-serie)
1989 – 1939
1989 – Resan till Melonia (stemme som Ariel)
1989 – Marerittet (TV-serie)
1989 – Vildanden (Fjernsynsteater)
1995 – En på miljonen
1995 – Lust och fägring stor
1996 – Juloratoriet
1997 – Adam & Eva
1998 – Från regnormarnas liv (Fjernsynsteater)
1999 – Sofies verden
2000 – Hundhotellet. En mystisk historia (stemme som hotellportiern)
2002 - Himmelen kan vente (Fleksnes)
2005 – Saltön (TV-serie)
2005 – Lovisa och Carl Michael (dramafilm i to deler om to dager i ekteparet Bellmans liv)
2008 – Veien til Paradis (Programleder dokumentar 5 episoder TV2)
2009 – Hotel Cæsar (Gjesterolle som Lars Gunnar Skogli)


== Priser (utvalg) ==
1993 – Edvardpriset
Årets göteborgare 1995
1995 – Guldbagge for beste mannlige birolle i filmen Lust och fägring stor
2005 – Karl Gerhards Hederspris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomas von Brömssen på Internet Movie Database 
(sv) Tomas von Brömssen i Svensk Filmdatabas 
(da) Tomas von Brömssen på Filmdatabasen 
(da) Tomas von Brömssen på danskefilm.dk 
(da) Tomas von Brömssen på danskfilmogtv.dk 
(da) Tomas von Brömssen på Scope 
(fr) Tomas von Brömssen på Allociné 
(en) Tomas von Brömssen på AllMovie 
(en) Tomas von Brömssen hos Rotten Tomatoes 
(en) Tomas von Brömssen hos The Movie Database
Criminal Minds

Criminal Minds er en amerikansk krim- og thrillerserie som ble sendt på CBS fra 2005 til 2020. Serien omhandler etterforskningsenheten Behavioral Analysis Unit ved FBI, som rykker ut ved spesielt alvorlige forbrytelser for å bistå lokale etterforskere med å utarbeide en profil av gjerningspersonen.
Etterforskningsgruppen består av avdelingssjefen Aaron Hotchner (Thomas Gibson); FBIs ledende psykoanalytiker, David Rossi (Joe Mantegna); en ekspert på tvangslidelser, Derek Morgan (Shemar Moore); et geni med fotografisk hukommelse, dr. Spencer Reid (Matthew Gray Gubler); Jennifer «JJ» Jareau (A.J. Cook) og «Alex Blake» (Jeanne Tripplehorn), spesialist i lingvistikk. En tidligere sedelighetsetterforsker, Elle Greenaway (Lola Glaudini). David Rossi (Joe Mantegna ) erstattet Jason Gideon (Mandy Patinkin) etter at han valgte å forlate avdelingen. Emily Prentiss (Paget Brewster) ble i sesong 8 erstattet av «Alex Blake».
I sesong 6 ble rollefiguren Jennifer «JJ» Jareau erstattet av Ashley Seaver (Rachel Nichols), som senere forlot serien fordi JJ returnerte for fullt i sesong 7.
En spin-off-serie kalt Criminal Minds: Suspect Behavior ble lansert i 2011, med en rolleliste bestående av blant andre Forest Whitaker, Janeane Garofalo og Kirsten Vangsness. 
Criminal Minds: Beyond Borders er en annen spin-off, og seriens pilotepisode ble sendt i sendetiden til Criminal Minds 8. april 2015.


== Unsub ==
I serien gjengår begrepet unsub som slang for Unknown Subject of an Investigation, eller den ukjente i etterforskningen.


== Episoder ==
Se Liste over Criminal Minds-episoder


== Roller ==
Mandy Patinkin - Jason Gideon (sesong 1 – sesong 3)
Thomas Gibson - Aaron Hotchner (sesong 1–12)
Shemar Moore - Derek Morgan (sesong 1 – sesong 11)
Matthew Gray Gubler - Dr. Spencer Reid (sesong 1 – )
A.J. Cook - Jennifer «JJ» Jareau (sesong 1 – )
Lola Glaudini - Elle Greenaway (sesong 1 – sesong 2)
Kirsten Vangsness - Penelope Garcia (sesong 1 – )
Paget Brewster - Emily Prentiss (sesong 2 – sesong 7, sesong 12 -)
Joe Mantegna - David Rossi (sesong 3 – )
Rachel Nichols - Ashley Seaver (sesong 6)
Jeanne Tripplehorn - Alex Blake (sesong 8 - )


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Criminal Minds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Walter Steiner

Walter Steiner (født 15. februar 1951) er en sveitsisk treskjærer og tidligere skihopper. Han vant det aller første verdensmesterskapet i skiflyging i Planica i 1972, og vant en ny VM-tittel i skiflyging i 1977.
Under OL 1972 i Sapporo tok han sølv i storbakkerennet etter den polske overraskelsesmannen Wojciech Fortuna. I 1977 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
Etter at han la opp arbeidet han hos skiprodusenten Kneissl og laget der bredere hoppski som ledende hoppere tok i bruk. På 1980-tallet var han hopptrener i USA og lærte der bort V-stilen før Boklöv slo igjennom med stilen noen år senere. Steiner har bodd mange år i Falun i Sverige der han arbeider som vaktmester i kirken. Hans kone er svensk. Den tyske regissøren Werner Herzog laget i 1974 TV-filmen Die große Ekstase des Bildschnitzers Steiner om Walter Steiner. Filmen viser Steiner i aksjon i Planica, Garmisch-Partenkirchen og Oberstdorf.
Steiner argumenterte lenge for at hoppbakkene var uheldig utformet med for bratt unnarenn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Walter Steiner – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Walter Steiner – Olympedia 
(en) Walter Steiner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Walter Steiner – FIS (skihopping) 
(en) Walter Steiner på Internet Movie Database 
(sv) Walter Steiner i Svensk Filmdatabas 
(fr) Walter Steiner på Allociné 
(en) Walter Steiner på AllMovie 
(en) Walter Steiner hos The Movie Database
Simon Pegg

Simon Pegg (født 14. februar 1970) er en engelsk standup-komiker, manusforfatter og skuespiller.
Pegg er født og oppvokst i Gloucester, og studerte drama på University of Bristol. I 1993 flyttet han til London der han opptrådte som standup-komiker før han slo igjennom som skuespiller i TV-serier som Six Pairs of Pants, Faith in the Future, Big Train og Hippies. I 1995 spilte han inn en episode av Doctor Who, med Christopher Eccleston som Doktoren.
I 1999 skapte og skrev han Channel 4-serien Speisa sammen med Jessica Hynes. For denne rollen ble han nominert til en British Comedy Award for beste mannlige nykommer. Serien gikk over to sesonger, og har senere blitt en kult-hit på DVD. Serien er fylt med referanser til andre filmer og serier, som har blitt Peggs varemerke.
I 2004 skrev Pegg, sammen med Speisa-regissør Edgar Wright, manus til sin første film, Shaun of the Dead. Filmen ble en overraskende suksess, og banet vei for Pegg til større produksjoner. I 2006 dukket Pegg opp i minst tre filmer, blant annet Mission: Impossible 3 der han spilte Ethan Hunts (Tom Cruise) sin partner. I tillegg jobbet han sammen med Wright på filmen, Hot Fuzz, som er en politifilm, også den med klare referanser til andre filmer.
Simon Pegg har også oversatt den norske animasjonsfilmen Slipp Jimmy fri til engelsk, og hadde stemmen til Odd i den internasjonale versjonen. Pussig nok hadde den nåværende Doktor Who, David Tennant en av stemmene i filmen.
Pegg giftet seg sommeren 2005 med sin mangeårige kjæreste Maureen McCann.


== Filmer med Simon Pegg ==
Absolutely Anything 2015
The World's End 2013
Paul 2011
Mission: Impossible - Ghost Protocol 2011
Star Trek (film) 2008
Hvordan miste venner og legge seg ut med folk 2008
Run, Fat Boy, Run 2007
Hot Fuzz 2007
Slipp Jimmy fri 2006
Big Nothing 2006
The Good Night 2006
Mission: Impossible 3 2006
Land of the Dead 2005
The League of Gentlemen's Apocalypse 2005
Shaun of the Dead 2004
The Reckoning 2003
24 Hour Party People 2002
The Parole Officer 2001
Guest House Paradiso 1999


== TV-serier med Simon Pegg ==
Doctor Who 2005
I Am Not an Animal 2004
Krigens brorskap 2001
Hippies 1999
Speisa 1999
Big Train 1998
Is It Bill Bailey? 1998
We Know Where You Live 1997
Faith in the Future 1995
Asylum 1996
Six Pairs of Pants 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Simon Pegg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Simon Pegg på Internet Movie Database 
(sv) Simon Pegg i Svensk Filmdatabas 
(da) Simon Pegg på Filmdatabasen 
(da) Simon Pegg på Scope 
(fr) Simon Pegg på Allociné 
(en) Simon Pegg på AllMovie 
(en) Simon Pegg hos Turner Classic Movies 
(en) Simon Pegg hos Rotten Tomatoes 
(en) Simon Pegg hos The Movie Database 
(en) Simon Pegg hos Behind The Voice Actors