jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skrautvål kirke

Skrautvål kirke er en korskirke fra 1785 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.
Påbygd: 1861 våpenhus, 1881 og 1891.


== Eksterne lenker ==
Skrautvål kirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
«Skrautvål kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nikolaj Jezjov

Nikolai Jezjov (født 19. apriljul./ 1. mai 1895greg., død 4. februar 1940) var en sovjetisk hemmelig politimann og politiker under Josef Stalins kommunistiske regime. Han var leder av Sovjetunionens hemmelige politi NKVD under de mest intense utrenskningene i 1936-38. 
Jezjov ble skjøvet ut av sin nestkommanderende, Lavrenti Berija og avsatt i 1938. Jezjov var da alkoholisert. Han ble arrestert i 1939 og henrettet 2. februar 1940, bøddel var Vasilij Blokhin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jörg Baberowski: Verbrannte Erde. Stalins Herrschaft der Gewalt; Beck München 2012; ISBN 978-3-406-63254-9
J. Arch Getty, Oleg V. Naumov: Yezhov. The Rise of Stalin’s „Iron Fist“; Yale University Press, 2008; ISBN 0-300-09205-9
Aleksander Mikhailovitsj Orlov: The Secret History of Stalin’s Crimes; Random House, 1953
Oleg Vitaljevitsj Chlevnjuk: The History of the Gulag; Yale University Press New Haven & London, 2004; ISBN 0-300-09284-9
Б. Б. Брюхонов, Е.Н. Шошков (B. B. Brjuchonow, E. N. Schoschkow): Оправданию не подлежит: Ежов и ежовщина, 1936–1938 гг (Freispruch ist nicht möglich: Jeschow und die Jeschowtschina 1936 bis 1938); ООО „Петровский фонд“ Sankt Petersburg 1998; ISBN 5-7559-0022-1
Marc Jansen, Nikitia Petrov: Stalin’s Loyal Executioner: People’s Commissar Nikolai Ezhov; Hoover Institution Press, 2002; ISBN 0-8179-2902-9, Online-Ausgabe
Антон Антонов-Овсеенко: Бе́рия; Фирма Издательство ACT, Moskau, 1999; ISBN 5-237-03178-1
Алексей Полянский: ЕЖОВ – История „железного“ сталинского наркома; Moskau, 2001; ISBN 5-7838-0825-3
Roi Alexandrovitsj Medvedev: Let History Judge; Columbia University Press, 1989; ISBN 0-231-06351-2
Viktor Suvorov: Inside Soviet Military Intelligence; Macmillan Pub. Co., 1984; ISBN 0-02-615510-9
Simon Sebag Montefiore: Stalin – The Court of the Red Tsar; Alfred A. Knopf, a Division of Random House, New York, 2004; ISBN 1-4000-4230-5
Donald Rayfield: Stalin and his Hangmen. The Tyrant and those who killed for him; Random House, 2004; ISBN 0-375-50632-2
Dimitri Volkogonov: Stalin. Triumph und Tragödie. Ein politisches Porträt. Aus dem Russischen von Vesna Jovanoska, Econ Verlag Düsseldorf, 1989, 3. Auflage 1996; ISBN 3-430-19847-X
Gerd Koenen: Utopie der Säuberung. Was war der Kommunismus, Alexander Fest Verlag, Berlin 1998; ISBN 3-8286-0058-1
Alan Bullock: Hitler und Stalin. Parallele Leben, Taschenbuchausgabe März 1998 Wilhelm Goldmann Verlag, München; ISBN 3-442-12757-2
Н. В. Петров, К. В. Скоркин (N. V. Petrov, K.V. Skorkin): Кто руководил НКВД, 1934–1941 – Справочник (Wer hatte die Regie im NKWD, 1934 bis 1941 – Verzeichnis); Swenja-Verlag 1999; ISBN 5-7870-0032-3 online
Strand kirke (Valdres)

Strand kirke (Svenes kirke) er en laftet korskirke fra 1735 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke. Kirken ble oppført på Svenes i 1735, og Svenes-navnet brukes fortsatt for sognet og ofte også for kirken. I 1860 ble kirken flyttet til Strand og fikk sin nåværende form. Noe av inventaret er fra en stavkirke som denne kirken avløste i 1735. 


== Litteratur ==
Jahnsen, Jahn Børe; Riste, Synnøve; Håre, Signe Nes (1985). Kyrkja ved fjorden: Svenes kyrkje på Strand 250 år. Svenes sokneråd. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Kyrkja vår 1860–1960. Svenes sokneråd. 1960. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 572. ISBN 82-7527-022-7. 
Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland fylke (Riksantikvaren, 2016), s. 102.


== Eksterne lenker ==
(no) «Strand kirke (Valdres)». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Strand kirke (Valdres)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Sunniva Gylver

Sunniva Gylver (født 1967) er en norsk luthersk prest i den norske kirke. Hun har også ledet noen livssynsprogrammer på TV og utgitt flere bøker.


== Biografi ==
Gylver er født i Danmark av dansk-norske foreldre, og oppvokst i Norge. Hun ble utdannet teolog ved Menighetsfakultetet og har i tillegg mellomfag i sosiologi.  
Hun startet yrkeskarrieren som ungdomsprest i Røa og Voksen (1996–1997) og var deretter studentprest ved Høgskolen i Oslo (1997–2003). Hun ble ansatt som menighetsprest i Oslo Domprosti i 2003.Hun har vært stipendiat ved MF vitenskapelig høyskole siden 2013 og har vært ansatt som universitetslektor samme sted.I 1996 ledet hun livssynsprogrammet Nåde den som tror på TV 2. Hun fikk programlederoppdraget på bakgrunn av at hun ble intervjuet i første sesong av programmet. Da gjorde hun så sterkt inntrykk på medprogramleder Espen Sletner at han tilbød henne jobb da programleder Per Anders Nordengen fikk andre oppgaver. Hun ledet ytterligere to livssynsserier, ett på TV 2 og ett på NRK. 
Gylver har utgitt bøkene Åpen himmel (2000) og Søndager med Sunniva (2009), og er medforfatter på De store ordene (2006), Kunsten å bruke følelser (2007) og Tro på tvers (2019). Hun var redaktør for bladet Luthersk Kirketidende fra 2005 til 2014 og vært spaltist i Aftenposten, Vårt Land og ukebladet Familien.


== Privatliv ==
Sunniva Gylver ble gift i 1988 med kunstner Lars Kristian Gylver (f. 1966, d. 2021).


== TV ==
(programleder)

Nåde den som tror (TV 2) (1996)
Deilig er jorden (TV 2) (1997)
Kassa blanka (NRK) (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sunniva Gylver – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sunniva Gylver på Internet Movie Database
Ilene og Presterødkilen våtmarkssystem

Ilene og Presterødkilen Ramsarområde er et våtmarkssystem  i Tønsberg kommune, Vestfold, etablert i 1985. Området består av de to naturreservatene Ilene naturreservat og Presterødkilen naturreservat. 
Begge naturreservatene består av store våtmarksarealer, og en stor del av dem er gruntområder som blottlegges ved fjære sjø. Begge områdene utgjør et samlet Ramsarområde.

Presterødkilen er en grunn fjordarm med store mudderflater ved lavvann. Ilene inneholder områder med sump, fuktige enger, beiter og skog. Ilene ligger vest for Tønsberg sentrum, mens Presterødkilen ligger øst for sentrum. Fylkets nest største elv, Aulielva, renner ut i Semskilen innerst i Byfjorden, og danner et våtmarkssystem med stor internasjonal verneverdi.
Ilene og Presterødkilen er viktige fuglebiotoper. Nærmere 300 fuglearter og 200 plantearter finnes på Ilene. Noen arter bruker området til mellomlanding og spisested under trekkene, andre arter hekker i området. Flokker på tusen fugler er ikke uvanlig.  
Ornitologer driver med ringmerking og registrering av fuglelivet på Ilene, der det er satt opp et spesielt 8 meter høyt fugleobservasjonstårn. 
Natursenteret Besøkssenter våtmark Ilene ligger ved Ilene naturreservat i Tønsberg. Bygningene var tidligere husmannsplass under Jarlsberg hovedgård. Fylkesmannen har siden 1988 benyttet stedet til å informere allmennheten og skoleklasser om natur og miljøvern.Tjuvholmen ligger ytterst mot Byfjorden, og her var Tønsbergs rettersted i middelalderen. Herfra er det praktfull utsikt inn mot Nordbyen og Slottsfjellet. Her var det brygge tilhørende Jarlsberg hovedgård. Herfra ble herskapene i båt brakt ut til Bolærne der de hadde landsted. 

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
fuglekamera.no fra Fylkesmannen i Vestfold
Tingnes kirke

Tingnes kirke er en kirke bygd i en vifteplan fra 1972 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tre og har ca. 260 plasser.


== Eksterne lenker ==
(no) «Tingnes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Tingnes menighet
Tingnes kirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
Tisleidalen kirke

Tisleidalen kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1957 i Tisleidalen i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tre og har 130 plasser.


== Eksterne lenker ==
Tisleidalen kirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
(no) «Tisleidalen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Tisleidalen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Vestlandspanel

Vestlandspanel (også kalt supanel) karakteriseres av liggende bord, festet slik at det ene dekker litt over kanten på bordet nedenfor.
På Vestlandet var det mangel på godt  laftetømmer, noe som førte til at det ble vanlig å lafte husene med halvkløvinger.  Veggen ble stabilisert med ca. 10 centimeter lange opplengere som ble festet vertikalt på veggen. Dermed ble det naturlig å feste panelet horisontalt.  I det fuktige klimaet på kysten hadde vestlandspanelet også en annen fordel, panelet nærmest bakken vil alltid være mest utsatt for råte. Med vestlandspanel er det enkelt å skifte ut de nederste bordene.
Ulnes kirke

Ulnes kirke er en langkirke fra 1250 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke. Opprinnelig datering baserer seg på stilhistorisk datering på murverket. Deler av takkonstruksjonen i kirken er dendrokronologisk datert til 1265-1266 av NIKU. Slidredomen, en annen middelalderkirke i området, er også tidfestet ved hjelp av samme metode til 1268 mens det ar antatt at murarbeidet er fra slutten av 1100-tallet. har Også i denne kirken ble det brukt materialer i takkonstruksjonen.Murarbeidet er fra overgangen mellom romansk og gotisk stil.
Byggverket er i stein, har 220 plasser og har innslag av både romansk og gotisk arkitektur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Ulnes kirke i Norges Kirker utgitt av NIKU og KA
(no) «Ulnes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Ulnes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Davenport

Davenport er en by i Iowa i USA. Den ligger ved bredden av Mississippi, på en av de få lengre strekningene der elva renner fra øst mot vest. Posisjonen er 41°33′ N, 90°35′ V. Folketallet var i 2000 98 359.
Navnet har byen etter den første europeeren som slo seg ned fast her, handelsmannen «oberst» George Davenport. Dette var i 1805. Inntil da var området bebodd av sauk- og fox-stammene. Det var jamnlig stridigheter mellom disse og den økende kolonibefolkninga, men i 1832 inngikk sauk-høvdingen Keokuk og general Winfield Scott en fredsavtale som avslutta Svarte Hauk-krigen (Black Hawk War), oppkalt etter en annen av stammens høvdinger. Avtalen gav USA 24 000 km² nytt land. Davenport fikk bystatus i 1839.
Byen ligger midt i USAs tornadobelte, men har likevel bare blitt ramma av én alvorlig tornado, i 1854. Dette sies å skyldes en velsignelse som hviler over området fra før koloniseringa.
Den første jernbanebrua over Mississippi blei bygd mellom Davenport og byen Rock Island i Illinois i 1856. Jernbanen blei sett på som en stor trussel mot dampskipstrafikken, og bare uker etter at brua stod ferdig, kjørte en dampbåt inn i den. Båteierne gikk også til rettssak mot jernbaneselskapet, som for øvrig benytta seinere president Abraham Lincoln som advokat.
Davenport er den største byen langs Mississippi som ikke er beskytta av permanente diker eller andre flomhindringer, noe som gjør at byen raskt kommer i nyhetsbildet i en flomsituasjon. Myndighetene har imidlertid fastsatt at nybygg skal sikres enkeltvis mot hundreårsflom.
I Davenport ligger Palmer College of Chiropractic, som regnes som kiropraktikkens fødested. Skolen blei oppretta i 1897 av Daniel David Palmer.
I byen arrangeres flere kjente festivaler, bl.a Mississippi Valley Blues Festival og Bix Beiderbecke Memorial Jazz Festival, oppkalt etter kornettisten Bix Beiderbecke, som var født her.
Davenport var den første byen i USA som ansatte en kvinnelig rektor. Det var da Phebe Sudlow i 1872 ble leder for Davenport High School. To år seinere blei hun den første kvinnelige kommunale skolesjefen.
Skuespilleren Lara Flynn Boyle er født i Davenport, mens Cary Grant døde der, etter at han i 1986 fikk slag under ei forestilling.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Davenport, Iowa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Davenport, Iowa – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Nord-Fron prestegjeld

Nord-Fron prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Nord-Gudbrandsdal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Nord-Fron kommune i Oppland fylke, og hovedkirken var Sødorp kirke.


== Historikk ==
Suðþorp sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.Ved reskript 6.12.1737 ble "Breden-Bygden" delt mellom Waage og Froen prestegjeld.
Ved en kgl. res. 10.8. 1850, med virkning fra samme dag, ble Fron prestegjeld delt i Søndre og Nordre Fron prestegjeld. Nordre Fron prestegjeld skulle bestå av Sødorp kirke hovedsokn, samt Kvam og Kvikne annekssokn.Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.Nord-Fron prestegjeld og dets sogn er nå en del av Nord-Fron kirkelige fellesråd underlagt Nord-Gudbrandsdal prosti.


== Referanser ==
Skåbu kirke

Skåbu kirke er en korskirke fra 1927 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er i tømmer og har 150 plasser.
Altertavle og prekestol i tradisjonell akantus-stil.


== Litteratur ==
Skåbu kyrkje. Skåbu. 1992. ISBN 82-90117-15-9. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Skåbu kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 611. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Skåbu kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Norsk nettskole
Nord-Fron kyrkjelege fellesråd
«Skåbu kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Zebramalle

Zebramallen (L-46) er en art maller. Den har navnet sitt fra de hvite og svarte stripene som minner om mønsteret på en sebra. Det er en populær akvariefisk. Den er utbredt i Xingu, en sideelv til Amazonas.
Fisken ble eksportert fra Brasil i så store antall at arten ble truet. Brasils myndigheter svarte ved å forby eksport av zebramaller. Siden dette forbudet ble innført, har det blitt mer aktuelt å drette opp denne eksotiske, kostbare og populære mallen i fangenskap.
Selv om zebramallen noen ganger beskrives som en sugemalle, brukes dette ordet stort sett om fisker som lever av alger. Zebramallen er definitivt ikke en algeeter, og skal ha kjøtt i kosten.
Arten ble først beskrevet i 1991, som den første i gruppen Hypancistrus. I 2002 ble Hypancistrus inspector beskrevet, og i 2007 ytterligere fire arter.


== Eksterne lenker ==
(en) zebramalle – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) zebramalle i Encyclopedia of Life 
(en) zebramalle i Global Biodiversity Information Facility 
(en) zebramalle hos FishBase 
(en) zebramalle hos ITIS 
(en) zebramalle hos NCBI 
(en) Kategori:Hypancistrus zebra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hypancistrus zebra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hypancistrus zebra – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hypancistrus zebra Isbrücker & Nijssen, 1991 - FishBase
Fjernsyn i Albania

Fjernsyn i Albania er relativt nytt, da de første regelmessige sendingene ikke startet før i 1971. Det statsfinansierte radio- og TV-selskapet heter RTS (RadioTelevizioni Shqiptar). Siden 1990-tallet har RTS fått konkurranse fra flere private aktører, for eksempel TV Klan og TV Arberia. I tillegg kan gresk og italiensk TV tas inn på flere steder i Albania.
Sødorp kapell

Sødorp kapell er en langkirke fra 1929 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.
Kapellet ble utvidet i 1970-72 og 2009. Bygningen er av tre og har 169 plasser.
Kapellet ble oppført på tomten etter Sødorp kirke, etter at denne ble flyttet fra dette stedet til nåværende plass på prestegårdens grunn nordvest for Vinstra i 1910.
Kirkegården ved kapellet har mange eldre gravminner. Mange klebersteinsgravminner er bevart fra slutten av 1700-tallet og fra 1800-tallet. Noen står fortsatt på plass, mens andre er plassert i et eget skur for oppbevaring av gravminner. En del gravminner av tre er festet til kirkegårdsgjerdet bak kapellet. Ved kirken er det også satt opp et gravminne over Per Olsen Hågå – den historiske Per Gynt.
På kirkebakken står en bauta til minne om prost Hugo Friderich Hiorthøy, som på dette stedet fikk bygd et kornmagasin i 1779 – Det velmeente Froenske Magasin.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 611. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Sødorp kapell». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Sødorp kapell». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Nord-Fron kirkelege fellesråd
Kyrkjene i Nord-Fron (Norsk skolenett)
Fjernsyn i Bulgaria

Fjernsyn i Bulgaria ble introdusert i 1959. Som alle medier i landet var fjernsynet kontrollert av det nasjonale kommunistpartiet fram til 1989.
Det statlige Bâlgarska Nationalna Televizija (BNT) har to kanaler: De nasjonale kanalene BNT 1 og BNT 2 samt satellittkanalen BNT World.


== Eksterne lenker ==
Råd for Electroniske medier i Bulgaria
Kommisjon for regulering av kommunikasjoner i Bulgaria
Herfra til evigheten (TV-serie)

for den amerikanske filmen med samme navn se Herfra til evighetenHerfra til evigheten er en norsk livssynsserie med Kjell Erik Moen som gikk på NRK1 i 2002. Konseptet i denne serien gikk ut på at Moen reiste verden rundt (og i Norge) for å finne nordmenn som hadde reist til andre siden av jordkloden ut av ideologiske årsaker. Reisen gikk til Uganda, India, Bolivia, Chicago, Thailand og Mosambik, i Oslo og på Lista. Programmet gikk på søndager kl 22:30.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside (arkiver hos NRK)
Fjernsyn i Irland

Fjernsyn i Irland går tilbake til 1961, da det statlige kringkastingsselskapet Raidió Teilifís Éireann (RTÉ) startet sendinger. I bakkenettet sendes tre kanaler: RTÉ One, RTÉ Two og TV3. Dessuten finnes den irskspråklige kanalen TG4.
RTÉ startet sendinger med kanalen som nå kalles RTÉ One i 1961. Selskapet startet sin andre kanal, RTÉ Two, i 1978.  Den gæliskspråklige kanalen Teilifís na Gaeilge, eller TG4, startet sine sendinger i 1996. To år senere, i 1998, kom den kommersielle kanalen TV3 på luften.RTÉ One, RTÉ Two og TG4 eies av Raidió Teilifís Éireann, mens TV3 kontrolleres av ITV plc og CanWest Global Communications.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
RTÉ Television
TV3
Irish TV. The story of Irish Television
Karl Strømme

Karl Tomas Bergh Strømme (født 26. februar 1976 i Bergen) er en norsk jazztrompetist utdannet ved Norges musikkhøgskole Oslo og Rytmisk Musikkonservatorium i København. Har studert under Arve Henriksen, Jon Eberson og Flemming Agerskov. Han  har drevet turnevirksomhet i Skandinavia og tidvis i Europa  som medlem av  The European Youth Jazz Orchestra.
Han leder for tiden Telenor Storband og underviser på Norges musikkhøgskole. Karl Strømme har også komponert musikk for bl.a. for NRK. Strømme er oppvokst i Fredrikstad og på Bygdøy, der han også driver sitt eget lydstudio DynaLyd
I 2004 mottok han Léonie Sonnings musikkpris.Han er aktuell med bandet Peloton og forventes å slippe CD i 2007. Karl Strømme har tidligere spilt med blant annet Jono El Grande. Sandvika Storband, Gunhild Nyborg, La Mascara Snake, Birgitte Damberg, 
Karl Strømme er også dirigent for Uranienborg Skolekorps


== Diskografi ==
Corrupted Mirror (2009), med Steinar Nickelsen og Erik Nylander


=== Peloton ===
Selected Recordings (2007)
The Early Years (2011)


=== Sandvika Storband ===
Lining Up! (1999)


=== European Jazz Youth Orchestra ===
Swinging Europe 2003 (2003)


=== Deltar på ===
Edvard Bredok: Instant Critique (1999)
Rex Rudi: Her om dagen i Lagunen (1999)
Birgitte Damberg Trio: Now (2003)
La Mascara Snake: La Mascara Snake .....Goes Fishing (2003)
Jono El Grande: Fevergreens (2003)
Richard Nygaard: The Book of Vast Ideas (2004)
Gunhild Nyborg: Transitions (2006)
Nickelsen Trio: Mise en Bouteille à New York (2007)
Rex Rudi: Så lenge det er natt (2008)
Rex Rudi: Alt er vel (2008)
Jørn Atle Støa: Gnøkkel og Fnøkkel og det synkende tonometer – Musikkplaneten Melo (2010)
Monoswezi: Monoswezi (2010)
Monoswezi: The Village (2014)
Tomas Drefvelin: Enkle tanker (2015)
Tomas Drefvelin: De gjennomførte menns hotell I (2016)
Tomas Drefvelin: De gjennomførte menns hotell II (2018)
Prosjekt 1: Prosjektlåt 1 (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside myspace
Pelotonjazz myspace
Sødorp kirke

Sødorp kirke er en korskirke fra 1752 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.
Byggverket er av tømmer og har 300 plasser. Den ble bygget som sognekirke for Sødorp anneks i Fron prestegjeld, og ble først i 1864 hovedkirke i Nord-Fron prestegjeld. Prestegjeldet består ellers av Kvam, Kvikne og Skåbu sogn. Kirken stod før 1910 på Sødorp, sør på Vinstra.
Mye av inventaret er laget av Kristen Listad i 1762–65. Det gjelder altertavle og prekestol, korbue, krusifiks og relieffigurer av Peter og Sakkeus på to av dørene. Klebersteinsdøpefonten er fra middelalderen. Kirken har fått digitalorgel på 2000-tallet.


== Litteratur ==
Ottesen, Per, red. (2002). Sødorp kyrkje 1752–2002. Sødorp sokneråd. 
Rasmussen, Alf Henry (1993). Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 611. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Sødorp kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Sødorp kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Nord-Fron kirkelige fellesråd
Mira Furlan

Mira Furlan (født 7. september 1955 i Zagreb i Jugoslavia, død 20. januar 2021) var en jugoslaviskfødt kroatisk skuespiller som arbeidet i USA. Hun forlot Jugoslavia i forbindelse med borgerkrigene på 1990-tallet. Furlan er kjent for sin rolle som ambassadør Delenn i sciencefiction­serien Babylon 5 (1994–1998) og i rollen som Danielle Rousseau i tv-serien Lost.


== Bakgrunn ==


=== Tidlig liv og familie ===
Furlan ble født til en familie som har mange universitetsprofessorer i Zagreb, som på den tiden var en del av Jugoslavia, nå hovedstad i Kroatia. Furlans farfar var slovensk, og hennes farmor var kroatisk. Hennes morfar var jødisk.Furlan var gift med serbiske Goran Gajić og sammen fikk de en sønn, Marko Lav Gajic (født 15. desember 1998). Hun og Goran flyktet til New York i 1991 etter å ha mottatt opptil hundre dødstrusler om dagen på grunn av en uttalelse om borgerkrigen i Jugoslavia hvor hun sa at kunst ikke skal fremme politiske ideer. Gajić regisserte henne i en episode av Babylon 5 og andre stykker.


== Skuespillerkarriere ==


=== Jugoslavia ===
Furlans filmkarriere inkluderte roller i over 25 filmer. Hun var med i Emir Kusturicas Cannes-vinnende og Oscar-nominerte film When Father Was Away On Business. I tillegg til flere filmer, opptrådte Furlan jevnlig på jugoslavisk fjernsyn, i hovedroller i flere serier og tv-filmer. Hun fikk alle de høyeste prisene i sitt tidligere land, både for arbeide på scene og film, inklusive to Golden Arenas i kategorien for beste skuespillerinne.


=== Babylon 5 ===
I 1994 startet sciencefiction­serien Babylon 5. Furlan spilte rollen som Delenn, Minbaris ambassadør til romstasjonen Babylon 5. Serien gikk i fem sesonger, var en kjempesuksess og Furlan var med i alle sesongene. Hun spilte også i flere av spinoff-filmene basert på Babylon 5, den siste i 2007.


==== Etter Babylon 5 ====
I tiden etter Babylon 5 var den mest kjente rollen «Danielle Rousseau» i tv-serien Lost.


== Priser og nominasjoner ==
Golden Arena (Pula Film Festival of Yugoslavian Films)

1986 – Vinner – Best Actress – Lepota poroka
1982 – Vinner – Best Supporting Actress – KiklopUniverse Reader's Choice Award (Sci-Fi Universe Magazine, USA)

1999 – Vinner – Best Supporting Actress in a Genre TV Series – Babylon 5


== Utvalgt filmografi ==
Listen under er ikke komplett

2004–2008 – Lost, (tv-serie 14 episoder)
1994–1998 – Babylon 5, (tv-serie 96 episoder)
1998 – Babylon 5: Thirdspace, film
1998 – Babylon 5: In the Beginning, film
1997 – Spider-Man, (tv-serie 4 episoder)
1993 – Babylon 5: The Gathering, film


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mira Furlan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mira Furlan på Internet Movie Database 
(sv) Mira Furlan i Svensk Filmdatabas 
(da) Mira Furlan på Filmdatabasen 
(fr) Mira Furlan på Allociné 
(en) Mira Furlan på AllMovie 
(en) Mira Furlan hos The Movie Database