Macbeth (skuespill)

For den historiske kongen, se Macbeth av Skottland
Macbeth (engelsk originaltittel: The Tragedy of Macbeth) er et tragisk drama av William Shakespeare, antatt første gang framført i 1606. Stykket dramatiserer de skadelige fysiske og psykologiske effektene av de politiske ambisjonene til de som søkte makt for sin egen del. Av alle de skuespill som Shakespeare skrev under styret til kong Jakob I, konge av både Skottland og England, som var beskytter av Shakespeares skuespillerselskap, er det Macbeth som klarest reflekterte dramatikerens forhold til sin konge. Det ble utgitt første gang i First Folio i 1623, muligens fra skuespillernes dreiebok, og det er hans korteste tragedie.En tapper skotsk general ved navn Macbeth får en spådom fra en trio av hekser om at han en dag vil bli Skottlands konge. Preget av egne ambisjoner og manet til handling av sin hustru, myrdet Macbeth kong Duncan og overtok selv den skotske tronen. Han er deretter rammet av skyld og forfølgelsesvanvidd, og tvinges til å begå flere og flere mord for å beskytte seg selv fra fiendskap og mistanke, og ble snart en tyrannisk hersker. Blodbadet og en påfølgende borgerkrig førte Macbeth og hans hustru til galskap og død.
Shakespeares kilder for dramaet er redegjørelser om Macbeth, Skottlands konge, Macduff, og Duncan i Holinsheds Krøniker (1587), et historieverk om England, Skottland, og Irland som var godt kjent av Shakespeare og hans samtidige, skjønt hendelsene i stykket adskiller seg omfattende grad fra den virkelige og historiske Macbeth. Hendelsene i tragedien er vanligvis assosiert med henrettelsen av presten Henry Garnet for deltagelse i Kruttsammensvergelsen i 1605. I løpet av århundrene etter tilblivelsen har stykket tiltrukket seg de mest kjente og ansette skuespillere for rollene som Macbeth og Lady Macbeth. Dramaet har også blitt tilpasset til film, fjernsyn, opera, romaner, tegneserier og andre medier.


== Handling ==

Etter et slag mellom Skottland og Norge/Irland som fører til skotsk seier, blir generalen Macbeth (thane (jarl) av Glamis) utnevnt som «thane av Cawdor» for sin tapre innsats under krigen. Tidligere på dagen hadde Macbeth og hans venn Banquo møtt tre hekser som fortalte tre spådommer om Macbeths fremtid. Den første spådommen var at han skulle bli «thane av Glamis» etter Sinels død. Den andre spådommen var at han også skulle bli «thane av Cawdor». Den tredje og siste spådommen var at Macbeth til slutt skulle bli konge. De tre heksene fortalte så Banquo at hans etterkommere skal bli konger. Etter at to av heksenes tre spådommer går i oppfyllelse, begynner tanken på å bli konge å streife Macbeth, men dette slår han raskt fra seg. Han forteller allikevel sin kone, Lady Macbeth, om disse spådommene. Hun blir raskt maktsyk og manipulerer Macbeth til å oppfylle den siste spådommen ved å drepe kongen av Skottland, Duncan. Når drapet er gjennomført, begynner konsekvensene å ramme Macbeth, hans kone, vennene hans og det skotske folket.


== Roller ==
Duncan, konge av Skottland
Donalbain, en av kongens sønner
Malcolm, en av kongens sønner
Macbeth, en general i kongens hær
Banquo, en general i kongens hær
Macduff, Thane (skotsk adelsmann)
Lennox, Thane (skotsk adelsmann)
Ross, Thane (skotsk adelsmann)
Menteith, Thane (skotsk adelsmann)
Angus, Thane (skotsk adelsmann)
Caithness, Thane (skotsk adelsmann)
Fleance, Banquos sønn
Unge Siward, jarl av Northymberland
Lady Macbeth
Lady Macduff
Seyton, Macbeths våpendrager
Gutt, Macduffs sønn
Kaptein
En portvakt
En engelsk lege
En skotsk lege
Kammerfrue, Lady Macbeths
En gammel mann
Tre mordere, Banquos
Mordere, Macduffs families
En adelsmann
En soldat
Hekate, heksenes gudinne
Første heks, synsk heks
Andre heks, synsk heks
Tredje heks, synsk heks
Herrer, damer, offiserer, seilere, budbringere, tjenerskap


== Shakespeares kilder til Macbeth ==
Sofokles: Kong Oidipus (427 f.Kr.).
Niccolò Machiavelli: Fyrsten (1532).
Raphael Holinshed: Holinshed's Chronicles of England, Scotland, and Ireland (1587), basert på Hector Boeces Scotorum Historiae (1527).
Reginald Scot: Discovery of Witchcraft (1584).
James I av England: Daemonologie (1599).
Desiderius Erasmus: Colloquia (1500).


== Macbeth i Norge ==
I Norge ble skuespillet utgitt i bokform første gang i 1855 i Johan Dahls oversettelse. Skuespillet har blitt både oversatt og gjendiktet flere ganger. Av de nyere er Morten Krogstads bokmålsutgave og Edvard Hoems utgave på nynorsk. Hålogaland teater fikk Ragnar Olsen til å gjendikte stykket til nordnorsk.


== Filmer (utvalg) ==
Orson Welles: Macbeth (1948). Orson Welles som Macbeth.
Akira Kurosawa: Kumonosu-jou (1957). Toshirô Mifune som Taketori Washizu (Macbeth).
Roman Polański: The Tragedy of Macbeth (1971). Jon Finch som Macbeth.
Justin Kurzel: Macbeth (2015). Michael Fassbender som Macbeth.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bloom, Harold (2008): «Introduction» i: Bloom, Harold, red.: Macbeth: Bloom's Shakespeare Through the Ages. New York: Chelsea House. ISBN 978-0791098424.
Brooke, Nicholas, red. (1990): The Tragedy of Macbeth. By William Shakespeare. The Oxford Shakespeare ser. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0199535835.
Clark, Sandra; Mason, Pamela, red. (2015): Macbeth. By William Shakespeare. Arden Third ser. London: The Arden Shakespeare. ISBN 978-1-9042-7140-6.
Gurr, Andrew (1992): The Shakespearean Stage 1574-1642. 3. utg., Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-42240-X.
Thomson, Peter (1992): Shakespeare's Theatre. 2. utg., Theatre Production Studies ser. London: Routledge. ISBN 0-415-05148-7.
Wickham, Glynne (1969): Shakespeare's Dramatic Heritage: Collected Studies in Mediaeval, Tudor and Shakespearean Drama. London: Routledge. ISBN 0-710-06069-6.


== Eksterne lenker ==
(en) Macbeth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Performances and Photographs from London and Stratford performances of Macbeth 1960–2000 – fra Designing Shakespeare resource
Macbeth hos British Library
Macbeth on Film