jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Teine

En teine er et redskap som brukes til fiske etter krabbe, hummer og kreps. Også ål ble fanget i teiner, som i tidligere tider var i trespon flettet i flaskeform. Det består av en sylinder eller kasse av sprinkelverk, med åpninger kolver hvor krepsdyra kan komme seg inn, men ikke så lett ut igjen. I tillegg er der en luke hvor en kan ta ut fangsten og legge inn agn, samt synkemiddel (stein eller sementlodd).
Teinene ble sluppet ned på steder en visste der var krabbe eller hummer, festet til et grastau med en trebit(fle) som overflatemarkør, i dag benyttes en beholder med luft eller en blåse. Fleet var merket med eiers bumerke for å unngå forviklinger.
I eldre tider ble teinene laget av treverk, mens en i dag kjøper fabrikkproduserte i nylon og plast. Alle teiner (hummer, krabbe, kreps) skal etter dagens regler være merket med fullt navn og eieridentifikasjon, av hensyn til særbestemmelsene som gjelder for dette fisket, det er også begrensninger på hummerfiske i forhold til årstider.
Fritidsfiskeres krabbeteiner skal ha minst to fluktåpninger med 80 mm diameter, slik at man minimerer risikoen for å fange hummer. På hummerteiner skal diameteren på fluktåpningene være 60 mm, slik at hummer under minstemålet kan gå ut av teinen av seg selv.


== Se også ==
Ruse


== Eksterne lenker ==
(en) Lobster traps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Folk & Røvere (avis)

Folk & Røvere var en radikal/anarkistisk landsdekkende månedsavis som ble produsert på UFFA i Trondheim i perioden 1986 til 1994.Opplaget varierte mellom 800 og 6000 pr. utgave. Blant andre Harald Nissen, Roger Aasegg, Magne Njåstad, Roy Krøvel, Viggo Mastad, Yngve Sæther og Håvard Houen var medlemmer av redaksjonen.


== Referanser ==
Fle

Fle er det gamle navnet på en flottør til markering av teiner og ruser som var satt ut. Fleet var et stykke tre som var smalhogd slik at en kunne bore hull og tre inn et tau der. Fleet var merket med bumerket til eieren ved brenning eller skåret inn.
Andre flyteredskaper kaltes bøyer og garnkuler og hadde annen bruk.
I dag er det vanligvis ei plastkanne som gjør jobben. Etter reglene skal eier fortsatt merke utestående redskap på fleet, spesielt ved hummerfangst.
Akersbakken (Oslo)

Akersbakken (1-39, 2-32) er en gate i strøket Gamle Aker i bydel St. Hanshaugen. Akersbakken starter i Maridalsveien ved foten av Akersberget, like nedenfor avgreningen med Uelands gate. Ved starten på Casparis gate svinger Akersbakken brått til venstre. Gaten går over i Stensberggata i krysset med Ullevålsveien. Fra Akersveien og ned til Maridalsveien er gaten enveiskjørt i den retningen.
Gaten kaltes opprinnelig «Kirkeveien», et navn som måtte oppgis etter byutvidelsen i 1878, da den nåværende Kirkeveien til Vestre Aker kirke havnet innenfor bygrensen. Gaten fikk navnet Akersbakken i 1879. Som navnet sier, var dette bygdefolks vei til sognekirken for Aker. Gaten er en del av Oslos eldste veifar, i bruk siden middelalderen. Deler av Stensberggata, Dalsbergstien og Professor Dahls gate har inngått i samme trasé.
På høyderyggen ved kirken danner Akersveien endepunktet for en annen av byens eldste veifar, Akersveien og Akersgata. Et sted i nærheten antar man at bebyggelsen til navnegården Aker har ligget. Her lå også inntil midten av 1800-årene Akers prestegård på hjørnet av Bergstien.
Under og bak industribebyggelsen på Akersbakken 10-12 finnes rester av det som antas å være Norges eldste gruve, Akersbergets sølvgruver. Skrenten fra Akersberget ned mot Maridalsveien er et minne om gruven, som ble drevet i en gang av den sølvholdige bergarten diabas eller «grønnstein». Gruvedriften etterlot seg en smal og dyp kløft som på folkemunne kaltes Dragehullene. Den gjenstående bergknausen øst for kløften ble sprengt vekk da Asola sjokoladefabrikk ble oppført omkring 1900. I 1977 ble rester av en tverrgående gruvegang oppdaget under byggearbeider på eiendommen.
På sørsiden av den bratte strekningen ned mot Maridalsveien ligger en inngang til de store underjordiske ølkjellerne med hvelv av tegl som ble bygget for Ytteborgs Bryggeri i 1840-årene, opprinnelig under et stort hus av bindingsverk som ble revet omkring 1950 etter at eiendommen ble innlemmet i Gamle Akers kirkegård. Nedenfor ølkjelleren lå tidligere en forstadsbebyggelse fra første del av 1800-årene (avbildet på veggmaleri i restaurant Schrøder). Bebyggelsen ble revet i etterkrigstiden, bortsett fra bindingsverkshuset på Akersbakken 14.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon
Martin Matsbo

Martin Johannes Matsbo (født 4. oktober 1911, død 6. september 2002) var en svensk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet.


== Meritter ==
Vinter-OL 1936
Bronse på 4 x 10 km stafett
4.-plass på 18 km
Ski-VM 1935
Bronse på 4 x 10 km stafett
5.-plass på 18 km
Ski-VM 1938
Bronse på 4 x 10 km stafett
4.-plass på 18 km
Holmenkollrennene 1937
Gull på 18 kmI 1946 var han med og stiftet skismøringsselskapet Swix, som fra 1978 har vært norskeid.
I 1988 ble det lagd en svensk dokumentarfilm om legendariske svenske skiløpere og skihoppere; «De sista skidåkarna». Her var Martin Matsbo med, sammen med mange andre, som Hjalmar Bergström, Nils «Mora-Nisse» Karlsson, Gustav Husum-Jonsson, Arthur Häggblad, Sven Selånger, m.fl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Matsbo – Olympedia 
(en) Martin Matsbo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Martin Matsbo – Sveriges olympiske komité 
(en) Martin Matsbo – FIS (langrenn) 
Bilde på digitaltmuseum.no
Bengt Fjällberg

Bengt Fjällberg (født 15. september 1961 i Tärnaby) er en tidligere svensk alpinist.
Fjällbergs største sportslige prestasjon var i VM i alpint 1982 i Schladming, da han tok en bronsemedalje i slalåm. I verdenscupen var han blant de ti beste ved tolv tilfeller, to ganger på medaljeplass.


== VM-medaljer ==
1982 i Schladming – bronse i slalåm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengt Fjällberg – Olympedia 
(en) Bengt Fjällberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Bengt Fjällberg – Sveriges olympiske komité 
(en) Bengt Fjällberg – FIS (alpint) 
(en) Bengt Fjällberg – ski-db.com
Philanthropin (Frankfurt am Main)

Philanthropin var en av skolene til det jødiske trossamfunnet i Frankfurt am Main, og eksisterte fra 1804 til den ble stengt av nazistene i 1942. Den ble grunnlagt av Mayer Amschel Rothschild. Skolen hadde inntil tusen elever og var den største jødiske skolen i Tyskland.
Den nå fredede skolebygningen i Hebelstrasse 15-17 i Frankfurt-Nordend ble oppført i 1908. Fra 1954 til 1978 var bygningen sete for administrasjonen til den jødiske menigheten i Frankfurt, og ble så solgt til kommunen. Bygningen var sete for Dr. Hoch's Konservatorium fra 1986 til 2004. Bygningen ble så gitt tilbake til den jødiske menigheten, og bygget om frem til oktober 2006. Den offisielle gjenåpningen fulgte 31. oktober 2006. Fra høsten 2006 har bygningen vært sete for den jødiske privatskolen I. E. Lichtigfeld-Schule, som ble grunnlagt i 1949. Skolen har ca. 400 elever, og omfatter førskole, barneskole og ungdomsskole.


== Litteratur ==
André Griemert, Bürgerliche Bildung für Frankfurter Juden? Das frühe Philanthropin in der Kontroverse um die jüdische Emanzipation, Tectum: Marburg 2010.
Albert Hirsch, Das Philanthropin zu Frankfurt am Main. Verlag Waldemar Kramer, Frankfurt am Main 1964
Renate Kingma, Spuren der Menschlichkeit, Hilfe für jüdische Frankfurter im Dritten Reich, CoCon-Verlag 2006, ISBN 3937774335
Eugen Mayer, Die Frankfurter Juden, Frankfurt am Main 1966, Verlag von Waldemar Kramer
Gerlind Schwöbel, Der Mandelzweig soll wieder Blüten tragen. Erinnerungen an das Philanthropin in Frankfurt zum 200-jährigen Jubiläum. Frankfurt am Main, Verlag Lembeck, 2004, ISBN 3-87476-448-6


== Eksterne lenker ==
I. E. Lichtigfeld-Schule
Schladming

Schladming er en by vest i delstaten Steiermark i de sentrale delene av Østerrike, nær delstatene Salzburg og Oberösterreich. Byen ligger mellom Dachsteinfjellet i nord og Niedere Tauern i sør, ved foten av Planai. Byen har cirka fem tusen innbyggere og er kjent for sitt øl, Schladminger Bier. VM i alpint 1982 og VM i alpint 2013 ble arrangert i Schladming, og i byen arrangeres hver sesong et prestisjefylt slalåmrenn i verdenscupen for menn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Schladming – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olav Halse

Olav Halse (født 5. mai 1903, død 16. februar 1981) var en norsk maler og musiker fra Halsa på Nordmøre.Halse debuterte på Vestlandsutstillingen i 1929, og senere holdt han en rekke separatuststillinger i Kristiansund, Ålesund, Molde, Haugesund, Volda og Hareid. Motivene i maleriene er svært varierte slik som skoginteriør, stilleben, landskap, bondestueinteriør og portretter. Han laget også noen skulpturer, og malte faner. Halse har vært med på å utsmykke en rekke kirker, for eksempel Stemshaug kirke, Valsøyfjord kirke og Gullstein kirke og en rekke kirker i Romsdal.
Halse fikk sin første undervisning i malerkunst hos konservator Ola Seter sommeren 1917 og 1918. I 1923 ble han elev på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, der han blant annet studerte maleri. Samtidig gikk han på Ola Abrahamssons private malerskole. Samme år som han kom inn på Statens Håndverks- og Kunstindustriskole kom han inn på Musikkonservatoriet i Oslo, der han fikk Andreas Haarklou som lærer. Vinteren 1931 var Halse elev ved Trondheim musikkskole, der han studerte orgel og praktisk modulering. Han var organist ved Halsa kirke fra 1935 til 1975. Han skrev melodi til «Halsasongen» av Jon Reitan. 
Han var bror av forfatteren Leif Halse.


== Referanser ==
Sjøforsvarets uniformer

Sjøforsvarets uniformer består av ulike uniformer og uniformseffekter som benyttes av militært personell i Sjøforsvaret. Uniformene omfatter tradisjonelle marineuniformer som matrosdress og maritime klesplagg som sjøtrøye (pjekkert, losjakke).


== Historikk ==
Bildegalleriet viser eksempler på tidligere uniformer og distinksjoner i bruk i Den kongelige norske marine og seinere Sjøforsvarets andre deler.

		
		
		
		


== Arbeidsuniform ==
Sjøforsvaret benytter marineblå M-2000 som arbeidsuniform, den erstattet marineblå M-82 på generell basis i 2000.
En grønn versjon av M-2000 med distinksjon på brystet i stedet for på skuldrene benyttes av landavdelinger.


== Feltuniform ==
Sjøforsvarets rekruttskole KNM Harald Haarfagre benytter M-75 feltuniform, andre landavdelinger benytter Cato Ringstad membranjakke og eventuelt bukse som en del av M-2000.


== Permuniform ==

Sjøforsvarets vernepliktige menige mannskaper benytter T2 tjenesteuniform med rødt anker påsydd på venstre arm, spøkefullt kalt «gakk-gakk» eller «Donald Duck-uniform». ULM benytter rød krone i stedet for anker.
Befal, matroser og lærlinger med gjennomført førstegangstjeneste benytter T1 tjenesteuniform.


== Skotøy ==


=== Feltstøvler ===
Støvler, felt – M77
Overmateriale i kromgarvet lær og såler av polyuretan. Feltstøvler i størrelse 43 veier 1350 gram paret.


=== Lette feltstøvler ===
Sydd i en blanding av lær og kordura, og et utviklet med fokus på pusteegenskaper. Støvlene veier 1240 gram paret i størrelse 42.


=== Joggesko ===
Sjøforsvarets avdelinger bruker sivile joggesko av forskjellige merker.


== Hodeplagg ==


=== Feltlue ===
Lue, Felt, M51 – «Caps» med nedbreddbare ørevarmere. 


=== Lue, Ull ===
Tettstrikket lue i ren ull. Luen ble utviklet for bruk under stålhjelm M1, men blir også brukt til patruljetjeneste.


=== Balaklava ===
Vendbar «finlandshette» med olivengrønn og hvit side.


=== Loslue ===
Beregnet for ekstreme vinterforhold. To store nedbrettbare øreklaffer med syntetisk pels.


=== Beret og beretfarver ===
Blå – benyttes av hele Sjøforsvaret med unntak av MP.
Blå med rødt merke – Kystjegerkommandoen
Blå med grønt merke – Marinejegerkommandoen
Blå med lysere blått merke – Minedykkerkommandoen
Rød – MilitærpolitiMilitærpolitiet bruker sort båtlue når de ikke er i tjeneste.


== Tjenestefeltmerker ==
Ror – takkeldetaljen
Skru – Maskindetaljen


== Snorer ==
Snorene indikerer avdelingstilhørighet og/eller beståtte tester.

Fløytesnor, militærpoliti – høyrød. Snoren er et kvalifiseringstegn, og bæres om venstre skulder av stadig tjenestegjørende militærpoliti som har bestått grunnutdanningen.
Snor, sanitet – hvit og rød. Bæres om venstre skulder etter bestått sanitetsutdanning. (Nivå 3)


== Referanser ==


== Se også ==
Hærens uniformer
Militære grader i Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Uniforms of the Navy of Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Sjøforsvarets uniformsbestemmelser 2013 Arkivert 17. august 2016 hos Wayback Machine.
José Luis Chilavert

José Luis Félix Chilavert Gonzáles (født 27. juli 1965 i Luque) er en tidligere målvakt fra Paraguay. Hans styrker som målvakt var smidighet, lynraske reflekser og stor rekkevidde.I løpet av karrieren spilte han for klubbene Club Guaraní (Paraguay), San Lorenzo de Almagro (Argentina), Real Zaragoza (Spania), Vélez Sarsfield (Argentina), RC Strasbourg (Frankrike) og Peñarol (Uruguay).
I tillegg til at han var meget god til å forhindre mål, var Chilavert også en meget målfarlig keeper. Han scoret totalt 59 mål for de forskjellige klubblagene han spilte for, i tillegg til 8 mål på 69 (eller 74) landskamper. Det var særlig frispark som var hans varemerke, men han scoret også flere mål på straffespark.
Chilavert ble kåret til verdens beste målvakt i 1995, 1997 og 1998. I desember 2003 opplyste han at han skulle legge opp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) José Luis Chilavert – Munzinger Sportsarchiv 
(en) José Luis Chilavert – FIFA 
(en) José Luis Chilavert – UEFA 
(fr) José Luis Chilavert – LÉquipe 
(en) José Luis Chilavert – Transfermarkt 
(en) José Luis Chilavert – national-football-teams.com 
(en) José Luis Chilavert – FootballDatabase.eu 
(en) José Luis Chilavert – Soccerway 
(en) José Luis Chilavert – PlaymakerStats.com 
(en) José Luis Chilavert – FBref 
Ukas legende: José Luis Chilavert
Frognerveien (Oslo)

Frognerveien (1-67, 2-64) er en vei i bydel Frogner som går fra Solli plass til Frogner hovedgård, hvor den etter krysset med Nobels gate fortsetter videre vestover som Halvdan Svartes gate. Veien passerer 
Frogner plass. Navnet har gaten fått fordi den oppsto som landevei til Frogner-gårdene. Den krokete traséen på mye av veistrekningen røper at dette var en gårdsvei som ble utvidet og regulert etter at den ble innhentet av den voksende byen.
I 1902 anla Kristiania Elektriske Sporvei linjen fra Drammensveien ved Solli Plass til Frogner plass.


== Bygninger ==


== Referanser ==


=== Anvendt litteratur ===
Bruun, Ole Daniel (1999). Arkitektur i Oslo. Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 82-573-0948-6. 
Engh, Pål Henry og Gunnarsjaa, Arne (1984). Oslo : En arkitekturguide. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 82-00-05961-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Tvedt, Knut Are, red. (2010). «Frogner kino». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 182. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Tvedt, Knut Are, red. (2010). «Frognerveien». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 186. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi. 


== Eksterne lenker ==
(en) Frognerveien, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Listeførte bygninger på kartet
Listeførte bygninger i Kulturminnesøk
Studentkoret Blandede Akademikere

Studentkoret Blandede Akademikere (BLAK) er det offisielle blandakoret ved Universitetet i Bergen. Koret består av 30-40 studenter og er fordelt på fire stemmer (SATB). BLAK ble stiftet våren 1991 av Tore Kloster og Øyvind Sørum, og består av medlemmer fra alle Bergens læresteder for høyere utdanning. Koret dirigeres av Regine Forthun.


== Beskrivelse ==
BLAK sin formålsparagraf er “å fremme sangglede blant studenter gjennom et godt sosialt og musikalsk miljø”. Koret synger et blandet repertoar, "alt fra klassisk til pop via tradisjonelle drikkeviser og folkemusikk fra ulike nasjoner". Fra og med høsten 2017 har koret blitt dirigert av Regine Forthun.


== Historie ==

Studentkoret Blandede Akademikere er det eldste offisielle studentkoret ved Universitetet i Bergen og ble stiftet i 1991. Den gang besto koret av en litt mindre gjeng menn og kvinner under ledelse av Tore Kloster og Øyvind Sørum som stolt kalte seg Studentkoret. Fra 2000-tallet utviklet koret seg gjennom å bytte navn fra BAK til BLAK, endre uniformsfarger fra rødt til turkist, og byttet ut et mer tradisjonelt korrepertoar bestående av mye kirkemusikk til å synge drikkeviser og egenproduserte tekster på populærmusikalske melodier.


== Korets aktiviteter ==
BLAK deltar regelmessig på studentkorarrangementer ved UKA i Trondheim, UKA i Ås og UKEN i Bergen, og opprettholder tett kontakt med universitetets andre studentkor, Mannskoret Arme Riddere og Studinekoret Sirenene. Koret opptrer også ved fakulteter og institutter på de forskjellige lærestedene i Bergen, for bedrifter og næringsliv, samt andre organisasjoner. I tillegg arrangerer koret egne konserter både før jul og til våren.I 2015 vant BLAK Bergen Student-TVs konkurranse Korrevolusjonen. Koret har også medvirket på musikk av AURORA, sunget for HMK Harald V ved 75-årsjubileumet til Universitetet i Bergen og på Aarebrotforelesningen, opptrådd sammen med Transiteatret-Bergen ved Festspillene i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Studentkoret Blandede Akademikere – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Studentkoret Blandede Akademikere på MusicBrainz 
(no) Studentkoret Blandede Akademikere Youtube
Fylkesvei 2998

Fylkesvei 2998 går mellom Reipbanegata og Elvevegen i Larvik kommune. Veien er 0,9 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 108 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Larvik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2998
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 110 (Vestfold)

Fylkesvei 110 i Vestfold gikk mellom Torstvet og Torstrand i Larvik kommune, med arm til Yttersø. Veien vaer 2,8 km lang.
2019 ble strekningen eerstattet med fylkesvei 3000 og fylkesvei 3002.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Larvik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
The Bouncing Souls

The Bouncing Souls er et amerikansk punkrock band som ble stiftet i 1987. Bandet kommer opprinnelig fra New Brunswick i New Jersey. Før de ble kjent i det nasjonale punkmiljøet, hadde de kommet med et trekk til punkrocken i New Jersey ved å spille raske og lystige sanger, noe som andre lokale band fulgte opp med. De er kjent for å ha energiske konserter.
Bandets navn er en referanse til Doc Martens' sko, som var en populær sko i punkemiljøet. Selv i dag bruker fortsatt Doc Martens-slagordet «with bouncing soles» for deres luft-polstrede såler.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
1994: The Good, the Bad & the Argyle
1996: Maniacal Laughter
1997: The Bouncing Souls
1999: Hopeless Romantic
2001: How I Spent My Summer Vacation
2003: Anchors Aweigh
2006: The Gold Record
2009: 20th Anniversary Series


=== EP-er ===
1993: The Greenball Crew
1998: Tie One On
1999: Fight to Live
2001: Gone
2009: 20th Anniversary Series: Volume One
2009: 20th Anniversary Series: Volume Two
2009: 20th Anniversary Series: Volume Three
2009: 20th Anniversary Series: Volume Four


=== Splits ===
2002: BYO Split Series, Vol. 4 (Sammen med Anti-Flag)


=== 7" Plater ===
1991: Ugly Bill
1993: The Argyle EP
1994: Tales of Doomed Romance
1994: Neurotic
1994: Bouncing Souls/Weston Split
1995: Split EP
1995: Johnny X
1999: Fight to Live
2001: Tales of Doomed Romance
2005: Bouncing Souls/Lucky Stiffs Split


=== Konsertalbum ===
2002: The Bad the Worse and the Out of Print
2005: Live


=== DVD-er ===
2003: Do You Remember? 15 Years of the Bouncing Souls
2005: Live at the Glasshouse


=== Singler og musikkvideoer ===
Joe Lies fra The Good, the Bad & the Argyle
East Side Mags fra The Bouncing Souls
Fight to Live fra Hopeless Romantic
Gone fra How I Spent My Summer Vacation
True Believers fra How I Spent My Summer Vacation
Kids and Heroes fra Anchors Aweigh
Sing Along Forever fra Anchors Aweigh
Anchors Aweigh fra Anchors Aweigh
The Pizza Song fra The Gold Record
Lean On Sheena fra The Gold Record
Airport Security fra 20th Anniversary Series


== Medlemmer ==
Greg Attonito – vokal
Pete 'The Pete' Steinkopf – gitar
Bryan 'Papillon' Kienlen – bassgitar
Michael 'Madman' McDermott – trommerTidligere medlemmer
Shal Khichi – trommer


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Bouncing Souls – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Bouncing Souls på Internet Movie Database 
(en) The Bouncing Souls på Apple Music 
(en) The Bouncing Souls på Discogs 
(en) The Bouncing Souls på MusicBrainz 
(en) The Bouncing Souls på SoundCloud 
(en) The Bouncing Souls på SoundCloud 
(en) The Bouncing Souls på Spotify 
(en) The Bouncing Souls på Songkick 
(en) The Bouncing Souls på Last.fm 
(en) The Bouncing Souls på Genius — sangtekster 
(en) The Bouncing Souls på AllMusic 
Offisiell myspace
Intervju med Greg Attonito (2007)
Bouncing Souls intervju Arkivert 28. juli 2017 hos Wayback Machine.
Intervju med Bryan (2003)
Fylkesvei 2990

Fylkesvei 2990 går mellom Kverken og Storgata i Larvik kommune. Veien er 4,5 km lang.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 104 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Larvik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2990
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldingerVegvesenets vegkart
Fylkesvei 3046

Fylkesvei 3046 går mellom Torsholt i Siljan og Kvelde i Larvik kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 215 (Telemark) og fylkesvei 215 (Vestfold).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Siljan

 LarvikSvartangveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv3046
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Moheia

Moheia er en bydel i Mo i Rana i Rana kommune i Nordland. Her ligger den lokale fotballarenaen og Studiested Moheia.
Herman Skretting

Herman Skretting (født 7. desember 1952) er grunnlegger og innehaver av Jærradiogruppen, et nettverk som bestod av over 25 norske radiostasjoner og ble betegnet som «Norges største kommersielle lokalradiokonsern». Han har fått lokalradioprisen for 2004 som deles ut av Norsk Lokalradioforbund.I 2016 består Jærradiogruppen av 9 lokalradioer Norge rundt; Radio Tønsberg, Radio Sandefjord, Radio Horten, Radio Grenland, Radio Nordsjø, JærRadioen, Radio Sandnes, Radio Atlantic og Radio Ålesund.


== Referanser ==
Naddodd

Naddodd (fra norrønt Nadd = Orm og Odd) var en nordmann som var den første som så Island en gang rundt år 860.
Naddodd var født i Agder i Norge og var blant de som bosatt seg på Færøyene etter at Grim Kamban var den første som hadde bosatt seg der i 825.
Det var på sjøfarten over fra Norge til Færøyene at Naddodd og to andre menn ble slått ut av kurs av en storm og kom lengre mot øst enn ventet. De kom til østkysten av et land de ikke hadde hørt om før. De gikk i land ved ei bukt og et høyt fjell som siden ble kalt for ved Reidarfjellet (Reyðarfjörður). Naddodd utforsket omgivelsene og klatret opp på toppen av fjellet for å se etter røyk etter folk, men så intet og slo dermed fast at landet var ubebodd. Da høsten kom heiste han seilet for å komme seg videre til Færøyene. Da begynte det å snø mye på fjellet, og han kalte således landet for Snølandet, «Snæland». Dette landet ble senere kjent som Island.
Naddodds navn går igjen på en skulpturert stein på Bressay på Shetland som ble oppdaget en gang på 1850-tallet og har siden vært en gåte for forskerne. På steinen finnes det oghaminskripsjoner med blanding av piktiske og norrøne ord: 

CROSCC NAHHTVVDDARRS DATTR ANNDette har blitt fortolket som «kors til minne for Naddodds datter Ann».Det kan dog ikke bevises at denne faren til kvinnen Ann er den samme som den Naddodd som oppdaget Island. Det har også blitt hevdet at Naddodd seilte videre og oppdaget Amerika 150 år før Leiv Eiriksson, men det er kun spekulasjoner.


== Referanser ==


== Se også ==
Landnåmstiden – om oppdagelsen og bosetningen av Island