jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johan Cruijff

Hendrik Johannes «Johan» Cruijff (IFA:  [ˈjoːɦɑn ˈkrœyf] , født 25. april 1947 i Amsterdam, død 24. mars 2016 i Barcelona) var en nederlandsk fotballspiller og -trener. Cruijff blir regnet som en av tidenes beste spillere.Han viste tidlig stort talent og debuterte som 17-åring for Ajax Amsterdam mot GVAV. Ajax tapte 3–1, men Cruijff viste klasse og skåret Ajax' mål. Til sammen spilte han 275 kamper og endte på 204 mål for Ajax. Senere hadde han suksess som spiller for den spanske storklubben FC Barcelona, før han dro til USA, for deretter å returnere til nederlandsk fotball, hvor han spilte for Feyenoord Rotterdam og Ajax. Cruijff ble den første spiller til å vinne Gullballen tre ganger, første gang som spiller for Ajax i 1971, deretter to ganger som spiller for Barcelona (1973 og 1974).
Cruijff var sentral i Nederlands innføring av totalfotball, en helt ny måte å spille fotball på. Det nederlandske landslaget spilte seg fram til finalen i VM 1974, der de tapte for Vest-Tyskland.
Etter den aktive karrieren var Cruijff manager for Ajax og Barcelona. Han ble Barcelonas til da mest suksessrike trener i årene mellom 1988 og 1996, med fire påfølgende seriemesterskap 1991–1994, samt én seier i Mesterligaen (1992). Cruijffs Barcelona fikk tilnavnet «Dream Team» (drømmelaget), med kjente spillere som Romário, Michael Laudrup, Hristo Stoitsjkov og Josep «Pep» Guardiola. Cruyff la også grunnlaget for de nyere suksessene til FC Barcelona, blant annet gjennom etableringen av den berømte treningsinstituttet La Masia. Pep Guardiola har omtalt det slik: «Johan Cruyff painted the chapel, and Barcelona coaches since merely restore or improve it.»Han var far til Jordi Cruijff.
Cruijff døde av lungekreft 24. mars 2016 i Barcelona i Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Johan Cruijff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johan Cruijff på Internet Movie Database 
(en) Johan Cruijff hos The Movie Database 
(en) Johan Cruijff på Discogs 
(en) Johan Cruijff på MusicBrainz 
(de) Johan Cruijff – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Johan Cruijff – FIFA 
(en) Johan Cruijff – UEFA 
(fr) Johan Cruijff – LÉquipe 
(en) Johan Cruijff – Transfermarkt 
(en) Johan Cruijff – Transfermarkt (manager) 
(en) Johan Cruijff – national-football-teams.com 
(en) Johan Cruijff – WorldFootball.net 
(en) Johan Cruijff – Soccerbase.com 
(en) Johan Cruijff – FootballDatabase.eu
DRIV3R

DRIV3R, eller Driver 3, er et videospill utviklet av Reflections Interactive og utgitt av Atari. Det er det tredje spillet i Driver-serien
Spilleren styrer karakteren Maverick Tanner, en undercover FBI-agent alias «the Driver». Spillets handling begynner i Miami, Florida, og senere vil man også kunne spille i Nice, Frankrike og Istanbul, Tyrkia. Spilleren kan blant annet kapre og kjøre biler eller andre kjøretøyer, bruke våpen, svømme og gå inn i bygninger.


== Mottagelse ==
Etter at spillet ble sterkt reklamert for av Atari, så ble spillet møtt med blandede anmeldelser. GameRankings og Metacritic ga spillet en poengsum på 79 % for mobilversjonen; 59,98 % og 56 av 100 for Xbox-versjonen; 58,34 % og 57 av 100 for PlayStation 2-versjonen; 50% og 55 av 100 for Game Boy Advance-versjonen; og 41,21 % og 40 av 100 for PC-versjonen.


== Handling ==
Et system skal holde styr på spillerens handlinger: Enhver ulovlig handling hever dette systemet, og politiet begynner å følge etter spilleren. Spilleren kan mislykkes hvis de går tom for helse, før de finner førstehjelpsutstyr i tide. I kamp kan spilleren velge mellom pistoler, hagler, automatgevær og maskinpistoler - eller granatkastere. Alle våpen har en grense for ammunisjon, bortsett fra hovedpersonens personlige våpen. Men spilleren kan ta ammunisjon fra døde motstandere, eller finne utstyr spredt over hele spillverdenen.
To undercover FBI-agenter John Tanner og Tobias Jones blir sendt til Miami, for å undersøke et kartell ledet av Calita Martinez - og hennes håndlangere Lomaz og Bad Hand. Tanner får i oppdrag å infiltrere kartellet, og blir blant annet satt til å stjele kjøretøy fra en rivaliserende kriminell gjeng. Etter å ha imponert Calita og fått hennes tillit ved å gjennomføre en rekke oppgaver, får Tanner i oppdrag å myrde «The Gator» som skal ha forrådt Calita og kartellet. Tanner blir også satt til å skaffe en rekke kjøretøy til Calita, samtidig som han avverger angrep fra et rivaliserende syndikat - noe som til slutt fører til en konfrontasjon hvor han må eliminere gjengens leder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) DRIV3R hos MobyGames 
(en) DRIV3R hos MobyGames 
(en) DRIV3R på Internet Movie Database 
(en) DRIV3R på Behind The Voice Actors 
(en) DRIV3R hos Giant Bomb 
(en) DRIV3R hos GameSpot 
(en) DRIV3R hos IGN 
(en) DRIV3R hos GameFAQs 
(en) DRIV3R hos GameFAQs 
(en) DRIV3R hos GameFAQs 
(en) DRIV3R hos GameFAQs
Katjusja

Katjusja (russisk: Катюша) også kjent som Stalinorgel, var et sovjetisk rakettartilleri-system tatt i bruk av Sovjetunionen i andre verdenskrig.Det var tyske soldater som ga våpensystemet tilnavnet Stalinorgel etter den sovjetiske lederen Josef Stalin og med klar henvisning til lyden fra Stalinorgelets raketter. Russerne på sin side oppkalte det etter en velkjent sang fordi den ble for første gang sent ned på et landsbytorg fra toppen av en skråning og sangen sier også at "Katusha" står på toppen av en skråning.


== Beskrivelse ==
Flerrørs rakettkastere som dette er i stand til å levere større mengder eksplosiver i løpet av kort tid enn konvensjonelt artilleri. Treffsikkerheten var lavere og det tok lengre tid å lade om igjen en katusja enn tilfellet var for vanlig artilleri. I forhold til kanoner var systemet forholdsvis billig og enkelt å produsere. Takket være sin mobilitet kunne systemet raskt flyttes fra stedet det hadde skutt fra før det kunne legges under ild av fiendens artilleri.
Katusja var det første selvdrevne artilleriet produsert av Sovjetunionen og det var som regel plassert på lastebiler, men i løpet av krigen ble systemet også montert på artilleritraktorer, stridsvogner, pansrede tog, marinefartøy og elvebåter.
Systemet var relativt enkelt; rakettene ble montert på parallelle stålskinner (fra 14 til 48 stk.) som igjen satt på en stålramme som kunne heves og senkes. M-13-raketten brukt på BM-13-systemet var 132 mm i diameter og 180 cm lang. Raketten veide 42 kg. Den ble drevet av en drivladning av nitrocellulose plassert i en rakettmotor av stål med en ståldyse i bunnen. Raketten hadde fire styrefinner. Stridshodet veide rundt 22 kg. Rekkevidden var rundt 5,4 km. Det ble etter hvert utviklet raketter med diameter på 82 mm og 310 mm.
Selv om våpensystemet manglet treffsikkerheten til konvensjonelt artilleri var det ekstremt effektivt i teppebombing av et område. Et batteri med fire BM-13 rakettkastere kunne i løpet av 7-10 sekunder skyte en salve som leverte drøyt 4,3 tonn høyeksplosiver over et areal på fire hektar (40 000m²).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katyusha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Katyusha – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Vladimir Melanjin

Vladimir Mikhajlovitsj Melanjin (russisk Владимир Михайлович Меланьин; født 1. desember 1933, død 10. august 1994) var en russisk skiskytter. Han ble olympisk mester for Sovjetunionen på 20 km i Innsbruck i 1964, der han vant foran landsmannen Aleksandr Privalov og nordmannen Olav Jordet. Det var ingen lagkamp i OL i 1960 eller 1964.
Vladimir Melanjin fikk også tre VM-titler på 20 km: i 1959, 1962 og 1963.
Melanjin var 24 år da det første gang ble arrangert VM (1958). Med sine fire individuelle gull på den ene distansen de hadde den gangen, og i tillegg tre VM-gull for lag, må han regnes som verdens beste skiskytter på 60-tallet, og kanskje en av de største gjennom tidene. Fram til og med VM på Elverum i 1965 ble lagmedaljene fordelt ved at man la sammen de tre beste løperne fra hver nasjon. Unntaket var i 1958 da alle fire løperne utgjorde lagkonkurransen. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Melanjin – Olympedia 
(en) Vladimir Melanjin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Foreningen for Studium av Objektivismen

Foreningen for Studium av Objektivismen, forkortet FSO, er en partipolitisk uavhengig organisasjon som arbeider for å fremme filosofen Ayn Rands filosofi, Objektivismen. Foreningen gir ut bladet AerA fire ganger i året.
Formannen i FSO er Martin Johansen.


== Eksterne lenker ==
Foreningen for Studium av Objektivismen
AerA
Tidsskriftet Liberal

Tidsskriftet Liberal er et kvartaltidsskrift med et liberalistisk ståsted, utgitt av Det Liberale Folkepartiet.
Ansvarlig direktør er Vegard Martinsen, mens Lasse Lien, Tore Aabø, Per Arne Karlsen og Martin Johansen sitter i redaksjonen. Tidsskriftet hevder selv å tilhøre den vestlige, sekulære kulturarven, og med ideer som individualisme, rasjonalitet og frihet.
Blant bidragsyterne finner vi Onar Åm, Per-Anton Rønning og Knut Mønnesland


== Eksterne lenker ==
Tidsskriftet Liberal på Det Liberale Folkepartiets hjemmeside
Liaodynastiet

Liaodynastiet (forenklet kinesisk: 辽朝; tradisjonell kinesisk: 遼朝; pinyin: Liáo Cháo, khitansk: Mos Jælut; 907-1125), også kjent som Khitan-riket (契丹國, pinyin: Qìdān Guó, khitansk: Mos diau-d kitai huldʒi gur), var et rike i det østlige Asia som hersket over Mandsjuria, Mongolia og deler av det nordlige egentlige Kina. Det ble grunnlagt av Yelü-slekten av Khitanfolket i Tang-dynastiets siste år, skjønt dynastiets første hersker, Yelü Abaoji, ikke erklærte noe eget epokenavn for det før i 916.
Opprinnelig ble dynastiet kalt Khitan-riket, og det var keiser Yelü Ruan som offisielt gav det navnet «Liao» (egentlig «Store Liao») i 947 (eller kanskje i 938?). Navnet «Liao» ble droppet i 983, men gjenopptatt igjen i 1066. Det alternative navnet på riket, Khitan, er utgangspunkt for det engelske ordet Cathay, og er også utgangspubnkt for det russiske ordfet for Kina, Китай eller Kitaij.
Liao-dynastiet ble knust av Jin-dynastiet i 1125. Imidlertid klarte rester under Yelü Dashi å videreføre det som kalles det vestlige Liao-dynasti (1125–1220), også kjent som Kara-Khitan-khanatet, som overlevde helt til Djenghis Khans mongolske kavaleri gikk til angrep. 


== Keisere ==
Liao-dynastiet talte ni keisere:

Taizu (Yelü Abaoji) (916-926)
Taizong (Yelü Deguang) (926-947)
Shizong (Yelü Ruan) (947-951)
Muzong (Yelü Jing) (951-969)
Jingzong (Yelü Xian) (969-983)
Shengzong (Yelü Longxu) (983-1031)
Xingzong (Yelü Zongzhen) (1031–1055)
Daozong (Yelü Hongji) (1055–1101)
Tianzuodi (Yelü Yanxi) (1101–1125)
Tolvsrød

Tolvsrød er en bydel i Tønsberg kommune i Vestfold. Bydelen ligger i Søndre Slagen, østre del av kommunen ca. 5 km øst for Tønsberg sentrum. Tolvsrød er en forstad i Tønsberg. Tolvsrød lå tidligere i Sem kommune.
Tolvsrød er et eget poststed med postkontor og postnummer 3150 til 3154. Tolvsrød har også et lite kjøpesenter (bydelsenter) med apotek, bank og diverse butikker. Sentralt på Tolvsrød ligger Presterød skole og Presterød ungdomsskole (PUS), ungdomsskole for Søndre Slagen og Husøy. Fra Tolvsrød er det kort vei til Ringshaugstranda med Furustrand Campingplass like ved, Slagenhallen og naturområder. Tolvsrød er grunnkrets i Tønsberg kommune i delområde Ringshaug.
Endinga -rød i navnet Tolvsrød kommer trolig av ordet rydning, og Tolvsrød betegner da stedet der Tolv (eller trolig Tollef) gjorde rydning, altså ryddet plass til en ny gård.
Presterød skolekorps

Presterød skolekorps var et skolekorps som ble grunnlagt i 1966 og nedlagt 1. januar 2004. Korpset, som hadde sitt tilholdssted på Presterød barneskole på Tolvsrød i Tønsberg, ble slått sammen med nabokorpset Husvik skoleorkester på grunn av for lav søking til begge korpsene. Korpsets nye navn er Søndre Slagen skolekorps.
De gamle uniformene til Presterød skolekorps og Husvik skoleorkester ble gitt til en skole for psykisk utviklingshemmede i Shkoder i Albania. Norsk Nødhjelp hjalp til med å få uniformene dit de var ønsket.
Ivar Christian «Ravi» Johansen har gått i Presterød skolekorps. Han begynte der som 15-åring og fikk trompet som sitt instrument. Ravi var sammen med tre andre tidligere medlemmer i Presterød skolekorps (Andreas Mjøs og Håvard Myklebust) og Lars Wabø (trombone) originalmedlemmer i Jaga Jazzist. Sistnevnte sluttet i Jaga Jazzist allerede etter deres første plate, Jævla Jazzist Grete Stitz.
Totalkapitalrentabilitet

Totalkapitalrentabilitet er et nøkkeltall for lønnsomhet som viser den avkastningen bedrift får på sine aktiva. Rentabiliteten er uttrykt i prosent. For å vurdere rentabiliteten er det naturlig å sammenligne med alternative investeringer.


== Formel ==

  
    
      
        
          T
          o
          t
          a
          l
        
        
        
          k
          a
          p
          i
          t
          a
          l
          r
          e
          n
          t
          a
          b
          i
          l
          i
          t
          e
          t
        
        =
        
          
            
              (
              
                D
                r
                i
                f
                t
                s
                r
                e
                s
                u
                l
                t
                a
                t
              
              +
              
                r
                e
                n
                t
                e
                i
                n
                n
                t
                e
                k
                t
                e
                r
              
              )
            
            
              
                G
                j
                e
                n
                n
                o
                m
                s
                n
                i
                t
                t
                l
                i
                g
              
              
              
                t
                o
                t
                a
                l
                k
                a
                p
                i
                t
                a
                l
              
            
          
        
        ×
        100
      
    
    {\displaystyle \mathrm {Total} \;\mathrm {kapitalrentabilitet} ={\frac {(\mathrm {Driftsresultat} +\mathrm {renteinntekter} )}{\mathrm {Gjennomsnittlig} \;\mathrm {totalkapital} }}\times 100}
  

  
    
      
        
          Gjennomsnittlig totalkapital
        
        =
        
          
            
              
                
                  totalkapital pr. 1.1 
                
              
              +
              
                totalkapital pr. 31.12
              
            
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle {\text{Gjennomsnittlig totalkapital}}={\frac {{\mbox{totalkapital pr. 1.1 }}+{\text{totalkapital pr. 31.12}}}{\text{2}}}}
  
Viser avkastningen på hele bedriftens kapital. Rentabilitet av totalkapital før skatt bør være høyere enn gjeldsrenten.


== Se også ==
Egenkapitalrentabilitet
Det ble natt i Gdynia

Det ble natt i Gdynia (tysk: Nacht fiel über Gotenhafen) er en tysk krigsfilm fra 1959 av Frank Wisbar.
Filmen handler om skipet «Wilhelm Gustloff» som var satt inn i evakueringen av flyktninger fra Øst-Tyskland, og som ble senket av et sovjetisk torpedoangrep utenfor den pommerske kysten. Senkningen av «Wilhelm Gustloff», der omkring 10 000 flyktninger (deriblant halvparten barn) omkom, gjelder som den største katastrofe i sjøfartshistorien.
Wisbars første marinekrigsfilm Haie und kleine Fische hadde blitt en stor suksess, og gav også inspirasjon til Det ble natt i Gdynia.


== Skuespillere ==
Sonja Ziemann («Maria Reiser»)
Gunnar Möller («Kurt Reiser»)
Erik Schumann («Hans Schott»)
Brigitte Horney («Generalin von Reuss»)
Mady Rahl («Edith Marquardt»)
Erich Dunskus («Vater Marquardt»)
Willy Maertens («Vater Reiser»)
Edith Schultze-Westrum («Mutter Reiser»)
Wolfgang Preiss («Dr. Beck»)
Tatjana Iwanow («Dienstmädchen Meta»)
Christine Mylius («Frau Rauh»)
Aranka Jaenke («Frau Kahle»)
Dietmar Schönherr («Gaston»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nacht fiel über Gotenhafen på Internet Movie Database 
(sv) Nacht fiel über Gotenhafen i Svensk Filmdatabas 
(nl) Nacht fiel über Gotenhafen på MovieMeter 
(en) Nacht fiel über Gotenhafen på AllMovie
Frank Wisbar

Frank Bentick Wisbar (født 9. desember 1899 i Tilsit (Øst-Preussen) i Tyskland som Frank Wysbar, død 17. mars 1967 i Mainz i Vest-Tyskland) regnes som en av de store filmregissører i det 20. århundre. Han laget både tyske og amerikanske filmer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lite er kjent om hans barndom og oppvekst i Tilsit, men som ung beskjeftiget han seg intensivt med Wolfgang Amadeus Mozarts musikk. Han utdannet seg som yrkesoffiser ved det prøyssiske militærakademiet.


=== Filmen ===
Han begynte å arbeide med film som tyveåring og var først regiassistent og opptaksleder, frem til han i 1932 fikk mulighet til å spille inn sin første film med tittelen Im Banne des Eulenspiegels. Allerede året etter kom han første gang i konflikt med nasjonalsosialistenes kulturfunksjonærer, da hans andre verk Anna und Elisabeth angivelig krenket den «sunne folkefølelse».Etter Kristallnacht emigrerte han og hans «ikke-ariske» hustru Eva (født Krojankeie) i 1938 til USA, hvor han først deltok i produksjonen av en del mindre kjente filmer. Her endret han skrivemåten for navnet sitt fra Wysbar til Wisbar.
Forsøk på å få et stort filmstudio til å bli interessert i en stor produksjon (bl.a. et drama om Mozarts liv) mislyktes. Wisbar oppnådde først suksess i USA da han begynte å arbeide med det nye fjernsynsmediet og ble en pionér i TV-show-produksjon. Hans første suksessfulle show, Fireside Theatre, gjorde det mulig for Wisbar å bygge opp et eget produksjonsfirma, som produserte over 300 fjernsynsfilmer og hadde 125 ansatte.
På midten av 1950-tallet kom den da amerikanske statsborgeren Wisbar tilbake til Tyskland (vest). Han sluttet å arbeide med masseproduksjoner for isteden å produsere seriøse kinofilmer. Ønsket om ærlighet og å arbeide med den egne historien førte til at han i resten av sin karrière beskjeftiget seg med krigs- og antikrigstemaer.Frank Wisbar døde 17. mars 1967 i Mainz.


== Filmografi ==
1932 : Im Banne des Eulenspiegels
1933 : Anna und Elisabeth
1934 : Rivalen der Luft
1935 : Hermine und die sieben Aufrechten
1935 : Die Werft zum grauen Hecht
1936 : Die Unbekannte
1936 : Fährmann Maria
1937 : Ball im Metropol
1937 : Petermann ist dagegen
1957 : Havets ulver (Haie und kleine Fische)
1958 : Kampen om Stalingrad (Hunde, wollt ihr ewig leben)
1958 : Dagens sensasjon (Nasser Asphalt)
1959 : Det ble natt i Gdynia (Nacht fiel über Gotenhafen)
1960 : Offisersfabrikken (Fabrik der Offiziere)
1961 : Barbara – wild wie das Meer
1962 : Marschier und krepier
1963 : Durchbruch Lok 234


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Wisbar på Internet Movie Database 
(sv) Frank Wisbar i Svensk Filmdatabas 
(da) Frank Wisbar på Filmdatabasen 
(fr) Frank Wisbar på Allociné 
(en) Frank Wisbar på AllMovie 
(en) Frank Wisbar hos The Movie Database
Barbara Petzold

Barbara Petzold (født 8. august 1955) er en tidligere tysk langrennsløper. Hun representerte DDR i internasjonale mesterskap.
Petzold toppet karrieren med to gullmedaljer i OL 1980 i Lake Placid. Hun vant 10 kilometer, og gikk ankeretappen på DDRs stafettlag, som kom i mål over minuttet foran Sovjetunionen, med Norge på bronseplass.


== Meritter ==
Olympiske leker
Innsbruck 1976 – bronse på stafetten
Lake Placid 1980 – gull på 10 km og stafetten
Verdensmesterskap
Falun 1974 – sølv på 10 km og stafetten
Lahtis 1978 – sølv på stafetten
Oslo 1982 – bronse på stafetten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Barbara Petzold – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Barbara Petzold – Olympedia 
(en) Barbara Petzold – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Barbara Petzold – FIS (langrenn)
Prokura

Prokura (latin: pro= for og cura= omsorg) er den fullmakt som en eller flere personer har fra en forretningsperson eller et selskap til å inngå avtaler i dens/selskapets navn. En person som er meddelt prokura kalles for en prokurist. Prokuristen kan som utgangspunkt «opptre på vegne av foretaket i alt som hører til driften av dette» (prokuraloven § 1). Unntak gjelder imidlertid for overdragelse og beheftelse (f.eks. pantsettelse) av fast eiendom og løsøre som kan registreres i skipsregisteret og luftfartsregisteret (mest praktisk skip eller fly). Dette krever særskilt fullmakt.
Å meddele for eksempel daglig leder i et selskap prokura, er en praktisk ordning som gjør det mulig å foreta beslutninger i foretaket uten forutgående styrebehandling. 
Prokura kan meddeles til flere personer, slik at den kan brukes i fellesskap, eller hver for seg. Dette skal i så fall angis ved meddelelsen.
Dersom virksomheten gjelder et registrert foretak, skal det, sammen med registreringen, ifølge lov om registrering av foretak av 21-06-1985, alltid fremgå «Hvem som representerer selskapet utad og tegner dets firma».


== Se også ==
Firmategningsrett


== Eksterne lenker ==
Lov om prokura
Lov om registrering av foretak
Sigma2

Sigma2 AS er et norsk statlig selskap eid av Sikt – Kunnskapssektorens tjenesteleverandør. Det administrerer anskaffelse og drift av nasjonalt utstyr for avanserte vitenskapelige beregninger, for eksempel superdatamaskiner, og skal blant annet sørge for en langsiktig utvikling av infrastrukturen. I tillegg koordinerer selskapet den norske innsatsen innenfor utvikling av Grid-infrastrukturer, og representerer Norge i internasjonalt grid-arbeid.
Selskapet ble etablert 2. desember 2004. Selskapet viderefører det arbeidet som ble startet innen Notur-prosjektet (2000–2004). Konsortiedeltakerne i Notur (II) prosjektet (2005–2014) er UNINETT Sigma, Universitetet i Bergen (UiB), Universitetet i Oslo (UiO), Universitetet i Tromsø (UiT), Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og Meteorologisk institutt. Prosjektet finansieres av Norges forskningsråd og konsortiedeltakerne.
Siden 2007 har selskapet også ansvaret for infrastrukturprosjektene NorGrid og NorStore.
Virksomheten drives ikke-kommersielt. Selskapet har kontorer i Trondheim.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UNINETT Sigma2
Notur
NorGrid
NorStore
Michael Krohn (skuespiller)

Michael Krohn (1867–1918) var en norsk skuespiller og oversetter.
Han var sønnen til skuespilleren Georg Herman Krohn (1831–1870) og broren til skuespilleren Lully Krohn (1862–1947), tegneren Olaf Krohn (1863–1933) og ingeniør Georg Monrad Krohn (1865–1934).
Han spilte roller som Scapin og Jean de France på Den Nationale Scene og Jørgen Tesman på Nationaltheatret; her arbeidet han også som sekretær og oversetter av utenlandske lystspill blant annet Den spanske flue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Michael Krohn hos Store norske leksikon
Michael Krohn i forestillingsdatabasen hos Nationaltheatret
Presidentvalget i Chile 2005

Presidentvalget i Chile 2005 skulle velge ny president i Chile for en periode på fire år. Tidligere var den chilenske presidentperioden seks år, men denne ble redusert til fire i 2005. Valget ble gjennomført i to omganger. Første valgomgang ble avholdt den 11. desember 2005 mens andre valgomgang ble avholdt 15. januar 2006. Etter første valgomgang skulle man velge mellom Michelle Bachelet og Sebastián Piñera. I andre valgomgang vant Bachelet med nesten 54% av stemmene. Hun ble dermed Chiles første kvinnelige president. Bachelet ble innsatt som president Ricardo Lagos etterfølger den 11. mars 2006. 


== De opprinnelige kandidatene ==


=== Michelle Bachelet ===

Bachelet var forsvarsminister i regjeringen Lagos. Anses av mange som en favoritt. Gikk videre med 46% av stemmene den 11. desember. I andre omgang oppnådde hun 53,5% av stemmene og ble valgets vinner.


=== Sebastián Piñera ===
Kandidat fra høyresiden. Konkurrerte med Joaquin Lavin om stemmene fra høyresiden. Ble nummer to med 26% av stemmene i første valgomgang.


=== Joaquín Lavín ===
Kandidat fra høyresiden. Tapte valget i 1999 mot Ricardo Lagos.


=== Tomás Hirsch ===
Kandidat fra venstresiden. Fikk 0,5% av stemmene i 1999 mens han denne gang oppnådde en oppslutning på 5%.