jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Finnhvalslekten

Finnhvalslekten (Balaenoptera) eller ekte finnhvaler er den største gruppen av finnhvaler, som ellers også inkluderer to andre slekter. Finnhvalslekten inkluderer åtte arter, blant annet det største pattedyret som noen gang har levd på Jorden, den enorme blåhvalen som kan bli mer en 140 tonn tung og over 30 meter lang.


== Beskrivelse ==
De ekte finnhvalene (finnhvalslekten) er hurtige svømmere som har en slank, strømlinjet torpedolignende kropp. Alle har en rekke lengdefurer på undersiden av kroppen som går fra munnen og bakover til navlen (bortsett fra seihvalen, som har kortere furer). Disse gjør at munnen kan utvide seg veldig når hvalen spiser.


== Utbredelse ==
Finnhvaler finnes over hele verden: Blå-, finn-, knøl-, sei- og vågehval har bestander i alle verdenshavene; og de to brydehvalartene finner man i Atlanterhavet, Stillehavet og Indiahavet, kun fraværende fra Arktis og Antarktis.


== Habitat ==
De fleste finnhvaler oppholder seg på åpent havet: unntaket er brydehvalene (som vanligvis kan finnes nær land året rundt). Merkelig nok er det de største og de minste artene som gjerne oppholder seg i de kaldeste havene; finnhvaler pleier ikke å gå så nær iskanten; og seihvaler holder seg helst til tempererte farvann på den nordlige halvkule.


== Atferd ==
De fleste finnhvaler parer seg i temperert vann i løpet av vinteren og migrerer mot varmere strøk som er rike på plankton og krill i den korte polarsommeren.


== Slekter og arter ==
I november 2003 ble det oppdaget en ny finnhvalart, som inntil videre har fått det vitenskapelige navnet Balaenoptera omurai (etter den japanske forskern Omura som oppdaget den). Denne arten er mindre enn de tradisjonelle finnhvalene, som den ellers ligner på. Tidligere har man trodd at dette var en hval som ikke var fullt utvokst, men etter funn gjort i indo-stillehavsområdet slo forskerne fast at det var snakk om en ny og mindre art, som ennå ikke har fått et tradisjonelt navn.

Balaenoptera (finnhvalslekten)
Balaenoptera physalus (finnhval)
Balaenoptera borealis (seihval)
Balaenoptera brydei (brydehval)
Balaenoptera edeni (dvergbrydehval, Edens hval)
Balaenoptera musculus (blåhval)
Balaenoptera acutorostrata (vågehval)
Balaenoptera bonaerensis (sørlig vågehval, Antarktis vågehval)
Balaenoptera omurai (Omuras dvergbrydehval)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Finnhvalslekten – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Finnhvalslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Finnhvalslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Finnhvalslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Finnhvalslekten hos Dyntaxa 
(en) Finnhvalslekten hos Fossilworks 
(en) Finnhvalslekten hos ITIS 
(en) Finnhvalslekten hos NCBI 
(en) Kategori:Balaenoptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Balaenoptera – detaljert informasjon på Wikispecies
Skyggelue

Skyggelue, også kalt kaps og (sjeldnere) skjermlue, er ei lue som har en kort eller lang skygge foran, det vil si en solskjerm eller stiv brem. Skyggeluer har vanligvis myk pull av tekstil og finnes i en mengde modeller og formvarianter, blant annet som baseballuer, jegerluer, student- og russeluer, myke sixpencer, skipper-, kaptein- og andre uniformsluer med skygge (høyluer, stive kepier og annet), kinesiske mao-luer og hygieniske engangsluer i papir.


== Baseballuer ==
Amerikanske baseballuer, skaterluer og liknende modeller kalles på norsk ofte kaps etter flertallsformen av det engelske ordet for «lue». En norsk kaps vil på engelsk ofte kalles baseball cap. Slike luer har lang, gjerne krum skygge og kan være dekorerrt, oftest med et merke,  for eksempel en reklamelogo, på skjermen eller foran på pullen. På baksida av lua, det vil si i nakken eller bakhodet,  er det ofte et bånd som kan strammes for å justere omkretsen slik at lua sitter godt på hoder med ulik størrelse. Mennesker med langt hår binder i blant håret i en hestehale og drar den gjennom åpningen over tilpasningsmekanismen. Enkle kapser kan ha plastskjerm og pull av tynt stoff.


== Hodeplagg med solskjerming ==
Andre hodeplagg med solskjerm over øynene er pannebånd med skygge. Også mange hatter har smale eller breie hattebremmer som danner skygge for sola og beskytter mot regn i ansiktet. 
Forløperen for uniformsluene med høy, rund, ofte stram pull og blank skjerm festet til et ringformet, stivt pannebånd var de høye sjakoene som var vanlige på 1800-tallet. 


== Skyggeluer på andre språk ==

Skyggelue kan på dansk blant annet kalles kasket (på norsk skrives det kaskett), på svensk skärmmössa, vegamössa,  keps og kepa, på tysk schirmmütze, på engelsk baseball cap, peaked cap (britisk-engelsk), visor cap (amerikansk-engelsk) og flat cap, alt etter hvilken type en omtaler.

		
		


== Se også ==
Høylue
Kepi
Sixpence
Studenterlue
Matroslue


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Visor hats – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norsk Republikansk Allianse

Norsk Republikansk Allianse er et norsk politisk parti som stilte til valg i Sør-Trøndelag i 2005 der det fikk 92 stemmer. Partiet forsøkte også å stille i flere fylker uten å lykkes. I 2009 stilte partiet liste i Oslo, men manglet finansiering til å drive valgkamp. Partiet fikk 54 stemmer, og ble dermed Norges minste parti.Partiet ble grunnlagt av den tidligere senterpartipolitikeren Erland Skattem fra Storfosna. Blant de uttalte forbildene for partiet er Kåre Willoch, Vladimir Putin og Lee Iaccoca. Avskaffelse av monarkiet er blant kampsakene. Partiet ønsker også billigere mat og bensin, og er skeptiske til innvandring av frykt for det de ser på som norske kulturverdier. Det er også mot norsk krigsdeltakelse i utlandet og skeptisk til NATO slik det har utviklet seg de senere årene.


== Referanser ==
Eddie’s Archive

Eddie's Archive er en samleboks fra det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, utgitt 4. november 2002. Boksen inneholder CD-ene Beast over Hammersmith, Best of B-sides og BBC Archives. I tillegg til albumene følger det med et shotglass formet som maskoten Eddie, samt et familietre over Iron Maidens medlemmer og deres eventuelle tilknytninger til andre band.


== Beast over Hammersmith ==
Beast over Hammersmith er et konsertalbum innspilt i løpet av Beast on the Road-turneen. Beast over Hammersmith ble utgitt 20 år etter det ble innspilt. Albumet ble spilt inn i Hammersmith Odeon og var den siste innspillingen med trommeslageren Clive Burr som ble erstattet med nåværende trommeslager Nicko McBrain. Beast over Hammersmith er også en av Bruce Dickinsons første opptredener for bandet. Dette albumet inneholder materiale fra The Number of the Beast-albumet selv om det ble spilt inn før utgivelsen av The Number of the Beast.


=== Sporliste ===
Disk 1«Murders in the Rue Morgue» (4:32)
«Wrathchild» (3:31)
«Run to the Hills» (4:19)
«Children of the Damned» (4:39)
«The Number of the Beast» (5:07)
«Another Life» (3:45)
«Killers» (5:47)
«22 Acacia Avenue» (6:55)
«Total Eclipse» (4:14)Disk 2«Transylvania» (5:50)
«The Prisoner» (5:49)
«Hallowed Be Thy Name» (7:31)
«Phantom of the Opera» (6:53)
«Iron Maiden» (4:21)
«Sanctuary» (4:12)
«Drifter» (9:19)
«Running Free» (3:44)
«Prowler» (5:00)


== Eksterne lenker ==
(en) Eddie's Archive på MusicBrainz
Caisse d’Epargne (bank)

Caisse d'Epargne er en fransk bank grunnlagt i 1818. Selskapet var hovedsponsor til sykkellaget Caisse d'Epargne.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Groupe Caisse d'Epargne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sjanti

Sjanti (fra engelsk shanty, chant(e)y, muligens fra fransk chantez «syng») er en type arbeidssang sunget av sjøfolk.
Sjøfolk kunne nok synge viser på frivakta også, men sjantien ble brukt til arbeid, og var et middel til å få et lite og utslitt mannskap til å yte maksimalt. Arbeidssang kan brukes til å lette arbeid på mange måter, men den vanligste er gjennom rytmen.
I sangbøker kan sjantiene være inndelt i en stor mengde kategorier etter hvilket arbeid de ble brukt til. Det kan være snakk om pumpesjantier, varpesjantier, gangspillsjantier, rykkesjantier, halesjantier og hivesjantier, men dersom vi ser på sangens konkrete funksjon i forhold til arbeidet, kan vi stort sett dele dem inn i bare tre grupper:
Arbeid som går i jevn takt, trenger en sang som går i jevn marsjtakt eller valsetakt. Slike sanger kaller vi generelt arbeidstaktsang eller taktsjantier. De kan brukes til pumping, gangspill, varping etc. Eksempel på slike sjantier er: Santianna, Rio Grande, Svineper, A rowing, Homeward bound og mange flere.
Andre, tyngre arbeid kunne trenge at alle tok et kraftig rykketak samtidig. Da trenger man et signal, for eksempel «Å hå!» Dersom man bruker sang i stedet for arbeidsropet, kaller vi det arbeidsropsang. Blant sjantiene finner vi to typer ropsang, halesjanti og rykkesjanti (på engelsk longhawl og shorthawl).
Halesjantien brukes når det trengs en lang rekke rykketak, for eksempel ved heising av tunge seil. Disse sjantiene består av en lang rekke sololinjer med korlinjer mellom. Sjantimannen sang eller improviserte sololinjene mens hele gjengen sang med i korpartiene, som inneholdt to signal til rykketak. Eksempel på halesjantier er Ane Madam, Reuben Ranzo, Sally Brown, Blow the man down og flere.
Ved stramming av slakk rigg eller seilrulling var et kraftig rykketak nok. Rykkesjantien består derfor bare av en sololinje etterfulgt av en korlinje med rykketaket som et brøl til slutt. Fra norske skuter kjenner vi bare noen få slike sjantier: Paddy Doyle og Hanging Johnny er eksempler.
I sjantien er teksten helt underordnet funksjonen. Derfor fikk mange sjantier først logisk og sammenhengende tekst etter at seilskutetiden var over. Da overlevde sjantiene fordi de var velegnet som allsang.
Henrik Wergeland var visstnok den første i Norge som viet sjømannssangene spesiell oppmerksomhet. Han diktet også selv i sjanti-stil og nyttet tradisjonelle omkved og melodier. Han utgav også den første samling med sanger for sjømenn i 1839: Samling af Sange og Digte for den norske Sjømand. Et av hans kjente dikt fra dødsleiet, «Sidste Reis» er skapt i tradisjonen fra sjømannsvisene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olav Bakken og Oddbjørn Stølen, Shantyboka. Oslo 1979
Velle Espeland, Blow boys blow: sjanties frå Diderik Brochmanns samlingar. Oslo 1981
Stan Hugill, Shanties from the Seven Seas, London 1961
Anne Jorunn Kydland, 2008: «Henrik Wergelands forhold til musikk» i Lombnæs og Holljen Thon (red), Bedre tiders morgenrøde ...
Velle Espeland, Sjantiens klassereise: frå seglskutedekk til lydstudio, i Norsk Folkemusikklag, skrift nr. 22 – 2008, s. 91 – 107
Tid for reise

Tid for reise er en norsk temaorientert reiseserie som gikk på TV 2 fra 2000 til 2001. Utfluktene gikk både til Norge og utlandet. Første sesong ble ledet av Øyvind Mund, andre av Sarah Natasha Melbye. Klaus Holthe og Karine Næss var reportere.
Parallelt gikk også TV 2-seriene Tid for mat og Tid for hage.
Premieren ble sett av 555 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tid for reise på Internet Movie Database 
(no) Tid for reise hos Filmfront
Den blå sandens hemmelighet

Den Blå Sandens hemmelighet (パタパタ飛行船の冒険 Patapata Hikousen no Bouken) er en japansk/koreansk animeserie (tegnefilmserie) fra 2002. Den er løst basert på to av Jules Vernes bøker; Face au drapeau (1896, eng. Facing the Flag) og L'Étonnante aventure de la mission Barsac (eng. The Astonishing Adventures of the Barsac Mission; også kjent som "Part 1 of 2: Into the Niger Bend" og "Part 2 of 2: The City in the Sahara"). "Barsac Mission"-boka var uferdig da Jules Verne døde i 1905, men ble senere fullført av sønnen Michel Verne og utgitt i 1919.
Tegnefilmserien handler om den unge jenta Jane Buxton, hvis bror George er forsvunnet i det mystiske Østen. Hun drar for å finne ham, og fra episode til episode utvikles historien om hennes reise og søken etter sin bror.
Serien er på 26 episoder, fordelt på to sesonger á 13 episoder. I sesong 2 forandret innledningen seg noe med enkelte klipp hentet fra denne sesongens episoder.


=== Handling ===
Janes mor dør etter å ha født Jane, og hennes far, en rik aristokrat, gifter seg snart med en annen kvinne som har en sønn ved navn William, han forakter hans nye far og bror. George og Jane vokser opp med drømmen om å lage en flymaskin. George er overbevist om at den asiatiske sanden bærer på en hemmelighet; en mystisk blå sand som kan få maskiner til å fly. Han drar på en ekspedisjon for å finne denne besynderlige substansen, men er etter kort tid rapportert henrettet for forræderi. William forsvinner også. 
Etter at hun mottar et usignert brev som inneholder en håndfull med lyseblå sand som svever i luften, er Jane sikker på at broren hennes er i live og reiser til Østen for å finne ham samt bevise hans uskyld. Det er mange mysterier som venter Jane og hennes nye venner på reisen. Men kanskje et mysterium bør forbli et mysterium?


== Eksterne lenker ==
(en) Den blå sandens hemmelighet på Internet Movie Database 
http://myanimelist.net/anime/708/Patapata_Hikousen_no_Bouken nedlastet 04.06.2016, skrevet av: ANN
Indisk nasjonalkalender

Den indiske nasjonalkalender, også kalt sakakalenderen eller Shaka Samwat, er en offisiell kalenderen i India, ved siden av den gregorianske kalender. Den brukes blant annet av offentlige myndigheter, Gazette of India, All India Radio og andre. Utenfor formelle sammenhenger er den lite brukt. 
Nasjonalkalenderen regnes som en av hindukalendrene.
Lotto Dstny

Lotto Dstny er et belgisk sykkellag som ble startet som Lotto-Belisol i 2012 etter at sponsoren Omega Pharma gikk over fra Omega Pharma-Lotto til Quick Step.
De fleste rytterne fra Omega Pharma-Lotto ble med til det nye laget.
Etter 2022-sesongen rykket de ned ett nivå.


== 2023 ==


=== Ryttere ===


=== Seire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lotto-Soudal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tiden før Tim

Tiden før Tim er en norsk dramaserie for barn og unge som gikk på NRK1 i 2002. Serien handler om 13 år gamle Tim som blir liggende i koma etter en bussulykke. Regi var ved Anne-Marie Nørholm og manus var ved Petter S. Rosenlund. Serien gikk på lørdagskvelder, like etter Barne-TV.Serien fikk Amandaprisen for beste barne- og ungdomsserie.


== Handling ==
Tim er 13 år og spiller i korps. Korpset skal på busstur, men underveis forulykker bussen, og Tim, som er den hardest skadde, blir liggende i koma. Midt oppe i det hele har Tim en mistanke om at hans far er utro, og det må han gjøre noe med.


== I rollene ==
Niklas James Knudsen .... Tim
Noah Vagle .... Lester, lillebroren til Tim (er med i alle episodene)
Turid Gunnes .... Tims mor
Sven Nordin .... Tims far
Nøste Schwab .... Tims bestemor
Per Theodor Haugen .... Tims bestefar
Cecilia S. Jørgensen .... Nina (episode 1&2)
Liv Bernhoft Osa .... Ninas mor
Gard B. Eidsvold .... Ninas far
Axel Fidje Zeiner .... Lars (episode 3)
Trine Svendsen .... Lars' mor
Johannes Joner .... Lars' far
Petrine Nyhus .... Hilde (episode 4)
Agnete Haaland .... Rektor Hoem og Hildes fostermor
Andrine Sæther .... Hildes biolgiske mor
Kjetil R. Askeland .... Tor (episode 4)
Carina Skaug .... Marte (episode 5)
Kristin Kajander .... Martes mor
Kim Haugen .... Martes far
Marthe Sofie Løkeland Eide .... Vibeke (er med i alle episodene)
Jon Eivind Gullord
Per Egil Aske
Trond Brænne
Kåre Conradi
Oddvar Hellan
Lasse Kolsrud


== Om karakterene ==
De to første episodene handler om Nina. Hun har en overambisiøs mor, som helst av alt vil at Nina skal bli modell, noe som Nina ikke er særlig klar for.
Episode tre handler om Lars. Han spiller i korpset til Tim og har en alkoholisert far.
Episode fire handler om Hilde som har to mødre; en fostermor som hun bor hos, og en biologisk mor som gjerne vil at Hilde skal bo hos henne.
Den femte episoden er om Marte som har skilte foreldre, og som finner sitt eget lille krypinn fordi hun ikke blir tatt godt nok vare på av far og mor.
Vibeke er i serien forelsket i Tim. ”Tiden før Tim” er også en kjærlighetshistorie. Etter hvert går det også opp for Tim at hun kanskje er ei jente å satse på.
Lester er alltid opptatt med nye ideer, og hjelper Tim med å dele ut avisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NRK Arkivet
(en) Tiden før Tim på Internet Movie Database 
(no) Tiden før Tim hos Filmfront
Etiopisk kalender

Den etiopiske kalender (amharisk የኢትዮጵያ ዘመን አቆጣጠር ye'Ītyōṗṗyā zemen āḳoṭaṭer) er den viktigste av kalendrene som brukes i Etiopia. Den brukes også av Den etiopiske ortodokse kirke under navnet ge'ez-kalenderen. Den er basert på den koptiske kalender, som i sin tur er basert på den egyptiske kalender, men man har også tatt inn elementer fra den julianske kalender. Kalenderen har i likhet med sistnevnte skuddår hvert fjerde år uten unntak, og skuddårsdagen legges inn 29. august eller 30. august ca. seks måneder før skuddårsdagen 29. februar regnet etter den gregorianske kalenderen.
I og med at regelen for om det skal regnes skuddårsdag sammenfaller for den gregorianske og den etiopiske kalenderen i perioden fra og med 1901 til og med 2099, vil tidspunktet for den etiopiske kalenderens nyttårsdag være fast 11. eller 12. september avhengig av skuddår. (Utenfor dette tidsintervallet må man korrigere for at den gregorianske kalenderen ikke regner skuddår for hele århundre unntatt hele århundre delelige med 400. Denne forskjellen gjør at tidspunktet for den etiopiske nyttårsdagen faller senere og senere ettersom den etiopiske kalenderen regner flere skuddårsdager enn den gregorianske kalenderen.)
Som den koptiske kalender har den etiopiske tolv måneder á tretti dager, samt fem eller seks epagomenale dager, ofte kalt «den trettende måned». Månedene begynner på samme dag som i den koptiske kalender, men har andre navn, på ge'ez. Skuddårsdagen legges inn etter 29. august, seks måneder før man legger den inn i den julianske kalender.
AG2R Citroën Team

AG2R Citroën Team er et fransk sykkellag.
Laget fikk ikke lisens til den første ProTouren, og var derfor avhenging av å bli invitert til store franske sykkelløp som Paris-Nice, Paris–Roubaix og Tour de France. Etter å ha signert sterke løpere som Francisco Mancebo og Christophe Moreau, fikk laget tildelt ProTour-lisensen til det nedlagte Fassa Bortolo-laget. AG2R var det eneste reelle valget etter at Comunidad Valenciana trakk sin søknad og Fassa Bortolos gamle sportsdirektør Giancarlo Ferrettis nye lag ikke hadde de nødvendige midlene som må til for å stille i ProTouren.
Laget har tidligere gått under navnene Chazal (1992–1995), Petit Casino (1996), Casino-ag2r Prévoyance (1997–1999), ag2r Prévoyance (2000–2007).


== 2023 ==


=== Ryttere ===


=== Seire ===


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) AG2R La Mondiale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Team Gerolsteiner

Gerolsteiner var et tysk sykkellag med ProTour-lisens. Laget var sponset av mineralvannprodusenten Gerolsteiner Brunnen og sykkelprodusenten Specialized. Gerolsteiner ble stiftet i 1998 av manager Hans-Michael Holczer og sportsdirektørene  Rolf Gölz og Christian Henn. Signeringen av Georg Totschnig i 2001 sikret laget en plass i 1.divisjon. Laget deltok i Tour de France for første gang i 2003. 
4. september 2007 gav sponsoren Gerolsteiner Brunnen beskjed om at de ikke ville forlenge avtalen som gikk ut etter sesongen 2008. Lagledelsen klarte ikke å finne en ny sponsor, og laget ble derfor lagt ned.


== 2008 ==


=== Rytterne ===


== Seiere 2007 ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerolsteiner cycling team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Team Gerolsteiner – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
John Harvey

John Harvey (født 21. desember 1938 i London) er en britisk forfatter.
John Harvey studerte ved University of London og Hatfield Polytechnic, før han tok mastergraden i «American Studies» ved University of Nottingham. Han underviste i engelsk og litteratur på ungdomstrinnet («secondary school») inntil 1975, da han ble forfatter på heltid. Mellom 1980 og 1986 underviste han på deltid i film og litteratur ved University of Nottingham.
Harvey begynte sin forfatterkarriere med å skrive westernromaner og andre former for enklere serielitteratur. Han har skrevet mer enn hundre bøker under forskjellige navn, og har også skrevet manuskripter for fjernsyn og radio. Han er mest kjent for sine politiromaner om den jazz-elskende kriminalførstebetjenten Charlie Resnick ved Nottingham CID.  Den første romanen i serien, Lonely Hearts, ble publisert i 1989, og ble av The Times listet som «en av århundrets 100 beste kriminalromaner». To romaner i serien, Lonely Hearts og Rough Treatment, ble filmatisert av BBC i 1992–93.
Harvey selv er av Sunday Telegraph blitt beskrevet som «en av britisk kriminallitteraturs mestere» og av Le Monde som «en av de ledende forfatterne av kriminallitteratur i live i dag». Han har mottatt flere internasjonale priser for sitt arbeide.I 2007 mottok Harvey britiske Crime Writers Associations høyeste utmerkelse, Dagger-prisene for livslangt arbeide av særlig høy kvalitet.


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Frittstående kriminalromaner ===
Amphetamines and Pearls, Sphere (1976)
The Geranium Kiss (1976)
Junkyard Angel (1977)
Neon Madman, Sphere (1977)
Frame (1995)
Blind, Methuen (1981)
Endgame (1982 (som James Mann)
Dancer Draws a Wild Card (1985) (som Terry Lennox)
In True Light (2001)
Gone to Ground (2007)


=== Kriminalromaner med Charlie Resnick som hovedperson ===
Lonely Heart (1989)
Rough Treatment (1990)
Cutting Edge (1991)
Off Minor (1992)
Wasted Years (1993)
Cold Light (1994)
Living Proof (1995)
Easy Meat (1996)
Still Water (1998)
Last Rites (1999)


=== Kriminalromaner med Frank Elder som hovedperson ===
Flesh and Blood (2004)
Ash and Bone (2005)
Darkness and Light (2006)


=== Poesi ===
Ghosts of Chance (1992)
Bluer than this (1999)


== Priser og utmerkelser ==
The Sherlock Award for Best Detective Created by a British Author 1998, for Last Rites
Grand Prix du Roman Noir 2000, for Lumière froide (Cold Light)
The Barry Award for Best British Crime Novel 2004, for Flesh and Blood
The Silver Dagger 2004, for Flesh and Blood
The Cartier Diamond Dagger 2007
Prix du Polar Européen 2007, for De cendre et d'os (Ash and Bone)
The Short Story Dagger 2014, for novellen Fedora


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Harvey – offisiell nettside
Surrey County Council: John Harvey
Fantasticfiction: John Harvey
Team Milram

Team Milram var et tysk sykkellag i UCI ProTour. Laget startet opp som et italiensk lag i etter at Domina Vacanze og Team Wiesenhof slo seg sammen for å øke vinnersjansene til lavbudsjett-lagene. 
Lagets hovedsponsor var Milram, et produktmerke fra Nordmilch der kjernevirksomheten er produksjon og salg av melk, ost og andre meieriprodukter over hele verden. Etter at T-Mobile og Gerolsteiner avsluttet sitt sponsorengasjement i sykkelsporten var Milram det eneste tyske selskapet som sponset et ProTour-lag.
Etter 2010-sesongen ble laget lagt ned.


== Rytterne 2010 ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Milram – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Team Milram – galleri av bilder, video eller lyd på Commons