jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Idrettsmarka

Da fotballen først kom til Egersund rundt år 1900 ble det spilt rundt omkring i gater og på åpne plasser i byen. Egersund FK ble stiftet i 1909 og spilte sine hjemmekamper på et jorde på Slettebø. På grunn av at dette jordet bare var tilgjengelig om høsten begynte man rundt første verdenskrig å se seg omkring etter et passende sted å anlegge en permanent fotballarena.
Valget falt på Fredriksminde, et jordstykke på Husabø like sør for prestegården som ble innkjøpt for 500 kr. Da EIK ble stiftet i 1919 var banen enda ikke ferdig, og EIK måtte spille på Slettebø inntil den nye banen var ferdig i mai 1924. Banen ble anlagt som grusbane og lå i forhold til dagens hovedbane i en vinkel på om lag 90 grader, med et mål omtrent der klubbhuset ligger i dag og et ved løå til Hognestad.
I 1934 tok EIK over ansvaret for anlegget fra kommunen og klubben la straks planer for å vende banen til dagens posisjon, så i gress + lage løpebaner slik at man fikk et komplett idrettsanlegg. Banen stod klar i 1939 etter at klubben hadde brukt mer enn 20 000 kr på oppgraderingen, men krigen gjorde at den ikke ble tatt i bruk skikkelig før i 1947, etter at tyske krigsfanger hadde reparert skader som okupasjonsmakten hadde påført anlegget. Ved hjelp av krigsfangene ble også treningsbane bygget, først som grusbane. EIKs finanser førte imidlertid til at Idrettsparken gikk tilbake i kommunalt eie. Inntil 1948 hadde spillerne skiftet i en løe som stod ved banen, men dette året fikk EIK oppført garderober på anlegget. 10 år senere stod andre etasje i klubbhuset ferdig med kafe og møtelokale. Det ble videre utbygd på midten av 1980 tallet.
Under oppgradering av anlegget på midten av 1990-tallet da gressmatten ble skiftet ut og ny løpebane lagt, ble det klargjort for ny hovedtribune på klubbhus-siden, men det ble forst alvor over tribuneplanene etter EIKs opprykk til andre divisjon i 2004. Arbeidet med hovedtribunen startet i april 2005. To måneder senere stod betongunderdelen ferdig med 300 stoler nærmest midtbanen og med ståplasser for ytterligere 1000-1500 mann mot Nordre sving. Bunnskrapt kommunekasse gjorde at det ikke var penger til taket i første omgang, men dette arbeidet ble gjort våren 2011, slik at pr i dag har Idrettsparken tak på bortimot 2000 publikumsplasser.
Fjon fjellkyrkje og ungdomssenter

Fjon fjellkyrkje og ungdomssenter er en kirke og overnattingssted i Masfjorden kommune. Fjellkirken kan romme 120 personer i gudstjenesterommet, og har plass til 50 overnattingsgjester.


== Historie ==
Menighetsrådene i Masfjorden fikk tomten som kirken står på i gave, og det ble i 1975 begynt å jobbe med planer omå bygge en fjellkirke på stedet. Planene ble forelagt alle menighetsrådene i det daværende Nordhordland prosti, og i 1978 ble det dannet en stiftelse der alle soknene i prostiet ble med.
I 1980 ble grunnsteinen lagt ned, og senere samme år begynte byggeprosessen. Denne skjedde på dugnad, og det ble lagt ned 6000 dugnadstimer for å få rest bygget. 16. august 1987 ble kirken vigslet av biskop Konrad Monstad.
Per 2015 blir kirken i hovedsak brukt til overnattingsarrangementer, men det er også to faste årlige gudstjenester der; på skjærtorsdag og olsok.


== Referanser ==
Granneheimen kapell

Granneheimen kapell eller Grandeheimen kapell er et bedehuskapell i form av en langkirke i tømmer i Masfjorden kommune i Vestland fylke. Bygget ble oppført som bedehus 1926 og vigslet på pinsedagen i 1927. I 1931 ble det vigslet for kirkelig bruk. Senere er kapellet utvidet i 1953 og 1973. Ved sistnevnte anledning ble det oppført et klokketårn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lars Nordland (1978). «Bedehusa: Granneheimen». Masfjordboki 2. Masfjorden. s. 195–197. ISBN 8271280252. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Grandeheimen kapell». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 372. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
Arne L. Hope: Granneheimen (Vestafjells.no)
Hans-Emil Lidén og Anne Marta Hoff: Granheimen kapell («Norges kirker»)
Blindheim bedehus

Blindheim bedehus er et bedehus oppført i betong på Blindheim i Ålesund kommune i Møre og Romsdal fylke.
Bygget ble innviet 1. oktober 1978 og er eid av Blindheim og Hatlehol Indremisjon.


== Referanser ==
Denes Agay

Denes Agay (født 10. juni 1911 i en landsby nær Budapest i Østerrike-Ungarn, død 24. januar 2007 i Los Altos i California i USA) var en ungarsk komponist, redaktør, dirigent og pianopedagog, med (PhD fra Lizt Musikkakademi).  
Han er mest kjent som forfatter av bøker om musikk, i alt 96. For det meste lærebøker i pianospill. Men han har også en betydelig produksjon bak seg som komponist, bla annet en symfoni og en lang rekke kammermusikalske verk som oppføres fra tid til annen, også her hjemme.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Denes Agay begynte å spille på klaver i tre års alder. I 1934 avsluttet han et musikkstudium ved Franz-Liszt-akademiet i Budapest med en doktortittel. Etter farens ønske studerte han parallelt ved det juridiske fakultet på Universitetet i Budapest). 


=== Karriere ===
En symfoni komponert av Agay ble fremført med stor fremgang av Budapests Filharmoniske orkester, dirigert av komponisten selv. Denes Agay virket også som filmkomponist.


=== Til USA ===
Idet Ungarn politisk mer og mer tilpasset seg den tyske nasjonalsosialistiske side fant han det mer og mer utrygt som jøde å forbli i landet. Han emigrerte til USA i 1939 og ankom da til New York City. Han hadde med seg fra hjemlandet komposisjoner, men fant lite interesse for dem og begynte å komponere populær-, filmmusikk og ballettpartiturer. 
Videre dirigerte han NBCs radioprogram Guest Star. På denne tiden tok han opp pianoundervisning, en virksomhet som skulle vare livet ut. Etter angrepet på Pearl Harbor ble han amerikansk statsborger og lot seg innrullere og ble sersjant på et militærsykehus hvor han ble band- og korleder for å underholde de mange syke og sårede infanteri- og marinesoldater. Hans foreldre døde i Auschwitz.
Etter annen verdenskrig fortsatte han pianoundervisningen, virket som musikkonsulent, komponist og redaktør for flere utgivere.  Han utarbeidet en omfattende samling av lærebøker og undervisningsmateriell for piano. Hans Best Loved Songs of the American People som ble utgitt i 1975 er fremdeles en bestselger.
I 1963 startet Dr. Agay og Music Sales Corporation i fellesskap Yorktown Music Press som utga en omfattende mengde undervisningmateriell og notebøker for piano medregnet den kjente Classics to Moderns og Joy Of –seriene som i 60 år ble standardrepertoaret for enhver pianolærer. Han har også skrevet An Anthology of Piano Music som dekker barokken, den klassiske perioden, romantikken og det 20. århundre.
Han har opprettet The Denes Agay Piano and Composition Fund for stipendier ved Juilliard og Denes Agay Scholarship Fund ved University of Southern California.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog (engelsk).
Tore Jensen

Tore Jensen (født 19. mai 1935) er en norsk jazzmusiker (trompet, kornett og flügelhorn) og orkesterleder, kjent fra flere dixieland-band og utgivelser.Han ble først kjent gjennom det lokale Hot Saints (1953–60), hvorpå han fikk engasjement i Big Chief Jazzband og Norwegian Dixieland All Stars.  Med Bjørn Stokstad turnerte han så med eget band i Tyskland (1961), før de etablerte det navngjetne Stokstad/Jensen Trad.Band (1962–), der alle ble æresborger av New Orleans (1984).  Han virket også i swingjazz-kvintett med Svein Gusrud og Peter Opsvik, samt medvirket på utgivelser med gruppene Norske Rytmekonger, Swingkameratene, Christiania 12 og Mississippi Jazzband.  Han mottok Buddyprisen (1987), og fikk Oslo Jazzfestivals «Ellapris» (2000), blant annet for å ha fremdyrket unge besetninger som Tore Jensens Shangri-La.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi fra Jazzbasen.
Diskografi fra Jazzbasen.
Spjelkavik kirke

Spjelkavik kirke er en sekskantet kirke fra 1987 i Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nordre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tegl og har 500 plasser.
I 2007 sto kirkens nye utsmykning ferdig. Kunstneren Håkon Bleken hadde da siden 2002 arbeidet med en serie glassmalerier med i alt 96 ruter, som forteller bibelhistorien i den store rekken med glass som omkranser det sekskantede kirkerommet. Glassmaleriene beskriver den første del av Jesu liv, påskeuken, de første fortellingene i Det gamle testamente, Israels historie, pinsen og apokalypsen. Dessuten skildres tre lignelser: Sauen som ble berget, Den fortapte sønn og Hvetekornet som måtte dø for å gi nytt liv.Moa urnelund ved kirken ble tatt i bruk i 2018. Kistebegravelser finner sted ved Hatlehol gravlund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «Spjelkavik kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Offisielt nettsted 
(en) Spjelkavik kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Huset på prærien

Huset på prærien (orig: Little House on the Prairie) er en amerikansk familierelatert drama- og westernserie som gikk på NBC fra 1974 til 1983. Serien handlet om en familie som bodde i en liten landsby i 1880-årenes Minnesota. Hovedrollene som far og mor ble spilt av Michael Landon og Karen Grassle, mens rollen som de tre barna ble spilt av Melissa Gilbert, Melissa Sue Anderson og Lindsay Greenbush. Serien bygde delvis på Laura Ingalls Wilders (1867–1957) selvbiografiske bøker. 
Deler av serien ble sendt på NRK fra 1976 og på TVNorge fra 1992.


== Rollebesetning ==


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Offisielt nettsted 
(en) Little House on the Prairie (TV series) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Huset på prærien på Internet Movie Database 
(en) Huset på prærien på Metacritic
Volsdalen kirke

Volsdalen kirke er en kirke bygd i en vifteplan fra 1974 i Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Nordre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.
Kirken er bygd som et naust. Den er i tre med skifertak. Klokketårnet er frittstående. Volsdalen kirke har 500 plasser.
Volsdalen kirke er utsmykket med glassmalerier og altertavle av Frans Widerberg.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Volsdalen kirke, Ålesund». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 292. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Ålesund kirkelige fellesråd
(no) «Volsdalen kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Volsdalen kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bremsnes kirke

Bremsnes kirke er en korskirke fra 1771 i Averøy kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 550 plasser.
En stavkirke på stedet brant i 1768 eller 1769.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Bremsnes kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 285. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Bremsnes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Bremsnes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Bremsnes menighet
Tindouf

Tindouf (arabisk: تندوف) er hovedbyen i provinsen Tindouf i Algerie. Innbyggertallet var i 2006 estimert til 44 058, og byen har et areal på 70 009 km², hovedsakelig ørken. 
Byen ligger nær flere algirske militærbaser. Sør for Tindouf bor det ca. 165 000 flyktninger fra Vest-Sahara i de fire flyktningleirene l'Ayoune, Smara, Ausserd og Dachla.
En lufthavn ligger like nordvest for Tindouf, og Air Algérie har regelmessige flyvninger herfra til hovedstaden Alger og andre byer. 
Byen Tindouf ble bygget nær en isolert oase i Sahara i 1852 av medlemmer fra Tajakant-stammen, men ble plyndret og ødelagt av Reguibat-stammen i 1895. Byen var forlatt helt til franske tropper ankom området i 1934. Etter Algeries uavhengighet i 1962 har myndighetene ytterligere utbygget byen, delvis på grunn av dens betydning som en siste utpost før grensene til Marokko og Mauritania.


== Demografi ==
Tindouf har en befolkning på 44 058 (estimat, 2006).


== Referanser ==
Richard M. Karp

Richard Manning Karp (født 3. januar 1935 i Boston) er en amerikansk informatiker som har gitt betydningsfulle bidrag til forskning innen kompleksitetsteori. For dette arbeidet mottok han Turing-prisen i 1985.
Karp gikk på Harvard University hvor han tok bachelorgraden i 1955, mastergraden i 1956 og doktorgraden i anvendt matematikk i 1959. Deretter jobbet han på Thomas J. Watson Research Center hos IBM. I 1968 ble han professor i informatikk, matematikk og operations research ved University of California, Berkeley. Siden det har han vært i Berkeley, med unntak av fire år hvor han arbeidet som professor ved University of Washington. Karp mottok også Benjamin Franklin-medaljen i 2004 i informatikk og kognitiv vitenskap for bidragene sine innen kompleksitetsteori.
I 1971 utviklet han Edmonds-Karp-algoritmen for maks-flyt-problemet sammen med Jack Edmonds, og i 1972 publiserte han en viktig artikkel i kompleksitetsteori, Reducibility Among Combinatorial Problems hvor han viste at 21 problemer er NP-fullstendige. I 1987 utviklet han Rabin-Karp-algoritmen for tekstsøking sammen med Michael O. Rabin.
Han har gjort mange andre viktige oppdagelser i informatikk, spesielt i kombinatorisk optimalisering. For tiden er hans viktigste forskningsområde bioinformatikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Karp – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Intervju med Richard Karp i ACM Crossroads magazine (engelsk)
Karps hjemmeside hos Berkeley (engelsk)
Michael Landon

Michael Landon (født Eugene Maurice Orowitz 31. oktober 1936, død 1. juli 1991) var en amerikansk skuespiller, produsent og regissør. Han er godt kjent for sine roller i TV-serier, som «Little» Joe Cartwright i Bonanza (1959–1973), Charles Ingalls i Huset på prærien (1974–1982) og Jonathan Smith i Highway to Heaven (1984–1989).
Han ble nominert til Golden Globe-prisen i 1979.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Landon på Internet Movie Database 
(sv) Michael Landon i Svensk Filmdatabas 
(fr) Michael Landon på Allociné 
(en) Michael Landon på AllMovie 
(en) Michael Landon hos Turner Classic Movies 
(en) Michael Landon hos Rotten Tomatoes 
(en) Michael Landon hos The Movie Database
Kornstad kirke

Kornstad kirke er en langkirke i Averøy kommune, Møre og Romsdal fylke. Kirken er bygd i tømmer, og ble innviet i 1871. Den har plass til 340 personer, og er underlagt Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.


== Historie ==
Kornstad kirke erstattet en stavkirke fra 1300-tallet som ble revet i 1871. Byggmester Gustav O. Olsen fra Trondheim fikk oppdraget med å bygge nykirken for 3 750 speciedaler. Den nye kirken ble tømret sammen i Steinkjer, og etter å ha nummerert delene, ble den fraktet til Kornstad og satt sammen. Allerede 3. september 1871 ble den første ordinære gudstjenesten avholdt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alf Henry Rasmussen (1993). «Kornstad kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 286. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Kornstad kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
«Kornstad kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kornstad menighet
Kvernes kirke

Kvernes kirke er en langkirke fra 1893 i Averøy kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 420 plasser. Den står like ved siden av Kvernes stavkirke.
Nordvest for kirkene er Kvernes prestegård. Kirkegården er rundt 400 meter sørvest for kirken.


== Litteratur ==
Kvernes kirke 100 år 1893–1993. Kvernes menighetsråd. 1993. 
Alf Henry Rasmussen (1993). «Kvernes kirke». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 285. ISBN 82-75-27022-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) «Kvernes kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Kvernes menighet
«Kvernes kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
MTV Europe Music Awards

MTV Europe Music Awards ble etablert i 1994 av MTV Europe for å feire de mest populære musikkvideone i Europa. Showet ble opprinnelig etablert som et alternativ til den amerikasnke MTV Video Music Awards og er i dag et populært arrangement av hva MTV sine seere mener er den beste musikken. I motsetning til det amerikanske søstershowet er flesteparten av prisene stemt frem av seerne.
Prisene deles ut hvert år og showet sendes direkte på MTV Europe, MTV og de fleste internasjonale MTV stasjonene, samt på Internett. Hvert år er ulike byer vertskap for arrangementet.


== Flest priser ==


== Vertsbyer ==
1994 –  Berlin (Programleder: Tom Jones)
1995 –  Paris (Programleder: Jean-Paul Gaultier)
1996 –  London (Programleder: Robbie Williams)
1997 –  Rotterdam (Programleder: Ronan Keating)
1998 –  Milano (Programleder: Jenny McCarthy)
1999 –  Dublin (Programleder: Ronan Keating)
2000 –  Stockholm (Programleder: Wyclef Jean)
2001 –  Frankfurt am Main (Programleder: Sacha Baron Cohen, som Ali G)
2002 –  Barcelona (Programleder: Sean «Diddy» Combs)
2003 –  Edinburgh (Programleder: Christina Aguilera)
2004 –  Roma (Programleder: Xzibit)
2005 –  Lisboa (Programleder: Sacha Baron Cohen, som Borat)
2006 –  København (Programleder: Justin Timberlake)
2007 –  München (Programleder: Snoop Dogg)
2008 –  Liverpool (Programleder: Katy Perry)
2009 –  Berlin (Programleder: Katy Perry og Hans)
2010 –  Madrid (Programleder: Eva Longoria
2011 –  Belfast (Programleder: Selena Gomez)
2012 –  Frankfurt am Main (Programleder: Heidi Klum)
2013 –  Amsterdam (Programleder: Redfoo)
2014 &ndsah;  Glasgow (Programleder: Nicki Minaj)
2015 –  Milano (Programleder: Ed Sheeran)
2016 –  Rotterdam


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) MTV Europe Music Awards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tore Sandnæs

Tore Sandnæs (født 3. mai 1939) er en norsk jurist, jazzmusiker (piano) og orkesterleder.
Hans tidlige kvartett og storband (med blant annet Ole Jacob Hansen) vant NM i jazz (1956).
På 1960-tallet ga han ut plater med Bjørn Johansen på saksofon, Bjørn Pedersen på bass og Frode Thingnæs på trombone.
Han har ledet Tore Sandnæs Trio med Stig Hvalryg/Terje Venaas på bass og Eyvind Olsen på trommer, med en forestilling om Oscar Peterson, samt vært med Majken Christiansens trio Swing Society med Hvalryg, Torstein Ellingsen på trommer, og blant annet fremført «En hyllest til Ella Fitzgerald» (Oslo Jazzfestival, 2006). Sandnæs er å høre på utgivelsen Erik Amundsen, portrait of a norwegian jazz artist (Gemini Records, 2005).


== Referanser ==
Myrbostad kirke

Myrbostad kirke er en langkirke fra 1880 i Hustadvika kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.
Byggverket er i tre og har 400 sitteplasser.


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Myrbostad kirke, Elnesvågen». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 316. ISBN 82-7527-022-7. 


== Eksterne lenker ==
Kyrkja i Fræna – Myrbostad kyrkje
(no) «Myrbostad kirke». Kirkesøk. Den norske kirke. 
Kirkebøker fra Fræna hos Arkivverket
«Myrbostad kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Skreia Idrettslag

Skreia Idrettslag (stiftet 1. juli 1915) er det lokale idrettslaget på Skreia i Østre Toten kommune. Klubben tilbyr fotball, håndball, volleyball, bueskyting, friidrett og rullestolbasket tidligere også hurtigløp på skøyter og sykling.

Skreia IL har per 1.Januar 2021 over 400 medlemmer i klubben. De største sportene i klubben er Håndball og Fotball, de siste årene har det også vært en oppgradering begge stedene da det ble lagt kunstgressbane og ny tribune for fotballen og i tillegg satt inn ny tribune i håndball hallen. Hallen til Skreia heter Norgeshushallen.


== Fotball ==


== Tabellen ==


== Divisjonsutvikling ==


== Skøyter ==
Skøytegruppa gikk ut og dannet egen klubb (Skreia Skøyteklubb) våren 1981, som igjen i 1997 endret navnet sitt til nåværende Skreia Skøyteklubb Toten.
Skøyteløperen og OL-medaljør Alv Gjestvang konkurrerte blant annet for denne klubben i sesongene 1951/52–1958/59 samt 1974/75–1978/79.

Andre medlemmer av skøytegruppa

Anne Elisabeth Hølstad
Tone Regine Hølstad
Kai Stensli


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Skreia Idrettsplass - Nordic Stadiums
Nordre Bjørnsund bedehus

Nordre Bjørnsund bedehus er en langkirke fra 1907 i Hustadvika kommune, Møre og Romsdal fylke.
Bygget ble vigslet som kapell i 1951. Bedehuskapellet drives av en stiftelse.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rasmussen, Alf Henry (1993). «Nordre Bjørnsund bedehus». Våre kirker. Norsk kirkeleksikon. Kirkenær: Vanebo forlag. s. 315. ISBN 82-7527-022-7.
Jon Gordon

Jon Gordon (født 23. desember 1966 i New York City) er en amerikansk jazzmusiker (saksofon), kjent fra flere samarbeid med norske musikere.
Han studerte blant annet under Phil Woods og ved Manhattan School of Music (1984–88). 
Med norske Egil Kapstad, Henryk Lysiak, Terje Venaas og Egil Johansen utkom Beginnings and endings (Taurus Records, 1988).  Gordon var også på turneer med Jon Larsen (1990). 
Han var også i Atle Hammer sextet, som ga ut Arizona Blue (Gemini Records, 1991).
Siden har han spilt med de fleste storheter innen jazz, inkludert medvirkning på Laila Dalseth's vidgjetne Listen here! (Gemini Records, 1999).
Gordon vant den høythengende Thelonious Monk International Jazz Saxophone Competition (1996), og spilte siden med T. S. Monk.
Selv har han gitt ut 
Spark (1994),
Witness (1996),
Along the way (1997),
Currents (1998),
All the things we need (1999),
Possibilities (2000),
Contrasts (2001),
The things you are (2006).
Med norske Subtonic besøkte han Oslo Jazzfestival (2003), hvorfra han i kvartett Asbjørn Lerheim, Roger Arntzen og Håkon Mjåset Johansen turnerte landet (2006).
I 2010 er han på Live med Magni Wentzel fra 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
jongordonmusic.com
jongordon.aristshare.com
Univadis

Univadis er en medisinsk portal for leger levert av MSD.
Tjenesten er passordbeskyttet og gratis for alle leger som praktiserer medisin i Norge. Tjenesten tilbyr verdens mest detaljerte anatomiske atlas, verdens beste medisinske søkemotor, over 4000 medisinske bilder, mer enn 300 gratis medisinske kurs fra BMJ learning og mye mer.


== Eksterne lenker ==
univadis.no
univadis.com
Lysejordet skole

Lysejordet skole er en skole i Oslo med 536 elever, etablert i 1978. Skolen er en barneskole, og består av 1-7.trinn. 
Skolen driftet også Ullerntoppen grendeskole etter åpningen. Skoleåret 1990-91 var det siste året lokalene til Ullerntoppen ble brukt som grendeskole og all undervisning flyttet til Lysejordet. Montessoriskolen Lyse overtok lokalene til Ullerntoppen fra 1993. 
I årene 2012-2014 tok Lysejordet over elever tilhørende den nye Bjørnsletta skole, i påvente av at den skulle åpne august 2014.


== Rektorer ==
2021-: Bente Vik
2010-2021: Ellen Bergsland
Gro Hexeberg Dahl
1978: Tor Berge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmeside
Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
Det er mange som har savnet loppemarkedet
Ønsker å ha Oslos beste AKS
Friarferdi til Gjøtland

Friarferdi til Gjøtland er den eldste bevarte oppskrift av en middelalderballade i Norge. Oppskriften er fra 1612. Papiret ble bokstavelig talt reddet ut av ilden i 1868 da gammelt rask skulle brennes på en gård i Volda. I. N. Kobberstad sendte det til Sophus Bugge som straks forsto at dette hadde stor verdi.
Sammendrag av handlingen:

Herr Peder drar med følget sitt på frierferd til det hedenske Gjøtland for å fri til en prinsesse. Det blir sendt magi og ville dyr mot ham, men Peder gjør ende på villdyra. Prinsessa har drømt at hun skulle bli gift med en kristen mann, og svarer ja til frieriet hans.Visa har nummer E 72 i TSB katalogen. Den er ikke kjent i andre varianter, men har mye felles med den danske visa Brudefærden til Hedenland (TSB E 71, DgF 71).