jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Centerpartiet

Centerpartiet er et svensk politisk parti. Ideologisk regner Centerpartiet seg som et grønt sosialliberalt parti. Partiet er medlem i Alliansen av Liberale og Demokrater for Europa (ALDE) og Det europeiske liberale, demokratiske og reformpartiet. Det deltar i ALDE-gruppen i Europaparlamentet. Partiets leder er Annie Lööf. Etter valget i 2006 var partiet med i den borgerlige koalisjonsregjeringen i Sverige. Fra 2018 har partiet støttet dagens regjering, utgått av Socialdemokraterna og Miljöpartiet de gröna. Ved riksdagsvalget i 2006 ble partiet det tredje største partiet, med 7,9 % av stemmene og 27 representanter i Riksdagen (av 349).
Historisk har Centerpartiet blitt regnet som søsterpartiet til det norske Senterpartiet. Som det norske partiet har det sitt opprinnelse i bondeorganisasjoner, og het Bondeförbundet fra stiftelsen i 1913 fram til 1957. Partiet hadde en storhetstid på 1970-tallet - det var det nest største partiet i Sverige ved riksdagsvalgene fra 1968 til 1976. Fra 1976 gikk oppslutningen nedover ved hvert riksdagsvalg fram til 1998. Etter dette ble det gjort et stort arbeid for å snu denne utviklingen. Etter valget i 2002 konkluderte partiet med at folk hadde et uklart bilde av hva Centerpartiet sto for, og at det var imot utvikling og framskritt. Som en konsekvens satt partiet seg som mål å bli oppfattet som "moderne, positivt, entydig og utfordrende." Den nye strategien har hatt en viss suksess, med økt oppslutning ved de to siste riksdagsvalgene. Det har blant annet fått stadig flere velgere i byene.
I den siste tiden har avstanden til det norske Senterpartiet økt. Det svenske Centerpartiet er for eksempel positive til EU, sier ja til en felles EU-grunnlov og ønsker et føderalt Europa. Det var likevel mot svensk deltagelse i den monetære unionen (euro-sona). I likhet med det norske Senterpartiet har det svenske en sterk distriktsprofil, men det ønsker frihandel som et middel for å hjelpe fattige land ut av fattigdommen, istedenfor tollmurer. På 2000-tallet har partiet gått inn for føderalisme, både på europeisk og nasjonalt nivå. Etter å ha samarbeid med sosialdemokratene tidligere stod partiet klart på den borgerlige siden frem til valget i 2018, hvor de igjen støttet venstresiden. Centerpartiet har definert seg som et sosialliberalt parti, og er medlem i Det europeiske liberale, demokratiske og reformpartiet. Derfor blir partiet nå også regnet som et søsterparti til det norske Venstre.


== Oppslutning ved riksdagsvalg (Bondeförbundet fram til 1957) ==


== Søsterpartier ==
Norge: Senterpartiet / Venstre
Finland: Centern
Åland: Centern
Island: Framsóknarflokkurinn
Polen: Polskie Stronnictwo Ludowe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Centerpartiet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amatøren (bok)

Amatøren er en roman fra 1977 av den norske forfatteren Lars Saabye Christensen. Dette var Christensens debutroman.
Boken omhandler Christian Humles liv som student i Sogn studentby og på Blindern, Universitetet i Oslo; han beskrives som «klønete og tafatt», og er den første av forfatterens «portretter av forsakte og kompleksfylte antihelter som snubler seg gjennom livet».


== Referanser ==
Norges Skaal

«Norges Skaal», bedre kjent under sin førstelinje «For Norge, Kiempers Fødeland», er en drikkevise av biskop, Johan Nordahl Brun (1745–1816). Visen ble skrevet i 1771.
Innholdet ble oppfattet som opprørsk mot kongemakten i helstaten Danmark-Norge i så stor grad at den ble beslaglagt da den ble forsøkt trykt i 1772.
Først i 1782 ble sangen etter mangt å dømme trykt og utgitt første gang, i Trondhjem. Daværende rektor ved katedralskolen oppfattet forfatteren, Nordahl Brun, som en rebell, og forsøkte å kjøpe opp alle eksemplarene for å hindre spredning. Senere diktet Brun sangen om og gjorde den til et uttrykk for kongetroskap. Han skrev for eksempel linjer som disse: «Nej den skal ej i Norge boe / Som ej er Ven og Konge troe», men denne omskrevende versjonen har ikke overlevd til i dag.


== Status som nasjonalsang først på 1800-tallet ==

«Norges Skaal» ble tidlig populær, og mange kunne den utenat. Den ble ofte sunget i selskaper. Under nasjonsbyggingsperioden på 1800-tallet fikk den en uoffisiell status som Norges nasjonalsang; Henrik Wergeland kalte sangen «en norsk marseillaise», og brukte versemålet i flere tekster som kunne synges til samme melodi; blant annet fedrelandssangene «Det er min Sjel en frydfuld Trang» og «Vi ere en Nation vi med». Sistnevnte er den første norske fedrelandssang skrevet med tanke på barn. Teksten legges i barnemunn og fører en slags 'dialog' med Bruns vise. Barna synger om fedreland og frihet, og understreker at de slett ikke er kjemper, kun «en Alen lange». Til gjengjeld er de mange, ja, utgjør en egen nasjon som elsker sitt vakre fedreland og vil ta vare på dets frihet. Som nasjonalsang ble Norges Skaal avløst av Henrik Anker Bjerregaards «Sønner af Norge», også kalt Norges «kronede nasjonalsang», inntil folket selv tok Bjørnsons «Ja, vi elsker» til sitt hjerte og gjorde den til Norges nasjonalsang.


== Teksten på Norges Skaal ==

For Norge, Kjæmpers Fødeland,
Vi denne Skaal vil tømme,
Og naar vi først faae Blod paa Tand,
Vi sødt om Frihed drømme;
Dog vaagne vi vel op engang
Og bryde Lænker, Baand og Tvang;
For Norge, Kjæmpers Fødeland,
Vi denne Skaal udtømme!Hver tapper Helt, blandt Klipper fød,
Vi drikke vil til Ære;
Hver ærlig Norsk, som Lænker brød,
Skal evig elsket være!
Den vrede Livvagts Vaabenbrag
Forklarer trolig Nordmænds Sag.
Hver ærlig Norsk, blandt Klipper fød,
Vi drikke nu til Ære! En Skaal for Dig, min kjække Ven,
Og for de norske Piger!
Og har Du en, saa Skaal for den!
Og Skam faae den, som sviger!
Og Skam faae den, som elsker Tvang
Og hader Piger, Viin og Sang!
En Skaal for Dig min kjække Ven,
Og for de norske Piger! Og nok en Skaal for Norges Fjeld,
For Klipper, Snee og Bakker!
Hør Dovres Echo raabe: «Held!»
For Skaalen tre Gang takker.
Ja tre Gang tre skal alle Fjeld
For Norges Sønner raabe Held;
Endnu en Skaal for Dig mit Fjeld,
For Klipper, Snee og Bakker


== Innspillinger ==


== Referanser ==
Serial Copy Management System

Serial Copy Management System, eller SCMS er et DRM-system utviklet spesielt for DAT-formatet. Systemet setter en bit i alle kopier, som bestemmer om kopien tillater videre kopiering eller ikke. Originalen har normalt ikke kopirestriksjoner, fordi den grunnleggende tanken bak er å hindre seriekopiering, og ikke enkeltkopiering. Systemet er også tatt i bruk på MiniDisc- og DCC-spillere og -opptakere.


== Historie ==
Da Sony utviklet DAT-formatet på 1980-tallet responderte musikkbransjen, med RIAA i spissen, med å kjempe mot lanseringen av DAT-kompatible avspillere og opptakere. Bransjen fryktet at muligheten for å kunne lage perfekte kopier uten kvalitetstap ville føre til økt privat kopiering, med påfølgende nedgang i musikksalget, og tapte inntekter for produsentene. RIAA forsøkte i første omgang å stanse lanseringen av DAT-opptakere ved å lobbyere mot Kongressen, og argumenterte bl.a. med at hjemmekopiering med kassetter allerede påførte bransjen 1,5 mrd dollar i tapte inntekter i året. Organisasjonen fulgte opp med å foreslå flere lover der alle opptakere skulle utstyres med et kopibeskyttelsessystem, som hindret ulovlig kopiering dersom produsenten ikke ønsket det. Lovforslaget om å gjøre et slikt system påbudt ble kraftig motarbeidet av en rekke grupper, organisasjoner og artister, og ble aldri vedtatt.Etter dette truet RIAA med å saksøke alle som innførte DAT-opptakere til USA, og det var heller ingen som gjorde det i denne perioden. Rundt 1990 begynte RIAA å lete etter et akseptabelt kompromiss med elektronikkforhandlere, og i 1992 resulterte dette i loven the Audio Home Recording Act. Denne stadfestet at blanke digitale media skulle skattlegges, og inntektene skulle gå til RIAA. I tillegg skulle det nye DRM-systemet SCMS bli innført. SCMS fikk en blandet mottakelse, og fikk bl.a. det mindre flatterende kallenavnet «scums» av brukere.


== Tekniske detaljer ==
SCMS benytter seg av en bit i metadataen, og innstillingen på denne biten er utslagsgivende for hva slags kopibeskyttelse innholdet har. Det er tre innstillinger: 00 (kopiering tillatt), 11 (én kopiering tillatt) og 10 (kopiering forbudt). En kopi av innhold merket med 00 vil også merkes med 00, som tillater ytterligere kopiering. En kopi av innhold merket med 11 vil merkes med 10, og forhindre ytterligere kopiering.


== Referanser ==
Mjøssamlingene

Mjøssamlingene er Mjøsas sjøfartsmuseum. Museet ligger ved Minnesundbrua i Eidsvoll. Fra 2006 er museet en del av Mjøsmuseet. Det var her «Skibladner» ble montert og sjøsatt. Her ligger også huset til Skibladners første skipper, Ole Amundsen. 
Museet inneholder: "Slippen", "Amundstua", "Pakkhuset", "Skibladnerbua", "Verkstedbygningen", "Fløyterbrakka" og "Fiskerstua".


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mjøssamlingene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Parti communiste français

Det franske kommunistpartiet (Parti communiste français, PCF) er det største kommunistpartiet i Frankrike og medlem i Det europeiske venstrepartiet EL (på engelsk European Left, på fransk Gauche Européenne).  
PCF ble grunnlagt i 1920 av medlemmer i Det franske sosialistpartiet SFIO som hadde gått imot den første verdenskrig og som støttet oktoberrevolusjonen i Russland. PCF sluttet seg til den kommunistiske Tredje Internasjonalen (KI, Komintern).
Midt på 1930-tallet vokste PCF kraftig, særlig etter at Komintern slo inn på folkefrontstrategien, og gikk inn for allianse med både andre sosialistiske partier og liberale borgerligee partier mot fascismen. Partiene som var med i den franske folkefronten (Front Populaire), blant dem PCF, vant parlamentsvalget i 1936, og en regjering ledet av sosialisten Léon Blum ble dannet, med støtte men uten deltagelse fra PCF.  
Linjeskiftet i sovjetisk utenrikspolitikk var et stort problem for partiet. Det hadde fått økt popularitet også på grunn av Sovjetunionens iherdige forsøk på å etablere en sovjetisk-fransk-britisk allianse mot Hitler-Tyskland fra midten av 1930-tallet, noe som strandet på britisk motstand. Men da den sovjetiske diktatoren Josef Stalin bråsnudde og plutselig inngikk en ikke-angrepsavtale med Tyskland i 1939 (Molotov–Ribbentrop-pakten), ble PCF forbudt av den nye regjeringen under den borgerlige Édouard Daladier. 
PCF fulgte ei antikrigslinje til å begynne med under den andre verdenskrig. Men særlig etter angrepet på Sovjetunionen i 1941 ble PCF det mest aktive partiet i motstandsbevegelsen og fikk stor oppslutning i folket på grunn av det.  Da Frankrike ble frigjort i 1944, gikk PCF inn i samlingsregjeringen ledet av Charles de Gaulle, men ble tvunget ut av koalisjonsregjeringen til Paul Ramadier i 1947 da den kalde krigen tok til. Men PCF var fortsatt det største partiet i landet i mange år. 
Etter hendelsene i mai 1968, der PCF stort sett var fiendtlig innstilt til det som skjedde, og undertrykkelsen av Prahavåren seinere samme året, begynte PCF å distansere seg fra Moskva. Partiet ble til slutt en sterk kritiker av sovjetkommunismen. PCF ble et eurokommunistisk parti. I 1981 gikk PCF inn i regjering som koalisjonspartner med François Mitterrand sitt reorganiserte sosialistparti PS. 
Deltagelsen i flere koalisjonsregjeringer har ikke styrket PCF, fordi politikken til disse regjeringene ikke har svart til forventningene fra medlemmene og velgerne til PCF om en virkelig venstrekurs. Fallet til kommunistregimene i Øst-Europa rundt 1990 har også bidratt til nedgangen for PCF, fordi partiet på tross av sin selvstendige reformkommunistiske kurs siden 1970-åra fortsatt i noen grad blir forbundet med disse regima i media og i folks bevissthet. Partiet nådde bunnen ved presidentvalget i 2007, da kandidaten deres, Marie-George Buffet oppnådde under 2 % av stemmene. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Parti communiste français – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Den franske avisa l'Humanité (grunnlagt av Jean Jaurès) står PCF nær (fr)
Econa

Econa (tidligere Siviløkonomene) er en interesse- og arbeidstakerorganisasjon for siviløkonomer og masterutdannede innen økonomisk-administrative fag med 23 500 medlemmer (2019). 
Foreningen jobber for å tydeliggjøre økonomifagenes betydning i samfunnet og for å

Sikre at norsk økonomisk-administrativ utdanning skal holde god internasjonal standard 
Samle medlemmer rundt felles faglige, sosiale og økonomiske interesser 
Sikre gode lønns- og ansettelsesvilkår for våre medlemmer 
Fremme kjennskap til norsk høyere utdanning innen økonomi og administrasjon 
Sikre høyt faglig og etisk nivå blant våre medlemmer Econa er medlem i Akademikerne.
Foreningen har 14 lokalavdelinger og 16 studentgrupper (13 studentgrupper i Norge, 3 i utlandet, København, Lancaster og London)
Econa gir ut fagtidsskriftet Magma 8 ganger i året. 
Econa samarbeider med tilsvarende organisasjoner i andre nordiske land gjennom svenske Civilekonomerna, danske Djøf, Finlands ekonomer og FVH (Félag viðskiptafræðinga og hagfræðinga) på Island.
Econa er medlem av Nasjonalt råd for økonomisk-administrativ utdanning (UHR-Økonomi og administrasjon), og deltar i FN Global Compact som er basert på ti prinsipper på områdene menneskerettigheter, arbeidslivsstandarder, miljø og anti-korrupsjon.


== Historie ==
Econa ble stiftet stiftet 28. februar 1939 i Oslo som en forening for handelskandidater fra Norges Handelshøyskole. I 1977 ble foreningen en interesseorganisasjon, da den ble med i Akademikernes Fellesorganisasjon. I 1997 var Siviløkonomene med på bruddet med Akademikernes Fellesorganisasjon, og var med på å stifte Akademikerne.
Fra og med 2003 har medlemskap vært åpent for flere enn personer med siviløkonomutdanning og alle personer med utdanning på nivå med mastergrad i økonomiske eller administrative fagområder kunne nå bli medlem. I tillegg kan enkelte med fireårig utdanning i økonomiske/administrative fag få medlemskap. Fra 2010 skiftet organisasjonen navn fra Siviløkonomene til Econa.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Museum Nord

Museum Nord er en konsolidert museumsenhet for nordre del av Nordland fylke: Lofoten, Vesterålen og Ofoten. Museet er organisert som en stiftelse og ble etablert 13. desember 2002. Virksomheten tok til 1. januar 2004 og er en av tre museumsenheter i Nordland. De andre er Helgeland Museum og Nordlandsmuseet.
Museumsenheten har ca. 53 fast ansatte samt ca. 13 årsverk i selskapet Lofotr Næringsdrift AS, som er heleid av Museum Nord. Museum Nords administrasjon ligger på Melbu i Hadsel (personal og arkiv) og Borg i Vestvågøy (økonomi og markedsføring). Direktør for museumsenheten, med kontorsted på Melbu, er per 2021 Geir Are Johansen.Museene som omfattes av Museum Nord mottar driftsstøtte fordelt på 60 % fra staten, 20 % fra fylket og 20 % fra kommunene.


== Museer ==
Museum Nord har 21 museer fordelt på 11 kommuner. Lofotr Vikingmuseum var opprinnelig en egen museumsenhet, med samme stilling som Museum Nord, Nordlandsmuseet og Helgeland Museum, men er senere tatt inn som en avdeling av Museum Nord. De 21 museene fordeler seg geografisk slik:


=== Ofoten ===
Museum Nord - Narvik (tidligere Ofoten Museum) i Narvik
Ballangen Museum i Ballangen
Museum Nord Divtasvuodna Tysfjord, Kjøpsvik og Korsnes


=== Vesterålen ===
Andøymuseet i Andøy
Øksnes Museum i Alsvåg i Øksnes
Sortland Museum i Sortland
Bø Museum i Vinjesjøen i Bø
Hurtigrutemuseet i Stokmarknes
Norsk Fiskeindustrimuseum i Melbu
Vesterålsmuseet i Melbu


=== Lofoten ===
Lofoten Krigsminnemuseum i Vågan
Skrei opplevelsessenter, som omfatter
Lofotmuseet i Vågan. Lofotmuseet er samtidig en del av Kystverksmusea
Galleri Espolin i Vågan
Lofotakvariet i Vågan
Lofotr Vikingmuseum i Vestvågøy
Skaftnes Gård/Vestvågøy Museum, Skaftnes i Vestvågøy
Fygle museum/Vestvågøy Museum, Fygle
Telemuseet avd. Sørvågen i Moskenes
Norsk Fiskeværsmuseum i Å i Moskenes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Museum Nord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Museum Nord: Om oss (besøkt 13. november 2014)
Museum Nord: Bakgrunn for etableringen av Museum Nord (27. september 2006, besøkt 13. november 2014, arkivert av Internet Archive)
Den norske veterinærforening

Den norske veterinærforening (DNV) er et fagforbund som organiserer vel 90 prosent av alle yrkesaktive veterinærer, som vil si 2 331 medlemmer per 1. januar 2008.
Vererinærforeningen har flere særforeninger:

Akvaveterinærenes forening (AVF)
Hestepraktiserende veterinærers forening (HVF)
Produksjonsdyrveterinærers forening (PVF)
Smådyrpraktiserende veterinærers forening (SVF)
Forening for veterinær samfunnsmedisin (FVS) (tidligere Veterinærhygienisk forening (VHF) ble stiftet i 13. desember 1925 og er den eldste særforeningen i DNV. Foreningen skiftet navn på årsmøtet i 2006)DNV utgir Norsk veterinærtidsskrift. President er Torill Moseng.


== Eksterne lenker ==
Den norske veterinærforening
Samfunnsviterne

Samfunnsviterne er en fagforening som organiserer samfunnsvitere og humanister som enten har en høyere samfunnsvitenskapelig eller humanisisk utdannelse, eller studerer på bachelor eller masternivå i en samfunnsvitenskapelig eller humanistisk disiplin.Organisasjonen har sin opprinnelse i Statsviternes Yrkesforening (SY) fra midten av 1970-tallet. SY ble medlem av Akademikernes Fellesorganisasjon i 1980. I 1994 endret foreningen seg fra bare å være en organisasjon for statsvitere, samtidig som en tok navnet Samfunnsviternes fagforening. I 1999 meldte organisasjonen overgang til Akademikerne. I 2007 endret foreningen navn fra Samfunnsviternes fagforening til Samfunnsviterne. Foreningen feiret 20 år i 2014.
Samfunnsviternes landsmøte avholdes hvert tredje år og velger medlemmer til hovedstyret. Hovedstyret består av leder, nestleder, seks medlemmer, en studentobservatør (studentleder) og fem varamedlemmer. Styret er øverste myndighet når landsmøtet ikke er samlet.Samfunnsviterne hadde ved utgangen av 2017 12 712 medlemmer.
Seks ganger i året utgir organisasjonen medlemsmagasinet Samfunnsviteren.Lederen siden 2016 er Merete Nilsson. Hun etterfulgte Knut Aarbakke, som ledet organisasjonen mellom 2008 til 2015. Gunn Elisabeth Myhren er generalsekretær i Samfunnsviterne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Samfunnsviterne
Sørum kirkegård

Sørum kirkegård omkranser Sørum kirke. Ved Sørum kirke står hjulkors i stein fra begynnelsen av 1100-året. Logoen til Norsk forening for gravplasskultur er et hjulkors fra middelalderen. De eldste korsene var understykker på større gravminner. Siden ble hjulkorsene brukt som selvstendige gravminner.


== Eksterne lenker ==
Hjulkorsene ved Sørum kirke
Akademikernes Fellesorganisasjon

Akademikernes Fellesorganisasjon (AF) var en hovedsammenslutning av norske fagforeninger for medlemmer med eksamen fra universitet, høgskole eller tilsvarende, som ble etablert i 1975.
I 1996 brøt Den norske legeforening ut, året etter flere medlemsforbund med Norske Sivilingeniørers Forening (NIF) i spissen. Det tyngste slaget for AF var likevel da de to største forbundene, Lærerforbundet og Norsk Sykepleierforbund, bestemte seg for å forlate organisasjonen. Flere av utbryterne var med på å etablere den nye og konkurrerende hovedorganisasjonen Akademikerne.
Et forsøk i 2000 på å slå AF sammen med YS førte ikke fram. De gjenværende medlemmene av AF vedtok å legge ned organisasjonen i 2001. Et av de siste vedtakene var å bevilge penger til å skrive AFs historie, i form av boken Et akademisk fellesskap : Akademikernes fellesorganisasjon 1975-2001. Flere av de gjenværende medlemsorganisasjonene var blant stifterne av Hovedorganisasjonen for universitets- og høyskoleutdannede i 2001.
AF representerte på det meste over 200 000 medlemmer, men hadde vel 120 000 medlemmer ved avviklingen. Siste AF-leder var Aud Blankholm.


== Litteratur ==
Trond Bergh: Et akademisk fellesskap: Akademikernes fellesorganisasjon 1975-2001. (ISBN 9788241903489)
Den norske tannlegeforening

Den norske tannlegeforening (NTF) ble etablert 15. oktober 1884 og er landets eneste fagforening og interesseorganisasjon for tannleger. 
Vel 95 prosent av de yrkesaktive tannlegene er medlemmer av NTF. Per februar 2022 hadde foreningen rundt 6600 medlemmer, hvorav ca 5000 er yrkesaktive tannleger. Av de yrkesaktive medlemmene var ca 3500  privatpraktiserende tannleger, mens ca 1500 jobber i det offentlige.I 2015 var det for første gang flere kvinner enn menn som var medlem av NTF; ca 51% kvinner vs 49% menn. I 2022 var kvinneandelen av medlemsmassen steget til 58%.NTF gir ut medlemsbladet Den norske tannlegeforenings Tidende, som ble grunnlagt i 1890.
I organisasjonen finnes en rekke spesialistforeninger:

Norsk Periodontistforening
Norsk Kjeveortopedisk Forening
Norsk Forening for Oral Protetikk
Norsk Forening for Pedodonti
Norsk Endodontiforening
Norsk forening for kjeve- og ansiktsradiologi
Norsk Forening for Oral Kirurgi og Oral MedisinFor å bli tannlegespesialist må man søke om godkjenning fra Helsedirektoratet.Tannlegeforeningen er delt opp i 21 lokalforeninger, samt en studentforening
Besøksadresse (ny mars 2022): Christiania Torv 5  (Legenes Hus), 0158 Oslo
Post boks 2073 Vika, 0125 Oslo 


== Presidenter ==
President er Heming Olsen-Bergem (2022 - )
Tidligere presidenter

Camilla Hansen Steinum (2012-2021)
Ivar Trygve Krohn, 1925-1927


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den norske tannlegeforening
Arkitektenes Fagforbund

Arkitektenes fagforbund - AFAG er et forbund for sivilarkitekter, interiørarkitekter, landskapsarkitekter, planleggere og designere i offentlig og privat virksomhet samt studenter. AFAG tilbyr juridisk rådgivning, karriereveiledning, forhandlingsbistand, lønnsstatistikk og advokatbistand ved tvister om arbeidsforholdet. 
AFAG ble etablert 31. mai 1982 som en sammenslåing av Privatansatte arkitekters gruppe (PAN), Kommunalt og fylkeskommunaltansatte Arkitekters Gruppe (KAG), Statsansatte Arkitekters Gruppe (SAG) og Fagforening for arkitekter.
AFAG er medlem i hovedsammenslutningen Akademikerne. AFAG har pr. 5. desember 2019 4919 medlemmer. 
Leder i styret er Bent Aaby, og generalsekretær er advokat Per Christian Opsahl. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkitektenes Fagforbund
Hanne Tyrmi

Hanne Tyrmi (født 27. september 1954) er en norsk billedkunstner. Hun bruker mange materialer, som tre, metall og plast; og er aktiv både med maleri, skulptur, foto, film og installasjon. Hun har hatt en rekke separatutstillinger i Norge og internasjonalt.


== Eksterne lenker ==
Hanne Tyrmis hjemmeside
Hanne Tyrmi hos Kulturnett
Alte Sził-synagogen

Alte Sził-synagogen (polsk Synagoga Alte Sził) ved Wolborska-gaten var i sin tid hovedsynagogen i Łódź. Den ble reist i årene 1863–1871 etter tegninger av Jan Karol Mertsching, som erstatning for en gammel tresynagoge. Den ble ombygd i 1893 av Adolf Zeligson. Under andre verdenskrig ble synagogen plyndret og brent ned av tyske nazister natt til 11. november 1939. En minnetavle minner i dag om synagogen som stod der.
Murbygningen til synagogen hadde rektangulær grunnplan, og representerte flere stiler: mauretansk, bysantinsk, neomauretansk og neoromansk. Dens form og utsmykning utgjorde en stor kontrast med den øvrige bebyggelsen i byen, og bygningen ble derfor også regnet som en av byens mest originale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alte Szil Synagogue in Łódź – kategori av bilder, video eller lyd på Commons