jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tinden (Øksnes)

Tinden er et fiskevær og handelssted i Øksnes kommune i Nordland. Stedet ligger på Tindsøya i Øksnes Vestbygd.
Tinden har lang historie som fiskevær og handelssted. Stedet ligger nær fiskefeltene, men likevel beskyttet på innersida under den 468 meter høye Tindstind, som ga navnet til været («punn Tinden»). Sent på 1500-tallet var det kirke i Tinden, men den ble flyttet til naboøya Nærøya på 1600-tallet. Hovedgården er fra 1860-tallet og bryggene fra 1880-årene (etter at en storm hadde rasert de tidligere bryggene i 1882). Stedet ble fredet av Riksantikvaren i 1994. Tinden eies i dag av en stiftelse.
Siden 1850 har Tinden vært eid og drevet av væreierne. Den siste væreieren var Skjalg Halmøy. Han kom fra Hamarøy til Tinden som handelsbetjent i 1937, og overtok som væreier i 1946. Skjalg Halmøy ble på sine eldre dager en attraksjon i seg selv. Det var ikke få turister som var innom butikken og hilste på «han Skjalg i Tinden». Som sosial, gjestfri og fortellerglad væreier ga han Skjalg stedet en ekstra dimensjon. Da Skjalg Halmøy døde 25. desember 2002, 88 år gammel, ble Vesterålen en attraksjon fattigere, men bygningene i Tinden lever videre.
Tinden var i flere år base for kajakk-løpet Arctic Sea Kayak Race. De siste årene har løpet hatt base i Skipnes, lenger sør på Tindsøya.
MS Tinden er også navnet på hurtigbåten som trafikkerer mellom øyene i Øksnes Vestbygd.


== Litteratur ==
Eli Ketilsson: I Skjalgs rike – Tinden i Vesterålen. Medusa 2002. ISBN 82-90988-33-8


== Eksterne lenker ==
Kuling.net: Tinden
Bent Svinnungs side om Tinden
Arctandria: Skjalg i Tinden er død
Vesterålen Online: Skjalg er død (27. desember 2002)
Jørn L. Stang

Jørn Lasse Stang (født 17. januar 1959) er en norsk politiker fra Greåker for Fremskrittspartiet (FrP), senere for Demokratene. Han var stortingsrepresentant 1997–2001 for Østfold og satt i justiskomiteen i samme periode. Stang var også medlem av Stortingets delegasjon til Nordisk råd.
Stang startet sin politiske karriere i Østfold FrP/FpU og Sarpsborg og Omegn FrP i 1981/1982, og ble valgt som kommunestyrerepresentant i Tune kommune i 1983 og i 1987. Han ble medlem av formannskapet i Tune i 1987. I 1991 da Sarpsborg ble storkommune, var han medlem av Sarpsborg bystyre og formannskap i to perioder fra 1991 til 1999. Han var også fylkestingsrepresentant for FrP i Østfold fylke i tre perioder (1987–1999), der han var leder av fylkestingsgruppen i to perioder (1991–1999). Stang var medlem av fylkesutvalget i Østfold fylkeskommune fra 1991 til 1999. Han fungerte som politisk sekretær i årene 1987–1997.
Stang meldte seg ut av Fremskrittspartiet og ble uavhengig representant i 2001 på Stortinget. Han hadde da vært medlem av FrP siden 1979.
Før Riksdagsvalget i Sverige 2010 meldte Stang seg inn i  Sverigedemokraterna for å bistå partiets valgkamp i Strømstad og Bohuslän.


== Referanser ==


== Kilder ==
Omtale i Sarpsborg Arbeiderblad 17. september 2010


== Eksterne lenker ==
(no) Jørn L. Stang hos Stortinget 
(no) Jørn L. Stang hos Norsk senter for forskningsdata
Definitely Maybe

Definitely Maybe er debutalbumet til den britiske rockegruppen Oasis. Albumet ble sluppet i 1994, og mottok hovedsakelig strålende kritikker og god kommersiell respons. Albumet har solgt over 7 millioner på verdensbasis, og er det tredje raskest selgende britiske debutalbumet noensinne, etter Popstars av Hear'Say og Whatever People Say I Am, That's What I'm Not av Arctic Monkeys. 
I ettertid er albumet ansett for å være en klassiker i rockehistorien, og en av de viktigste albumene i skapelsen av det som skulle bli Britpop. Albumet dukker jevnlig opp på «topp 10»-lister som tidenes beste album i britisk media.
I 2004, 10 år etter Definitely Maybe, ga Oasis ut DVD-en Definitely Maybe – The DVD. DVD-en inneholdt hele albumet, i tillegg til produksjonsnotater og -kommentarer.


== Sporliste ==
Alle sangene er skrevet av Noel Gallagher.

«Rock'n'Roll Star»
«Shakermaker»
«Live Forever»
«Up in the Sky»
«Columbia»
«Supersonic»
«Bring It on Down»
«Cigarettes & Alcohol»
«Digsy's Dinner»
«Slide Away»
«Married With Children»
«Sad Song» (kun på vinyl- og DVD-utgaven)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Definitely Maybe på Discogs 
(en) Definitely Maybe på MusicBrainz 
(en) Definitely Maybe på Spotify 
(en) Definitely Maybe på AllMusic
Rochester bispedømme (England)

Rochester bispedømme er et anglikansk bispedømme i England, med sete i Rochester i Kent. Det tilhører kirkeprovinsen Canterbury, og er det tredje eldste bispedømmet i landet etter York og Canterbury.
Nåværende biskop er Michael James Nazir-Ali, som er den 106. i rekken.


== Historie ==
Rochester ble grunnlagt i kongedømmet Kent som et katolsk bispedømme i 604 av Augustin av Canterbury, som utnevnte Justus til dets første biskop.
I 1551 gikk bispedømmet over til Den engelske kirke som en følge av reformasjonen. Den siste katolsk biskopen, Maurice Griffith, ble utnevnt i 1554 etter en katolsk vakans siden 1551, og døde i 1558.
På slutten av det 17. århundre og i det 18. århundre var det vanlig at biskopen av Rochester også ble utnevnt til dekanus for Westminster Abbey.


== Område ==
Bispedømmet dekker sogn i:

den vestlige delen av Kent
Bexley i London
Bromley i LondonFrem til 1905 dekket det også området som nå tilhører Southwark bispedømme.


== Biskoper ==
Deler av bisperekken er obskur, og gjennom ytterligere forskning kan den komme til å bli endret.
De som også var dekanus i Westminster Abbey er merket med asterisk (*).
Rochester bispedømme

Rochester bispedømme kan vise til:

Rochester bispedømme (England)
Rochester bispedømme (USA)
Zwinger

Zwinger er en barokkbygning i Dresden kjent for sin fremragende kunstsamling. Den ligger mellom Semperoper og Postplatz.
Navnet er avledet av ordet bezwingen (betvinge). Anlegget var en del av borgen i Dresden, og bestod av en indre og en ytre mur. Mellom disse skulle en mulig invasjonsstyrke bli knust med våpen hvis han lyktes i å ta den ytre muren.


== Historie ==
Kurfyrst Fredrik August I (konge av Polen som August II) returnerte etter en reise i Italia hvor han var blitt svært imponert av Forum Romanum. Han ønsket noe lignende for seg selv. Befestningene var ikke lenger nødvendige og gav derfor rom for hans planer. Den originale planen omfattet både dagens anlegg og Semperoperaen ned til Elben og ble utformet av Matthäus Daniel Pöppelmann i 1722. Kongens død i 1733 utsatte arbeidene. Slottsområdet ble latt være åpent mot operaplassen. Senere ble planene endret til en noe mindre skala, og bygningen som skiller Zwinger fra operaplassen ble oppført.


== Museum ==
Zwingers Gemäldegalerie Alte Meister (billedgalleri gamle mestere) ble en viktig attraksjon blant byens rike kulturarv. Den omfatter bl.a. malerier av Rubens, Canaletto, Raphael og mange andre. Rustkammeret (Rüstkammer) inneholder en fin våpen- og rustningssamling, hovedsakelig fra 15- og 1600-tallet. Det er også en samling av meissenerporselen, klokker og vitenskapelige instrumenter. Bygningene inneholder også Mathematisch-Physikalischer Salon.


== Deler av Zwinger ==


=== Kronentor ===

Den mest kjente og vel også mest fotograferte del av Zwinger er Kronentor (Kroneporten). På toppen av porten er en kopi av den polske kongekronen. Ovenfor porten befinner seg på vestsiden en annen portal med blikk på en rytterstatue på Theaterplatz.


=== Nymphenbad ===

Nymphenbad (nymfebadet) ligger ved Festungswall bak Französische Pavillon. Vannkunstverket ble utformet av bl.a. Balthasar Permoser, og regnes som et av de vakreste barokke fonteneanlegg.


=== Glockenspielpavillon ===
Glockenspielpavillon eller Uhr mit Glockenspiel består av et stort antall porselensklokker laget av meissenerporselen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zwinger, Dresden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dresdner Zwinger – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Porta Nigra

Porta Nigra (den sorte porten, lokalt mest omtalt som Porta) er en stor romersk byport i den tyske byen Trier, og byens fremste vartegn. I 1986 ble den oppført på UNESCOs verdensarvliste som en del av Verdensarvsteder i Trier og Igel.
Porta Nigra ble bygget omkring 180 e.Kr. i den da romerske byen Augusta Treverorum. Navnet er avledet av bygningens dunkle farve, som oppstod gjennom sandstenens forvitring.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Porta Nigra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Porta Nigra – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Sopran

Sopran (av italiensk sopra: «over») er betegnelsen på det høyeste registeret menneskestemmen kan komme opp i. Stemmer som ligger i området mot altregisteret kalles mezzosopran. 
Toneomfanget til en sopranstemme strekker seg vanligvis fra c’ til a’’, men profesjonelle sopraner kan nå mye høyere.


== Beskrivelse ==
Med sopran menes i de fleste tilfeller en kvinnelig sanger, når det det er snakk om gutter og menn som synger i det samme registeret er betegnelsen vanligvis guttesopran og mannlige falsettsang. Fram til slutten av 1700-tallet var det ikke uvanlig at gode guttesopraner ble kastrert for at de skulle beholde sopranstemmen hele livet, såkalte kastratsangere.
Spesielt i korsammenheng skilles det mellom første sopran (høyt register) og andre sopran (lavere register).
Musikkinstrumenter i det høye register betegnes ofte som sopran-, jfr. sopranblokkfløyte og sopransaksofon.


== Se også ==
Tessitura
SATB


== Noen kjente sopraner ==
For en mer utfyllende liste, se Kategori:Sopraner


=== Opera- og konsertsopraner ===

Aase Nordmo Løvberg
Solveig Kringlebotn
Kirsten Flagstad
Tone Wik
Mari Eriksmoen
Maria Callas
Montserrat Caballé
Victoria de los Ángeles
Joan Sutherland
Kiri Te Kanawa
Renée Fleming
Anna Netrebko
Sonya Yoncheva
Emma Kirkby
Julianne Baird


=== Sopraner i populærmusikken ===

Sissel Kyrkjebø
Benedicte Adrian
Bokken Lasson
Agnetha Fältskog
Sarah Brightman
Tarja Turunen
Kate Bush
Sheena Easton


== Litteratur ==
Boldrey, Richard (1994). Guide to Operatic Roles and Arias. Caldwell Publishing Company. ISBN 978-1-877761-64-5. 
Coffin, Berton (1960). Coloratura, Lyric and Dramatic Soprano, Vol. 1. Rowman & Littlefield Publishers, Inc. ISBN 978-0-8108-0188-2.
Baryton

Baryton (fra gresk barys «tung», «dyp» og tonos «klang») er stemmeleiet mellom tenor og bass.
Barytonsangere er praktisk talt alltid menn. Med bryststemme har en baryton et toneomfang som går omtrent fra G til g’. Med hodestemme når en barytonsanger tonen b'. 
Flere musikkinstrumenter har «baryton» i navnet, eksempelvis barytonsaksofon og det gambelignende strykeinstrumentet baryton som hadde en viss popularitet på 1700-tallet.


== I opera ==
På operaområdet skilles det mellom ulike stemmefag:

Lyrisk bariton har en stor høyde og fleksibel stemme. Eksempler på roller er tittelrollen i Rossinis Barbereren i Sevilla og Papageno i Mozarts Tryllefløyten.
Heltebaryton: tung og massiv stemme med god dybde. Eksempler: Wotan i Das Rheingold og Die Walküre, begge av Richard Wagner, Scarpia i Puccinis Tosca og tittelrollen i Musorgskijs Boris Godunov.
Kavalerbaryton: god legato og god bærekraft i mellomleiet. Eksempelroller er tittelrollen i Mozarts Don Giovanni og tittelrollen i Tsjajkovskijs Eugen Onegin.
Karakterbaryton brukes i blant, men oftest om biroller som ellers regnes til heltebaryton-faget.Den tyske barytonen Dietrich Fischer-Dieskau var en av verdens fremste liedertolkere i andre halvdel av 1900-tallet. Tidlig på 2000-tallet regnes waliseren Bryn Terfel som en av verdens fremste (bass)barytoner. Se Kategori:Barytoner og Kategori:Bassbarytoner for lister over barytonsangere.


== I populærmusikken ==
Eksempler på baritonsangere i populærmusikken er Geoff Tate, Frank Sinatra, Lee Hazlewood, Neil Diamond, Lou Rawls, Elvis Presley, David Gilmour, Johnny Cash, Jim Morrison, Eddie Vedder,  John Lennon, Tom Jones, Leonard Cohen, Ian Curtis, Nick Cave, Ville Valo og Alex Kapranos. Freddie Mercury. James Taylor. Michael McDonald


== Referanser ==


== Kilder ==
«Barytone» i 1911 Encyclopædia Britannica
BBC Cardiff Singer of the world. Baritone and bass.
BBC Cardiff Singer of the world. The singing voice. 


== Eksterne lenker ==
(en) Baritone vocalists – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tenor

Tenor, eller tenorsanger, er den lyseste mannsstemmen hos en voksen person. I noen grad skiller man mellom første tenor (lysere) og andre tenor (mørkere), spesielt i korsammenheng. Tenore er italiensk og betyr «å holde», og ble opprinnelig brukt om den stemmen som holdt melodien.


== Rekkevidde ==
Denne illustrasjonen viser rekkevidden til en tenor på et piano. Her er det bare markert fra d, mens man vanligvis regner c som den dypeste tonen.


== Litteratur ==
Boldrey, Richard (1994). Guide to Operatic Roles and Arias. Caldwell Publishing Company. ISBN 978-1-877761-64-5. 
Stark, James (2003). Bel Canto: A History of Vocal Pedagogy. University of Toronto Press. ISBN 978-0-8020-8614-3.
Fillfjorden

Fillfjorden er et sund mellom Fjellværsøya og fast-Hitra i Trøndelag. Førsteleddet i navnet viser til gården (nå også tettstedet) Fillan.


== Referanser ==
Matt Busby

Alexander Matthew Busby (født 26. mai 1909, død 20. januar 1994) var en skotsk fotballspiller og -manager, kjent for å ha trent Manchester United på 1950- og 1960-tallet.
Som spiller spilte Busby for Manchester City (1929–1936) og Liverpool FC (1936–1940). Han ble senere manager for disse klubbenes rival Manchester United. Under krigen (1941–1943) spilte Busby 38 kamper og scoret fem mål for Hibernian FC i en egen regional fotballiga i Skottland. Han fikk én landskamp for Skottland.
Spillerkarrieren hans ble kraftig forkortet som en følge av andre verdenskrig. Under krigen ble han tilbudt en stilling som trener i Liverpool, som han aksepterte. Men før krigen var over og han kunne begynne i jobben, fikk han et jobbtilbud fra Manchester United. Etter mye om og men bestemte Liverpool seg for ikke å stå i veien for Matt Busbys ønske. Hans tid som manager i Manchester United ble en stor suksess, med fem ligamesterskap (1952, 1956, 1957, 1965 og 1967) og to FA-cup-seire (1948 og 1963). I 1968 førte Busby klubben til topps i den gjeveste klubbturneringen – Serievinnercupen – som første engelske klubb.
Busby ble hardt skadet i flyulykken i München den 6. februar 1958, der 23 mennesker – deriblant åtte United-spillere – ble drept. Etter ulykken måtte assistentmanager Jimmy Murphy ta over ledelsen av laget i en periode. Fra september 1958 til desember 1958 var Busby midlertidig landslagssjef for Skottlands landslag i seks kamper. Da han kom tilbake til Manchester United, måtte han begynne gjenoppbyggingen av laget etter tragedien. Laget ble bygget rundt spillere som George Best, Denis Law og Bobby Charlton, som alle vant Gullballen på 1960-tallet.
Ett år etter seieren i Serievinnercupen i 1968 pensjonerte han seg som manager, og ble etterfulgt av Wilf McGuiness. McGuiness ble imidlertid aldri noen suksess, og Busby kom tilbake som manager i en kort periode i 1970.


== Se også ==
Busby Babes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Matt Busby – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Matt Busby – Olympedia 
(en) Matt Busby – Scottish Sports Hall of Fame 
(en) Matt Busby – Transfermarkt 
(en) Matt Busby – national-football-teams.com 
(en) Matt Busby – WorldFootball.net 
(en) Matt Busby – Soccerbase.com (manager) 
(en) Matt Busby – FootballDatabase.eu 
(en) Matt Busby – EU-Football.info 
(en) Matt Busby – EU-Football.info (manager) 
(en) Profil på LFCHistory.net
(en) Profil på WorldFootball.net
(en) Profil og kort biografi på ManUnited.com
(en) Statistikk-profil som Manchester Utd -manager på The Website of Dreams
Havmyran naturreservat

Havmyran naturreservat er et naturreservat i Hitra kommune, Trøndelag. Naturreservatet ligger i et hei-, sump- og myr-område sørvest på innlandet av øya Hitra, og har siden 2002 status som ramsarområde på grunn av sin betydning for trekkfugler.
Reservatet ble opprettet i 1982 for å bevare et stort representativt og urørt myr- og heilandskap med oseanisk vegetasjon, og et viktig våtmarksområde med rik og interessant fuglefauna. 
12 km² av reservatet er myr – hovedsakelig næringsfattig regnvannsmyr, 3 km² er tjern og annet ferskvann, mens det øvrige er fast grunn. Terrenget er forholdsvis flatt, og ligger mellom 60 og 80 moh. Berggrunnen består av den sentforvitrende dypbergartet dioritt. De indre delene av området ligger 4 km fra vei, og området er som helhet lite berørt av menneskelig aktivitet.
Småspove har her sitt viktigste hekkeområde på trøndelagskysten, og heilo, myrsnipe og rødstilk er godt utbredt.
Det går en sti gjennom sørvestre del av reservatet. Parkering er skiltet ved fylkesvei 713 både på nordvestsiden og sørøstsiden av reservatet, og det finnes informasjonstavler der stien går inn i reservatet.  


== Eksterne lenker ==
(no) Havmyran naturreservat i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Jaren

Jaren er et sted i Gran kommune i Innlandet og huser Gran rådhus med sine funksjoner for de drøyt 13 000 innbyggerne i kommunen. Jaren ligger på Hadeland, midt mellom Gran sentrum og Brandbu, og var tidligere et livlig sentrum rundt stasjonen og mølla med masse forretninger og industri. I dag er det litt stillere på Jaren, med et mindre kjøpesenter med Kiwi, en Frisørsalong, Strand Unikorn (Kønnsiloen), Glitre Energi, Gran Rådhus, Hadeland Selskapslokaler, Jaren Kinarestaurant, Skaugerud Bakeri. Barneskolen heter Jaren skole.


== Kjente personer fra Jaren ==
Kjersti Grini, tidligere norsk håndballspiller som spilte over 200 landskamper med over 1000 scorede mål og er en av Norges mest markante håndballspillere gjennom tidene.
Olav Endresen Haukeli, (skuespiller i NRK serien "Gutta boys" og pikkoloen i finn.no sine nyeste reklamefilmer)
Reidar Liaklev, skøyteløper som vant OL-gull på 5000 meter i St. Moritz.
Torstein Seiersten, en av verdens beste langdistanseløper på skøyter (1950 tallet)
Kirsten Langbo, forfatter - Hun hadde barnetimesendinger inn på 1970-tallet og turnerte med musikken og historiene rundt om i Norge, også som buktaler utstyrt med hånddokker (Oppvokst på Jorstad i Gran)
Foresight

Foresight er et overordnet begrep for ulike teknikker, metoder og verktøy brukt for å systematisere og utvikle robuste antakelser om framtiden. Den moderne foresight-tradisjonen oppstod i USA og Japan på 1960- og 1970-tallet. Foresight-teknikker er bl.a. brukt mye i forsvarsplanlegging. I dag er tradisjonen utbredt og opplever (2006–) en oppblomstring og spredning over hele verden. Fra å være orientert mot det militær-industrielle kompleks brukes foresight i dag på en rekke ulike områder og i forhold til en rekke ulike temaer. Både innovasjonssystemet og samfunnet «som sådan» er gjenstand for foresight-analyser. De viktigste foresight-analysene i Norge er Scenarier 2000 (1987), Horisont21 (1999), Norge2030 (2000) og de fem foresight analysene til Norges forskningsråd på områdene materialteknologi, IKT, bioteknologi, energi og havbruk (2005).
I Europa satser bl.a EU-kommisjonen på dette virkemidlet. Også myndigheter i land som Japan, Kina og Singapore utvikler dette verktøyet videre.
Hellemyrsfolket

Hellemyrsfolket er en romansyklus i fire bind av Amalie Skram. Bøkene handler om folket på Hellemyren og er regnet som det mest naturalistiske verket i norsk litteraturhistorie.
Leseren får følge den fattige familien som bor på Hellemyren gjennom alle de fire bøkene, og siden det er en slektsroman blir man introdusert for flere generasjoner. Sjur Gabriel og Afkom regnes som de to beste verkene i samlingen.
I bøkene skildres også livet i Bergen og på Strilelandet, og ikke minst talemålet både i byen (bergensk) og i omlandet (nordhordlandsmål).


== Utgivelser ==
Sjur Gabriel – (1887)
To venner – (1888)
S.G. Myre – (1890) - les utgaven fra 1890 | 1996
Afkom – (1898) - les utgaven fra 1898 | 1993 | 1996


== Eksterne lenker ==
Samleutgave fra 1990 i fulltekst (krever norsk IP-adresse)
Marcus Livius Drusus den eldre

Marcus Livius Drusus den eldre ble valgt til tribun av senatet i 122 f.Kr. for å undergrave Gaius Gracchus' landreformer. For å gjøre det, kom han med et forslag om å opprette tolv kolonier med 3000 nybyggere, alle fra de fattigste klassene, og lette på husleien. Han sa også at de allierte latinerne ikke skulle bli dårlig behandlet av romerske generaler, som stod i kontrast til Gaius' forslag om at latinerne skulle få fullverdig romersk borgerskap. Dette ble kjent som Leges Liviae, men det ble aldri gjennomført, fordi senatet ville bare dra oppmerksomheten bort fra Gracchus. Senatet fikk det som de ville, og Drusus fikk nok støtte til å legge inn veto mot Gaius' forslag. Drusus ble senere konsul i 112 f.Kr. og kjempet på Balkan under Marius. I 109 f.Kr. ble han valgt til censor, men døde året etter.
Han var far til Marcus Livius Drusus den yngre.
Servostyring

Servostyring er et system for å redusere kreftene som er nødvendig å bruke for å styre en bil, ved å benytte en ekstern kraftkilde som hjelper til med å vri hjulene. Servostyring ble oppfunnet på 1920-tallet av Francis W. Davis og George Jessup i Waltham, Massachusetts. Chrysler Corporation introduserte det første kommersielle servostyringssystemet i 1951, i sin Chrysler Imperial, under navnet Hydraguide.


== Hydrauliske systemer ==

De fleste servostyringssystemer fungerer ved hjelp av en beltedrevet pumpe som leverer hydraulisk trykk til systemet. Dette hydrauliske trykket blir generert av en pumpe som blir drevet av bilens motor. Når motorens turtall øker, øker også trykket i hydraulikkvæsken, og derfor er det også montert en ventil som letter systemet for overskuddstrykk.
Når servostyringen ikke benyttes, som når bilen kjører i en rett linje, leveres likt trykk til hjulene på begge sider. Når rattet blir snudd leverer systemet ulikt trykk til de to hjulene foran, og hjelper dermed til å vri hjulene i riktig retning.


== Elektriske systemer ==

Mer moderne systemer er utelukkende basert på elektriske komponenter. Sensorer oppdager bevegelsene og kreftene fra rattet, og en datamaskin leverer riktig kraft til hjulene via elektriske motorer. Dette gjør det mulig med varierende assistanse basert på kjøreforholdene.
I kontrast til de hydrauliske systemene er kommunikasjonen "enveis" i et elektrisk system. Rattet sender krefter til forhjulene, assistert av motorene, mens kreftene på forhjulene ikke blir sendt tilbake gjennom motorene til rattet. Dermed får ikke sjåføren den samme graden av tilbakemeldinger, og dette blir ofte kritisert ved at servostyrte biler mangler "styrefølelser".


== Elektro-hydrauliske systemer ==
Såkalte hybrid-systemer benytter seg av den samme hydraulikkteknologien som standardsystemer, forskjellen er at det hydrauliske trykket leveres av en elektrisk motor istedenfor en beltedrevet.


== Se også ==
Drive-by-wire


== Eksterne lenker ==
(en) Power steering (automotive) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Roger Bacon

Roger Bacon (født ca. 1214, død 1294) var en engelsk filosof, munk og alkymist.
Bacon, også kjent som Doctor Mirabilis (Latin: «forbløffende lærer») var en av de mest berømte fransiskanske munkene i sin tid. Han la stor vekt på empirisme og har blitt ansett som en av de tidligste talsmennene for den vitenskapelige metode; senere studier har mer understreket hans forhold til det okkulte og til alkymiske tradisjoner.
Bacon utførte og beskrev flere ulike eksperimenter, som var langt før hans tid og er blitt hevdet å være noen av de første tilfeller av sann eksperimentell vitenskap. Bacon begynte med sine vitenskapelige eksperimenter flere hundre år før fremveksten av vitenskap i den vestlige verden. 
Bacon regnes som oppfinneren av forstørrelsesglasset. Hans studier la grunnlag for senere oppfinnelser som mikroskopet og teleskopet. Han fant også opp de aller første brillene som senere ble videreutviklet til slik brillene er i dag. Han avslørte også luftens rolle i en brann og han forutså mange fremtidige oppfinnelser som motoriserte fly, biler og skip. Hans rykte som trollmann og magiker førte ham flere ganger i konflikt med den katolske kirke og han satt mange år i fengsel.
Hans mest kjente verk Opus Majus (latin for "Det store verk") var ferdigstilt i 1267.


== Referanser ==