jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amur

Amur (fra evensk: Tamur, «Store Elv»; russisk: Амур; kinesisk: 黑龙江; pinyin: Hēilóng jiāng, «Den sorte dragens flod») er en elv  i det sørøstligste Sibir og i Kina. Den er 2 824 km lang, eller 5 052 km medregnet tilløpselvene Argun og Kerulen. Store deler av nedslagsfeltet for elven refereres ofte til som Amurland og er synonym med det geografiske området som kalles Ytre Mansjuria.
Amur er den åttende lengste elven i verden. Den dannes der elven Sjilka fra Jablonovyjfjellene flyter sammen med Argun fra Hingganfjellene. Amur danner over en lang strekning grensen mellom det kinesiske Mandsjuria og Russland før den løper mot nordøst ved Khabarovsk der den forener seg med sideelven Ussuri og forlater Sikhote-Alin-fjellene, får russisk land på begge sider, og munner ut i Tatarstredet.
De største side-elvene til Amur er Huma, Zeya, Bureja, Songhua, Ussuri og Amgun.
Hele elven, det vil si hele strekningen som bærer navnet Amur, er seilbar for skip.
I villmarksområdene rundt elven lever den ekstremt utrydningstruede amurleoparden.
Den første permanente bro over Amur, Khabarovskbroen, ble ferdig i 1916, og muliggjorde for togene på den transsibirske jernbane å krysse elva året rundt fergefritt eller uten å legge skinner på isen. I 1941 ble det dessuten åpnet en jernbanetunnel.
Senere ble det bygget enda en jernbanebro, ved Komsomolsk-na-Amure (1975) og en veibro ved Khabarovsk (1999).


== Fisk og fiskerier ==
Amur har en rik fiskefauna med minst 123 naturlige arter fordelt på 23 familier. Elven er en overgangssone der den palearktiske sone og sinoindiske faunaene møtes. Fiskeartene kan deles i sju grupper: 10 arter er tilfeldige gjester fra havet, 15 er endemiske for Amur, 3 er anadrome og gyter kun i Amur, 5 er nesten endemiske, 25 er endemiske for Mandsjuria, 16 er nordlige og finnes også lenger nord, og 34 er sørlige og finnes også lenger sør. Fullstendig utbredelse er ikke kjent for alle arter, så de lar seg ikke sikkert plassere i en av gruppene. 24 fremmede fiskearter er oppdaget i vassdraget, og 16 av dem har etablert levedyktige bestander.Noen fiskearter har nære og nesten identiske slektninger i Europa, selv om lignende fisker nå ikke finnes i Sibir: kaluga (Huso dauricus) og beluga (H. huso), Rhodeus sericeus og bitterling (R. amarus), Misgurnus anguillicaudatus og dynnsmerling (M. fossilis) og Silurus soldatovi og europeisk malle (S. glanis).De største fangstene i de russiske fiskeriene i Amur ble tatt i 1940-årene. Stør og stillehavslaks hadde størst betydning. Overfiske førte til at fangstene ble mindre i 1950- og 60-årene, og rundt 1970 kollapset fisket helt. Industralisering og befolkningsøkning på kinesisk side har ført til at forurensning har blitt en stor trussel mot fisket. I midtre del av Amur er det for det meste kinesere som fisker på grunn av at russere nektes adgang til grenseelva. Her brukes det finmaskete garn, og av og til også gift og sprengstoff. Russere driver overfiske på stør og stillehavslaks i nedre del av Amur.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Noter ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amur River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Л

Л (minuskel: л) er en bokstav i det kyrilliske alfabetet som representerer lyden L.
Pelle Sandstrak

Per Anders «Pelle» Sandstrak (født 1965) er en svensk-norsk komiker, skuespiller og regissør som er mest kjent for stykket Mr. Tourette Och Jag, som omhandler hans egen lidelse, Tourettes syndrom.   
Sandstrak vokste opp i Overhalla. Han hadde vansker på skolen på grunn av utagerende oppførsel, og utviklet tidlig tvangslidelser i tillegg til Tourette. Foreldrene identifiserte tidlig sykdommen som Tourettes syndrom, men fikk ikke stilt diagnosen og fikk dermed ikke nødvendig hjelp. Sandstrak flyttet til Oslo, der tvangslidelsene utviklet seg videre og isolerte ham fra andre. På et tidspunkt ble han tilbudt amfetamin, og begynte med selvmedisinering. På vei inn i en kriminell løpebane ble han arrestert, og mens han satt i varetekt klarte han å komme i kontakt med en svensk ekspert på Tourettes syndrom. Dermed begynte en seks år lang behandling for tvangslidelser. Gjennom kognitiv atferdsterapi fikk han bukt med disse, og han lærte seg å leve med Tourette.Sandstrak begynte å regissere sine egne stykker på 1990-tallet og har opptrådt som stand-up komiker siden begynnelsen av 1990–årene. Han er også kunstnerisk leder for teater- og filmkonstellationen Barton Fink-gruppen og har i flere år turnert med foredrags-forestillingen Mr. Tourette och jag både i Skandinavia og Nord-Amerika.I 2008 gav han ut selvbiografien Mr. Tourette och jag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Folk og Land

Folk og Land var en norsk, politisk avis som inneholdt kommentarer og artikler om Norge under andre verdenskrig og rettsoppgjøret etter krigen med forsvar for det tidligere partiet Nasjonal Samling (NS). Folk og Land begynte så smått etter initiativ fra den pensjonerte læreren Nils Vikdal i Kristiansund i 1947 under navnet Skolenytt, men ble omdøpt til 8. Mai året etter. I 1952 skiftet bladet navn til Folk og Land og fikk redaksjon i Oslo. Bladet ble gitt ut av det NS-vennlige Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie. Siste utgave kom ut i februar 2004. Deretter ble Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie (INO) lagt ned og alt testamentert til Stiftelsen norsk Okkupasjonshistorie (SNO).  
Redaksjonen i Folk og Land støttet åpent NS og det nasjonalsosialistiske Tysklands side under okkupasjonen av Norge og mente den seirende siden etter krigen forvrengte og forfalsket historien. For eksempel står det i et innlegg fra 1970 følgende: «Men en ting bør vi i hvertfall være enige om. Nemlig at med Adolf Hitler gikk historiens største personlighet etter Kristus bort.» Avisa var også preget av sterk anti-kommunisme og hyllet Francos fascistiske diktatur i Spania, peronistene i Argentina og tilsvarende bevegelser. Flere av artiklene hadde, som NS, «et kristent grunnsyn og en sterk, norsk nasjonal forankring».Tidlig i 1950-årene lå opplaget ifølge Norsk krigsleksikon på mellom 6- og 7 000. Ved opphør var dette falt til vel 3 000, hvorav halvparten ble delt ut gratis.


== Redaktører ==
Redaktører i Folk og Land og dets forgjengere.
Nils Vikdal 1947-1950 (Under navnet Skolenytt, fra 1948 8. mai)
Arvid B. Arntzen 1950-1952
Finn Brun Knudsen 1952-1955 (Fra desember 1952 som Folk og Land)
Johannes Kringlebotn 1955-1958
Odd Melsom og Alexander Lange 1958-1973
Odd Isachsen 1973-1975
Rolf Christiansen 1975-1978 (Ansvarlig redaktør, assistert av en redaksjonskomité)
Kåre Haugerud 1978-1988
Bjørn Østring 1988-1997 (En rekke personer stod oppført som ansvarlig redaktør i denne perioden, men ifølge Østring selv stod han og en venn bak avisens virksomhet.)
Kjell Blich Schreiner 1997-2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stiftelsen norsk Okkupasjonshistorie
Intervju i Dag og tid med den siste redaktøren i Folk og Land i 2004 Arkivert 14. august 2011 hos Wayback Machine.
Einar Øverenget

Einar Øverenget (født 1964) er en norsk filosof og foredragsholder som hovedsakelig har arbeidet med spørsmål knyttet til etikk. Han har utgitt flere bøker innen sitt fagområde. Han er ansatt som professor ved Handelshøgskolen Innlandet.
Øverenget ble cand.philol. i 1992 ved Universitetet i Oslo. Hovedfagsoppgaven hans handlet om Martin Heidegger og hadde tittelen Heidegger's concept of Dasein : in division one of Being and time. Han tok en doktorgrad i filosofi i 1996 ved Boston College. Avhandlingen hans var om Martin Heideggers bok Sein und Zeit.Han ble ansatt som stipendiat ved UiO i midten av 1990-årene og fikk i slutten av tiåret stillingen som førsteamanuensis. I 2000 ble han ansatt som rektor ved ACTIVA Humanistisk Akademi, som han forøvrig var med på å etablere samme år. I 2018 ble han ansatt som professor ved Handelshøgskolen Innlandet med hovedkontor på Rena.Øverenget har vært opptatt av å gjøre filosofien tilgjengelig for alle og bidratt som fast "husfilosof" i radioprogram som Nitimen og TV-program som God Morgen Norge. Han har også vært fast spaltist i Dagbladet Magasinet.Han har utgitt flere bøker, deriblant Hannah Arendt (2001), Eksistens (2003), Å bli sin egen venn (2004), Lykkens filosofi (2006), Livets Øyeblikk (2007), Hemmeligheter (2009) og Gnist - liv, valg og vilje (2017).
I 2012 var han en av de sakkyndige vitnene i rettssaken mot Anders Behring Breivik.


== Bibliografi ==
1998 - Seeing the self : Heidegger on subjectivity
2001 - Hanna[h] Arendt
2002 - Du er filosofen : spørsmål til dine svar (sammen med Øyvind Kvalnes)
2003 - Eksistens : en bok om frihet, angst og død
2005 - Å bli sin egen venn
2006 - Lykkens filosofi
2007 - Livets øyeblikk
2008 - Hva er lykke?
2008 - Penger eller verdier? (sammen med Morten Malmø)
2009 - Hemmeligheter
2009 - Sokrates og pappa (illustrert av Øyvind Torseter)
2011 - Sokrates og pappa tar seg tid (illustrert av Øyvind Torseter)
2012 - Sokrates (illustrert av Øyvind Torseter)
2013 - Helstøpt
2015 - Profesjon & kjærlighet : en bok om de yngste barna i barnehagen (sammen med Line Melvold)
2016 - Etikk, følelser og dilemmaer i barnehagen : en aktiv bok for barnehagelærere og ledere i barnehagen (sammen med Line Melvold)
2017 - Gnist : liv, valg og vilje
2019 - Verdier i vår tid? (medforfatter)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Einar Øverenget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fatima az-Zahra

Fatima az-Zahra (arabisk: فاطمة الزهراء DIN: Fāṭima az-Zahrāʾ, også kjent som Fāṭima bint Muḥammad; født ca. 606, død ca. 632) var profeten Muhammeds femte og yngste datter. Fatimas mor var profetens første kone Khadīja. Fatima er ofte omtalt med ulike hederstitler, spesielt vanlig er az-Zahrāʾ, «den skinnende».
Hun giftet seg med fetteren til faren, den fjerde kalifen Ali ibn Abi Talib, og fikk blant andre sønnene Hasan ibn Ali og Husayn ibn Ali. Ifølge en tradisjon er Fatima den eneste av Muhammeds barn som fikk egne barn. Hun blir ansett for å ha vært spesielt gudfryktig og ydmyk, og regnes som syndfri innen sjiaislam.

Fatima er derfor et forbilde for mange muslimer, særlig kvinner. Mange omtaler henne som «den strålende Fatima» og «legemliggjørelsen av alt det guddommelige i den kvinnelige natur, det edleste ideal som den menneskelige tanke har oppnådd». 


== Fatimas navn ==
Fordi Fatima har en så viktig stilling innen islam, har jentenavnet Fatima blitt svært populært i mange muslimske land. Fatima kan også skrives Fatime, Fatemeh, Fatme og Fatume. Også den portugisiske landsbyen Fatima er oppkalt etter henne. Byen er forøvrig et katolsk valfartssted.


== Fatimas hånd ==
Fatimas hånd, også kalt hamsa og khamsa, er et populært symbol i muslimsk tradisjon som viser ei hand med to symmetrisk stilte tomler og et øye i handflata. Tegnet anses som en lykkebringer og skal ifølge folketroen i Nord-Afrika og Midtøsten beskytte mot «det onde øye». De fem fingrene kan også tolkes som de fem søylene innen islam.


== Referanser ==
Zahra Kazemi

Zahra «Ziba» Kazemi-Ahmadabadi (زهرا کاظمی احمدآبادی på persisk)‎ (født 1949 i Shiraz i Iran, død 11. juli 2003 i Iran) var en iransk freelance-fotograf som bodde i Montréal, Canada, og som ble arrestert i Iran for å ha tatt bilder av Evin-fengselet. Hun døde men hun var i varetekt.
Det iranske regimet hevdet først at dødsfallet skyldtes et hjerneslag. Etter sterkt internasjonalt press utnevnte president Muhammed Khatami en etterforskningsgruppe som i august 2003 konkluderte med at dødsfallet skyldtes en hjerneblødning som følge av slag mot hodet. En forhørsleder fra etterretningsvesenet ble pågrepet for drapet, men ble i 2004 frikjent.
Shahram Azam, en tidligere militærlege som forlot Iran og søkte asyl i Canada i 2004, har sagt at han undersøkte Kazemis kropp etter dødsfallet og kunne se tegn på voldtekt og tortur. Han så blant annet brudd på hjerneskallen, brudd på nesen, en knust tå, brekte fingre og blåmerker på kroppen. Canada anser Kazemis dødsfall som et mord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En iransk ugjerning blir avslørt – Aftenposten
Journalist slått ihjel i Iran – Dagbladet Magasinet
– Journalist ble slått ihjel – NRK Nyheter
Pija Lindenbaum

Pija Lindenbaum, registrert som Pia Margareta Lindenbaum, (født 27. april 1955 i Sundsvall i Sverige) er en svensk barnebokforfatter og illustratør. 
Lindenbaum har skrevet og illustrert egne bildebøker for barn og tegnet i blant andre Moni Nilsson-Brännströms populære barnebøker om Tsatsiki. Flere av bøkene er oversatt til norsk. Lindenbaum er medlem av Svenska barnboksakademien. 


== Bibliografi (utvalg) ==


=== Bildebøker med egen tekst ===
1990: Else-Marie och småpapporna (på norsk Else-Marie og de små pappaene 1991)
1991: Boken om Bodil (på norsk 1992)
1994: Min! – om viktiga saker inne
1995: Ha den! – om mammas och pappas saker
1996: Britten och prins Benny
1997: Starke Arvid
1998: Glossas café
2000: Gittan och gråvargarna (på norsk Gitte og gråulvene 2001)
2001: Gittan och fårskallarna  (på norsk Gitte og sydensauene 2003)
2003: Gittan och älgbrorsorna (på norsk Gitte og elgbrødrene 2006)
2004: Säjer hunden? – en djurljudbok (Hva sier dyrene? på norsk samme år)
2005: När Åkes mamma glömde bort (på norsk Da Åkes mamma glemte alt 2006)
2006: Lill-Zlatan och morbror raring
2007: Kenta och barbisarna
2009: Siv sover vilse


== Priser (utvalg) ==
Emil-prisen 2010
Astrid Lindgren-prisen 2008
Wettergrens barnbokollon 2005
Bokhandelns val 2005
Bokjuryn kategori 0-6 år 2000
Augustpriset 2000 for Gittan och gråvargarna
Elsa Beskow-plaketten 1993
BMF-plaketten 1991 for Else-Marie och småpapporna
Expressens Heffaklump 1990 for Else-Marie och småpapporna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pija Lindenbaum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pija Lindenbaum på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Pija Lindenbaum i BIBSYS
(sv) Forlaget Rabén & Sjögrens presentasjon av Lindenbaum Pija
Faktisitet

Faktisitet er et begrep som berører et utsagns relasjon til virkeligheten, spesielt innen den filofofiske retningen eksistensialisme, hvor det betegner de virkelige vilkårene for livet til et menneske. Det er særlig Martin Heidegger og Jean-Paul Sartre som bruker begrepet. For eksempel sies det at man kan ikke være en ekte samurai i det 20. århundre, siden samuraiene levde under forhold som ikke er mulig å gjenskape i vår tid.
Begrepet brukes også blant annet innenfor fotokunsten. Når man tar et bilde, har man fanget et sekund av virkeligheten. Det som bildet viser har skjedd en eller annen gang og det gir en ekstra dimensjon til fotoet, en faktisistisk dimensjon.
Eufori

Eufori (fra gresk εὐφορία) er et medisinsk uttrykk som betyr opprømthet, løftet sinnsstemning på grunn av rusmidler, visse sykdommer eller behandlinger. Ordet kommer fra gresk via latin og er brukt i psykiatrien som beskrivelse av en tilstand av lykke hos mentalt syke pasienter. Det brukes også i overført betydning om nyforelskede og om andre som opplever lykkerus ved store opplevelser.
Katja Nyberg

Katja Johanna Alice Nyberg (født 24. august 1979, Stockholm, Sverige, vokst opp i Finland) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun spilte blant annet for den norske klubben Larvik HK og på det norske landslaget. Nyberg er datter av Robert Nyberg, den første finske utenlandsproffen i håndball.


== Karriere ==
I mange år drev Nyberg primært med friidrett. Hun drev en del med høydehopp, hvor den personlige rekorden er 1,67 meter, men framfor alt satset hun på finske nasjonalsporten spyd, hvor den personlige rekorden er 52,50 meter.
Nyberg startet sin håndballkarriere i Sparta IF i Finland, som ble trent av hennes far. I 1997 flyttet hun til Sverige og spilte en sesong for Stockholmspolisen IF, før hun flyttet til Norge. Hun spilte syv sesonger for Larvik HK og var med på å vinne fem norske seriemesterskap, fire norske  cupmesterskap og en europacuptittel. Hun ble kåret til "Årets kvinnelige spiller" i norsk eliteserie i 2001 og 2005.
I 2005 flyttet hun til Slovenia, der hun spilte en sesong for Krim Ljubljana. Fra 2006 til sommeren 2010 spilte hun for danske Ikast-Bording, som senere skiftet navn til FC Midtjylland. Fra sommeren 2010 spilte hun i Larvik HK. Hun var med på laget som vant NM i 2011, og tok dermed del i sin femte kongepokal. Hun ble også seriemester med Larvik i 2011/2012-sesongen.
I januar 2001 ble Nyberg norsk statsborger, og hun debuterte på det norske landslaget 23. mars 2001 mot Frankrike. 
Per 23. august 2008 hadde hun spilt 99 landskamper og scoret 321 mål. Hun ble europamester med Norge i 2004 og 2006, og var med å ta sølv i VM i 2007, hvor hun også ble kåret til mesterskapets mest verdifulle spiller. Hun tok gull under OL i 2008 sammen med resten av det norske landslaget. Etter OL-seieren ble Nyberg utnevnt til æresmedlem av det finske håndballforbundet.


== Meritter landslag ==
OL 2008 – Gull
VM 2007 – Sølv, VMs beste spiller
EM 2006 – Gull
EM 2004 – Gull
VM 2003 – 6.-plass
EM 2002 – Sølv


== Tidligere klubber ==
 Sparta IF
 Stockholmspolisen IF
 Larvik HK
 Krim Ljubljana
 FC Midtjylland Håndbold


== Eksterne lenker ==
(en) Katja Nyberg – Olympics.com 
(en) Katja Nyberg – Olympic.org 
(en) Katja Nyberg – Olympedia 
(en) Katja Nyberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Katja Nyberg – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Katja Nyberg – Norges Håndballforbund
Telegeusidae

Telegeusidae er en liten familie av biller som bare finnes i et begrenset område mellom det sørvestlige USA og Ecuador. De blir av og til regnet som en undergruppe av familien Phengodidae. Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2,5 – 5,5 mm), slanke biller, ligner overfladisk ganske mye på underfamilien småbløtvinger (Cantharidae, Malthininae). Hodet er nokså stort, fremoverrettet og noe flatt, med små, men utstående, runde fasettøyne. Enten labialpalpene, eller maksillepalpene, eller begge deler, er sterkt forlenget og henger ned under hodet som to eller fire pølseformede vedheng. Brystskjoldet (pronotum) er lite og kort, firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er myke, forkortede og dekker hverken flygevingene eller bakkroppen. De er avrundet i spissen som hos småbløtvingene. Bakkroppen er lang, slank og myk. Beina er korte og noe krumme. Larvene er ukjente.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien Telegeusidae Leng, 1920 (ev. del av Phengodidae)
Slekten Telegeusis Horn, 1895 – utbredt mellom det sørvestre USA og Panama
Telegeusis debilis Horn, 1895
Telegeusis nubifer Martin, 1931
Telegeusis schwarzi Barber, 1952
Telegeusis texensis Flenor & Taber, 2001
Telegeusis sp. Zaragoza, 1975
Slekten Pseudokarumia Pic, 1931 – blant annet kjent fra Costa Rica
Slekten Pseudotelegeusis Wittmer, 1976 – kjent fra Trinidad, Costa Rica, Panama


== Kilder ==
Telegeusidae i Tree of Life (med foto av David Maddison): [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Telegeusidae i Encyclopedia of Life 
(en) Telegeusidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Telegeusidae hos Fossilworks 
(en) Telegeusidae hos ITIS 
(en) Telegeusidae hos NCBI 
Telegeusidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Yamaguchi (Yamaguchi)

Yamaguchi (山口市 - Yamaguchi-shi) er hovedstad i prefekturet Yamaguchi i Japan. Med drøyt 190 000 innbyggere er det den minste prefekturhovedstad i Japan.
Byen har et berømt, buddhistisk tempel, Rurikōji, med en fem etasjer høy pagode, og en katolsk kirke til minne om jesuittmisjonæren Frans Xaviers opphold i byen i 1550. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Yamaguchi, Yamaguchi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ståle Sørensen

Ståle Sørensen (født 15. september 1972) er en norsk billedkunstner og Arbeiderparti-politiker bosatt i Drammen. Han har vært formann i Norsk Billedhoggerforening fra 2006 til 2011 og styremedlem i Norske Billedkunstnere fra 2009 til 2011.  
Sørensen hadde fra 2007 atelier i det gamle Lavetthuset på Hovedøya sammen med fire andre kunstnere og Tore Vigerust som her drev et privat klosterbibliotek. Høsten 2008 flyttet han til Fjellsbyen i Drammen hvor han bygget sitt eget atelier i Finnerudveien. Høsten 2014 bygget han enda et nytt atelier på Åskollen hvor han nå bor og virker. 
Sørensen har hatt en rekke separatutstillinger og blant annet vært representert ved Høstutstillingen og Norsk Skulpturbiennale. Han har blant annet utsmykket Nidarvoll Barnehage i Trondheim, Valle Hovin i Oslo og Brattørkaia i Trondheim. Han har også drevet et  mobilt galleri i en gammel campingvogn som i en rekke år turnerte Norge, Sverige og Danmark med samtidskunst.


== Politiker ==
Sørensen var lenge aktiv i Venstre og har vært leder av kulturutvalget i Oslo Venstre og leder i Gamle Oslo Venstre. Fra kommunestyrevalget 2007 var han første vara til kultur- og utdanningskomiteen i Oslo bystyre. I 2009 ble han leder i Drammen Venstre. Fra 2011 var han første varamedlem til Drammen bystyre og medlem av kontrollutvalget i Buskerud fylkeskommune.
I 2013 meldte Sørensen overgang til Miljøpartiet De Grønne. Fra 2015 var han medlem av bystyre og formannskap i Drammen, og nestleder i hovedutvalg for samferdsel i Buskerud fylkeskommune. Ved Stortingsvalget 2017 var han Miljøpartiets førstekandidat i Buskerud. I perioden 2019-2023 er han varaordfører i Drammen kommune. Han gikk ut av MDG i januar 2021, og meldte seg inn i Ap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Ståle Sørensen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Daniel Kvåle

Daniel Kvåle (født 7. juli 1980) er en norsk fotballspiller som spiller for Fjøra FK. Etter to sesonger som keeper for Adeccoligalaget Sogndal valgte han høsten 2008 å legge hanskene på hylla. Vinteren 2009 bestemte han seg for å gjøre comeback som utespiller for 3.divisjonslaget Fjøra FK, en klubb han tidligere har 150 kamper for som keeper.


== Karriere som spiller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Kvåle – Transfermarkt 
Spillerprofil hos Sogndal Fotball.no
Paul Kruger

Stephanus Johannes Paulus Kruger, mest kjent som Paul Kruger (født 10. oktober 1825, død 14. juli 1904) var en fremtredende leder for boerne og president for republikken Transvaal i Sør-Afrika.


== Referanser ==
Alicia de Larrocha

Alicia de Larrocha y de la Calle (født 23. mai 1923 i Barcelona i Spania, død 25. september 2009 samme sted) var en spansk pianist.


== Liv og virke ==
Hun ble født i Barcelona i Spania, der hun studerte piano sammen med Frank Marshall fra hun var tre år gammel. Da hun var fem hadde hun sin første konsert. Sin første orkesterdebut hadde hun i en alder av elleve. I 1947 begynte hun en internasjonal turne, med en rekke pianosolistpartier på repertoaret. Hun er mest kjent for sin innspillinger av Enrique Granados og Isaac Albéniz' verker. 
I 1995 var hun en fortsatt aktiv pianist, men hun måtte gjøre visse tilpasninger etter hvert som hun ble eldre. Hun var liten av vekst, under 150 cm høy, og hendene hennes var små til pianist å være. Dette gjorde at hun blant annet måtte slutte å spille Rakhmaninov. 
Hun vant en Grammy Award i 1975 og en i 1992. Da var hun nesten 70 år gammel. I 1994 mottok hun Fyrsten av Asturias' pris for kunst.
de Larrocha døde 25. september 2009 på Hospital Quirón i Barcelona i en alder av 86. Helsetilstanden hadde forverret seg gradvis etter at hun brakk hoften to år tidligere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alícia de Larrocha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alicia de Larrocha på Internet Movie Database 
(en) Alicia de Larrocha på Discogs 
(en) Alicia de Larrocha på MusicBrainz 
(en) Alicia de Larrocha på AllMusic 
(en) Intervju med New York Times
Fylkesvei 604 (Akershus)

Fylkesvei 604 i Akershus gikk mellom Høvik og Lysaker i Bærum. Veiens lengde var 4,1 km.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 156.
2019 ble veien erstattet av fylkesvei 1428, fylkesvei 1620, fylkesvei 1621 og fylkesvei 1630.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Bærum
Trasé nordTrasé sør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart