jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tavistock Square

Tavistock er en plass i Bloomsbury i London, ikke langt fra British Museum. Den ble anlagt i 1820-årene av arkitekten Thomas Cubitt. Midt på plassen står en statue av Mahatma Gandhi, som ble reist i 1968. Fred er et gjennomgangstema i parken, hvor det er flere trær som er plantet i forbindelse med fredstiltak eller til minne om ofre for krig, samt et monument for militærnektere.
Det ligger en rekke hoteller rundt plassen, og British Medical Association (BMA) har sitt hovedkvarter der. 
Under terrorangrepet 7. juli 2005 gikk en bombe av på en buss på Tavistock Square.
Russell Square

Russell Square er en stor plass med et hageanlegg i Bloomsbury i det sentrale London. Den ligger like ved University of Londons hovedbygninger, British Museum og Russell hotell. Russell Square undergrunnsstasjon ligger like ved plassen.
Plassen ble anlagt i begynnelsen av det 19. århundre, og i 2002 ble den restaurert slik at den ligner den opprinnelige planen. I midten av plassen står en fontene med stråler som kommer rett ut fra bakken. 
Navnet kommer fra familien til jarlene og hertugene av Bedford, som i 17. og 18. århundre utviklet familiens eiendommer i London, blant annet Covent Garden og eiendommen som nå er Russel Square. Noen av husene fra denne tiden er bevart på vestsiden av plassen. 
På det nordvestlige hjørnet står en blå plakett som forteller at T.S. Eliot bodde der en periode. 
Sør for parken ligger det i perioden 2006–08 restaurerte Victoria House, som tidligere var påtenkt som ny hovedbygning for Londons byregjering og borgermester. (Prosjektet ble mislykket.)


== Eksterne lenker ==
(en) Russell Square – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sebastián Eguren

Sebastián Eguren Ledesma (født 8. januar 1981 i Montevideo) er en uruguayansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for Chile. 
Eguren ble i juli 2005 hentet til Rosenborg sammen med landsmannen Alejandro Lago på anbefaling fra Terje Liverød. I februar 2006 ble han vraket av daværende trener Per-Mathias Høgmo og leid ut til sin forrige klubb, Montevideo Wanderers, frem til 1. juli samme år. Etter at leieperioden med Montevideo Wanderers gikk ut, valgte Rosenborg å leie ham ut til Hammarby.
Senere bestemte Hammarby seg for å kjøpe Eguren fra Rosenborg på permanent basis, så han ble dermed solgt til Hammarby mens svenske Fredrik Stoor gikk motsatt vei. I 2008 ble han videresolgt til Villarreal i Spania, hvor han var en meget sentral spiller. Eguren kunne bekle de fleste plassene på midtbanen, og er kjent som en målfarlig spiller som var flink til å komme seg inn i motstandernes felt. Han la opp i 2016 og gikk inn i trenerteamet i Club Nacional de Football i Montevideo.Han spilte 54 landskamper for Uruguay og scoret sju landslagsmål.


== Klubbkarriere ==
 Nacional
 Montevideo Wanderers
 Rosenborg (2005–2006)
→  Montevideo Wanderers (lån) (2006)
→  Hammarby (lån) (2006)
 Hammarby (2006–2008)
 Villarreal (2008–2010)
 AIK (lån) (2010)
 Sporting Gijón (2010–2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sebastián Eguren – FIFA 
(en) Sebastián Eguren – Transfermarkt 
(en) Sebastián Eguren – national-football-teams.com 
(en) Sebastián Eguren – WorldFootball.net 
(en) Sebastián Eguren – FootballDatabase.eu 
(de) Sebastián Eguren – fussballdaten.de 
(en) Sebastián Eguren – Soccerway 
(en) Sebastián Eguren – FBref 
(es) Sebastián Eguren – as.com
Alejandro Lago

Eduardo Alejandro Lago Correa (født 28. juni 1979 i Montevideo) er en uruguayansk fotballspiller. 


== Klubbkarriere ==
Lago kom til RBK etter anbefalling fra Terje Liverød. Til tross for at han var en av lagets beste spillere den tunge høstsesongen 2005 og i kampene mot Steaua Bucuresti avgjørende for at laget kvalifiserte seg til Champions League, ble han i desember samme år vraket av daværende trener Per Mathias Høgmo, som var ny ansatt trener i september det året. I januar 2006 skulle han derfor sammen med Sebastian Eguren leies ut til SK Brann. Og hvor begge spillerne trente med den klubben en uke. Utleien røk imidlertid da det ble klart at NFF den gang ikke tillot at en klubb lånte ikke-EØS spillere fra en annen norsk klubb, men at den måtte overta arbeidsgiveransvaret (det vil si kjøpe spillerne) for å oppnå spilletillatelse. Lago ble derfor i stedet lånt ut til den uruguayanske klubben Bella Vista (og Eguren til Montevideo Wanderers). I juli samme år ble Lago deretter utlånt til IFK Göteborg , hvor norske Anders Erlandsen var trener, ut året. Og hvor han spilte alle kampene og gjorde en meget solid figur. I desember 2006 besluttet derfor Rosenborg, som hadde fått ny trener, ikke mere å leie ut Lago, men å hente han tilbake til Trondheim for 2007 sesongen. Lago startet i serieåpningen mot Viking samme året, men måtte ut med skade allerede etter 39 minutter. I juni da både Christer Basma, Miika Koppinen, Vidar Riseth og Bjørn Tore Kvarme slet med skader fikk Lago noen kamper, men utover høsten fikk han lite spilletid. Dette også på grunn av de daværende reglene i NFF hvor kun tre spillere utenfor EØS-området kunne benyttes i samme kamp og hvor Rosenborg også hadde spillerne Yssouf Koné, Abdou Razack Traoré og Didier Konan Ya. 
Fra og med 2008 ble imidlertid disse reglene endret hvor spillere fra og utenfra EØS-området ble likestilte. Etter å ha spilt gode treningskamper gjennom vinteren ble Lago vraket i serieåpningen. Med nyinnkjøpte Kris Stadsgaard og Vadim Demidov virket veien lang til en fast plass på laget. Da Bjørn Tore Kvarme ble skadet og Vadim Demidov ble flyttet opp på midtbanen fikk Lago spille fra start i kampen mot Vålerenga den 20. april. Lago og Stadsgaard så ut til å utfylle hverandre perfekt. God innsats gjennom våren og sommeren førte til at RBKwebs lesere kåret ham til månedens spiller i både mai og juli. og til "Årets RBK-spiller" det året. Den 29. oktober 2008 forlenget Lago kontrakten med RBK etter å ha vært ønsket av flere europeiske klubber som eksempelvis tyske 1. FSV Mainz 05 som i august det året sendte et konkret tilbud på spilleren, som Rosenborg imidlertid avviste. Etter 2011-sesongen var valgte Lago å flytte hjem til Uruguay
I januar 2012 ble han klar for klubben Montevideo Wanderers. Etter dette har Lago spilt for klubbene Cerro (2013–2014) og Progreso (2014-) også i Uruguay.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alejandro Lago – Transfermarkt 
(en) Alejandro Lago – national-football-teams.com 
(en) Alejandro Lago – FootballDatabase.eu 
(en) Alejandro Lago – Soccerway 
(en) Alejandro Lago – FBref 
Spillerprofil på RBK.no
Spillerprofil hos RBKweb.no
Mikael Dorsin

Mikael Frank «Micke» Dorsin (født 6. oktober 1981 på Lidingö i Sverige) er en svensk tidligere fotballspiller som er sportslig leder for Rosenborg Ballklub.Han er bror til skuespilleren Henrik Dorsin.


== Karriere ==


=== Djurgården ===
Mikael Dorsin gikk gradene i Djurgården og fikk sin debut i Superettan for Djurgården mot Sirius i 1998.I 1999 ble han lånt ut til Spårvägen for å få mer spilletid og erfaring.
I år 2000 var han tilbake i Djurgården og hjalp klubben å rykke opp fra Superettan til Allsvenskan.
I 2001 endte Djurgården på en imponerende sølvplass. Dorsin var med å vinne to seriegull i 2002 og 2003 og cupgull i 2002, før han gikk til franske Strasbourg sommeren 2003.


=== Strasbourg ===
Han signerte en treårskontrakt med Strasbourg, men i kontrakten stod det at om ikke den økonomisk tyngede franske klubben kunne betale beløpet innen ett år, kunne Dorsin reise tilbake til Djurgården. Da ett år var gått kunne ikke franskmennene betale overgangssummen, og Dorsin måtte reise tilbake til Djurgården.


=== Rosenborg ===
I juli 2004 signerte han for Rosenborg for en overgangssum på 3,5 millioner kroner. 1. august 2004 fikk han sin debutkamp for Rosenborg mot Viking. 30. oktober 2004 vant han sitt første norske seriegull.Sesongen 2006 spilte han 25 av 26 seriekamper og var med på å vinne sitt andre norske seriegull.


=== Cluj ===
Før 2008 dro han gratis til den rumenske klubben Cluj og skrev under en tre og et halvtårskontrakt. Han ble både cup- og seriemester. Oppholdet i Romania varte bare et halvt år, før Dorsin valgte å dra tilbake til Rosenborg.


=== Rosenborg ===
29. august 2008 signerte Dorsin en treårsavtale med Rosenborg. To dager senere gjorde han sin redebut for Rosenborg mot Vålerenga, og markerte seg ved å score sitt første mål for Rosenborg.Sesongen 2009 vant han sitt tredje norske seriegull.Sesongen 2010 vant han sitt fjerde norske seriegull.25. oktober 2015 spilte han sin kamp nummer 400 for Rosenborg.I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen. Dette var hans 5. seriemesterskap og første cupmesterskap i Norge.27. mai 2016 la han opp som fotballspiller. Han fikk  401 kamper for Rosenborg, og er dermed på en 5.-plass på klubbens adelskalender.Dorsin er utdannet jurist og har tidligere jobbet som fotballagent.10. desember 2019 ble han ansatt som sportslig leder for Rosenborg.


=== Landslaget ===
Han var med å ta en fjerdeplass i U21 EM i 2004 i Tyskland. Han kom også på «all star»-laget.
Dorsin har 16 A-lagskamper for Sverige.


== Karriere som spiller ==
* Kun seriekamper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikael Dorsin – FIFA 
(en) Mikael Dorsin – UEFA 
(en) Mikael Dorsin – Transfermarkt 
(en) Mikael Dorsin – national-football-teams.com 
(en) Mikael Dorsin – FootballDatabase.eu 
(en) Mikael Dorsin – Soccerway 
(en) Mikael Dorsin – FBref 
(es) Mikael Dorsin – as.com 
Spillerprofil på RBK.no
Bloomsbury (London)

Bloomsbury er et område i distriktet Camden i det sentrale London, beliggende mellom Euston Road og Holborn. Det har navn etter William de Blemund, senere forvansket til Bloomsbury, som kjøpte området i 1201. Stedet ble utviklet av Russell-familien på 1600- og 1700-tallet til et fasjonabel boområde. Det er kjent for sine hageplasser, litterære forbindelser, og tallrike kultur-, utdannings-, og helseinstitusjoner. Bloomsbury Square ble lagt ut i 1660 av Thomas Wriothesley, og store deler av distriktet ble planlagt og bygd av James Burton.Noen av de vakreste plasser og offentlige hager i London ligger i Bloomsbury, blant annet Russell Square, Bloomsbury Square, Gordon Square, Tavistock Square og Woburn Square. Blant viktige bygninger finner man British Museum, British Library og University of Londons hovedbygninger.
Området har gitt navn til Bloomsbury-gruppen, en gruppe kunstnere på begynnelsen av 1900-tallet.


== Kollektivtransport ==
Undergrunnsstasjoner som betjener området er:

Euston stasjon
Euston Square undergrunnsstasjon
Goodge Street undergrunnsstasjon
King's Cross St. Pancras undergrunnsstasjon
Russell Square undergrunnsstasjon
Tottenham Court Road undergrunnsstasjon
Warren Street undergrunnsstasjonI tillegg ligger den nedlagte British Museum undergrunnsstasjon i Bloomsbury.
Under terrorangrepet mot London den 7. juli 2005 gikk flere bomber av i Bloomsbury.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bloomsbury, London district – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aldgate East undergrunnsstasjon

Aldgate East undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i Whitechapel, i bydelen Tower Hamlets, og er i kollektivsone 1. Stasjonen betjener Hammersmith & City-linjen og District-linjen. Mange av passasjerene er pendlere til og fra City of London, som ligger like ved. 
Den opprinnelige stasjonen ble åpnet som en del av en utvidelse av Metropolitan District Railway, som nå er District-linjen. Den lå på et dårlig sted fordi det var nødvendig med en ekstremt krapp sving, og i 1940-årene ble den flyttet noe østover. Den neste stasjonen, St. Mary's undergrunnsstasjon, ble da stengt og erstattet med en ekstra inngang på Aldgate East.


== Eksterne lenker ==
Aldgate East Underground Station Transport for London (Engelsk)
Apenes-drapet

Apenes-drapet er betegnelsen på et av de mest omtalte drapene som har funnet sted i norsk etterkrigshistorie. Drapet fant sted 6. mai 1978 og ble oppklart først etter nesten 29 år, 3. april 2007, da en mann tilsto å ha stått bak drapet.


== Bakgrunn ==
Det var Georg Apenes, senere direktør i Datatilsynet, som fant sin mor Inger Johanne Apenes knivstukket til døde i sitt hjem utenfor Gamlebyen i Fredrikstad 6. mai 1978. Daværende Kriminalpolitisentralen ble satt inn i saken og etterforskningen pågikk for fullt utover høsten 1978. Etterforskningen var svært omfattende etter datidens målestokk, men det ble aldri funnet noen gjerningsmann. Fire år senere ble saken gjenopptatt med nytt etterforskningsteam, uten at det førte til ytterligere resultater. Thor Karlsen ble varetektsfengslet i 170 dager mistenkt for drapet, men ble løslatt av mangel på bevis, Karlsen og hans familie fikk senere utbetalt erstatning for den uberettigede fengslingen og mistanken.I 2001 ble alle spor gjennomgått på nytt med nye, moderne metoder, som sporing med DNA og biologiske spor. Da saken ble foreldet 6. mai 2003 hadde til sammen nærmere 4000 personer vært omtalt i sakens dokumenter, men ingen gjerningsperson var blitt funnet. I 2006 fikk politiet inn et nytt tips i saken fra en mann som fortalte at sønnen hadde vedgått å ha drept Inger Johanne Apenes. Denne sønnen ble da kalt inn til politiavhør i mars 2007 og tilstod drapet med en gang. Politiet uttalte at de festet lit til forklaringen, ettersom personen hadde gitt detaljerte beskrivelser av både åstedet, offeret og selve drapshandlingen. Oppklaringen fikk stor oppmerksomhet i media.
Gjerningspersonen var bare nær 14 år gammel da drapet ble begått. Han forklarte at han brøt seg inn i huset for å stjele, men ble oppdaget av Inger Johanne Apenes og drepte henne i panikk. Mannen hevdet selv å ikke ha begått noen flere kriminelle handlinger siden drapet og opplyste at han i ettertid hadde slitt med helsen. Fra politiets side ble saken henlagt med kjent gjerningsmann, da den ble ansett som foreldet, og fordi gjerningsmannen fremdeles var under kriminelle lavalder da drapet ble begått.


== Inger Johanne Apenes ==
Inger Johanne Apenes (født 1917, død 6. mai 1978) var gift med den kjente sorenskriver i Fredrikstad, Christian Bernt Apenes og var mor til senere direktør i Datatilsynet, Georg Apenes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
VG: Drapssak fra 1978 er oppklart
VG: - Drepte i panikk
Alexandre Coste

Éric Alexandre Stéphane Coste (født 24. august 2003 i Paris), kjent som Alexandre Coste, er sønn av fyrst Albert II av Monaco og hans tidligere kjæreste Nicole Coste, som er en flyvertinne fra Togo.
Coste har ikke arverett til den monegaskiske tronen og vil heller ikke bære Grimaldi-navnet. Han vil derimot ha arverett til fyrstens personlige formue.Fyrst Albert II vedkjente seg offisielt farskapet via sin advokat Thierry Lacoste den 6. juli 2005.


== Referanser ==
Brașov

Brașov (uttales IPA: [braˈʃov]; tysk: Kronstadt, ungarsk: Brassó) er en by i Romania. Den er administrasjonsentrum i Brașov fylke. I 2002 hadde Brașov 283 901 innbyggere. Brașov ligger i den sentrale delen av Romania i Karpatene og er del av regionen Transilvania.


== Historie ==

Byen ble grunnlagt under navnet Corona (Kronstadt) av ordensbrødre fra Den tyske orden på begynnelsen av 1200-tallet, som sydøstligste tyske by i Transilvania. I 1225 måtte ordensbrødrene forlate byen, og slo seg ned i Baltikum. Byen var gjennom mange århundrer det kulturelle, åndelige og religiøse sentrum for Siebenbürgen-sakserne, den tyske folkegruppen i Siebenbürgen, som hadde slått seg ned i området på 1200-tallet og utgjorde flertallsbefolkningen i byen frem til det 19. århundre. Byen er også en av de syv befestede byene som gav navn til Siebenbürgen. I det 13. og 14. århundre angrep tatarer og tyrkere stadig byen. Så sent som i det 17. århundre var byen og regionen gjennom sin beliggenhet ved grensen til Det ottomanske rike stadig truet. Byen og regionen tilhørte siden middelalderen kongeriket Ungarn og dermed det habsburgske rike (senere Østerrike-Ungarn). Siden fredsavtalen i Trianon i 1920 har byen tilhørt Romania. Mellom 1950 og 1960 ble byen kalt Orașul Stalin etter Josef Stalin av det sovjetinnsatte kommunistregimet. I 1989 var byen en av de første hvor folk gjorde opprør mot kommunistdiktaturet. I de siste tiårene har byen hatt en rumensk flertallsbefolkning. Det bor imidlertid fremdeles en del ungarere der. Gjennom fordrivelsen etter annen verdenskrig og senere utvandring før og etter 1989, er den tyske befolkningen i mellomtiden nesten helt forsvunnet (den er for tiden på ca. 1 400 personer).


== Sport ==
Brașovs damehåndballag Rulmentul Urban Brașov tapte i 2007 cupvinnercupen mot Larvik Håndballklubb. Resultatet ble 50-40 til Larvik etter to kamper.


== Severdigheter ==
Bran slott – bygget av Den tyske orden og inspirasjonskilde for Bram Stokers Dracula.
Biserica Neagră – «den sorte kirken», en middelalderkirke fra 1383 (gjenoppbygget i 1477).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brașov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brașov – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Virtuell rundtur gjennom Brașov Arkivert 29. april 2007 hos Wayback Machine. (engelsk)
Memorial Museum «Muresianus’ House» (engelsk)
Brasov visitor (engelsk-språklig magasin)
Brasov 360 virtuell rundtur (engelsk)
Cancún

Cancún er en kystby i den meksikanske delstaten Quintana Roo. Byen er hovedsete for kommunen Benito Juárez. Den er et verdenskjent turistmål. Cancún hadde 628 306 innbyggere i 2010.Selve byen ligger på fastlandet, mens hotellområdet befinner seg på en lang og smal øy som er forbundet med broer til fastlandet. Mellom fastlandet og denne øya er lagunene Nichupté og Bojórquez. Øya Isla Mujeres ligger rundt 13 km nord for Cancún, og kan nås med båt fra Puerto Juárez og Punta Sam.
Cancúns hotellområde er formet som et 27 kilometer langt 7-tall. De fleste hotellene ligger langs denne lange sandstripen, kalt Zona Hotelera. Kjører man videre fra km 1, går turen mot sentrum av Cancún, mens i enden, ved km 27, ligger Cancún internasjonale lufthavn. På km 18 ligger Playa Delfines-stranden med det nye, fargerike Cancún-skiltet.
Tidlig i 1970-årene var Cancún fremdeles en underutviklet samling av små fiskerlandsbyer og noen mayaruiner. Sammen med en gruppe internasjonale investorer besluttet den meksikanske regjeringen å gjøre stedet til et internasjonalt turistmål. Det ble bygget vei fra strandområdet til fastlandet og anlagt en internasjonal lufthavn. Byen har vokst fort og har nå omtrent en halv million innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Cancún – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cancún – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Friedrich Wilhelm August Fröbel

Friedrich Wilhelm August Fröbel (født 21. april 1782 i Oberweißbach (Thüringer Wald), død 21. juni 1852 i Marienthal (ved Bad Liebenstein)) var en tysk pedagog, og elev av Pestalozzi. Fröbel grunnla den første barnehaven i Bad Blankenburg i 1840. Han innførte begrepet «friarbeid» i pedagogikken, og utviklet prinsipper for lek og læring for barn. Fröbels verk har hatt stor betydning i Tyskland, Japan, USA, Korea, Russland og fremfor alt Skandinavia og mye av Europa ellers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mit Fröbel ins Kinderland Arkivert 17. februar 2005 hos Wayback Machine.
http://www.paed.com/froebel/
http://www.froebelweb.de/
Fröbelhaus Rudolstadt und Fröbelakademie Deutschland
Zur Person F.W. Fröbel
http://www.froebelverein-keilhau.de/
Charles Lloyd

For den britiske roeren se: Charles Lloyd (roer)Charles Lloyd (født 15. mars 1938 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk jazzmusiker. 
Han spiller hovedsakelig tenorsaksofon og tverrfløyte, av og til også altsaksofon og andre treblåseinstrumenter. 
Etter at han tidlig ble aktiv jazzmusiker i Los Angeles sammen med Gerald Wilson, Chico Hamilton og Cannonball Adderley, ble han viden kjent for kvartetten med Keith Jarrett, Cecil McBee og Jack DeJohnette som han dannet i 1966. Musikken var en ny stil som var en blanding av postbop, frijazz og souljazz. Både musikkjournalister og fans var begeistret. I 1968 ble gruppen oppløst, og Lloyd lot ikke høre særlig mer fra seg.
Etter å ha truffet Michel Petrucciani i 1982 begynte han å spille av og til igjen, og siden slutten av 90-tallet spiller han regelmessig inn album.


== Diskografi ==
Discovery! The Charles Lloyd Quartet (1964, Columbia)
Of Course, Of Course (1965, Columbia)
Dream Weaver (1966, Atlantic)
Forest Flower (1966, Atlantic)
In Europe (1966, Atlantic)
Love In (1967, Atlantic)
Journey Within (1967, Atlantic)
Soundtrack (1968, Atlantic)
A Night in Copenhagen (1983, Blue Note)
Fish Out of Water (1989, ECM)
The Call (1993, ECM)
All My Relations (1994, ECM)
Canto (1996, ECM)
Voice in the Night (1998, ECM)
The Water Is Wide (1999, ECM)
Hyperion With Higgins (1999, ECM)
Lift Every Voice (2000, ECM)
Which Way Is East (2001, ECM)
Jumping The Creek (2005, ECM)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Charles Lloyd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charles Lloyd på Internet Movie Database 
(en) Charles Lloyd hos The Movie Database 
(en) Charles Lloyd på Discogs 
(en) Charles Lloyd på MusicBrainz 
(en) Charles Lloyd på Songkick 
(en) Charles Lloyd på AllMusic
Lorenzo Bernucci

Lorenzo Bernucci (født 15. september 1979 i Sarzana) er en italiensk syklist. 
Han har syklet profesjonelt siden 2002, og kjørte i 2002 til 2004 for laget Landbouwkrediet-Colnago (LAN). I 2005 gikk han over til Fassa Bortolo (FAS), før han signerte for T-Mobile Team i forkant av 2006-sesongen.
Bernucci hittil største prestasjon kom da han vant 6. etappe av Tour de France 2005 fra Troyes til Nancy, en etappe der avslutningen ble sterkt preget av en massevelt like før mål. Dette var Bernuccis første seier som profesjonell sykkelrytter.
3. september 2007 ble T-Mobile Team-ledelsen informert av UCI om en positiv A-prøve. Testen viste spor av sibutramine (et middel som undertrykker appetitten) og ble tatt 15. august under Tyskland rundt 2007. Som en følge av dette ble Bernucci trukket fra T-Mobiles lag i Vuelta a España 2007 etter etappen 3. september. Han hevdet at han hadde fått i seg stoffet via Ectiva, som han kjøpte på apoteket. Videre sa Bernucci at han hadde brukt dette preparatet i 4 år og at han ikke visste at sibutramine ble lagt til dopinglisten i 2006. Det å ta medikamenter uten godkjennelse fra lagets leger, var et klart brudd på T-Mobiles regler, og som en følge av dette besluttet T-Mobile å avslutte kontrakten. Bernucci ble utestengt i ett år, og etter at suspensjonen var over 6. september 2008 syklet han for italienske Team Cinelli-OPD. I 2009 syklet han for Team LPR, og fra 2010-sesongen for Lampre-Farnese Vini.
I 2011 ble han utestengt for fem år, samtidig som hans bror, mor, kone og svigerfar fikk mellom tre og fire års utestengelse fra gitte idrettsarenaer og -arrangement i Italia.


== Viktigste resultater ==
2.-plass sammenlagt i Sachsen-Tour 2006
Etappeseier i Tour de France 2005
3.-plass i U23-VM 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorenzo Bernucci – ProCyclingStats 
(en) Lorenzo Bernucci – Cycling Archives 
(en) Lorenzo Bernucci – Cycling Quotient 
(en) Lorenzo Bernucci – CycleBase 
(en) Lorenzo Bernucci – TheSports.org